title: Zadeva T-267/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. februarja 2016 – Deutsche Bahn in drugi/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Mednarodne letalske špedicijske storitve — Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU — Določanje cen — Dodatne dajatve in mehanizmi zaračunavanja, ki vplivajo na končno ceno — Dokazi, vsebovani v prošnji za imuniteto — Varstvo zaupnosti komunikacije med odvetniki in strankami — Pravila poklicne etike v zvezi z obveznostjo lojalnosti in prepovedjo dvojnega zastopanja — Fiduciarne obveznosti — Odgovornost za kršitveno ravnanje — Izbira družb — Globe — Sorazmernost — Teža kršitve — Olajševalne okoliščine — Enako obravnavanje — Sodelovanje — Delna imuniteta pred globami — Neomejena sodna pristojnost — Poravnava — Smernice o načinu določana glob iz leta 2006)

text:
               18.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 136/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. februarja 2016 – Deutsche Bahn in drugi/Komisija
   (Zadeva T-267/12) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Mednarodne letalske špedicijske storitve - Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU - Določanje cen - Dodatne dajatve in mehanizmi zaračunavanja, ki vplivajo na končno ceno - Dokazi, vsebovani v prošnji za imuniteto - Varstvo zaupnosti komunikacije med odvetniki in strankami - Pravila poklicne etike v zvezi z obveznostjo lojalnosti in prepovedjo dvojnega zastopanja - Fiduciarne obveznosti - Odgovornost za kršitveno ravnanje - Izbira družb - Globe - Sorazmernost - Teža kršitve - Olajševalne okoliščine - Enako obravnavanje - Sodelovanje - Delna imuniteta pred globami - Neomejena sodna pristojnost - Poravnava - Smernice o načinu določana glob iz leta 2006))
   (2016/C 136/38)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Deutsche Bahn AG (Berlin, Nemčija), Schenker AG (Essen, Nemčija), Schenker China Ltd (Šanghaj, Kitajska), in Schenker International (HK) Ltd (Hong Kong, Kitajska) (zastopniki: F. Montag, B. Kacholdt, F. Hoseinian, odvetniki, D. Colgan in T. Morgan, solicitors)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva A. Dawes in N. von Lingen, nato A. Dawes in G. Meessen, agenti, skupaj z B. Kennellyjem in H. Musso, barristers)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C (2012) 1959 final z dne 28. marca 2012 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 [PDEU] in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/39462 – Špedicija) v delu, ki se nanaša na tožeče stranke, in podredno, predlog za spremembo zneska glob, ki so jim bile s tem sklepom naložene.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Deutsche Bahn AG, Schenker AG, Schenker China Ltd in Schenker International (HK) Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 243, 11.8.2012.


title: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 22. junija 2004 v zadevi C-439/02: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Pomorski promet — Direktiva 95/21/ES — Varnost v pomorskem prometu — Pomorska inšpekcija ladij — Nezadostno število inšpekcijskih pregledov)

text:
               7.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/5

      SODBA SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 22. junija 2004
   v zadevi C-439/02: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Pomorski promet - Direktiva 95/21/ES - Varnost v pomorskem prometu - Pomorska inšpekcija ladij - Nezadostno število inšpekcijskih pregledov)
   (2004/C 201/09)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-439/02, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: K. Simonsson in W. Wils) proti Francoski republiki (zastopnika: G. de Bergues in P. Boussaroque) zaradi ugotovitve, da Francoska republika, s tem da ni izvedla skupnega letnega števila inšpekcijskih pregledov, ki bi zajelo vsaj 25 % od števila posameznih ladij, ki so vplule v njena pristanišča v letih 1999 in 2000, ni izpolnila obveznosti iz člena 5(1) Direktive Sveta 95/21/ES z dne 19. junija 1995 o uveljavitvi mednarodnih standardov za varnost ladij, preprečevanje onesnaževanja ter pogoje za življenje in delo na ladjah, ki uporabljajo pristanišča Skupnosti in plujejo v vodah v pristojnosti držav članic (pomorska inšpekcija) (UL L 157, str. 1), je Sodišče (peti senat), v sestavi C. Gulmann, predsednik senata, S. von Bahr, sodnik, in R. Silva de Lapuerta (poročevalka), sodnica, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: R. Grass, dne 22. junija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1)

               Francoska republika, s tem da ni izvedla skupnega letnega števila inšpekcijskih pregledov, ki bi zajelo vsaj 25 % od števila posameznih ladij, ki so vplule v njena pristanišča v letih 1999 in 2000, ni izpolnila obveznosti iz člena 5(1) Direktive Sveta 95/21/ES z dne 19. junija 1995 o uveljavitvi mednarodnih standardov za varnost ladij, preprečevanje onesnaževanja ter pogoje za življenje in delo na ladjah, ki uporabljajo pristanišča Skupnosti in plujejo v vodah v pristojnosti držav članic (pomorska inšpekcija).

               2)

               Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 19, 25.1.2003.


title: Zadeva C-149/10: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 16. septembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Dioikitiko Efeteio Thessalonikis – Grčija) – Zoi Chatzi proti Ypourgos Oikonomikon (Socialna politika — Direktiva 96/34/ES — Okvirni sporazum o starševskem dopustu — Razlaga klavzule 2, točka 1, okvirnega sporazuma — Imetnik pravice do starševskega dopusta — Starševski dopust ob rojstvu dvojčkov — Pojem „rojstvo“ — Upoštevanje števila rojenih otrok — Načelo enakega obravnavanja)

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/3

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 16. septembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Dioikitiko Efeteio Thessalonikis – Grčija) – Zoi Chatzi proti Ypourgos Oikonomikon
   (Zadeva C-149/10) (1)

   (Socialna politika - Direktiva 96/34/ES - Okvirni sporazum o starševskem dopustu - Razlaga klavzule 2, točka 1, okvirnega sporazuma - Imetnik pravice do starševskega dopusta - Starševski dopust ob rojstvu dvojčkov - Pojem „rojstvo“ - Upoštevanje števila rojenih otrok - Načelo enakega obravnavanja)
   2010/C 301/04
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Dioikitiko Efeteio Thessalonikis

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Zoi Chatzi

      Tožena stranka: Ypourgos Oikonomikon

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodno odločbe – Dioikitiko Efeteio Thessalonikis – Razlaga klavzule 2, točka 1, Direktive Sveta 96/34/ES z dne 3. junija 1996 o okvirnem sporazumu o starševskem dopustu, sklenjenem med UNICE, CEEP in ETUC (UL L 145, str. 4) v povezavi s členom 24 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (UL C 83, str. 389) – Podelitev starševskega dopusta ob rojstvu dvojčkov – Podelitev enega samega starševskega dopusta ob rojstvu dvojčkov – Kršitev člena 21 Listine o temeljnih pravicah zaradi diskriminacije na podlagi rojstva in zaradi omejitve pravic dvojčkov, ki jo načelo sorazmernosti ne dopušča

      Izrek

               1.

               Klavzule 2, točka 1, okvirnega sporazuma o starševskem dopustu, ki je bil sklenjen 14. decembra 1995 in je priložen k Direktivi Sveta 96/34/ES z dne 3. junija 1996 o okvirnem sporazumu o starševskem dopustu, sklenjenem med UNICE, CEEP in ETUC, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/75/ES z dne 15. decembra 1997, ni mogoče razlagati tako, da podeljuje otroku individualno pravico do starševskega dopusta.

               2.

               Klavzule 2, točka 1, okvirnega sporazuma ni treba razlagati tako, da z rojstvom dvojčkov nastane pravica do toliko starševskih dopustov, kolikor je rojenih otrok. Vendar ta klavzula ob upoštevanju načela enakega obravnavanja nacionalnemu zakonodajalcu nalaga vzpostavitev ureditve starševskega dopusta, v okviru katere je glede na obstoječo situacijo v zadevni državi članici staršem dvojčkov zagotovljeno obravnavanje, s katerim so skrbno upoštevane njihove posebne potrebe. Nacionalno sodišče mora preveriti, ali nacionalna ureditev izpolnjuje to zahtevo, in navedeno nacionalno ureditev razlagati, če je to potrebno, kolikor je mogoče v skladu s pravom Unije.

      (1)  UL C 148, 5.6.2010.


title: Zadeva T-862/16: Tožba, vložena 7. decembra 2016 – fritz–kulturgüter/EUIPO – Sumol + Compal Marcas (fritz–wasser)

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/48

         Tožba, vložena 7. decembra 2016 – fritz–kulturgüter/EUIPO – Sumol + Compal Marcas (fritz–wasser)
   (Zadeva T-862/16)
   (2017/C 038/63)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: fritz–kulturgüter GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: G. Schindler, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Sumol + Compal Marcas, SA (Oeiras Carnaxide, Portugalska)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: Besedna znamka EU „fritz-wasser“ – Prijava št. 12 314 753

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 7. oktobra 2016 v zadevi R 1510/2015-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo spremeni tako, da pritožbo v celoti zavrne;

               —

               odobri registracijo prijave št. 012 314 753;

               —

               plačilo stroškov pritožbenega postopka naloži vlagatelju ugovora, preostale stroške pa toženi stranki.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-7/11: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. junija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Palermo – Italija) – kazenski postopek zoper Fabia Caronno (Zdravila za uporabo v humani medicini — Direktiva 2001/83/ES — Člen 77 — Promet z zdravili na debelo — Posebno dovoljenje, obvezno za lekarnarje — Pogoji za izdajo)

text:
               25.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 258/5

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. junija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Palermo – Italija) – kazenski postopek zoper Fabia Caronno
   (Zadeva C-7/11) (1)

   (Zdravila za uporabo v humani medicini - Direktiva 2001/83/ES - Člen 77 - Promet z zdravili na debelo - Posebno dovoljenje, obvezno za lekarnarje - Pogoji za izdajo)
   2012/C 258/07
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Palermo

      Stranka v kazenskem postopku v glavni stvari

   Fabio Caronna

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale di Palermo – Razlaga uvodne izjave 36 in členov od 76 do 84 Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 69) – Promet z zdravili na debelo – Pogoji za izdajo dovoljenja za promet z zdravili na debelo – Nacionalna zakonodaja, ki določa, da morajo lekarnarji ali osebe, ki so pooblaščene za izdajo zdravil ali so jih upravičene izdajati javnosti, za promet z zdravili na debelo imeti dovoljenje, ki je določeno za trgovce na debelo, ki so distributerji – Dopustnost

      Izrek

               1.

