title: Združeni zadevi T-20/08 in T-21/08: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 23. septembra 2009 – Evets proti UUNT (DANELECTRO in QWIK TUNE) ( Znamka Skupnosti — Besedna znamka Skupnosti DANELECTRO in figurativna znamka Skupnosti QWIK TUNE — Neupoštevanje roka za vložitev zahteve za podaljšanje registracije znamk — Zahteva za vrnitev v prejšnje stanje — Reformatio in peius — Pravica do obrambe — Pravica do izjave — Členi 61(2), 73, drugi stavek, in 78 Uredbe (ES) št. 40/94 (postali členi 63(2), 75, drugi stavek, in 81 Uredbe (ES) št. 207/2009) )

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/62

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 23. septembra 2009 – Evets proti UUNT (DANELECTRO in QWIK TUNE)
   (Združeni zadevi T-20/08 in T-21/08) (1)

   („Znamka Skupnosti - Besedna znamka Skupnosti DANELECTRO in figurativna znamka Skupnosti QWIK TUNE - Neupoštevanje roka za vložitev zahteve za podaljšanje registracije znamk - Zahteva za vrnitev v prejšnje stanje - Reformatio in peius - Pravica do obrambe - Pravica do izjave - Členi 61(2), 73, drugi stavek, in 78 Uredbe (ES) št. 40/94 (postali členi 63(2), 75, drugi stavek, in 81 Uredbe (ES) št. 207/2009)“)
   2009/C 267/110
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evets Corp. (Irvine, Kalifornija, Združene države Amerike) (zastopnik: S. Ryan, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbi četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 5. novembra 2007 (zadevi R 603/2007-4 in R 604/2007-4) o zahtevi tožeče stranke za vrnitev v prejšnje stanje

      Izrek

               1.

               Tožbi se zavrneta.

               2.

               Družbi Evets Corp. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 64, 8.3.2008.


title: Zadeva T-25/07: Tožba, vložena 30. januarja 2007 — Iride in Iride Energia proti Komisiji

text:
               24.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/24

         Tožba, vložena 30. januarja 2007 — Iride in Iride Energia proti Komisiji
   (Zadeva T-25/07)
   (2007/C 69/53)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Iride in Iride Energia (Torino, Italija) (Zastopniki: L. G. Radicati di Brozolo, M. Merola in C. Bazoli, avvocati)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               naj se Odločba razglasi za nično v delu, v katerem ukrepe šteje za državne pomoči, in v delu v katerem je z njo zadržano izplačilo pomoči dokler Italija ne predloži dokazov, da je AEM Torino vrnil pomoč, ki je bila razglašena za nezakonito in nezdružljivo z Odločbo 2003/193/ES z dne 5. junija 2002, in sicer gre za davčne olajšave za nekdanja občinska komunalna podjetja;

               —

               naj se Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožba družb Iride SpA in Iride Energia SpA (tožeči stranki) je vložena zoper odločbo z dne 8. novembra 2006, s katero je Komisija ustavila postopek na podlagi člena 88(2) ES, in sicer glede preizkusa združljivosti povračila, ki ga namerava Italija odobriti AEM Torino zaradi nasedlih stroškov na področju energetike (1), s pravom Skupnosti.
   Tožeče stranke predlagajo, da Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti odločbo razglasi za nično v delu, v katerem ukrepe, sprejete za povračilo nasedlih stroškov, ki so AEM Torino nastali med liberalizacijo energetskega sektorja, šteje za državno pomoč, in v delu kjer je z njo zadržano izplačilo pomoči dokler Italija Komisiji ne dokaže, bodisi, da AEM ni prejel pomoči, ki je bila razglašena za nezakonito in nezdružljivo z odločbo 2003/193/ES glede davčnih olajšav za nekdanja občinska komunalna podjetja, bodisi, da je AEM vrnil vso morebitno prejeto pomoč, skupaj z obrestmi.
   Tožba je utemeljena inter alia z naslednjimi tožbenimi razlogi:

               a)

               Zadevni ukrep ne predstavlja državne pomoči, saj ni bil financiran z državnimi sredstvi, in prejemniki od njega nimajo neodplačne koristi.

               b)

               Sodba v zadevi Deggendorf
                   (2) se v tej zadevi ne more uporabiti. Komisiji ni uspelo dokazati obstoja pogojev (in predvsem obstoja možnega skupnega učinka predhodnih ukrepov in novih ukrepov), ki na podlagi načel, izhajajočih iz te sodbe, morajo biti podani, da se ustavi plačilo pomoči. Komisiji še zlasti ni uspelo pojasniti, kako lahko skupni učinki nastanejo na podlagi pomoči, ki je predmet odločbe glede davčnih olajšav in ukrepov kot so nasedli stroški, ki so namenjeni zgolj izenačitvi, in katerih učinki se nanašajo na preteklost in torej omogočajo amortizacijo stroškov, nastalih v obdobju, ko je bil trg reguliran na način, podoben tistemu, v katerem bi delovala podjetja, če ne bi bilo liberalizacije sektorja preden so bili zgoraj omenjeni stroški v celoti amortizirani.

      (1)  UL L 366, 21.12.2006, str. 62.

      (2)  Zadeva C-355/95, TwD proti Komisiji (1997), Recueil I-2549.


title: Zadeva T-79/12: Tožba, vložena 15. februarja 2012 – Cisco Systems in Messagenet proti Komisiji

text:
               14.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 109/31

         Tožba, vložena 15. februarja 2012 – Cisco Systems in Messagenet proti Komisiji
   (Zadeva T-79/12)
   2012/C 109/62
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Cisco Systems, Inc. (San José, Združene države Amerike), Messagenet SpA (Milano, Italija) (zastopniki: L. Ortiz Blanco, J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo in K. Jörgens, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

               —

               Sklep Komisije C(2011) 7279 konč. z dne 7. oktobra 2011 (UL C 341 str. 1) o nenasprotovanju priglašeni koncentraciji med družbama Microsoft Corporation in Skype Sarl in razglasitvi te koncentracije za združljivo s skupnim trgom (Zadeva COMP/M.6281) naj se razglasi za ničen, ker krši člena 2 in 6 Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 (Ureba ES o združitvah) (1) ali podredno člen 296 PDEU.

               —

               Toženi stranki naj se naloži plačilo njenih stroškov in stroškov, ki so nastali tožečima strankama v povezavi s to tožbo.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog:

                           —

                           Evropska komisija je storila očitno napako pri presoji s tem, da je ugotovila, da zaradi združitve ne bi prišlo do pomislekov v zvezi s horizontalno protikokurenčnostjo na trgih enotnih komunikacij s potrošniki. Tožeči stranki v zvezi s tem poudarjata, da ta združitev vodi do obvladovanja 80 % komuliranega tržnega deleža na najožjem možnem trgu, obravnavanem v tem sklepu (storitve video klica potrošnikom na osebnih računalnikih z operacijskim sistemom Windows). Kombinacija močnih mrežnih učinkov največje nameščene baze uporabnikov in popolna kontrola družbe, ki se združuje, nad operacijskim sistemom Wndows in drugimi sorodnimi aplikacijami, bo okrepila prevladujoči položaj in povzročila, da združeno podjetje, ne bo imelo interesa omogočiti kompatibilnost s konkurenčnimi proizvodi;

               2.

