title: Zadeva C-336/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret (Danska) 16. julija 2012 – Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser proti Manova A/S

text:
               22.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret (Danska) 16. julija 2012 – Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser proti Manova A/S
   (Zadeva C-336/12)
   2012/C 287/47
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Østre Landsret

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser

      Tožena stranka: Manova A/S

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali načelo enakega obravnavanja, ki ga določa pravo Unije, pomeni, da po poteku roka za predložitev kandidature v zvezi z javnim razpisom naročnik ne sme pozvati kandidata, naj predloži svoj zadnji letni računovodski izkaz, katerega predložitev je bila zahtevana v obvestilu o predizbirnem postopku, če ta kandidat te dokumentacije ni priložil kandidaturi?


title: Zadeva C-338/06: Tožba, vložena 4. avgusta 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

text:
               28.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/12

         Tožba, vložena 4. avgusta 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-338/06)
   (2006/C 261/22)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Braun in R. Vidal Puig, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotoviti, naj se, da Kraljevina Španija s tem, da v svojo zakonodajo ni pravilno prenesla Direktive Sveta 77/91/EGS (1) z dne 13. decembra 1976 o uskladitvi zaščitnih ukrepov za varovanje interesov družbenikov in tretjih oseb, ki jih države članice zahtevajo od gospodarskih družb v skladu z drugim odstavkom člena 58 Pogodbe glede ustanavljanja delniških družb ter ohranjanja in spreminjanja njihovega kapitala, zato da se oblikujejo zaščitni ukrepi z enakim učinkom v vsej Skupnosti, ni izpolnila obveznosti iz te direktive, zlasti iz:

                           (1)

                           člena 42 v zvezi s členom 29(1) in (4), z omogočanjem da skupščina odobri izdajo novih delnic brez pravice do prednostnega vpisa po ceni ki je nerazumno nizka;

                           (2)

                           člena 29(1), z dodelitvijo pravice do prednostnega vpisa delnic zaradi povečanja kapitala z denarnimi vložki ne le delničarjem ampak tudi imetnikom zamenljivih obveznic;

                           (3)

                           člena 29(6) v zvezi s členom 29(1), z dodelitvijo pravice prednostnega vpisa za zamenljive obveznice, ne le delničarjem ampak tudi imetnikom zamenljivih obveznic iz prejšnjih emisij.

                           (4)

                           člena 29(6) v zvezi s členom 29(4), ker ni predvideno, da lahko skupščina delničarjev odloči o izključitvi predhodne pravice do vpisa za zamenljive obveznice.

               —

               Naj se Kraljevini Španiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija ocenjuje, da je s členi 158, 159 in 293 Kraljevega zakonodajnega dekreta 1564/1989 z dne 22. decembra 1989 s katerim je bilo potrjeno besedila zakona o delniški družbi (LSA) direktiva 77/91/EGS napačno prenesena ker:

               (1)

               člen 159(1)(c), druga alineja LSA krši člen 42 v zvezi s členom 29(1) in (4) direktive 77/91/EGS, ker omogoča da skupščina delničarjev odobri izdajo novih delnic brez pravice do prednostnega vpisa po ceni pod tržno vrednostjo;

               (2)

               člen 158(1) LSA krši člen 29(1) direktive 77/91/EGS ker dodeljuje pravico prednostnega vpisa delnic zaradi povečanja kapitala z denarnimi vložki ne le delničarjem ampak tudi imetnikom zamenljivih obveznic;

               (3)

               člen 158(1) LSA krši člen 29(6) direktive 77/91/EGS v zvezi z členom 29(1) z dodelitvijo pravice prednostnega vpisa za zamenljive obveznice, ne le delničarjem ampak tudi imetnikom zamenljivih obveznic iz prejšnjih emisij;

               (4)

               člen 293(2) LSA krši člen 29(6) direktive 77/91/EGS v zvezi z členom 29(4) ker ni predvideno, da lahko skupščina delničarjev odloči o izključitvi predhodne pravice do vpisa za zamenljive obveznice.

      (1)  UL L 26, 31.1.1977, str. 1 – EE 17/01, str. 44.


title: Zadeva F-50/09: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 12. maja 2011 – Missir Mamachi di Lusignano proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Odškodninska tožba — Pravilo o skladnosti zahtevka, pritožbe in tožbe na področju odškodnin — Kontradiktornost postopka — Uporaba tajnega dokumenta z oznako „Restreint UE“ v sodnem postopku — Nepogodbena odgovornost institucij — Krivdna odgovornost — Vzročna zveza — Več vzrokov za nastanek škode — Dejanje tretjega — Objektivna odgovornost — Dolžnost pomoči — Obveznost institucije, da zagotovi varovanje svojega osebja — Umor uradnika in njegove soproge s strani tretje osebe — Izguba možnosti za preživetje)

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/39

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 12. maja 2011 – Missir Mamachi di Lusignano proti Komisiji
   (Zadeva F-50/09) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Odškodninska tožba - Pravilo o skladnosti zahtevka, pritožbe in tožbe na področju odškodnin - Kontradiktornost postopka - Uporaba tajnega dokumenta z oznako „Restreint UE“ v sodnem postopku - Nepogodbena odgovornost institucij - Krivdna odgovornost - Vzročna zveza - Več vzrokov za nastanek škode - Dejanje tretjega - Objektivna odgovornost - Dolžnost pomoči - Obveznost institucije, da zagotovi varovanje svojega osebja - Umor uradnika in njegove soproge s strani tretje osebe - Izguba možnosti za preživetje)
   2011/C 232/66
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Livio Missir Mamachi di Lusignano (Kerkhove-Avelgem, Belgija) (zastopniki: F. Di Gianni, R. Antonini in N. Sibona, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Pignataro, B. Eggers in D. Martin, zastopniki)

      Predmet

   Predlog, naj se toženi stranki iz naslova povrnitve nepremoženjske in premoženjske škode, ki jo je tožeča stranka utrpela zaradi umora svojega sina, nekdanjega uradnika, naloži plačilo odškodnine.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Izvlečki iz dokumenta iz leta 2006 o pravilih in merilih varnosti, ki jih je Komisija posredovala v postopku pred Sodiščem za uslužbence, se takoj pošljejo Evropski komisiji s „stopnjo tajnosti Restreint UE“.

               3.

               Evropski komisiji se naloži plačilo vseh stroškov.

      (1)  UL C 167, 18.7.2009, str. 27.


title: Zadeva F-84/09: Tožba, vložena 16. oktobra 2009 – Larue in Seigneur proti Evropski centralni banki

text:
               19.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/44

         Tožba, vložena 16. oktobra 2009 – Larue in Seigneur proti Evropski centralni banki
   (Zadeva F-84/09)
   2009/C 312/73
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Emmanuel Larue in Olivier Seigneur (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka

      Predmet in opis spora

   Predlog za razglasitev ničnosti plačilnega lista za januar 2009.

      Predlogi tožečih strank

               —

               Plačilni list za januar 2009 naj se razglasi za ničnega.

               —

               Odločbi z dne 20. aprila 2009 in z dne 6. avgusta 2009, ki se nanašata na zavrnitev predlogov za ponovni pregled in pritožb, ki sta jih vložili tožeči stranki, naj se, če je treba, razglasita za nični.

               —

               Iz naslova ukrepov procesnega vodstva naj se toženo stranko pozove k predložitvi upravnega spisa, vsaj dokumentov DG-H glede splošne prilagoditve plač za leto 2009, ki so bili predloženi izvršilnemu odboru, dokumentov DG-H glede splošne prilagoditve plač za leto 2009, ki so bili predloženi Svetu guvernerjev in odločbe Sveta guvernerjev o splošni prilagoditvi plač za leto 2009.

               —

               Toženi stranki naj se naloži plačilo odškodnine za škodo, nastalo tožečima strankama, in sicer 5 000 EUR na tožečo stranko, ker se jima je od 1. januarja 2009 zmanjšala kupna moč, izplačilo razlike v plači od 1. januarja 2009, ki ustreza povišanju plače tožečih strank za 1,5 % in za katero se obračunajo obresti na zneske dolgovanih razlik v plači tožečih strank od njihove zapadlosti do plačila. Obrestna mera se izračuna na podlagi stopnje, ki jo je Evropska centralna banka določila za glavne transakcije ponovnega financiranja in ki velja v zadevnem obdobju, povečane za dve odstotni točki.

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-152/14: Tožba, vložena 5. marca 2014 – Medilab proti Komisiji in ECB

text:
               26.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 159/32

         Tožba, vložena 5. marca 2014 – Medilab proti Komisiji in ECB
   (Zadeva T-152/14)
   2014/C 159/44
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Medilab Ltd (Nikozija, Ciper) (zastopnika: C. Paschalides, Solicitor, in A. Paschalides, odvetnik)

      Toženi stranki: Evropska centralna banka in Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               toženima strankama naloži, da morata tožeči stranki povrniti škodo na podlagi člena 268 PDEU.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka navaja, da je bila zaradi toženih strank prikrajšana za denar na svojem računu, saj sta ti za njen depozit pri njeni banki prehitro uporabili instrument za reševanje z zasebnimi sredstvi kot enega od pogojev za finančno pomoč Cipru 26. aprila 2013 na podlagi člena 13 Pogodbe o ustanovitvi evropskega mehanizma za stabilnost iz leta 2012, in sicer: a) toženi stranki sta „očitno in resno prekoračili meje“ svojih pooblastil, ki jih imata kot instituciji EU na podlagi člena 136(3) PDEU; b) nezakonito opustili učinkovit nadzor nad svojimi funkcijami kot instituciji EU; c) prehitro uporabili instrument za reševanje z zasebnimi sredstvi za depozite Bank of Cyprus in Cyprus Popular Bank, ki še ni bil prenesen v pravo EU; d) omejili prenos denarja in imetnikom depozitov preprečili, da bi svoje premoženje dvignili in/ali prenesli v varnejše institucije; in e) sta pri tem kršili načeli pravne varnosti in enakosti ter človekove pravice.