               Člen 77(2) Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, kakor je bila spremenjena z Direktivo Komisije 2009/120/ES z dne 14. septembra 2009, je treba razlagati tako, da obveznost imeti dovoljenje za promet z zdravili na debelo velja za lekarnarja, ki mu je na podlagi nacionalne zakonodaje kot fizični osebi dovoljeno opravljati tudi dejavnost trgovca z zdravili na debelo.

               2.

               Lekarnar, ki mu je na podlagi nacionalne zakonodaje dovoljeno opravljati tudi dejavnost trgovca z zdravili na debelo, mora izpolnjevati vse zahteve, ki jih členi od 79 do 84 Direktive 2001/83, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/120, določajo za prosilce za dovoljenje in za imetnike dovoljenja.

               3.

               Ta razlaga sama po sebi in neodvisno od zakona, ki ga sprejme država članica, ne more določiti ali poostriti kazenske odgovornosti lekarnarja, ki je opravljal dejavnost prometa z zdravili na debelo, ne da bi imel ustrezno dovoljenje.

      (1)  UL C 80, 12.3.2011.


title: Zadeva T-417/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. marca 2012 – Poslovni Sistem Mercator proti UUNT Mercator Multihull (MERCATOR STUDIOS) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti MERCATOR STUDIOS — Prejšnji nacionalni in mednarodni figurativni znamki Mercator in Mercator Slovenska košarica — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Neobstoj škode ugledu — Člen 8(5) Uredbe št. 207/2009)

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. marca 2012 – Poslovni Sistem Mercator proti UUNT Mercator Multihull (MERCATOR STUDIOS)
   (Zadeva T-417/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti MERCATOR STUDIOS - Prejšnji nacionalni in mednarodni figurativni znamki Mercator in Mercator Slovenska košarica - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Neobstoj škode ugledu - Člen 8(5) Uredbe št. 207/2009)
   2012/C 138/27
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Poslovni Sistem Mercator d.d. (Ljubljana, Slovenija) (zastopnika: J. Güell Serra in M. Curell Aguilà, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Botis, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Mercator Multihull, Inc. (Vancouver, Kanada)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 16. julija 2009 (zadeva R 1031/2008-1), ki se nanaša na postopek z ugovorom med družbama Poslovni Sistem Mercator d.d. in Mercator Multihull, Inc.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Poslovni Sistem Mercator d.d. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 297, 5.12.2009.


title: Zadeva C-667/15: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. decembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Antwerpen – Belgija) – Loterie Nationale – Nationale Loterij NV van publiek recht/Paul Adriaensen, Werner De Kesel, The Right Frequency VZW (Predhodno odločanje — Direktiva 2005/29/ES — Nepoštene poslovne prakse podjetij v razmerju do potrošnikov — Zavajajoča poslovna praksa — Piramidni sistem pospeševanja prodaje — Prispevki, ki jih plačajo novi člani, in nagrade, ki jih prejmejo obstoječi člani — Posredna finančna povezava)

text:
               13.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/8

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. decembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Antwerpen – Belgija) – Loterie Nationale – Nationale Loterij NV van publiek recht/Paul Adriaensen, Werner De Kesel, The Right Frequency VZW
   (Zadeva C-667/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 2005/29/ES - Nepoštene poslovne prakse podjetij v razmerju do potrošnikov - Zavajajoča poslovna praksa - Piramidni sistem pospeševanja prodaje - Prispevki, ki jih plačajo novi člani, in nagrade, ki jih prejmejo obstoječi člani - Posredna finančna povezava))
   (2017/C 046/11)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van beroep te Antwerpen

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Loterie Nationale – Nationale Loterij NV van publiek recht

      Tožene stranke: Paul Adriaensen, Werner De Kesel, The Right Frequency VZW

      Izrek

   Prilogo I, točka 14, k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta („Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah“) je treba razlagati tako, da je poslovno prakso na podlagi te določbe mogoče opredeliti kot „piramidni sistem pospeševanja prodaje“, tudi če obstaja le posredna zveza med prispevki, ki jih plačajo novi člani takega sistema, in nagradami, ki jih prejmejo obstoječi člani.

      (1)  UL C 106, 21.3.2016.


title: Zadeva C-141/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione Tributaria Regionale di Milano (Italija) 2. marca 2016 – Stanleybet Malta Ltd, Mario Stoppani/Agenzia delle dogane e dei Monopoli

text:
               30.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione Tributaria Regionale di Milano (Italija) 2. marca 2016 – Stanleybet Malta Ltd, Mario Stoppani/Agenzia delle dogane e dei Monopoli
   (Zadeva C-141/16)
   (2016/C 191/15)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Commissione Tributaria Regionale di Milano

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Stanleybet Malta Ltd, Mario Stoppani

      Tožena stranka: Agenzia delle dogane e dei Monopoli

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člena 56 in 52 Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti ob upoštevanju sodne prakse samega Sodišča s področja iger na srečo in stav iz sodb Gambelli, Placanica ter Costa in Cifone, s področja davčne diskriminacije iz sodb Lindman, Komisija/Španija ter Bianco in Fabretti, ter načel prava Unije v zvezi enakim obravnavanjem, prepovedjo diskriminacije in legitimnim pričakovanjem, NASPROTUJETA nacionalni zakonodaji, kakršna je italijanska zakonodaja, ki se obravnava v tem sporu, in ki določa, da so zavezani za plačilo – tudi retroaktivno – enotnega davka na stave in napovedi izidov iz členov od 1 do 3 zakonske uredbe št. 504 z dne 23. decembra 1998, kakor so bili spremenjeni s členom 1(66)(b) zakona o stabilnosti iz leta 2011, nacionalni posredniki pri prenosu igralnih podatkov za račun ponudnikov stav, s sedežem v drugi državi članici Evropske unije, zlasti tisti, ki so podobni družbi Stanleybet Malta Ltd., ter eventualno, sami ponudniki stav, solidarno z njihovimi nacionalnimi posredniki?


title: Zadeva C-474/13: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 17. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Thi Ly Pham proti Stadt Schweinfurt, Amt Für Meldewesen und Statistik (Območje svobode, varnosti in pravice — Direktiva 2008/115/ES — Skupni standardi in postopki v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav — Člen 16(1) — Pridržanje zaradi odstranitve — Pridržanje v zavodu za prestajanje kazni — Možnost, da se pridržanje državljana tretje države opravi z nastanitvijo z navadnimi zaporniki, če je ta s tem soglašal)

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/23

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 17. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Thi Ly Pham proti Stadt Schweinfurt, Amt Für Meldewesen und Statistik
   (Zadeva C-474/13) (1)

   ((Območje svobode, varnosti in pravice - Direktiva 2008/115/ES - Skupni standardi in postopki v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav - Člen 16(1) - Pridržanje zaradi odstranitve - Pridržanje v zavodu za prestajanje kazni - Možnost, da se pridržanje državljana tretje države opravi z nastanitvijo z navadnimi zaporniki, če je ta s tem soglašal))
   2014/C 315/34
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Thi Ly Pham

      Tožena stranka: Stadt Schweinfurt, Amt Für Meldewesen und Statistik

      Izrek

   Člen 16(1), drugi stavek, Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav je treba razlagati tako, da državi članici ne dopušča, da državljana tretje države, ki je pridržan zaradi odstranitve, nastani v zavodu za prestajanje kazni skupaj z drugimi navadnimi zaporniki, čeprav ta državljan soglaša s tako nastanitvijo.

      (1)  UL C 336, 16.11.2013.


title: Zadeva T-533/10 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 9. junija 2011 – DTS Distribuidora de Televisión Digital proti Komisiji ( „Začasna odredba — Državne pomoči — Sprememba sistema financiranja javnega zavoda španske radiotelevizije RTVE — Odločba Komisije, s katero je bil nov sistem financiranja razglašen za združljiv s skupnim trgom — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti“ )

text:
               23.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 219/17

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 9. junija 2011 – DTS Distribuidora de Televisión Digital proti Komisiji
   (Zadeva T-533/10 R)
   (Začasna odredba - Državne pomoči - Sprememba sistema financiranja javnega zavoda španske radiotelevizije RTVE - Odločba Komisije, s katero je bil nov sistem financiranja razglašen za združljiv s skupnim trgom - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti)
   2011/C 219/26
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: DTS Distribuidora de Televisión Digital, SA (Madrid, Španija) (zastopnika: H. Brokelmann in M. Ganino, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Valero Jordana in C. Urraca Caviedes, zastopnika)

      Intervenientki v podporo tožene stranke: Kraljevina Španija (zastopnik: J. Rodríguez Cárcamo, abogado del Estado) in Corporación de Radio y Televisión Española, SA (RTVE) (Madrid, Španija) (zastopniki: A. Martínez Sánchez, A. Vázquez-Guillén Fernández de la Riva in J. Rodríguez Ordóñez, odvetniki)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve Sklepa Komisije 2011/1/EU z dne 20. julija 2010 o shemi pomoči C 38/09 (prej NN 58/09), ki jo namerava Španija izvajati v korist RTVE (UL 2011, L 1, str. 9).

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-3/07: Tožba, vložena 11. januarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

text:
               24.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/5

         Tožba, vložena 11. januarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-3/07)
   (2007/C 69/08)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Condou-Durande in R. Troosters, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija
   Predloga tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2003/110/ES z dne 25. novembra 2003 o pomoči v primeru tranzita za namene repatriacije po zračni poti (1), oziroma da v vsakem primeru teh predpisov ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               naj se Kraljevini Belgiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2003/110/ES v nacionalni pravni red se je iztekel 5. decembra 2005.

      (1)  UL L 321, 6.12.2003, str. 26.


title: Zadeva C-61/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 10. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               4.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/28

         Sklep predsednika Sodišča z dne 10. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-61/06) (1)

   (2007/C 183/48)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 86, 8.4.2006.