               Drugi tožbeni razlog:

                           —

                           Evropska komisija je storila očitno napako pri presoji tudi s tem, da je ugotovila, da združitev nedvomno ni imela protikonkurenčnih konglomeratnih učinkov na trgih enotnih komunikacij za podjetja. Tožeči stranki v zvezi s tem poudarjata, da glede na to, da priljubljenost storitev enotnih komunikacij s potrošniki narašča, podjetja, ki so stranke, želijo s svojimi strankami komunicirati z uporabo enotnih komunikacij s potrošniki. Podjetje, ki se združuje, bo imelo s širjenjem vzpostavljene baze strank, ki uporabljajo enotne komunikacije s potrošniki, večjo možnost in interes, da ne omogoči kompatibilnosti s komunikacijskimi proizvodi konkurenčnih podjetji. Izključitveni učinki bodo povečani zaradi že obstoječega vodilnega/prevladujočega položaja tega podjetja na sorodnih trgih, kot sta trg operacijskih sistemov in programskih aplikaciji, kot sta npr. Office in Outlook. Izpodbijani sklep zlasti ni v skladu s prakso odločanja Evropske Komisije in Sodišča Evropske unije glede pomembnosti mrežnih učinkov na trge informacijske tehnologije in potreb, da se zagotovi interoperabilnost, zato da potrošniki ohranijo možnost učinkovite izbire, ko gre za take mrežne učinke

               3.

               Tretji tožbeni razlog, ki je naveden podredno:

                           —

                           Evropska komisija ni izpolnila svoje obveznosti, da v prvi fazi navede zadostne razloge za utemeljitev odobritve združitve, pri čemer ni upoštevala, da morajo stranke sprejeti zaveze.

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 3, str. 40.


title: Zadeva T-521/11: Tožba, vložena 3. oktobra 2011 – Deutsche Bahn in drugi proti Komisiji

text:
               3.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/23

         Tožba, vložena 3. oktobra 2011 – Deutsche Bahn in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-521/11)
   2011/C 355/43
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Deutsche Bahn AG (Berlin, Nemčija), Deutsche Umschlaggesellschaft Schiene-Straße (DUSS) mbH (Bodenheim, Nemčija), DB Netz AG (Frankfurt na Majni, Nemčija), DB Schenker Rail GmbH (Mainz, Nemčija), DB Schenker Rail Deutschland AG (Mainz, Nemčija) (zastopniki: W. Deselaers, J. Brückner in O. Mross, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke predlagajo, naj se

               —

               razglasi ničnost sklepa Komisije o odreditvi pregleda z dne 14. julija 2011, ki je bil vročen 26. julija 2011;

               —

               razglasi ničnost katerega koli ukrepa, sprejetega na podlagi pregledov, ki so bili opravljeni na podlagi tega protipravnega sklepa;

               —

               Komisiji zlasti naloži vračilo vseh kopij dokumentov, izdelanih ob pregledih, z opozorilom, da bo Splošno sodišče sicer prihodnji sklep Komisije razglasilo za ničnega; in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke predlagajo razglasitev ničnosti sklepa Komisije C(2011)5230 z dne 14. julija 2011 (zadevi COMP/39.678 – DB I in COMP/39.731 – DB II), s katerim je bil na podlagi člena 20(4) Uredbe št. 1/2003 odrejen pregled v družbi Deutsche Bahn AG in vseh pravnih osebah, ki jih navedena družba neposredno ali posredno obvladuje, ker je strateška uporaba infrastrukture, s katero upravljajo družbe skupine DB, morebiti protikonkurenčna.
   V utemeljitev tožbe navajajo tožeče stranke pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev temeljne pravice do nedotakljivosti stanovanja, ker ni bila pridobljena predhodna sodna odločba.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev temeljne pravice do učinkovitega pravnega sredstva, saj ni bilo možnosti za predhoden sodni nadzor sklepa o pregledu, tako glede pravilnosti ugotovljenega dejanskega stanja kot glede pravilnosti uporabe prava.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: protipravnost sklepa o pregledu, saj naj bi ta temeljil na podatkih, ki jih je Komisija pridobila s kršitvijo pravice tožečih strank do obrambe.
               Podatki naj bi bili pridobljeni pri izvajanju sklepa o pregledu z dne 14. marca 2011 v okviru široko zastavljene preiskave („fishing expedition“). Tudi podatki, pridobljeni pri izvajanju drugega sklepa o pregledu z dne 30. marca 2011, naj bi bili protipravni, saj naj bi tudi sklep, ki je bil podlaga za ta pregled, temeljil na protipravno pridobljenih podatkih in ker naj bi bili tudi ti podatki pridobljeni na podlagi protipravnega sklepa o pregledu.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe zaradi izjemno širokega in nenatančnega opisa predmeta pregleda.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti.

         Komisija naj ne bi bila pristojna za predmet pregleda, vsekakor pa bi relevantne podatke lahko pridobila prek pristojne zvezne agencije za omrežje oziroma prek zahteve za informacije, posredovane tožečim strankam.


title: Zadeva C-69/07: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 31. januarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2003/35/ES – Okolje – Sodelovanje javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/7

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 31. januarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-69/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2003/35/ES - Okolje - Sodelovanje javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2008/C 79/12)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Recchia in J.-B. Laignelot, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: I. M. Braguglia, zastopnik, in S. Fiorentino, odvetnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/35/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč, v predpisanem roku (UL L 156, str. 17)
   Izrek

               1)

               Italijanska republika s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/35/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč, ni izpolnila obveznosti iz člena 6 te direktive.

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 82, 14.4.2007.


title: Zadeva T-208/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. julija 2011 – Cree proti UUNT (TRUEWHITE) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti TRUEWHITE — Absolutni razlogi za zavrnitev — Člen 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009 — Opisna znamka)

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/18

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. julija 2011 – Cree proti UUNT (TRUEWHITE)
   (Zadeva T-208/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti TRUEWHITE - Absolutni razlogi za zavrnitev - Člen 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009 - Opisna znamka)
   2011/C 340/36
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Cree, Inc. (Durham, Severna Karolina, Združene države) (zastopnik: V. Schiller, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: sprva S. Schäffner, nato G. Schneider, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. februarja 2010 (zadeva R 985/2009-2) glede registracije besednega znaka TRUEWHITE kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Cree, Inc. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 179, 3.7.2010.


title: Zadeva C-204/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 18. aprila 2013 – Finanzamt Saarlouis proti Heinz Malburg

text:
               22.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 18. aprila 2013 – Finanzamt Saarlouis proti Heinz Malburg
   (Zadeva C-204/13)
   2013/C 178/11
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožena stranka in vlagatelj revizije: Finanzamt Saarlouis

      Tožeča stranka in nasprotna stranka v postopku revizije: Heinz Malburg

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člena 4(1) in (2) ter 17(2)(a) Šeste direktive 77/388/EGS Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih (1) ob upoštevanju načela nevtralnosti razlagati tako, da ima družbenik družbe civilnega prava, ki se ukvarja z davčnim svetovanjem, ki od družbe civilnega prava pridobi del strank samo zato, da ga takoj za tem neodplačno prepusti v uporabo novoustanovljeni družbi civilnega prava, ki se ukvarja z davčnim svetovanjem, v kateri ima večinski delež, za namene opravljanja podjetniške dejavnosti te družbe, pravico do odbitka vstopnega davka v zvezi s pridobitvijo tega deleža strank?

      (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23).


title: Zadeva T-82/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. julija 2016 – Copernicus-/EUIPO – Maquet (LUCEO) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Evropske unije LUCEO — Absolutni razlog za zavrnitev — Slaba vera ob vložitvi zahteve za registracijo — Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               22.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. julija 2016 – Copernicus-/EUIPO – Maquet (LUCEO)
   (Zadeva T-82/14) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Evropske unije LUCEO - Absolutni razlog za zavrnitev - Slaba vera ob vložitvi zahteve za registracijo - Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 305/37)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Copernicus-Trademarks Ltd (Borehamwood, Združeno kraljestvo) (zastopnik: F. Henkel, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnik: A. Schifko, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Maquet GmbH (Rastatt, Nemčija) (zastopnik: N. Hebeis, odvetnik)

      Predmet

   Tožbe zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 25. novembra 2013 (zadeva R 2292/2012-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Copernicus-Trademarks in Maquet.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Copernicus-Trademarks Ltd nosi svoje stroške, stroške Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in stroške družbe Maquet SAS.

