title: Zadeva C-477/13: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 16. aprila 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Eintragungsausschuss bei der Bayerischen Architektenkammer proti Hansu Angererju (Predhodno odločanje — Direktiva 2005/36/ES — Člen 10 — Priznavanje poklicnih kvalifikacij — Dostop do poklica arhitekta — Dokazila, ki niso navedena v točki 5.7.1. Priloge V — Pojma „posebni in izjemni razlogi“ ter „arhitekt“)

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/5

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 16. aprila 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Eintragungsausschuss bei der Bayerischen Architektenkammer proti Hansu Angererju
   (Zadeva C-477/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 2005/36/ES - Člen 10 - Priznavanje poklicnih kvalifikacij - Dostop do poklica arhitekta - Dokazila, ki niso navedena v točki 5.7.1. Priloge V - Pojma „posebni in izjemni razlogi“ ter „arhitekt“))
   (2015/C 198/06)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Eintragungsausschuss bei der Bayerischen Architektenkammer

      Tožena stranka: Hans Angerer

      Ob udeležbi: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht, Landesanwaltschaft Bayern als Vertreter des öffentlichen Interesses

      Izrek

               1.

               Člen 10(c) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/36/ES z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 279/2009 z dne 6. aprila 2009, je treba razlagati tako, da mora prosilec, ki želi, da se zanj uporabi splošni sistem priznavanja dokazil usposobljenosti iz poglavja I naslova III te direktive, poleg tega, da ima dokazilo o usposobljenosti, ki ni navedeno v točki 5.7.1. Priloge V k navedeni direktivi, dokazati tudi obstoj „posebnih in izjemnih razlogov“.

               2.

               Člen 10(c) Direktive 2005/36, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 279/2009, je treba razlagati tako, da se pojem „posebni in izjemni razlogi“ v smislu te določbe nanaša na okoliščine, zaradi katerih prosilec nima dokazila iz točke 5.7.1. Priloge V k tej direktivi, pri čemer se navedeni prosilec ne more sklicevati na to, da ima poklicne kvalifikacije, s katerimi ima v državi članici izvora dostop do drugega poklica od tistega, ki ga želi opravljati v državi članici gostiteljici.

               3.

               Člen 10(c) Direktive 2005/36, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 279/2009, je treba razlagati tako, da je treba pojem „arhitekt“ iz te določbe opredeliti ob upoštevanju zakonodaje države članice gostiteljice in da zato ta pojem ne pomeni nujno, da mora imeti prosilec usposobljenost in izkušnje, ki ne zajemajo samo tehničnih dejavnosti načrtovanja gradenj, nadzora nad izvedbo gradenj in izvajanja gradenj, ampak tudi umetniškooblikovalske, gospodarske in prostorskonačrtovalne dejavnosti ali celo dejavnosti v zvezi s spomeniškim varstvom.

      (1)  UL C 344, 23.11.2013.


title: Zadeva T-641/14: Tožba, vložena 28. avgusta 2014 – Dellmeier proti UUNT – Dell (LEXDELL)

text:
               27.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 380/18

         Tožba, vložena 28. avgusta 2014 – Dellmeier proti UUNT – Dell (LEXDELL)
   (Zadeva T-641/14)
   2014/C 380/24
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Alexandra Dellmeier (München, Nemčija) (zastopnik: J. Khöber, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Dell, Inc. (Round Rock, ZDA)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 4. junija 2014 v zadevi R 0966/2013 2 v zvezi s postopkom z ugovorom št. B 1  698 2892 zoper prijavo znamke Skupnosti št. 008114779 „LEXDELL“ in ugovor v celoti zavrne;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka pred Splošnim sodiščem;

               —

               določi datum obravnave, če Splošno sodišče brez nje ne bi moglo odločiti.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka Skupnosti „LEXDELL“ za proizvode in storitve iz razredov 16, 25, 41 in 45 – prijava znamke Skupnosti št. 8 1 14  779.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedni element „DELL“ registrirana pod št. 6 4 20  641.

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 8(1)(b) in 8(5) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-367/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 14. julija 2015 – Stowarzyszenie „Oławska Telewizja Kablowa“ w Oławie/Stowarzyszenie Filmowców Polskich w Warszawie

text:
               11.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 14. julija 2015 – Stowarzyszenie „Oławska Telewizja Kablowa“ w Oławie/Stowarzyszenie Filmowców Polskich w Warszawie
   (Zadeva C-367/15)
   (2016/C 007/13)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Sąd Najwyższy

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik v postopku s kasacijsko pritožbo: Stowarzyszenie „Oławska Telewizja Kablowa“ w Oławie

      Druga stranka v postopku: Stowarzyszenie Filmowców Polskich w Warszawie

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je mogoče člen 13 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine (1) razlagati tako, da ima imetnik materialnih avtorskih pravic, v katere je bilo poseženo, možnost zahtevati vračilo odškodnine za škodo, ki mu je bila povzročena na podlagi splošnih načel na tem področju, ali pa, ne da bi bilo treba dokazati škodo ter vzročno zvezo med dejanjem, s katerim je bilo poseženo v avtorsko pravico, in nastalo škodo, možnost zahtevati plačilo zneska, ki ustreza dvakratnemu ali, v primeru krivdnega poseganja v avtorsko pravico, trikratnemu znesku ustreznega nadomestila, čeprav člen 13 Direktive 2004/48 določa, da sodišče pri odločitvi o odškodnini upošteva vidike iz člena 13(1)(a) in lahko samo podredno namesto (a) v ustreznih primerih določi odškodnino kot pavšalni znesek na podlagi elementov iz člena 13(1)(b) Direktive?

               2.

               Ali je mogoče glede na člen 13 Direktive na zahtevo zadevne stranke dodeliti pavšalno odškodnino, katere znesek je določen vnaprej in obsega dva- ali trikratni znesek ustreznega nadomestila, pri čemer uvodna izjava 26 te direktive določa, da cilj Direktive ni uvesti kaznovalne odškodnine?

      (1)  UL L 157, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 2, str. 32.


title: Zadeva T-131/06: Tožba, vložena  4. maja 2006  — Sonia Rykiel Création et Diffusion de Modèles proti UUNT — Cuadrado (SONIA SONIA RYKIEL)

text:
               15.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/28

         Tožba, vložena 4. maja 2006 — Sonia Rykiel Création et Diffusion de Modèles proti UUNT — Cuadrado (SONIA SONIA RYKIEL)
   (Zadeva T-131/06)
   (2006/C 165/55)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Sonia Rykiel Création et Diffusion de Modèles (Pariz, Francija) (zastopnik: E. Baud, lawyer)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Cuadrado S.A. (Paterna, Španija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 30. januarja 2006 v zadevi R 329/2005-1;

               —

               naložitev stroškov toženi stranki in, če je ustrezno, intervenientu.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Sonia Rykiel Création et Diffusion de Modèles.

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „SONIA SONIA RYKIEL“ za proizvode iz razredov 3, 9, 14, 18 in 25 (znamka Skupnosti prijava št. 1035625)

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Cuadrado, S.A.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Nacionalne znamke „SONIA“ za proizvode iz razredov 24 in 25.

      Odločba oddelka za ugovore: Zavrnitev ugovora za proizvode iz razreda 25.

      Odločba odbora za pritožbe: Razveljavitev odločbe oddelka za ugovore in zavrnitev prijavljene znamke za vse proizvode, ki jih zajema, iz razreda 25.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 43(3) Uredbe št. 40/94 in člena 8(1)(b) Uredbe št. 40/94.


title: Zadeva T-466/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2016 – Španija/Komisija (Carinska unija — Uvoz izdelkov iz tuna iz Salvadorja — Naknadna izterjava uvoznih dajatev — Zahteva za neizterjavo uvoznih dajatev — Člena 220(2)(b) in 236 Uredbe (EGS) št. 2913/92 — Pravica do dobrega upravljanja v okviru člena 872a Uredbe (EGS) št. 2454/93 — Napaka pristojnih organov, ki je ni mogoče razumno ugotoviti)

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2016 – Španija/Komisija
   (Zadeva T-466/14) (1)

   ((Carinska unija - Uvoz izdelkov iz tuna iz Salvadorja - Naknadna izterjava uvoznih dajatev - Zahteva za neizterjavo uvoznih dajatev - Člena 220(2)(b) in 236 Uredbe (EGS) št. 2913/92 - Pravica do dobrega upravljanja v okviru člena 872a Uredbe (EGS) št. 2454/93 - Napaka pristojnih organov, ki je ni mogoče razumno ugotoviti))
   (2017/C 038/32)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnika: sprva A. Rubio González, nato V. Ester Casas, abogados del Estado)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: P. Arenas, A. Caeiros in B.-R. Killmann, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2014) 2363 final z dne 14. aprila 2014, s katerim je bilo ugotovljeno, da je v konkretnem primeru odpust uvoznih dajatev upravičen za nek znesek, ni pa upravičen za nek drug znesek (REM 02/2013), v delu, v katerem je ugotovljeno, da odpust uvoznih dajatev v višini 14 417 193,41 EUR ni upravičen.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Kraljevina Španija nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 261, 11.8.2014.


title: Zadeva C-664/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administratīvā apgabaltiesa (Latvija) 13. decembra 2013 – VAS „Ceļu satiksmes drošības direkcija“ in Latvijas Republikas Satiksmes ministrija proti Kasparsu Nīmanisu

text:
               8.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/9

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administratīvā apgabaltiesa (Latvija) 13. decembra 2013 – VAS „Ceļu satiksmes drošības direkcija“ in Latvijas Republikas Satiksmes ministrija proti Kasparsu Nīmanisu
      (Zadeva C-664/13)
      (2014/C 71/15)
      Jezik postopka: latvijščina

         Predložitveno sodišče

      Administratīvā apgabaltiesa

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnici: VAS „Ceļu satiksmes drošības direkcija“ in Latvijas Republikas Satiksmes ministrija

         Nasprotna stranka: Kaspars Nīmanis

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 12 v povezavi z uvodno izjavo 2, prvi stavek, Direktive 2006/126/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vozniških dovoljenjih (prenovitev) razlagati tako, da nasprotuje zakonodaji države članice, ki določa, da lahko oseba dokaže, da ima običajno prebivališče v navedeni državi članici (Latviji), zgolj na podlagi prijavljenega stalnega prebivališča? S „stalnim prebivališčem“ je treba razumeti obveznost osebe, da se v skladu z nacionalno zakonodajo vpiše v državni register prebivalstva, da bi sporočila, da je za pravna razmerja z državo in lokalnimi organi dosegljiva na prijavljenem naslovu?