               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/1

         2010/C 113/01
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 100, 17.4.2010

      Prejšnje objave

      UL C 80, 27.3.2010

      UL C 63, 13.3.2010

      UL C 51, 27.2.2010

      UL C 37, 13.2.2010

      UL C 24, 30.1.2010

      UL C 11, 16.1.2010

   Ti teksti so na voljo na:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva T-14/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. marca 2011 – CheckMobile proti UUNT (carcheck) ( „Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti carcheck — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisni značaj — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009“ )

text:
               14.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 24. marca 2011 – CheckMobile proti UUNT (carcheck)
   (Zadeva T-14/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti carcheck - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisni značaj - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2011/C 145/45
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: CheckMobile GmbH – The Process Solution Company (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: K. Lodigkeit, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 18. novembra 2009 (zadeva R 595/2009-4) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka carcheck kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               CheckMobile GmbH – The Process Solution Company se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 80, 27.3.2010.


title: Zadeva C-5/13: Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 10. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Szombathelyi Törvényszék – Madžarska) – Ferenc Tibor Kovács proti Vas Megyei Rendőr-főkapitányság (Predlog za izdajo predhodne odločbe — Člen 45 PDEU — Prosto gibanje delavcev — Nacionalna zakonodaja, ki določa, da mora voznik, ki uporablja vozilo s tujimi registrskimi tablicami, ob policijskem nadzoru na kraju samem predložiti dokazilo o zakonitosti njegove uporabe, sicer plača globo)

text:
               7.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/8

         Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 10. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Szombathelyi Törvényszék – Madžarska) – Ferenc Tibor Kovács proti Vas Megyei Rendőr-főkapitányság
   (Zadeva C-5/13) (1)

   ((Predlog za izdajo predhodne odločbe - Člen 45 PDEU - Prosto gibanje delavcev - Nacionalna zakonodaja, ki določa, da mora voznik, ki uporablja vozilo s tujimi registrskimi tablicami, ob policijskem nadzoru na kraju samem predložiti dokazilo o zakonitosti njegove uporabe, sicer plača globo))
   2014/C 102/09
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Szombathelyi Törvényszék

      Stranki

      Tožeča stranka: Ferenc Tibor Kovács

      Tožena stranka: Vas Megyei Rendőr-főkapitányság

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Szombathelyi Törvényszék – Razlaga načel prostega gibanja oseb in prepovedi diskriminacije ter načela o pravici do poštenega sojenja – Nacionalna zakonodaja v zvezi s cestnim prometom, ki določa, da lahko na nacionalnem ozemlju v cestnem prometu vozijo samo vozila, ki imajo nacionalno upravno dovoljenje in registrsko oznako, in da se lahko izpolnjevanje zahtev, ki dopuščajo izvzetje iz tega pravila, dokaže le pri nadzoru – Obveznost osebe, ki stalno prebiva v državi članici A in je zaposlena v državi članici B ter ki ima za vožnjo na delovno mesto na voljo vozilo, ki je last delodajalca in ki ima registrske tablice države članice B, da pri policijskem nadzoru dokaže, da v državi članici A uporablja vozilo povsem zakonito – Nemožnost voznika, da dokaz o zakonitosti predloži naknadno, med upravnim postopkom

      Izrek

   Člen 45 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje zakonodaji države članice, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, v skladu s katero načeloma lahko v tej državi članici v cestnem prometu vozijo samo vozila, ki imajo upravno dovoljenje in registrsko oznako, ki so ju podelili organi te države članice in da mora državljan te države članice, ki se namerava sklicevati na izjemo od tega pravila, ki temelji na dejstvu, da uporablja vozilo, ki mu ga je dal na razpolago njegov delodajalec s sedežem v drugi državi članici, ob policijskem nadzoru na kraju samem dokazati, da izpolnjuje pogoje za to izjemo, kakršni so določeni v zadevni nacionalni zakonodaji, sicer se ga brez možnosti oprostitve takoj kaznuje z globo, enakovredno tisti, ki se plača v primeru kršitve obveznosti registracije.

      (1)  UL C 114, 20.4.2013.


title: Zadeva C-317/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 10. julija 2007 – Lahti Energia Oy

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/26

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 10. julija 2007 – Lahti Energia Oy
   (Zadeva C-317/07)
   (2007/C 211/48)
   Jezik postopka: finščina
   Predložitveno sodišče
   Korkein hallinto-oikeus
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Lahti Energia Oy

      Druge stranke v postopku: Lahden ympäristölautakunta, Hämeen ympäristökeskus, Salpausselän luonnonystävät ry
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 3, točka 1, Direktive 2000/76/ES (1) razlagati tako, da direktive ni mogoče uporabiti za sežig odpadkov v plinastem stanju?

               2.

               Ali je treba napravo za uplinjanje, v kateri iz odpadkov s pirolizo nastaja plin, šteti za sežigalnico v smislu člena 3, točka 4, Direktive 2000/75/ES, tudi kadar v tej napravi ne obstaja linija za sežiganje?

               3.

               Ali je treba sežig plina, ki je nastal v napravi za uplinjanje in je bil očiščen po postopku uplinjanja, v kotlu elektrarne šteti za proces, ki spada pod člen 3 Direktive 2000/76/ES? Ali je pri tem pomembno, da očiščen plin nadomešča fosilna goriva in da so emisije elektrarne tako pridobljene energijske enote pri uporabi očiščenega plina, ki nastane iz odpadkov, manjše kot pri uporabi drugih goriv? Ali je za razlago obsega Direktive 2000/76/ES pomembno, ali naprava za uplinjanje in elektrarna s tehnično funkcionalnega vidika in z vidika njune medsebojne oddaljenosti tvorita eno samo napravo ali če se lahko očiščen plin, ki nastane v napravi za uplinjanje, prevaža in se lahko drugje, na primer pri dobavi energije, uporabi kot gorivo ali v druge namene?

               4.

               Pod katerimi pogoji se lahko plin, ki nastane v napravi za uplinjanje in ki je očiščen, šteje za proizvod, tako da ne spada več pod predpise o odpadkih?

      (1)  Direktiva 2000/76/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. decembra 2000 o sežiganju odpadkov (UL L 332, str. 91).


title: Zadeva T-132/06: Tožba, vložena  12. maja 2006  — Gorostiaga Atxalandabaso proti Parlamentu

text:
               15.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/28

         Tožba, vložena 12. maja 2006 — Gorostiaga Atxalandabaso proti Parlamentu
   (Zadeva T-132/06)
   (2006/C 165/56)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Koldo Gorostiaga Atxalandabaso (Saint Pierre-d'Irube, Francija) (zastopnik: D. Rouget, avocat)

      Tožena stranka: Evropski parlament
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               razglasitev ničnosti sporne odločbe Generalnega sekretarja z dne 22. marca 2006;

               —

               naložitev plačila lastnih stroškov ter tistih, ki jih je priglasila tožeča stranka, toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti je 22. decembra 2005 v okviru tožbe, ki jo je vložila tožeča stranka, nekdanji evropski poslanec, izdalo sodbo (zadeva T-146/04, Koldo Gorostiaga Atxalandabaso proti Parlamentu (1)), s katero je zaradi postopkovnih napak razglasilo ničnost odločbe Generalnega sekretarja Evropskega parlamenta z dne 24. februarja 2004 o izterjavi zneskov, plačanih tožeči stranki iz naslova parlamentarnih stroškov in nadomestil, v delu, v katerem je določala, da bi bilo treba znesek, ki ga je dolžna tožeča stranka, izterjati s pobotom. V ostalem je bila tožba zavrnjena. Po tej sodbi je Generalni sekretar Parlamenta dne 22. marca 2006 sprejel novo odločbo za izterjavo zneskov, plačanih tožeči stranki, s pobotom. Gre za izpodbijano odločbo.
   V podporo svoji ničnostni tožbi tožeča stranka uveljavlja, prvič, kršitev pravnomočnosti razsojene stvari, ker naj postopek sprejetja izpodbijane odločbe po njenem mnenju ne bi bil v skladu s sodbo Sodišča prve stopnje z dne 22. decembra 2005. Drugi tožbeni razlog se nanaša na domnevno kršitev Ureditve o parlamentarnih stroških in nadomestilih, zlasti člena 27(3) in (4). Poleg tega tožeča stranka zatrjuje obstoj višje sile v tem, da ni mogla imeti dostopa do svojih računov in da so organi držav članic zavrnili vrnitev zneska, zarubljenega v drugem postopku. Tožeča stranka uveljavlja tudi bistveno kršitev postopka, ker postopki posvetovanja v okviru sprejetja izpodbijane odločbe niso pravilno potekali. Tožeča stranka trdi, da naj bi izpodbijana odločba kršila načela objektivnosti, nepristranosti, enakosti in prepovedi diskriminacije. Poleg tega uveljavlja kršitev obveznosti obrazložitve in nespoštovanje pravil v zvezi z vročanjem odločb institucij s tem, da je bil kršen Kodeks dobrega upravnega ravnanja. Končno, tožeča stranka v podporo svoji tožbi zatrjuje zlorabo pooblastil in napačno presojo dejstev.

      (1)  ZOdl., str. I-0000.


title: Zadeva T-385/06: Tožba, vložena 14. decembra 2006 — Aalberts Industries in drugi proti Komisiji

text:
               27.1.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 20/33

         Tožba, vložena 14. decembra 2006 — Aalberts Industries in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-385/06)
   (2007/C 20/50)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Aalberts Industries NV (Utrecht, Nizozemska), Aquatis France (La Chapelle St. Mesmin, Francija) in Simplex Armaturen + Fittings GmbH & Co. KG (Argenbühl-Eisenharz, Nemčija) (zastopnika: R. Wesseling in M. van der Woude, lawyers)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               Členi 1, 2(a) in 3 naj se razglasijo za nične;

               —

               Člen 2(b)(2) naj se v, delu, v katerem se nanaša na družbi Aquatis in Simplex, razglasi za ničen

               —

               ali, podredno, znesek globe, naložene tožečima strankama, naj se bistveno zmanjša;

