title: Združene zadeve C-5/06 in od C-23/06 do C-36/06: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 8. maja 2008 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf, Tribunal de grande instance de Nanterre – Nemčija, Francija) – Zuckerfabrik Jülich AG (nekdanja Jülich AG) proti Hauptzollamt Aachen (Sladkor – Proizvodne dajatve – Podrobna pravila za izvajanje sistema kvot – Določitev presežka, ki se izvozi – Določitev povprečne izgube)

text:
               21.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 158/2

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 8. maja 2008 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf, Tribunal de grande instance de Nanterre – Nemčija, Francija) – Zuckerfabrik Jülich AG (nekdanja Jülich AG) proti Hauptzollamt Aachen
   (Združene zadeve C-5/06 in od C-23/06 do C-36/06) (1)

   (Sladkor - Proizvodne dajatve - Podrobna pravila za izvajanje sistema kvot - Določitev presežka, ki se izvozi - Določitev povprečne izgube)
   (2008/C 158/03)
   Jezik postopka: nemščina in francoščina
   Predložitveni sodišči
   Finanzgericht Düsseldorf, Tribunal de grande instance de Nanterre
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Zuckerfabrik Jülich AG (nekdanja Jülich AG) (C-5/06), Saint Louis Sucre SNC (C-23/06), Société des Sucreries du Marquenterre SA (C-24/06), SA des Sucreries de Fontaine Le Dun, Bolbec, Auffray (SAFBA) (C-25/06), SA Lesaffre Frères (C-26/06), Tereos, pravna naslednica družbe Sucreries, Distilleries des Hauts de France (C-27/06), SA Sucreries & Distilleries de Souppes – Ouvré fils (C-28/06), SA Sucreries de Toury et Usines Annexes (C-29/06), Tereos (C-30/06), Tereos, pravna naslednica družbe SAS Sucrerie du Littoral Groupe SDHF (C-31/06), Cristal Union (C-32/06), Sucrerie Bourdon (C-33/06), SA Sucrerie de Bourgogne (C-34/06), SAS Vermendoise Industries (C-35/06), SA Sucreries et Raffineries d'Erstein (C-36/06)

      Tožene stranke: Hauptzollamt Aachen (C-5/06), Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers (od C-23/06 do C-36/06)
   Predmet
   Predlogi za sprejetje predhodne odločbe – Finanzgericht Düseldorf, Tribunal de grande instance de Nanterre – Razlaga člena 15 Uredbe Sveta (ES) št. 1260/2001 z dne 19. junija 2001 o skupni ureditvi trgov za sladkor (UL L 178, str. 1) – Veljavnost člena 6(4) Uredbe Komisije (ES) št. 314/2002 z dne 20. februarja 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje sistema kvot v sektorju sladkorja (UL L 50, str. 40), kot je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1140/2003 z dne 27. junija 2003 o spremembi uredb (ES) št. 779/96 o podrobnih pravilih za uporabo v zvezi s poročili in 314/2002 o podrobnih pravilih za uporabo sistema kvot, v sektorju sladkorja (UL L 160, str. 33) – Veljavnost Uredbe Komisije (ES) št. 1775/2004 z dne 14. oktobra 2004 o določitvi zneskov za proizvodne dajatve trgov za sladkor za tržno leto 2003/2004 (UL L 316, str. 64) – Upoštevanje vseh izvoženih količin sladkorja, izoglukoze in inulinskega sirupa pri izračunu presežka, ki se izvozi, in le količin, za katere so bila izplačana izvozna nadomestila, pri izračunu povprečne izgube na tono sladkorja.
   Izrek
   Na podlagi člena 15(1)(c) Uredbe Sveta (ES) št. 1260/2001 z dne 19. junija 2001 o skupni ureditvi trgov za sladkor je pri izračunu presežka, ki se izvozi, iz tega člena treba od porabe odšteti vse količine izvoženih proizvodov ne glede na to, ali so bila nadomestila dejansko izplačana.
   Člen 15(1)(d) navedene uredbe je treba razlagati tako, da je treba pri določanju presežka, ki se izvozi, in povprečne izgube na tono proizvoda upoštevati vse količine izvoženih proizvodov iz tega člena ne glede na to, ali so bila nadomestila dejansko izplačana.
   Uredba Komisije (ES) št. 1762/2003 z dne 7. oktobra 2003 o določitvi zneskov za proizvodne dajatve trgov za sladkor za tržno leto 2002/2003 in Uredba Komisije (ES) št. 1775/2004 z dne 14. oktobra 2004 o določitvi zneskov za proizvodne dajatve trgov za sladkor za tržno leto 2003/2004 nista veljavni.
   Pri preučitvi Uredbe Komisije (ES) št. 1837/2002 z dne 15. oktobra 2002 o določitvi zneskov za proizvodne dajatve in koeficienta za dodatne dajatve v sektorju sladkorja za tržno leto 2001/2002 ni bil ugotovljen noben dejavnik, ki bi lahko vplival na njeno veljavnost.

      (1)  UL C 74, 25.3.2006.


title: Zadeva T-91/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2016 – AEDEC/Komisija (Raziskave in tehnološki razvoj — Okvirni program za raziskave in inovacije „Obzorje 2020“ — Pozivi za vložitev predlogov iz naslova delovnih programov 2014-2015 — Sklep Komisije o razglasitvi predloga tožeče stranke za neustreznega — Obveznost obrazložitve — Pravica do obrambe — Sorazmernost — Preglednost — Očitna napaka pri presoji)

text:
               31.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 402/41

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2016 – AEDEC/Komisija
   (Zadeva T-91/15) (1)

   ((Raziskave in tehnološki razvoj - Okvirni program za raziskave in inovacije „Obzorje 2020“ - Pozivi za vložitev predlogov iz naslova delovnih programov 2014-2015 - Sklep Komisije o razglasitvi predloga tožeče stranke za neustreznega - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe - Sorazmernost - Preglednost - Očitna napaka pri presoji))
   (2016/C 402/46)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Asociación Española para el Desarrollo de la Epidemiología Clínica (AEDEC) (Madrid, Španija) (zastopnik: R. López López, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: N. Ruiz García in M. Siekierzyńska, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa z dne 4. septembra 2014, v katerem je Komisija zavrnila predlog za financiranje, ki ga je vložila tožeča stranka v imenu konzorcija Latin Plan.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Asociación Española para el Desarrollo de la Epidemiología Clínica (AEDEC) se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 127, 20.4.2015.


title: Zadeva T-176/12: Tožba, vložena 16. aprila 2012 – Bank Tejarat proti Svetu

text:
               16.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 174/25

         Tožba, vložena 16. aprila 2012 – Bank Tejarat proti Svetu
   (Zadeva T-176/12)
   2012/C 174/43
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Bank Tejarat (Teheran, Iran) (zastopniki: S. Zaiwalla, P. Reddy in F. Zaiwalla, solicitors, D. Wyatt, QC, in R. Blakeley, barrister)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

               —

               Točka 2 razpredelnice I.B. Priloge I k Sklepu Sveta 2012/35/SZVP z dne 23. januarja 2012 o spremembah Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 19, str. 22) naj se razglasi za nično v delu, ki se nanaša na tožečo stranko;

               —

               točka 2 razpredelnice I.B. Priloge I k Izvedbeni uredbi Sveta (EU) št. 54/2012 z dne 23. januarja 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 19, str. 1) naj se razglasi za nično v delu, ki se nanaša na tožečo stranko;

               —

               točka 105 razpredelnice B Priloge IX k Uredbi Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1) naj se razglasi za nično v delu, ki se nanaša na tožečo stranko;

               —

               ugotovi naj se, da člen 20(1) Sklepa Sveta 2010/413/SZVP ne velja za tožečo stranko;

               —

               ugotovi naj se, da člen 23(2) Uredbe Sveta (EU) št. 267/2012 ne velja za tožečo stranko;

               —

               ugotovi naj se, da ima razglasitev ničnosti točke 2 razpredelnice I.B. Priloge I k Sklepu Sveta 2012/35/SZVP in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 54/2012 ter točke 105 razpredelnice B Priloge IX k Uredbi Sveta (EU) št. 267/2012 takojšnji učinek; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom zatrjuje:

                           —

                           da vsebinska merila za uvrstitev na seznam z uporabo izpodbijanih ukrepov v obravnavanem primeru niso izpolnjena in da ni niti pravne niti dejanske podlage za tako uvrstitev na seznam; in/ali da je Svet storil očitno napako pri presoji, ali so bila merila izpolnjena; in

                           —

                           da je Svet na podlagi pomanjkljivih dokazov odločil, da je tožeča stranka izpolnila merila in je tako zagrešil (nadaljnjo) očitno napako pri presoji, saj tožeča stranka ni izpolnila nobenega od petih meril za uvrstitev na seznam, kot so določena v členu 23(2) Uredbe št. 267/2012, in da Svet ni predložil nobenih dokazov o nasprotnem.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom zatrjuje:

                           —

                           da pomeni uvrstitev tožeče stranke na seznam kršitev njenih temeljnih pravic in svoboščin, vključno s pravico do trgovanja in opravljanja dejavnosti ter mirnega uživanja posesti, in/ali kršitev načela sorazmernosti.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom zatrjuje:

                           —

                           da je Svet v vsakem primeru kršil procesna pravila: (a) tožečo stranko ni posebej obvestil o uvrstitvi na seznam, (b) ni podal ustreznih in zadostnih razlogov za svojo odločitev in (c) ni spoštoval pravico do obrambe ter pravico do učinkovitega pravnega sredstva.


title: Zadeva C-114/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden 7. marca 2011 – Staatssecretaris van Financiën proti U. Notermans-Boddenberg

text:
               21.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden 7. marca 2011 – Staatssecretaris van Financiën proti U. Notermans-Boddenberg
   (Zadeva C-114/11)
   2011/C 152/22
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Staatssecretaris van Financiën

      Tožena stranka: U. Notermans-Boddenberg

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali gre ob upoštevanju člena 39 ES (postal člen 45 PDEU) ali člena 18 ES (postal člen 21 PDEU) za položaj, pri katerem je treba uporabiti pravo Skupnosti, če država članica svojemu prebivalcu zaradi uporabe njegovega motornega vozila v cestnem omrežju na njenem ozemlju odmeri davek, če