         (1)  UL L 403, str. 18.


title: Zadeva C-676/15 P: Pritožba, ki jo je The Tea Board vložila 15. decembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 2. oktobra 2015 v zadevi T-627/13, The Tea Board/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               21.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/16

         Pritožba, ki jo je The Tea Board vložila 15. decembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 2. oktobra 2015 v zadevi T-627/13, The Tea Board/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-676/15 P)
   (2016/C 106/18)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: The Tea Board (zastopnika: M.C. Maier, A. Nordemann, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Delta Lingerie

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano sodbo Splošnega sodišča z dne 2. oktobra 2015 v zadevi T-627/13 v delu, v katerem je Splošno sodišče zavrnilo tožbo glede spodaj navedenih storitev, ki so zajete s prijavljeno znamko za razreda 35 in 38;

                  Poslovne svetovalne storitve pri zasnovi in obratovanju maloprodajnih trgovin in prodajnih središč za maloprodajo in reklamiranje; Storitve pospeševanja prodaje (za tretje osebe), oglasna dejavnost, vodenje komercialnih poslov, poslovna administracija, spletno oglaševanje v računalniškem omrežju, razdeljevanje reklamnega materiala (letakov, prospektov, brezplačnih časopisov, vzorcev blaga), storitve naročanja na časopise za tretje osebe; Poslovne informacije ali poizvedbe; Organizacija prireditev, razstav v komercialne ali reklamne namene, vodenje oglaševanja, oddajanje oglasnih površin v najem, radijsko, televizijsko oglaševanje, reklamno sponzorstvo. (Razred 35)

                  Telekomunikacije, računalniško podprt prenos sporočil in slik, storitve interaktivnega televizijskega oddajanja zaradi predstavitve izdelkov, komuniciranje preko računalniških terminalov, komunikacija (prenos) na svetovnem računalniškem omrežju, odprta ali zaprta. (Razred 38)

               —

               po potrebi zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču,

               —

               toženi stranki na prvi stopnji naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Namen pritožbe je delna razveljavitev sodbe Splošnega sodišča v zadevi T-627/13 z dne 2. oktobra 2015 v delu, v katerem je Splošno sodišče zavrnilo tožbo glede storitev, ki so zajete s prijavljeno znamko za razreda 35 in 38.

               2.

               Pritožba temelji na dveh pritožbenih razlogih: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti (1) in kršitev njenega člena 8(5).

               3.

               Pritožnica meni, da osnovna funkcija kolektivne znamke Skupnosti v smislu člena 66(2) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti, ki vsebuje označbo geografskega izvora blaga, ki ga zajema, ni služiti kot označba trgovskega izvora, temveč zgolj zagotavljati kolektivni izvor blaga ali storitev, ki se ponujajo in prodajajo pod znamko, torej da proizvodi prihajajo iz podjetja, ki se nahaja v geografski regiji, sprejeti kot kolektivna znamka Skupnosti, in ki je upravičeno do uporabe kolektivne znamke Skupnosti.

               4.

               Po mnenju pritožnice je treba zato ugotoviti, da je treba v okviru člena 8(1)(b) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti upoštevati geografski izvor kot relevanten dejavnik bodisi pri presoji podobnosti zadevnega blaga in/ali storitev bodisi pri izvedbi celovite presoje verjetnosti zmede.

               5.

               Zato pri primerjavi blaga in/ali storitev prejšnje kolektivne znamke Skupnosti v smislu člena 66(2) Uredbe o blagovni znamki Skupnost, ki vsebuje geografsko označbo, z blagom in/ali storitvami, zajetimi z individualno znamko Skupnosti, po mnenju pritožnice ni odločilna podobnost zadevnega blaga in storitev v njihovi naravi, namenu, končnih uporabnikih in/ali distribucijskih kanalih. Preveriti je treba, ali imajo zadevno blago in/ali storitve enak geografski izvor.

               6.

               Razlaga člena 66(2) Uredbe o blagovni znamki Skupnost, ki jo zagovarja pritožnica, izhaja iz

                           1)

                           notranje logike Uredbe št. 207/2009, zlasti dejstva, da

                                       i.

                                       je člen 66(2) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti izjema v Uredbi št. 207/2009, ker se v skladu s členom 7(1)(c) te uredbe znamk, ki jih sestavljajo izključno znaki ali podatki, ki lahko v gospodarskem prometu označujejo geografski izvor blaga ali opravljanja storitve, ne registrira,

                                       ii.

                                       v skladu s členom 67(2) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti pravilnik o uporabi kolektivne znamke Skupnosti, ki vsebuje geografsko označbo, vsaki osebi, katere blago ali storitve izvirajo z zadevnega geografskega območja, omogoča, da postane član združenja, ki je imetnik znamke, in zato kolektivna znamka Skupnosti, ki vsebuje geografsko označbo, nikoli ne more razlikovati blaga ali storitev članov združenja, ki je imetnik znamke, od blaga ali storitev drugih podjetij.

                           2)

                           razlage te določbe ob upoštevanju Uredbe št. 1151/2012 (2) in ob upoštevanju Sporazuma o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine, v skladu s katerim bi morale biti geografske označbe deležne visoke ravni zaščite in v skladu s katerim je prepovedana predstavitev blaga, ki označuje ali nakazuje, da določeno blago izvira iz geografskega območja, ki ni dejanski kraj porekla, na način, ki zavaja javnost glede geografskega porekla blaga.

               7.

               Pritožnica meni, da je lastnosti, ki jih je Splošno sodišče pripisalo DARJEELING, mogoče prenesti tudi na storitve, kot so poslovne svetovalne storitve ali telekomunikacijske storitve, in da lahko te lastnosti okrepijo privlačnost sporne znamke v zvezi s tem. Pritožnica tudi poudarja, da Splošno sodišče v sodbi ni navedlo utemeljenih razlogov, zakaj lastnosti, ki se povezujejo z znamko DARJEELING, ni mogoče prenesti na storitve iz razredov 35 in 38, kar pomeni, da gre za napačno uporabo prava.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).

      (2)  Uredba (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (UL L 343, str. 1).


title: Zadeva C-97/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 27. februarja 2015 – Sprengen/Pakweg Douane BV/Staatssecretaris van Financiën

text:
               26.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 27. februarja 2015 – Sprengen/Pakweg Douane BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-97/15)
   (2015/C 171/19)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sprengen/Pakweg Douane BV

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba zadnji odstavek opombe 5.C k poglavju 84 KN – po potrebi ob upoštevanju Dodatkov A in B Information Technology Agreement – razlagati tako, da je treba aparate, kot so v tej sodbi opisani predvajalniki Screenplays, uvrstiti med „trd[e] disk[e]“ pod tarifno podštevilko 8471 70 50 KN, čeprav imajo značilnosti in lastnosti, zaradi katerih lahko večpredstavnostne datoteke, ki so shranjene na njihovih trdih diskih, po njihovi pretvorbi v analogne signale reproducirajo na televiziji ali video monitorju?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: Ali je treba tarifno številko 8521 KN potem razlagati tako, da je treba aparate, kot so predvajalniki Screenplays, uvrstiti pod to tarifno številko tudi, če funkcija video reprodukcije ni njihova edina, ampak glavna funkcija?


title: Zadeva C-188/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 22. aprila 2004

text:
               26.6.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 168/2

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 22. aprila 2004
   (Zadeva C-188/04)
   (2004/C 168/04)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata K. Wiedner in G. Bambara, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 22. aprila 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Italijanski republiki.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je Italijanska republika, s tem ko je podjetje ANAS S.p.A oddalo koncesijo za izgradnjo in upravljanje avtoceste „Pedemontana Veneta Ovest“ Societa per l'autostrada Brescia-Verona-Vicenza-Padova p.a. neposredno s pogodbo sklenjeno 7. decembra 1999, ne da bi predhodno objavila obvestilo o naročilu, pa za to niso bili izpolnjeni pogoji, ni izpolnila obveznosti na podlagi Direktive Sveta 93/37/EGS (1) z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje, ter še posebej členov 3(1) in 11(3)(6) in (7);

               —

               Italijanski republiki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Komisija meni, da je koncesijska pogodba za izgradnjo in upravljanje avtoceste „Pedemontana Veneta Ovest“, ki jo je sklenila ANAS, ne da bi predhodno objavila obvestilo o naročilu, ni v skladu z določbami Direktive 93/37/EGS še posebej členom 3(1) in členom 11(3)(6) in (7).
   Člen 3 te direktive določa, da se, kadar naročniki sklepajo pogodbo o javnem naročilu za gradnjo in njegova vrednost ni manjša od 5 miljonov EUR, za takšno pogodbo uporabljajo pravila o oglaševanju na ravni Skupnosti. Še posebej morajo na podlagi člena 11(3) naročniki, ki nameravajo oddati javno naročilo za gradnjo, o tem seznaniti javnost z obvestilom o naročilu, ki ga v skladu s členom 11(7) pošljejo Uradu za uradne objave Evropskih skupnosti.
   Ob upoštevanju, da je vrednost javnega naročila za izgradnjo in upravljanje avtoceste „Pedemontana Veneta Ovest“ približno 350 milionov EUR, bi bilo o tem nedvomno treba objaviti obvestilo v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

      (1)  UL L 199, 9.8.1993, str. 54.


title: Zadeva C-161/13: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 8. maja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia – Italija) – Idrodinamica Spurgo Velox in drugi proti Acquedotto Pugliese SpA (Javna naročila — Vodni sektor — Direktiva 92/13/EGS — Učinkoviti in hitri revizijski postopki — Rok za vložitev zahtevka za revizijo — Datum, na katerega začne teči ta rok)

text:
               30.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 202/9

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 8. maja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia – Italija) – Idrodinamica Spurgo Velox in drugi proti Acquedotto Pugliese SpA
   (Zadeva C-161/13) (1)

   ((Javna naročila - Vodni sektor - Direktiva 92/13/EGS - Učinkoviti in hitri revizijski postopki - Rok za vložitev zahtevka za revizijo - Datum, na katerega začne teči ta rok))
   2014/C 202/10
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Idrodinamica Spurgo Velox, Giovanni Putignano e figli srl, Cogeir srl, Splendor Sud srl, Sceap srl