               —

               v obeh primerih naj se Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke predlagajo, naj se Odločba Komisije C(2006) 4180 konč. z dne 20. septembra 2006 v zadevi COMP/F-1/38.121 — Fitingi, s katero je Komisija ugotovila, da so tožeče stranke skupaj z drugimi podjetji s tem, da so določale cene, se sporazumevale o cenikih, popustih ter odbitkih, mehanizmih usklajevanja rasti cen, dodeljevale nacionalne trge ter stranke in izmenjevale druge informacije, kršile člen 81 ES in člen 53 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, delno razglasi nično.
   Tožeče stranke v utemeljitev tožbi navajata pet razlogov, s katerimi želijo dokazati, da Odločba Komisije temelji na očitno napačni presoji ter kršitvah člena 81 ES in splošnih načel dobrega upravljanja.
   Prvič, tožeče stranke navajajo, da družba Aalberts ni odločilno vplivala na tržno ravnanje holdingov Aquatis in Simplex Armaturen + Fittings, in da je družbi Aalberts ovrgla domnevo o odločilnem učinku. Tožeča stranka, družba Aalbert, zato ne bi smela biti odgovorna za domnevne kršitve družb Aquatis in Simplex Armaturen + Fittings.
   Drugič, tožeče stranke zatrjujejo, da se naj a) nekaj izmed dokumentov in navedb zoper tožeče stranke naj ne bi nanašalo na sporno obdobje, saj se nanašajo na dogodke po 1. aprilu 2004, in da naj b) ne bi bilo mogoče upoštevati drugih dokazov zoper tožeče stranke, ker ju obvestilo ugotovitvah o možnih kršitvah, naslovljeno nanju, ni zadevalo. Četudi bi jih upoštevali, tožeče stranke zatrjujejo, da ti dokumenti in izjave niti posamično niti kumulativno ne dokazujejo, da naj bi slednje kršile člen 81 ES z njune strani.
   Tretjič, tožeče stranke navajajo, da dokazi, na katere se je naslonila Komisija, pravno zadostno ne dokazujejo, da je splošni omejevani sporazum obstajal naprej tudi po inšpekcijskih pregledih aprila 2001. Po mnenju tožečih strank izpodbijana odločba tudi ne vsebuje utemeljitve povezave tržnega ravnanja tožečih strank s tako domnevno shemo.
   Četrtič, tožeče stranke navajajo, da je globo treba zmanjšati, ker je Komisija nepravilno uporabila Smernice o načinu določanja glob in jo je nepravilno izračunala s tem, da je nezakonito določila izhodiščni znesek, saj a) domnevne kršitve ni mogoče šteti za „zelo resne“, b) se ni ustrezno upoštevalo dejanskega vpliva kršitve in c) je bila velikost upoštevnega geografskega trga se je napačno opredeljena kot EGP.
   Nadalje tožeči stranki navajata, da je Komisija kršila člen 253 ES, ker izpodbijana odločba ne vsebuje obrazložitve za naložitev dodatnega zneska tožečim strankam Aquatis France in Simplex Amaturen + Fittings v višini 2.04 milijona evrov.
   Petič, tožeče stranke navajajo, da je Komisija kršila člen 2 Uredbe 1/2003 (1) in načelo enakosti orožij s tem, da je dokazno breme prevalila na tožeče stranke s tem, da se je v celoti naslonila na obvestilo o prizanesljivosti in da ni izkoristila svojega pooblastila, da razišče dejansko stanje. Nadalje tožeči stranki navajata, da je Komisija kršila člen 11(2) Uredbe 773/2004 (2) s tem, da je v izpodbijano odločbo vključila ugovore, ki niso bili navedeni proti tožeči stranki v ugotovitvah o možnih kršitvah.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, 4.1.2003, str. 1).

      (2)  Uredbe Komisija (ES) št. 773/2004 z dne 7. aprila 2004 v zvezi z vodenjem postopkov Komisije v skladu s členoma 81 in 82 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (UL L 123, str. 18).


title: Zadeva C-475/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 22. oktobra 2012 – UPC DTH Sárl proti Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnökhelyettese

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 22. oktobra 2012 – UPC DTH Sárl proti Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnökhelyettese
   (Zadeva C-475/12)
   2013/C 26/38
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Törvényszék (anteriormente Fővárosi Bíróság)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: UPC DTH Sárl

      Tožena stranka: Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnökhelyettese

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je člen 2(c) Okvirne direktive, in sicer Direktive 2002/21/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/140/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009, treba razlagati tako, da je treba storitev, s katero ponudnik storitve proti plačilu zagotavlja pogojni dostop do programskega paketa, ki vsebuje hkrati radijske in televizijske programske storitve in ki se prenaša po satelitu, šteti za elektronsko komunikacijsko storitev?

               2.

               Ali je Pogodbo o delovanju Evropske unije treba razlagati tako, da se za storitev, opisano v prvem vprašanju, uporablja načelo prostega pretoka storitev med državami članicami, če gre za storitev, ki se iz Luksemburga izvaja na ozemlju Madžarske?

               3.

               Ali je Pogodbo o delovanju Evropske unije treba razlagati tako, da ima pri storitvi, opisani v prvem vprašanju, namembna država, za katero je namenjena storitev, pravico omejiti izvajanje tovrstnih storitev, in sicer z zahtevo, da se mora izvajalec storitve obvezno registrirati v državi članici in da mora ustanoviti podružnico ali samostojni pravni subjekt, ter z vztrajanjem, da se tovrstne storitve lahko izvajajo le prek podružnice ali samostojnega pravnega subjekta?

               4.

               Ali je Pogodbo o delovanju Evropske unije treba razlagati tako, da so upravni postopki v zvezi s storitvami, opisanimi v prvem vprašanju – neodvisno od države članice, v kateri deluje ali ima sedež podjetje, ki zagotavlja storitve – v upravni pristojnosti države članice, ki je krajevno pristojna glede na kraj zagotavljanja storitev?

               5.

               Ali je člen 2(c) Direktive 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 (Okvirna direktiva) treba razlagati tako, da je storitev, opisano v prvem vprašanju, treba šteti za elektronsko komunikacijsko storitev ali za storitev uporabe s pogojnim dostopom, opredeljenim v členu 2(f) Okvirne direktive?

               6.

               Ali je glede na vse zgoraj navedeno treba upoštevne določbe razlagati tako, da je izvajalca storitve, opisane v prvem vprašanju, treba šteti za izvajalca elektronskih komunikacijskih storitev v skladu s pravom Skupnosti?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) (UL L 108, str. 33).

      (2)  Direktiva 2009/140/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o spremembi direktiv 2002/21/ES o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve, 2002/19/ES o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju in 2002/20/ES o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (UL L 337, str. 37).


title: Zadeva T-282/02: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  23. februarja 2006  — Cementbouw Handel & Industrie proti Komisiji ( Konkurenca — Nadzor nad koncentracijami podjetij — Členi 2, 3 in 8 Uredbe (EGS) št. 4064/89 — Koncept koncentracije — Nastanek prevladujočega položaja — Odobritev, pod pogojem spoštovanja določenih zavez — Načelo sorazmernosti )

text:
               22.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/10

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 23. februarja 2006 — Cementbouw Handel & Industrie proti Komisiji
   (Zadeva T-282/02) (1)

   („Konkurenca - Nadzor nad koncentracijami podjetij - Členi 2, 3 in 8 Uredbe (EGS) št. 4064/89 - Koncept koncentracije - Nastanek prevladujočega položaja - Odobritev, pod pogojem spoštovanja določenih zavez - Načelo sorazmernosti“)
   (2006/C 96/18)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Cementbouw Handel & Industrie (Le Cruquius, Nizozemska) (zastopniki: W. Knibbeler, O. Brouwer in P. Kreijger, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: najprej A. Nijenhuis, K. Wiedner in W. Mölls, nato A. Nijenhuis, É. Gippini Fournier in A. Whelan, zastopniki)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2003/756/ES z dne 26. junija 2002 v postopku na podlagi Uredbe Sveta (EGS) št. 4064/89 o razglasitvi koncentracije za nezdružljivo s skupnim trgom in s sporazumom EGP (zadeva COMP/M.2650 — Haniel/Cementbouw/JV [CVK]) (UL 2003, L 282, str. 1, popravek v UL 2003 L 285, str. 52)
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 274, 9.11.2002.


title: Zadeva T-401/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. marca 2010 – Brosmann Footwear (HK) in drugi proti Svetu ( Damping — Uvoz obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Kitajske in Vietnama — Tržnogospodarska obravnava podjetja — Individualna obravnava — Vzorčenje — Podpora industrije Skupnosti pritožbi — Opredelitev zadevnega proizvoda — Enako obravnavanje — Škoda — Legitimno pričakovanje — Obveznost obrazložitve )

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/37

         Sodba Splošnega sodišča z dne 4. marca 2010 – Brosmann Footwear (HK) in drugi proti Svetu
   (Zadeva T-401/06) (1)

   („Damping - Uvoz obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Kitajske in Vietnama - Tržnogospodarska obravnava podjetja - Individualna obravnava - Vzorčenje - Podpora industrije Skupnosti pritožbi - Opredelitev zadevnega proizvoda - Enako obravnavanje - Škoda - Legitimno pričakovanje - Obveznost obrazložitve“)
   2010/C 113/57
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Brosmann Footwear (HK) Ltd (Kowloon, Kitajska); Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd (Zhongshan, Kitajska); Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd (Guangzhou, Kitajska) in Risen Footwear (HK) Co., Ltd (Kowloon, Kitajska) (zastopnika: L. Ruessmann in A. Willems, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: J.-P. Hix, zastopnik, skupaj z G. Berrischem, odvetnik)

      Intervenientki v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: H. van Vliet in T. Scharf, zastopnika) in Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC) (Bruselj, Belgija) (zastopniki: P. Vlaemminck, G. Zonnekeyn in S. Verhulst, nato P. Vlaemminck in A. Hubert, odvetniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 1472/2006 z dne 5. oktobra 2006 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Vietnama (UL L 275, str. 1), v delu, ki se nanaša na tožeče stranke.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd in Risen Footwear (HK) Co., Ltd nosijo svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Svet Evropske unije.

               3.

               Evropska komisija in Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC) nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 42, 24.2.2007.


title: Zadeva T-335/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. marca 2017 T & L Sugars in Sidul Açúcares/Komisija

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/60

         Sklep Splošnega sodišča z dne 16. marca 2017 T & L Sugars in Sidul Açúcares/Komisija
   (Zadeva T-335/12) (1)

   (2017/C 144/81)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednica sedmega senata je odredila izbris zadeve.

      (1)  UL C 287, 22.9.2012.


title: Zadeva C-509/07: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 23. aprila 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Bergamo — Italija) — Luigi Scarpelli proti NEOS Banca SpA (Direktiva 87/102/EGS — Varstvo potrošnikov — Potrošniški kredit — Neizpolnitev prodajne pogodbe)

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/13

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 23. aprila 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Bergamo — Italija) — Luigi Scarpelli proti NEOS Banca SpA
   (Zadeva C-509/07) (1)

   (Direktiva 87/102/EGS - Varstvo potrošnikov - Potrošniški kredit - Neizpolnitev prodajne pogodbe)
   2009/C 141/21
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Bergamo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Luigi Scarpelli

      Tožena stranka: NEOS Banca SpA

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Tribunale di Bergamo — Razlaga člena 11(2) Direktive Sveta [87/102/EGS] z dne 22. decembra 1986 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi s potrošniškimi krediti (UL L 42, str. 48) — Potrošniški kredit — Pravica potrošnika, da v primeru neizpolnitve prodajne pogodbe o blagu, financiranem iz kredita, uveljavlja pravice nasproti kreditodajalcu

      Izrek

   Člen 11(2) Direktive Sveta z dne 22. decembra 1986 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi s potrošniškimi krediti je treba razlagati tako, da v položaju, kot je ta v postopku v glavni stvari, obstoj dogovora med kreditodajalcem in dobaviteljem, v skladu s katerim kredit odobri izključno ta kreditodajalec potrošnikom tega dobavitelja, ni nujni pogoj za potrošnikovo pravico, da v primeru neizpolnitve obveznosti navedenega dobavitelja sproži postopek proti navedenemu kreditodajalcu, da bi dosegel razdrtje kreditne pogodbe in povrnitev zneskov, ki so že bili plačani kreditodajalcu.