title: Zadeva T-331/12: Tožba, vložena 27. julija 2012 – Sartorius Weighing Technology proti UUNT (upodobitev rumenega loka na spodnjem robu prikazovalnika)

text:
               22.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/34

         Tožba, vložena 27. julija 2012 – Sartorius Weighing Technology proti UUNT (upodobitev rumenega loka na spodnjem robu prikazovalnika)
   (Zadeva T-331/12)
   2012/C 287/64
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sartorius Weighing Technology GmbH (Göttingen, Nemčija) (zastopnik: K. Welkerling, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               razveljavitev odločbe odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 3. maja 2012 v zadevi R 1783/2011-1;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naj se naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški, nastalimi v pritožbenem postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: siceršnja znamka v obliki rumenega loka na spodnjem zunanjem robu elektronskega prikazovalnika, za blago iz razredov 7, 9, 10 in 11

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009


title: Zadeva C-315/08: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 29. septembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Angelo Grisoli proti Regione Lombardia (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika — Člen 49 PDEU — Svoboda ustanavljanja — Javno zdravje — Lekarne — Bližina — Oskrba prebivalcev z zdravili — Uporabno dovoljenje — Ozemeljska razporeditev lekarn — Najmanjša razdalja med lekarnami)

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/20

      Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 29. septembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Angelo Grisoli proti Regione Lombardia
      (Zadeva C-315/08) (1)

      (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika - Člen 49 PDEU - Svoboda ustanavljanja - Javno zdravje - Lekarne - Bližina - Oskrba prebivalcev z zdravili - Uporabno dovoljenje - Ozemeljska razporeditev lekarn - Najmanjša razdalja med lekarnami)
      (2012/C 25/34)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Angelo Grisoli

         Tožena stranka: Regione Lombardia

         ob udeležbi: Comune di Roccafranca

         Predmet

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Consiglio di Stato – Razlaga členov 152 ES in 153 ES – Odprtje novih lekarn – Nacionalna zakonodaja, ki določa omejitve glede na število prebivalcev in predpisuje pogoje za odobritev odprtja nove lekarne

         Izrek

      Člen 49 PDEU ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki določa omejitve za odprtje novih lekarn, in sicer s tem, da določa,

                  —

                  da je mogoče v občinah z manj kot 4 000 prebivalci odpreti samo eno lekarno,

                  —

                  v občinah z več kot 4 000 prebivalci pa morata biti za odprtje nove lekarne izpolnjena pogoja, kot sta najmanj 50-odstotno preseganje števila prebivalcev, ki se zahteva za lekarno, in upoštevanje najmanjše razdalje do že obstoječih lekarn,

            če ta zakonodaja z odstopanjem od temeljnih pravil omogoča zadostno število lekarn, ki lahko zagotavljajo ustrezne lekarniške storitve na območjih s posebnimi demografskimi in geografskimi značilnostmi, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 260, 11.10.2008.


title: Zadeva T-246/14: Tožba, vložena 17. aprila 2014 – Yoworld proti UUNT – Nestlé (yogorino)

text:
               21.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/21

         Tožba, vložena 17. aprila 2014 – Yoworld proti UUNT – Nestlé (yogorino)
   (Zadeva T-246/14)
   2014/C 235/29
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Yoworld SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnika: A. Tornato in D. Hazan, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Švica)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 20. decembra 2013 v zadevi R 115/2013-2 razveljavi;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka z besednim elementom „yogorino“ za proizvode in storitve iz razredov 5, 35 in 43 – prijava znamke Skupnosti št. 9 4 36  536

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: prejšnja znamka Skupnosti št. 7 2 56  829

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi in delna razveljavitev izpodbijane odločbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009


title: Zadeva C-285/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 7. junija 2012 – Aboubacar Diakite proti Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

text:
               4.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 7. junija 2012 – Aboubacar Diakite proti Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
   (Zadeva C-285/12)
   2012/C 235/21
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Aboubacar Diakite

      Tožena stranka: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

      Vprašanji za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 15(c) direktive Sveta Evropske unije 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite (1) razlagati tako, da ta določba daje zaščito samo v primeru „notranjega oboroženega spopada“, kakor izhaja iz mednarodnega humanitarnega prava, zlasti iz člena 3 štirih ženevskih konvencij z dne 12. avgusta 1949 (ki se nanašajo na izboljšanje usode ranjenih in bolnih pripadnikov oboroženih sil na bojišču, izboljšanje usode ranjenih in bolnih pripadnikov oboroženih sil, ravnanje z vojnimi ujetniki in zaščito civilnih oseb med vojno), ki je tem skupen?
   Če je treba pojem „notranji oboroženi spopad“ iz člena 15(c) zgoraj navedene direktive razlagati neodvisno od člena 3 štirih ženevskih konvencij z dne 12. avgusta 1949, ki je tem skupen, na podlagi katerih meril je v takem primeru mogoče presoditi obstoj takega „notranjega oboroženega spopada“?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 7, str. 96.


title: Zadeva T-435/09 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 15. marca 2010 – GL2006 Europe proti Komisiji in OLAF (Začasna odredba — Programi Skupnosti na področju raziskav in tehnološkega razvoja — Arbitražna klavzula — Nalog za izterjavo — Opomin — Predlog za odložitev izvršitve — Denarna škoda — Neobstoj izrednih okoliščin — Neobstoj nujnosti)

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/46

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 15. marca 2010 – GL2006 Europe proti Komisiji in OLAF
   (Zadeva T-435/09 R)
   (Začasna odredba - Programi Skupnosti na področju raziskav in tehnološkega razvoja - Arbitražna klavzula - Nalog za izterjavo - Opomin - Predlog za odložitev izvršitve - Denarna škoda - Neobstoj izrednih okoliščin - Neobstoj nujnosti)
   2010/C 113/76
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: GL2006 Europe Ltd (Birmingham, Združeno kraljestvo) (zastopnika: M. Gardenal in E. Belinguier-Raiz, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: S. Delaude in N. Bambara, zastopnika, skupaj z R. Van der Houtom, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za odložitev izvršitve odločbe, ki jo vsebuje dopis Komisije z dne 10. julija 2009, s katerim je ta ustavila sodelovanje tožeče stranke pri dveh projektih Skupnosti, in opominov, izdanih 7. avgusta 2009, s katerimi je zahtevala vračilo zneskov, ki so bili plačani v okviru projektov Skupnosti, pri katerih je tožeča stranka sodelovala.

      Izrek

               1.

               Šteje se, da je Evropska Komisija edina tožena stranka.

               2.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-499/11 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. julija 2013 – The Dow Chemical Company, Dow Deutschland Inc., Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH, Dow Europe GmbH proti Evropski komisiji (Pritožba — Omejevalni sporazumi — Trg butadienskega kavčuka in emulzijskega stiren-butadienskega kavčuka — Določanje ciljnih cen, razdelitev strank na podlagi sporazumov o nenapadanju in izmenjava poslovnih podatkov — Odgovornost za kršitveno ravnanje — Diskrecijska pravica Komisije — Množitelj z odvračalnim učinkom — Enako obravnavanje)

text:
               7.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/7

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. julija 2013 – The Dow Chemical Company, Dow Deutschland Inc., Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH, Dow Europe GmbH proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-499/11 P) (1)

   (Pritožba - Omejevalni sporazumi - Trg butadienskega kavčuka in emulzijskega stiren-butadienskega kavčuka - Določanje ciljnih cen, razdelitev strank na podlagi sporazumov o nenapadanju in izmenjava poslovnih podatkov - Odgovornost za kršitveno ravnanje - Diskrecijska pravica Komisije - Množitelj z odvračalnim učinkom - Enako obravnavanje)
   2013/C 260/11
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnice: The Dow Chemical Company, Dow Deutschland Inc., Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH, Dow Europe GmbH (zastopniki: D. Schroeder, T. Kuhn in T. Graf, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: M. Kellerbauer in V. Bottka, agenta)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 13. julija 2011 – Dow Chemical in drugi proti Komisiji (T-42/07), s katero je Splošno sodišče delno zavrnilo tožbo za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 5700 final z dne 29. novembra 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe ES in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva št. COMP/F/38.638 – butadienski kavčuk in emulzijski stiren-butadienski kavčuk) v zvezi z omejevalnim sporazumom o določanju ciljnih cen, razdelitvi strank na podlagi sporazumov o nenapadanju in izmenjavi poslovnih podatkov in, podredno, za znižanje globe, naložene tožečim strankam

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbe Dow Chemical Company, Dow Deutschland Inc., Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH in Dow Europe GmbH nosijo svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 252, 27.8.2011.


title: Zadeva T-338/07 P: Pritožba, ki jo je 4. septembra 2007 vložila Irène Bianchi zoper sodbo, ki jo je 28. junija 2007 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi Bianchi proti Fondation européenne pour la formation, F-38/06

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/57

         Pritožba, ki jo je 4. septembra 2007 vložila Irène Bianchi zoper sodbo, ki jo je 28. junija 2007 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi Bianchi proti Fondation européenne pour la formation, F-38/06
   (Zadeva T-338/07 P)
   (2007/C 269/102)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Pritožnica: Irène Bianchi (Turin, Italija) (zastopnik: M.-A. Lucas, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Fondation européenne pour la formation
   Predlogi pritožnice:

               —

               sodba drugega senata Sodišča za uslužbence z dne 28. junija 2007 v zadevi F-38/06 naj se razveljavi;

               —

               ugodi naj se predlogom pritožnice v postopku na prvi stopnji;

               —

               Fondation européenne pour la formation naj se naloži plačilo stroškov postopkov na obeh stopnjah.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica v utemeljitev svoje pritožbe navaja, da Sodišče za uslužbence ni upoštevalo oziroma je izkrivilo določena dejstva, kar naj bi pripeljalo do napačne presoje dejstev ob kršitvi členov 25, drugi odstavek, in 26 Kadrovskih predpisov. Prav tako trdi, da je Sodišče za uslužbence kršilo pravo Skupnosti in zlasti postopkovna pravila, s tem da je izkrivilo dokaze, ki jih je predložila pritožnica. Nazadnje se sklicuje na pritožbeni razlog kršitve obveznosti obrazložitve in napačno uporabo prava, ki naj bi izhajala iz domnevnega neupoštevanja oziroma izkrivljanja dejstev oziroma njihovih dokazov in netočne ugotovitve dejstev.


title: Zadeva T-715/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. maja 2015 – Lidl Stiftung/UUNT – Horno del Espinar (Castello) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti Castello — Prejšnja nacionalna figurativna znamka Castelló — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Pravica do izjave — Člen 75, drugi stavek, Uredbe št. 207/2009)

text:
               22.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 5. maja 2015 – Lidl Stiftung/UUNT – Horno del Espinar (Castello)
   (Zadeva T-715/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti Castello - Prejšnja nacionalna figurativna znamka Castelló - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Pravica do izjave - Člen 75, drugi stavek, Uredbe št. 207/2009))
   (2015/C 205/40)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Nemčija) (zastopniki: M. Wolter, M. Kefferpütz in A. Marx, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Geroulakos, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom UUNT za pritožbe: Horno del Espinar, SL (EL Espinar, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora UUNT za pritožbe z dne 1. oktobra 2013 (zadeva R 2338/2012-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Horno del Espinar, SL in Lidl Stiftung & Co. KG.