      (1)  UL C 112, 14.4.2014.


title: Zadeva C-95/10: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. marca 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supremo Tribunal Administrativo – Portugalska) – Strong Segurança SA proti Município de Sintra, Securitas-Serviços e Tecnologia de Segurança (Javna naročila storitev — Direktiva 2004/18/ES — Člen 47(2) — Neposredni učinek — Veljavnost za storitve iz Priloge II B k Direktivi)

text:
               7.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/11

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. marca 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supremo Tribunal Administrativo – Portugalska) – Strong Segurança SA proti Município de Sintra, Securitas-Serviços e Tecnologia de Segurança
   (Zadeva C-95/10) (1)

   (Javna naročila storitev - Direktiva 2004/18/ES - Člen 47(2) - Neposredni učinek - Veljavnost za storitve iz Priloge II B k Direktivi)
   2011/C 139/17
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Supremo Tribunal Administrativo

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Strong Segurança SA

      Toženi stranki: Município de Sintra, Securitas-Serviços e Tecnologia de Segurança

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Supremo Tribunal Administrativo – Razlaga členov 21, 23, 35(4) in 47(2) in Priloge II B k Direktivi 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL L 134, str. 114) – Ekonomski in finančni položaj ponudnikov – Možnost gospodarskega subjekta, da se sklicuje na položaj drugih subjektov – Neposredni učinek direktive, ki je bila prenesena z zamudo

      Izrek

   Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev ne ustvarja obveznosti za države članice, da uporabijo člen 47(2) te direktive tudi za naročila, ki se nanašajo na storitve, navedene Prilogi II B k tej direktivi. Vendar ta direktiva ne preprečuje državam članicam in, enventuelno, naročnikom, da v svoji zakonodaji oziroma dokumentih, ki se nanašajo na naročilo, določijo tako uporabo.

      (1)  UL C 113, 1.5.2010.


title: Zadeva C-434/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Alba – Secția comercială și de contencios administrativ (Romunija) 22. avgusta 2011 – Corpul Național al Polițiștilor, kot zastopnik interesov svojih članov, pripadnikov policijske enote v Albi, proti Ministerul Administrației și Internelor (MAI), Inspectoratul General al Poliției Române (IGPR) in Inspectoratul de Poliție al Județului Alba (IPJ)

text:
               12.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Alba – Secția comercială și de contencios administrativ (Romunija) 22. avgusta 2011 – Corpul Național al Polițiștilor, kot zastopnik interesov svojih članov, pripadnikov policijske enote v Albi, proti Ministerul Administrației și Internelor (MAI), Inspectoratul General al Poliției Române (IGPR) in Inspectoratul de Poliție al Județului Alba (IPJ)
   (Zadeva C-434/11)
   2011/C 331/14
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Alba

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Corpul Național al Polițiștilor, kot zastopnik interesov svojih članov, pripadnikov policijske enote v Albi

      Tožene stranke: Ministerul Administrației și Internelor (MAI), Inspectoratul General al Poliției Române (IGPR) in Inspectoratul de Poliție al Județului Alba (IPJ)

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba določbe členov 17(1), 20 in 21(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da nasprotujejo znižanju plač, kakršno je uvedla Romunija z zakonoma št. 118/2010 in št. 285/2010?


title: Zadeva C-247/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven administrativen sad (Bolgarija) 21. maja 2012 – Meliha Veli Mustafa proti Direktor na fond „Garantirani vzemania na rabotnitsite i sluzhitelnite“ kam Natsionalnia osiguritelen institut

text:
               4.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven administrativen sad (Bolgarija) 21. maja 2012 – Meliha Veli Mustafa proti Direktor na fond „Garantirani vzemania na rabotnitsite i sluzhitelnite“ kam Natsionalnia osiguritelen institut
   (Zadeva C-247/12)
   2012/C 235/14
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Varhoven administrativen sad

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka v postopku v glavni stvari: Meliha Veli Mustafa

      Tožena stranka v postopku v glavni stvari: Direktor na fond „Garantirani vzemania na rabotnitsite i sluzhitelnite“ kam Natsionalnia osiguritelen institut

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 2(1) Direktive Sveta z dne 20. oktobra 1980 o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti njihovega delodajalca (80/987/EGS) (1) v različici, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2002/74/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 o spremembi Direktive Sveta 80/987/EGS o približevanju zakonodaje držav članic o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti njihovega delodajalca, ob upoštevanju uvodne izjave 5 Direktive 2002/74 razlagati tako, da države članice zavezuje, da predvidijo jamstva za terjatve delavcev v stečajnem postopku, in sicer v vsaki fazi tega postopka vse do objave stečaja, ne le ob uvedbi postopka?

               2.

               Ali je nacionalni predpis v nasprotju s členom 2(1) Direktive 80/987 v različici, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2002/74, ki predvideva možnost, da jamstvena ustanova izplača terjatve delavcev, pri katerih gre za neporavnane terjatve glede plačil, ki izhajajo iz delovnih razmerij, le toliko, kolikor so te terjatve nastale do dneva vpisa odločbe o uvedbi stečajnega postopka, če dejavnost delodajalčeve družbe s to odločbo ne preneha in se ta družba ne razglasi za plačilno nesposobno?

               3.

               Če je odgovor na predhodni vprašanji pritrdilen: ali ima člen 2(1) Direktive 80/987 v različici, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2002/74, neposredni učinek in ali ga lahko nacionalno sodišče uporabi neposredno?

               4.

               Če je odgovor na predhodni vprašanji pritrdilen: ali je ob neobstoju konkretne nacionalne ureditve v zvezi z rokom, v okviru katerega se lahko zahteva, da jamstvena ustanova izplača terjatve delavcev, nastale do dneva vpisa odločbe o uvedbi postopka, s katerim se delodajalec razglasi za plačilno nesposobnega (in njegova dejavnost preneha), dovoljeno v skladu z načelom učinkovitosti v nacionalni zakonodaji določeni 30-dnevni rok za uveljavitev te pravice uporabiti v drugih primerih, pri čemer se za začetek roka šteje dan, ko je bila odločba o objavi stečaja vpisana v sodni register?

      (1)  Direktiva Sveta z dne 20. oktobra 1980 o približevanju zakonodaje držav članic o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti njihovega delodajalca (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 217).

      (2)  Direktiva 2002/74/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 o spremembi Direktive Sveta 80/987/EGS o približevanju zakonodaje držav članic o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti njihovega delodajalca (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 261).


title: Zadeva C-3/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 3. januarja 2017 – Sporting Odds Limited/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása

text:
               10.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 3. januarja 2017 – Sporting Odds Limited/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása
   (Zadeva C-3/17)
   (2017/C 112/25)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sporting Odds Limited

      Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 56 Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljevanju: PDEU), prepoved diskriminacije in zahtevo, da morajo države članice dosledno in sistematično omejevati dejavnosti iger na srečo – zakonsko določen cilj, ki ga država članica v bistvu utemeljuje s sklicevanjem na boj proti zasvojenosti z igrami na srečo in varstvo potrošnikov – razlagati tako, da je državni monopol na področju spletnih in nespletnih športnih stav in stav na konjske dirke v nasprotju z navedenimi pravili, če v državi članici od reorganizacije trga, ki jo je ta izvedla, zasebni ponudniki storitev v fizičnih igralnicah na podlagi koncesije sicer lahko prirejajo druge, spletne in nespletne, igre na srečo (igralniške igre, igre s kartami, igralni avtomati, spletne igralniške igre, spletne igre s kartami), ki pa pripeljejo do precejšnjega tveganja za zasvojenost?

               2.