               —

               je to vozilo registrirano v drugi državi članici,

               —

               je to vozilo v okviru selitve del osebne lastnine prebivalca, ki se je preselil iz druge države članice in pri tem obdržal svoje državljanstvo, in

               —

               to vozilo ta prebivalec po selitvi uporablja enako kot prej, to pomeni za zasebne namene in tudi za prevoz na delovno mesto v državo članico, v kateri je prej prebival?


title: Zadeva T-487/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. novembra 2015 – Navarra de Servicios y Tecnologías/Komisija (Državne pomoči — Digitalna televizija — Pomoč za uvedbo digitalne prizemne televizije na oddaljenih in manj urbaniziranih območjih v Španiji — Sklep o razglasitvi delne združljivosti in delne nezdružljivosti pomoči z notranjim trgom — Državna sredstva — Gospodarska dejavnost — Prednost — Vpliv na trgovino med državami članicami in izkrivljanje konkurence — Storitev splošnega gospodarskega pomena — Člen 107(3)(c) PDEU — Zloraba pooblastila)

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/38

         Sodba Splošnega sodišča z dne 26. novembra 2015 – Navarra de Servicios y Tecnologías/Komisija
   (Zadeva T-487/13) (1)

   ((Državne pomoči - Digitalna televizija - Pomoč za uvedbo digitalne prizemne televizije na oddaljenih in manj urbaniziranih območjih v Španiji - Sklep o razglasitvi delne združljivosti in delne nezdružljivosti pomoči z notranjim trgom - Državna sredstva - Gospodarska dejavnost - Prednost - Vpliv na trgovino med državami članicami in izkrivljanje konkurence - Storitev splošnega gospodarskega pomena - Člen 107(3)(c) PDEU - Zloraba pooblastila))
   (2016/C 027/45)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Navarra de Servicios y Tecnologías, SA (Pamplona, Španija) (zastopnik: A. Andérez González, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: É. Gippini Fournier, B. Stromsky in P. Němečková, agenti)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: SES Astra (Betzdorf, Luksemburg) (zastopniki: F. González Díaz, F. Salerno in V. Romero Algarra, odvetniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije 2014/489/EU z dne 19. junija 2013 o državni pomoči SA.28599 ((C 23/2010) (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009)) Kraljevine Španije za uvedbo digitalne prizemne televizije na oddaljenih in manj urbaniziranih območjih (zunaj avtonomne skupnosti Kastilja in Manča) (UL L 217, str. 52).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Navarra de Servicios y Tecnologías, SA poleg svojih stroškov nosi stroške, ki sta jih priglasili Evropska komisija in družba SES Astra.

      (1)  UL C 313, 26.10.2013.


title: Zadeva T-526/13: Tožba, vložena 30. septembra 2013 – H&M Hennes & Mauritz proti UUNT – Yves Saint Laurent (ročne torbice)

text:
               7.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 359/16

         Tožba, vložena 30. septembra 2013 – H&M Hennes & Mauritz proti UUNT – Yves Saint Laurent (ročne torbice)
   (Zadeva T-526/13)
   2013/C 359/31
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG (Hamburg, Nemčija) (zastopnika: H. Hartwig in A. von Mühlendahl, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Yves Saint Laurent SAS (Pariz, Francija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo tretjega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 8. julija 2013 v zadevi R 208/2012-3;

               —

               razglasi registrirani model Skupnosti št. 61 3294-0002 za ničen in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški pred odborom za pritožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Model Skupnosti, ki je predmet zahteve za razglasitev ničnosti: model za izdelek „ročne torbe“ iz razreda 03-01 – registriran model Skupnosti št. 61 3294-0002

      Imetnik modela Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Stranka, ki zahteva razglasitev ničnosti modela Skupnosti: tožeča stranka

      Obrazložitev zahteve za razglasitev ničnosti: razlogi iz členov od 4 do 9 in 25(1)(c), (d), (e), (f) ter (g) Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002

      Odločba oddelka za ničnost: zavrnitev zahteve za razglasitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 6 Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002


title: Zadeva C-594/15 P: Pritožba, ki jo je Slovaška republika vložila 13. novembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 14. septembra 2015 v zadevi T-779/14, Slovaška republika/Evropska komisija

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/21

         Pritožba, ki jo je Slovaška republika vložila 13. novembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 14. septembra 2015 v zadevi T-779/14, Slovaška republika/Evropska komisija
   (Zadeva C-594/15 P)
   (2016/C 027/25)
   Jezik postopka: slovaščina

      Stranki

      Pritožnica: Slovaška republika (zastopnica: B. Ricziová, agentka)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Slovaška republika Sodišču predlaga, naj:

               i.

               v celoti razveljavi sklep Splošnega sodišča z dne 14. septembra 2015 v zadevi T-779/14, Slovaška republika/Evropska komisija, s katerim je Splošno sodišče kot nedopustno zavrglo ničnostno tožbo, ki jo je Slovaška republika na podlagi člena 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije vložila zoper sklep Evropske komisije, ki ga vsebuje dopis z dne 24. septembra 2014, s katerim je Evropska komisija Slovaški republiki naložila, naj ji da na voljo finančna sredstva, ki ustrezajo izgubi tradicionalnih lastnih sredstev;

               ii.

               samo odloči o dopustnosti tožbe Slovaške republike in zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču, da odloči o utemeljenosti tožbe ter

               iii.

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

         Slovaška republika podredno, za primer, da bi Sodišče ugotovilo, da nima na voljo dovolj informacij, da bi dokončno odločilo o ugovoru nedopustnosti Komisije, Sodišču predlaga, naj:

               i.

               v celoti razveljavi sklep Splošnega sodišča z dne 14. septembra 2015 v zadevi T-779/14, Slovaška republika/Evropska komisija, s katerim je Splošno sodišče kot nedopustno zavrglo ničnostno tožbo, ki jo je Slovaška republika na podlagi člena 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije vložila zoper sklep Evropske komisije, ki ga vsebuje dopis z dne 24. septembra 2014, s katerim je Evropska komisija Slovaški republiki naložila, naj ji da na voljo finančna sredstva, ki ustrezajo izgubi tradicionalnih lastnih sredstev;

               ii.

               zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču, da to odloči o dopustnosti tožbe Slovaške republike in o njeni utemeljenosti ter

               iii.

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Slovaška republika v utemeljitev pritožbe navaja dva razloga:

               1.

               Slovaška republika v okviru prvega pritožbenega razloga Splošnemu sodišču očita napako pri pravni presoji glede: (i) narave zahtevanih finančnih sredstev in uporabe pravnih aktov o lastnih sredstvih ter s tem povezane sodne prakse, (ii) vprašanja obstoja pristojnosti institucije za presojo izpodbojnosti spornega akta in (iii) dostopa do sodnega varstva ter nujnosti položaja.

               2.

               Podredno Slovaška republika v okviru drugega pritožbenega razloga Splošnemu sodišču očita, da izpodbijanega sklepa ni zadostno obrazložilo glede (i) narave zahtevanih finančnih sredstev in uporabe pravnih aktov o lastnih sredstvih ter s tem povezane sodne prakse (ii) dostopa do sodnega varstva ter nujnosti položaja, kar potrjuje okoliščina, da je uporabilo (iii) enako obrazložitev za dva različna primera.


title: Zadeva F-109/14: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 14. julija 2015 – Roda/Komisija (Javni uslužbenci — Osebni prejemki — Družinska pokojnina — Člen 27 Priloge VIII k predpisom — Pravica razvezanega zakonca pokojnega uradnika — Vzdrževalnina v breme pokojnega javnega uslužbenca — Zgornja meja za pokojnino preživele osebe — Očitno neutemeljena tožba)

text:
               24.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/53

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 14. julija 2015 – Roda/Komisija
   (Zadeva F-109/14) (1)

   ((Javni uslužbenci - Osebni prejemki - Družinska pokojnina - Člen 27 Priloge VIII k predpisom - Pravica razvezanega zakonca pokojnega uradnika - Vzdrževalnina v breme pokojnega javnega uslužbenca - Zgornja meja za pokojnino preživele osebe - Očitno neutemeljena tožba))
   (2015/C 279/66)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Silvana Roda (Ispra, Italija) (zastopnik: L. Ribolzi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in G. Gattinara, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, da se ne poviša zneska pokojnine preživele osebe, do katere je upravičena tožeča stranka, ki je nekdanji zakonec preminulega uradnika.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               S. Roda nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 7, 12.1.2015, str. 54.


title: Zadeva T-371/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. novembra 2015 – NICO/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Obveznost obrazložitve — Očitna napaka pri presoji)

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/46

         Sodba Splošnega sodišča z dne 26. novembra 2015 – NICO/Svet
   (Zadeva T-371/14) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Obveznost obrazložitve - Očitna napaka pri presoji))
   (2016/C 027/56)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl (Pully, Švica) (zastopniki: J. Grayston, solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta in N. Pilkington, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in I. Rodios, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločitve Sveta iz dopisa z dne 14. marca 2014 s katero je bilo ime tožeče stranke ohranjeno na seznamu oseb in subjektov, za katere veljajo omejitveni ukrepi iz priloge II k Sklepu Sveta z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (2010/413/SZVP) (UL L 195, str. 39), kakor je bil spremenjen s Sklepom Sveta 2012/635/SZVP z dne 15. oktobra 2012 (UL L 282, str. 58) in iz priloge IX k Uredbi Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1), kakor je bila izvedena z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 945/2012 z dne 15. oktobra 2012 (UL L 282, str. 16).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasil Svet Evropske unije.

