title: Zadeva C-446/04: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. decembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Chancery Division) — Združeno kraljestvo) — Test Claimants in the FII Group Litigation proti Commissioners of Inland Revenue (Svoboda ustanavljanja — Prosti pretok kapitala — Direktiva 90/435/EGS — Davek od dohodkov pravnih oseb — Razdelitev dividend — Preprečevanje ali zmanjševanje verižnega obdavčevanja — Oprostitev — Dividende, prejete od družb, ki so rezidentke druge države članice ali tretje države — Davčni odbitek — Akontacija davka od dohodkov pravnih oseb — Enako obravnavanje — Tožba za vračilo ali odškodninska tožba)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/5

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. decembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Chancery Division) — Združeno kraljestvo) — Test Claimants in the FII Group Litigation proti Commissioners of Inland Revenue
   (Zadeva C-446/04) (1)

   (Svoboda ustanavljanja - Prosti pretok kapitala - Direktiva 90/435/EGS - Davek od dohodkov pravnih oseb - Razdelitev dividend - Preprečevanje ali zmanjševanje verižnega obdavčevanja - Oprostitev - Dividende, prejete od družb, ki so rezidentke druge države članice ali tretje države - Davčni odbitek - Akontacija davka od dohodkov pravnih oseb - Enako obravnavanje - Tožba za vračilo ali odškodninska tožba)
   (2006/C 331/08)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   High Court of Justice (Chancery Division)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Test Claimants in the FII Group Litigation

      Tožena stranka: Commissioners of Inland Revenue
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — High Court of Justice (Chancery Division) — Razlaga členov 43 ES in 56 ES ter členov 4(1) in 6 Direktive Sveta 90/435/EGS z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic (UL L 225, str. 6) — Davčna oprostitev, ki se v državi članici prizna družbi s sedežem na nacionalnem ozemlju, ki je prejela dividende od družb, ki imajo tudi sedež na nacionalnem ozemlju — Oprostitev, ki se ne prizna za dividende, ki jih je ta družba prejela od družb s sedežem na ozemlju druge države članice.
   Izrek

               1)

               Člena 43 ES in 56 ES je treba razlagati tako, da mora država članica, v kateri je glede dividend, ki so jih rezidentom izplačale družbe rezidentke, v veljavi sistem za preprečevanje in zmanjševanje verižnega obdavčevanja ali ekonomskega dvojnega obdavčevanja, priznati enako obravnavanje za dividende, ki so jih družbe nerezidentke izplačale rezidentom.
               Člena 43 ES in 56 ES ne nasprotujeta zakonodaji države članice, ki določa oprostitev od davka od dohodkov pravnih oseb za dividende, ki jih družba rezidentka prejme od druge družbe rezidentke, medtem ko so s tem davkom obdavčene dividende, ki jih prejme družba rezidentka od družbe nerezidentke, v kateri ima družba rezidentka najmanj 10 % glasovalnih pravic, in v tem zadnjem primeru prizna davčni odbitek iz naslova davka, ki ga je družba razdeljevalka dividend dejansko plačala v državi članici, v kateri je rezidentka, če davčna stopnja za tuje dividende ni višja od davčne stopnje, ki se uporablja za domače dividende, in če je davčni odbitek najmanj enak znesku, ki je bil plačan v državi članici družbe razdeljevalke dividend, in največ tako kot znesek obdavčitve, ki se uporablja v državi članici družbe prejemnice dividend.
               Člen 56 ES nasprotuje zakonodaji države članice, ki določa oprostitev od davka od dohodkov pravnih oseb za dividende, ki jih družba rezidentka prejme od druge družbe rezidentke, medtem ko s tem davkom obdavči dividende, ki jih družba rezidentka prejme od družbe nerezidentke, v kateri ima manj kot 10 % glasovalnih pravic, ne da bi ji priznala davčni odbitek iz naslova davka, ki ga je družba razdeljevalka dividend dejansko plačala v državi, v kateri je rezidentka.

               2)

               Člena 43 ES in 56 ES nasprotujeta zakonodaji države članice, ki družbi rezidentki, ki je od druge družbe rezidentke prejela dividende, omogoča, da od zneska, ki ga mora kot akontacijo plačati prva družba iz naslova davka od dohodkov pravnih oseb, odbije znesek navedenega davka, ki ga je druga družba plačala kot akontacijo, medtem ko v primeru družbe rezidentke, ki je prejela dividende družbe nerezidentke, tako odbijanje ni dovoljeno glede davka, ki ustreza razdeljenemu dobičku, ki ga je slednja plačala v državi, v kateri je rezidentka.

               3)

               Člena 43 ES in 56 ES ne nasprotujeta zakonodaji države članice, ki določa, da vsaka olajšava, ki jo uživa družba rezidentka prejemnica tujih dividend iz naslova v tujini plačanega davka, zniža znesek davka od dohodkov pravnih oseb, od katerega lahko odbije davek od dohodkov pravnih oseb, ki je bil plačan kot akontacija.
               Člen 43 ES nasprotuje zakonodaji države članice, ki družbi rezidentki omogoča, da na odvisne družbe rezidentke prenese znesek davka od dohodkov pravnih oseb, plačanega kot akontacija, ki ga ni mogoče odbiti od davka od dohodkov pravnih oseb, ki ga mora ta prva družba plačati iz naslova danega obračunskega leta ali prejšnjih ali poznejših obračunskih let, da bi ga te odvisne družbe lahko odbile od davka od dohodkov pravnih oseb, ki so ga dolžne plačati, družbi rezidentki pa ne omogoča, da bi tak znesek prenesla na odvisne družbe nerezidentke v primeru, v katerem bi bile v tej državi članici obdavčene od dobička, ki so ga v njej ustvarile.

               4)

               Člena 43 ES in 56 ES nasprotujeta zakonodaji države članice, ki medtem ko družbe rezidentke, ki delničarjem razdelijo dividende, ki izhajajo iz prejetih domačih dividend, oprosti plačila akontacije davka od dohodkov pravnih oseb, daje družbam rezidentkam, ki delničarjem razdelijo dividende, ki izhajajo iz prejetih tujih dividend, možnost, da se odločijo za ureditev, ki jim omogoča vračilo davka od dohodkov pravnih oseb, plačanega kot akontacijo, vendar na eni strani te družbe zavezuje, da plačajo navedeni davek kot akontacijo in da nato zahtevajo njegovo vračilo, in na drugi strani ne določa davčnega odbitka za njihove delničarje, medtem ko bi ga slednji prejeli v primeru razdelitve, ki bi jo opravila družba rezidentka na podlagi domačih dividend.

               5)

               Člen 57(1) ES je treba razlagati tako, da kadar je pred 31. decembrom 1993 država članica sprejela zakonodajo, ki vsebuje omejitve pretoka kapitala v tretje države ali iz njih, ki jih prepoveduje člen 56 ES, in po tem datumu sprejme ukrepe, ki so, čeprav tudi pomenijo omejitev navedenega pretoka, v bistvu enaki kot v prejšnji zakonodaji ali samo zmanjšujejo ali odstranjujejo oviro za izvrševanje pravic in svobod Skupnosti, ki je bila določena v prejšnji zakonodaji, člen 56 ES ne nasprotuje temu, da se ti ukrepi uporabljajo za tretje države, kadar se uporabljajo za pretok kapitala, ki se nanaša na neposredne naložbe, tudi na naložbe v nepremičnine, ustanavljanje, opravljanje finančnih storitev ali na sprejem vrednostnih papirjev na trge kapitala. Z ozirom na to ni mogoče šteti za neposredne naložbe deleže v družbi, ki niso prevzeti z namenom vzpostavitve ali ohranjanja trajnih in neposrednih gospodarskih povezav med delničarjem in to družbo in delničarju ne omogočajo, da bi učinkovito sodeloval pri upravljanju družbe ali njenem obvladovanju.

               6)

               Kadar ni ureditve Skupnosti, notranji pravni red vsake države članice določi pristojna sodišča in postopkovna pravila za pravna sredstva, ki zagotavljajo varovanje pravic, ki jih upravičenim subjektom daje pravo Skupnosti, vključno z opredelitvijo tožb, ki jih pri nacionalnih sodiščih vložijo oškodovanci. Nacionalna sodišča pa so dolžna zagotavljati, da imajo upravičeni subjekti učinkovito pravno sredstvo, ki jim omogoča, da jim je vrnjen neupravičeno obračunani davek ali s tem davkom neposredno povezani zneski, ki so bili tej državi članici plačani ali jih je zadržala. Glede ostale škode, ki bi jo utrpela oseba zaradi kršitve prava Skupnosti, za katero je odgovorna država članica, pa je treba ugotoviti, da je ta država članica dolžna povrniti škodo, ki je bila pod pogoji iz točke 51 sodbe z dne 5. marca 1996 v zadevi Brasserie du Pêcheur in Factortame (C-46/93 in C-48/93) povzročena posameznikom, kar pa ne izključuje tega, da je na podlagi nacionalnega prava, mogoče ugotoviti odgovornost države na podlagi manj omejujočih pogojev.

      (1)  UL C 6, 8.1.2005.


title: Zadeva C-203/16 P: Pritožba, ki jo je Dirk Andres (stečajni upravitelj premoženja družbe Heitkamp BauHolding GmbH), prej Heitkamp BauHolding GmbH, vložil 12. aprila 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 4. februarja 2016 v zadevi T-287/11, Heitkamp BauHolding GmbH/Evropska komisija

text:
               13.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/37

      Pritožba, ki jo je Dirk Andres (stečajni upravitelj premoženja družbe Heitkamp BauHolding GmbH), prej Heitkamp BauHolding GmbH, vložil 12. aprila 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 4. februarja 2016 v zadevi T-287/11, Heitkamp BauHolding GmbH/Evropska komisija
      (Zadeva C-203/16 P)
      (2016/C 211/48)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnik: Dirk Andres (stečajni upravitelj premoženja družbe Heitkamp BauHolding GmbH) (zastopniki: W. Niemann, S. Geringhoff, P. Dodos, odvetniki)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Zvezna republika Nemčija

         Predlogi

                  —

                  Sodbo Splošnega sodišča z dne 4. februarja 2016 v zadevi T-287/11, v obliki izreka, naj se razveljavi v delu, v katerem je bila z njo zavrnjena tožba (izrek, točki 2 in 3) in pri čemer se ohranijo predlogi, podani na prvi stopnji, da se za ničnega razglasi sklep nasprotne stranke v pritožbenem postopku 2011/527/EU: Sklep Komisije z dne 26. januarja 2011 o državni pomoči C 7/10 (ex CP 250/09 in NN 5/10), „KStG, Sanierungsklausel“ (1);

                  —

                  podredno, sodbo Splošnega sodišča v obliki izreka naj se razveljavi v delu, v katerem je bila z njim zavrnjena tožba (izrek, točki 2 in 3), zadevo pa vrne v ponovno odločanje Splošnemu sodišču;