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora Urada za usklajevanje na notranjem trgu za pritožbe (znamke in modeli) (UUNT) z dne 1. oktobra 2013 (zadeva R 2338/2012 2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Horno del Espinar, SL in Lidl Stiftung & Co. KG se razveljavi.

               2.

               UUNT se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 78, 15.3.2014.


title: Zadeva C-61/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesarbeitsgerichts Berlin-Brandenburg (Nemčija) 6. februarja 2017 – Miriam Bichat/APSB – Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesarbeitsgerichts Berlin-Brandenburg (Nemčija) 6. februarja 2017 – Miriam Bichat/APSB – Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG
   (Zadeva C-61/17)
   (2017/C 144/30)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Miriam Bichat

      Tožena stranka: APSB – Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               „Ali je obvladujoče podjetje v smislu člena 2(4), prvi pododstavek, Direktive Sveta 98/59/ES z dne 20. julija 1998 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti (1) le podjetje, katerega vpliv prek deležev in glasovalnih pravice je zagotovljen, ali zadostuje tudi že pogodbeno ali de facto zagotovljen vpliv (na primer na podlagi možnosti fizičnih oseb, da dajejo navodila)?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje ta, da ni potreben vpliv, zagotovljen prek deležev in glasovalnih pravic:
               ali gre za ‚odločitev o kolektivnem odpustu‘ v smislu člena 2(4), prvi pododstavek, Direktive 98/59/EG tudi takrat, kadar obvladujoče podjetje delodajalcu postavi takšne pogoje, da mora ta iz poslovnih razlogov izvesti kolektivne odpuste?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen:
               ali je treba v skladu s členom 2(4), drugi pododstavek, v povezavi z odstavkom 3(a) in točko (b)(i) ter odstavkom 1 Direktive 98/59/ES predstavništvo delavcev obvestiti tudi o tem, kateri poslovni ali drugi razlogi so obvladujoče podjetje napeljali k odločitvam, ki so delodajalca privedle do tega, da namerava izvesti kolektivne odpuste?

               4.

               Ali je združljivo s členom 2(4), v povezavi z odstavkom 3(a) in točko (b)(i) ter odstavkom 1 člena 2 Direktive 98/59/ES, da se delavcem – ki v sodnem postopku zahtevajo ugotovitev nezakonitosti odpovedi delovnega razmerja, izvedene v okviru kolektivnega odpusta, pri čemer se sklicujejo na to, da delodajalec, ki je dal odpoved, ni pravilno izvedel posvetovanja s predstavniki delavcev – naložita pojasnilna dolžnost in dokazno breme, ki presegata pojasnilo dejstev v zvezi z obvladovanjem?

               5.

               Če je odgovor na četrto vprašanje pritrdilen:
               Katere dodatne pojasnilne in dokazne obveznosti se smejo v tem primeru v skladu z navedenimi predpisi naložiti delodajalcem?“

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 327.


title: Zadeva T-474/17: Tožba, vložena 1. avgusta 2017 – Portugalska/Komisija

text:
               23.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 357/16

         Tožba, vložena 1. avgusta 2017 – Portugalska/Komisija
   (Zadeva T-474/17)
   (2017/C 357/21)
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Portugalska republika (zastopniki: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão, J. Saraiva de Almeida, agenti)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost Izvedbenega sklepa Komisije C(2017) 4136 z dne 26. junija 2017 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije v delu v katerem so iz financiranja Unije izključeni stroški, ki jih je priglasila Portugalska in ki se nanašajo na domnevno nespoštovanje zgornjih meja in rokov plačila;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev določb člena 11 Uredbe Komisije (ES) št. 885/2006 z dne 21. junija 2006 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005 glede akreditacije plačilnih agencij in drugih organov ter potrditve obračunov EKJS in EKSRP (UL 2006, L 171, str. 90).

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 8 Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/2003 (UL 2009, L 30, str. 16).

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 31(4) Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 o financiranju skupne kmetijske politike (UL 2005, L 209, str. 1).

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev členov 9(3) in 17 Uredbe Komisije (ES) št. 968/2006 z dne 27. junija 2006 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 320/2006 o ustanovitvi začasne sheme za prestrukturiranje industrije sladkorja v Skupnosti (UL 2006, L 176, str. 32).


title: Zadeva T-343/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 25. marca 2009 — allsafe Jungfalk proti UUNT (ALLSAFE) ( Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti ALLSAFE — Absolutni razlogi za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Opisni značaj — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               16.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/34

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 25. marca 2009 — allsafe Jungfalk proti UUNT (ALLSAFE)
   (Zadeva T-343/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti ALLSAFE - Absolutni razlogi za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Opisni značaj - Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   2009/C 113/70
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: allsafe Jungfalk GmbH & Co. KG (Engen, Nemčija) (zastopniki: P. Mes, J. Bühling, C. Graf von der Groeben, G. Rother, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt in M. Bergermann, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: S. Schäffner, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 11. julija 2007 (zadeva R 454/2006-4), ki se nanaša na registracijo besednega znaka ALLSAFE kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Družbi allsafe Jungfalk GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 269, 10.11.2007.


title: Zadeva T-313/08: Tožba, vložena 12. avgusta 2008 – Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore proti Komisiji

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/33

         Tožba, vložena 12. avgusta 2008 – Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore proti Komisiji
   (Zadeva T-313/08)
   (2008/C 272/61)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore Snc (Catania, Italija) (zastopniki: A. Maiorana, A. De Matteis, A. De Francesco, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se Uredba Komisije (ES) št. 530/2008, z dne 12. junija 2008, ki je bila objavljena v UL L 155 z dne 13. junija 2008.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim iz zadeve Republika Italija proti Komisiji, T-305/08. Zatrjuje se zlasti kršitev člena 12 Pogodbe ES. Tožeče stranke v zvezi s tem zatrjujejo, da je izpodbijana uredba diskriminatorna v korist Kraljevine Španije, katere kvota je bila izčrpana 23 junija, ne pa 16 junija.


title: Zadeva T-364/11: Tožba, vložena 12. julija 2011 – Arla Foods proti UUNT – Artax (Lactofree)

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/26

         Tožba, vložena 12. julija 2011 – Arla Foods proti UUNT – Artax (Lactofree)
   (Zadeva T-364/11)
   2011/C 282/55
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Arla Foods AMBA (Viby J, Danska) (zastopnik: J. Hansen, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Artax Beteiligungs- und Vermögensverwaltungs AG (Linz, Avstrija)

      Predloga

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 18. aprila 2011 v zadevi R 1357/2009-2 naj se razveljavi, registracijo znamke Skupnosti št. 4647533 pa naj se za proizvode iz razredov 5, 29, 30 in 32 v skladu z odločbo oddelka za izbris z dne 11. septembra 2009 razglasi za nično; in

               —

               toženi stranki in drugi stranki pred odborom za pritožbo naj se naloži plačilo stroškov postopkov pred oddelkom za izbris, odborom za pritožbe in Splošnim sodiščem.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: figurativna znamka „Lactofree“, za proizvode iz razredov 5, 29, 30 in 32 – registracija znamke Skupnosti št. 4647533.

      Imetnik znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti, je svojo zahtevo vložila na podlagi členov 53(1)(a) in 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 in je temeljila na registraciji prejšnje znamke Skupnosti št. 4532751 za figurativno znamko (v barvah) „lactofree“ za proizvode iz razreda 29.

      Odločba oddelka za izbris: ugoditev zahtevi za ugotovitev ničnosti glede dela proizvodov.

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za izbris in zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti.

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 53(1)(a) in 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe iz primerjave znakov izvedel napačne sklepe in s tem v celoti napačno presodil, ali obstaja verjetnost zmede glede figurativnih znamk „lactofree“ in „Lactofree“.


title: Zadeva C-406/07: Sodba Sodišča (tretji senat senat) z dne 23. aprila 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Svoboda ustanavljanja — Prosti pretok kapitala — Neposredno obdavčenje — Obdavčitev dividend iz naslova delnic družb — Davčna stopnja za osebne družbe)

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/10

         Sodba Sodišča (tretji senat senat) z dne 23. aprila 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-406/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Svoboda ustanavljanja - Prosti pretok kapitala - Neposredno obdavčenje - Obdavčitev dividend iz naslova delnic družb - Davčna stopnja za osebne družbe)
   2009/C 141/14
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: D. Triantafyllou, zastopnik)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopniki: P. Mylonopoulos, M. Tassopoulou in I. Pouli, zastopniki)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države — Kršitev členov 43 ES in 56 ES — Nacionalna ureditev, ki določa davčno oprostitev le za dividende, ki jih razdelijo domače družbe, ne pa tudi za dividende, ki jih razdelijo družbe s sedežem v drugi državi članici.