      (1)  UL C 261, 11.8.2014.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 31. maja 2005 v zadevi T-294/03, Jean-Louis Gibault proti Komisiji Evropskih skupnosti (Splošni natečaj — Nevpis na čakalni seznam — Odsotnost obrazložitve — Diskriminacija glede na narodnost)

text:
               6.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/25

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 31. maja 2005
   v zadevi T-294/03, Jean-Louis Gibault proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Splošni natečaj - Nevpis na čakalni seznam - Odsotnost obrazložitve - Diskriminacija glede na narodnost)
   (2005/C 193/40)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi 294/03, Jean-Louis Gibault, s prebivališčem v Wattrelosu (Francija), ki ga zastopa F. Tuytschaever, avocat, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnik: J. Currall, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), zaradi razglasitve ničnosti odločbe komisije splošnega natečaja COM/A/6/01, da tožeče stranke ne vpiše na čakalni seznam, je Sodišče prve stopnje (prvi senat), v sestavi J.D. Cooke, predsednik, I. Labucka in V. Trstenjak, sodnici, sodni tajnik: I. Natsinas, administrator, dne 31. maja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne kot neutemeljena.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 251, 18.10.2003.


title: Zadeva T-332/15: Tožba, vložena 16. junija 2015 – Ocean Capital Administration in drugi/Svet

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/76

         Tožba, vložena 16. junija 2015 – Ocean Capital Administration in drugi/Svet
   (Zadeva T-332/15)
   (2015/C 294/91)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Ocean Capital Administration GmbH (Hamburg, Nemčija), First Ocean Administration GmbH (Hamburg), First Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Second Ocean Administration GmbH (Hamburg), Second Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Third Ocean Administration GmbH (Hamburg), Third Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Fourth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Fourth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Fifth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Fifth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Sixth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Sixth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Seventh Ocean Administration GmbH (Hamburg), Seventh Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Eighth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Eighth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Ninth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Ninth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Tenth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Tenth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Eleventh Ocean Administration GmbH (Hamburg), Eleventh Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Twelfth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Twelfth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Thirteenth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Fourteenth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Fifteenth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Sixteenth Ocean Administration GmbH (Hamburg), IRISL Maritime Training Institute (Teheran, Iran), Kheibar Co. (Teheran), Kish Shipping Line Manning Co. (Kish Island, Iran) (zastopniki: P. Moser, QC, E. Metcalfe, Barrister, in M. Taher, Solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo:

               —

               naj na podlagi ugovora nezakonitosti ugotovi, da se Sklep Sveta 2013/497/SZVP z dne 10. oktobra 2013 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 272, str. 46) in Uredba Sveta (EU) št. 971/2013 z dne 10. oktobra 2013 o spremembi Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 272, str. 1) ne uporabljata;

               —

               naj Sklep Sveta (SZVP) 2015/556 z dne 7. aprila 2015 o spremembi Sklepa Sveta 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 92, str. 101) in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2015/549 z dne 7. aprila 2015 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 92, str. 12) razglasi za nična v delu, v katerem se nanašata na tožeče stranke;

               —

               naj Svetu naloži plačilo stroškov tožečih strank.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: ugovor nezakonitosti na podlagi člena 277 PDEU, s katerim želijo tožeče stranke, da se ugotovi, da se Sklep Sveta 2013/497/SZVP z dne 10. oktobra 2013 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu in Uredba Sveta (EU) št. 971/2013 z dne 10. oktobra 2013 o spremembi Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 272, str. 1) ne uporabljata.
               Tožeče stranke trdijo, da merila, sprejeta v navedenem sklepu in uredbi, prvič, nimajo pravne podlage, drugič, nimajo ustrezne dejanske podlage, saj je Splošno sodišče v sodbi Islamic Republic of Iran Shipping Lines in drugi/Svet (T-489/10, EU:T:2013:453) ugotovilo, da Islamic Republic of Iran Shipping Lines (v nadaljevanju: IRISL) ni kršila omejevalnih ukrepov, ki jih je določil Varnostni svet, tretjič, kršijo pravico tožečih strank do učinkovitega pravnega sredstva in načeli ne bis in idem in res iudicata, četrtič, neutemeljeno ali nesorazmerno diskriminirajo subjekte, ki so domnevno v lasti ali pod nadzorom IRISL, petič, kršijo pravico tožečih strank do obrambe, šestič, neutemeljeno ali nesorazmerno kršijo druge temeljne pravice tožečih strank, vključno njihovo lastninsko pravico, svobodo gospodarske pobude in pravico do spoštovanja njihovega ugleda, in sedmič, pomenijo zlorabo pooblastil s strani Sveta, ker naj bi v nasprotju z zavezujočo sodbo Splošnega sodišča za tožeče stranke zgolj ponovno uporabil iste omejevalne ukrepe.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: razlog za razglasitev ničnosti na podlagi člena 263 PDEU, s katerim želijo tožeče stranke razglasitev ničnosti Sklepa Sveta (SZVP) 2015/556 z dne 7. aprila 2015 o spremembi Sklepa Sveta 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 92, str. 101) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2015/549 z dne 7. aprila 2015 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 92, str. 12) v delu, v katerem se nanašata na tožeče stranke.
               Tožeče stranke trdijo, da navedeni sklep in izvedbena uredba, prvič, nimata ustrezne pravne podlage, drugič, vsebujeta očitne napake pri presoji, tretjič, nimata zadostne dejanske podlage, četrtič, kršita pravico tožečih strank do obrambe in do obrazložitve, petič, kršita pravico tožečih strank do učinkovitega pravnega sredstva, načelo ne bis in idem in splošno načelo varstva zaupanja v pravo, in šestič, neutemeljeno ali nesorazmerno kršita temeljne pravice tožečih strank, zlasti njihovo lastninsko pravico in svobodo gospodarske pobude.


title: Zadeva C-14/09: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 4. februarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Berlin – Nemčija) – Hava Genc proti Land Berlin (Sporazum o pridružitvi EGS-Turčija — Sklep Pridružitvenega sveta št. 1/80 — Člen 6(1) — Pojem delavec — Opravljanje manjše zaposlitve — Pogoji za izgubo pridobljenih pravic)

text:
               27.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/4

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 4. februarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Berlin – Nemčija) – Hava Genc proti Land Berlin
   (Zadeva C-14/09) (1)

   (Sporazum o pridružitvi EGS-Turčija - Sklep Pridružitvenega sveta št. 1/80 - Člen 6(1) - Pojem ‚delavec‘ - Opravljanje manjše zaposlitve - Pogoji za izgubo pridobljenih pravic)
   2010/C 80/07
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hava Genc

      Tožena stranka: Land Berlin

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Verwaltungsgericht Berlin (Nemčija) – Razlaga člena 6(1) Sklepa Pridružitvenega sveta EGS-Turčija št. 1/80 – Pravica do prebivanja v državi članici gostiteljici turškega državljana, katerega vstop v to državo članico je bil upravičen iz razloga, ki je sedaj že odpadel, in ima le minimalno zaposlitev z delovnim časom 5,5 ur na teden – Minimalne zahteve za delovno razmerje, da se lahko obravnava kot „zakonita zaposlitev“ v smislu Sklepa št. 1/80

      Izrek

               1.

               Oseba, ki je v položaju, v kakršnem je tožeča stranka v glavni stvari, je delavec v smislu člena 6(1) Sklepa št. 1/80 z dne 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve EGS-Turčija, ki ga je sprejel Pridružitveni svet, ki je bil ustanovljen s Sporazumom o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo, kadar je dejavnost, ki jo opravlja, dejanska in resnična dejavnost. Predložitveno sodišče mora preveriti dejstva, potrebna za presojo, ali gre v zadevi, v kateri odloča, za tak primer.

               2.

               Turški delavec v smislu člena 6(1) Sklepa št. 1/80 se lahko sklicuje na prosto gibanje oseb na podlagi Sporazuma o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo, tudi kadar namen vstopa v državo članico gostiteljico ne obstaja več. Kadar delavec izpolnjuje pogoje iz člena 6(1), za njegovo pravico do prebivanja v državi članici gostiteljici ne smejo biti določeni dodatni pogoji v zvezi z obstojem interesov, ki upravičujejo prebivanje, ali naravo zaposlitve.

      (1)  UL C 102, 1.5.2009.


title: Zadeva C-3/13: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tartu Ringkonnakohus – Estonija) – AS Baltic Agro proti Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Protidamping — Uredba (ES) št. 661/2008 — Dokončna protidampinška dajatev za uvoz amonijevega nitrata s poreklom iz Rusije — Pogoji za oprostitev — Člen 3(1) — Prva neodvisna stranka v Uniji — Nakup gnojila iz amonijevega nitrata s strani vmesne družbe — Prepustitev blaga — Zahtevek za razveljavitev carinskih deklaracij — Sklep 2008/577/ES — Carinski zakonik — Člena 66 in 220 — Napaka — Uredba (EGS) št. 2454/93 — Člen 251 — Naknadno preverjanje)

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tartu Ringkonnakohus – Estonija) – AS Baltic Agro proti Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus
   (Zadeva C-3/13) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Protidamping - Uredba (ES) št. 661/2008 - Dokončna protidampinška dajatev za uvoz amonijevega nitrata s poreklom iz Rusije - Pogoji za oprostitev - Člen 3(1) - Prva neodvisna stranka v Uniji - Nakup gnojila iz amonijevega nitrata s strani vmesne družbe - Prepustitev blaga - Zahtevek za razveljavitev carinskih deklaracij - Sklep 2008/577/ES - Carinski zakonik - Člena 66 in 220 - Napaka - Uredba (EGS) št. 2454/93 - Člen 251 - Naknadno preverjanje))
   2014/C 421/08
   Jezik postopka: estonščina

      Predložitveno sodišče

   Tartu Ringkonnakohus

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: AS Baltic Agro

      Tožena stranka: Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus

      Izrek

               1.

               Člen 3(1) Uredbe Sveta (ES) št. 661/2008 z dne 8. julija 2008 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve za uvoz amonijevega nitrata s poreklom iz Rusije po pregledu zaradi izteka ukrepa v skladu s členom 11(2) in delnem vmesnem pregledu v skladu s členom 11(3) Uredbe (ES) št. 384/96 je treba razlagati tako, da družbe s sedežem v državi članici, ki je kupila amonijev nitrat s poreklom iz Rusije, in sicer s posredovanjem druge družbe, ki ima prav tako sedež v državi članici, da bi ga uvozila v Unijo, v smislu te določbe ni mogoče šteti za prvo neodvisno stranko v Uniji in ta torej ni upravičena do oprostitve dokončne protidampinške dajatve, ki jo Uredba št. 661/2008 uvaja za ta amonijev nitrat.

               2.

               Člena 66 in 220(2)(b) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1791/2006 z dne 20. novembra 2006, je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da carinski organ opravi naknadno vknjižbo protidampinške dajatve, kadar – kot v okoliščinah postopka v glavni stvari – so bile zahteve za razveljavitev carinskih deklaracij vložene, ker je bila navedba prejemnika na teh deklaracijah napačna in ker je ta organ navedene deklaracije sprejel ali je preverjanje opravil po prejetju navedenih zahtev.