                  —

                  plačilo stroškov postopka naj se naloži nasprotni stranki.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica v podporo svoji pritožbi navaja naslednje pritožbene razloge:
      Pritožnica se najprej sklicuje na postopkovno napako. Splošno sodišče naj svojih sklepov o določitvi referenčnega okvira, selektivnosti ukrepa in njegovi utemeljitvi ne bi utemeljilo, oziroma naj bi jih utemeljilo protislovno in pri tem z neupoštevanjem navedb pritožnice kršilo njeno pravico do zaslišanja.
      Pritožnica dalje očita kršitev člena 107 PDEU in se pri tem sklicuje na tri pritožbene razloge:
      Splošno sodišče naj bi referenčni okvir nezadostno opredelilo s tem, ko je s pomešanjem prve in druge stopnje preizkusa selektivnosti napačno ocenilo ureditev izključitve uporabe izgube v skladu s členom 8c(1) KStG, kot domnevno temeljno pravilo in ohranitev izgube v skladu s „sanacijsko klavzulo“ člena 8c(1a) KStG, kot izjemo od tega. Pri tem naj Splošno sodišče ne bi upoštevalo, da je sanacijska klavzula sestavni del splošnih davčnih pravil prenosa izgube, ki temeljijo na nemškem ustavnem pravu, v skladu s členom 10d EStG.
      Drugič, Splošno sodišče naj bi „sanacijsko klavzulo“ napačno selektivno presodilo. Splošno sodišče ni upoštevalo dejstva, da ravno „sanacijska klavzula“ ne pomeni osebnega področja uporabe, temveč je na razpolago vsem podjetjem, ne glede na njihovo vrsto in predmet. „Sanacijska klavzula“ se uporabi brez razlike za vsa podjetja, ki so v gospodarskih težavah. V tej zvezi Splošno sodišče prav tako ni upoštevalo, da se podjetja v težavah in zdrava podjetja, glede na merodajni cilj ureditve prenosa izgube, namreč izključitev tveganja goljufive uporabe izgube, ne nahajajo v dejansko in pravno primerljivih položajih. V primerih „sanacijskih klavzul“ naj bi bila izključena goljufiva uporaba izgube, v skladu s pristojnostjo tipizacije, ki jo ima zakonodajalec.
      Tretjič, Splošno sodišče naj bi „sanacijsko klavzulo“ v vsakem primeru napačno opredelilo za neupravičeno. Pritožnica trdi, da ni namen „sanacijske klavzule“ spodbujanje podjetij v težavah, temveč obdavčitev teh podjetij v skladu z načelom sorazmernosti glede zmožnosti prispevati v državno blagajno, kot inherentnim ciljem nemškega davčnega prava. Zlasti naj bi se z ohranitvijo izgub nameravalo doseči, da se tako imenovani „navidezni dobički“, ki nastanejo zaradi odpovedi odstopom terjatev, na podlagi poračuna z izgubami, oproščeni davka

         (1)  UL L 235, str. 26.


               22.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 480/7

         Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je dne 30. oktobra 2015 vložil Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht v zadevi A proti Finanzmarktaufsicht (FMA)
   (Zadeva E-27/15)
   (2016/C 480/09)
   Zahtevek za svetovalno mnenje v zadevi A proti Finanzmarktaufsicht (FMA) je Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht (pritožbeni odbor Urada za nadzor finančnega trga) vložil pri Sodišču Efte z dopisom z dne 30. oktobra 2015, ki ga je tajništvo sodišča prejelo 16. novembra 2015, glede naslednjih vprašanj:

               1.

               Ali se mora Direktiva 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. oktobra 2005 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma razlagati tako, da za „družbe, ki nudijo podjetniške in fiduciarne storitve“ v smislu člena 2(1)(3)(c) in člena 3(7)(b) navedene direktive, velja dolžnost pridobivanja podatkov o namenu in predvideni naravi poslovnega odnosa, kot je določeno v členu 8(1)(c) in členu 9(6) Direktive, izključno v skladu z zakonodajo države članice, v kateri imajo te družbe sedež (in welchem [der Dienstleister für Trusts und Gesellschaften] seinen rechtlichen Sitz hat)?

               2.

               Če je odgovor na vprašanje 1 nikalen: Katera merila je treba uporabiti za ugotovitev, ali so „družbe, ki nudijo podjetniške in fiduciarne storitve“ dolžne pridobiti podatke o namenu in predvideni naravi poslovnega odnosa, kot je določeno v členu 8(1)(c) in členu 9(6) Direktive, v skladu z zakonodajo druge države članice?

               3.

               Ali odgovora na vprašanji 1 in 2 veljata tudi, kadar družba, ki se ji nudijo upravne storitve, ni registrirana v državi članici?


title: Zadeva T-648/15: Tožba, vložena 13. novembra 2015 – Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica/Parlament

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/62

         Tožba, vložena 13. novembra 2015 – Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica/Parlament
   (Zadeva T-648/15)
   (2016/C 048/70)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica (Riga, Latvija) (zastopnik: N. Pirc Musar, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično Odločbo Evropskega parlamenta A(2015)8361 C z dne 15. septembra 2015 o zavrnitvi potrdilne prošnje tožeče stranke za dostop do nekaterih dokumentov, ki vsebujejo informacije o potnih stroških, dnevnicah, nadomestilih za splošne stroške in stroških zaposlitve osebnih sodelavcev poslancev Evropskega parlamenta;

               —

               Parlamentu naloži plačilo stroškov tožeče stranke v skladu s členoma 134 in 140 Poslovnika Splošnega sodišča, vključno s stroški morebitnih intervenientk.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 4(1)(b) Uredbe 1049/2001 (1) v povezavi s členom 8(b) Uredbe 45/2001, (2) saj zahtevani osebni podatki niso varovani z zakonodajo Skupnosti

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 4(1)(b) Uredbe 1049/2001 v povezavi s členom 8(b) Uredbe 45/2001, saj je bil dostop do zahtevanih informacij zavrnjen, čeprav so bili izpolnjeni pogoji za njihovo razkritje

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev splošne obveznosti iz členov 2 in 4 Uredbe 1049/2001 v povezavi s členom 6(3) Uredbe 1049/2001, da se preuči vsak posamezen dokument

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 4(6) Uredbe 1049/2001, ker zavrnitev odobritve delnega dostopa do zahtevanih dokumentov ni utemeljena

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve iz členov 7(1) in 8(1) Uredbe 1049/2001, saj Parlament ni preučil vseh trditev tožeče stranke

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).

      (2)  Uredba (ES) št. 45/2001 evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 26, str. 102).


title: Združeni zadevi T-159/13 in T-372/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. novembra 2015 – HK Intertrade/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Ničnostna tožba — Rok za vložitev tožbe — Začetek teka — Dopustnost — Pravica do izjave — Obveznost vročitve — Obveznost obrazložitve — Pravica do obrambe — Očitna napaka pri presoji)

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 26. novembra 2015 – HK Intertrade/Svet
   (Združeni zadevi T-159/13 in T-372/14) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Ničnostna tožba - Rok za vložitev tožbe - Začetek teka - Dopustnost - Pravica do izjave - Obveznost vročitve - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe - Očitna napaka pri presoji))
   (2016/C 027/34)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: HK Intertrade Co. Ltd (Wanchai, Hong-Kong, Kitajska) (zastopniki: J. Grayston, solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta, N. Pilkington in D. Sellers, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: V. Piessevaux in M. Bishop, agenta)

      Predmet

   V zadevi T-159/13, predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2012/829/SZVP z dne 21. decembra 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 356, str. 71) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1264/2012 z dne 21. decembra 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 356, str. 55) ter, v zadevi T-372/14, predlog za razglasitev ničnosti odločitve Sveta iz dopisa z dne 14. marca 2014 o ohranitvi omejevalnih ukrepov proti tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba HK Intertrade Co. Ltd poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasil Svet Evropske unije.

      (1)  UL C 147, 25.5.2013.


title: Zadeva C-69/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Roma (Italija) 11. februarja 2013 – Mediaset SpA proti Ministero dello Sviluppo Economico

text:
               25.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 147/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Roma (Italija) 11. februarja 2013 – Mediaset SpA proti Ministero dello Sviluppo Economico
   (Zadeva C-69/13)
   2013/C 147/11
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Roma

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Mediaset SpA

      Tožena stranka: Ministero dello Sviluppo Economico

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali Odločba Evropske Komisije z dne 24. januarja 2007 o državni pomoči C 52/2005, kakor je bila dopolnjena z odločbama, ki ju je Evropska komisija sprejela s sporočiloma COMP/H4/EK/cd D(2008) 127 z dne 11. junija 2008 in COMP/H4/CN/si D(2009) 230 z dne 23. oktobra 2009, in ki jo je potrdilo Sodišče s sodbo z dne 15. junija 2010 v zadevi T-177/07, zavezuje nacionalno sodišče, ki mora odločiti o višini državne pomoči, katere vračilo je odredila Evropska komisija, tako glede obstoja obveznosti kot glede zneska?

               2.

               V nasprotnem primeru: ali je Sodišče, ko je s sodbo z dne 15. junija 2010 v zadevi T-177/07 potrdilo pristojnost nacionalnega sodišča, da določi višino državne pomoči, to pristojnost omejilo na določitev zneska, ki je, ker je povezan z dejansko izvedeno ali izplačano državno pomočjo, nujno pozitiven in torej ne more biti enak nič?

               3.

               Ali pa je Sodišče, ko je s sodbo z dne 15. junija 2010 v zadevi T-177/07 potrdilo pristojnost nacionalnega sodišča, da določi višino državne pomoči, nacionalnemu sodišču dodelilo pristojnost, da zahtevo za vračilo presodi tako z vidika obstoja obveznosti kot z vidika zneska, in torej tudi pristojnost, da zanika obstoj obveznosti vračila?


               3.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/13

         Tožba Nadzornega organa Efte proti Kraljevini Norveški, vložena dne 28. junija 2013
   (Zadeva E-9/13)
   2013/C 287/09
   Nadzorni organ Efte, ki ga zastopata Xavier Lewis in Markus Schneider, zastopnika za Nadzorni organ Efte, 35 Rue Belliard, 1040 Bruselj, Belgium, je 28. junija 2013 pri Sodišču Efte vložil tožbo proti Kraljevini Norveški.
   Nadzorni organ Efte od Sodišča Efte zahteva, da:

               1.

               ugotovi, da Kraljevina Norveška s tem, ko ni v predpisanem roku (i) sprejela ali (ii) nemudoma obvestila Nadzornega organa o potrebnih ukrepih za izvajanje akta, navedenega v točki 16a poglavja II Priloge XIII k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva Komisije 2010/48/EU z dne 5. julija 2010 o prilagoditvi Direktive 2009/40/ES Evropskega parlamenta in Sveta o tehničnih pregledih motornih vozil in njihovih priklopnikov tehničnemu napredku), kakor je bil prilagojen Sporazumu s Protokolom 1 k Sporazumu (razen odstavka 3 Priloge II k Direktivi o potrdilih o tehničnem pregledu, ki ga je treba začeti izvajati šele do 31. decembra 2013), ni izpolnila svojih obveznosti v skladu s tem aktom in v skladu s členom 7 Sporazuma;

               2.