      Tožena stranka: Acquedotto Pugliese SpA

      ob udeležbi: Tundo srl, Giovanni XXIII Soc. coop. arl

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia – Razlaga členov 1, 2a, 2c in 2f Direktive Sveta 92/13/EGS z dne 25. februarja 1992 o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o uporabi pravil Skupnosti za oddajo javnih naročil podjetij na vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem področju (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 315) – Rok za vložitev zahtevka za revizijo – Začetek – Nacionalna zakonodaja, ki določa, da rok za vložitev zahtevka za revizijo začne teči od dneva, ko je vlagatelju zahtevka za revizijo vročena odločba o dokončni oddaji javnega naročila – Vlagatelj zahtevka za revizijo, ki je po navedeni vročitvi zvedel za obstoj kršitve določb na področju oddaje javnih naročil

      Izrek

   Člen 1(1) in (3) ter 2a(2), zadnji pododstavek, Direktive Sveta 92/13/EGS z dne 25. februarja 1992 o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o uporabi pravil Skupnosti za oddajo javnih naročil podjetij na vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem področju, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/66/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2007, je treba razlagati tako, da začne rok za vložitev ničnostne tožbe proti odločbi o oddaji javnega naročila teči znova, če naročnik izda novo odločbo po izdaji odločbe te o oddaji, vendar pred podpisom pogodbe, pri čemer lahko nova odločba vpliva na zakonitost te odločbe o oddaji javnega naročila. Ta rok začne teči z obvestilom ponudnikom o poznejši odločbi ali – če tega ni – s trenutkom, ko se ponudniki z njim seznanijo.
   Če se ponudnik po poteku roka za vložitev zahtevka za revizijo, ki ga določa nacionalno pravo, seznani z morebitno nepravilnostjo, ki je bila storjena pred izdajo odločbe o oddaji javnega naročila, ima pravico do vložitve zahtevka za revizijo le v tem roku, razen če izrecna določba nacionalnega prava zagotavlja takšno pravico v skladu s pravom Unije.

      (1)  UL C 189, 29.6.2013.


title: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 27. maja 2004 v zadevi 398/02: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (Neizpolnjevanje obveznosti države — Direktiva 75/422/EGS — Okolje — Ravnanje z odpadki)

text:
               10.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/1

      SODBA SODIŠČA

   (četrti senat)
   z dne 27. maja 2004
   v zadevi 398/02: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (1)

   (Neizpolnjevanje obveznosti države - Direktiva 75/422/EGS - Okolje - Ravnanje z odpadki)
   (2004/C 179/02)
   Jezik postopka: španščina
   V zadevi 398/02, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Valero Jordana in M. Konstantinidis) proti Kraljevini Španiji (zastopnica: L. Fraguas Gadea) zaradi ugotovitve, da Kraljevina Španija, s tem da glede deponije v La Bañeza (Španija) ni sprejela potrebnih ukrepov za izvedbo členov 4, 9 in 13 Direktive Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih (UL L 194, str. 39), spremenjene z Direktivo Sveta 91/156/EGS z dne 18. marca 1991 (UL L 78, str. 32) ni izpolnila obveznosti iz te direktive, je Sodišče (četrti senat), v sestavi J. N. Cunha Rodrigues (poročevalec) predsednik senata, sodnik J. - P. Puissochet in sodnica F. Macken, generalni pravobranilec: L. A. Geelhoed, sodni tajnik: R. Grass, dne 27. maja 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Kraljevina Španija, s tem da glede deponije v La Bañeza (Španija) ni sprejela potrebnih ukrepov za izvedbo členov 4, 9 in 13 Direktive Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih, spremenjene z Direktivo Sveta 91/156/EGS z dne 18. marca 1991, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 323, 21.12.2002


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. oktobra 2004 v zadevi C-60/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Bundesarbeitsgericht): Wolff & Müller GmbH & Co. KG proti José Filipe Pereira Félix (Člen 49 ES — Omejitve svobode opravljanje storitev — Podjetja gradbenega sektorja — Podizvedba — Obveznost podjetja, da jamči za minimalno plačo delavcev podizvajalca)

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/18

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 12. oktobra 2004
   v zadevi C-60/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Bundesarbeitsgericht): Wolff & Müller GmbH & Co. KG proti José Filipe Pereira Félix (1)

   (Člen 49 ES - Omejitve svobode opravljanje storitev - Podjetja gradbenega sektorja - Podizvedba - Obveznost podjetja, da jamči za minimalno plačo delavcev podizvajalca)
   (2004/C 300/36)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-60/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče s sklepom Bundesarbeitsgericht (Nemčija) z dne 6. novembra 2002, ki ga je Sodišče prejelo dne 14. februarja 2003, v postopku, ki poteka med Wolff & Müller GmbH & Co. KG in José Filipe Pereira Félix, je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans (poročevalec), predsednik senata, C. Gulmann in R. Schintgen, sodnika, F. Macken in N. Colneric, sodnici, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodni tajnik: M. Múgica Arzamendi, glavna administratorka, dne 12. oktobra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi, kot sledi:
   Člen 5 Direktive 96/71/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 1996 o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev razlagan v luči člena 49 ES, v zadevi kot je ta v postopku v glavni stvari, ne nasprotuje nacionalnim predpisom skladno s katerimi gradbeno podjetje, ki je drugemu podjetju dalo v podizvedbo gradbena dela, odgovarja enako kot porok, ki se je odpovedal pravici do ugovorov, za obveznosti tega podjetja ali njegovega podizvajalca, da delavcu plača minimalno plačo ali vplača prispevke v skupno shemo za stranke kolektivne pogodbe, pri čemer minimalna plača pomeni znesek za izplačilo delavcu po odbitju davkov, prispevkov za socialno varnost in prispevkov za spodbujanje zaposlovanja ali kakšnih drugih prispevkov na področju socialne varnosti (neto plača), če varstvo delavčeve plače ni glavni cilj teh predpisov oziroma če je to varstvo zgolj njihov drugoten cilj.

      (1)  UL C 112, 10.5.2003.


title: Zadeva T-188/11: Tožba, vložena 1. aprila 2011 – Chiboub proti Svetu

text:
               14.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/38

         Tožba, vložena 1. aprila 2011 – Chiboub proti Svetu
   (Zadeva T-188/11)
   2011/C 145/64
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mohamed Slim Ben Mohamed Hassen Ben Salah Chiboub (Abu Dabi, Združeni arabski emirati) (zastopnik: G. Perrot, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Sveta 2011/72/SZVP z dne 31. januarja 2011 v delu, v katerem je usmerjena proti M. CHIBOUBU, razglasi za ničnega;

               —

               Izvedbeni sklep 2011/79/SZVP z dne 4. februarja 2011, sprejet na podlagi Sklepa Sveta 2011/72/SZVP z dne 31. januarja 2011, v delu, v katerem je usmerjen proti M. CHIBOUBU, razglasi za ničnega;

               —

               Uredbo (EU) št. 101/2011 z dne 4. februarja 2011, sprejeto na podlagi Sklepa Sveta 2011/72/SZVP z dne 31. januarja 2011, v delu, v katerem je usmerjena proti M. CHIBOUBU, razglasi za nično;

               —

               posledično naloži Svetu plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev temeljnih pravic in predvsem pravic obrambe, ker naj bi bile tožeči stranki s Sklepom 2011/72/SZVP naložene sankcije in naj bi ji bila povzročena znatna škoda, ne da bi bila predhodno zaslišana in ne da bi tudi kasneje mogla učinkovito predstaviti svoje stališče.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve, pravice do učinkovitega sodnega varstva in domneve nedolžnosti, ker naj bi bila tožeča stranka vključena na sporni seznam brez predhodne obravnave in brez navedbe dejanskih in pravnih razlogov, ki bi upravičili to vključitev.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji, ker naj tožeča stranka ne bi mogla biti obtožena poneverjanja sredstev z namenom pranja denarja, ker naj bi ta sredstva izvirala od FIFE (mednarodna nogometna zveza), ki naj bi tožeči stranki od leta 2006 do leta 2010 v okviru različnih pogodb izplačevala dohodke.


title: Zadeva T-181/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 2. aprila 2008 – Eurocopter proti UUNT (STEADYCONTROL) ( Znamka Skupnosti – Prijava besedne znamke Skupnosti STEADYCONTROL – Absolutni razlog za zavrnitev – Opisni značaj – Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               9.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 116/20

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 2. aprila 2008 – Eurocopter proti UUNT (STEADYCONTROL)
   (Zadeva T-181/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti STEADYCONTROL - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisni značaj - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2008/C 116/35)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Eurocopter SAS (Marignane, Francija) (zastopnika: sprva E. Soler Borda, nato R. Zeineh, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)
   Predmet
   Razveljavitev odločbe četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 12. marca 2007 (zadeva R 8/2006-4) glede registracije besedne znamke „STEADYCONTROL“ kot znamke Skupnosti.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Družbi Eurocopter SAS se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 170, 21.7.2007.


title: Zadeva F-61/12: Tožba, vložena 11. junija 2012 – ZZ in ZZ proti Komisiji

text:
               28.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 227/38

         Tožba, vložena 11. junija 2012 – ZZ in ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-61/12)
   2012/C 227/65
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: ZZ in ZZ (zastopniki: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal in S. Orlandi, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti predlogov za prenos pokojninskih pravic, pridobljenih pred nastopom dela na Komisiji, ki temeljita na izračunu, pri katerem so upoštevane nove splošne izvedbene določbe (DGE), ki so začele veljati po tem, ko sta tožeči stranki vložili zahtevka za prenos.

      Predlogi tožečih strank

               —

               Sklepa o zavrnitvi ugovorov tožečih strank, ki se nanašata na uporabo DGE in aktuarskih stopenj, ki so veljale ob vložitvi njunih zahtevkov za prenos njunih pokojninskih pravic, naj se razglasita za nična;

               —

               po potrebi naj se sklepa o izračunu ugodnosti iz naslova njunih pokojninskih pravic, pridobljenih pred njunim začetkom dela na Komisiji, razglasita za nična;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-206/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 12. junija 2012 – Vesteda Groep proti Komisiji (Državne pomoči — Shema pomoči, ki jih je zadrugam za socialna stanovanja dodelila Nizozemska — Obstoječe pomoči — Odločba, s katero so sprejete zaveze države članice — Ničnostna tožba — Procesno upravičenje — Nedopustnost)

text:
               28.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 227/20

         Sklep Splošnega sodišča z dne 12. junija 2012 – Vesteda Groep proti Komisiji
   (Zadeva T-206/10) (1)

   (Državne pomoči - Shema pomoči, ki jih je zadrugam za socialna stanovanja dodelila Nizozemska - Obstoječe pomoči - Odločba, s katero so sprejete zaveze države članice - Ničnostna tožba - Procesno upravičenje - Nedopustnost)
   2012/C 227/31
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Vesteda Groep BV (Maastricht, Nizozemska) (zastopnika: G. van der Wal in T. Boesman, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: H. van Vliet, S. Noë in S. Thomas, zastopniki, skupaj s H. Gilliamsom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2009) 9963 final z dne 15. decembra 2009, ki se nanaša na državni pomoči E 2/2005 in N 642/2009 – Nizozemska – Obstoječa pomoč in posebna projektna pomoč stanovanjskim zadrugam

      Izrek

               1.