      (1)  UL C 37, 9.2.2008.


title: Zadeva T-135/04: Tožba GfK Aktiengesellschaft proti Uradu za harmonizacijo notranjega trga, vložena dne 8.aprila 2004

text:
               24.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/16

         Tožba GfK Aktiengesellschaft proti Uradu za harmonizacijo notranjega trga, vložena dne 8.aprila 2004
   (Zadeva T-135/04)
   (2004/C 190/27)
   Jezik postopka bo določen v skladu s členom 131(2) Poslovnika – jezik v katerem je bila vložena tožba: nemščina
   GfK Aktiengesellschaft, Nürnberg, (Nemčija), ki jo zastopata U. Brückmann in R. Lange, Rechtsanwälte, je dne 8. aprila 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Uradu za harmonizacijo notranjega trga. Nasprotna stranka pred Odborom za pritožbe je bila BUS-Betreuungs- und Unternehmenberatungs-GmbH, München (Nemčija).
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razglasi za nično odločbo prvega Odbora za pritožbe Urada za harmonizacijo notranjega trga, z dne 4. februarja 2004 (Pritožbena zadeva R 327/2003-1);

               —

               zavrne ugovor intervenienta z dne 6. oktobra 2000 iz nemške besedno-slikovne znamke „BUS Betreuungsverbund für Unternehmer und Selbständige e.V.“ (Številka registracije DE 1 127 415);

               —

               toženi stranki naloži stroške v plačilo.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

               Prijavitelj znamke Skupnosti

               Tožeča stranka

               Prijavljena znamka Skupnosti:

               Besedna znamka „Online Bus“ za storitve razreda 35 (med drugim izdelava statistike na področju gospodarstva, trženja, tržnega razvoja in tržne analize, podjetniško svetovanje in organizacijsko svetovanje)

               Imetnik izpodbijane znamke ali

               BUS-Betreuungs- und Unternehmensberatungs- GmbH

               Izpodbijana znamka ali znak:

               Nemška slikovna znamka „BUS“ za storitve razredov 35, 40, 41 in 42 (med drugim podjetniško svetovanje, predvsem organizacijsko svetovanje in svetovanje poslovne ekonomike)

               Odločba Oddelka za ugovore:

               Zavrnitev zahteve za registracijo

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe tožeče stranke

               Tožbeni razlogi:

                           —

                           Intervenient ni dokazal uporabe ugovarjane znamke in je zato ugovor v skladu z drugim stavkom člena 43(2) Uredbe (ES) št. 40/94 treba zavrniti.

                           —

                           Med nasprotnima znamkama zaradi odsotnosti znakovne podobnosti ne obstaja verjetnost zmede v skladu s členom 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94.


title: Zadeva F-111/06: Tožba, vložena 25. septembra 2006 — Giannopoulos proti Svetu

text:
               18.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/48

         Tožba, vložena 25. septembra 2006 — Giannopoulos proti Svetu
   (Zadeva F-111/06)
   (2006/C 281/86)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Nikos Giannopoulos (Wezembeek-Oppem, Belgija) (zastopnika: S. Rodrigues in C. Bernard-Glanz, avocats)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se razglasi ničnost odločbe o razvrstitvi tožeče stranke, kot izhaja iz odločbe o imenovanju z dne 18. novembra 2003, ker ji dodeljuje naziv A7;

               —

               naj se razglasi ničnost, po potrebi, odločbe organa, pristojnega za imenovanja (OPI), o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke;

               —

               OPI naj se navedejo posledice razglasitve ničnosti izpodbijanih odločb in predvsem: (i) tožeča stranka naj se razvrsti v naziv A6, da bi se upoštevala posebna narava njenih kvalifikacij in posebne potrebe storitev, z retroaktivnim učinkom od 18. novembra 2003; (ii) tožeča stranka naj se razvrsti v plačilni razred, ki upošteva njene delovne izkušnje in je vsaj enaka tisti, ki ji je bila priznana na dan zaposlitve; (iii) tožeči strani naj se izplača razlika med plačo, ki ustreza nazivu in plačilnemu razredu, v katera je bila razvrščena, in plačo, ki ustreza nazivu in plačilnemu razredu, v katera bi morala biti razvrščena, povišana za zakonite zamudne obresti od datuma, ko ta znesek zapade;

               —

               naj se toženi stranki naložijo stroški postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Generalni sekretariat Sveta je tožečo stranko, izbranega udeleženca javnega natečaja EUR/A/127 (1) za sestavitev rezervnega seznama za zaposlitev administratorjev naziva A7/A6, zaposlil in razvrstil v razred A7. Ko je tožeča stranka julija 2005 izvedela, da je generalni sekretariat druge izbrane udeležence natečaja za naziv A7/A6 zaposlil v naziv A6 ali jih v ta naziv prerazvrstil na podlagi notranjega upravnega nadzora prvotnih odločb o razvrstitvi, je vložila predlog za prerazvrstitev. Uprava je ta predlog, kot tudi pritožbo, ki je bila vložena kasneje, zavrnila.
   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja prvi tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev člena 31(2) Kadrovskih predpisov, kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku in zmotno uporabo prava, ker naj bi se merila sodne prakse glede posebne narave njenih kvalifikacij in posebnih potreb storitev ne spoštovala. Poleg tega se tožeča stranka sklicuje na drugi tožbeni razlog kršitve obveznosti obrazložitve in tretji tožbeni razlog nespoštovanja načela enakega obravnavanja, ker naj bi bilo od 10 do 15 sodelavcev, katerih pravni in dejanski položaj se v bistvu naj ne bi razlikoval od položaja tožeče stranke, nasprotno kot tožeča stranka, razvrščenih ali prerazvrščenih v naziv A6.

      (1)  UL ES C 125/A, 23.4.98, str. 10.


title: Zadeva T-356/10: Tožba, vložena 23. avgusta 2010 – Nike International proti UUNT – Deichmann (VICTORY RED)

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/55

      Tožba, vložena 23. avgusta 2010 – Nike International proti UUNT – Deichmann (VICTORY RED)
      (Zadeva T-356/10)
      ()
      (2010/C 288/103)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Nike International Ltd (Oregon, ZDA) (zastopnik: M. De Justo Bailey, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Deichmann SE (Essen, Nemčija)

         Predlogi tožeče stranke

                  —

                  Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 18. maja 2010 v zadevi R 1309/2009-2 naj se razveljavi;

                  —

                  toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov; in

                  —

                  drugi stranki pred odborom za pritožbe naj se naloži plačilo stroškov, če je bila intervenientka v tej zadevi.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

         Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

         Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „VICTORY RED“ za proizvode iz razredov 18 in 28

         Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

         Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nemška besedna znamka „Victory“ za proizvode iz razredov 18, 25 in 28 – prijava št. 30318528; mednarodna besedna znamka „Victory“ za proizvode iz razredov 18, 25 in 28 – prijava št. 819143

         Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru za vse sporne proizvode in zavrnitev prijave v celoti

         Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

         Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker naj bi odbor za pritožbe storil napako pri presoji verjetnosti zmede in zlasti pri presoji podobnosti znakov.


title: Zadeva T-382/03: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 27. septembra 2006 — Izar Construcciones Navales proti Komisiji

text:
               18.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/43

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 27. septembra 2006 — Izar Construcciones Navales proti Komisiji
   (Zadeva T-382/03) (1)

   (2006/C 281/77)

      Jezik postopka: španščina

   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 21 z dne 24.1.2004.


title: Zadeva T-444/13 P: Pritožba, ki jo je 20. avgusta 2013 vložila Evropska agencija za zdravila (EMA) zoper sodbo, ki jo je 26. junija 2013 izdalo Sodišče za uslužbence v združenih zadevah F-135/11, F-51/12 in F-110/12, BU proti EMA

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/40

         Pritožba, ki jo je 20. avgusta 2013 vložila Evropska agencija za zdravila (EMA) zoper sodbo, ki jo je 26. junija 2013 izdalo Sodišče za uslužbence v združenih zadevah F-135/11, F-51/12 in F-110/12, BU proti EMA
   (Zadeva T-444/13 P)
   2013/C 325/67
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska agencija za zdravila (EMA) (zastopniki: T. Jabłoński in N. Rampal Olmedo, zastopnika, skupaj z D. Waelbroeckom in A. Duronom, odvetnikoma)

      Druga stranka v postopku: BU (London, Združeno kraljestvo)

      Predlogi

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence v zadevah F-135/11, F-51/12 in F-110/12 v delu, v katerem je razglašena ničnost sklepa EMA, da se pogodba druge stranke v postopku ne podaljša in naj EMA naloži plačilo stroškov BU v zadevah F-135/11 in F-51/12;

               —

               ugodi predlogom, ki jih je pritožnica podala na prvi stopnji in naj torej tožbo v celoti zavrne kot neutemeljeno;

               —

               drugi stranki v postopku naloži plačilo stroškov na tej stopnji in na stopnji pred Sodiščem za uslužbence.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja štiri pritožbene razloge.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev Sodišča za uslužbence prepovedi odločanja ultra vires, ker naj bi se štelo za pristojno za preverjanje, ali razlogi uprave za zavrnitev podaljšanja pogodbe niso taki, da ogrožajo merila in osnovne pogoje, ki jih določa zakonodajalec v Kadrovskih predpisih za uradnike Evropske unije in katerih namen je, da se pogodbenim uslužbencem sčasoma zagotovi možnost določene kontinuitete zaposlitve (v zvezi s točkami od 57 do 62 izpodbijane sodbe). EMA trdi, da je pristojnost, na katero se sklicuje Sodišče za uslužbence, brez vsakršne pravne podlage.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog se nanaša na to, da je Sodišče za uslužbence pri razlagi člena 8, prvi pododstavek, Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije (PZDU) napačno uporabilo pravo, ker je štelo, da mora pristojni organ obvezno preveriti, ali je na voljo delovno mesto, na katero bi bilo mogoče začasnega uslužbenca, čigar pogodba se izteka, ustrezno zaposliti ali premestiti.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabljeno pravo, ker naj bi Sodišče za uslužbence popačilo pojem interesa službe, saj je razlaga tega sodišča ustvarjala domnevo, da se delovno mesto zainteresirane osebe ohrani, razen če pristojni organ uspe dokazati, da ni na voljo nobenega delovnega mesta, na katerega bi bilo mogoče začasnega uslužbenca, čigar pogodba se izteka, ustrezno zaposliti ali premestiti.