               Kraljevini Norveški naloži plačilo stroškov postopka.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               Nadzorni organ Efte ugotavlja, da Norveška ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 2 Direktive 2010/48/EU in iz člena 7 Sporazuma EGP, ker ni v predpisanem roku sprejela ali obvestila Nadzornega organa o potrebnih ukrepih za izvajanje akta (razen odstavka 3 Priloge II k Direktivi o potrdilih o tehničnem pregledu, ki ga je treba začeti izvajati šele do 31. decembra 2013).


title: Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 17. februarja 2005 v zadevi C-250/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia): Giorgio Emanuele Mauri proti Ministero della Giustizia Commissione per gli esami di avvocato preso la Corte d'appello di Milano (Člen 104(3) Poslovnika — Dostop do odvetniškega poklica — Predpisi o izpitu, ki omogoča dostop do opravljanja odvetniškega poklica)

text:
               14.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 115/8

      SKLEP SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 17. februarja 2005
   v zadevi C-250/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia): Giorgio Emanuele Mauri proti Ministero della Giustizia Commissione per gli esami di avvocato preso la Corte d'appello di Milano (1)

   (Člen 104(3) Poslovnika - Dostop do odvetniškega poklica - Predpisi o izpitu, ki omogoča dostop do opravljanja odvetniškega poklica)
   (2005/C 115/17)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi C-250/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče z odločbo Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia (Italija), z dne 13. novembra 2002, ki je prispel na Sodišče dne 11. junija 2003, v postopku Giorgio Emanuele Mauri in Ministero della Giustizia, Commissione per gli esami di avvocato preso la Corte d'appello di Milano, je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans (poročevalec), predsednik senata, C. Gulmann, R. Schintgen, J. Makarczyk in J. Klučka, sodniki, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: R. Grass, dne 17. februarja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Členi 81 ES, 82 ES in 43 ES ne nasprotujejo pravilu, kot je to, določeno v členu 22 regio decreto legge z dne 27. novembra 1933 št. 1578/33, v različici, ki je veljala v času, ko so nastopila dejstva iz spora o glavni stvari, ki določa, da v okviru izpitov za dostop do odvetniškega poklica, izpitno komisijo sestavlja pet članov, ki jih imenuje minister za pravosodje, in sicer dva sodnika oziroma tožilca, en profesor pravnih znanosti in dva odvetnika, pri čemer slednja določi Consiglio nazionale forense (Nacionalni svet odvetniških zbornic) na skupen predlog svetov odvetniških zbornic zadevnega okrožja.

      (1)  UL C 200, 23.8.2003.


title: Zadeva T-41/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. marca 2012 – Hipp proti UUNT – Nestlé (Bebio) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti Bebio — Prejšnja besedna znamka Skupnosti in prejšnja nacionalna besedna znamka BEBA — Delna zavrnitev registracije — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/14

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. marca 2012 – Hipp proti UUNT – Nestlé (Bebio)
   (Zadeva T-41/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti Bebio - Prejšnja besedna znamka Skupnosti in prejšnja nacionalna besedna znamka BEBA - Delna zavrnitev registracije - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2012/C 138/25
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Hipp & Co. KG (Sachseln, Švica) (zastopnika: M. Kinkeldey in A. Bognár, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Botis, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Švica) (zastopniki: sprva I. Valdelomar Serrano, nato R. Mottola in D. Gabarre Armengol, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 25. novembra 2008 (zadeva R 1790/2007-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Société des produits Nestlé SA in Hipp & Co. KG.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Hipp & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 82, 4.4.2009


title: Združeni zadevi T-56/09 in T-73/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. marca 2014 – Saint-Gobain Glass France in drugi proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Evropski trg avtomobilskega stekla — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Sporazumi o razdelitvi trga in izmenjavi poslovno občutljivih podatkov — Uredba (ES) št. 1/2003 — Ugovor nezakonitosti — Globe — Retroaktivna uporaba smernic za izračun zneskov glob za leto 2006 — Vrednost prodaje — Ponovna kršitev — Dodatni znesek — Odgovornost za kršitev — Zgornja meja globe — Skupni promet družb skupine)

text:
               19.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. marca 2014 – Saint-Gobain Glass France in drugi proti Komisiji
   (Združeni zadevi T-56/09 in T-73/09) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg avtomobilskega stekla - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Sporazumi o razdelitvi trga in izmenjavi poslovno občutljivih podatkov - Uredba (ES) št. 1/2003 - Ugovor nezakonitosti - Globe - Retroaktivna uporaba smernic za izračun zneskov glob za leto 2006 - Vrednost prodaje - Ponovna kršitev - Dodatni znesek - Odgovornost za kršitev - Zgornja meja globe - Skupni promet družb skupine))
   2014/C 151/20
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Saint-Gobain Glass France SA (Courbevoie, Francija), Saint-Gobain Sekurit Deutschland GmbH & Co. KG (Aix-la-Chapelle, Nemčija), Saint-Gobain Sekurit France SAS (Thourotte, Francija) (zastopniki: sprva B. van de Walle de Ghelcke, B. Meyring, E. Venot in M. Guillaumond, nato B. Van de Walle de Ghelcke, B. Meyring in E. Venot, odvetniki) (zadeva T-56/09), in Compagnie de Saint-Gobain SA (Courbevoie) (zastopnika: P. Hubert in E. Durand, odvetnika) (zadeva T-73/09)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva A. Bouquet, F. Castillo de la Torre, M. Kellerbauer in N. von Lingen, nato A. Bouquet, F. Castillo de la Torre, M. Kellerbauer in F. Ronkes Agerbeek, zastopniki)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Svet Evropske unije (zastopnika: E. Karlsson in F. Florindo Gijón, zastopnika)

      Predmet

   Predloga za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 6815 final z dne 12. novembra 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53(1) Sporazuma EGS (zadeva COMP/39.125 – Avtomobilsko steklo), kakor je bila spremenjena z Odločbo Komisije C (2009) 863 final z dne 11. februarja 2009 in z Odločbo C (2013) 1118 final z dne 28. februarja 2013, v delu v katerem se nanaša na tožeče stranke, in, podredno, razglasitev ničnosti člena 2 te odločbe v delu v katerem je z njim naloženo plačilo globe tožečim strankam, ali, še bolj podredno, predloga za znižanje zneska te globe.

      Izrek

               1.

               Zadevi T 56/09 in T 73/09 se združita za namene sodbe.

               2.

               Znesek globe, ki se skupno in solidarno naloži družbam Saint-Gobain Glass France SA, Saint-Gobain Sekurit Deutschland GmbH & Co. KG, Saint-Gobain Sekurit France SAS in Compagnie de Saint-Gobain SA, s členom 2(b) Odločbe Komisije C (2008) 6815 final z dne 12. novembra 2008, glede postopka v zvezi z uporabo člena 81[ES] in člena 53 Sporazuma EGP (COMP/39.125 – Avtomobilsko steklo), kakor je bila spremenjena z Odločbo Komisije C (2009) 863 final z dne 11. februarja 2009 in z Odločbo C (2013) 1118 final z dne 28. februarja 2013, se določi na 715 milijonov eurov.

               3.

               V preostalem se tožbi zavrneta.

               4.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške, razen Sveta Evropske unije, katerega stroški se naložijo družbam Saint-Gobain Glass France, Saint-Gobain Sekurit Deutschland in Saint-Gobain Sekurit France.

      (1)  UL C 90, 18.4.2009.


title: Zadeva F-16/14: Tožba, vložena 24. februarja 2014 – ZZ proti Komisiji

text:
               10.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/54

         Tožba, vložena 24. februarja 2014 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-16/14)
   2014/C 175/77
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: S. Orlandi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Ničnost sklepa o prenosu pokojninskih pravic tožeče stranke v pokojninski sistem Unije, ki uporablja nove splošne določbe za izvajanje členov 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se nezakonitost člena 9 splošnih določb za izvajanje člena 11(2) Priloge VIII Kadrovskih predpisov;

               —

               sklep z dne 24. maja 2013 da se tožeči stranki v okviru prenosa pridobljenih pokojninskih pravic v pokojninski sistem institucij Evropske unije, ki je bil izveden na podlagi splošnih določb za izvajanje člena 11(2) Priloge VIII Kadrovskih predpisov z dne 3. marca 2011, prizna pokojninske pravice, pridobljene pred nastopom dela, naj se razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-454/07: Tožba, vložena 10. avgusta 2007 – Hervé Raulin proti Francoski republiki

text:
               19.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/7

         Tožba, vložena 10. avgusta 2007 – Hervé Raulin proti Francoski republiki
   (Zadeva C-454/07)
   (2008/C 183/12)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Hervé Raulin (zastopnik: C. Vaucois, odvetnik)

      Tožena stranka: Francoska republika
   Sodišče (peti senat) se je s sklepom z dne 16. maja 2008 izreklo za očitno nepristojno za odločanje o tožbi in je H. Raulinu naložilo plačilo lastnih stroškov.


title: Zadeva F-4/12: Tožba, vložena 4. januarja 2012 – ZZ proti Komisiji

text:
               3.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/28

         Tožba, vložena 4. januarja 2012 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-4/12)
   2012/C 65/55
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe zaradi molka Komisije, s katero je bila zavrnjena prošnja tožeče stranke, naj ji pošlje šifre za dostop do spletnih strani Komisije, ki so dostopne kateremu koli uslužbencu Komisije, po sodbi Sodišča za uslužbence z dne 4. novembra 2008, F-41/06, s katero je bila odločba navedene institucije, ki je tožečo stranko upokojila zaradi invalidnosti, razglašena za nično.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba o zavrnitvi petita attorei prošnje z dne 20. oktobra 2010, ki je bila poslana OPI, naj se razglasi za nično;

               —

               če je potrebno, odločba o zavrnitvi pritožbe z dne 24. maja 2011, ki jo je vložila tožeča stranka pri Komisiji zoper odločbo o zavrnitvi prošnje z dne 20. oktobra 2010, naj se razglasi za nično;

               —

               naj se razglasi ex lege neobstoj, če je potrebno, obvestila, registriranega 28.2.2011 pod št. Ares(2011) 217354;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-375/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 21. marca 2016 – Al Naggar/Svet

text:
               10.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/20

         Sklep Splošnega sodišča z dne 21. marca 2016 – Al Naggar/Svet
   (Zadeva T-375/14) (1)

   (2016/C 165/23)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 245, 28.7.2014.


title: Zadeva C-133/13: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 18. decembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financiën/Q (Predhodno odločanje — Prosti pretok kapitala — Davčna zakonodaja — Davek na darila — Oprostitev za „podeželskega posestva“  — Neoprostitev za posestvo, ki je na ozemlju druge države članice)

text:
               23.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/5

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 18. decembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financiën/Q
   (Zadeva C-133/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Prosti pretok kapitala - Davčna zakonodaja - Davek na darila - Oprostitev za „podeželskega posestva“ - Neoprostitev za posestvo, ki je na ozemlju druge države članice))
   (2015/C 065/06)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financiën

      Tožena stranka: Q

      Izrek

   Člen 63 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje zakonodaji države članice, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, na podlagi katere je oprostitev plačila davka na darila, povezana z nekaterimi zavarovanimi območji, ker spadajo pod nacionalno kulturnozgodovinsko dediščino, omejena na tiste nepremičnine, ki so na ozemlju te države članice, če ta oprostitev ni izključena za nepremičnine, ki so del kulturnozgodovinske dediščine navedene države članice, čeprav so na ozemlju druge države.