               Tožba se kot nedopustna zavrže.

               2.

               Družba Vesteda Groep BV nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 179, 3.7.2010.


title: Zadeva T-624/11: Tožba, vložena 30. novembra 2011 – Yueqing Onesto Electric proti UUNT – Ensto (ONESTO)

text:
               4.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/38

         Tožba, vložena 30. novembra 2011 – Yueqing Onesto Electric proti UUNT – Ensto (ONESTO)
   (Zadeva T-624/11)
   2012/C 32/76
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Yueqing Onesto Electric Co. Ltd (Zhejiang, Kitajska) (zastopnik: B. Piepenbrink, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Ensto Oy (Porvoo, Finska)

      Predlogi

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 20. septembra 2011 v zadevi R 2535/2010-2 naj se razveljavi; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „ONESTO“ za proizvode iz razreda 9 – prijava znamke Skupnosti št. W00909305

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: registracija št. 1980242 figurativne znamke Skupnosti „ENSTO“ za proizvode iz razredov 7, 9 in 11; registracija št. 40600 besedne znamke Skupnosti „ENSTO“ za proizvode iz razredov 7, 9, 11 in 16; registracija št. 218071 finske besedne znamke „ENSTO“ za proizvode iz razredov 7, 9 in 11

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za ugovore in zavrnitev prijave znamke Skupnosti

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, saj naj bi odbor za pritožbe napačno ugotovil, da obstaja verjetnost zmede med prejšnjo znamko in prijavljeno znamko Skupnosti.


title: Zadeva T-122/17: Tožba, vložena 22. februarja 2017 – Devin/EUIPO – Haskovo (DEVIN)

text:
               18.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/47

         Tožba, vložena 22. februarja 2017 – Devin/EUIPO – Haskovo (DEVIN)
   (Zadeva T-122/17)
   (2017/C 121/67)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Devin AD (Devin, Bolgarija) (zastopnik: B. Van Asbroeck, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Haskovo Chamber of Commerce and Industry (Haskovo, Bolgarija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka EU „DEVIN“ – Znamka EU št. 9 408 865

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 02/12/2016 v zadevi R 579/2016-2

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo,

               —

               razveljavi odločbo oddelka za izbris z dne 29. januarja 2016 v zadevi št. 9 559,

               —

               v celoti ali vsaj delno zavrne zahtevo tožeče stranke za razglasitev ničnosti znamke EU „DEVIN“ št. 9408865 za vse proizvode iz razreda 32 in

               —

               EUIPO naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov tožeče stranke.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 52(1)(a) v povezavi s členom 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009 in

               —

               če odbor za pritožbe ni kršil člena 7(1)(c), kršitev člena 7(3) Uredbe št. 207/2009 .


title: Zadeva T-201/08: Tožba, vložena 26. maja 2008 – Market Watch proti UUNT – Ares Trading (SEROSLIM)

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/27

         Tožba, vložena 26. maja 2008 – Market Watch proti UUNT – Ares Trading (SEROSLIM)
   (Zadeva T-201/08)
   (2008/C 197/49)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Market Watch Franchise & Consulting, Inc. (Freeport, Bahami) (zastopnik: J. E. Korab, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Ares Trading, SA (Aubonne, Švica)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               pritožbi, ki jo je vložila tožeča stranka, naj se ugodi;

               —

               odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 6. marca 2008 v primeru R 0805/2007-2 naj se razveljavi in pritožba, ki jo je vložila druga stranka pred odborom za pritožbe, s katero je zahtevala razveljavitev znamke Skupnosti, naj se zavrne; in

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „SEROSLIM“ za proizvode in storitve iz razredov 3, 5 in 35 – prijava št. 4 113 321

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Druga stranka pred odborom za pritožbe

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Besedna znamka „SEROSTIM“ za proizvode iz razreda 5 – znamka Skupnosti 2 405 694

      Odločba oddelka za ugovore: Ugodi naj se ugovoru glede vseh proizvodov iz razreda 5 in glede „mil, losionov za lase; sredstev za čiščenje zob“ iz razreda 3

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožba se zavrne

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8 Uredbe Sveta (ES) št. 40/94, kolikor je najpomembnejši vidik pri presoji obstoja kakršnekoli verjetnosti zmede celoten vtis, ki sta ga na zadevno javnost ustvarili obe zadevi znamki. Obstoj verjetnosti zmede, ki bi bil upošteven s stališča prava znamk, je v tej povezavi odvisen od mnogih okoliščin, med katerimi so priznanje zadevne znamke, asociacije, ki jih uporabljeni ali registrirani znak lahko ustvari, ter stopnja podobnosti med določeno znamko in znakom ali med določenimi proizvodi ali storitvami.


title: Zadeva C-124/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 12. marca 2015 – Salutas Pharma GmbH/Hauptzollamt Hannover

text:
               1.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 12. marca 2015 – Salutas Pharma GmbH/Hauptzollamt Hannover
   (Zadeva C-124/15)
   (2015/C 178/09)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Hamburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Salutas Pharma GmbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt Hannover

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba kombinirano nomenklaturo v Prilogi I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (1), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1777/2001 z dne 7. septembra 2001 (2), razlagati tako, da je treba šumeče tablete z vsebnostjo 500 mg kalcija na tableto, ki se uporabljajo za preprečevanje in zdravljenje pomanjkanja kalcija in kot podpora pri specialni terapiji za preprečevanje in zdravljenje osteoporoze in pri katerih največji priporočen dnevni odmerek, naveden na etiketi, za odrasle znaša tri tablete (kar ustreza 1  500 mg), uvrstiti pod tarifno podštevilko 3004 9000?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382.

      (2)  UL L 240, str. 4.


title: Zadeva T-467/15: Tožba, vložena 11. avgusta 2015 – Drex Technologies/Svet

text:
               12.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 337/34

         Tožba, vložena 11. avgusta 2015 – Drex Technologies/Svet
   (Zadeva T-467/15)
   (2015/C 337/37)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Drex Technologies SA (Tortola, Britanski Deviški otoki) (zastopnik: E. Ruchat, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je tožba tožeče stranke dopustna in utemeljena;

               —

               posledično Sklep (SVZP) 2015/837 z dne 28. maja 2015 in poznejše akte za njegovo izvajanje razglasi za nične v delu, v katerem se nanašajo na tožečo stranko;

               —

               Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge, ki so v bistvu enaki ali podobni tožbenim razlogom iz zadeve Makhlouf/Svet (T-432/11) (1).

      (1)  UL C 290, str. 13.


title: Zadeva T-84/10: Tožba, vložena 22. februarja 2010 – Regione Puglia proti Komisiji

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/58

         Tožba, vložena 22. februarja 2010 – Regione Puglia proti Komisiji
   (Zadeva T-84/10)
   2010/C 113/89
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Regione Puglia (Bari, Italija) (zastopnika: F. Brunelli, A. Aloia, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               izpodbijano odločbo naj se razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov in vračilo, v pavšalnem znesku, splošnih stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Namen te tožbe je razglasitev ničnosti Odločbe Evropske komisije št. C(2009)10350 z dne 22. decembra 2009 v zvezi z ukinitvijo deleža udeležbe Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR), namenjene operativnemu programu POR Apulija Cilj 1 2000 – 2006, in ohranitev zgolj pravic določenih v točki 4.
   Ta ukrep se zahteva na podlagi enakih ugovorov dežele Apulije v zvezi s pravilnostjo in utemeljenostjo očitkov Komisije v zvezi s to deželo, in z nezakonitostjo in nepravilnostjo metod, ki jih je Komisija uporabila za presojo rezultatov revizij opravljenih leta 2007 in leta 2009.
   Podrobneje, dežela Apulija trdi, da je bila Odločba sprejeta na temelju naslednjih okoliščin:

               —

               kontrole, ki so jih opravili inšpektorji Skupnosti in ki so temelj za Odločbo, niso bile primerno in natančno opravljene;

               —

               rezultati, do katerih so ti prišli, za vsako os in za vsak ukrep, in za vse opravljene kontrole, niso potrjeni v preučeni in predloženi dokumentaciji, in, v nekaterih primerih, je do njih prišlo brez potrebne presoje sektorskih predpisov;

               —

               v vsakem primeru, z metodološkega vidika, opravljene presoje niso primerne za potrditev in utemeljitev končnih ugotovitev Komisije, ki se poleg tega zdijo neovrgljivi, saj niso primerno utemeljeni in/ali dokazani.

         Poleg tega Komisija v ničemer ni upoštevala naslednjih elementov:

               —

               več rezultatov revizij, ki jih je opravilo Evropsko računsko sodišče in Ministrstvo Italijanske republike za gospodarstvo in finance;

               —

               pripomb in ugotovitev, ki so bile natančne, podprte z dokumenti in predložene v rokih, ki jih je občasno predložila dežela v odgovor na očitke in vprašanja Komisije, in, poleg tega,

               —

               Komisija je kršila obveznost sodelovanja, ki mora voditi odnose med njo in prejemnikom finančne pomoči, s tem da je oblikovala ugotovitve in sprejemala sklepe še pred prejetjem in preučitvijo odgovorov in pojasnil, ki jih je zahtevala od dežele Apulije.


title: Zadeva T -30/05: Tožba William Prym GmbH & Co. KG in Prym Consumer GmbH & Co. KG proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 28. januarja 2005

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/25

         Tožba William Prym GmbH & Co. KG in Prym Consumer GmbH & Co. KG proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 28. januarja 2005
   (Zadeva T -30/05)
   (2005/C 106/57)
   Jezik postopka: nemščina
   William Prym GmbH & Co. KG in Prym Consumer GmbH & Co KG, s sedežem v Stolbergu (Nemčija), ki ju zastopa H.J. Meyer-Lindemann, Rechtsanwalt, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, sta dne 28. januarja 2005 vložili tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti.
   Tožeči stranki Sodišču prve stopnje predlagata, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Komisije K(2004) 4221 konč. z dne 26. oktobra 2004 v zadevi COMP/F-1/38.338-PO/Nadeln v delu, ki zadeva tožeči stranki;