      Izrek

               1)

               Helenska republika s tem, da za dividende tujih družb uporablja manj ugodnejši davčni sistem kot pa za dividende domačih družb, ni izpolnila obveznosti iz členov 43 ES in 56 ES ter iz ustreznih členov Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992, in sicer njegovih členov 31 in 40.
               Helenska republika s tem, da ohranja v veljavi določbe zakonika o davku na dobiček (zakon št. 2238/1994, kot je bil spremenjen z zakonom št. 3296/2004), na podlagi katerega so tuje osebne družbe v Grčiji obdavčene višje kot pa domače osebne družbe, ni izpolnila obveznosti iz člena 43 ES in člena 31 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru.

               2)

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 269, 10.11.2007.


title: Zadeva F-32/10: Tožba, vložena 14. maja 2010 – Wilk proti Komisiji

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/60

         Tožba, vložena 14. maja 2010 – Wilk proti Komisiji
   (Zadeva F-32/10)
   2010/C 179/106
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Christian Wilk (Trier, Nemčija) (zastopnik: R. Adam, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe s katero je naložena vrnitev polovice nastanitvenega dodatka, ki je bil izplačan tožeči stranki, zaradi njegove ločitve, in odškodninski zahtevek.

      Predlog tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije z dne 20. avgusta 2009 in 8 septembra 2009 s katero je bilo naloženi vračilo domnevno prevelikega izplačanega zneska naj se razglasi za nično;

               —

               odločba Komisije z dne 15. februarja 2010 s katero je bila potrjena utemeljenost te naložitve vračila naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži vračilo zneska, ki ga je odvzela skupaj z zakonitimi zamudnimi obrestmi od odvzema do vračila;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo odškodnine za grob poseg v podobo in ugled tožeče stranke;

               —

               podredno, tožeči stranki naj se pridrži pravica da za nastalo škodo zahteva še odškodnino;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-611/13: Tožba, vložena 21. novembra 2013 – Australian Gold proti UUNT – Effect Management & Holding (HOT)

text:
               25.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/34

         Tožba, vložena 21. novembra 2013 – Australian Gold proti UUNT – Effect Management & Holding (HOT)
   (Zadeva T-611/13)
   2014/C 24/63
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Australian Gold LLC (Indianapolis, Združene države) (zastopnika: A. von Mühlendahl in H. Hartwig, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Effect Management & Holding GmbH (Vöcklabruck, Avstrija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 10. septembra 2013 v zadevi R 1881/2012-4 razveljavi;

               —

               toženi stranki in drugi stranki pred odborom za pritožbe, če bo intervenirala, naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „HOT“, za proizvode iz razredov 3, 5, 16 in 25 – mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, št. 797 277

      Imetnik znamke Skupnosti: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: razlogi iz člena 52(1)(a) v povezavi s členom 7(1)(b) in (c) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009

      Odločba oddelka za izbris: delna ugoditev zahtevi za ugotovitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: delna zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 52(1)(a) v povezavi s členoma 7(1)(a), (b) in (c) ter 8(3) Uredbe Sveta št. 207/2009


title: Zadeva T-132/04: Tožba Andréa Bonneta proti Sodišču Evropskih skupnosti, vložena dne 2. aprila 2004

text:
               26.6.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 168/7

         Tožba Andréa Bonneta proti Sodišču Evropskih skupnosti, vložena dne 2. aprila 2004
   (Zadeva T-132/04)
   (2004/C 168/12)
   Jezik postopka: francoščina
   André Bonnet, stanujoč v Saint Pierre de Vassols (Francija), ki ga zastopa Hervé de Lepinau, avocat, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 2. aprila 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Sodišču Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razglasi za nične odločbe z dne 11. februarja 2004 in 4. marca 2004, kakor tudi odločbo o imenovanju druge osebe na delovno mesto, na katerega bi morala biti imenovana tožeča stranka.

               —

               Razsodi, da mora zaposlitev z dne 4. februarja 2004 učinkovati od dne 1. marca 2004 dalje.

               —

               Naloži Sodišču Evropskih skupnosti, da tožeči stranki plača znesek 100.000,00 EUR iz naslova njene nepremoženjske škode, kakor tudi znesek 5.000,00 EUR na mesec od dne 1. marca dalje pa vse do dejanskega nastopa funkcij tožeče stranke.

               —

               Podredno, v kolikor odločba Sodišča prve stopnje ne bi imela neizogibno za posledico, da tožeča stranka nastopi funkcije, da naloži Sodišču Evropskih skupnosti v plačilo znesek 260.000,00 EUR z zakonitimi zamudnimi obrestmi od dneva vložitve te tožbe dalje.

               —

               Vsekakor pa Sodišču Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka je kandidirala za delovno mesto lecteur d'arrêts v kabinetu Predsednika Sodišča. Tožeča stranka navaja, da je bila izbrana po izbirnem postopku, da pa zaradi izpodbijanih odločb ni bila imenovana na to delovno mesto.
   V obrazložitvi tožbe tožeča stranka navaja, da šef kabineta ni pristojen za imenovanja strokovnih sodelavcev na Sodišču. Tožeča stranka med drugim uveljavlja tudi kršitev bistvenih določb postopka kot so npr. načelo paralelizma oblik, nezadostna obrazložitev in kršitev pravice do obrambe.
   Tožeča stranka ravno tako navaja kršenje pridobljenih pravic, načela prepovedi retroaktivnosti, načela pravne varnosti, kakor tudi načela spoštovanja zasebnega življenja in načela politične nevtralnosti. Na koncu pa tožeča stranka navaja tudi zlorabo pooblastil.


title: Zadeva C-206/09: Sklep predsednika Sodišča z dne 18. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/29

         Sklep predsednika Sodišča z dne 18. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-206/09) (1)

   2010/C 51/53

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 180, 1.8.2009.


title: Zadeva T-481/08: Sklep Splošnega sodišča z dne 8. februarja 2010 – Alisei proti Komisiji ( Ničnostna tožba — Zunanji ukrepi in ERS — Dokončanje revizije in sprejetje končnega poročila — Povsem pogodben akt — Nepristojnost — Neobstoj neposrednega nanašanja — Nedopustnost — Odškodninska tožba — Očitna nedopustnost )

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/40

         Sklep Splošnega sodišča z dne 8. februarja 2010 – Alisei proti Komisiji
   (Zadeva T-481/08) (1)

   („Ničnostna tožba - Zunanji ukrepi in ERS - Dokončanje revizije in sprejetje končnega poročila - Povsem pogodben akt - Nepristojnost - Neobstoj neposrednega nanašanja - Nedopustnost - Odškodninska tožba - Očitna nedopustnost“)
   2010/C 100/63
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Alisei (Rim, Italija) (zastopniki: F. Sciaudone, R. Sciaudone, S. Gobbato, R. Rio in A. Neri, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. van Nuffel in L. Prete, zastopnika)

      Predmet

   Na eni strani predlog za razglasitev ničnosti odločbe, ki jo domnevno vsebuje dopis Komisije z dne 19. avgusta 2008, o povračilu dela predplačil, plačanih tožeči stranki v okviru nekaterih projektov o sodelovanju pri razvoju in človekoljubni pomoči, ki jih financirata proračun Skupnosti ali Evropski razvojni sklad (ERS), ter na drugi strani predlog za povrnitev škode, ki je domnevno nastala tožeči stranki zaradi ravnanja Komisije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Združenju Alisei se naloži stroške postopka.

      (1)  UL C 6, 10.1.2009.


title: Zadeva T-352/15: Tožba, vložena 29. junija 2015 – DEI/Komisija

text:
               5.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/10

         Tožba, vložena 29. junija 2015 – DEI/Komisija
   (Zadeva T-352/15)
   (2015/C 328/09)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (Atene, Grčija) (zastopniki: E. Bourtzalas, D. Waelbroeck, Ch. Tagaras, Ch. Synodinos in Ε. Salaka, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Evropske komisije C (2015) 1942 final z dne 25. marca 2015 v postopku SA.38101 razglasi za ničen v delu, v katerem je z njim ugotovljeno, da družbi Aluminium SA ni bila dodeljena nikakršna državna pomoč in da zato ni treba sprožiti formalnega postopka preiskave iz člena 108(2) PDEU;

               —

               Sklep Evropske komisije C (2015) 1942 final z dne 25. marca 2015 v postopku SA.34991 razglasi za ničen v delu, v katerem je z njim ugotovljeno, da je prijava družbe DEI glede državne pomoči, ki izhaja iz obrazložitve odločbe 346/2012 grškega regulatornega organa za energijo (RAE), s sprejetjem odločbe 1/2013 arbitražnega sodišča postala brezpredmetna, in

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov, ki so nastali družbi DEI.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: bistvena kršitev postopka, saj izpodbijani akt ne izpolnjuje postopkovnih zahtev za sprejetje takega sklepa.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Neobstoj ustrezne obrazložitve, protislovnost in kršitev obveznosti preučitve vseh pravnih in dejanskih elementov, ki so upoštevni za presojo, ali so bila z arbitražnim sporazumom opredeljena „jasna in objektivna merila“ ki „so omejevala diskrecijsko pravico arbitrov“ in so imela za „logično posledico“ dokončno določitev cene električne energije.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: očitna napačna uporaba prava pri razlagi in uporabi merila preudarnega zasebnega vlagatelja ter členov 107(1) PDEU in 108(2) PDEU glede presoje, da je cena električne energije, določena z odločbo arbitražnega sodišča, „logična posledica meril, ki so bila pravilno določena v arbitražnem sporazumu“.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: očitna napačna uporaba prava pri razlagi in uporabi členov 107 PDEU in 108 PDEU glede presoje, da Komisiji ni bilo treba opraviti kompleksnih ekonomskih ocen ter očitna napačna uporaba prava in očitna napaka pri presoji dejstev, ker Komisija ni preučila vprašanj, ki so bistvena za ugotavljanje obstoja državne pomoči.

               5.