      (1)  UL C 171, 15.6.2013.


title: Zadeva T-8/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 6. oktobra 2009 – FAB proti Komisiji ( Državne pomoči — Digitalna prizemna televizija — Pomoč, ki so jo nemški organi dodelili radiotelevizijam, ki uporabljajo omrežje digitalne prizemne televizije (DVB-T) v Berlin-Brandenburgu — Odločba, s katero je bila pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in odrejena njena izterjava — Ničnostna tožba — Pojem državne pomoči — Državna sredstva — Plačilo, ki pomeni nadomestilo za obveznosti storitev javnih služb — Pomoč za spodbujanje kulture — Zaupanje v pravo )

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/38

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 6. oktobra 2009 – FAB proti Komisiji
   (Zadeva T-8/06) (1)

   („Državne pomoči - Digitalna prizemna televizija - Pomoč, ki so jo nemški organi dodelili radiotelevizijam, ki uporabljajo omrežje digitalne prizemne televizije (DVB-T) v Berlin-Brandenburgu - Odločba, s katero je bila pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in odrejena njena izterjava - Ničnostna tožba - Pojem državne pomoči - Državna sredstva - Plačilo, ki pomeni nadomestilo za obveznosti storitev javnih služb - Pomoč za spodbujanje kulture - Zaupanje v pravo“)
   2009/C 282/71
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: FAB Fernsehen aus Berlin GmbH (Berlin, Nemčija) (zastopnik: A. Böken, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. van Vliet in K. Gross, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Deutscher Kabelverband eV (Berlin, Nemčija) (zastopniki: K. Struckmann, C. Arhold in N. Wimmer, odvetniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2006/513/ES z dne z dne 9. novembra 2005 o državni pomoči Zvezne republike Nemčije za uvedbo digitalne prizemne televizije (DVB-T) v Berlin-Brandenburgu (UL 2006, L 200, str. 14).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               FAB Fernsehen aus Berlin GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 86, 8.4.2006.


title: Zadeva F-99/05: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 31. januarja 2008 – Wilms proti Komisiji (Javni uslužbenci – Uradniki – Napredovanje – Napredovalno obdobje 2004 – Dodelitev prednostnih točk – Časovna veljavnost določb novih kadrovskih predpisov)

text:
               9.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 116/31

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 31. januarja 2008 – Wilms proti Komisiji
   (Zadeva F-99/05) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2004 - Dodelitev prednostnih točk - Časovna veljavnost določb novih kadrovskih predpisov)
   (2008/C 116/57)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Günter Wilms (Bruxelles, Belgija) (zastopnika: M. van der Woude in V. Landes, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: G. Berscheid in V. Joris, zastopnika, skupaj z D. Slaterjem, odvetnik)
   Predmet zadeve
   Javni uslužbenci – Na eni strani razglasitev ničnosti odločb o dodelitvi prednostnih točk tožeči stranki v napredovalnem obdobju 2004 in na drugi strani razglasitev ničnosti seznama uradnikov naziva A*10, ki so v obdobju 2004 napredovali v naziv A*11.
   Izrek sodbe

               1.

               Odločba o določitvi skupnega števila točk G. Wilmsa konec napredovalnega obdobja 2004 in odločba o njegovem nenapredovanju v tem obdobju se razglasita za nični.

               2.

               Preostali tožbeni predlogi se zavrnejo.

               3.

               Komisija Evropskih skupnosti nosi vse stroške.

      (1)  UL C 10, 14.1.2006, str. 25 (zadeva najprej vpisana pri Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti pod opravilno številko T-386/05 in s sklepom z dne 15. decembra 2005 prenesena na Sodišče za uslužbence Evropske unije).


title: Zadeva T-154/04: Tožba Daniela Bauwensa proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 22. aprila 2004

text:
               26.6.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 168/11

         Tožba Daniela Bauwensa proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 22. aprila 2004
   (Zadeva T-154/04)
   (2004/C 168/21)
   Jezik postopka: francoščina
   Daniel Bauwens, stanujoč v Bruslju, ki ga zastopajo Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis in Etienne Marchal, avocats, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 22. aprila 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razglasi za nično odločbo o zaključitvi postopka sestave ocenjevalnega lista tožeče stranke za obdobje od 1. julija 2001 do 31. decembra 2002 in, da zavrne zahtevo za sklic Paritetnega odbora za ocenjevanje;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe:
   Tožeča stranka je vložila zahtevo za sklic Paritetnega odbora za ocenjevanje zoper svoj ocenjevalni list, kakor ga je potrdil njegov potrjevalec. Odločeno je bilo, da je zahteva prepozna, saj je bila vložena po preteku 5 delovnih dni, ki jih določa v člen 7 Splošnih določb za izvedbo členov 43 in 45 Kadrovskih predpisov, ki jih je sprejela tožena stranka.
   Tožeča stranka izpodbija odločbo o zavrženju zahteve o dokončni sestavi ocenjevalnega lista s tem, da navaja, da rok 5 delovnih dni v skladu z opombo k členu 7 Splošnih določb ne bi smel teči iz razloga, ker je imel tožnik dvotedenski dopust, ki se je začel dan po tem, ko mu je ocenjevalec uradno potrdil oceno. Tožeča stranka pa prav tako navaja tudi kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku, kršitev načela učinkovite uprave in načela enakega obravnavanja.


title: Zadeva T-7/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. maja 2011 – Diagnostiko kai Therapeftiko Kentro Athinon „Ygeia“ proti UUNT (υγεία) ( „Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti υγεία — Absolutni razlogi za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka in opisnost — Neobstoj razlikovalnega učinka, pridobljenega z uporabo — Člen 7(1)(b) in (c) ter (3) Uredbe (ES) št. 207/2009“ )

text:
               25.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. maja 2011 – Diagnostiko kai Therapeftiko Kentro Athinon „Ygeia“ proti UUNT (υγεία)
   (Zadeva T-7/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti υγεία - Absolutni razlogi za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka in opisnost - Neobstoj razlikovalnega učinka, pridobljenega z uporabo - Člen 7(1)(b) in (c) ter (3) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2011/C 186/44
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Diagnostiko kai Therapeftiko Kentro Athinon „Ygeia“ AE (Atene, Grčija) (zastopnika: K. Alexiou in S. Foteas, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Geroulakos, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 4. novembra 2009 (zadeva R 190/2009-2) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka υγεία kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Diagnostiko kai Therapeftiko Kentro Athinon „Ygeia“ AE se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 80, 27.3.2010.


title: Zadeva T-673/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 8. decembra 2015 – Italija/Komisija (Ničnostna tožba — Državne pomoči — Prevoz — Ustanovitev družbe Airport Handling SpA — Sklep o začetku formalnega postopka preiskave iz člena 108(2) PDEU — Neizpodbojni akt — Ukrepi pomoči, ki so bili popolnoma izvršeni na dan vložitve tožbe — Nedopustnost)

text:
               15.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 59/18

         Sklep Splošnega sodišča z dne 8. decembra 2015 – Italija/Komisija
   (Zadeva T-673/14) (1)

   ((Ničnostna tožba - Državne pomoči - Prevoz - Ustanovitev družbe Airport Handling SpA - Sklep o začetku formalnega postopka preiskave iz člena 108(2) PDEU - Neizpodbojni akt - Ukrepi pomoči, ki so bili popolnoma izvršeni na dan vložitve tožbe - Nedopustnost))
   (2016/C 059/19)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopniki: G. Palmieri, zastopnik, skupaj s S. Fiorentinom in A. De Stefanom, avvocati dello Stato)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Conte in S. Noë, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C (2014) 4537 final z dne 9. julija 2014 o začetku formalnega postopka preiskave iz člena 108(2) PDEU v zvezi z ustanovitvijo družbe Airport Handling (državna pomoč SA.21420 (2014/C) (ex 20 14/NN) (ex 20 13/PN)).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 409, 17.11.2014.


title: Zadeva C-450/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Tübingen (Nemčija) 15. oktobra 2008 – FGK Gesellschaft für Antriebsmechanik mbH proti Notar Gerhard Schwenkel

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Tübingen (Nemčija) 15. oktobra 2008 – FGK Gesellschaft für Antriebsmechanik mbH proti Notar Gerhard Schwenkel
   (Zadeva C-450/08)
   (2009/C 69/28)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Landgericht Tübingen
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: FGK Gesellschaft für Antriebsmechanik mbH

      Tožena stranka: Notar Gerhard Schwenkel

      Ob udeležbi: Predsednica Landgericht Tübingen
   Vprašanje za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba Direktivo Sveta 69/335/EGS z dne 17. julija 1969 o posrednih davkih na zbiranje kapitala (1) (kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 85/303/EGS z dne 10. junija 1985) razlagati tako, da je pristojbina, ki jo notaruradnik zaračuna za notarsko overovitev pravnega posla s področja uporabe Direktive, davek v smislu Direktive, če lahko v skladu z veljavno nacionalno zakonodajo tudi notarjiuradniki opravljajo notarsko dejavnost in so sami upniki pristojbin v zvezi s to dejavnostjo, država pa zaradi splošne odpovedi ne prejme nobenega deleža pristojbin za overovitev poslov s področja direktive?

      (1)  UL L 249, str. 25.


title: Zadeva T-304/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. julija 2012 – Smurfit Kappa Group proti Komisiji (Državne pomoči — Valovita embalaža — Pomoč za gradnjo papirnice — Smernice o državni regionalni pomoči — Odločba, s katero je pomoč razglašena za združljivo s skupnim trgom — Dopustnost — Zakonitost pooblastila, ki ga da pravna oseba svojim odvetnikom — Sprejetje odločbe po koncu faze predhodnega preizkusa — Procesno upravičenje — Procesne pravice zadevnih strank — Resne težave, ki upravičujejo uvedbo formalnega postopka preiskave — Izvrševanje diskrecijske pravice s strani Komisije — Člen 87(3)(a) ES — Člen 88(2) in (3) ES — Člen 4 Uredbe (ES) št. 659/1999 — Člen 44(5) in (6) Poslovnika)

text:
               18.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 250/12

         Sodba Splošnega sodišča z dne 10. julija 2012 – Smurfit Kappa Group proti Komisiji
   (Zadeva T-304/08) (1)

   (Državne pomoči - Valovita embalaža - Pomoč za gradnjo papirnice - Smernice o državni regionalni pomoči - Odločba, s katero je pomoč razglašena za združljivo s skupnim trgom - Dopustnost - Zakonitost pooblastila, ki ga da pravna oseba svojim odvetnikom - Sprejetje odločbe po koncu faze predhodnega preizkusa - Procesno upravičenje - Procesne pravice zadevnih strank - Resne težave, ki upravičujejo uvedbo formalnega postopka preiskave - Izvrševanje diskrecijske pravice s strani Komisije - Člen 87(3)(a) ES - Člen 88(2) in (3) ES - Člen 4 Uredbe (ES) št. 659/1999 - Člen 44(5) in (6) Poslovnika)
   2012/C 250/20
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Smurfit Kappa Group plc (Dublin, Irska) (zastopnika: T. Ottervanger in E. Henny, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Martenczuk in C. Urraca Caviedes)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Propapier PM 2 GmbH, nekdanja Propapier PM2 GmbH & Co. KG (Eisenhüttenstadt, Nemčija) (zastopnika: H.-J. Niemeyer in Ch. Herrmann, odvetnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 1107 z dne 2. aprila 2008, s katero je bila za združljivo s skupnim trgom razglašena regionalna pomoč, ki so jo nemški organi nameravali dodeliti družbi Propapier PM2 za gradnjo papirnice v Eisenhüttenstadtu (regija Brandenburg severovzhod) (Državna pomoč N 582/2007 – Nemčija)

      Izrek

               1.