               —

               podredno, razveljavi, oziroma podpodredno, zniža skupno dolgovano globo tožečih strank v znesku 30.000.000 eurov;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Z izpodbijano odločbo je Komisija ugotovila, da naj bi tožeči stranki in druga podjetja v času od 10. septembra 1994 do 31. decembra 1999 kršila člen 81(1) ES, s tem da so sodelovali pri usklajenih ravnanj in sklenili vrsto formalnih dvostranskih sporazumov, ki se jih lahko šteje za tristranske dogovore in katerih učinek in namen naj bi bil, prvič, razdelitev evropskega trga za galanterijo, torej razdelitev stvarnega trga na trg za šivanke za ročno šivanje in posebne šivanke ter druge trge za galanterijo, in drugič, razdelitev evropskega trga za šivanke, torej razdelitev prostorskega trga za šivanke.
   Tožba temelji na treh tožbenih razlogih. Prvi tožbeni razlog je kršitev pravice biti slišan in dolžnosti obrazložitve. Po mnenju tožečih strank naj se tožena stranka ne bi zadovoljivo ukvarjala z več argumenti tožečih strank, prav tako pa naj ne bi bilo jasno, zakaj naj bi tožena stranka izhajala iz posebno težke kršitve. Utemeljitev za višino globe naj bi bila tudi zgolj formalna, tako da naj tožeči stranki ne bi mogli ugotoviti, ali so bile upoštevane za njih ugodnejše okoliščine. Tožeči stranki nazadnje navajata, da naj bi bila utemeljitev naknadno popravljena.
   V okviru drugega tožbenega razloga tožeči stranki opozarjata na več domnevnih materialnih napak pri uporabi člena 81(1) ES. Tožeči stranki, prvič, naj ne bi bilo mogoče naložiti nikakršne globe, ker ji, drugič, ni mogoče pripisati tega ravnanja. Poleg tega naj tožena stranka ne bi upoštevala, da je druga tožeča stranka z zadevnimi proizvodi imela izgubo in da naj bi bil sporazum o prostorski razdelitvi trga pogoj za dostop drugega udeleženega podjetja na trg šivank in da naj bi zato ta sporazum omejeval konkurenco, ki brez njega sploh ne bi bila mogoča. Tožena stranka naj bi dalje napačno ocenila velikost in tržno moč drugega podjetja.
   Tretji tožbeni razlog zadeva odmero globe. Po mnenju tožečih strank pomeni tako visoka globa sankcijo, ki je podobna kazenskopravni sankciji, za razglasitev katere naj ne bi zadostovala določba člena 23(3) Uredbe (1), ker mora sam zakonodajalec dovolj natančno določiti, katero načelo naj bi se v posameznem primeru upoštevalo pri določitvi globe. V vsakem primeru naj bi odmera globe kršila člen 23(2) Uredbe št. 1/2003, ker globa presega več kot 10 % vsote skupnega prometa vsake od tožečih strank in je popolnoma nesorazmerna z gospodarskimi učinki kršitev, kakor tudi z globami, naloženimi drugim podjetjem. Dalje naj bi bili tožeči stranki prikrajšani zaradi samovoljne ločitve postopka „galanterija: šivanke“ od postopka „galanterija: zadrge“. Nazadnje naj tožena stranka ne bi upoštevala različnih olajševalnih razlogov v korist tožečih strank in naj jim ne bi dodelila popusta pri odmeri globe zaradi neizpodbijanja dejanskega stanja.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, 4.1.2003, str. 1).


title: Zadeva C-619/11: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal du travail de Bruxelles – Belgija) – Patricia Dumont de Chassart proti Office national d'allocations familiales pour travailleurs salariés (ONAFTS) (Socialna varnost — Uredba (EGS) št. 1408/71 — Členi 72, 78(2)(b) in 79(1)(a) — Družinske dajatve za sirote — Seštevanje zavarovalnih dob in dob zaposlitve — Dobe, ki jih je preživeli roditelj dopolnil v drugi državi članici — Neupoštevanje)

text:
               20.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 114/16

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal du travail de Bruxelles – Belgija) – Patricia Dumont de Chassart proti Office national d'allocations familiales pour travailleurs salariés (ONAFTS)
   (Zadeva C-619/11) (1)

   (Socialna varnost - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Členi 72, 78(2)(b) in 79(1)(a) - Družinske dajatve za sirote - Seštevanje zavarovalnih dob in dob zaposlitve - Dobe, ki jih je preživeli roditelj dopolnil v drugi državi članici - Neupoštevanje)
   2013/C 114/22
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal du travail de Bruxelles

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Patricia Dumont de Chassart

      Tožena stranka: Office national d'allocations familiales pour travailleurs salariés (ONAFTS)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal du travail de Bruxelles – Razlaga členov 17 ES, 39 ES in 43 ES ter členov 72 in 79(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 35) – Dajatve za sirote, ki jih krije država stalnega prebivališča – Dopustnost, z vidika načel enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije, določbe prava Skupnosti, ki pravico do dajatev pogojuje z dopolnitvijo določenih zavarovalnih dob s strani pokojnega roditelja, pri čemer izključuje preživelega roditelja – Ugodnejša nacionalna ureditev, ki tudi za preživelega roditelja omogoča uporabo pravil o seštevanju zavarovalnih dob – Manj ugodna obravnava delavcev, preživelih roditeljev, ki so izvrševali pravico do prostega gibanja – Diskriminacija.

      Izrek

   Člene 72, 78(2)(b) in 79(1), drugi pododstavek, točka (a), Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, v različici, ki je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1399/1999 z dne 29. aprila 1999, je treba razlagati tako, da kadar nacionalna ureditev neke države članice določa, da lahko pravica do dajatev za sirote temelji tako na položaju pokojnega kot tudi na položaju preživelega roditelja, če imata status zaposlene ali samozaposlene osebe, te določbe zahtevajo, da se za seštevanje dob, potrebnih za pridobitev pravice do dajatev v tej državi članici, upoštevajo zavarovalne dobe in dobe zaposlitve, ki jih je preživeli roditelj dopolnil v drugi državi članici. V zvezi s tem je brez pomena, da preživeli roditelj v referenčnem obdobju, določenem za pridobitev te pravice po nacionalni ureditvi, ne more uveljavljati nobene zavarovalne dobe ali dobe zaposlitve v prvi državi članici.

      (1)  UL C 49, 18.2.2012.


title: Zadeva T-12/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2011 – Deltafina proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Italijanski nakupni trg in trg prve predelave surovega tobaka — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Določanje cen in razdelitev trga — Imuniteta pred globami — Sodelovanje — Globe — Sorazmernost — Teža kršitve — Olajševalne okoliščine)

text:
               22.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/32

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2011 – Deltafina proti Komisiji
   (Zadeva T-12/06) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Italijanski nakupni trg in trg prve predelave surovega tobaka - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Določanje cen in razdelitev trga - Imuniteta pred globami - Sodelovanje - Globe - Sorazmernost - Teža kršitve - Olajševalne okoliščine)
   2011/C 311/53
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Deltafina SpA (Orvieto, Italija) (zastopniki: R. Jacchia, A. Terranova, I. Van Bael, J.-F. Bellis in F. Di Gianni, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva A. Whelan in F. Amato, nato A. Whelan in V. Di Bucci, in nazadnje É. Gippini Fournier in L. Malferrari, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za odpravo, ali podredno, znižanje globe, naložene družbi Deltafina s členom 2 Odločbe Komisije C(2005) 4012 konč. z dne 20. oktobra 2005 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81(1) (ES) (Zadeva COMP/C.38.281/B.2 – surovi tobak – Italija).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Deltafina SpA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 60, 11.3.2006.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 24. junija 2004 v zadevi C-49/02(predlog za sprejem predhodne odločbe Bundespatentgericht): Heidelberger Bauchemie GmbH (Znamke — Približevanje zakonodaj — Direktiva 89/104/EGS — Znaki, ki lahko sestavljajo znamko — Kombinacija barv — Modra in rumena barva za nekatere gradbene izdelke)

text:
               7.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/2

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 24. junija 2004
   v zadevi C-49/02(predlog za sprejem predhodne odločbe Bundespatentgericht): Heidelberger Bauchemie GmbH (1)

   (Znamke - Približevanje zakonodaj - Direktiva 89/104/EGS - Znaki, ki lahko sestavljajo znamko - Kombinacija barv - Modra in rumena barva za nekatere gradbene izdelke)
   (2004/C 201/03)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-49/02, katere predmet je predlog Bundespatentgericht (Nemčija) naslovljen na Sodišče, naj na podlagi člena 234 ES v postopku s pravnim sredstvom, ki ga je vložila Heidelberger Bauchemie GmbH, izda predhodno odločbo o razlagi člena 2 Prve direktive Sveta 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL 1989 L 40, str.1), je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans predsednik senata, J.-P. Puissochet, J.N. Cunha Rodrugues (poročevalec), R. Schintgen, sodniki in N. Colneric, sodnica, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik:H. von Holstein, namestnik sodnega tajnika, dne 24. junija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:
   Barve ali kombinacije barv, ki so v prijavi opisane abstraktno in nekonturirano, katerih odtenki so z besedami označeni s sklicevanjem na barvno šablono in natančno opisani po mednarodno priznani klasifikaciji barv, lahko sestavljajo znamko v smislu člena 2 Prve direktive Sveta 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami:

               —

               kolikor se v kontekstu, v katerem se uporabljajo, ugotovi, da te barve ali kombinacije barv dejansko predstavljajo znak in

               —

               če prijava obsega sistematično stalno in vnaprej določeno razvrstitev zadevnih barv.

         Čeprav kombinacija barv izpolnjuje predpostavke za obravnavanje kot znamka v smislu člena 2 omenjene direktive, je še vedno treba, da organ pristojen za registracijo znamk oceni ali kombinacija, za katero se zahteva prijava, izpolnjuje ostale predpostavke, predvsem iz člena 3 te iste direktive, da se lahko registrira kot znamka za blago ali storitve podjetja, ki predlaga registracijo. Ta presoja mora upoštevati vse odločilne okoliščine posameznega primera, med katere spada tudi morebitna raba znaka, za katerega se zahteva registracijo kot znamka. Pri tem pa je treba upoštevati tudi splošni interes, da se ne omeji neopravičeno razpoložljivost barv za druge udeležence na trgu, ki ponujajo izdelke ali storitve iste vrste, kot tiste za katere se predlaga registracija.