               3.

               Člen 66 Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1791/2006, in člen 251 Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 312/2009 z dne 16. aprila 2009, sta v primeru, da v okviru skupne carinske tarife iz členov 28 PDEU in 31 PDEU navedeni določbi Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1791/2006, in Uredbe št. 2454/93, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 312/2009, ne omogočata, da se napačna carinska deklaracija na zahtevo razveljavi in se tako pravica do oprostitve protidampinške dajatve podeli prejemniku, ki bi to oprostitev lahko uveljavljal, če ta napaka ne bi bila storjena, v skladu s temeljno pravico enakosti pred zakonom, zapisano v členu 20 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

      (1)  UL C 63, 2.3.2013.


title: Zadeva T-644/11 P: Pritožba, ki jo je 9. decembra 2011 vložil Eugène Emile Kimman zoper sodbo, ki jo je 29. septembra 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-74/10, Kimman proti Komisiji

text:
               3.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/14

         Pritožba, ki jo je 9. decembra 2011 vložil Eugène Emile Kimman zoper sodbo, ki jo je 29. septembra 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-74/10, Kimman proti Komisiji
   (Zadeva T-644/11 P)
   2012/C 65/27
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Eugène Emile Kimman (Overijse, Belgija) (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               Naj razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije z dne 29. septembra 2011 v zadevi F-74/10;

               —

               posledično, ugodi naj predlogom pritožnika na prvi stopnji in tako:

                           —

                           ocenjevalno poročilo pritožnika iz leta 2008 razglasi za nično;

                           —

                           drugi stranki v postopku naloži plačilo vseh stroškov;

               —

               naj drugi stranki v postopku naloži vse stroške obeh stopenj postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja štiri pritožbene razloge.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: kršitev člena 6(8) priloge I k Splošnim določbam za izvajanje člena 43 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije, izkrivljanje elementov iz spisa in očitna napaka pri presoji pri proučitvi s strani Sodišča za uslužbence tožbenega razloga, ki se nanaša na to, da naj ocenjevalec ne bi upošteval mnenja skupine ad hoc.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: izkrivljanje spisa in dokaznega bremena ter kršitev s strani Sodišča za uslužbence obveznosti obrazložitve pri proučitvi, ki jo je Sodišče za uslužbence opravilo v zvezi s tožbenim razlogom, ki se nanaša na nepravilnost javnega razpisa in neobrazložitev ocenjevalnega poročila, ki se je izpodbijalo na prvi stopnji.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: kršitev nadzora nad obveznostjo obrazložitve in očitna napaka pri presoji ter kršitev člena 4(6) Splošnih določb za izvajanje člena 45 Kadrovskih predpisov za uradnike pri proučitvi, ki jo je Sodišče za uslužbence opravilo v zvezi z očitkom, ki se nanaša na neupoštevanje dela, ki ga je pritožnik opravil v interesu institucije.

               4.

               Četrti pritožbeni razlog: izkrivljanje spisa in neupoštevanje dokaznega bremena in nadzora nad očitno napako pri presoji pri proučitvi, ki jo je Sodišče za uslužbence opravilo v zvezi očitkom, ki se nanaša na presojo ocenjevalca v zvezi s tem, ali je pritožnik spoštoval domnevno reorganizacijo službe po letu 2008.


title: Zadeva T-274/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. decembra 2015 – Emadi/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom zaradi razmer v Iranu — Zamrznitev sredstev — Omejitve vstopa in prehoda prek ozemlja Unije — Pravna podlaga — Obveznost obrazložitve — Pravica do izjave — Napaka pri presoji — Ne bis in idem — Svoboda izražanja — Svoboda medijev — Svoboda izbire poklica — Prosto gibanje — Lastninska pravica)

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/32

         Sodba Splošnega sodišča z dne 4. decembra 2015 – Emadi/Svet
   (Zadeva T-274/13) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom zaradi razmer v Iranu - Zamrznitev sredstev - Omejitve vstopa in prehoda prek ozemlja Unije - Pravna podlaga - Obveznost obrazložitve - Pravica do izjave - Napaka pri presoji - Ne bis in idem - Svoboda izražanja - Svoboda medijev - Svoboda izbire poklica - Prosto gibanje - Lastninska pravica))
   (2016/C 027/36)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Hamid Reza Emadi (Teheran, Iran) (zastopniki: sprva T. Walter, nato J. M. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea in J. L. Iriarte Ángel, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: J.-P. Hix in Á. de Elera-San Miguel Hurtado, agenta)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Stiftung Organisation Justice for Iran (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnika: sprva G. Pulles, nato R. Marx, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti, prvič, Sklepa Sveta 2013/124/SZVP z dne 11. marca 2013 o spremembi Sklepa 2011/235/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom zaradi razmer v Iranu (UL L 68, str. 57), drugič, Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 206/2013 z dne 11. marca 2013 o izvajanju člena 12(1) Uredbe (EU) št. 359/2011 o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Iranu (UL L 68, str. 9), tretjič, Sklepa Sveta 2014/205/SZVP z dne 10. aprila 2014 o spremembi Sklepa 2011/235/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom zaradi razmer v Iranu de la (UL L 109, str. 25), četrtič, Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 371/2014 z dne 10. aprila 2014 o izvajanju člena 12(1) Uredbe (EU) št. 359/2011 o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Iranu (UL L 109, str. 9) v delu, v katerem se ti akti nanašajo na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Hamid Reza Emadi nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Svet Evropske unije.

               3.

               Stiftung Organisation Justice for Iran nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 207, 20.7.2013.


title: Zadeva T-156/07: Tožba, vložena 9. maja 2007 – Španija proti Komisiji

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/42

         Tožba, vložena 9. maja 2007 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-156/07)
   (2007/C 140/69)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: F. Díez Moreno)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se razpis javnega natečaja EPSO/AD/94/07, ki ga je Evropska služba za izbor kadrov (EPSO) objavila v UL C 45 A z dne 28. februarja 2007, razglasi za ničnega.

               —

               Naj se Komisiji naloži obveznost, da vse javne natečaje za zapolnitev delovnih mest evropskih uslužbencev objavi v Uradnih listih v vseh jezikih.

               —

               Naj se Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ta tožba je vložena zoper objavo javnega natečaja EPSO/AD/94/07, ki ga je Evropska služba za izbor kadrov (EPSO) objavila v UL C 45 A z dne 28. februarja 2007, ker je bil omenjeni razpis objavljen le v angleški, francoski in nemški različici Uradnega lista.
   Tožeča stranka meni, da je tožena stranka s tem kršila Uredbo Sveta št. 1 z dne 15. aprila 1958 določitvi jezikov, ki se uporabljajo v Evropski skupnosti, in Uredbo št. 259/68 z dne 29. februarja 1968 o določitvi kadrovskih predpisov za uradnike. Prav tako so bila kršena načela enakosti in prepovedi diskriminacije evropskih državljanov, sorazmernosti in pravne varnosti, ki jih določa Pogodba ES in ustaljena sodna praksa Sodišča evropskih skupnosti.
   Zlasti glede načela pravne varnosti je navedeno, da kadrovski predpisi za uradnike v Prilogi III predpisujejo objavo razpisa splošnih natečajev v Uradnem listu Evropskih skupnosti. V skladu s členom 5. Uredbe Sveta št. 1/58 bi se torej moral omenjeni Uradni list objaviti v triindvajsetih uradnih jezikih. Kljub temu pa je bil javni natečaj objavljen le v treh uradnih jezikih.
   Nazadnje je treba ugotoviti tudi kršitev izključne pristojnosti Sveta, da soglasno spremeni jezikovno ureditev Evropske skupnosti.


title: Zadeva T-420/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. julija 2016 – Thun 1794/EUIPO – Adekor (Symboles graphiques décoratifs) (Model Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Registrirani model Skupnosti, ki predstavlja dekorativne grafične simbole — Prejšnji model — Razlog za ničnost — Razkritje prejšnjega modela — Neobstoj novosti — Členi 5, 7 in 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002)

text:
               22.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/32

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. julija 2016 – Thun 1794/EUIPO – Adekor (Symboles graphiques décoratifs)
   (Zadeva T-420/15) (1)

   ((Model Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Registrirani model Skupnosti, ki predstavlja dekorativne grafične simbole - Prejšnji model - Razlog za ničnost - Razkritje prejšnjega modela - Neobstoj novosti - Členi 5, 7 in 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002))
   (2016/C 305/44)
   Jezik postopka: češčina

      Stranke

      Tožeča stranka: Thun 1794 a.s. (Nová Role, Češka republika) (zastopnik: F. Steidl, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnik: D. Gája, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Adekor s.r.o. (Loket, Češka republika) (zastopnica: V. Dohnalová, odvetnica)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 29. aprila 2015 (zadeva R 1465/2014-3) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Thun 1794 in Adekor.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Thun 1794 a.s. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 337, 12.10.2015.


title: Zadeva T-601/13: Tožba, vložena 12. novembra 2013 – Wilo proti UUNT (Pioneering for You)

text:
               25.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/31

         Tožba, vložena 12. novembra 2013 – Wilo proti UUNT (Pioneering for You)
   (Zadeva T-601/13)
   2014/C 24/56
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Wilo SE (Dortmund, Nemčija) (zastopnik: B. Schneiders, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 11. septembra 2013 v zadevi R 555/2013-4 razveljavi;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Pioneering for You“ za proizvode in storitve iz razredov 7, 9, 11, 37 in 42 — prijava znamke Skupnosti št. 11 065 588

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009


title: Zadeva T-296/13: Tožba, vložena 30. maja 2013 – Adler Modemärkte proti UUNT – Blufin (MARINE BLEU)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/21

         Tožba, vložena 30. maja 2013 – Adler Modemärkte proti UUNT – Blufin (MARINE BLEU)
   (Zadeva T-296/13)
   (2013/C 226/27)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Adler Modemärkte AG (Haibach, Nemčija) (zastopnika: J. Plate in R. Kaase, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Blufin SpA (Carpi, Italija)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo drugega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 3. aprila 2013 v zadevi R 386/2012-2 razveljavi zaradi kršitve člena 8(1)(b) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški postopka s pritožbo.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedna elementa „MARINE BLEU“, za proizvode iz razreda 25 – prijava znamke Skupnosti št. 6637193