               Odločba Komisije C(2008) 1107 z dne 2. aprila 2008, s katero je bila za združljivo s skupnim trgom razglašena regionalna pomoč, ki so jo nemški organi nameravali dodeliti družbi Propapier PM2 za gradnjo papirnice v Eisenhüttenstadtu (regija Brandenburg severovzhod) (Državna pomoč N 582/2007 – Nemčija), se razglasi za nično.

               2.

               Komisiji in družbi Propapier PM 2 GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 272, 25.10.2008.


title: Zadeva C-237/11: Tožba, vložena 19. maja 2011 – Francoska republika proti Evropskemu parlamentu

text:
               30.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/12

         Tožba, vložena 19. maja 2011 – Francoska republika proti Evropskemu parlamentu
   (Zadeva C-237/11)
   2011/C 226/24
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Francoska republika (zastopniki: E. Belliard, G. de Bergues in A. Adam)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlog tožeče stranke

               —

               Za ničen naj se razglasi sklep Evropskega parlamenta z dne 9. marca 2011 o koledarju zasedanj Parlamenta za leto 2012;

               —

               Evropskemu parlamentu naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en tožbeni razlog, ki se nanaša na eni strani na kršitev Protokola št. 6 o določitvi sedežev institucij ter nekaterih organov, uradov, agencij in služb Evropske unije, ki je priložen PEU in PDEU, in Protokola št. 3 o določitvi sedežev institucij ter nekaterih organov, uradov, agencij in služb Evropske unije, ki je priložen Pogodbi ESAE, ter na drugi strani na neupoštevanje sodbe Sodišča z dne 1. oktobra 1997 v zadevi Francija proti Parlamentu (C-345/95, Recueil, str. I-5235).
   Po mnenju francoske vlade je Evropski parlament z določitvijo, da bosta dve mesečni plenarni zasedanji od dvanajstih, ki morajo vsako leto potekati v Strasbourgu, skrajšani s štirih dni na dva dni ter da bosta leta 2012 potekali isti teden v oktobru, skušal obiti pravilo, da mora dvanajst mesečnih plenarnih zasedanj, vključno s proračunskim, potekati v Strasbourgu. Z izpodbijanim sklepom je dejansko ukinjeno eno od dvanajstih mesečnih plenarnih zasedanj, ki morajo potekati vsako leto v Strasbourgu. Tako naj bi bil njegov edini cilj skrajšati trajanje prisotnosti evropskih poslancev na sedežu Evropskega parlamenta, ne da bi bilo to utemeljeno z zahtevo notranje organizacije dela te institucije.


title: Zadeva C-92/06 P: Sklep Sodišča (četrti senat) z dne 13. julija 2006 — Soffass SpA proti Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Sodipan SCA (Pritožba — Znamka Skupnosti — Figurativna znamka NICKY — Ugovor imetnika nacionalnih figurativnih znamk NOKY in noky — Izključno dejanska presoja — Očitno nedopustna pritožba)

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/21

         Sklep Sodišča (četrti senat) z dne 13. julija 2006 — Soffass SpA proti Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Sodipan SCA
   (Zadeva C-92/06 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Figurativna znamka „NICKY“ - Ugovor imetnika nacionalnih figurativnih znamk „NOKY“ in „noky“ - Izključno dejanska presoja - Očitno nedopustna pritožba)
   (2006/C 294/36)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Soffass SpA (Zastopniki: V. Biliardo, C. Bacchini in M. Mazzitelli, avocats)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Zastopnik: M. Capostagno, zastopnik), Sodipan (Zastopnik: N. Bœspflug, avocat)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 23. novembra 2005, Soffass proti UUNT (T-396/04) s katero je Sodišče prve stopnje kot neutemeljeno zavrnilo ničnostno tožbo prijavitelja figurativne znamke „NICKY“, za proizvode iz razreda 15, proti odločbi R 699/2003-1 prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT), z dne 16. julija 2004, s katero je bila za nično razglašena odločba oddelka za ugovore, s katero je bil zavrnjen ugovor imetnika nacionalnih figurativnih znamk „NOKY“ in „noky“ za proizvode iz razreda 16
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrže.

               2)

               Soffass SpA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 121, 20.5.2006.


title: Zadeva T-134/05: Tožba Kraljevine Belgije proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 26. marca 2005

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/33

         Tožba Kraljevine Belgije proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 26. marca 2005
   (Zadeva T-134/05)
   (2005/C 132/59)
   Jezik postopka: francoščina
   Kraljevina Belgija, ki jo zastopata Jean-Pierre Buyle in Christophe Steyaert, avocats, je dne 26. marca 2005 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Komisije z dne 19. januarja 2005, v delu, v katerem je štela, da „stare terjatve ESS“ niso zastarale in če je potrebno v delu, v katerem je štela, da se te terjatve obrestujejo z zamudnimi obrestmi, ki se obračunavajo na podlagi člena 86 Uredbe št. 2342/2002/ES,

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Od leta 1987 do leta 1992 je Komisija od tožeče stranke zahtevala, naj povrne nekatere zneske iz Evropskega socialnega sklada (ESS), ki jih je Komisija neposredno nakazala različnim belgijskim organizacijam kot nosilkam projektov, le-te pa jih niso uporabile v skladu z ureditvijo ESS.
   Komisija je v letu 2004 pobotala določene zneske, ki jih je tožeča stranka dolgovala iz naslova starih terjatev, s terjatvami tožeče stranke do Komisije. Zaradi teh pobotov je tožeča stranka na Komisijo naslovila več dopisov, na katere je Komisija odgovorila z izpodbijano odločbo, in navedla, da stare terjatve, v nasprotju z navedbami tožeče stranke, niso zastarale.
   V utemeljitvi svoje tožbe tožeča stranka zatrjuje, da so predmetne terjatve zastarale na podlagi člena 3(1) Uredbe št. 2988/95/ES oziroma podredno, na podlagi določb belgijskega prava, ki se v tem primeru uporablja v skladu s členom 2(4) Uredbe št. 2988/95/ES.
   Tožeča stranka prav tako prereka določitev zamudnih obresti s strani Komisije. Po mnenju tožeče stranke v tem primeru obstajajo posebni predpisi, in sicer Uredbi št. 1865/90/EGS in št. 448/2001/ES, ki razveljavljata člen 86 Uredbe št. 2342/2002/ES, na katero se Komisija sklicuje v utemeljitvi določitve zamudnih obresti. Tožeča stranka navaja, da naj ti posebni predpisi ne bi določali zamudnih obresti za ukrepe ESS, o katerih je bilo odločeno pred 6. julijem 1990, in da Komisija zlasti ne bi smela zahtevati zamudnih obresti od predmetnih terjatev.


title: Zadeva T-60/11: Tožba, vložena 26. januarja 2011 – Kraft Foods Global Brands proti UUNT – Fenaco (SUISSE PREMIUM)

text:
               2.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/24

         Tožba, vložena 26. januarja 2011 – Kraft Foods Global Brands proti UUNT – Fenaco (SUISSE PREMIUM)
   (Zadeva T-60/11)
   2011/C 103/42
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Kraft Foods Global Brands LLC (Northfield, EEUU) (zastopnik: M. de Justo Bailey, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Fenaco Genossenschaft (Bern, Švica)

      Predlog tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 11. novembra 2010 v zadevi R 522/2010-1 razveljavi, in

               —

               toženi stranki in intervenientu naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Fenaco Genossenschaft

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „SUISSE PREMIUM“ za proizvode in storitve iz razredov 30, 31 in 42

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: figurativna znamka „PREMIUM“ za proizvode iz razreda 30

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), saj naj bi med spornima znamkama obstajala verjetnost zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva T-196/16: Tožba, vložena 29. aprila 2016 – Banca Tercas/Komisija

text:
               20.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 222/32

         Tožba, vložena 29. aprila 2016 – Banca Tercas/Komisija
   (Zadeva T-196/16)
   (2016/C 222/40)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Tercas-Cassa di risparmio della provincia di Teramo SpA (Banca Tercas SpA) (Teramo, Italija) (zastopniki: A. Santa Maria, M. Crisostomo, E. Gambaro, F. Mazzocchi, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga naj:

               —

               Sklep Evropske komisije C(2015) 9526 z dne 23. decembra 2015, o katerem je bila tožeča stranka uradno obveščena 22. februarja 2016, o državni pomoči SA39451 (2015/C) (ex 2015/NN), ki jo je Italija izvedla v korist Banca Tercas (Cassa di risparmio della Provincia di Teramo S.p.A.), razglasi za ničen;

               —

               podredno, iz razlogov navedenih v okviru sedmega tožbenega razloga, razglasi za nične člene 2, 3 in 4 zgoraj navedenega sklepa;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Sklep, ki je predmet tega postopka, je isti, kot se izpodbija v zadevi T-98/16, Italija/Komisija.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem tožbenih razlogov.

               1.

               Družba Banca Tercas (v nadaljevanju: tožeča stranka ali Tercas) s prvim tožbenim razlogom zatrjuje, da je Komisija kršila in napačno uporabila člena 107(1) PDEU in 296 PDEU, ker ni obrazložila in/ali ni dovolj obrazložila zahteve, da morata biti pogoja „državna sredstva“ in „pripisljivost državi“ izpolnjena, saj je Komisija dala prednost analizi merila državnih sredstev pred analizo pripisljivosti in ni ločeno preverila, ali je bil pogoj državnih sredstev, ki je element, ki je potreben za obstoj državne pomoči v smislu člena 107(1) PDEU, izpolnjen.

               2.

               Tožeča stranka z drugim tožbenim razlogom uveljavlja kršitev in napačno uporabo člena 107(1), ker je Evropska komisija napačno presodila uporabo državnih sredstev s strani Fondo di Garanzia di Tutela dei Depositi (v nadaljevanju: Fondo ali FITD). Po mnenju tožeče stranke je Komisija storila očitno napako pri presoji, saj se za sredstva FITD glede na merila iz sodne prakse Sodišča EU ne more šteti, da so pod javnim nadzorom ali na razpolago italijanski državi. Italijanski zakonodajalec naj bi sistemom jamstva v celoti prepustil pogajalsko svobodo glede opredelitve predmeta, obsega in konkretnih podrobnih pravil alternativnih oblik izplačila vlagateljev. Alternativni ukrepi iz člena 29 statuta Fondo naj bi Fondo lahko uporabil, če bi lahko pričakoval manjšo obremenitev, kot pa bi nastala, če bi prišlo do intervencije v primeru prenehanja subjekta, poleg tega pa naj bi bili alternativni ukrepi namenjene zlasti zasebnim interesom bank članic in naj ne bi bilo mogoče trditi, da gre za javna pooblastila.