               Peti tožbeni razlog: očitna napačna uporaba prava pri uporabi členov 107(1) PDEU in 108(2) PDEU ter očitna napaka pri presoji dejstev v zvezi z uporabo merila preudarnega zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: očitna napačna uporaba prava pri razlagi in uporabi člena 107(1) PDEU, kršitev obveznosti obrazložitve in očitna napaka pri presoji dejstev v zvezi z odločitvijo Komisije, da ne preišče prijave družbe DEI iz leta 2012, na podlagi presoje, da je ta prijava po sprejetju odločbe arbitražnega sodišča 1/2013 „postala brezpredmetna“.


title: Zadeva T-512/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. decembra 2015 – Front Polisario/Svet (Zunanji odnosi — Sporazum v obliki izmenjave pisem med Unijo in Marokom — Vzajemni ukrepi liberalizacije v zvezi s kmetijskimi proizvodi, predelanimi kmetijskimi proizvodi ter ribami in ribiškimi proizvodi — Uporaba sporazuma za Zahodno Saharo — Front Polisario — Ničnostna tožba — Procesno upravičenje — Neposredno in posamično nanašanje — Dopustnost — Skladnost z mednarodnim pravom — Obveznost obrazložitve — Pravica do obrambe)

text:
               22.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 68/26

         Sodba Splošnega sodišča z dne 10. decembra 2015 – Front Polisario/Svet
   (Zadeva T-512/12) (1)

   ((Zunanji odnosi - Sporazum v obliki izmenjave pisem med Unijo in Marokom - Vzajemni ukrepi liberalizacije v zvezi s kmetijskimi proizvodi, predelanimi kmetijskimi proizvodi ter ribami in ribiškimi proizvodi - Uporaba sporazuma za Zahodno Saharo - Front Polisario - Ničnostna tožba - Procesno upravičenje - Neposredno in posamično nanašanje - Dopustnost - Skladnost z mednarodnim pravom - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe))
   (2016/C 068/33)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka:: Front populaire pour la libération de la saguia-el-hamra et du rio de oro (Front Polisario) (zastopnika: sprva C. E. Hafiz in G. Devers, nato G. Devers, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: S. Kyriakopoulou, A. Westerhof Löfflerová in N. Rouam, agenti)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopniki: sprva F. Castillo de la Torre, E. Paasivirta in D. Stefanov, nato F. Castillo de la Torre in E. Paasivirta, agenti)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta z dne 8. marca 2012 o sklenitvi Sporazuma v obliki izmenjave pisem med Evropsko unijo in Kraljevino Maroko o vzajemnih ukrepih liberalizacije v zvezi s kmetijskimi proizvodi, predelanimi kmetijskimi proizvodi ter ribami in ribiškimi proizvodi, nadomestitvi protokolov 1, 2 in 3 ter njihovih prilog ter spremembah Evro-mediteranskega sporazuma o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani ter Kraljevino Maroko na drugi strani (2012/497/EU) (UL L 241, str. 2).

      Izrek

               1.

               Sklep Sveta z dne 8. marca 2012 o sklenitvi Sporazuma v obliki izmenjave pisem med Evropsko unijo in Kraljevino Maroko o vzajemnih ukrepih liberalizacije v zvezi s kmetijskimi proizvodi, predelanimi kmetijskimi proizvodi ter ribami in ribiškimi proizvodi, nadomestitvi protokolov 1, 2 in 3 ter njihovih prilog ter spremembah Evro-mediteranskega sporazuma o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani ter Kraljevino Maroko na drugi strani (2012/497/EU) se razglasi za ničnega v delu, v katerem potrjuje uporabo tega sporazuma za Zahodno Saharo.

               2.

               Svet Evropske unije in Evropska komisija nosita svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Front populaire pour la libération de la saguia-el-hamra et du rio de oro (Front Polisario).

      (1)  UL C 55, 23.2.2013.


title: Zadeva T-603/14: Tožba, vložena 11. avgusta 2014 – Drex Technologies proti Svetu

text:
               13.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 361/21

         Tožba, vložena 11. avgusta 2014 – Drex Technologies proti Svetu
   (Zadeva T-603/14)
   2014/C 361/31
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Drex Technologies SA (Tortola, Britanski Deviški otoki) (zastopnika: E. Ruchat in C. Cornet d’Elzius, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbo tožeče stranke razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               posledično Evropski uniji naloži povrnitev škode, ki jo je utrpela tožeča stranka, v višini 10  000 EUR;

               —

               Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge, ki so v bistvu enaki ali podobni razlogom, navedenim v zadevi T-592/14, Makhlouf proti Svetu.


title: Zadeva C-72/06: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena  7. februarja 2006

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/12

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena 7. februarja 2006
   (Zadeva C-72/06)
   (2006/C 74/24)
   Jezik postopka: grščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Maria Kontoú Durande in Carmel O'Reilly, pravni svetovalki v pravni službi, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je 7. februarja 2006 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Helenski republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Helenska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2003/9/ES (1) z dne 27. januarja 2003 o minimalnih standardih za sprejem prosilcev za azil, oziroma v vsakem primeru s tem, da o sprejetju navedenih predpisov ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 26 te direktive;

               2.

               Helenski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos direktive v nacionalni pravni red se je iztekel 6. februarja 2005.

      (1)  UL L 31, 6.2.2003, str. 18.


title: Zadeva T-334/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2012 – Leifheit proti UUNT – Vermop Salmon (Twist System) (Znamka Skupnosti — Postopek za razglasitev ničnosti — Besedna znamka Skupnosti Twist System — Prejšnji besedni znamki Skupnosti TWIX in TWIXTER — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člena 8(1)(b) in 53(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               25.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 258/18

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2012 – Leifheit proti UUNT – Vermop Salmon (Twist System)
   (Zadeva T-334/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek za razglasitev ničnosti - Besedna znamka Skupnosti Twist System - Prejšnji besedni znamki Skupnosti TWIX in TWIXTER - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člena 8(1)(b) in 53(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2012/C 258/30
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Leifheit AG (Nassau, Nemčija) (zastopnika: G. Hasselblatt in V. Töbelmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Vermop Salmon GmbH (Gilching, Nemčija) (zastopniki: W. von der Osten-Sacken, O. Sude in M. Ring, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 12. maja 2010 (združeni zadevi R 924/2009-1 in R 1013/2009-1) v zvezi s postopkom za razglasitev ničnosti med družbama Vermop Salmon GmbH in Leifheit AG.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Leifheit AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 288, 23.10.2010.


title: Zadeva C-454/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākās tiesas Senāts (Republika Latvija) 1. septembra 2011 – Gunārs Pusts proti Lauku atbalsta dienests

text:
               12.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākās tiesas Senāts (Republika Latvija) 1. septembra 2011 – Gunārs Pusts proti Lauku atbalsta dienests
   (Zadeva C-454/11)
   2011/C 331/19
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākās tiesas Senāts

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Gunārs Pusts

      Tožena stranka: Lauku atbalsta dienests

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba predpise Evropske unije, ki urejajo povračilo pomoči, razlagati tako, da se lahko izplačilo pomoči šteje za neupravičeno, če prejemnik pomoči ni spoštoval postopka, določenega za vložitev zahtevka za pomoč, čeprav je izpolnjeval svoje obveznosti?

               2.

               Ali je zakonodaja, ki določa, da je zaveza prejemnika pomoči prekinjena – ta prekinitev pa je nastala samo zato, ker ni bil vložen zahtevek – ne da bi bila prejemniku pomoči dana možnost, da se glede tega opredeli, skladna s pravom Evropske unije, ki ureja povračilo pomoči?

               3.

               Ali je zakonodaja, v skladu s katero – če ni več mogoče opraviti preverjanj na kraju samem (ker je preteklo eno leto), iz česar se sklepa, da je zaveza prejemnika pomoči prekinjena – mora prejemnik pomoči povrniti celotno pomoč, ki jo je že pridobil v obdobju zaveze, tudi če so bili ti zneski dodeljeni in izplačani že za več let, skladna s pravom Evropske unije, ki ureja povračilo pomoči?


title: Zadeva C-199/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Združenem kraljestvu, vložena dne 4. maja 2004

text:
               10.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/4

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Združenem kraljestvu, vložena dne 4. maja 2004
   (Zadeva C-199/04)
   (2004/C 179/09)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Claire-Francoise Durand in Florence Simonetti, zastopnici, skupaj z Anneli Howard, barrister, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 4. maja 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Združenem kraljestvu.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, da:

               1.

               ugotovi, da Združeno kraljestvo Velike Britanije in Severne Irske ni sprejelo vseh potrebnih ukrepov za zagotovitev popolnega in pravilnega izvajanja členov 2,3,4,5,6,8 in 9 Direktive Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje, (1) spremenjene z Direktivo Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997 (2).

               2.

               Združenemu kraljestvu Veliki Britaniji in Severni Irski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Ni sporno, da je Združeno kraljestvo sprejelo potrebno zakonodajo za izvajanje Direktive 85/337 kot tudi sprememb uvedenih z Direktivo 97/11. Ta tožba se nanaša na način, kako so organi Združenega kraljestva razlagali in uporabljali relevantne določbe, ki kot navaja Komisija, ne zagotavlja pravilnega in popolnega izvajanja direktive v nacionalnem pravu, tako v njeni spremenjeni kot nespremenjeni obliki.
   V tej tožbi Komisija postavlja v ospredje dve kršitvi in sicer:

               a.)

               da uporaba s strani organov Združenega kraljestva domačega testa „bistvene spremembe uporabe“ glede postopka za sprejem prostorskih ureditvenih aktov, skupaj z ozko definicijo „projekta“, povzroča, da izključuje določene projekte in spremembe projektov iz zakonitega okvira Direktive, kar ima za posledico, da se postopki presoje vplivov na okolje ne uporabljajo za te projekte; in

               b.)

               da vlada Združenega kraljestva ni ustrezno integrirala svojega nadzora nad prostorskim planiranjem in nadzora nad onesnaževanjem okolja, tako da ni zagotovila uskladitev z obveznostmi iz člena 3 in 8 Direktive.