               Ali je treba člen 56 PDEU, prepoved diskriminacije in zahtevo, da morajo države članice dosledno in sistematično omejevati dejavnosti iger na srečo razlagati tako, da gre za kršitev navedenega člena in neizpolnitev navedene zahteve, če se ugotovi, da preoblikovanje trga, ki je utemeljen z bojem proti zasvojenosti z igrami na srečo in zakonsko določenim ciljem varstva potrošnikov, dejansko povzroči oziroma po reorganizaciji trga, ki jo je izvedla država članica, pride do stalnega povečevanja števila igralnic, letnega davka na igre na srečo, ki ga plačajo igralnice, ocen prihodkov v državni proračun iz koncesijskih dajatev igralnic, igralnih žetonov, ki jih kupijo igralci, in zneska, potrebnega za pridobitev pravice do igranja na igralnih avtomatih?

               3.

               Ali je treba člen 56 PDEU, prepoved diskriminacije in zahtevo, da morajo države članice dosledno in sistematično omejevati dejavnosti iger na srečo razlagati tako, da gre za kršitev navedenega člena in neizpolnitev navedene zahteve, če se ugotovi, da se z uvedbo državnega monopola in dovoljenjem za prirejanje iger na srečo s strani zasebnih ponudnikov storitev, ki sta v bistvu utemeljena z bojem proti zasvojenosti z igrami na srečo in zakonsko določenim ciljem varstva potrošnikov, poleg tega uresničuje še cilj gospodarske politike, in sicer pridobiti višje neto prihodke od iger in doseči izredno visoko raven ustvarjanja prihodkov na trgu igralnic v najkrajšem času z namenom financiranja drugih proračunskih izdatkov in izdatkov državnih javnih služb?

               4.

               Ali je treba člen 56 PDEU, prepoved diskriminacije in zahtevo, da morajo države članice dosledno in sistematično omejevati dejavnosti iger na srečo razlagati tako, da gre za kršitev navedenega člena in neizpolnitev navedene zahteve ter pride do neutemeljenega razlikovanja med ponudniki storitev, če se ugotovi, da država članica s sklicevanjem na isti razlog na področju javnega reda vzpostavi državni monopol nad nekaterimi storitvami spletnih iger na srečo, medtem pa omogoči dostop do drugih storitev iger na srečo z dodeljevanjem vedno večjega števila koncesij?

               5.

               Ali je treba člen 56 PDEU in prepoved diskriminacije razlagati tako, da nasprotujeta temu, da lahko samo ponudniki storitev, ki imajo fizične igralnice (s koncesijo) na madžarskem ozemlju, lahko pridobijo dovoljenje za ponujanje spletnih iger na srečo, zaradi česar ponudniki storitev, ki nimajo fizične igralnice na madžarskem ozemlju (vključno s ponudniki storitev, ki imajo fizično igralnico v drugi državi članici), ne morejo pridobiti dovoljenja za ponujanje spletnih iger na srečo?

               6.

               Ali je treba člen 56 PDEU in prepoved diskriminacije razlagati tako, da nasprotujeta temu, da država članica z morebitnim javnim razpisom za dodelitev koncesij za fizične igralnice in z možnostjo, da tisti, ki ima status zanesljivega prireditelja iger na srečo, predloži ponudbo [za sklenitev pogodbe] za pridobitev koncesije za fizično igralnico, zagotavlja teoretično možnost, da lahko vsak ponudnik storitev, ki izpolnjuje zakonsko določene pogoje, vključno s ponudnikom, ki ima sedež v drugi državi članici, pridobi koncesijo za obratovanje fizične igralnice in nato, ko pridobi to koncesijo, še dovoljenje za obratovanje spletne igralnice, vendar zadevna država članica dejansko ne razpiše nobenega javnega razpisa za dodelitev koncesij, ki bi bil pregleden, ponudnik storitev pa v praksi niti nima možnosti predložiti ponudbe [za sklenitev pogodbe], organi države članice pa kljub temu ugotovijo, da je ponudnik storitev ravnal nezakonito, ker je storitev opravljal brez dovoljenja, in mu naložijo upravno sankcijo?

               7.

               Ali je treba člen 56, prepoved diskriminacije in zahtevo, da je postopek izdaje dovoljenja pregleden, objektiven in javen, razlagati tako, da nasprotujejo temu, da država članica zasnuje sistem dodelitve koncesij za določene storitve iger na srečo, hkrati pa lahko tudi organ, ki odloča o koncesijah, sklene koncesijske pogodbe z nekaterimi subjekti, ki imajo status zanesljivega prireditelja iger na srečo, namesto da razpiše razpis za dodelitev koncesij in da da vsem ponudnikov storitev z enim samim razpisom možnost, da sodelujejo v razpisu pod enakimi pogoji?

               8.

               Če je treba na sedmo vprašanje odgovoriti nikalno in če je mogoče ugotoviti, da v zadevni državi članici obstajajo številni postopki za pridobitev iste koncesije: ali mora država članica na podlagi člena 56 PDEU zagotavljati enakovrednost navedenih postopkov zaradi polnega učinka zakonodaje Unije na področju temeljnih svoboščin, pri tem pa upoštevati zahtevo po preglednosti, objektivnosti in javnosti postopka izdaje dovoljenja ter zahtevo po enakem obravnavanju?

               9.

               Ali na odgovor na vprašanja od šest do osem vpliva dejstvo, da niti v enem niti v drugem primeru ni zagotovljen sodni nadzor nad odločitvijo o dodelitvi koncesije oziroma drugo učinkovito pravno sredstvo proti navedeni odločitvi?

               10.

               Ali je treba člen 56 PDEU, določbo o lojalnosti iz člena 4(3) Pogodbe o Evropski uniji (v nadaljevanju: PEU) ter institucionalno in postopkovno avtonomijo držav članic v povezavi s členoma 47 in 48 Listine o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) ter pravico do sredstev učinkovitega sodnega nadzora in pravico do obrambe, ki izhaja iz navedenih določb, razlagati tako, da nacionalno sodišče, ki odloča o sporu, na podlagi preučitve zahtev prava Unije, ki izhajajo iz sodne prakse Sodišča, ter nujnosti in sorazmernosti omejitve, ki jo je sprejela zadevna država članica, lahko odredi in po uradni dolžnosti preveri in izvede dokaze, tudi če nacionalna postopkovna zakonodaja države članice tega zakonsko ne predvideva?

               11.

               Ali je treba člen 56 PDEU v povezavi s členoma 47 in 48 Listine ter pravico do sredstev učinkovitega sodnega nadzora in pravico do obrambe, ki izhaja iz navedenih določb, razlagati tako, da nacionalno sodišče, ki odloča o sporu, na podlagi preučitve zahtev prava Unije, ki izhajajo iz sodne prakse Sodišče, ter nujnosti in sorazmernosti omejitve, ki jo je sprejela zadevna država članica, ne more naložiti dokaznega bremena ponudnikom storitev, ki jih omejitev zadeva, temveč je dolžnost države članice – in natančneje državnega organa, ki je izdal odločbo, ki se v sporu izpodbija – da utemelji in dokaže skladnost s pravom Unije ter nujnost in sorazmernost nacionalne zakonodaje, in če tega ne stori, to samo po sebi pomeni, da nacionalna zakonodaja krši pravo Unije?

               12.

               Ali je treba ob upoštevanju pravice do poštenega sojenja iz člena 41(1), pravice do izjave iz člena 41(2)(a) ter obveznosti obrazložitve iz člena 41(2)(c) Listine ter določbe o lojalnosti iz člena 4(3) ter institucionalne in postopkovne avtonomije držav članic člen 56 PDEU razlagati tako, da te zahteve niso izpolnjene, če pristojni organ države članice prireditelja iger na srečo ne obvesti o začetku upravnega postopka, v katerem se naloži sankcija v skladu z nacionalno zakonodajo, niti ga naknadno, med upravnim postopkom, ne pridobi njegovega mnenja glede skladnosti zakonodaje države članice s pravom Unije, ter ne da bi v obrazložitvi svoje odločitve podrobneje pojasnil tako skladnost in dokaze v prid navedeni skladnosti, naloži v postopku, ki ima samo eno stopnjo, sankcijo, ki je v nacionalnem pravu opredeljena kot upravna?