               3.

               Tožeča stranka s tretjim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev in napačno uporabo člena 107(1) PDUE, ker je Komisija menila, da se ukrep v korist družbe Tercas lahko pripiše italijanski državi. V zvezi s tem trdi, da je ukrep FITD sprejel prostovoljno in da je stališče Komisije, da je Banca d'Italia organ, ki upravlja s sredstvi (ki naj bi bila javna), napačno in ne upošteva dejanskega namena nalog, ki jih centralni banki podeljuje italijanska ureditev. Namen dejavnosti Banca d'Italia naj bi bil zagotoviti spoštovanje pravil varnega in skrbnega upravljanja prek preprostega nadzora nad pravilnostjo in zakonitostjo, brez poseganja v zasebne samostojne izbire subjektov, nad katerimi Banca d'Italija izvaja nadzor. Poleg tega naj konkretni indici glede posredovanja javnega organa, ki jih je Komisija navedla v zvezi z ukrepi v korist družbe Tercas, ne bi bili taki, da bi lahko utemeljili ugotovitve Komisije.

               4.

               Tožeča stranka s četrtim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev člena 107(1) PDEU zaradi napačne uporabe merila zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu. V zvezi s tem navaja, da Komisija ni preverila, ali ukrepanje FITD ustreza merilu gospodarske realnosti ob upoštevanju dejstev, ki jih je FITD podrobno preučil pri oceni mogočih posledic sprejetja ukrepov. Komisiji se zlasti očita, da ni preverila, ali bi v enakih okoliščinah zasebni vlagatelj podobne velikosti kot FITD izvedel gospodarske ukrepe, ki so podobni tem, ki jih Komisija izpodbija. Nazadnje, naj izključitev stroškov izplačila vlagateljev iz uporabe testa zasebnega vlagatelja – če gre za izraz obveznosti, ki bi jih prevzela država kot javna oblast –v obravnavanem primeru ne bi bila utemeljena in naj bi bila v nasprotju z nedavno sodno prakso Sodišča.

               5.

               S petim tožbenim razlogom se navajajo razlogi, zaradi katerih naj bi Komisija storila očitno napako pri presoji s tem, da je za zadevne ukrepe štela za nezdružljive z notranjim trgom. Komisija naj bi napako storila zlasti s tem, da je ugotovila, da odpis podrednega dolga, ki je bil ratione temporis določen izključno v obvestilu banke iz leta 2013, pomeni bistveni pogoj za to, da se lahko ukrepi štejejo za združljive z notranjim trgom. Zlasti naj ne bi upoštevala pravne nezmožnosti razdelitve bremen med imetnike podrednega dolga. Komisija naj poleg tega ne bi upoštevala, da so bili stroški ukrepanja že bistveno zmanjšani s pomembnimi ukrepi razdelitve stroškov (burden sharing). Združljivost ukrepov naj bi izhajala tudi iz načrta ponovnega uspešnega poslovanja družbe Tercas in iz sprejetja ukrepov za omejitev zatrjevanega izkrivljanja konkurence, do katerega naj bi prišlo zaradi ukrepanja FITD. Tožeča stranka zato zatrjuje tudi očitno pomanjkljivo izvedbo preiskave.

               6.

               Tožeča stranka s šestim tožbenim razlogom trdi, da je Komisija napačno ugotovila dejansko stanje in podala napačno pravno opredelitev s tem, da je štela, da je bilo izplačano jamstvo v višini 30 milijonov eurov, in s tem, da je ta ukrep štela za nepovratna sredstva v korist družbe Tercas in torej za državno pomoč.

               7.

               Nazadnje tožeča stranka s sedmim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev člena 16, točka 1, Uredbe (EU) št. 2015/1589, ker je Komisija italijanski državi naročila izterjavo pomoči, čeprav je to v nasprotju s splošnimi načeli prava Unije, in sicer načeli pravne varnosti, zaupanja v pravo in sorazmernosti.


title: Zadeva C-458/16 P: Pritožba, ki jo je Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. vložila 12. avgusta 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 2. junija 2016 v združenih zadevah od T-426/10 do T-429/16 in od T-438/12 do T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerias in drugi/Komisija

text:
               24.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/16

         Pritožba, ki jo je Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. vložila 12. avgusta 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 2. junija 2016 v združenih zadevah od T-426/10 do T-429/16 in od T-438/12 do T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerias in drugi/Komisija
   (Zadeva C-458/16 P)
   (2016/C 392/20)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnica: Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. (zastopniki: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco, V. Romero Algarra, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predloga

               —

               Sodba Splošnega sodišča z dne 2. junija 2016 v združenih zadevah od T-438/12 do T-441/12, in zlasti v zadevi T-441/12, Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L./Evropska komisija, naj se razveljavi

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker je tožbeni razlog glede kršitve pravice pritožnice do obrambe razglasilo za nedopusten.

               2.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker je pri presoji druge vloge plačilne nezmožnosti in nazadnje pri presoji dopustnosti tožbe uporabilo napačen pravni standard.

               3.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri presoji dokazov oziroma očitnega izkrivljenja dokazov in kršilo obveznost neomejenega sodnega nadzora in pravice do učinkovitega sodnega varstva ter obveznost obrazložitve.


title: Zadeva C-242/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Mannheim (Nemčija) 19. maja 2014 – Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH proti Firma Gerhard und Jürgen Vogel GbR, Jürgen Vogel in Gerhard Vogel

text:
               8.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Mannheim (Nemčija) 19. maja 2014 – Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH proti Firma Gerhard und Jürgen Vogel GbR, Jürgen Vogel in Gerhard Vogel
   (Zadeva C-242/14)
   2014/C 303/12
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Mannheim

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH

      Tožene strank: Firma Gerhard und Jürgen Vogel GbR, Jürgen Vogel, Gerhard Vogel

      Vprašanji za predhodno odločanje

               —

               Ali mora kmet, ki je uporabil semenski material zavarovane sorte, pridobljen z nadaljnjo setvijo, ne da bi o tem sklenil pogodbeni dogovor z imetnikom žlahtniteljske pravice, plačati primerno nadomestilo v skladu s členom 94(1) Uredbe Sveta (ES) št. 2100/94 (1) z dne 27. julija 1994 o žlahtniteljskih pravicah v Skupnosti in – v primeru naklepa ali malomarnosti – nadomestiti vsako nadaljnjo škodo zaradi kršitve žlahtniteljske pravice v skladu s členom 94(2) te uredbe, čeprav v času dejanske uporabe proizvoda za razmnoževanje na polju še ni izpolnil svoje obveznosti glede plačila primernega nadomestila (pristojbine za nadaljnjo setev), ki jo ima v skladu s členom 14(3), četrta alinea, te uredbe v povezavi s členom 5 in naslednjim Uredbe Komisije (ES) št. 1768/95 (2) z dne 24. julija 1995 o izvajanju pravil o kmetijski izjemi, predvideni v členu 14(3) Uredbe Sveta (ES) št. 2100/94?

               —

               Če je treba na prvo vprašanje odgovoriti tako, da lahko kmet izpolni svojo obveznost plačila primerne pristojbine za nadaljnjo setev tudi po dejanski uporabi proizvoda za razmnoževanje na polju: ali je treba navedene določbe razlagati tako, da določajo rok, v katerem mora kmet, ki je uporabil semenski material zavarovane sorte, pridobljen z nadaljnjo setvijo, izpolniti obveznost plačila primerne pristojbine za nadaljnjo setev, zato da je mogoče nadaljnjo setev v smislu člena 94(1) Uredbe (ES) št. 2100/94 v povezavi s členom 14 te uredbe šteti za „upravičeno“?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 16, str. 390.

      (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 18, str. 63.


title: Zadeva T-65/08: Tožba, vložena 13. februarja 2008 – Španija proti Komisiji

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/41

         Tožba, vložena 13. februarja 2008 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-65/08)
   (2008/C 92/82)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnica: N. Díaz Abad, zastopnica)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije z dne 5. decembra 2007 v zvezi s postopkom izvajanja člena 21 Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 o nadzoru koncentracij podjetij (zadeva št. COMP/M.4685 Enel/Acciona/Endesa) naj se razglasi za nično, in

               —

               toženi instituciji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ta tožba je vložena zoper Odločbo Komisije C(2007) 5913 konč. z dne 5. decembra 2007 v zvezi s postopkom izvajanja člena 21 Uredbe (ES) št. 139/2004 (1) (zadeva št. COMP/M.4685 Enel/Acciona/Endesa). V izpodbijani odločbi je Komisija ugotovila, da je tožeča stranka kršila člen 21 Uredbe št. 139/2004 s tem, da je skupen prevzem nadzora Enel in Acciona nad Endeso pogojevala z izpolnjevanjem več pogojev, pri čemer so ti pogoji nezdružljivi s členi 28, 43 in 56 ES, in zaradi tega neutemeljeno posegla v izključno pristojnost Komisije, da odloča o koncentraciji na ravni Skupnosti. Poleg tega je tožena stranka tožeči stranki naložila naj umakne pogoje, ki so bili ugotovljeni kot nezdružljivi s pravom Skupnosti.
   V utemeljitev svojih zahtevkov tožeča stranka zatrjuje, prvič, da Komisija ni pristojna za sprejetje izpodbijanje izpodbijane odločbe, opirajoč se na postopek na podlagi člena 21 Uredbe št. 139/2004. Po mnenju tožeče stranke mora Komisija, če oceni, da je država članica kršila člena 21 Uredbe št. 139/2004 začeti postopek zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES.
   Drugič, tožeča stranka navaja, da izpodbijana odločba ni obrazložena, saj Komisija ni obravnavala razlogov javne varnosti, na katere se je španska vlada sklicevala, ko je na podlagi člena 21(4) Uredbe št. 139/2004 sprejela ukrepe v zvezi z javno ponudbo Enel in Acciona za prevzem Endese.
   Nazadnje, tožeča stranka Komisiji očita kršitev člena 21(4) Uredbe št. 139/2004, saj španski organi Komisiji niso bili dolžni sporočiti pogojev za javno ponudbo Enel in Acciona za prevzem Endese, ker ti pogoji odražajo legitimen interes, kot je javna varnost.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 139/2004 z dne 20. januarja 2004 o nadzoru koncentracij podjetij (UL L 24, str. 1).


title: Zadeva T-640/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. januarja 2016 – Sto/UUNT – Fixit Trockenmörtel Holding (CRETEO) („Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti CRETEO — Prejšnji nacionalni besedni znamki StoCretec in STOCRETE — Relativni razlog za zavrnitev — Razlikovalni učinek, pridobljen z uporabo — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št.°207/2009“)

text:
               14.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/32

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. januarja 2016 – Sto/UUNT – Fixit Trockenmörtel Holding (CRETEO)
   (Zadeva T-640/13) (1)