      (1)  UL L175, 05.07.1985, p.40

      (2)  UL L 73, 14.03.1997, p.5


title: Zadeva C-506/08 P: Pritožba, ki jo je vložila Kraljevina Švedska 14. novembra 2008 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji razširjeni senat) z dne 9. septembra 2008 v zadevi T-403/05, MyTravel Group plc proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/6

         Pritožba, ki jo je vložila Kraljevina Švedska 14. novembra 2008 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji razširjeni senat) z dne 9. septembra 2008 v zadevi T-403/05, MyTravel Group plc proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-506/08 P)
   (2009/C 55/09)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Pritožnica: Kraljevina Švedska (zastopniki: K. Petkovska, A. Falk, in S. Johannesson, zastopniki)

      Drugi stranki v postopku: MyTravel Group plc, Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnice:
   Pritožnica predlaga Sodišču, naj:

               —

               razveljavi točko 2 izreka sodbe Sodišča prve stopnje z dne 9. septembra 2008 (1) v zadevi T-403/05,

               —

               razglasi Odločbo Komisije z dne 5. septembra 2005 (D(2005) 8461) za nično, kot je MyTravel Group plc predlagala Sodišču prve stopnje, v delu, v katerem se nanaša na dostop do poročila in drugih dokumentov delovnega gradiva Komisije,

               —

               razglasi Odločbo Komisije z dne 12. oktobra 2005 (D(2005) 9763) za nično, kot je MyTravel Group plc predlagala Sodišču prve stopnje, v delu, v katerem se nanaša na zavrnitev dostopa do drugih notranjih dokumentov Komisije, in

               —

               Komisiji naloži stroške postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Načelo transparentnosti in dostopa do dokumentov institucij je zelo pomembno načelo pri celotnem delovanju institucij in zato je zelo pomembno tudi pri upravnem postopku znotraj institucije. Člen 2(3) Uredbe o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije določa tudi, da se uredba uporablja za vse dokumente institucij, to je za dokumente, ki jih institucije pripravijo ali prejmejo in so v njihovi lasti, na vseh področjih delovanja Evropske unije. Sodišče prve stopnje pa je glede bistvenih vprašanj presodilo, da velja splošna zahteva tajnosti za notranje dokumente na upravnem področju. To pa ni skladno z načelom transparentnosti.

               2.

               Po pritožničinem mnenju naj bi iz presoje Sodišča prve stopnje v zvezi s prvo odločbo – ki se nanaša na poročilo in z njim povezane dokumente – izhajalo, da ni potrebno, da Komisija preuči vprašanje glede razkritja vsebine vsakega posamičnega dokumenta in da preuči občutljivost podatkov v poročilu in drugih dokumentov, ampak nasprotno, da je bilo upravičeno, da se zavrne razkritje, saj drugače uradniki ne bi mogli svobodno podajati svojega mnenja. Na podlagi presoje Sodišča prve stopnje na splošno glede varstva svobode mnenja avtorja dokumenta ni mogoče določiti, kdaj se lahko razkrije notranji dokument, če se ga sploh lahko razkrije.

               3.

               Pritožnica meni, da Sodišče prve stopnje tudi pri drugi odločbi – ki se nanaša na druge dokumente iz spisa – ni spoštovalo temeljnih zahtev preučitve, da se določi, ali je vsebina vsakega posamičnega dokumenta tako občutljiva, da bi razkritje resno oslabilo postopek odločanja. Iz presoje Sodišča prve stopnje na splošno v bistvu izhaja, da bi bilo za uradnike Komisije nemogoče, da svobodno komunicirajo, če bi podatki, ki se ne nahajajo v končni odločbi, postali javni. Na podlagi take presoje ni treba opraviti nobene preučitve, da bi ugotovili, ali so zadevni dokumenti tako občutljivi, da bi njihovo razkritje oslabilo postopek odločanja.

               4.

               Pritožnica se sprašuje, ali lahko poročilo pooblaščenca za zaslišanje in dopis Generalnega direktorata za konkurenco, naslovljenega na posvetovalni odbor, res štejeta za notranja dokumenta, za katera se na podlagi določb o varstvu postopka notranjega odločanja lahko ohrani tajnost.

               5.

               Po mnenju pritožnice je presoja Sodišča prve stopnje glede mnenja pravne službe v nasprotju s sodbo Sodišča v zadevi Turco. Čeprav se ta primer ne nanaša na zakonodajo, je jasno, da je treba tudi v tem primeru opraviti preučitev glede vsebine mnenj. Dejstvo, da bi se lahko izpodbijala zakonitost predhodno sprejete odločbe, ni samo po sebi razlog za nerazkritje dokumenta – ravno nasprotno. Tudi odsotnost podatkov sama po sebi lahko vzpodbudi pomisleke o zakonitosti določene odločitve in o legitimnosti postopka odločanja kot celote. Tveganju, da bi prišlo do takih pomislekov, bi se lahko prav tako izognili, če bi Komisija v odločbi jasno navedla razloge, zakaj se je odločila za rešitev, ki ji jo je pravna služba odsvetovala. Trditev, da bi bila pravna služba bolj zadržana in previdnejša, nima podlage, prav tako kot tudi ne presoja Sodišča prve stopnje v zvezi z drugimi dokumenti. Poleg tega pritožnica meni, da je trditev, da bi pravna služba težko zastopala drugačno stališče na sodišču, obrazložena s presplošnimi pojmi, da bi lahko dokazali, da gre za nevarnost, ki je razumno predvidljiva in ne zgolj hipotetična.

               6.

               Pritožnica ne dvomi, da je lahko velik del vsebine zadevnih dokumentov zelo občutljiv in da mora ostati tajen. Vendar mora biti tak sklep podkrepljen, v skladu s sodno prakso, s specifično in posamično preučitvijo, da se lahko ugotovi, ali bi razkritje vsebine dokumenta resno oslabilo interes za varstvo.

               7.

               Glede svobode mnenja uradnikov pritožnica želi izpostaviti, da ima uradnik dolžnost izvajati naloge, ki so mu naložene, v skladu s Kadrovskimi predpisi za uradnike, zaposlene na institucijah Skupnosti. Dejstvo, da ima javnost zakonito pravico vpogleda v njegovo delo, ne pomeni upravičenega razloga, da ne bi primerno opravljal svojih nalog.

               8.

               Podjetje, ki je udeleženo pri koncentraciji podjetij, ima pravico, kot vsak državljan Unije ali vsako podjetje, ki ima sedež v Evropski uniji, da se seznani z dokumentom, tudi če so podatki v dokumentu zaupni zaradi varstva postopka odločanja, če prevlada javni interes za razkritje. Nagib, ki ga je izpostavila MyTravel, lahko dejansko pomeni tak javni interes in ne more biti zavrnjen brez nadaljnih preučitev – kot je to storilo Sodišče prve stopnje – zgolj s sklicevanjem na zasebne interese pritožnice. Pritožnica v zvezi s tem ni dolžna ničesar navajati ali dokazati; institucije morajo dokazati, da ni prevladal javni interes.

               9.

               Protižnica trdi, da je Sodišče prve stopnje s sodbo kršilo pravo Skupnosti in ni pravilno uporabilo člena 4(2), druga alinea, in člena 4(3), drugi pododstavek, Uredbe o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije.

               10.

               V vsakem primeru zelo verjetno obstajajo deli dokumentov, ki bi jih na podlagi določb o delnem razkritju iz člena 4(6) Uredbe o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije, lahko razkrili.

      (1)  UL C 272, str. 18.


title: Zadeva T-866/16: Tožba, vložena 22. decembra 2016 – SilverTours/EUIPO (billiger–mietwagen.de)

text:
               20.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/33

         Tožba, vložena 22. decembra 2016 – SilverTours/EUIPO (billiger–mietwagen.de)
   (Zadeva T-866/16)
   (2017/C 053/41)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: SilverTours GmbH (Freiburg im Breisgau, Nemčija) (zastopnik: P. Neuwald, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Unije „billiger-mietwagen.de“ – prijava št. 14 343 099

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora EUIPO za pritožbe z dne 3. novembra 2016 v zadevi R 206/2016-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 76(1), prvi stavek, Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-321/04: Tožba Air Bourbon proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 29. julija 2004

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/48

         Tožba Air Bourbon proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 29. julija 2004
   (Zadeva T-321/04)
   (2004/C 262/91)
   Jezik postopka: francoščina
   Družba Air Bourbon, s sedežem v Sainte-Marie, La Réunion (Francija), ki jo zastopa Saveur Vaisse, avocat, je dne 29. julija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično Odločbo Komisije K(2003)4708-končna z dne 16. decembra 2003, s katero je dovolila francoski državi, da družbi Air Austral dodeli državno pomoč;

               —

               naloži Komisiji in francoski državi sprejem potrebnih ukrepov, da družba Air Austral povrne neupravičeno prejete pomoči;

               —

               na podlagi člena 87(2) Poslovnika Komisiji naloži plačilo zneska 10.000 EUR za poplačilo stroškov v korist družbe Air Bourbon.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti Odločbe K(2003)4708 z dne 16. decembra 2003, s katero je Komisija na podlagi člena 87(3) Pogodbe štela, da je pomoč, dodeljena družbi AIR AUSTRAL, združljiva s skupnim trgom. V konkretnem primeru naj bi šlo za pomoč za tekoče poslovanje v znesku 1.950.536 EUR v obliki znižanja davkov za davkoplačevalce, ki bodo zato, da se vzpostavi nova letalska linija PARIS/LA REUNION, vložili v prenovitev opreme dveh letal tipa B 777-2000 in v okviru skupno ustanovljene družbe z neomejeno odgovornostjo (d.n.o.) najeli to opremo pri AIR AUSTRAL za dobo petih let ter mu jo kasneje odstopili za nedoločen znesek.
   Izpodbijana odločba temelji na domnevi, da je zadevna pomoč pomoč za tekoče poslovanje, ki je v smislu smernic o pomočeh za regionalni razvoj lahko odobrena za nadomestilo dela presežnih stroškov za pot v ultraobrobna področja, h katerim sodi la Réunion.
   Po mnenju tožeče stranke sporna pomoč ni združljiva s skupnim trgom iz sledečih razlogov:

               —

               pomoč je dejansko pomoč za tekoče poslovanje z namenom pridobitve prevoznih materialov, ki naj bi bila skladno s prej navedenimi smernicami prepovedana;

               —

               pomoč je dodeljena samo družbi AIR AUSTRAL in ustvarja neravnovesje med izkrivljanjem konkurence in koristmi v zvezi z razvojem regije;

               —

               pomoč naj ne bi spoštovala načela prepovedi kumulacije javnih pomoči, družba AIR AUSTRAL je namreč iz sredstev regije in departmaja la Réunion že prejela denarne prispevke, ki ne ustrezajo vlaganjem zasebnega vlagatelja v normalnih tržnih pogojih. Ti prispevki naj bi družbi med drugim omogočili nadpovprečno zmogljivost ponudbe na letalski liniji Paris/Saint Denis;

               —

               ta pomoč ruši sedanje ravnovesje med koristmi pomoči za regionalni razvoj na eni strani in med izkrivljanjem pogojev za konkurenco med AIR AUSTRAL in tožečo stranko na drugi strani.