      (1)  UL C 131 z dne 1.6.2002.


title: Izbris zadeve C-424/04

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/33

         Izbris zadeve C-424/04 (1)

   (2005/C 217/72)

      (Jezik postopka: francoščina)

   Predsednik Sodišča Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 17. maja 2005 odredil izbris zadeve pod opr. št. C-424/04, Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki.

      (1)  UL C 300, 4.12.2004.


title: Zadeva C-231/05: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. julija 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus (Finska)) – Oy AA (Svoboda ustanavljanja – Davčna zakonodaja na področju davka od dohodka – Odbitnost zneskov, ki jih je družba plačala kot prispevek znotraj skupine družb – Obveznost družbe, ki je upravičenka do prispevka, da ima sedež tudi v zadevni državi članici)

text:
               6.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/3

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. julija 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus (Finska)) – Oy AA
   (Zadeva C-231/05) (1)

   (Svoboda ustanavljanja - Davčna zakonodaja na področju davka od dohodka - Odbitnost zneskov, ki jih je družba plačala kot prispevek znotraj skupine družb - Obveznost družbe, ki je upravičenka do prispevka, da ima sedež tudi v zadevni državi članici)
   (2007/C 235/05)
   Jezik postopka: finščina
   Predložitveno sodišče
   Korkein hallinto-oikeus
   Stranka v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Oy AA
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Korkein hallinto-oikeus – Razlaga členov 43, 56 in 58 ES – Davčna zakonodaja na področju davka od dohodka – Odbitnost zneskov, ki jih je družba plačala kot prispevek znotraj skupine družb, ki je podvržena pogoju, da ima tudi družba prejemnica sedež v isti državi članici
   Izrek
   Člen 43 ES ne nasprotuje sistemu, vzpostavljenem z zakonodajo države članice, kot je ta v postopku v glavni stvari, na podlagi katerega lahko odvisna družba, rezidentka te države članice, odbije od svojega obdavčljivega dohodka prispevek znotraj skupine družb, ki ga je plačala matični družbi, le v primeru, če ima matična družba sedež v isti državi članici.

      (1)  UL C 193, 6.8.2005.


title: Zadeva C-78/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Italija) 13. februarja 2007 – Ispettorato provinciale dell'agricoltura di Enna, Assessorato all'agricoltura e foreste della regione Sicilia, Regione Sicilia proti Domenicu Valvu

text:
               26.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 117/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Italija) 13. februarja 2007 – Ispettorato provinciale dell'agricoltura di Enna, Assessorato all'agricoltura e foreste della regione Sicilia, Regione Sicilia proti Domenicu Valvu
   (Zadeva C-78/07)
   (2007/C 117/03)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Consiglio di giustizia amministrativa per la Regione siciliana
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ispettorato provinciale dell'agricoltura di Enna, Assessorato all'agricoltura e foreste della regione Sicilia, Regione Sicilia

      Tožena stranka: Domenico Valvo
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali se kmetu lahko zavrne izplačilo kompenzacijskega nadomestila, določenega v Uredbi (EGS) št. 2328/91 (kot je bila spremenjena z Uredbo (EGS) št. 3669/93) in v Uredbi Sveta (ES) št. 950/97 (1) z dne 20. maja 1997 o izboljšanju učinkovitosti kmetijskih struktur, kadar prejema pokojnino, zlasti starostno?

      (1)  UL L 142, str. 1.


title: Zadeva T-409/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 22. junija 2011 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji (Nepogodbena odgovornost — Javna naročila storitev — Zavrnitev ponudnikove ponudbe — Razglasitev ničnosti odločbe s sodbo Splošnega sodišča — Zastaranje — Roki zaradi oddaljenosti — Tožba, ki je delno nedopustna in delno očitno brez pravne podlage)

text:
               13.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/16

         Sklep Splošnega sodišča z dne 22. junija 2011 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji
   (Zadeva T-409/09) (1)

   (Nepogodbena odgovornost - Javna naročila storitev - Zavrnitev ponudnikove ponudbe - Razglasitev ničnosti odločbe s sodbo Splošnega sodišča - Zastaranje - Roki zaradi oddaljenosti - Tožba, ki je delno nedopustna in delno očitno brez pravne podlage)
   2011/C 238/26
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnika: N. Korogiannakis in M. Dermitzakis, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Wilderspin in E. Manhaeve, zastopnika)

      Predmet

   Odškodninska tožba za povračilo škode, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi odločbe Komisije z dne 15. septembra 2004 o zavrnitvi njene ponudbe in oddaji javnega naročila drugemu ponudniku v okviru postopka javnega razpisa za opravljanje računalniških storitev in z njimi povezanih dobav, ki se nanašajo na informacijske sisteme generalnega direktorata za ribištvo.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 11, 16.1.2010.


title: Zadeva C-418/12 P: Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 7. maja 2013 – TME SpA – Termomeccanica Ecologia proti Evropski komisiji (Pritožba — Javna naročila storitev — Javni razpis za obnovo čistilne naprave odpadne vode v Bukarešti, ki se sofinancira iz strukturnih skladov ISPA — Domnevno nezakonita odločba romunskih organov o zavrnitvi ponudbe tožeče stranke — Zavrnitev Komisije, da sproži postopek zaradi kršitve ali finančnih popravkov zoper Romunijo)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/51

         Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 7. maja 2013 – TME SpA – Termomeccanica Ecologia proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-418/12 P) (1)

   (Pritožba - Javna naročila storitev - Javni razpis za obnovo čistilne naprave odpadne vode v Bukarešti, ki se sofinancira iz strukturnih skladov ISPA - Domnevno nezakonita odločba romunskih organov o zavrnitvi ponudbe tožeče stranke - Zavrnitev Komisije, da sproži postopek zaradi kršitve ali finančnih popravkov zoper Romunijo)
   2013/C 225/90
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: TME SpA – Termomeccanica Ecologia (zastopnika: C. Malinconico in A. Gigliola, odvetnika)

      Druga stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Aresu in P. van Nuffel, agenta)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 4. julija 2012, TME proti Evropski komisiji (T-329/11), s katero je Splošno sodišče zaradi očitne nedopustnosti na eni strani zavrglo zahtevo za razglasitev ničnosti dopisa Komisije z dne 20. aprila 2011, katerega predmet je bila pritožba družbe TME v zvezi z neizpolnitvijo obveznosti prava Evropske unije s strani Romunije v okviru projekta „Bucharest Wastewater Treatment Plant Rehabilitation: Stage I ISPA 2004/RO/16/P/PE/003-03“ v zvezi z obnovo čistilne naprave odpadne vode v Bukarešti, na drugi strani pa odškodninski zahtevek – Neupoštevanje predmeta tožbe – Praktični vodič po postopkih javnih naročil v okviru zunanjih ukrepov – Obveznost Komisije, da izda obrazloženo mnenje v primeru nepravilnosti ali kršitev v postopku javnih naročil

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi TME SpA – Termomeccanica Ecologia se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 373, 1.12.2012.


title: Zadeva C-520/09 P: Pritožba, ki jo je 15. decembra 2009 vložila Arkema France SA zoper sodbo Sodišča prve stopnje (sedmi senat), razglašeno 30. septembra 2009 v zadevi T-168/05, Arkema proti Komisiji

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/27

         Pritožba, ki jo je 15. decembra 2009 vložila Arkema France SA zoper sodbo Sodišča prve stopnje (sedmi senat), razglašeno 30. septembra 2009 v zadevi T-168/05, Arkema proti Komisiji
   (Zadeva C-520/09 P)
   2010/C 37/34
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Arkema France SA (zastopnik: M. Debroux, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predloga pritožnice:

               —

               Sodba Sodišča prve stopnje z dne 30. septembra 2009 v zadevi T-168/05 naj se razveljavi.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo vseh stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja štiri pritožbene razloge.
   S prvim pritožbenim razlogom pritožnica zatrjuje, da je Splošno sodišče kršilo pravila v zvezi z odgovornostjo za protikonkurenčna ravnanja, ki jih je hčerinska družba izvajala v matični družbi. V zvezi s tem poudarja nasprotje v samemu besedilu izpodbijane sodbe, ker Splošno sodišče v tej sodbi poudarja, da je domneva, da matična družba odločilno vpliva na hčerinsko družbo, navadna domneva, ki se lahko spremeni, če matična družba in/ali hčerinska družba dokažeta samostojnost ravnanja hčerinske družbe, pri čemer hkrati trdi, da je sama naloga matične družbe zagotoviti enotno upravljanje v skupini družb, zlasti s proračunskim nadzorom. Iz tega de iure izhaja neizpodbojna domneva odločilnega vpliva matične družbe na hčerinske družbe in ob upoštevanju te trditve Splošnega sodišča naj ne bi bilo mogoče, da bi hčerinska družba dokazala, da na trgu ravna samostojno.
   Družba Arkema z drugim pritožbenim razlogom navaja kršitev načela prepovedi diskriminacije, ki izhaja iz neizpodbojnosti domneve odločilnega vpliva matične družbe na hčerinske družbe, ker naj bi se zaradi te domneve udeležence kartela obravnavalo različno glede na to, ali spadajo v skupino družb.
   S tretjim pritožbenim razlogom pritožnica trdi, da se z izpodbijano sodbo krši načelo enakega obravnavanja in pravica do poštenega sojenja, saj naj bi v odgovor na tožbeni razlog v zvezi z bistveno kršitvijo postopka zaradi neobrazložitve Splošno sodišče preučilo le trditve družbe Elf Aquitaine, matične družbe družbe Arkema, ne pa trditve, ki jih je navedla zadnjenavedena. Čeprav Splošno sodišče torej ni zavezano podati natančne obrazložitve vseh razlogovanj strank v sporu, pa mora obrazložitev izpodbijane sodbe tožeči stranki vsaj omogočati, da se natančno seznani z razlogovanjem, ki ga je v zvezi z njo sprejelo Splošno sodišče.
   S četrtim in zadnjim pritožbenim razlogom družba Arkema nazadnje zatrjuje kršitev načela sorazmernosti, saj naj bi Komisija pri določanju osnove za sankcijo njen promet upoštevala dvakrat, in napako, ki naj bi jo storilo Splošno sodišče, ko je trdilo, da Komisija ni imela druge izbire, če ni želela kršiti metode izračuna, določene v smernicah. Splošno sodišče naj bi namreč s tem dalo smernicam Komisije absolutno zavezujočo moč, ki je nimajo. Pritožnica meni, da so te smernice bolj podobne pravilom ravnanja, ki kažejo na prakso, po kateri se je treba ravnati, kot pa pravnim pravilom, ki bi jih morala uprava v vseh okoliščinah upoštevati.


title: Zadeva T-134/12: Tožba, vložena 27. marca 2012 – Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT proti Komisiji

text:
               2.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 157/9

         Tožba, vložena 27. marca 2012 – Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT proti Komisiji
   (Zadeva T-134/12)
   2012/C 157/16
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT, SA (Alicante, Španija) (zastopnik: M. Jiménez Perona, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Komisije Ref. Ares(2012) 39854 z dne 19. januarja 2012, ki se nanaša na izterjavo opominov, ki ustrezajo reviziji 09-INFS-001/041, razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naloži, naj tožeči stranki plača odškodnino za škodo, ki jo je utrpela zaradi nezakonitega ravnanja Komisije, ki je predmet tožbe, in sicer v višini 732 788 EUR.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v tem postopku je s Komisijo sklenila več pogodb na področju raziskav in razvoja, ki so vse urejene na podlagi Odločbe Komisije C(2003) 3834 z dne 23. oktobra 2003, ki vsebuje standardno pogodbo FP 5 ali FP 6 in splošne pogoje FP 5 oziroma FP 6.
   Komisija je v zvezi z navedenimi pogodbami in na podlagi preiskave s strani OLAF in revizije Komisije sprejela sklep o vračilu subvencij.
   Tožeča stranka navaja osem razlogov v podporo tožbi.