   ((„Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti CRETEO - Prejšnji nacionalni besedni znamki StoCretec in STOCRETE - Relativni razlog za zavrnitev - Razlikovalni učinek, pridobljen z uporabo - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št.o207/2009“))
   (2016/C 098/41)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sto SE & Co. KGaA, prej Sto AG (Stühlingen, Nemčija) (zastopnika: K. Kern in J. Sklepek, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Walicka, agent)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Fixit Trockenmörtel Holding AG (Baar, Švica) (zastopnika: K. Lochner in C. Thomas, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 25. septembra 2013 (R 905/2012-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Sto AG in Fixit Trockenmörtel Holding AG.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Sto SE & Co. KGaA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 39, 8.2.2014.


title: Zadeva T-477/17: Tožba, vložena 31. julija 2017 – Haswani/Svet

text:
               16.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/34

         Tožba, vložena 31. julija 2017 – Haswani/Svet
   (Zadeva T-477/17)
   (2017/C 347/43)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: George Haswani (Yabroud, Sirija) (zastopnik: G. Karouni, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Sveta (SZVP) 2016/850 z dne 27. maja 2016 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji razglasi za ničen;

               —

               Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2016/840 z dne 27. maja 2016 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji razglasi za nično;

               —

               Sklep Sveta (SZVP) 2017/917 z dne 29. maja 2017 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji razglasi za ničen;

               —

               Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2017/907 z dne 29. maja 2017 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji razglasi za nično;

               —

               Izvedbeni sklep Sveta (SZVP) 2017/1245 z dne 10. julija 2017 o izvajanju Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji razglasi za ničen;

               —

               Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2017/1241 z dne 10. julija 2017 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji razglasi za nično;

               —

               in zato

                           —

                           naloži, naj se ime George Haswani izbriše iz Prilog k zgoraj navedenim aktom;

                           —

                           Svetu naloži plačilo zneska 100 000 EUR iz naslova nepremoženjske škode tožeče stranke;

                           —

                           Svetu naloži plačilo svojih stroškov ter stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka in glede katerih si ta pridržuje pravico, da jih med postopkom upraviči.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve, ki izhaja iz člena 296, drugi odstavek, PDEU. Tožeča stranka Svetu Evropske unije očita, da se je zadovoljil z ohlapnimi in splošnimi navedbami, ne da bi posebej in konkretno navedel razloge, iz katerih pri izvrševanju svoje diskrecijske pravice meni, da je treba zoper tožečo stranko sprejeti zadevne omejevalne ukrepe. Naveden naj ne bi bil nikakršen konkretni in objektivni dokaz, ki bi se lahko očital tožeči stranki in s katerim bi bilo mogoče utemeljiti zadevne ukrepe.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: zahteva po sorazmernosti pri posegu v temeljne pravice. Tožeča stranka meni, da bi morali biti sporni ukrepi neveljavni, saj naj bi bili nesorazmerni glede na navedeni cilj in naj bi pomenili prekomerno vpletanje v svobodo gospodarske pobude in lastninsko pravico, določeni v členih 16 oziroma 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Nesorazmernost naj bi izhajala iz tega, da se ukrepi nanašajo na celotno pomembno gospodarsko dejavnost brez kakršnega koli drugega merila.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji in neobstoj dokazov. Svet naj bi v svoji nadaljnji obrazložitvi v utemeljitev omejevalnih ukrepov priznal dokaze, ki očitno niso imeli dejanske podlage, saj so bila dejstva, na katera se je sklicevalo, neutemeljena.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: odškodninski zahtevek. S pripisom resnih dejstev, ki niso bila dokazana, naj bi bila tožeča stranka in njena družina izpostavljeni nevarnosti, kar naj bi kazalo na pomen utrpele škode, zaradi katere naj bi bil njen odškodninski zahtevek utemeljen.


title: Zadeva F-31/08: Tožba, vložena 25. februarja 2008 – Tomas proti Parlamentu

text:
               21.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 158/26

         Tožba, vložena 25. februarja 2008 – Tomas proti Parlamentu
   (Zadeva F-31/08)
   (2008/C 158/46)
   Jezik postopka: litovščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Stanislovas Tomas (Pavlodar, Kazahstan) (zastopnik: M. Michalauskas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti odločbe organa, pristojnega za imenovanja (OPI), o odpovedi pogodbe o zaposlitvi tožeči stranki in povrnitev nastale nepremoženjske in premoženjske škode.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba organa, pristojnega za imenovanja (OPI), o odpovedi pogodbe o zaposlitvi tožeči stranki, naj se razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo zneska 125 000 eurov za povrnitev nepremoženjske in premoženjske škode, nastale tožeči stranki;

               —

               Evropskemu parlamentu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-225/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe het College van Beroep voor het bedrijfsleven z dne 17. maja 2005 v zadevi B.J. van Middendorp proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

text:
               6.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/15

         Predlog za sprejem predhodne odločbe het College van Beroep voor het bedrijfsleven z dne 17. maja 2005 v zadevi B.J. van Middendorp proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Zadeva C-225/05)
   (2005/C 193/24)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Het College van Beroep voor het bedrijfsleven je s sodbo z dne 17. maja 2005 v zadevi B.J. van Middendorp proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit, ki jo je sodno tajništvo prejelo dne 20. maja 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Het College van Beroep voor het bedrijfsleven predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali v pravu Skupnosti obstaja dolžnost uradov po uradni dolžnosti preizkusiti razloge, ki imajo podlago v Direktivi 85/511/EGS (1)- vendar niso temelj spora?

               2.

               Če je odgovor na vprašanje 1 pritrdilen:
               Ali ima obveznost držav članic, da pri uporabi določb člena 11(1), prva alineja, v zvezi s členom 13 (1), druga alineja, Direktive 85/511/EGS, zagotovijo, da laboratorijsko testiranje, s katerim se ugotovi prisotnosti slinavke in parkljevke, izvaja nacionalni laboratorij, določen v prilogi B k tej direktivi, neposredni učinek?

               3.

                           a)

                           Ali je treba člen 11(1) Direktive 85/511/EGS razlagati tako, da je treba pravne posledice vezati na dejstvo, da prisotnost slinavke in parkljevke ugotovi laboratorij, ki ni naveden v prilogi B k tej direktivi?

                           b)

                           Če je odgovor na vprašanje pod točko a) pritrdilen:
                           Ali je namen člena 11(1) Direktive 85/511/EGS varovanje interesov posameznikov, kot so tožniki v postopku v glavni stvari? Če ne, ali se lahko ti posamezniki sklicujejo na morebitno kršitev obveznosti, ki jo storijo organi držav članic, ki jo imajo na podlagi te določbe?

                           c)

                           Če iz odgovora na vprašanje pod točko b) izhaja, da se lahko posamezniki sklicujejo na člen 11(1) direktive 85/511/EGS:
                           Kakšne pravne posledice je treba pripisati ugotovitvi o prisotnosti slinavke in parkljevke, do katere pride laboratorij, ki ni določen v Prilogi B k tej direktivi?

               4.

               Ali je treba prilogo B k Direktivi 85/511/EGS, upoštevaje določbe členov 11 in 13 te direktive, razlagati tako, da lahko navedba „Centraal Diergeneeskundig Instituut, Lelystad“ vključuje tudi ID-Lwlystad B.V.?

               5.

               Če iz odgovorov na predhodna vprašanja izhaja, da se lahko slinavka in parkljevka ugotovi v laboratoriju, ki ni določen v Prilogi B Direktive 85/511/EGS, ali da se mora priloga B direktive 85/511/EGS razlagati tako da se lahko ali mora omemba „Centraal Diergeneeskundig Instituut, Lelystad“ nanašati tudi na ID-Lwlystad B.V.:
               Ali je treba Direktivo 85/511/EGS razlagati tako, da določa, da je nacionalni upravni organ, pristojen za odločanje, vezan na rezultate testiranj, ki jih je izvedel laboratorij, naveden v Prilogi B k tej direktivi oziroma, če iz odgovora na tretje vprašanje pod točko a) izhaja, da lahko ta organ svoje ukrepe za izkoreninjenje slinavke in parkljevke prav tako utemelji na rezultatih, ki jih pridobi od laboratorija, ki ni vpisan v Prilogi B k Direktivi, z rezultati zadnjega laboratorija, ali pa se odločitev organa nanaša na postopkovno avtonomijo države članice na način, da sodnik, ki odloča v postopku v glavni stvari, mora preveriti ali se pravila na tem področju uporabljajo neodvisno od tega, ali se laboratorijske preiskave opravljajo na podlagi prava Skupnosti ali nacionalnega prava, in če uporaba nacionalnega pravnega okvira uporabe pravil Skupnosti pretirano ne otežuje oziroma praktično ne onemogoča?

               6.

               Če iz odgovora na peto vprašanje izhaja, da Direktiva 85/511/EGS ureja način, na katerega so nacionalni organi vezani na laboratorijske rezultate:
               Ali so nacionalni organi brezpogojno vezani na rezultate, s katerimi se dokažeta slinavka in parkljevka? Če ne, kakšen prostor proste presoje jim pušča direktiva 85/511/EGS?

      (1)  Direktiva 85/511/EGS Sveta z dne 18. novembra 1985 o uvedbi ukrepov Skupnosti za obvladovanje slinavke in parkljevke (UL L 315, str. 11)


title: Zadeva T-33/10: Tožba, vložena 28. januarja 2010 – ING Groep proti Komisiji

text:
               27.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/40

         Tožba, vložena 28. januarja 2010 – ING Groep proti Komisiji
   (Zadeva T-33/10)
   2010/C 80/66
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ING Groep NV (Amsterdam, Nizozemska) (zastopniki: O. Brouwer, M. Knapen in J. Blockx, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska Komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Izpodbijano odločbo naj se, tudi zaradi neobrazložitve ali nezadostne obrazložitve, razglasi za nično v delu, v katerem je spremembo transakcije CTI opredelila kot dodatno pomoč v znesku 2 milijard EUR;

               —

               izpodbijano odločbo naj se, tudi zaradi neobrazložitve ali nezadostne obrazložitve, razglasi za nično v delu, v katerem je Komisija odobritev pomoči pogojevala s sprejetjem prepovedi določanja cen, kot je določena v odločbi in Prilogi II k tej odločbi;