         AIR BOURBON hkrati uveljavlja kršitev svojih pravic obrambe, kot jih zagotavlja člen 88(3) Pogodbe.


title: Zadeva T-419/09: Tožba, vložena 16. oktobra 2009 – Cybergun proti UUNT – Umarex Sportwaffen (AK 47)

text:
               19.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/37

         Tožba, vložena 16. oktobra 2009 – Cybergun proti UUNT – Umarex Sportwaffen (AK 47)
   (Zadeva T-419/09)
   2009/C 312/60
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Cybergun (Bondoufle, Francija) (zastopnik: S. Guyot, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Umarex Sportwaffen GmbH & Co. KG (Arnsberg, Nemčija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 5. avgusta 2009 naj se razveljavi, ker je bila z njo razglašena ničnost znamke AK 47 zaradi njene opisnosti na podlagi člena 51(1)(a), to je pravne podlage, na katero se pritožba ne nanaša,

               —

               UUNT naj se v skladu s členoma 87(2) in 91 Poslovnika naloži plačilo stroškov, ki vključujejo stroške, ki jih je tožeča stranka priglasila v zvezi s tem postopkom, to so med drugim stroški prevoda dokumentov, nagrade njenemu odvetniku ter stroške bivanja in potne stroške; Sodišču prve stopnje se predlaga, da te stroške oceni na 20 000 EUR.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka „AK 47“ za proizvode iz razreda 28 – znamka Skupnosti št. 4 528 378

      Imetnik znamke Skupnosti: Cybergun

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Umarex Sportwaffen GmbH & Co. Kommanditgesellschaft

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev predloga za ugotovitev ničnosti zadevne znamke

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za izbris in razglasitev ničnosti znamke Skupnosti

      Navajani tožbeni razlogi:

   Pravna podlaga, in sicer člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 40/94 [postal člen 52(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009], na kateri naj bi temeljila ničnost znamke zaradi opisnosti, naj ne bi bila nikoli navedena v pisnih stališčih, izmenjanih v postopku pred prvim odborom za pritožbe, poleg tega pa naj bi bila presoja opisnosti znamke nepravilna.


title: Zadeva C-31/08: Sklep predsednika Sodišča z dne 6. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               13.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/13

         Sklep predsednika Sodišča z dne 6. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-31/08) (1)

   (2008/C 236/22)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 79, 29.3.2008.


title: Zadeva C-657/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija) 12. decembra 2013 – Verder LabTec GmbH & Co. KG proti Finanzamt Hilden

text:
               8.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/8

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija) 12. decembra 2013 – Verder LabTec GmbH & Co. KG proti Finanzamt Hilden
      (Zadeva C-657/13)
      (2014/C 71/13)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgericht Düsseldorf

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Verder LabTec GmbH & Co. KG

         Tožena stranka: Finanzamt Hilden

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je združljivo s svobodo ustanavljanja iz člena 49 Pogodbe o delovanju Evropske unije, da za prenos sredstev iz poslovne enote na nacionalnem ozemlju na poslovno enoto istega podjetja v tujini nacionalna ureditev določa, da gre za uporabo za neposlovne namene, pri čemer zaradi razkritja skritih rezerv pride do dobička, povezanega z uporabo za neposlovne namene, in da druga nacionalna ureditev omogoča, da se navedeni dobiček razporedi enakomerno na pet ali deset poslovnih let?


title: Zadeva T-281/08: Tožba, vložena 15. julija 2008 – Avstrija proti Komisiji

text:
               27.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/16

         Tožba, vložena 15. julija 2008 – Avstrija proti Komisiji
   (Zadeva T-281/08)
   (2008/C 247/30)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Republika Avstrija (zastopnik: C. Pesendorfer)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se Odločba Komisije K (2008) 1625 z dne 30. aprila 2008 o državni pomoči Avstrije št. C 56/2006 konč. (nekdanja NN 77/2006) za privatizacijo Bank Burgenland;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija Odločbo Komisije K (2008) 1625 konč. z dne 30. aprila 2008, s katero je Komisija odločila, da državna pomoč, ki jo je Avstrija odobrila zavarovalni družbi Grazer Wechselseitige Versicherung AG in GW Beteiligungserwerbs- und -verwaltungs-GmbH v povezavi s privatizacijo HYPO Bank Burgenland AG krši člen 88(3) Pogodbe ES in je zato nezdružljiva s skupnim trgom.
   Glede utemeljitve tožbe se sklicuje na povzetek tožbenih razlogov v zadevi Burgenland proti Komisiji, T-268/08.


title: Zadeva C-22/09: Tožba, vložena 15. januarja 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               4.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/13

         Tožba, vložena 15. januarja 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-22/09)
   (2009/C 82/24)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: B. Schima in L. de Schietere de Lophem, zastopnika)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg
   Predloga tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/91/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2002 o energetski učinkovitosti stavb (1), oziroma v vsakem primeru s tem, da jih ni sporočilo Komisiji, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive;

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2002/91/ES se je iztekel 4. januarja 2006. Tožena stranka do vložitve te tožbe še ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za prenos Direktive, oziroma jih v vsakem primeru še ni sporočila Komisiji.

      (1)  UL L 1, 4.1.2003, str. 65.


title: Združene zadeve T-333/04 in T-334/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 18. aprila 2007 – House of Donuts International proti UUNT – Panrico (House of donuts) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijave figurativnih znamk Skupnosti House of donuts – Prejšnje nacionalne besedne znamke DONUT in prejšnje figurativne znamke donuts – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede )

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/33

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 18. aprila 2007 – House of Donuts International proti UUNT – Panrico (House of donuts)
   (Združene zadeve T-333/04 in T-334/04) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijave figurativnih znamk Skupnosti House of donuts - Prejšnje nacionalne besedne znamke DONUT in prejšnje figurativne znamke donuts - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede“)
   (2007/C 96/68)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: House of Donuts International (George Town, Grand Cayman) (zastopnik: N. Decker, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: S. Laitinen in A. Folliard-Monguiral, zastopnika)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Panrico, SA (Barcelona, Španija) (zastopnik: D. Pellisé Urquiza, odvetnik)
   Predmet
   Dve tožbi, vloženi zoper odločbi četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 12. maja 2004 (zadevi R 1034/2001-4 in R 1036/2001-4) v zvezi s postopki z ugovorom med Panrico, SA in House of Donuts International.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plčailo stroškov Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in intervenientke.

      (1)  UL C 300, 4.12.2004.


title: Združeni zadevi C-400/13 in C-408/13: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. decembra 2014 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Düsseldorf, Amtsgericht Karlsruhe – Nemčija) – Sophia Marie Nicole Sanders, ki jo zastopa Marianne Sanders/David Verhaegen (C-400/13), Barbara Huber/Manfred Huber (C-408/13) (Predhodno odločanje — Območje svobode, varnosti in pravice — Sodelovanje v civilnih zadevah — Uredba št. 4/2009 — Člen 3 — Pristojnost za odločanje v tožbi, ki se nanaša na preživninsko obveznost osebe s prebivališčem v drugi državi članici — Nacionalna ureditev, ki uvaja koncentracijo pristojnosti)

text:
               23.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/8

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. decembra 2014 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Düsseldorf, Amtsgericht Karlsruhe – Nemčija) – Sophia Marie Nicole Sanders, ki jo zastopa Marianne Sanders/David Verhaegen (C-400/13), Barbara Huber/Manfred Huber (C-408/13)
   (Združeni zadevi C-400/13 in C-408/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Območje svobode, varnosti in pravice - Sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba št. 4/2009 - Člen 3 - Pristojnost za odločanje v tožbi, ki se nanaša na preživninsko obveznost osebe s prebivališčem v drugi državi članici - Nacionalna ureditev, ki uvaja koncentracijo pristojnosti))
   (2015/C 065/11)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Düsseldorf, Amtsgericht Karlsruhe

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Sophia Marie Nicole Sanders, ki jo zastopa Marianne Sanders (C-400/13), Barbara Huber (C-408/13)

      Toženi stranki: David Verhaegen (C-400/13), Manfred Huber (C-408/13)

      Izrek

   Člen 3(b) Uredbe Sveta (ES) št. 4/2009 z dne 18. decembra 2008 o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju sodnih odločb ter sodelovanju v preživninskih zadevah je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki uvaja koncentracijo sodnih pristojnosti na področju čezmejnih preživninskih obveznosti za prvostopenjsko sodišče, ki je pristojno za sedež pritožbenega sodišča, razen če to pravilo prispeva k uresničevanju cilja ustreznega sodnega varstva in varuje interese preživninskih upravičencev ter pri tem spodbuja učinkovito izterjavo takih zahtevkov, o čemer pa so pristojna presoditi predložitvena sodišča.