               1.

               Prvi razlog temelji na kršitvi pravic obrambe zaradi načina izvajanja navedene revizije.

               2.

               Drugi razlog temelji na kršitvi načela pravne varnosti, saj tožeča stranka vseskozi ni bila seznanjena s pravnim okvirjem, ki se uporabi.

               3.

               Tretji razlog temelji na nespoštovanju tožene institucije obveznosti obrazložitve aktov.

               4.

               Četrti razlog temelji na kršitvi načela domneve nedolžnosti zaradi tona, ki ga je DG INFSO uporabil v svojem revizijskem poročilu.

               5.

               Peti razlog temelji na nespoštovanju pravice do dobrega upravljanja, do česar je prišlo zato, ker revizorji niso ravnali v skladu s svojo dolžnostjo biti nepristranski in pravičen.

               6.

               Šesti razlog temelji na kršitvi načela zaupanja v pravo, zlasti kar zadeva pomanjkanje akreditacije zunanjih revizorjev in sam izvor postopka revizije.

               7.

               Sedmi razlog temelji na kršitvi načela sorazmernosti.

               8.

               Osmi razlog temelji na kršitvi pravice do zasebnosti.


title: Zadeva C-230/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Arbeitsgericht Passau (Nemčija) 16. maja 2011 – Konstantin Toltschin proti Kaiser GmbH

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Arbeitsgericht Passau (Nemčija) 16. maja 2011 – Konstantin Toltschin proti Kaiser GmbH
   (Zadeva C-230/11)
   2011/C 269/39
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Arbeitsgericht Passau

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Konstantin Toltschin

      Tožena stranka: Kaiser GmbH

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 31(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah z dne 12. decembra 2007 oziroma člen 7(1) Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (1) razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji ali praksi, v skladu s katerima se v primeru zmanjšanja števila delovnih dni na teden zaradi zakonite določitve skrajšanja delovnega časa (Kurzarbeit) delavcu, ki dela s skrajšanim delovnim časom, pravica do plačanega letnega dopusta pro rata temporis prilagodi v skladu z razmerjem med številom delovnih dni na teden med delom s skrajšanim delovnim časom in številom delovnih dni na teden, ki jih opravi delavec, ki dela s polnim delovnim časom, tako da delavec, ki dela s skrajšanim delovnim časom, za obdobje dela s skrajšanim delovnim časom pridobi samo pravico do ustrezno skrajšanega letnega dopusta?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje za predhodno odločanje pritrdilen:
               Ali je treba člen 31(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah z dne 12. decembra 2007 oziroma člen 7(1) Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji ali praksi, v skladu s katerima se v primeru zmanjšanja števila delovnih dni na teden na nič zaradi zakonite določitve „delovnega časa, skrajšanega na nič“ (Kurzarbeit Null), delavcu, ki dela s skrajšanim delovnim časom, pravica do plačanega letnega dopusta pro rata temporis prilagodi na nič, tako da delavec, ki dela s skrajšanim delovnim časom, za obdobje dela z „delovnim časom, skrajšanim na nič“, ne pridobi pravice do letnega dopusta?

      (1)  UL L 299, str. 9.


title: Zadeva C-487/12: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 18. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado Contencioso-Administrativo – Španija) – Vueling Airlines S.A. proti Instituto Galego de Consumo de la Xunta de Galicia (Predhodno odločanje — Zračni prevoz — Skupna pravila za opravljanje zračnih prevozov v Evropski uniji — Uredba (ES) št. 1008/2008 — Prosto določanje cen — Oddana prijavljena prtljaga — Doplačilo — Pojem „letalske prevoznine“  — Varstvo potrošnikov — Naložitev globe prevozniku zaradi nepoštenih pogodbenih pogojev — Pravilo nacionalnega prava, v skladu s katerim morata biti prevoz potnika in prijava oddaje enega kosa prtljage vključena v osnovno ceno letalske vozovnice — Združljivost s pravom Unije)

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/5

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 18. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado Contencioso-Administrativo – Španija) – Vueling Airlines S.A. proti Instituto Galego de Consumo de la Xunta de Galicia
   (Zadeva C-487/12) (1)

   ((Predhodno odločanje - Zračni prevoz - Skupna pravila za opravljanje zračnih prevozov v Evropski uniji - Uredba (ES) št. 1008/2008 - Prosto določanje cen - Oddana prijavljena prtljaga - Doplačilo - Pojem „letalske prevoznine“ - Varstvo potrošnikov - Naložitev globe prevozniku zaradi nepoštenih pogodbenih pogojev - Pravilo nacionalnega prava, v skladu s katerim morata biti prevoz potnika in prijava oddaje enega kosa prtljage vključena v osnovno ceno letalske vozovnice - Združljivost s pravom Unije))
   2014/C 421/06
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado Contencioso-Administrativo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vueling Airlines S.A.

      Tožena stranka: Instituto Galego de Consumo de la Xunta de Galicia

      Izrek

   Člen 22(1) Uredbe (ES) št. 1008/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. septembra 2008 o skupnih pravilih za opravljanje zračnih prevozov v Skupnosti je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi, kakršna je tista, ki je sporna v postopku v glavni stvari in ki letalskim prevoznikom nalaga, naj za ceno vozovnice v vseh okoliščinah opravljajo prevoz ne le potnika, temveč tudi prtljage, ki jo je ta prijavil v oddajo – če ta izpolnjuje določene zahteve, ki se med drugim nanašajo na njeno težo – brez možnosti, da se za prevoz take prtljage zahteva kakršno koli doplačilo.

      (1)  UL C 26, 26.1.2013.


title: Zadeva C-421/12: Tožba, vložena 13. septembra 2012 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/11

         Tožba, vložena 13. septembra 2012 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-421/12)
   2012/C 355/18
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. van Beek, M. Owsiany-Hornung, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da:

                           —

                           je Kraljevina Belgija s tem, da je s področja uporabe zakona z dne 5. junija 2007, s katero je bila prenesena Direktiva 2005/29/ES o nepoštenih poslovnih praksah (1), izključila pripadnike svobodnega poklica ter zobozdravnike in fizioterapevte, kršila člen 3 v povezavi s členom 2(b) in (d) navedene direktive;

                           —

                           je Kraljevina Belgija s tem, da je v veljavi ohranila člene 20, 21 in 29 zakona z dne 6. aprila 2010 v zvezi s tržnimi praksami in varstvom potrošnika, kršila člen 4 Direktive 2005/29/ES o nepoštenih poslovnih praksah;

                           —

                           je Kraljevina Belgija s tem, da je v veljavi ohranila člen 4(1), tretji pododstavek, zakona z dne 25. junija 1993 o opravljanju in organizaciji potujočih in sejemskih dejavnosti, kot je bil uveden s členom 7 zakona z dne 4. julija 2005 o spremembi zakona z dne 25. junija 1993 o opravljanju potujočih dejavnosti in organizaciji javnih naročil, in člen 5(1) kraljevega dekreta z dne 24. septembra 2006 v zvezi z opravljanjem in organizacijo potujočih dejavnosti, kršila člen Direktive 2005/29/ES o nepoštenih poslovnih praksah.

               —

               Kraljevini Belgiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos Direktive 2005/29/ES se je iztekel 12. junija 2007.

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) (UL L 149, str. 22).


title: Zadeva C-549/13: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 18. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vergabekammer Arnsberg – Nemčija) – Bundesdruckerei GmbH proti Stadt Dortmund (Predhodno odločanje — Člen 56 PDEU — Svoboda opravljanja storitev — Omejitve — Direktiva 96/71/ES — Postopki za oddajo javnih naročil storitev — Nacionalni predpis, ki ponudnikom in podizvajalcem nalaga, da se zavežejo, da bodo osebju, ki opravlja storitve, ki so predmet javnega naročila, plačali minimalno plačo — Podizvajalec s sedežem v drugi državi članici)

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/17

         Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 18. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vergabekammer Arnsberg – Nemčija) – Bundesdruckerei GmbH proti Stadt Dortmund
   (Zadeva C-549/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 56 PDEU - Svoboda opravljanja storitev - Omejitve - Direktiva 96/71/ES - Postopki za oddajo javnih naročil storitev - Nacionalni predpis, ki ponudnikom in podizvajalcem nalaga, da se zavežejo, da bodo osebju, ki opravlja storitve, ki so predmet javnega naročila, plačali minimalno plačo - Podizvajalec s sedežem v drugi državi članici))
   2014/C 421/23
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Vergabekammer Arnsberg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Bundesdruckerei GmbH

      Tožena stranka: Stadt Dortmund

      Izrek

   V situaciji, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, v kateri namerava ponudnik javno naročilo izvesti izključno prek delavcev, zaposlenih pri podizvajalcu s sedežem v državi članici, ki ni država članica naročnika, člen 56 PDEU nasprotuje uporabi predpisa države članice naročnika, ki temu podizvajalcu nalaga, naj navedenim delavcem izplača minimalno plačo, določeno s tem predpisom.