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Blufin SpA

      Navajana znamka ali znak: besedna znamka „BLUMARINE“ za proizvode iz razreda 25

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi in zavrnitev prijave

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 40/94


title: Zadeva T-20/05: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. maja 2010 – Outokumpu in Luvata proti Komisiji ( „Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Sektor bakrenih inštalacijskih cevi — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Globe — Velikost zadevnega trga — Oteževalne okoliščine — Ponovna kršitev“ )

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 19. maja 2010 – Outokumpu in Luvata proti Komisiji
   (Zadeva T-20/05) (1)

   („Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Sektor bakrenih inštalacijskih cevi - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Globe - Velikost zadevnega trga - Oteževalne okoliščine - Ponovna kršitev“)
   2010/C 179/50
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Outokumpu Oyj (Espoo, Finska) in Luvata Oy, anciennement Outokumpu Copper Products Oy (Espoo) (zastopniki: J. Ratliff, barrister, F. Distefano in J. Luostarinen, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: É. Gippini Fournier in S. Noë, zastopnika)

      Predmet

   Zahteva po odpravi ali znižanju globe, naložene toženi stranki v členu 2(j) odločbe Komisije C(2004) 2826 z dne 3. septembra 2004 o postopku uporabe člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva KOMP/E-1/38.069 – bakrene inštalacijske cevi).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Outokumpu Oyj in Luvata Oy se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 82, 2.4.2005.


title: Zadeva F-15/08: Tožba, vložena 8. februarja 2008 – Wiame proti Komisiji

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/51

         Tožba, vložena 8. februarja 2008 – Wiame proti Komisiji
   (Zadeva F-15/08)
   (2008/C 92/105)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Valérie Wiame (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti odločbe natečajne komisije EPSO/AST/7/05, s katero je bila tožeči stranki dodeljena ocena, ki ne zadošča za njen vpis na rezervni seznam.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasi naj se ničnost odločbe natečajne komisije EPSO/AST/7/05, s katero je bila tožeči stranki dodeljena ocena, ki ne zadošča za njen vpis na rezervni seznam;

               —

               plačilo stroškov naj se naloži Komisiji Evropskih skupnosti.


title: Zadeva T-39/17: Tožba, vložena 20. januarja 2017 – Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne ouest (port de Brest)/Komisija

text:
               3.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/54

         Tožba, vložena 20. januarja 2017 – Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne ouest (port de Brest)/Komisija
   (Zadeva T-39/17)
   (2017/C 104/75)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne ouest (port de Brest) (Brest, Francija) (zastopnik: J. Vanden Eynde, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno ter zato;

               —

               odločbo Evropske komisije z dne 22. novembra 2016 (C (2016) 7755 final) razglasi za nično, da bi ugodilo prvotnemu predlogu tožeče stranke, in sicer: „Najprej želijo podpisnice tega dokumenta v skladu z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije prejeti popolno kopijo vprašalnika in odgovorov, na katere se Komisija sklicuje v mnenju 2016/C 302/03, objavljenem v Uradnem listu Evropske unije19. avgusta 2016.“

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: prevladujoč javni interes za razkritje zbranih informacij. Komisija naj bi tako napačno menila, da tožeča stranka ni dokazala takega prevladujočega javnega interesa, čeprav je ta izkazan z evropskimi pogodbami, in sicer členoma 10(3) in 11(2) Pogodbe o Evropski uniji (PEU), členoma 15(1) ter 298(1) in (2) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) ter členom 42 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (Listina).

               2.

               Drugi tožbeni razlog: prevlada evropskih pogodb in Listine nad Uredbo št. 1049/2001. Tožeča stranka meni, da je treba navedeno uredbo, ki določa pravne omejitve za načela preglednosti, sodelovanja in odprtosti, razlagati in uporabljati zelo ozko in ob upoštevanju kronologije sprejemanja pravnih besedil in Listine. Tako meni, da toženi stranki po eni strani ne bi bilo treba uporabiti splošne domneve, da je ogroženo varstvo ciljev preiskovalnih dejavnosti, ker je šlo v obravnavanem primeru za presečno raziskavo, in da bi po drugi strani morala ugotoviti, da tožeče stranke niso zahtevale te zaščite.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev členov 41(2) in 42 Listine, ki zagotavljata dostop do dokumentov, ki zadevajo eno od zadevnih strank.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev Evropske konvencije o človekovih pravicah, ki nalaga enakost dostopa do dokumentov v okviru spora, tudi upravnega, za zagotovitev pravic zadevnih strank do obrambe, zlasti členov 6 in 13 Konvencije.


title: Zadeva C-125/06 P: Pritožba, ki jo je vložila Komisija Evropskih skupnosti  1. marca 2006  zoper sodbo, razglašeno  15. decembra 2005  v zadevi Infront WM AG (prej Kirchmedia WM AG) proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-33/01

text:
               6.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/7

         Pritožba, ki jo je vložila Komisija Evropskih skupnosti 1. marca 2006 zoper sodbo, razglašeno 15. decembra 2005 v zadevi Infront WM AG (prej Kirchmedia WM AG) proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-33/01
   (Zadeva C-125/06 P)
   (2006/C 108/12)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Pritožnica: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: K. Banks in M. Huttunen, Agents)

      Druge stranke v postopku: Francoska republika, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, Evropski parlament in Svet Evropske unije
   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje z dne 15. decembra 2005 v zadevi Infront WM AG proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-33/01;

               —

               z razglasitvijo, da tožbe v zadevi T-33/01 ni vložila upravičena oseba, izreče končno sodbo;

               —

               tožeči strank v zadevi T-33/01 naloži plačilo stroškov, ki so nastali Komisiji v tej zadevi in v pritožbi.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ta pritožba se nanaša na vprašanja neposrednega in posamičnega zadevanja v smislu člena 230, četrtega odstavka, ES. Komisija meni, da je Sodišče prve stopnje (v nadaljevanju: SPS) v sodbi, ki je predmet pritožbe napačno uporabilo pravo pri razlagi in uporabi navedenih pojmov. Tako naj bi podrlo institucionalno ravnotežje, ki se odraža s pravili, ki urejajo locus standi pred sodišči Skupnosti, z namenom izpodbijanja veljavnosti akta Skupnosti. SPS je odločbo Komisije obravnavalo tako, kot da neposredno in posamično zadeva podjetje, za katerega bi se lahko kvečjemu štelo, da je zaradi zadevne odločbe utrpel posredno gospodarsko škodo in tudi ni izkazalo verjetnosti nastanka take škode. Elemente skupne več drugim gospodarskim subjektom, ki se nahajajo v položajih, primerljivih s položajem tožnika, je sprejelo kot da ga posamično zadevajo.


title: Zadeva F-141/06: Tožba, vložena 11. decembra 2006 — Hartwig proti Komisiji in Parlamentu

text:
               27.1.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 20/40

         Tožba, vložena 11. decembra 2006 — Hartwig proti Komisiji in Parlamentu
   (Zadeva F-141/06)
   (2007/C 20/61)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Marc Hartwig (Bruselj, Belgija) (zastopnik: T. Bontinck, odvetnik)

      Toženi stranki: Komisija Evropskih skupnosti in Evropski parlament
   Predloga tožeče stranke

               —

               za nični naj se razglasita posamični odločbi Komisije Evropskih skupnosti in Evropskega parlamenta z dne 12. aprila 2006 oziroma z dne 27. marca 2006 v zvezi s prehodom iz statusa začasnega uslužbenca v status uradnika;

               —

               toženima strankama naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka je po nekaj letih dela na Komisiji kot začasni uslužbenec z nazivom B*7 uspešno opravila zunanji natečaj PE/34/B Evropskega parlamenta (naziv B5/B4). Ta institucija jo je nato imenovala v uradnika pripravnika z nazivom B*3 in jo takoj premestila na Komisijo, kjer je bila razvrščena v enak naziv.
   V podporo tožbi se tožeča stranka sklicuje na kršitev členov 31 in 62 Kadrovskih predpisov ter na kršitev členov 5 in 2 priloge XIII h Kadrovskim predpisom.
   Poleg tega tožeča stranka uveljavlja kršitvi načela varstva legitimnih pričakovanj in načela varstva pridobljenih pravic.


title: Zadeva C-191/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Berlin (Nemčija) 5. aprila 2016 – Romano Pisciotti/Zvezna republika Nemčija

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/29

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Berlin (Nemčija) 5. aprila 2016 – Romano Pisciotti/Zvezna republika Nemčija
   (Zadeva C-191/16)
   (2016/C 270/33)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Berlin

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Romano Pisciotti

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

                           a)

                           Ali so izročitve med državo članico in tretjo državo tema, ki ne glede na posamezni primer nikoli ne spada na stvarno področje uporabe Pogodb, tako da prepoved diskriminacije na podlagi prava EU iz člena 18, prvi odstavek, PDEU ob (dobesedni) uporabi ustavnopravne določbe (v obravnavanem primeru: člen 16(2), prvi stavek, GG), na podlagi katere so prepovedane samo izročitve lastnih državljanov tretjim državam, ni upoštevna?

                           b)

                           Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen: Ali je treba na prvo vprašanje odgovoriti drugače, če gre za izročitev med državo članico in Združenimi državami Amerike na podlagi sporazuma o izročitvi, ki sta ga sklenili Evropska unija in Združene države Amerike?

               2.

               Če izročitve med državami članicami in Združenimi državami Amerike niso avtomatično izvzete iz področja uporabe Pogodb:
               Ali je treba člen 18, prvi odstavek, PDEU in zadevno upoštevno sodno prakso Sodišča razlagati tako, da država članica neupravičeno krši prepoved diskriminacije iz člena 18, prvi odstavek, PDEU, če v primeru zaprosil tretjih držav za izročitev na podlagi ustavnopravne določbe (v obravnavanem primeru: člen 16(2), prvi stavek, GG) različno obravnava svoje državljane in državljane drugih držav članic EU, tako da izroči samo zadnjenavedene?

               3.

               Če gre v prej navedenih primerih za kršitev splošne prepovedi diskriminacije iz člena 18, prvi odstavek, PDEU:
               Ali je treba sodno prakso Sodišča Evropske unije razumeti tako, da je lahko v primeru, kot je obravnavani, v katerem se, preden pristojni organ odobri izročitev, obvezno izvede nadzor zakonitosti v okviru sodnega postopka, katerega izid pa je za organ zavezujoč samo, če sodišče razglasi izročitev za nedopustno, resna kršitev podana že pri navadni kršitvi prepovedi diskriminacije iz člena 18, prvi odstavek, PDEU ali je za obstoj resne kršitve potrebna očitna kršitev?