               —

               izpodbijano odločbo naj se, tudi zaradi neobrazložitve ali nezadostne obrazložitve, razglasi za nično v delu, v katerem je Komisija odobritev pomoči pogojevala z zahtevami za prestrukturiranje, ki so strožje od tega, kar je primerno in zahtevano v sporočilu o prestrukturiranju;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Nizozemska je zaradi nemirov na finančnih trgih septembra in oktobra 2008 11. novembra 2008 v temeljni kapital prvega razreda družbe ING (v nadaljevanju tudi: tožeča stranka) vložila 10 milijard EUR (v nadaljevanju: transakcija CTI). Ta ukrep pomoči je Evropska komisija začasno odobrila 12. novembra 2008 za obdobje šestih mesecev.
   Nizozemska je januarja 2009 sprejela gospodarsko tveganje glede dela nekaterih oslabljenih sredstev tožeče stranke. Ta ukrep je Evropska komisija začasno odobrila 31. marca 2009, pri čemer se je Nizozemska sama zavezala, da bo predložila načrt prestrukturiranja za tožečo stranko. Oktobra 2009 sta se tožeča stranka in Nizozemska dogovorili o spremembi izvirne transakcije CTI, da bi omogočili predhodno vračilo polovice kapitalske injekcije CTI. Končna različica načrta prestrukturiranja je bila Komisiji predložena 22. oktobra 2009.
   Komisija je 18. novembra 2009 sprejela izpodbijano odločbo, s katero je odobrila ukrep pomoči pod pogojem, da bodo izpolnjene zahteve glede prestrukturiranja, navedene v prilogah I in II k odločbi.
   Tožeča stranka v tožbi predlaga razglasitev delne ničnosti odločbe z dne 18. novembra 2009 o državni pomoči C 10/2009 (ex N 138/2009) Nizozemske za kreditno linijo za nelikvidna sredstva tožeče stranke in načrt prestrukturiranja zanjo v delu, v katerem, prvič, je spremembo transakcije CTI opredelila kot dodatno pomoč v znesku 2 milijard EUR, drugič, je odobritev pomoči pogojevala s sprejetjem prepovedi določanja cen in, tretjič, je odobritev pomoči pogojevala z zahtevami za prestrukturiranje, ki so strožje od tega, kar je primerno in zahtevano v sporočilu o prestrukturiranju.
   Tožeča stranka trdi, da bi morala izpodbijana odločba biti razglašena za delno nično iz teh razlogov:

               Tožeča stranka v prvem tožbenem razlogu v zvezi s spremembo transakcije CTI trdi, da je Komisija

                           (a)

                           kršila člen 107 PDEU s tem, da je menila, da je sprememba transakcije CTI, dogovorjena med tožečo stranko in Nizozemsko, državna pomoč; in da je

                           (b)

                           kršila načelo skrbnosti iz člena 296 PDEU, s tem da ni skrbno in nepristransko preučila vseh zadevnih vidikov tega primera, ni zaslišala zadevnih oseb in izpodbijane odločbe ni zadostno utemeljila.

               Tožeča stranka v drugem tožbenem razlogu v zvezi s prepovedjo, da bi družbi ING in ING Direct določali cene, trdi, da je Komisija

                           (a)

                           kršila načelo dobrega upravljanja, ker ni skrbno in nepristransko preučila upoštevnih vseh vidikov tega primera, in da je kršila tudi obveznost zadostne obrazložitve odločbe;

                           (b)

                           kršila načelo sorazmernosti, ko je odobritev ukrepa pomoči pogojevala s prepovedmi določanja cen, ki niso ustrezne, potrebne ali sorazmerne;

                           (c)

                           kršila člen 107(3)(b) PDEU in napačno uporabila načela in smernice, določene v sporočilu o prestrukturiranju.

               Tožeča stranka v tretjem tožbenem razlogu v zvezi z nesorazmernimi zahtevami za prestrukturiranje, trdi, da izpodbijana odločba vsebuje

                           (a)

                           napako pri presoji, saj je Komisija napačno izračunala absolutni in relativni znesek pomoči in kršila načeli sorazmernosti in dobrega upravljanja s tem, da je zahtevala prekomerno prestrukturiranje, ne da bi skrbno in nepristransko preučila vsa zadevna dejstva, ki so bila navedena; in

                           (b)

                           napako pri presoji in nezadostno obrazložitev, ker Komisija pri presoji potrebnega prestrukturiranja ni upoštevala sporočila o prestrukturiranju.


title: Zadeva F-47/14: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 4. maja 2016 – Leon-Gonzalez in Vander Velde/Komisija

text:
               20.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 222/48

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 4. maja 2016 – Leon-Gonzalez in Vander Velde/Komisija
   (Zadeva F-47/14) (1)

   (2016/C 222/73)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 212, 7.7.2014, str. 47.


title: Zadeva T-9/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. junija 2017 – Ball Beverage Packaging Europe/EUIPO – Crown Hellas Can (Canettes) (Model Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Registrirani model Skupnosti, ki predstavlja tri pločevinke — Prejšnji model — Razlog za ničnost — Individualna narava — Različen celotni vtis — Člen 6 in člen 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002 — Več artiklov, ki sestavljajo enoten predmet — Obseg opisa registriranega modela Skupnosti — Obveznost obrazložitve — Nadomestitev stranke v sporu)

text:
               31.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. junija 2017 – Ball Beverage Packaging Europe/EUIPO – Crown Hellas Can (Canettes)
   (Zadeva T-9/15) (1)

   ((Model Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Registrirani model Skupnosti, ki predstavlja tri pločevinke - Prejšnji model - Razlog za ničnost - Individualna narava - Različen celotni vtis - Člen 6 in člen 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002 - Več artiklov, ki sestavljajo enoten predmet - Obseg opisa registriranega modela Skupnosti - Obveznost obrazložitve - Nadomestitev stranke v sporu))
   (2017/C 249/34)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Ball Beverage Packaging Europe Ltd (Luton, Združeno kraljestvo), ki ji je bilo dovoljeno, da nadomesti Ball Europe GmbH (zastopnik: A. Renck, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: S. Hanne, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Crown Hellas Can SA (Atene, Grčija) (zastopnika: N. Coulson in J. Koepp, solicitors)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo tretjega odbora EUIPO za pritožbe z dne 8. septembra 2014 (zadeva R 1408/2012-3) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Crown Hellas Can in Ball Europe.

      Izrek

               1.

               Družbi Ball Beverage Packaging Europe Ltd se dovoli, da nadomesti družbo Ball Europe GmbH kot tožeča stranka.

               2.

               Tožba se zavrne.

               3.

               Družbi Ball Beverage Packaging Europe se naloži plačilo stroškov, vključno z nujnimi stroški, ki jih je priglasila družba Crown Hellas Can SA za postopek pred odborom za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

      (1)  UL C 89, 16.3.2015.


title: Zadeva T-457/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2013 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji (Javna naročila storitev — Postopek javnega razpisa — Zagotovitev zunanjih storitev razvoja in vzdrževanja informacijskih sistemov in s tem povezanih študij (ESP DESIS II) — Uvrstitev ponudnika — Oddaja naročila — Konzorcij ponudnik — Dopustnost — Obveznost obrazložitve — Preglednost — Enako obravnavanje — Očitna napaka pri presoji — Nepogodbena odgovorost)

text:
               30.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/12

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2013 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji
   (Zadeva T-457/10) (1)

   (Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa - Zagotovitev zunanjih storitev razvoja in vzdrževanja informacijskih sistemov in s tem povezanih študij (ESP DESIS II) - Uvrstitev ponudnika - Oddaja naročila - Konzorcij ponudnik - Dopustnost - Obveznost obrazložitve - Preglednost - Enako obravnavanje - Očitna napaka pri presoji - Nepogodbena odgovorost)
   2013/C 352/21
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnika: N. Korogiannakis in M. Dermitzakis, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva S. Delaude in N. Bambara, nato S. Delaude, agenti, sprva skupaj s P. Wytinck, nato z B. Hoorelbeke, odvetnika)

      Predmet

   Po eni strani predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 16. julija 2010 o uvrstitvi ponudbe tožeče stranke, ki jo je ta predložila v okviru javnega razpisa DIGIT/R2/PO/2009/045 za zagotovitev zunanjih storitev razvoja in vzdrževanja informacijskih sistemov in s tem povezanih študij (ESP DESIS II) (UL 2009/S 198-283663) za sklop št. 2 „Razvojni projekti zunaj kraja samega“, na tretje namesto na prvo mesto in o uvrstitvi drugih ponudnikov na prvo in drugo mesto, in vseh povezanih odločb generalnega direktorata za informatiko pri Komisiji, vključno z odločbami, s katerimi so bila naročila oddana prvim in drugim pogodbenikom, ter po drugi strani odškodninski zahtevek.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 346, 18.12.2010.


title: Zadeva T-245/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. decembra 2009 – Iranian Tobacco proti UUNT AD Bulgartabac (TIR 20 FILTER CIGARETTES) ( Znamka Skupnosti — Postopek razveljavitve — Figurativna znamka Skupnosti TIR 20 FILTER CIGARETTES — Neobstoj zahteve po pravnem interesu — Člen 55(1)(a) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 56(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009) )

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/49

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. decembra 2009 – Iranian Tobacco proti UUNT AD Bulgartabac (TIR 20 FILTER CIGARETTES)
   (Zadeva T-245/08) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek razveljavitve - Figurativna znamka Skupnosti TIR 20 FILTER CIGARETTES - Neobstoj zahteve po pravnem interesu - Člen 55(1)(a) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 56(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009)“)
   2010/C 24/85
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Iranian Tobacco Co. (Teheran, Iran) (zastopnik: M. Beckensträter, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Poch, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka pred Splošnim sodiščem: AD Bulgartabac Holding Sofia (Sofija, Bolgarija) (zastopnik: M. Maček, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 11. aprila 2008 (zadeva R 708/2007-1) v zvezi s postopkom razveljavitve med AD Bulgartabac Holding Sofia in Iranian Tobacco Co.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Iranian Tobacco Co. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 223, 30.8.2008.


title: Zadeva C-545/14 P: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 1. decembra 2015 – Aguy Clement Georgias, Trinity Engineering (Private) Ltd, Georgiadis Trucking (Private) Ltd/Svet Evropske unije, Evropska komisija (Pritožba — Člen 181 Poslovnika Sodišča — Odškodninski zahtevek — Omejevalni ukrepi, sprejeti proti nekaterim osebam in subjektom v zvezi z razmerami v Zimbabveju — Umik zainteresirane osebe s seznama zadevnih oseb in subjektov — Povrnitev domnevno nastale škode)

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/16

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 1. decembra 2015 – Aguy Clement Georgias, Trinity Engineering (Private) Ltd, Georgiadis Trucking (Private) Ltd/Svet Evropske unije, Evropska komisija
   (Zadeva C-545/14 P) (1)

   ((Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Odškodninski zahtevek - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti nekaterim osebam in subjektom v zvezi z razmerami v Zimbabveju - Umik zainteresirane osebe s seznama zadevnih oseb in subjektov - Povrnitev domnevno nastale škode))
   (2016/C 038/22)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnici: Aguy Clement Georgias, Trinity Engineering (Private) Ltd, Georgiadis Trucking (Private) Ltd (zastopnika: H. Mercer QC, I. Quirk, Barrister)

      Drugi stranki: Svet Evropske unije (zastopnika: G. Étienne in B. Driessen, agenta), Evropska komisija (zastopnika: S. Bartelt in M. Konstantinidis, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Aguy Clement Georgias, Trinity Engineering (Private) Ltd in Georgiadis Trucking (Private) Ltd poleg svojih stroškov nosijo stroške Sveta Evropske unije in Evropske komisije.

      (1)  UL C 46, 9.2.2015.