               4.

               Četrti pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabljeno pravo v zvezi z naložitvijo plačila stroškov EMA v zadevi F-51/12, v kateri je bila tožba BU zavrnjena kot nedopustna.


title: Zadeva T-12/07: Tožba, vložena 16. januarja 2007 — Polimeri Europa proti Komisiji

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/37

         Tožba, vložena 16. januarja 2007 — Polimeri Europa proti Komisiji
   (Zadeva T-12/07)
   (2007/C 56/69)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Polimeri Europa SpA (Brindisi, Italija) (zastopniki: M. Siragusa, F. M. Moretti in L. Nascimbene, avvocati)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nično naj se v celoti razglasi odločba in vsi z njo neločljivo povezani akti, Komisiji pa naj se naloži, da vrne prepis različice, v kateri ni zaupnih podatkov Nuova CdA, ki je bila posredovana družbi Michelin;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožba je bila vložena zoper Odločbo Komisije COMP/F2/D (2006)1095 z dne 6. novembra 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES (zadeva COMP/F38.638 BR/ESBR), s katero je tožena stranka družbi Manufacture Française des Pneumatiques Michelin (MFPM) posredovala prepis različice obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah, v kateri ni zaupnih podatkov, sprejetega 6. aprila 2006. Družbi MFPM je bilo predhodno dovoljeno, da se udeleži upravnega postopka kot tretja zainteresirana stranka, in je bila pozvana, da poda morebitne pripombe.
   V podporo svojim predlogom se tožeča stranka sklicuje na:

               —

               Kršitev njene pravice do obrambe. V tej zvezi trdi, da je Komisija do sprejetja odločbe prikrivala resnične namene in naravo udeležbe družbe Michelin v postopku, in je s tem omejila možnost obrambe tožeče stranke ter negativno vplivala na njen procesni položaj.

               —

               Nezakonitost odločbe glede na pravno podlago, zlasti člen 6 Uredbe št. 773/2004 (1). V tej zvezi se šteje, da se družbe Michelin ne bi moglo šteti za pritožnico, ker obrazec C, ki ga je predložila, ni akt, na podlagi katerega bi se lahko začel postopek na podlagi pritožbe, v smislu člena 7 Uredbe št. 1/2003 (2). Iz tega izhaja, da je bila z odločbo kršena zgoraj navedena določba in člen 7 Uredbe št. 773/2004.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 773/2004 z dne 7. aprila 2004 v zvezi z vodenjem postopkov Komisije v skladu s členoma 81 in 82 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (UL L 123, 27.4.2004, str. 18).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, 4.1.2003, str. 1).


               20.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 317/4

         Določitev senata, ki obravnava zadeve iz člena 104b Poslovnika Sodišča
   2010/C 317/07
   Sodišče je na seji 28. septembra 2010 za obdobje do 6. oktobra 2011 določilo prvi senat Sodišča za senat, ki v skladu s členom 9(1), drugi pododstavek, Poslovnika obravnava zadeve iz člena 104b tega poslovnika.


title: Zadeva F-116/05: Sodba Sodišča za uslužbence (občna seja) z dne 24. junija 2008 – Cerafogli in Paolo Poloni proti ECB (Javni uslužbenci – Osebje ECB – Osebni prejemki – Metoda izračunavanja letne prilagoditve osebnih prejemkov – Izvršitev sodbe sodišča Skupnosti – Potrditveni akt – Nedopustnost)

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/68

         Sodba Sodišča za uslužbence (občna seja) z dne 24. junija 2008 – Cerafogli in Paolo Poloni proti ECB
   (Zadeva F-116/05) (1)

   (Javni uslužbenci - Osebje ECB - Osebni prejemki - Metoda izračunavanja letne prilagoditve osebnih prejemkov - Izvršitev sodbe sodišča Skupnosti - Potrditveni akt - Nedopustnost)
   (2008/C 209/123)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Maria Concetta Cerafogli in Paolo Poloni (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnika: G. Vandersanden in L. Levi, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka (zastopniki: F. Malfrère in K. Sugar, zastopnika, skupaj s H.-G. Kamannom, odvetnikom)
   Predmet zadeve
   Prvič, razglasitev ničnosti plačilnih listov tožečih strank za mesec julij 2001, kot ju je sestavila Evropska centralna banka maja 2005 ob izvršitvi sodbe Sodišča prve stopnje z dne 20. novembra 2003 v zadevi Cerafogli in Poloni proti ECB, T-63/02, ter drugič, odškodninski zahtevek.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 48, 25.2.2005 (zadeva sprva vpisana v vpisnik pri Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti pod št. T-431/05 in odstopljena Sodišču za uslužbence Evropske unije s sklepom z dne 15.12.2005).


title: Zadeva T-393/09: Tožba, vložena 2. oktobra 2009 – NEC Display Solutions Europe proti UUNT – Nokia (NaViKey)

text:
               5.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/26

         Tožba, vložena 2. oktobra 2009 – NEC Display Solutions Europe proti UUNT – Nokia (NaViKey)
   (Zadeva T-393/09)
   2009/C 297/38
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: NEC Display Solutions Europe GmbH (München, Nemčija) (zastopnik: P. Munzinger, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Nokia Corp. (Helsinki, Finska)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se razveljavi odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 16. junija 2009 v zadevi R 1143/2008 2;

               —

               naj se zavrne ugovor druge stranke v postopku pred odborom za pritožbe zoper registracijo zadevne znamke Skupnosti;

               —

               naj se UUNT naloži plačilo stroškov, vključno s stroški tožeče stranke pred odborom za pritožbe; in

               —

               naj se drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe naloži plačilo stroškov, vključno s stroški tožeče stranke pred odborom za pritožbe, če bi postala intervenientka v tej zadevi.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: NEC Display Solutions Europe GmbH

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „NaViKey“ za proizvode iz razreda 9

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Nokia Corp.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Registracija znamke Skupnosti za besedno znamko „NAVI“ za proizvode in storitve iz razredov 9 in 38; registracija finske znamke za besedno znamko „NAVI“ za proizvode iz razreda 9

      Odločba oddelka za ugovore: Ugoditev ugovoru v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009 (1), ker odbor za pritožbe: (i) ni pravilno določil upoštevne javnosti, katere zaznavanje naj se upošteva; (ii) ni pravilno presodil podobnosti zadevnih znamk in zajetih proizvodov; in (iii) ni upošteval, da druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe ni upravičena, da prepove uporabo navedenih znamk, ki vsebujejo element „NAVI“ na podlagi pomanjkanja razlikovalnosti ali nizke stopnje razlikovalnosti in zato ni upravičena sklicevati se na člen 8(1)(b) Uredbe Sveta 207/2009, da bi dosegla zavrnitev prijave zadevne znamke Skupnosti; kršitev člena 75 Uredbe Sveta št. 207/2009, ker odbor za pritožbe ni navedel razlogov za ugotovitev verjetnosti zmede med zadevnima znamkama.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).


title: Zadeva T-260/09 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. novembra 2010 – UUNT proti Simões Dos Santos (Pritožba — Nasprotna pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Napredovanje — Napredovalno obdobje 2003 — Izbris in ponoven izračun skupka točk za delovno uspešnost — Izvršitev sodbe Splošnega sodišča — Pravnomočnost — Pravna podlaga — Prepoved retroaktivnosti — Legitimno pričakovanje — Premoženjska škoda — Izguba možnosti napredovanja — Nepremoženjska škoda)

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 10. novembra 2010 – UUNT proti Simões Dos Santos
   (Zadeva T-260/09 P) (1)

   (Pritožba - Nasprotna pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2003 - Izbris in ponoven izračun skupka točk za delovno uspešnost - Izvršitev sodbe Splošnega sodišča - Pravnomočnost - Pravna podlaga - Prepoved retroaktivnosti - Legitimno pričakovanje - Premoženjska škoda - Izguba možnosti napredovanja - Nepremoženjska škoda)
   2011/C 13/47
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: I. de Medrano Caballero, zastopnik, skupaj z D. Waelbroeck, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Manuel Simões Dos Santos (Alicante, Španija) (zastopnik: A. Creus Carreras, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 5. maja 2009 v zadevi Simões Dos Santos proti UUNT (F-27/08, še neobjavljena v ZOdl.), za razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Točke od 2 do 5 izreka sodbe Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 5. maja 2009 v zadevi Simões Dos Santos proti UUNT (F-27/08, še neobjavljena v ZOdl.) se razveljavijo.

               2.

               V preostalem se pritožba in nasprotna pritožba zavrneta.

               3.

               Zadeva se vrne v odločanje Sodišču za uslužbence.

               4.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 220, 12.9.2009.


title: Zadeva C-14/16: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 8. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Société Euro Park Service, pravna naslednica družbe Cairnbulg Nanteuil/Ministre des finances et des comptes publics (Predhodno odločanje — Neposredno obdavčenje — Družbe iz različnih držav članic — Skupni sistem obdavčitve — Združitev s pripojitvijo — Predhodno dovoljenje davčne uprave — Direktiva 90/434/EGS — Člen 11(1)(a) — Davčna utaja ali izogibanje plačilu davka — Svoboda ustanavljanja)

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/11

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 8. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Société Euro Park Service, pravna naslednica družbe Cairnbulg Nanteuil/Ministre des finances et des comptes publics
   (Zadeva C-14/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Neposredno obdavčenje - Družbe iz različnih držav članic - Skupni sistem obdavčitve - Združitev s pripojitvijo - Predhodno dovoljenje davčne uprave - Direktiva 90/434/EGS - Člen 11(1)(a) - Davčna utaja ali izogibanje plačilu davka - Svoboda ustanavljanja))
   (2017/C 144/15)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Société Euro Park Service, pravna naslednica družbe Cairnbulg Nanteuil

      Tožena stranka: Ministre des finances et des comptes publics

      Izrek

               1.