               13.

               Ali so ob upoštevanju določb člena 56 PDEU, člena 41(1) in (2)(a) in (c) Listine ter členov 47 in 48 Listine ter pravice do sredstev učinkovitega sodnega nadzora in pravice do obrambe, ki izhaja iz navedenih določb, izpolnjene zahteve, določene v navedenih členih, če prireditelj iger na srečo lahko šele pred nacionalnim sodiščem prvič izpodbija združljivost nacionalne zakonodaje s pravom Unije?

               14.

               Ali je mogoče člen 56 PDEU in obveznost držav članic, da utemeljijo in obrazložijo omejitev svobodnega opravljanja storitev razlagati tako, da država članica ni izpolnila navedene obveznosti, če niti ob sprejetju omejitve niti ob preverjanju ni bila niti ni na voljo ustrezna ocena učinka, na kateri temeljijo cilji omejitve s področja javnega reda?

               15.

               Ali je mogoče ob upoštevanju okvira, ki ga določa zakon v zvezi z določitvijo zneska upravne sankcije, ki se lahko naloži, narave dejavnosti, ki se kaznuje s sankcijo, in zlasti obsega, v katerem dejavnost vpliva na javni red in javno varnost, ter represivni namen sankcije na podlagi členov 47 in 48 Listine zadevno sankcijo obravnavati kot „kazensko“? Ali ta okoliščina vpliva na odgovor na vprašanja za predhodno odločanje od 11 do 14?

               16.

               Ali je treba člen 56 PDEU razlagati tako, da če nacionalno sodišče, ki odloča o sporu, na podlagi odgovorov na zgoraj navedena vprašanja razglasi zakonodajo in njeno izvajanje za nezakonito, ali mora razglasiti tudi, da je sankcija, ki temelji na nacionalni zakonodaji, ki ni v skladu z določbami člena 56 PDEU, v nasprotju s pravom Unije?


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. oktobra 2004 v zadevi C-153/01: Kraljevina Španija proti Komisiji Evropskih skupnosti (EKUJS — Potrditev obračuna — Finančna leta 1996, 1997 in 1998 — Odločba 2001/137/ES)

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/1

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 7. oktobra 2004
   v zadevi C-153/01: Kraljevina Španija proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (EKUJS - Potrditev obračuna - Finančna leta 1996, 1997 in 1998 - Odločba 2001/137/ES)
   (2004/C 300/01)
   Jezik postopka: španščina
   V zadevi C-153/01, katere predmet je tožba za delno razglasitev ničnosti na podlagi člena 230 ES, ki jo je dne 9. aprila 2001 vložila Kraljevina Španija (zastopnik: S. Ortiz Vaamonde) proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnik: S. Pardo Quintillán), je Sodišče (drugi senat) v sestavi C.W.A. Timmermans, predsednik senata, C. Gulmann, J.N. Cunha Rodriguez, R. Schintgen, sodniki in F. Macken (poročevalka), sodnica, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: R. Grass, dne 7. oktobra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Odločba Komisije 2001/137/ES z dne 5. februarja 2001 o izključitvi nekaterih izdatkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega usmerjevalnega jamstvenega sklada (EKUJS), Oddelek za jamstva, iz financiranja Skupnosti, se razglasi za nično, v delu, v katerem določa Kraljevini Španiji finančni popravek v znesku 2 426 259 870 ESP, ki predstavlja obresti, dolgovane v okviru sistema dodatnih prelevmanov na mlečne izdelke.

               2.

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               3.

               Kraljevini Španiji naloži plačilo štirih petin stroškov.

               4.

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo ene petine stroškov.

      (1)  UL C 186, 30.6.2001.


title: Zadeva T-592/15: Tožba, vložena 12. oktobra 2015 – Novartis/UUNT – SK Chemicals (videz obliža)

text:
               14.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/35

         Tožba, vložena 12. oktobra 2015 – Novartis/UUNT – SK Chemicals (videz obliža)
   (Zadeva T-592/15)
   (2015/C 414/46)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Novartis (Basel, Švica) (zastopnik: M. Douglas, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: SK Chemicals GmbH (Eschborn, Nemčija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti (videz obliža) – Prijava za registracijo št. 11 293 362

      Postopek pred UUNT: postopek izbrisa

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe UUNT z dne 7. avgusta 2015 v zadevi R 2342/2014-5

      Tožbeni predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi.

      Navajana tožbena razloga

               —

               kršitev člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 207/2009

               —

               kršitev načela pravičnega sojenja s strani odbora za pritožbe UUNT


title: Zadeva C-452/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 12. avgusta 2013 vložilo Landesgericht Salzburg (Avstrija) – Germanwings GmbH proti Ronnyju Henningu

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 12. avgusta 2013 vložilo Landesgericht Salzburg (Avstrija) – Germanwings GmbH proti Ronnyju Henningu
   (Zadeva C-452/13)
   2013/C 325/25
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landesgericht Salzburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica in tožena stranka: Germanwings GmbH

      Tožeča stranka: Ronny Henning

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Kateri čas ustreza pojmu „čas prihoda“, ki se uporablja v členih 2, 5 in 7 Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (1):

               (a)

               čas pristanka na vzletno-pristajalni stezi („touchdown“);

               (b)

               čas, ko letalo pripelje na svoj parkirni položaj in se aktivirajo parkirne zavore oziroma zavornjaki (t. i. čas zaustavitve letala, „in-block“);

               (c)

               čas, ko se odprejo vrata letala;

               (d)

               čas, ki ga opredeli ena od strank v okviru zasebnopravne avtonomije?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10.


title: Zadeva T-433/14: Tožba, vložena 13. junija 2014 – Superficies de Alimentación proti Komisiji

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/58

         Tožba, vložena 13. junija 2014 – Superficies de Alimentación proti Komisiji
   (Zadeva T-433/14)
   2014/C 253/79
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Superficies de Alimentación, SA (Barcelona, Španija) (zastopnik: A. López Gómez, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep razglasi za ničen;

               —

               podredno, za ničen razglasi sklep, ki opredeljuje skupek davčnih ukrepov, združenih pod poimenovanje Španski sistem finančnega najema (SEAF), kot novo in z notranjim trgom nezdružljivo državno pomoč;

               —

               podredno, za nična razglasi člena 1 in 4 izpodbijanega sklepa, ki investicijske družbe v gospodarskih interesnih združenjih (GIZ) opredeljujeta za edine upravičence teh domnevnih pomoči in kot edine osebe, ki morajo opraviti vračilo.

               —

               podredno, za ničen razglasi člen 4 izpodbijanega sklepa, ker nalaga vračilo domnevnih pomoči, kar je kršitev splošnih načel prava EU;

               —

               podredno, za ničen razglasi člen 4 izpodbijanega sklepa, ker je v njem odločeno o zakonitosti zasebnih pogodb, sklenjenih med investitorji in drugimi družbami, v celoti, ali tako, da bo omejen neobstoj vpliva na donosnost operacij, in

               —

               Komisiji naloži, naj v plača vse stroške tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot v postopku Duro Felguera SA proti Komisiji, T-401/14.


title: Zadeva C-434/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Korkein oikeus Finska z dne 6. oktobra 2004 v zadevi proti Janu-Eriku Andersu Ahokainenu in Matiju Leppiku

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/35

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Korkein oikeus Finska z dne 6. oktobra 2004 v zadevi proti Janu-Eriku Andersu Ahokainenu in Matiju Leppiku
   (Zadeva C-434/04)
   (2004/C 300/66)
   Korkein oikeus je s sklepom z dne 6. oktobra 2004 v zadevi proti Janu-Eriku Andersu Ahokainenu in Matiju Leppiku, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 11. oktobra 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Korkein oikeus predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali naj se člen 28 ES razlaga v tem smislu, da nasprotuje zakonodaji države članice, po kateri lahko nedenaturirani etanol, z vsebnostjo več kot 80 % vol., uvozi le tisti, ki je za to pridobil dovoljenje?