               4.

               Če za obstoj resne kršitve ni potrebna očitna kršitev:
               Ali je treba sodno prakso Sodišča Evropske unije razlagati tako, da je treba obstoj dovolj resne kršitve v primeru, kot je obravnavani, zanikati že, če se lahko vrhovni nacionalni izvršilni organ ob tem, da sodne prakse Sodišča o konkretni zadevi (stvarno področje uporabe splošne prepovedi diskriminacije iz člena 18, prvi odstavek, PDEU pri izročitvah med državami članicami in Združenimi državami Amerike) ni, za obrazložitev svoje odločitve sklicuje na to, da je skladna s preteklimi odločitvami nacionalnih sodišč v enaki zadevi?


title: Zadeva C-613/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court (Irska) 30. decembra 2014 – James Elliott Construction Limited/Irish Asphalt Limited

text:
               23.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court (Irska) 30. decembra 2014 – James Elliott Construction Limited/Irish Asphalt Limited
   (Zadeva C-613/14)
   (2015/C 096/07)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Supreme Court, Ireland

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: James Elliott Construction Limited

      Tožena stranka: Irish Asphalt Limited

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1

                           (a)

                           Kadar mora stranka v skladu s pogoji zasebnopravne pogodbe dobaviti proizvod, izdelan v skladu z nacionalnim standardom, ki je sprejet za izvajanje evropskega standarda, pripravljenega v skladu z mandatom, ki ga je Evropska komisija izdala na podlagi določb direktive o gradbenih proizvodih (89/106/EGS) (1), ali je razlaga navedenega standarda zadeva, o kateri je v skladu s členom 267 PDEU pri Sodišču Evropske unije mogoče vložiti predlog za sprejetje predhodne odločbe?

                           (b)

                           Če je odgovor na vprašanje 1(a) pritrdilen, ali se s standardom EN13242:2002 zahteva, naj se skladnost z navedenim standardom ali njegova kršitev dokaže le s preskusi v skladu s standardi (za katere ni bil izdan mandat), ki jih je sprejela CEN (Comité Européen de Normalisation) in se nanje odkazuje v EN13242:2002, in kadar so taki preskusi izvedeni ob izdelavi in/ali dobavi; ali pa je mogoče kršitev standarda (in skladno s tem kršitev pogodbe) dokazati s preskusi, izvedenimi pozneje, če rezultati takih preskusov logično dokazujejo kršitev standarda?

               2

               Kadar nacionalno sodišče obravnava zasebnopravni zahtevek zaradi kršitve pogodbe v zvezi s proizvodom, izdelanim v skladu z evropskim standardom, izdanim na podlagi mandata Evropske komisije na podlagi direktive o gradbenih proizvodih: ali mora odkloniti uporabo določb nacionalne zakonodaje, ki določajo, da se implicira pogoj glede primernosti za prodajo in primernosti za namen ali kakovosti, ker se z zakonskimi pogoji ali njihovo uporabo ustvarjajo standardi ali nalagajo tehnične specifikacije ali zahteve, ki niso bile uradno sporočene v skladu z določbami direktive o tehničnih standardih (98/34/ES) (2)?

               3

               Ali mora nacionalno sodišče, ki obravnava zahtevek zaradi kršitve zasebne pogodbe, ki naj bi nastala zaradi kršitve pogojev glede primernosti za prodajo ali primernosti za uporabo (ki se po zakonu implicira za pogodbo, sklenjeno med strankama, pri čemer tega pogoja nista spremenili ali razveljavili), kar zadeva proizvod, izdelan v skladu s standardom EN13242:2002, domnevati, da je proizvod primerne kakovosti za prodajo in primeren za namen, in če mora, ali je mogoče tako predpostavko ovreči le z dokazom neskladnosti s standardom EN13242:2002 s preskusi, izvedenimi v skladu s preskusi in protokoli, na katere se odkazuje v standardu EN13242:2002 in ki so izvedeni ob dobavi proizvoda?

               4

               Če sta odgovora na vprašanji 1(a) in 3 pritrdilna, ali je meja za skupno vsebnost žvepla v agregatih določena v standardu EN13242:2002 ali v skladu z njim, tako da je bilo upoštevanje take meje potrebno, med drugim, da se je lahko kakor koli domnevalo o primernosti za prodajo ali primernosti za uporabo?

               5

               Če sta odgovora na [vprašanji] 1(a) in 3 pritrdilna, je dokaz, da je proizvod imel oznako „CE“, nujen, da se je mogoče sklicevati na domnevo, ustvarjeno z Dodatkom ZA k standardu EN 13242:2002 in/ali členom 4 direktive o gradbenih proizvodih (89/106/EGS)?

      (1)  Direktiva Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic, ki se nanašajo na gradbene proizvode (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 9, str. 296).

      (2)  Direktiva 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 20, str. 337).


title: Zadeva T-489/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Islamic Republic of Iran Shipping Lines in drugi proti Svetu ( „Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti zoper Iran, zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Obveznost obrazložitve — Napaka pri presoji“ )

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Islamic Republic of Iran Shipping Lines in drugi proti Svetu
   (Zadeva T-489/10) (1)

   (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti zoper Iran, zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Obveznost obrazložitve - Napaka pri presoji)
   2013/C 325/51
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Teheran, Iran) in sedemnajst drugih tožečih strank, katerih imena so navedena v prilogi sodbe (zastopniki: F. Randolph, QC, M. Lester, barrister, in M. Taher, solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in R. Liudvinaviciute-Cordeiro)

      Intervenientki v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: M. Konstantinidis in T. Scharf); in Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in É. Ranaivoson)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Sklepa Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39), Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 668/2010 z dne 26. julija 2010 o izvajanju člena 7(2) Uredbe (ES) št. 423/2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 195, p. 25), Sklepa Sveta 2010/644/SZVP z dne 25. oktobra 2010 o spremembi Sklepa 2010/413 (UL L 281, str. 81), Uredbe Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2007 (UL L 281, str. 1) in Uredbe Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe št. 961/2010 (UL L 88, str. 1).

      Izrek

               1.

               V delu, ki se nanaša na družbo Islamic Republic of Iran Shipping Lines in 17 drugih tožečih strank, katerih imena so navedena v prilogi, se za nične razglasijo:

                           —

                           priloga II k Sklepu Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP;

                           —

                           priloga k Izvedbeni uredbi Sveta (EU) št. 668/2010 z dne 26. julija 2010 o izvajanju člena 7(2) Uredbe (ES) št. 423/2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu;

                           —

                           priloga k Sklepu Sveta 2010/644/SZVP z dne 25. oktobra 2010 o spremembi Sklepa 2010/413;

                           —

                           priloga VIII k Uredbi Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2007;

                           —

                           priloga IX k Uredbi Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe št. 961/2010.

               2.

               Učinki Sklepa 2010/413, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2010/644, se ohranijo, kar zadeva družbe Islamic Republic of Iran Shipping Lines in 17 drugih tožečih strank, katerih imena so navedena v prilogi, dokler ne začne učinkovati razglasitev ničnosti Uredbe št. 267/2012.

               3.

               Svet Evropske unije poleg svojih stroškov nosi stroške, ki so jih priglasile družbe Islamic Republic of Iran Shipping Lines in 17 drugih tožečih strank, katerih imena so navedena v prilogi.

               4.

               Evropska komisija in Francoska republika nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 30, 29.1.2011.


title: Združeni zadevi T-589/14 in T-772/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. februarja 2016 – Musso/Parlament (Plačni sistem poslancev Parlamenta — Starostna pokojnina — Obveznost francoskih poslancev, da svoje pokojninske pravice uveljavljajo v okviru nacionalnih sistemov — Prepoved prejemanja več nadomestil hkrati — Izvedbeni ukrepi v zvezi s Statutom poslancev — Odločba, ki se sprejme v postopku s pritožbo — Bremepis — Sklep o zaustavitvi nakazovanja pokojnine — Načelo kontradiktornosti — Razumni rok — Obveznost obrazložitve)

text:
               4.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/28

         Sodba Splošnega sodišča z dne 25. februarja 2016 – Musso/Parlament
   (Združeni zadevi T-589/14 in T-772/14) (1)

   ((Plačni sistem poslancev Parlamenta - Starostna pokojnina - Obveznost francoskih poslancev, da svoje pokojninske pravice uveljavljajo v okviru nacionalnih sistemov - Prepoved prejemanja več nadomestil hkrati - Izvedbeni ukrepi v zvezi s Statutom poslancev - Odločba, ki se sprejme v postopku s pritožbo - Bremepis - Sklep o zaustavitvi nakazovanja pokojnine - Načelo kontradiktornosti - Razumni rok - Obveznost obrazložitve))
   (2016/C 118/31)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: François Musso (Ajaccio, Francija) (zastopnika: A. Gross in L. Stachnik, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: G. Corstens in S. Seyr, agenta)

      Predmet

   Prvič, razglasitev ničnosti sklepa Predsedstva Parlamenta z dne 26. junija 2014, s katerim je bil potrjen sklep generalnega sekretarja Parlamenta z dne 17. oktobra 2011, v katerem je bil, ob upoštevanju zneskov, prejetih iz dveh francoskih pokojninskih blagajn, določen mesečni znesek pokojnine, in v katerem je bilo odločeno, da je treba vrniti 127 065,19 EUR, ter, drugič, predlog za razglasitev ničnosti sklepa Parlamenta z dne 22. septembra 2014.

      Izrek

               1.

               Tožbi se zavrneta.

               2.

               François Musso nosi svoje stroške in stroške Evropskega parlamenta.