               Ker s členom 11(1)(a) Direktive Sveta 90/434/EGS z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve za združitve, delitve, prenose sredstev in zamenjave kapitalskih deležev družb iz različnih držav članic ni bila opravljena izčrpna harmonizacija, pravo Unije dopušča, da se z vidika primarnega prava preizkusi skladnost nacionalne zakonodaje, kakršna je v postopku v glavni stvari, ki je bila sprejeta z namenom prenosa možnosti iz te določbe v nacionalno pravo.

               2.

               Člen 49 PDEU in člen 11(1)(a) Direktive 90/434 je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji, kakršna je v postopku v glavni stvari, ki v primeru čezmejne združitve dodelitev davčnih ugodnosti, ki se za tako operacijo uporabljajo na podlagi te direktive – v tem primeru odloga obdavčitve kapitalskih dobičkov iz naslova sredstev, ki jih je francoska družba prenesla na družbo s sedežem v drugi državi članici – pogojuje z izvedbo postopka za pridobitev predhodnega dovoljenja, v katerem mora davčni zavezanec za pridobitev tega dovoljenja dokazati, da je zadevna operacija utemeljena s komercialnim razlogom, da njen glavni namen ali eden njenih glavnih namenov ni davčna utaja ali izogibanje plačilu davkov in da način njene izvedbe zagotavlja prihodnjo obdavčitev kapitalskega dobička, katerega obdavčitev je bila odložena, medtem ko se pri združitvah znotraj države tak odlog dovoli, ne da bi moral davčni zavezanec izpeljati tak postopek.

      (1)  UL C 106, 21.03.2016.


title: Zadeva T-466/04: Tožba Elisabette Dami proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)(UUNT), vložena dne 19. novembra 2004

text:
               19.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/18

         Tožba Elisabette Dami proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)(UUNT), vložena dne 19. novembra 2004
   (Zadeva T-466/04)
   (2005/C 69/35)
   Jezik, v katerem je bila vložena tožba: francoščina
   Elisabetta Dami, stanujoča v Milanu (Italija), ki jo zastopata Paolo Guido Beduschi in Silvia Giudici, avocats, je dne 19. novembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)(UUNT).
   Tudi The Stilton Cheese Makers Association je bil stranka v postopku pred drugim odborom za pritožbe.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da dopis z dne 4. junija 2004, naslovljen na UUNT, ki sta ga skupaj podpisali obe stranki, ne obsega izjave za zaključek postopka pred odborom za pritožbe, temveč zgolj preprost predlog za odložitev;

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 20. septembra 2004 v zadevi R 973/2002-2 in zadevo vrne odboru za pritožbe;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Tožeča stranka

               Zadevna znamka Skupnosti:

               Besedna znamka „GERONIMO STILTON“ za blago in/ali storitve iz razredov 16 (knjige itd.), 25 (oblačila itd.), 28 (igrače itd.), 29 (meso itd.), 30 (testo za kolače itd.) in 41 (storitve opravljene na področju poučevanja itd.) - prijava št. 1 345 503

               Imetnik znamke ali znaka na podlagi katerega se ugovarja v postopku z ugovorom:

               The Stilton Cheese Makers Association

               Znamka ali znak na podlagi katerega se ugovarja:

               Nacionalna besedna znamka „STILTON“, kontrolirane denominacije porekla WHITE STILTON CHEESE in BLUE STILTON CHEESE

               Odločba Oddelka za ugovore:

               Ugoditev ugovoru za razreda 29 in 30

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Odbor za pritožbe je ocenil, da je bil, zaradi sprememb pri navedbi zadevnih proizvodov v skladu s skupnim dopisom strank z dne 4. junija 2004 ugovor umaknjen, zaradi česar je bil postopek končan. Ker je bilo po mnenju Odbora za pritožbe treba razrešiti samo še vprašanje razdelitve stroškov, je bilo sklenjeno, da vsaka stranka nosi takse in stroške postopka z ugovorom in pritožbenega postopka, ki jih je sama priglasila.

               Tožbeni razlogi:

               V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka zatrjuje, da dopis z dne 4. junija 2004 obsega zgolj preprost predlog za mirovanje postopka, zato da lahko stranki med sabo razrešita še vedno odprto vprašanje, in sicer katere proizvode poleg proizvodov mlečnih jedi in sirov je treba izvzeti iz razreda 29 zato, da bo nasprotna stranka lahko umaknila svoj ugovor. Odbor za pritožbe naj bi zmotno ocenil, da je tožeča stranka s tem, da je podpisala predlog za mirovanje, sprejela to, kar je nasprotna stranka zahtevala.


title: Zadeva T-620/15: Tožba, vložena 9. novembra 2015 – Orthema Service/UUNT (Gehen wie auf Wolken)

text:
               11.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/32

         Tožba, vložena 9. novembra 2015 – Orthema Service/UUNT (Gehen wie auf Wolken)
   (Zadeva T-620/15)
   (2016/C 007/43)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Orthema Service GmbH (Rotkreuz, Švica) (zastopnik: M. Gail, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „Gehen wie auf Wolken“ – Prijava št. 13 121 868

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 1. septembra 2015 v zadevi R 404/2015-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov postopka.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-140/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 12. marca 2007 – Hecht-Pharma GmbH proti Staatliches Gewerbeaufsichtamt Lüneburg

text:
               26.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 117/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 12. marca 2007 – Hecht-Pharma GmbH proti Staatliches Gewerbeaufsichtamt Lüneburg
   (Zadeva C-140/07)
   (2007/C 117/23)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesverwaltungsgericht
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hecht-Pharma GmbH

      Tožena stranka: Staatliches Gewerbeaufsichtamt Lüneburg

      Druga stranka: Vertreterin des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali pravilo za primere dvoma iz člena 2(2) Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (1), kot je bila spremenjena z Direktivo 2004/27/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 (2), pomeni, da se mora Direktiva 2001/83/ES uporabljati za proizvod, ki bi ga bilo morebiti potrebno razvrstiti med zdravila, katerega zdravilni učinki pa niso bili ugotovljeni? Kolikšna stopnja verjetnosti in torej kakšna stopnja preučitve dejstev sta potrebna, da je uporaba Direktive 2001/83/ES upravičena?

               2)

               Ali se proizvod, ki ni zdravilo „po predstavitvi“, lahko šteje za zdravilo „po uporabi “v smislu člena 1(2) Direktive 2001/83/ES kot je bila spremenjena z Direktivo 2004/27/ES, kadar vsebuje snov, ki lahko v določenem odmerku povzroči fiziološke spremembe, vendar pa njen odmerek v proizvodu, ki ga je treba preučiti – ob njegovi običajni uporabi –, tega ne omogoča? Ali se to vprašanje nanaša na merilo „farmakološkega delovanja “ali na merilo „spreminjanja fizioloških funkcij pri človeku“?

               3)

               Ali po novi opredelitvi zdravila v Direktivi 2004/27/ES merila „načina uporabe, razširjenosti, poznavanja s strani uporabnikov in tveganj pri uporabi “(sodba z dne 9. junija 2005, C-211/03, ZOdl., str. I-5141, točka 51), ki so v sodni praksi evropskih sodišč obenem s farmakološkimi lastnostmi obveljala za upoštevna za razvrstitev med zdravila, ostajajo odločilna?

      (1)  UL L 311, str. 67.

      (2)  UL L 136, str. 34.


title: Zadeva T-468/09: Tožba, vložena 24. novembra 2009 – JSK International Architekten und Ingenieure proti ECB

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/61

         Tožba, vložena 24. novembra 2009 – JSK International Architekten und Ingenieure proti ECB
   (Zadeva T-468/09)
   2010/C 24/108
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: JSK International Architekten und Ingenieure GmbH (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnika: J. Steiff in K. Heuvels, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločbi Evropske centralne banke z dne 6. avgusta 2009 o oddaji naročila in organa za revizijo javnih naročil ECB o pritožbi z dne 14. septembra 2009 naj se razglasita za nični;

               —

               ugotovi naj se, da se nična odločba o oddaji naročila nadomesti z oddajo naročila tožeči stranki, podredno, da se postopek za oddajo naročila ponovi od poziva k predložitvi ponudb, tokrat z vključitvijo ponudbe JSK, še bolj podredno pa, da se postopek ponovi v celoti;

               —

               najbolj podredno – le če bosta prvi in drugi predlog zavrnjena, kar pa je malo verjetno – tožeči stranki naj se dodeli odškodnina v višini pozitivnega interesa (izgubljenega dobička), ki je začasno ocenjen na 900 000 EUR, podredno, dodeli naj se ji odškodnina v višini negativnega interesa (stroški priprave ponudbe), ki so začasno ocenjeni na 80 000 EUR;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo sodnih in zunajsodnih stroškov tožeče stranke, ki so nastali zaradi uporabe pravnih sredstev (odvetniških honorarjev in stroškov);

               —

               tožeči stranki naj se zagotovi vpogled v celoten spis, ki ji je bil odrečen.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Iz predlogov tožeče stranke je razvidno, da je tožba usmerjena na eni strani zoper odločbo ECB z dne 6. avgusta 2009 o oddaji naročila, s katero je bila zavrnjena ponudba tožeče stranke v okviru postopka zbiranja ponudb za usklajevalna in nadzorna dela pri novi stavbi ECB v Frankfurtu na Majni (T109 vodja gradnje), in na drugi strani zoper odločbo organa za revizijo javnih naročil ECB z dne 14. septembra 2009, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke zoper prvo odločbo. Tožeča stranka podredno predlaga povračilo škode.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe trdi, da je odločba o oddaji naročila zaradi navzkrižja interesov pomanjkljiva. V zvezi s tem očita kršitev načela dobrega upravljanja v smislu člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.
   Drugič, tožeča stranka navaja, da je bilo ob neupoštevanju njene ponudbe napačno uporabljeno pravo in nasprotuje trditvi, da je bila ponudba izključena zaradi neustreznosti in nižje kakovosti.
   Nazadnje tožeča stranka očita kršitve postopka glede preglednosti in pravice do pravnega varstva, kot je kršitev pravice do vpogleda.


title: Zadeva C-12/08: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 16.julija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe cour du travail de Liège — Belgija) — Mono Car Styling SA, v postopku likvidacije, proti Dervis Odemis in drugi (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Direktiva 98/59/ES — Člena 2 in 6 — Postopek obveščanja in posvetovanja z delavci v primeru kolektivnih odpustov — Obveznosti delodajalca — Pravica delavcev do ugovora — Zahteva po skladni razlagi)