      (1)  UL C 24, 25.1.2014.


title: Zadeva T-793/16: Tožba, vložena 11. novembra 2016 – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret/EUIPO – Zaharieva (Boxes)

text:
               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/41

         Tožba, vložena 11. novembra 2016 – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret/EUIPO – Zaharieva (Boxes)
   (Zadeva T-793/16)
   (2017/C 022/57)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ (Şehitkamil Gaziantep, Turčija) (zastopnik: T. Tsenova, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Elka Zaharieva (Plovdiv, Bolgarija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik spornega modela: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevni sporni model: model Skupnosti „Boxes“ – model Skupnosti št. 002343 244-0002

      Izpodbijana odločba: Odločba tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 12. septembra 2016 v zadevi R 1143/2015-3

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               razglasi za ničen model Skupnosti št. 002343244-0002 „Bobo Cornet“; in

               —

               EUIPO in Elki Zaharievi naloži plačilo stroškov družbe Solen, ki se nanašajo na postopek pred Splošnim sodiščem in upravni postopek, zlasti postopek za razglasitev ničnosti in pritožbeni postopek pri EUIPO.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 25(1)(e) Uredbe št. 6/2002;

               —

               Kršitev člena 25(1)(f) Uredbe št. 6/2002;

               —

               Kršitev členov 62 in 63(1) Uredbe št. 6/2002.


title: Zadeva T-6/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2015  — NICO/Svet ( „Ničnostna tožba — Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu — Zamrznitev sredstev — Rok za vložitev tožbe — Začetek teka roka — Očitna nedopustnost“ )

text:
               16.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/25

         Sklep Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2015 — NICO/Svet
   (Zadeva T-6/13) (1)

   ((„Ničnostna tožba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu - Zamrznitev sredstev - Rok za vložitev tožbe - Začetek teka roka - Očitna nedopustnost“))
   (2015/C 089/29)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl (Pully, Švica) (zastopniki: J. Grayston, solicitor, G. Pandey, P. Gjørtler, D. Rovetta, D. Sellers in N. Pilkington, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in I. Rodios, zastopnika)

      Predmet

   Predlog a razglasitev delne ničnosti Sklepa Sveta 2012/635/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 282, str. 58) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 945/2012 z dne 15. oktobra 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 282, str. 16), in sicer v delih, v katerih je bilo ime tožeče stranke vpisano na seznam oseb in subjektov, za katere veljajo omejevalni ukrepi.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Družba Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov Sveta Evropske unije.

      (1)  UL C 71, 9.3.2013.


title: Zadeva T-87/05: Tožba EDP-Energias de Portugal S.A. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 25. februarja 2005

text:
               2.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/44

         Tožba EDP-Energias de Portugal S.A. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 25. februarja 2005
   (Zadeva T-87/05)
   (2005/C 82/78)
   Jezik postopka: angleščina
   EDP-Energias de Portugal S.A. je dne 25. februarja 2005 vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti. Zastopniki tožeče stranke so C. Botelho Moniz, R. Garcia-Gallardo, A. Weitbrecht in J. Ruiz Calzado, lawyers.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično Odločbo Komisije z dne 9. decembra 2004 v zadevi COMP/M.3440 EDP/GNI/GDP, ki je koncentracijo, s katero sta Energias de Portugal SA in ENI Portugal Investment S.p.A., pridobila skupni nadzor nad Gas de Portugal SGPS S.A, razglasila za nezdružljivo s skupnim trgom;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   S sporno odločbo je Komisija razglasila za nezdružljivo s skupnim trgom koncentracijo, s katero je tožeča stranka skupaj z ENI Portugal Investment S.p.A pridobila skupni nadzor nad Gas de Portugal SGPS S.A, družbo katere dejavnosti v plinskem sektorju pokrivajo vse ravni distribucijske in oskrbovalne mreže na Portugalskem.
   V podporo svoji tožbi tožeča stranka najprej navaja, da je Komisija ob izvajanju postopka, ki se je končal s sporno odločbo, kršila načelo dobre uprave ter ni upoštevala osnovnih postopkovnih zahtev, s tem, ko tožeči stranki ni odobrila zadostnega dostopa do izida tržnega testa predlaganih obveznosti udeležencev koncentracije in s tem, ko ni opravila nepristranske in skrbne presoje predlaganih obveznosti, ko je ocenjevala trg.
   Tožeča stranka nadalje trdi, da je Komisija kršila tudi svojo obveznost iz člena 253 ES, primerne obrazložitve svoje odločbe, saj se je zanašala na podatke, ki so se šteli za zaupne, in ki niso bili razkriti tožeči stranki.
   Tožeča stranka se prav tako sklicuje na dejstvo, da se portugalski trg s plinom glede na člen 28(2) Direktive 2003/55 (1) kvalificira kot „nastajajoči“ in da je upravičen do odstopanja od te direktive do aprila 2007. Tožeča stranka meni, da je z oceno učinkov koncentracije na trg s plinom, ki ni odprt za konkurenco, Komisjia kršila pravico portugalske vlade, da med obdobjem odstopanja restrukturira plinski sektor. Nadalje očita, da je Komisjia napačno uporabila vsebinski test iz člena 2 Uredbe 4064/89 (2) s tem, ko hotela oceniti učinke predlagane koncentracije na koncu odstopnega obodobja, več let kasneje.
   Nadaljna kršitev tega člena, kot tudi obveznosti obrazložitve, se po mnenju tožeče stranke kaže v tem, da Komisija ni presodila ali bi krepitev prevladujočega položaja tožeče stranke in Gas de Portugal na trgu plina in elektrike občutno ovirala konkurenco.
   Končno tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila člen 8(2) in 8(3) Uredbe 4064/89 s tem, ko je sklenila, da bi morala biti, kljub obveznostim, predlaganim s strani udeležencev, predlagana transakcija razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom.

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2003/55/ES z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 98/30/ES (UL L 176, str. 57).

      (2)  Uredba Sveta (EGS) št. 4064/89 z dne 21. decembra 1989 o nadzoru koncentracij podjetij (UL 90, L 57, str. 13).


title: Zadeva T-109/04: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. aprila 2010 – DB Schenker Rail Deutschland proti Komisiji

text:
               19.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/56

      Sklep Splošnega sodišča z dne 16. aprila 2010 – DB Schenker Rail Deutschland proti Komisiji
      (Zadeva T-109/04) (1)

      (2010/C 161/89)

         Jezik postopka: nemščina

      Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 146, 29.5.2004.


title: Zadeva T-560/08 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. maja 2010 – Komisija proti Meierhoferju (Pritožba — Javni uslužbenci — Zaposlovanje — Javni natečaj — Odločba o ugotovitvi neuspešnosti kandidata na ustnem preizkusu — Nepripravljenost Komisije ravnati v skladu z ukrepom procesnega vodstva)

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/38

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. maja 2010 – Komisija proti Meierhoferju
   (Zadeva T-560/08 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Zaposlovanje - Javni natečaj - Odločba o ugotovitvi neuspešnosti kandidata na ustnem preizkusu - Nepripravljenost Komisije ravnati v skladu z ukrepom procesnega vodstva)
   2010/C 179/65
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall in B. Eggers, zastopnika, skupaj z B. Wägenbaurjem, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Stefan Meierhofer (München, Nemčija) (zastopnik: H.-G. Schiessl, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 14. oktobra 2008 v zadevi Meierhofer proti Komisiji (F-74/07, še neobjavljena v ZOdl.), s katero se želi doseči razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Sodba Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 14. oktobra 2008 v zadevi Meierhofer proti Komisiji (F-74/07, še neobjavljena v ZOdl.) se razveljavi.

               2.

               Zadeva se vrne Sodišču za uslužbence Evropske unije.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 55, 7.3.2009.


title: Zadeva T-246/07: Tožba, vložena 13. julija 2007 – Coesagro proti Svetu in Komisiji

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/47

         Tožba, vložena 13. julija 2007 – Coesagro proti Svetu in Komisiji
   (Zadeva T-246/07)
   (2007/C 211/87)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: S. Coop. And. Ecijana de Servicios Agropecuarios (Coesagro), (Sevilja, Španija) (zastopnik: L. Ortiz Blanco, odvetnik)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije in Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               O tem odškodninskem zahtevku naj se odloči na podlagi člena 288 ES in naj se ugotovi, da je tožeča stranka upravičena do denarne odškodnine v znesku milijon petintrideset tisoč štiristo šestinšestdeset eurov (1 035 466 EUR), za katero solidarno odgovarjata Svet in Komisija, in

               —

               toženima institucijama naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so tisti, ki so že bili navedeni v zadevi Las Palmeras proti Svetu in Komisiji, T-217/07.


title: Zadeva T-392/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. aprila 2013 – AEPI proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Avtorske pravice v zvezi s priobčenjem javnosti glasbenih del na spletu, s satelitskim radiodifuznim oddajanjem in kabelsko retransmisijo — Odločba, s katero je bila ugotovljena kršitev člena 81 ES — Razdelitev geografskega trga — Dvostranski sporazumi nacionalnih kolektivnih organizacij — Usklajeno ravnanje, ki izključuje možnost izdaje licenc za več ozemelj in več repertoarjev — Dokaz — Domneva nedolžnosti)

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/26

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. aprila 2013 – AEPI proti Komisiji
   (Zadeva T-392/08) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Avtorske pravice v zvezi s priobčenjem javnosti glasbenih del na spletu, s satelitskim radiodifuznim oddajanjem in kabelsko retransmisijo - Odločba, s katero je bila ugotovljena kršitev člena 81 ES - Razdelitev geografskega trga - Dvostranski sporazumi nacionalnih kolektivnih organizacij - Usklajeno ravnanje, ki izključuje možnost izdaje licenc za več ozemelj in več repertoarjev - Dokaz - Domneva nedolžnosti)
   2013/C 156/44
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE (Atene, Grčija) (zastopnika: sprva P. Xanthopoulos in T. Asprogerakas Grivas, nato T. Asprogerakas Grivas, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: T. Christoforou in F. Castillo de la Torre, zastopnika, sprva skupaj z de M. Moustakali, nato S. Dempegiotis, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije z dne 16. julija 2008 C(2008) 3435 konč. v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/C2/38.698 – CISAC).

      Izrek

               1.

               Člen 3 Odločbe Komisije C (2008)3435 konč. z dne 16. julija 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/C2/38.698 – CISAC) se razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na družbo AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE.

               2.

               Člen 4 Odločbe Komisije C(2008) 3435 final se razglasi za ničen v delu, v katerem se sklicuje na člen 3 te odločbe v zvezi z AEPI.

               3.

               V preostalem se tožba zavrne.

               4.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in polovico stroškov AEPI.

               5.

               AEPI nosi polovico svojih stroškov.

               6.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške v zvezi s postopkom za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 301, 22.11.2008.