               2.

               Ali je v primeru, če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, mogoče šteti, da člen 30 ES dopušča ureditev izdajanja dovoljenja?


title: Zadeva T-373/05: Tožba, vložena  26. septembra 2005  — Italijanska republika proti Komisiji

text:
               26.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/37

         Tožba, vložena 26. septembra 2005 — Italijanska republika proti Komisiji
   (Zadeva T-373/05)
   (2005/C 296/74)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: avvocato dello Stato Paolo Gentili)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke
   Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2005)2756 z dne 20. julija 2005 v delu, v katerem glede Italijanske republike določa pavšalen popravek v zvezi s sistemom pomoči za tobak na 5 % od stroškov, ki so bili prijavljeni v letih 2001 in 2002 za letino 2000; in povrnitev stroškov, honorarjev ter nagrade.
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Italijanska vlada pred Sodiščem prve stopnje Evropskih skupnosti izpodbija Odločbo Komisije C(2005)2756 z dne 20. julija 2005, ki je bila vročena istega dne, v delu, v katerem ta vsebuje pavšalni finančni popravek v zvezi s sistemom pomoči za tobak na 5 % od stroškov, ki so bili prijavljeni v letih 2001 in 2002 za letino 2000.
   V utemeljitev svoje tožbe italijanska vlada navaja:

               1)

               pomanjkanje obrazložitve Odločbe C(2005)2756 z dne 20. julija 2005 v zvezi s členom 253 Pogodbe in prekoračitev pristojnosti pri prilagajanju dejanskega stanja, ker je v izpodbijani odločbi brez ustrezne obrazložitve kršene določbe in torej dejanskih predpostavk, ki bi ga morda lahko upravičile, določen pavšalni popravek pomoči, namenjen za proizvodnjo tobaka v letu 2000;

               2)

               kršitev in nepravilno uporabo člena 7(4) Uredbe (ES) št. 1258/1999 (1), ker je odločba o pavšalnem popravku pomoči, namenjene za proizvodnjo tobaka v letu 2000, brez potrebne utemeljitve, ki jo zahteva zadevna določba.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1258/1999 z dne 17. maja 1999 o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 160, 26.6.1999, str. 103).


title: Zadeva C-442/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Nemčija) 13. novembra 2009 – Karl Heinz Bablok, Stefan Egeter, Josef Stegmeier, Karlhans Müller, Barbara Klimesch proti Freistaat Bayern – ob intervenciji: Monsanto Technology Llc., Monsanto Agrar Deutschland GmbH, Monsanto Europe S.A./N.V.

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/28

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Nemčija) 13. novembra 2009 – Karl Heinz Bablok, Stefan Egeter, Josef Stegmeier, Karlhans Müller, Barbara Klimesch proti Freistaat Bayern – ob intervenciji: Monsanto Technology Llc., Monsanto Agrar Deutschland GmbH, Monsanto Europe S.A./N.V.
   (Zadeva C-442/09)
   2010/C 24/51
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Karl Heinz Bablok, Stefan Egeter, Josef Stegmeier, Karlhans Müller, Barbara Klimesch

      Tožena stranka: Freistaat Bayern
   Intervenientka: Monsanto Technology Llc., Monsanto Agrar Deutschland GmbH, Monsanto Europe S.A./N.V.

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba pojem „gensko spremenjen organizem“ ali „GSO“ v skladu s členom 2, točka 5, Uredbe (ES) št. 1829/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. septembra 2003 o gensko spremenjenih živilih in krmi (1) razlagati tako, da zajema tudi material gensko spremenjenih rastlin (v tej zadevi cvetni prah gensko spremenjene koruze linije MON 810), ki sicer vsebuje gensko spremenjeno DNK in gensko spremenjene beljakovine (v tej zadevi toksin Bt), vendar pa ob vnosu v živilo (v tej zadevi v med) ali če je določen za uporabo kot živilo/prehransko dopolnilo nima (več) konkretne in posamične sposobnosti oprašitve?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:

                           (a)

                           Ali za živila, ki so v smislu člena 2, točka 10, Uredbe (ES) št. 1829/2003 „proizvedena iz GSO“, vsekakor zadošča, da vsebujejo material iz gensko spremenjenih rastlin, ki je prej imel konkretno in posamično sposobnost oprašitve?

                           (b)

                           Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen:
                           Ali je treba pojem „proizveden iz GSO“ v smislu člena 2, točka 10, člena 3(1)(c) Uredbe (ES) št. 1829/2003 razlagati tako, da glede GSO ne zahteva namernega in ciljno usmerjenega proizvodnega postopka in zajema tudi nehoten in naključen vnos (prejšnjih) GSO v živilo (v tej zadevi med oziroma cvetni prah kot prehransko dopolnilo)?

               3.

               Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje pritrdilen:
               Ali je treba člena 3(1) in 4(2) Uredbe (ES) št. 1829/2003 razlagati tako, da zaradi kakršnega koli vnosa gensko spremenjenega materiala, ki je zakonito v naravi, v živila živalskega izvora, kot je med, nastane obveznost odobritve in nadzora ali pa se lahko smiselno uporabijo mejne vrednosti, ki veljajo drugje (na primer v skladu s členom 12(2) navedene uredbe)?

      (1)  UL L 268, str. 1.


title: Združeni zadevi C-379/08 in C-380/08: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 9. marca 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale della Sicilia – Italija) – Raffinerie Mediterranee SpA (ERG) (C-379/08), Polimeri Europa SpA, Syndial SpA proti Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero della Salute, Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Infrastrutture, Ministero dei Trasporti, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Interno, Regione Siciliana, Assessorato Regionale Territorio ed Ambiente (Sicilija), Assessorato Regionale Industria (Sicilia), Prefettura di Siracusa, Istituto Superiore di Sanità, Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilija), Vice Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilija), Agenzia Protezione Ambiente e Servizi Tecnici (APAT), Agenzia Regionale Protezione Ambiente (ARPA Sicilija), Istituto Centrale Ricerca Scientifica e Tecnologica Applicata al Mare, Subcommissario per la Bonifica dei Siti Contaminati, Provincia Regionale di Siracusa, Consorzio ASI Sicilia Orientale Zona Sud, Comune di Siracusa, Comune d’Augusta, Comune di Melilli, Comune di Priolo Gargallo, Azienda Unità Sanitaria Locale N8, Sviluppo Italia Aree Produttive SPA, Invitalia (Agenzia nazionale per l’attrazione degli investimenti e lo sviluppo d'impresa SpA),prej Sviluppo Italia SpA, ENI SpA (C-380/08) proti Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico, Ministero della Salute, Regione siciliana, Istituto superiore di Sanità, Agenzia per la Protezione dell’Ambiente e per i Servizi tecnici, Commissario delegato per l’Emergenza rifiuti e la Tutela delle Acque (Načelo plača povzročitelj obremenitve — Direktiva 2004/35/ES — Okoljska odgovornost — Uporaba ratione temporis — Onesnaženje, ki je nastalo pred datumom, določenim za prenos navedene direktive, in ki se nadaljuje po tem datumu — Sanacijski ukrepi — Obveznost posvetovanja z zadevnimi podjetji — Priloga II)