      (1)  UL C 274, 21.9.2013.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. julija 2004 v zadevi C-82/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Člen 10 ES — Sodelovanje z institucijami Skupnosti — Neposredovanje informacij Komisiji)

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/11

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 13. julija 2004
   v zadevi C-82/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Člen 10 ES - Sodelovanje z institucijami Skupnosti - Neposredovanje informacij Komisiji)
   (2004/C 228/20)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi C-82/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: A. Aresu), proti Italijanski republiki (zastopniki: I. M. Braguglia ob sodelovanju A. Cingolo in P. Gentili) zaradi ugotovitve, da s tem, da ni na korekten način sodelovala s Komisijo v zadevi, ki se nanaša na zdravje in varstvo delavcev, Italijanska republika ni izpolnila obveznosti, ki izhajajo iz člena 10 ES, je Sodišče (drugi senat) v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, C. Gulmann in J. N. Cunha Rodrigues, sodnika, F. Macken, sodnica in N. Colneric (poročevalka), generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, sodni tajnik: R. Grass, dne 13. julija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1)

               S tem, da ni na korekten način sodelovala s Komisijo Evropskih skupnosti v zadevi, ki se nanaša na zdravje in varstvo delavcev čistilne postaje v občini Mandello del Lario v Lombardiji (Italija), Italijanska republika ni izpolnila obveznosti, ki izhajajo iz člena 10 ES.

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 101, 26.04.2003.


title: Zadeva C-264/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Înalta Curte de Casație și Justiție (Romunija) 28. maja 2010 – kazenski postopek proti Gheorgheju Kiti

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/30

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Înalta Curte de Casație și Justiție (Romunija) 28. maja 2010 – kazenski postopek proti Gheorgheju Kiti
   (Zadeva C-264/10)
   ()
   2010/C 209/41
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Înalta Curte de Casație și Justiție

      Stranka

   Gheorghe Kita

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 5(3) Okvirnega sklepa Sveta 2002/584/PNZ (1) z dne 13. junija 2002 razlagati tako, da se premestitev (transfer) obsojene osebe, ki je bila pred tem v skladu z izvrševanjem evropskega naloga za prijetje in predajo za namen uvedbe kazenskega postopka predana državi, katere državljanka je, izvrši samodejno, tudi brez soglasja zadevne osebe, ki je pogoj, ki ga določa Evropska konvencija o transferju obsojenih oseb?

      (1)  Okvirni sklep Sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL L 190, str. 1).


title: Zadeva C-46/13: Sklep predsednika Sodišča z dne 27. maja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Datenschutzbehörde (nekdanja Datenschutzkommission) – Avstrija) – H proti E

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/17

         Sklep predsednika Sodišča z dne 27. maja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Datenschutzbehörde (nekdanja Datenschutzkommission) – Avstrija) – H proti E
   (Zadeva C-46/13) (1)

   2014/C 261/27
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 147, 25.5.2013.


title: Zadeva C-304/06 P: Pritožba, ki jo je vložil Eurohypo AG 13. julija 2006 zoper sodbo, razglašeno 3. maja 2006 v zadevi T-439/04, Eurohypo AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/22

         Pritožba, ki jo je vložil Eurohypo AG 13. julija 2006 zoper sodbo, razglašeno 3. maja 2006 v zadevi T-439/04, Eurohypo AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-304/06 P)
   (2006/C 224/43)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Pritožnica: Eurohypo AG (zastopnika: C. Rohnke in M. Kloth, Rechtsanwälte)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi pritožnice:

               —

               Razveljavi naj se sodba Sodišča prve stopnje z dne 3. maja 2006 v zadevi T-439/04;

               —

               Razveljavi naj se odločba odbora za pritožbe z dne 6. avgusta v zadevi R 829/2002-4;

               —

               Toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica svojo pritožbo zoper omenjeno sodbo Sodišča prve stopnje utemeljuje takole:
   Sodišče prve stopnje je narobe presodilo zahteve glede obveznosti Urada, da preveri dejstva v skladu s členom 74(1), prvi stavek, Uredbe št. 40/94 (UZS). V skladu s sodno prakso bi moral biti preizkus urada, pristojnega za znamke, strog in popoln, zato da bi se iz razlogov pravne varnosti in dobre uprave preprečilo tako neupravičene registracije znamk kot tudi neupravičene ugovore zoper znamke, ki se jih lahko registrira. Preverjanja Urada morajo biti tako temeljita, da lahko Urad na podlagi teh preverjanj z gotovostjo ugotovi, ali so podani absolutni razlogi za zavrnitev registracije v skladu s členom 7 UZS. Vendar niti sodba niti predhodne odločbe tožene stranke naj ne bi vsebovale dejanske ugotovitve glede zatrjevanega opisnega značaja „EUROHYPO“. Nasprotno naj bi se ugotovitve omejile na morebitne opisne pomene posameznih sestavnih delov „EURO“ in „HYPO“. Druge dejanske ugotovitve glede opisnega značaja celotne oznake „EUROHYPO“ naj ne bi bile izpolnjene.
   Sodišče prve stopnje naj bi napačno razlagalo zahtevo po razlikovalnem učinku v skladu s členom 7(1)(b) UZS in neupravičeno zavrnilo registracijo prijavljene znamke. Pri znamki, ki je sestavljena iz besed, naj bi se sicer morebitni razlikovalni učinek lahko ločeno preizkusil delno za vsakega izmed njenih pojmov ali sestavnih delov, vendar pa naj bi moral biti v vsakem primeru odvisen od preizkusa celote, katere del sta. Celo kadar vsak izmed teh sestavnih delov sam zase nima razlikovalnega učinka, to namreč ne izključuje tega, da bi imela njuna kombinacija razlikovalni učinek. V tej zadevi naj bi se tožena stranka v sporni odločbi odbora za pritožbe omejila samo na ugotovitev, da naj bi bila sestavna dela „EURO“ in „HYPO“ opisna in naj celotni pojem ne bi dajal nobenega celotnega vtisa, ki bi izhajal iz vsote sestavnih delov, ne da bi navedla, v kolikšni meri se storitve pritožnice na podlagi sestavljene besede EUROHYPO kot celote naj ne bi razlikovale od storitev drugih podjetij.
   Nadalje naj bi sodba Sodišča prve stopnje temeljila na uporabi merila, na podlagi katerega bi se znamka, ki je sestavljena iz opisnih sestavnih delov, lahko registrirala, kadar bi skupaj sestavljena beseda postala običajna v splošni jezikovni rabi in bi tam pridobila njej lasten pomen, pri čemer naj bi bilo treba še preizkusiti, ali naj potem ta beseda sama ne bi bila opisna. To merilo naj bi bilo upoštevno v okviru člena 7(1)(c) UZS glede morebitne potrebe po ohranitvi razpoložljivosti, ampak naj ne bi bilo tisto, ki bi veljalo za razlago točke (b) te določbe glede ugotovitve razlikovalnega učinka. S tem, da je Sodišče prve stopnje za utemeljitev zavrnitvene odločbe uporabilo merilo, upoštevno v okviru člena 7(1)(c) UZS, je zmotno uporabilo pravo pri razlagi člena 7(1)(b) UZS.


title: Zadeva C-533/11: Tožba, vložena 19. oktobra 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/29

      Tožba, vložena 19. oktobra 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji
      (Zadeva C-533/11)
      (2012/C 25/51)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: S. Pardo Quintillán in A. Marghelis, zastopnika)

         Tožena stranka: Kraljevina Belgija

         Predlogi tožeče stranke

                  —

                  Ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija, s tem da ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za izvršitev sodbe, ki jo je Sodišče izreklo 4. julija 2004 v zadevi C-27/03, ni izpolnila obveznosti iz člena 260, prvi odstavek, Pogodbe o delovanju Evropske unije,

                  —

                  Kraljevini Belgiji naj se naloži, da Komisiji plača periodično denarno kazen v znesku 55 836 EUR za vsak dan zamude pri izvršitvi sodbe z dne 4. julija 2004 v zadevi C-27/03 od dne, ko bo izrečena sodba v tej zadevi, do dne, ko bo izvršena sodba, izrečena v zadevi C-27/03,

                  —

                  Kraljevini Belgiji naj se naloži, da Komisiji plača pavšalni dnevni znesek 6 204 EUR od dneva razglasitve sodbe z dne 4. julija 2004 v zadevi C-27/03 do dneva razglasitve sodbe v tej zadevi ali do dne, ko bo izvršena sodba, izrečena v zadevi C-27/03, če se bo to zgodilo prej,

                  —

                  Kraljevini Belgiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Komisija v utemeljitev tožbe navaja, da v aglomeraciji glavnega mesta Bruselj in v šestih aglomeracijah z več kot 10 000 PE na področju Valonske regije, sistemi zbiranja komunalne odpadne vode še vedno niso v skladu z določbami člena 3(1) Direktive Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode. (1)

      Poleg tega v aglomeraciji regije glavnega mesta Bruselj, aglomeraciji z več kot 10 000 PE v Flamski regiji in 19 aglomeracijah z več kot 10 000 PE v Valonski regiji, sistemi za čiščenje teh odpadnih voda v občutljivih območjih še vedno ne ustrezajo določbam člena 5(2) in (3) Direktive 91/271/EGS.
      Komisija iz tega sklepa, da Belgija še vedno ni sprejela potrebnih določb za popolno izvedbo sodbe Sodišča z dne 8. julija 2004.

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 26.


title: Zadeva T-508/10: Tožba, vložena 19. oktobra 2010 – Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat proti UUNT – von Eicken (SEBA TRADITION ESTABLISHED 1932 20 FILTER)

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/56

         Tožba, vložena 19. oktobra 2010 – Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat proti UUNT – von Eicken (SEBA TRADITION ESTABLISHED 1932 20 FILTER)
   (Zadeva T-508/10)
   ()
   2010/C 346/110
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat A.S. (Istanbul, Turčija) (zastopnik: H. Wilde, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Johann Wilhelm von Eicken GmbH (Lübeck, Nemčija)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 18. avgusta 2010 v zadevi R 0559/2009-4 naj se razveljavi;

               —

               tožeči stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: barvna figurativna znamka, ki vsebuje besedne elemente „ESTABLISHED 1932 SEBA TRADITION“, za blago iz razreda 34

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Johann Wilhelm von Eicken GmbH

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: nemška figurativna znamka, ki vsebuje besedne elemente „ESTABLISHED 1770 JOHANN WILHELM VON EICKEN TRADITION“, za blago iz razreda 34

      Odločba oddelka za izbris: ugoditev zahtevi za ugotovitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), ker naj glede spornih znamk ne bi obstajala nevarnost zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).