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/7

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 16. julija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe cour du travail de Liège — Belgija) — Mono Car Styling SA, v postopku likvidacije, proti Dervis Odemis in drugi
   (Zadeva C-12/08) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Direktiva 98/59/ES - Člena 2 in 6 - Postopek obveščanja in posvetovanja z delavci v primeru kolektivnih odpustov - Obveznosti delodajalca - Pravica delavcev do ugovora - Zahteva po skladni razlagi)
   2009/C 220/11
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour du travail de Liège — Belgija

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Mono Car Styling SA, v postopku likvidacije

      Tožena stranka: Dervis Odemis in drugi

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Cour du travail de Liège (Belgija) — Razlaga členov 2, 3 in 6 Direktive Sveta 98/59/ES z dne 20. julija 1998 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti (UL L 225, str. 16) — Zakonitost postopka obveščanja zaposlenih in posvetovanja z njimi v primeru odpusta — Neobstoj pisnega obvestila zlasti o razlogih za načrtovani odpust, številu in kategorijah delavcev, ki bodo odpuščeni, in predlaganih merilih za izbor navedenih delavcev — Vpliv neizpodbijanja s strani predstavnikov delavcev na pravico delavcev, da posamično izpodbijajo na sodišču zakonitost postopka odpusta — Obseg obveznosti skladne razlage

      Izrek

               1)

               Člen 6 Direktive Sveta 98/59/ES z dne 20. julija 1998 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti v povezavi s členom 2 te direktive je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, s katero so urejeni postopki, katerih namen je omogočiti predstavnikom delavcev in delavcem kot posameznikom, da zahtevajo nadzor spoštovanja obveznosti, določenih v tej direktivi, omejuje pa procesno upravičenje posameznih delavcev v zvezi z očitki, ki jih lahko navajajo, in ga pogojuje z zahtevo, da mora svet delavcev ugovore predhodno predložiti delodajalcu, zadevni delavec pa mora delodajalca predhodno obvestiti, da uveljavlja nespoštovanje postopka obveščanja in posvetovanja.

               2)

               Okoliščina, da nacionalna ureditev, ki določa postopke, v skladu s katerimi lahko predstavniki delavcev nadzirajo spoštovanje vseh obveznosti obveščanja in posvetovanja, določenih v Direktivi 98/59, s strani delodajalca, procesno upravičenje posameznih delavcev, ki je sicer priznano vsakemu delavcu, odpuščenemu v okviru kolektivnega odpusta, podreja posebnim omejitvam in pogojem, ne more pomeniti kršitve načela učinkovitega sodnega varstva.

               3)

               Člen 2 Direktive 98/59 je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki zmanjšuje obveznosti delodajalca, ki načrtuje kolektivne odpuste, glede na obveznosti, določene v navedenem členu 2. Nacionalno sodišče mora pri uporabi nacionalnega prava na podlagi načela skladne razlage nacionalnega prava upoštevati vse predpise nacionalnega prava in ga razlagati kar se da ob upoštevanju besedila in cilja Direktive 98/59, da bi se dosegel rezultat, ki je v skladu s ciljem, ki mu sledi Direktiva. Zato je naloga predložitvenega sodišča, da v okviru svoje pristojnosti zagotovi, da ne pride do zmanjšanja obveznosti, naloženih takemu delodajalcu, glede na obveznosti, ki so določene v členu 2 navedene direktive.

      (1)  UL C 79, 29.3.2008.


title: Zadeva T-173/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 7. marca 2017 – Wöhlke/EUIPO – Danielle Roches (ALIQUA)

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/62

         Sklep Splošnega sodišča z dne 7. marca 2017 – Wöhlke/EUIPO – Danielle Roches (ALIQUA)
   (Zadeva T-173/16) (1)

   (2017/C 144/93)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednica sedmega senata je odredila izbris zadeve.

      (1)  UL C 232, 27.6.2016.


title: Zadeva F-146/06: Tožba, vložena 11. decembra 2006 — Speiser proti Parlamentu

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/42

         Tožba, vložena 11. decembra 2006 — Speiser proti Parlamentu
   (Zadeva F-146/06)
   (2007/C 56/80)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Michael Alexander Speiser (Neu-Isenburg, Nemčija) (zastopnik: F. Theumer)

      Tožena stranka: Evropski parlament
   Predlogi tožeče stranke

               —

               zavrne naj se odločba tožene stranke dne 11.09.2006 št. 115521 zoper pritožbo tožeče stranke z dne 31.03.2006 glede zagotovitve „expatriation allowance“ v skladu s členom 90(2) Kadrovskih predpisov;

               —

               toženi stranki naj se naloži, da tožeči stranki na podlagi člena 4(1)(a) Priloge VII Kadrovskih predpisov retroaktivno od 03.10.2005 zagotovi „expatriation allowance“;

               —

               toženi stranki naj se naložijo stroški postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, ki je 03.10.2005 nastopila službo kot „uradnik za določen čas“ politične skupine EVP-ED, izpodbija zavrnitev njene vloge za dodatek za delo v tujini. Meni, da je priložila vsa dokazila in dokumente, potrebne za uveljavljanje dodatka, in da izpolnjuje vsa merila.


title: Zadeva T-770/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 19. julija 2016 – Italija/Komisija (ESRR — Uredba (ES) št. 1083/2006 — Program čezmejnega sodelovanja „Italija-Malta 2007–2013“ — Nespoštovanje rokov — Samodejno prenehanje obveznosti — Sorazmernost — Načelo sodelovanja — Načelo partnerstva — Višja sila — Obveznost obrazložitve — Tožba, ki je očitno brez vsakršne pravne podlage)

text:
               12.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 335/46

         Sklep Splošnega sodišča z dne 19. julija 2016 – Italija/Komisija
   (Zadeva T-770/14) (1)

   ((ESRR - Uredba (ES) št. 1083/2006 - Program čezmejnega sodelovanja „Italija-Malta 2007–2013“ - Nespoštovanje rokov - Samodejno prenehanje obveznosti - Sorazmernost - Načelo sodelovanja - Načelo partnerstva - Višja sila - Obveznost obrazložitve - Tožba, ki je očitno brez vsakršne pravne podlage))
   (2016/C 335/60)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri in P. Gentili, agenta)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B.-R. Killmann in D. Recchia, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU, s katerim se predlaga, prvič, razglasitev ničnosti obvestila Ares Komisije (2014) 2975571 z dne 11. septembra 2014, s katerim je Komisija Italijansko republiko obvestila, da je bila vezava sredstev v zvezi z obveznostmi Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR) za program čezmejnega sodelovanja „Italija-Malta 2007–2013“ samodejno prekinjena 31. decembra 2013, in drugič, naj Splošno sodišče razglasi, da so do financiranja upravičeni izdatki, povezani s projekti ImaGenX, Simit in PIM Energethica.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 26, 26.1.2015.


title: Zadeva C-552/07: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 17. februarja 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Commune de Sausheim proti Pierru Azelvandru (Direktiva 2001/18/ES — Namerno sproščanje gensko spremenjenih organizmov — Mesto sproščanja — Zaupnost)

text:
               18.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/5

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 17. februarja 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Commune de Sausheim proti Pierru Azelvandru
   (Zadeva C-552/07) (1)

   (Direktiva 2001/18/ES - Namerno sproščanje gensko spremenjenih organizmov - Mesto sproščanja - Zaupnost)
   2009/C 90/07
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Commune de Sausheim

      Tožena stranka: Pierre Azelvandre

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Conseil d'État (Francija) – Razlaga člena 19 Direktive Sveta 90/220/EGS z dne 23. aprila 1990 o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje (UL L 117, str. 15) in člena 4 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2003/4/ES z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju (UL L 41, str. 26) – Pojem „mesto sproščanja“ gensko spremenjenih organizmov (GSO) – Sproščanje, omejeno na določeno katastrsko parcelo ali večje geografsko območje (občino, kanton, departma)? – V prvem primeru možnost zavrniti posredovanje katastrskih podatkov zadevne parcele zaradi varovanja javnega reda in varnosti oseb in premoženja?

      Izrek

               1)

               „Mesto sproščanja“ v smislu člena 25(4), prva alinea, Direktive 2001/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. marca 2001 o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje in razveljavitvi Direktive Sveta 90/220/EGS je določeno na podlagi vseh informacij o mestu sproščanja, ki jih je prijavitelj v okviru postopkov iz členov od 6 do 8, 13, 17, 20 ali 23 iste direktive predložil pristojnim organom države članice, na ozemlju katere bo prišlo do tega sproščanja.

               2)

               Ni se mogoče sklicevati na izjemo glede varovanja javnega reda ali drugih interesov, varovanih z zakonom, da bi nasprotovali posredovanju informacij, navedenih v členu 25(4) Direktive 2001/18.

      (1)  UL C 37, 9.2.2008.


title: Zadeva T-331/10: Tožba, vložena 12. avgusta 2010 – Yoshida Metal Industry proti UUNT – Pi-Design (površina, pokrita s črnimi krogi)

text:
               9.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/27

         Tožba, vložena 12. avgusta 2010 – Yoshida Metal Industry proti UUNT – Pi-Design (površina, pokrita s črnimi krogi)
   (Zadeva T-331/10)
   ()
   2010/C 274/42
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Yoshida Metal Industry Co., Ltd (Niigata, Japonska) (zastopniki: S. Verea, K. Muraro in M. Balestriero, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Pi-Design AG, (Triengen, Švica)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 20. maja 2010 v zadevi R 1235/2008-1 naj se razveljavi;

               —

               odločba oddelka za izbris z dne 21. julija 2008 glede prijave znamke Skupnosti št. 1371244 naj se potrdi;

               —

               potrdi naj se veljavnost registracije znamke Skupnosti št. 1371244;

               —

               toženi stranki in drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: figurativna znamka, predstavljena s površino, ki je pokrita s črnimi krogi, za proizvode iz razredov 8 in 21 – registracija znamke Skupnosti št. 1371244

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti, uveljavlja absolutne razloge za zavrnitev v skladu s členom 7 Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev izpodbijane odločbe in ugotovitev, da je znamka Skupnosti nična

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) in 7(1)(e)(ii) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009, saj je odbor za pritožbe napačno sklenil, da se ta člena uporabljata za izpodbijano znamko Skupnosti.


title: Zadeva F-40/14: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 2. maja 2016 – Schmidt/Komisija

text:
               20.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 222/48

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 2. maja 2016 – Schmidt/Komisija
   (Zadeva F-40/14) (1)

   (2016/C 222/72)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 292, 1.9.2014, str. 60.