      (1)  UL C 351, 6.10.2014.


title: Zadeva T-350/03: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 18. septembra 2006 — Wirtschaftskammer Kärnten in best connect Ampere Strompool proti Komisiji ( Ničnostna tožba — Konkurenca — Odločba o razglasitvi koncentracije za združljivo s skupnim trgom — Pravne osebe — Akti, ki jih posamično zadevajo — Nedopustnost )

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/47

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 18. septembra 2006 — Wirtschaftskammer Kärnten in best connect Ampere Strompool proti Komisiji
   (Zadeva T-350/03) (1)

   („Ničnostna tožba - Konkurenca - Odločba o razglasitvi koncentracije za združljivo s skupnim trgom - Pravne osebe - Akti, ki jih posamično zadevajo - Nedopustnost“)
   (2006/C 294/100)
   Jezik postopka:nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Wirtschaftskammer Kärnten in best connect Ampere Strompool GmbH (Celovec, Avstrija) (zastopnik: M. Angerer, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: sprva A. Bouquet, S. Rating in K. Mojzesowicz, nato pa A. Bouquet in K. Mojzesowicz)
   Intervenient na strani tožečih strank: Ampere AG (Berlin, Nemčija) (zastopnika: C. von Hammerstein in C.-S. Schweer, odvetnika)
   Intervenienti na strani tožene stranke: Österreichische Elektrizitätswirtschafts-AG (Dunaj, Avstrija); EVN AG (Maria Enzersdorf, Avstrija); Wien Energie GmbH (Dunaj); Energie AG Oberösterreich (Linz, Avstrija); Burgenländische Elektrizitätswirtschafts-AG (Eisenstadt, Avstrija); in Linz AG für Energie, Telekommunikation, Verkehr und Kommunale Dienste (Linz) (zastopnika: S. Polster in H. Wollmann, odvetnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2004/271/ES z dne 11. junija 2003 o združljivosti koncentracije s skupnim trgom in Sporazum o EGP (zadeva COMP/M.2947 — Verbund/EnergieAllianz) (UL 2004, L 92, str. 91).
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Tožeči stranki nosita svoje stroške ter solidarno stroške, ki so jih priglasili Komisija in intervenienti Österreichische Elektrizitätswirtschafts-AG, EVN AG, Wien Energie GmbH, Energie AG Oberösterreich, Burgenländische Elektrizitätswirtschafts-AG in Linz AG für Energie, Telekommunikation, Verkehr und Kommunale Dienste.

               3)

               Intervenient Ampere AG nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 7 z dne 10.1.2004.


title: Združeni zadevi T-322/14 in T-325/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. maja 2016 – mobile.international/EUIPO – Rezon (mobile.de) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna in figurativna znamka Evropske unije mobile.de — Prejšnja figurativna nacionalna znamka mobile — Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke — Člen 15(1), člen 57(2) in člen 76(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Pravilo 40(6) Uredbe (ES) št. 2868/95)

text:
               27.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/9

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. maja 2016 – mobile.international/EUIPO – Rezon (mobile.de)
   (Združeni zadevi T-322/14 in T-325/14) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna in figurativna znamka Evropske unije mobile.de - Prejšnja figurativna nacionalna znamka mobile - Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke - Člen 15(1), člen 57(2) in člen 76(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Pravilo 40(6) Uredbe (ES) št. 2868/95))
   (2016/C 232/10)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: mobile.international GmbH (Kleinmachnow, Nemčija) (zastopnik: T. Lührig, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: M. Fischer, agent)

      Druga stranka pred odborom EUIPO za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Rezon OOD (Sofija, Bolgarija) (zastopnika: P. Kanchev in T. Ignatova, odvetnika)

      Predmet

   Tožbi zoper odločbi prvega odbora EUIPO za pritožbe z dne 9. januarja 2013 (zadeva R 922/2013-1) in z dne 13. februarja 2014 (zadeva R 951/2013-1) v zvezi s postopkoma za ugotovitev ničnosti med družbama mobile.international GmbH in Rezon OOD.

      Izrek

               1.

               Tožbi se zavrneta.

               2.

               Družbi mobile.international GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 235, 21.7.2014.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 1. julija 2004 v zadevi C-295/02 (Predlog za sprejem predhodne odločbe Niedersächsisches Oberverwaltungsgericht) Gisela Gerken proti Amt für Agrarstruktur Verden (Skupna kmetijska politika — Integrirani upravni in kontrolni sistem za nekatere programe pomoči Skupnosti — Uredbi (EGS) št. 3887/92 in (ES) št. 2419/2001 — Zahtevek za pomoč na žival — Nepravilnosti — Zmanjšanje zneska pomoči — Člen 2(2) Uredbe (ES, Euratom) št. 2988/95 — Retroaktivna uporaba manj stroge določbe)

text:
               28.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/3

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 1. julija 2004
   v zadevi C-295/02 (Predlog za sprejem predhodne odločbe Niedersächsisches Oberverwaltungsgericht) Gisela Gerken proti Amt für Agrarstruktur Verden (1)

   (Skupna kmetijska politika - Integrirani upravni in kontrolni sistem za nekatere programe pomoči Skupnosti - Uredbi (EGS) št. 3887/92 in (ES) št. 2419/2001 - Zahtevek za pomoč na žival - Nepravilnosti - Zmanjšanje zneska pomoči - Člen 2(2) Uredbe (ES, Euratom) št. 2988/95 - Retroaktivna uporaba manj stroge določbe)
   (2004/C 217/05)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-295/02, katere predmet je predlog Niedersächsisches Oberverwaltungsgericht (Nemčija), naslovljen na Sodišče, naj na podlagi člena 234 ES v postopku, ki poteka pred tem sodiščem med strankami Gisela Gerken in Amt für Agrarstruktur Verden, izda predhodno odločbo o razlagi členov 10(2), alinea a, Uredbe Komisije št. 3887/92 (EGS) z dne 23. decembra 1992 o podrobnih pravilih za uporabo integriranega upravnega in kontrolnega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti (UL L 391, str. 36), členov 44, 53 in 54 Uredbe Komisije (ES) št. 2419/2001 z dne 11. decembra 2001 o podrobnih pravilih za uporabo integriranega upravnega in kontrolnega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti, vzpostavljenega z Uredbo Sveta (EGS) št. 3508/92 (UL L 327, str. 11) in člena 2(2) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (UL L 312, str. 1), je Sodišče (drugi senat) v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, J.-P. Puissochet in R. Schintgen, sodnika, F. Macken (poročevalka) in N. Colneric, sodnici, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: M.-F. Contet, administrateur principal, dne 1. julija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:
   Člen 2(2) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti se mora razlagati tako, da morajo v primeru zahtevka za pomoč na žival, za katerega se ratione temporis uporablja Uredba Komisije št. 3887/92 (EGS) z dne 23. decembra 1992 o podrobnih pravilih za uporabo integriranega upravnega in kontrolnega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti, ki vsebuje nepravilnosti, ki imajo za posledico določitev kazni na podlagi člena 10(2), alinea a, te slednje uredbe, pristojni organi retroaktivno uporabljati določbe člena 44(1) Uredbe Komisije (ES) št. 2419/2001 z dne 11. decembra 2001 o podrobnih pravilih za uporabo integriranega upravnega in kontrolnega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti, vzpostavljenega z Uredbo Sveta (EGS) št. 3508/92, zato ker so določbe Uredbe št. 2419/2001 manj stroge za zadevno ravnanje.

      (1)  UL C 261, 26. 10. 2002.


title: Zadeva C-160/16: Tožba, vložena 18. marca 2016 – Evropska komisija/Helenska republika

text:
               11.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/3

         Tožba, vložena 18. marca 2016 – Evropska komisija/Helenska republika
   (Zadeva C-160/16)
   (2016/C 251/04)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Zavvos in K. Talabér-Ritz)

      Tožena stranka: Helenska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Helenska republika s tem, da ni predložila poročila o stroškovno optimalni ravni, kot je določeno s členom 5(2) Direktive 2010/31/EU (1) Evropskega parlamenta in Sveta za dne 19. maja 2010 o energetski učinkovitosti stavb, kakor je bila dopolnjena z Delegirano uredbo Komisije (EU) št. 244/2012 (2) z dne 16. januarja 2012, s katero je določen primerjalni metodološki okvir za izračunavanje stroškovno optimalnih ravni za minimalne zahteve glede energetske učinkovitosti stavb in elementov stavb, ni izpolnila obveznosti iz te določbe;

               —

               Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Evropska komisija je 18. marca 2016 proti Helenski republiki vložila tožbo, s katero je Sodišču predlagala, naj ugotovi, da Helenska republika s tem, da ni predložila poročila o stroškovno optimalni ravni, kot je določeno s členom 5(2) Direktive 2010/31/EU Evropskega parlamenta in Sveta za dne 19. maja 2010 o energetski učinkovitosti stavb, kakor je bila dopolnjena z Delegirano uredbo Komisije (EU) št. 244/2012 z dne 16. januarja 2012, s katero je določen primerjalni metodološki okvir za izračunavanje stroškovno optimalnih ravni za minimalne zahteve glede energetske učinkovitosti stavb in elementov stavb, ni izpolnila obveznosti iz te določbe.

               2.

               Komisija s tožbo zatrjuje, da grški organi kljub njenim večkratnim pozivom še niso predložili končnega poročila o stroškovno optimalni ravni za minimalne zahteve glede energetske učinkovitosti stavb in elementov stavb ob uporabi primerjalnega metodološkega okvira, določenega z Delegirano uredbo Komisije (EU) št. 244/2012 in da je zato podana kršitev člena 5(2) Direktive 2010/31/EU.

      (1)  UL L 153, 18.6. 2010, str. 13.