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/10

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 9. marca 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale della Sicilia – Italija) – Raffinerie Mediterranee SpA (ERG) (C-379/08), Polimeri Europa SpA, Syndial SpA proti Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero della Salute, Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Infrastrutture, Ministero dei Trasporti, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Interno, Regione Siciliana, Assessorato Regionale Territorio ed Ambiente (Sicilija), Assessorato Regionale Industria (Sicilia), Prefettura di Siracusa, Istituto Superiore di Sanità, Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilija), Vice Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilija), Agenzia Protezione Ambiente e Servizi Tecnici (APAT), Agenzia Regionale Protezione Ambiente (ARPA Sicilija), Istituto Centrale Ricerca Scientifica e Tecnologica Applicata al Mare, Subcommissario per la Bonifica dei Siti Contaminati, Provincia Regionale di Siracusa, Consorzio ASI Sicilia Orientale Zona Sud, Comune di Siracusa, Comune d’Augusta, Comune di Melilli, Comune di Priolo Gargallo, Azienda Unità Sanitaria Locale N8, Sviluppo Italia Aree Produttive SPA, Invitalia (Agenzia nazionale per l’attrazione degli investimenti e lo sviluppo d'impresa SpA),prej Sviluppo Italia SpA, ENI SpA (C-380/08) proti Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico, Ministero della Salute, Regione siciliana, Istituto superiore di Sanità, Agenzia per la Protezione dell’Ambiente e per i Servizi tecnici, Commissario delegato per l’Emergenza rifiuti e la Tutela delle Acque
   (Združeni zadevi C-379/08 in C-380/08) (1)

   (Načelo „plača povzročitelj obremenitve“ - Direktiva 2004/35/ES - Okoljska odgovornost - Uporaba ratione temporis - Onesnaženje, ki je nastalo pred datumom, določenim za prenos navedene direktive, in ki se nadaljuje po tem datumu - Sanacijski ukrepi - Obveznost posvetovanja z zadevnimi podjetji - Priloga II)
   2010/C 113/13
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale della Sicilia

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Raffinerie Mediterranee SpA (ERG), Polimeri Europa SpA, Syndial SpA (C-379/08), ENI SpA (C-380/08)

      Tožene stranke: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero della Salute, Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Infrastrutture, Ministero dei Trasporti, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Interno, Regione Siciliana, Assessorato Regionale Territorio ed Ambiente (Sicilija), Assessorato Regionale Industria (Sicilija), Prefettura di Siracusa, Istituto Superiore di Sanità, Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilija), Vice Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilija), Agenzia Protezione Ambiente e Servizi Tecnici (APAT), Agenzia Regionale Protezione Ambiente (ARPA Sicilija), Istituto Centrale Ricerca Scientifica e Tecnologica Applicata al Mare, Subcommissario per la Bonifica dei Siti Contaminati, Provincia Regionale di Siracusa, Consorzio ASI Sicilia Orientale Zona Sud, Comune di Siracusa, Comune d'Augusta, Comune di Melilli, Comune di Priolo Gargallo, Azienda Unità Sanitaria Locale N8, Sviluppo Italia Aree Produttive SPA, Invitalia (Agenzia nazionale per l'attrazione degli investimenti e lo sviluppo d'impresa SpA), prej Sviluppo Italia SpA

      ob udeležbi: ENI Divisione Exploration and Production SpA, ENI SpA, Edison SPA (C-379/08), Invitalia (Agenzia nazionale per l’attrazione degli investimenti e lo sviluppo d’impresa) SpA, prej Sviluppo Italia SpA (C-380/08)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia – Razlaga člena 7 in Priloge II k Direktivi 2004/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode (UL L 142, str. 56) – Sanacijski ukrepi – Ukrepi v zvezi z okoljsko matriko – Nacionalna zakonodaja, ki organom javne uprave dopušča, da predpišejo ukrepe, ne da bi preučili posebne pogoje, značilne za kraj, ki so dodani k tistim, ki so bili določeni v posebnih kontradiktornih postopkih in so že bili sprejeti, izvršeni ali se še izvajajo – Območje nacionalnega interesa v Priolu

      Izrek

               1.

               Člena 7 in 11(4) Direktive 2004/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode v povezavi s Prilogo II k tej direktivi je treba razlagati tako, da je pristojni organ pooblaščen, da bistveno spremeni ukrepe sanacije okoljske škode, ki so bili v sodelovanju z zadevnimi izvajalci določeni v kontradiktornem postopku in ki so že bili izvršeni ali so se že začeli izvajati. Vendar, da bi ta organ sprejel tako odločbo:

                           —

                           mora izvajalcem, ki so jim taki ukrepi naloženi, dati možnost izjave, razen kadar je zaradi nujnosti okoljskega položaja potrebno takojšnje ukrepanje pristojnega organa;

                           —

                           mora tudi povabiti zlasti osebe z zemljišč, na katerih je treba opraviti sanacijske ukrepe, da predložijo svoje pripombe, ki jih bo upošteval, in

                           —

                           mora upoštevati načela iz točke 1.3.1 Priloge II k Direktivi 2004/35 in v odločbi navesti razloge za svojo izbiro in, če je treba, razloge, ki utemeljujejo, zakaj podroben preizkus v zvezi z navedenimi načeli ni bil opravljen oziroma ga ni bilo mogoče opraviti, na primer zaradi nujnosti okoljskega položaja.

               2.

               V zadevnih okoliščinah postopkov v glavnih stvareh Direktiva 2004/35 ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki pristojnemu organu dopušča, da določi, da je pravica izvajalcev – ki jih zadevajo ukrepi sanacije okolja – do uporabe svojih zemljišč odvisna od tega, ali opravijo dela, ki jih ti ukrepi zahtevajo, tudi če ti ukrepi ne zadevajo navedenih zemljišč, ker so že bila predmet prejšnjih sanacijskih ukrepov oziroma niso bila nikoli onesnažena. Vendar mora biti tak ukrep utemeljen s ciljem preprečitve poslabšanja okoljskega položaja tam, kjer se navedeni ukrepi izvajajo, ali ob uporabi previdnostnega načela s ciljem preprečitve nastanka ali ponovnega nastanka druge okoljske škode na navedenih zemljiščih izvajalcev, ki mejijo na celotno morsko obalo, ki je predmet navedenih sanacijskih ukrepov.

      (1)  UL C 301, 22.11.2008.


title: Zadeva T-380/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 8. marca 2017 – Popescu/Romunija (Očitna nepristojnost)

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/45

         Sklep Splošnega sodišča z dne 8. marca 2017 – Popescu/Romunija
   (Zadeva T-380/16)
   ((Očitna nepristojnost))
   (2017/C 144/62)
   Jezik postopka: romunščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Doina Popescu (Slatina, Romunija) (zastopnik: M. Ispas, odvetnik)

      Tožena stranka: Romunija

      Predmet

   Predlog, da se, na eni strani več romunskih nacionalnih organov obsodi zaradi domnevnih kaznivih dejanj, na drugi strani pa zahteva za povračilo škode, ki naj bi jo tožeča stranka domnevno utrpela.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Doina Popescu nosi lastne stroške.


title: Zadeva T-309/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. januarja 2014 – Klein proti Komisiji (Nepogodbena odgovornost — Medicinski pripomočki — Člena 8 in 18 Direktive 93/42/EGS — Neukrepanje Komisije po prejemu odločbe o prepovedi dajanja na trg — Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice)

text:
               1.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 61/8

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. januarja 2014 – Klein proti Komisiji
   (Zadeva T-309/10) (1)

   (Nepogodbena odgovornost - Medicinski pripomočki - Člena 8 in 18 Direktive 93/42/EGS - Neukrepanje Komisije po prejemu odločbe o prepovedi dajanja na trg - Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice)
   2014/C 61/12
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Christoph Klein (Großgmain, Avstrija) (zastopnik: D. Schneider-Addae-Mensah, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Sipos in G. von Rintelen, zastopnika, skupaj s C. Winklerjem, odvetnikom)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: sprva T. Henze in N. Graf Vitzthum, nato T. Henze in J. Möller, zastopniki)

      Predmet

   Odškodninska tožba, ki temelji na členu 268 PDEU v povezavi s členom 340, drugi odstavek, PDEU, za povrnitev škode, ki naj bi tožeči stranki nastala, ker naj bi Komisija kršila obveznosti iz člena 8 Direktive Sveta 93/42/EGS z dne 14. junija 1993 o medicinskih pripomočkih (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 12, str. 82).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Christoph Klein nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               3.