      (2)  UL L 81, 21.3.2012, str. 18.


title: Zadeva T-342/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. oktobra 2014 – Fuchs proti UUNT – Les Complices (Zvezda v krogu) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti z zvezdo v krogu — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti in prejšnja nacionalna figurativna znamka z zvezdo v krogu — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Razlikovalni učinek prejšnje znamke — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Razveljavitev prejšnje znamke Skupnosti — Ohranitev pravnega interesa — Neobstoj delne ustavitve postopka)

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/32

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. oktobra 2014 – Fuchs proti UUNT – Les Complices (Zvezda v krogu)
   (Zadeva T-342/12) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti z zvezdo v krogu - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti in prejšnja nacionalna figurativna znamka z zvezdo v krogu - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Razlikovalni učinek prejšnje znamke - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Razveljavitev prejšnje znamke Skupnosti - Ohranitev pravnega interesa - Neobstoj delne ustavitve postopka))
   2014/C 421/43
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Max Fuchs (Freyung, Nemčija) (zastopnik: C. Onken, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Les Complices SA (Montreuil-sous-Bois, Francija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora UUNT za pritožbe z dne 8. maja 2012 (zadeva R-2040/2011-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Les Complices SA in Maxom Fuchsom.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Maxu Fuchsu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 295, 29.9.2012.


title: Zadeva T-474/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 12. aprila 2013 – Oster Weinkellerei proti UUNT – Viñedos Emiliana (Igama) (Znamka Skupnosti — Ugotovitev ničnosti znamke, na kateri temelji ugovor — Ustavitev postopka)

text:
               8.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 164/17

         Sklep Splošnega sodišča z dne 12. aprila 2013 – Oster Weinkellerei proti UUNT – Viñedos Emiliana (Igama)
   (Zadeva T-474/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Ugotovitev ničnosti znamke, na kateri temelji ugovor - Ustavitev postopka)
   2013/C 164/31
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Andreas Oster Weinkellerei KG (Cochem, Nemčija) (zastopnik: N. Schindler, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Pohlmann, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Viñedos Emiliana, SA (Las Condes, Santiago, Čile)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 22. junija 2011 (zadeva R 637/2010-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med Andreas Oster Weinkellerei KG in Viñedos Emiliana, SA.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Tožeča stranka in UUNT nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 319, 29.10.2011.


title: Zadeva T-122/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. junija 2016 – Italija/Komisija (Neizvršitev sodbe Sodišča, s katero je bila ugotovljena neizpolnitev obveznosti države — Periodična denarna kazen — Odločba o plačilu denarne kazni — Metoda izračuna obresti za vračilo nezakonitih pomoči — Obrestne obresti)

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/39

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. junija 2016 – Italija/Komisija
   (Zadeva T-122/14) (1)

   ((Neizvršitev sodbe Sodišča, s katero je bila ugotovljena neizpolnitev obveznosti države - Periodična denarna kazen - Odločba o plačilu denarne kazni - Metoda izračuna obresti za vračilo nezakonitih pomoči - Obrestne obresti))
   (2016/C 270/43)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, agentka, skupaj z S. Fiorentinom, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: V. Di Bucci, G. Conte in B. Stromsky, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C (2013) 8681 final z dne 6. decembra 2013, s katerim je Komisija v okviru izvršitve sodbe z dne 17. novembra 2011, Komisija/Italija (C-496/09, EU:C:2011:740), določila znesek periodične denarne kazni, ki ga Italijanska republika dolguje za semester od 17. maja do 17. novembra 2012.

      Izrek

               1.

               Sklep Komisije C(2013) 8681 final z dne 6. decembra 2013 se razglasi za ničen.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 102, 7.4.2014.


title: Izbris zadeve C-109/05

text:
               28.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/10

         Izbris zadeve C-109/05 (1)

   (2006/C 22/19)

      (Jezik postopka: nemščina)

   S sklepom z dne 11. oktobra 2005 je predsednik Sodišča Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. C-109/05: Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji.

      (1)  UL C 132, 28.5.2005.


title: Zadeva F-76/14: Tožba, vložena 7. avgusta 2014 – ZZ proti Komisiji

text:
               3.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 388/30

         Tožba, vložena 7. avgusta 2014 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-76/14)
   2014/C 388/38
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: G. Suárez de Castro in M. Orman, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o nevključitvi tožeče stranke na rezervni seznam natečaja EPSO/AD/248/13.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Tožečo stranko naj se vključi na rezervni seznam navedenega natečaja, saj obstaja prosto mesto na rezervnem seznamu natečaja EPSO/AD/248/13 za sestavo rezerve za zaposlovanje administratorjev s področja 1 („Varnost zgradb“) in ker ima tožeča stranka oceno 53,38, kar je višja ocena od ocene, ki jo je EPSO kot najnižjo določil na 51,01;

               —

               podredno, glede na več nepravilnosti pri ocenjevanju preizkusa (d) naj se za nično razglasi ocenjevanje tega preizkusa (d) ter naj se kandidate natečaja razporedi glede na druge ocene, pridobljene brez nepravilnosti;

               —

               v primeru ugoditve tožbi naj se toženi stranki naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-134/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. junija 2016 – salesforce.com/EUIPO (SOCIAL.COM) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije SOCIAL.COM — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisnost — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               8.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. junija 2016 – salesforce.com/EUIPO (SOCIAL.COM)
   (Zadeva T-134/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije SOCIAL.COM - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisnost - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 287/26)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: salesforce.com, Inc. (San Francisco, Kalifornija, Združene države) (zastopnika: A. Nordemann in M. Maier, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: M. Fischer, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 20. januarja 2015 (zadeva R 1752/2014-4) v zvezi s zahtevo za registracijo besednega znaka SOCIAL.COM kot Znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi salesforce.com, Inc. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 171, 26.5.2015.


title: Zadeva C-406/13: Sklep predsednice drugega senata z dne 11. novembra 2014 – Evropska komisija/Romunija

text:
               16.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/10

         Sklep predsednice drugega senata z dne 11. novembra 2014 – Evropska komisija/Romunija
   (Zadeva C-406/13) (1)

   (2015/C 056/13)
   Jezik postopka: romunščina
   Predsednica drugega senata je odredila izbris zadeve.

      (1)  UL C 260, 7.9.2013.


title: Zadeva T-81/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. marca 2014 – FTI Touristik proti UUNT (BigXtra) (Znamka Skupnosti  — Prijava besedne znamke Skupnosti BigXtra  — Absolutni razlog za zavrnitev  — Neobstoj razlikovalnega učinka  — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/34

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. marca 2014 – FTI Touristik proti UUNT (BigXtra)
   (Zadeva T-81/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti BigXtra - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2014/C 142/43
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: FTI Touristik GmbH (München, Nemčija) (zastopnik: A. Parr, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Pohlmann, zastopnik)

      Predmet

   Tožba za razveljavitev odločbe R 2521/2011-1 prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranje trgu (UUNT) z dne 29. novembra 2012, ki se nanaša na registracijo besedne znamke BigXtra kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               FTI Touristik GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 108, 13.4.2013.


title: Zadeva T-241/16: Tožba, vložena 13. maja 2016 – El Corte Inglés/EUIPO – WE Brand (EW)

text:
               11.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/40

         Tožba, vložena 13. maja 2016 – El Corte Inglés/EUIPO – WE Brand (EW)
   (Zadeva T-241/16)
   (2016/C 251/46)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španija) (zastopnik: J. Rivas Zurdo, abogado)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: WE Brand Sàrl (Luxembourg, Luksemburg)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije, ki vsebuje besedni element „EW“– Prijava št. 12 326 468

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 11. februarja 2016 v zadevi R 426/2015-2

      Tožbeni predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               stranki oziroma strankam, ki nasprotujejo tej tožbi, naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-508/08: Tožba, vložena 20. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Malti

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/18

         Tožba, vložena 20. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Malti
   (Zadeva C-508/08)
   (2009/C 32/28)
   Jezik postopka: malteščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Aquilina, K. Simonsson, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Malta
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               razglasi naj se, da Republika Malta, s tem da je brez predhodnega javnega razpisa 16. aprila 2004 z družbo „Gozo Channel Company Ltd“ (GCCL) podpisala ekskluzivno pogodbo za opravljanje storitev po javnem naročilu, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima v skladu z Uredbo Sveta (EGS) št. 3577/92 (1) z dne 7. decembra 1992 o uporabi načela prostega pretoka storitev v pomorskem prometu med državami članicami,

               —

               Republiki Malti naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Da bi bilo mogoče skleniti ekskluzivno pogodbo za opravljanje pomorskih storitev med Malto in Gozo, morajo malteški organi dokazati, da je pogodba nujna, da se lahko na njeni podlagi določijo obveznosti iz javnega naročila, ki se jim zdijo potrebne za zagotovitev primerne storitve na zadevni prevozni poti in da je pogodba sorazmerna glede na želeni cilj.
   Medtem ko Komisija najprej priznava, da je primerna raven storitev vsekakor bistvena za prevozno pot med Malto in Gozo, pa tudi navaja, da malteški organi v tem primeru tega nikakor niso dokazali: zato niso niti poizkusili ugotoviti, ali je bil eden ali več izvajalcev pripravljenih zagotavljati to storitev pod istimi pogoji zgolj na gospodarski osnovi. Poleg tega niso dokazali, da je ekskluzivnost, ki jo ima družba GCCL, ustrezno in sorazmerno sredstvo za dosego tega cilja.
   Poleg tega je dejstvo, da je bila ta pogodba sklenjena brez kakršnega koli predhodnega javnega razpisa Skupnosti, na podlagi katerega se zagotovi nediskriminatoren dostop vsem zainteresiranim izvajalcem, v nasprotju z zahtevami, ki izhajajo iz Uredbe (EGS) št. 3577/92.

      (1)  UL L 364, str. 7.


title: Zadeva C-274/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 18. maja 2017 – Margarethe Yüce, Ali Yüce, Emin Yüce, Emre Yüce/TUIfly GmbH

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/32

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 18. maja 2017 – Margarethe Yüce, Ali Yüce, Emin Yüce, Emre Yüce/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-274/17)
   (2017/C 239/40)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Margarethe Yüce, Ali Yüce, Emin Yüce, Emre Yüce H

      Tožena stranka: TUIfly GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali odsotnost z dela pomembnega dela letalskega osebja dejanskega letalskega prevoznika, ki je potrebno za izvedbo leta, zaradi bolniškega staleža pomeni izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)? Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: kakšna mora biti stopnja odsotnosti z dela za domnevo obstoja takšnih razmer?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: ali spontana odsotnost z dela pomembnega dela letalskega osebja dejanskega letalskega prevoznika, ki je potrebno za izvedbo leta, zaradi prekinitve dela, ki nima podlage v delovnem pravu in zakonodaji o kolektivnih pogodbah („nezakonita stavka“) pomeni izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004? Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: kakšna mora biti stopnja odsotnosti z dela za domnevo obstoja takšnih razmer?

               3.

               Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje pritrdilen: ali so morale izredne razmere obstajati v času odpovedanega leta, ali pa ima dejanski letalski prevoznik na podlagi poslovnih razlogov pravico pripraviti nov program letov?

               4.

               Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje pritrdilen: ali se možnost izognitve nanaša na izredne razmere ali na posledice nastopa izrednih razmer?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91; UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10