               Zvezna republika Nemčija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 347, 26.11.2011.


title: Zadeva T-179/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 3. junija 2009 — Komisija proti Burie Onderzoek en advies ( Arbitražna klavzula — Pogodba, sklenjena v okviru programa RACE II in posebnega programa na področju telematskih aplikacij skupnega interesa — Vračilo enega dela izvršenih predplačil — Pristojnost Sodišča prve stopnje — Delna nedopustnost — Načelo dobrega upravljanja — Nasprotna tožba )

text:
               18.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 167/9

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 3. junija 2009 — Komisija proti Burie Onderzoek en advies
   (Zadeva T-179/06) (1)

   („Arbitražna klavzula - Pogodba, sklenjena v okviru programa RACE II in posebnega programa na področju telematskih aplikacij skupnega interesa - Vračilo enega dela izvršenih predplačil - Pristojnost Sodišča prve stopnje - Delna nedopustnost - Načelo dobrega upravljanja - Nasprotna tožba“)
   2009/C 167/19
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: sprva A. Weimar in L. Escobar Guerrero, nato W. Roels, zastopniki, skupaj z W. Rupert, odvetnik)

      Tožena stranka: Burie Onderzoek en Advies BV (Nijeholtpade, Nizozemska) (zastopnika: I. van den Berge in A. Appelman, odvetnika)

      Predmet

   Tožba na podlagi arbitražne klavzule v smislu člena 238 ES, s katero naj se Burie Onderzoek en Advies BV naloži vračilo enega dela predplačil, ki jih je Skupnost izvršila na podlagi dveh pogodb o financiranju na področju napredne komunikacijske tehnologije v Evropi in telematskih aplikacij, ter plačilo zamudnih obresti.

      Izrek

               1.

               Tožba o vračilu predplačil, ki jih je Komisija izvršila na podlagi pogodbe Barbara (Broad Range of Community Based Telematics Applications in Rural Areas) s sklicevanjem na „Projet R 2022“, se zaradi očitne nepristojnosti Sodišča prve stopnje zavrže kot nedopustna v delu, kjer se nanaša na Burie Onderzoek en Advies BV.

               2.

               Burie Onderzoek en Advies se na podlagi pogodbe Telepromise (Telematics to Provide for Missing Services) s sklicevanjem na „Projet UR 1028“ naloži, da Komisiji plača glavnico v znesku 109 535,62 evrov in zamudne obresti po zakoniti obrestni meri, ki velja na Nizozemskem, od 31. avgusta 2001 do vračila dolga v celoti.

               3.

               Nasprotna tožba Burie Onderzoek en Advies se zavrne.

               4.

               Vsaka stranka nosi plačilo svojih stroškov.

      (1)  UL C 224, 16.9.2006.


title: Zadeva C-403/06: Pritožba, ki jo je 27. septembra 2006 vložil Chafiq Ayadi zoper sodbo, ki jo je 12. julija 2006 razglasilo Sodišče prve stopnje (drugi senat) v zadevi T-253/02, Chafiq Ayadi proti Svetu Evropske unije

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/32

         Pritožba, ki jo je 27. septembra 2006 vložil Chafiq Ayadi zoper sodbo, ki jo je 12. julija 2006 razglasilo Sodišče prve stopnje (drugi senat) v zadevi T-253/02, Chafiq Ayadi proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-403/06)
   (2006/C 294/56)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Pritožnik: Chafiq Ayadi (zastopnika: H. Miller, Solicitor, in S. Cox, Barrister)

      Druge stranke v postopku: Svet Evropske unije, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnika:
   Pritožnik Sodišču predlaga:

               —

               razveljavitev sodbe Sodišča prve stopnje v celoti;

               —

               razglasitev ničnosti členov 2 in 4 ter Priloge I k Uredbi Sveta (ES) št. 881/2002 (1), ker se neposredno in posamično zadevajo pritožnika;

               —

               naložitev plačila stroškov postopka tega pritožbenega postopka in postopka pred Sodiščem prve stopnje Svetu.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnik na eni strani zatrjuje, da je Sodišče prve stopnje zmotno uporabilo pravo, s tem:

               a)

               da ni ugotovilo, da daje člen 308 ES skupaj s členoma 60 ES in 301 ES Svetu pooblastilo za sprejetje izpodbijanih določb;

               b)

               da ni ugotovilo, da sprejetje izpodbijanega pooblastila krši temeljno načelo subsidiarnosti ali/in člena 5 ES, drugi odstavek;

               c)

               da ni ugotovilo, da je bil bistveno kršen postopek pri sprejetju izpodbijane določbe in sicer zlasti glede zahteve, da Svet navede ustrezne razloge, zakaj posamezne države članice ne morejo določiti ukrepov, ki se jim zdijo potrebni.

               d)

               da ni ugotovilo, da je odločba Varnostnega sveta Združenih narodov (UNSC), ki se nanaša na države članice Združenih narodov, zavezujoča za države članice ali/in Skupnost;

               e)

               da je ugotovilo, da lahko le sodišča Skupnosti razveljavijo ukrep Skupnosti za izvajanje UNSC odločbe s sklicevanjem na standarde ius cogens, in ni ugotovilo, da lahko tak ukrep razveljavi, da bi varovalo človekove pravice, ki jih priznava pravni red Združenih narodov;

               f)

               da ni ugotovilo, da izpodbijani del Uredbe Sveta (ES) št. 881/2002 krši človekove pravice pritožnika.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 881/2002 z dne 27. maja 2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osama bin Ladnom, mrežo Al-Kaida in talibani, in o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 467/2001 o prepovedi izvoza nekaterega blaga in storitev v Afganistan, o poostritvi prepovedi poletov in podaljšanju zamrznitve sredstev in drugih finančnih virov talibanov iz Afganistana
   (UL l 139, str. 9).


title: Zadeva T-437/10: Tožba, vložena 22. septembra 2010 – Gap SA granen & producten proti Komisiji

text:
               20.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 317/43

         Tožba, vložena 22. septembra 2010 – Gap SA granen & producten proti Komisiji
   (Zadeva T-437/10)
   ()
   2010/C 317/76
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Gap SA granen & producten NV (Zoersel, Belgija) (zastopnika: C. Ronse in A. Hansebout, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska unija, ki jo zastopa Evropska komisija

      Predlog tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj Evropski uniji naloži plačilo odškodnino, za katero je nepogodbeno odgovorna in je nastala tožeči stranki, in sicer natančneje naj plača znesek 295 690,43 EUR, povišan za zakonite belgijske obresti od upoštevnega datuma, na katerega je tožeča stranka plačala zadevne uvozne dajatve, ter Uniji naloži plačilo začasnega zneska 30 000 EUR, povišanega za zakonite belgijske obresti za siceršnjo škodo, ki je nastala tožeči stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka zahteva odškodnino za škodo, ki ji je nastala, ker je Evropska Komisija pri določitvi uvoznih dajatev za trdo pšenico, zlasti v okviru Uredbe Komisije 919/2009 z dne 1. oktobra 2009 o spremembi Uredbe 915/2009 o določitvi uvoznih dajatev v sektorju žit od 1. oktobra 2009 (UL L 259, str. 5), ravnala nezakonito in je ugotovila nepravilne tržne in prevozne cene.
   V utemeljitev svojega odškodninskega zahtevka tožeča stranka navaja, da je Komisija kršila člen 4 Uredbe 1249/96 (1) in splošno dolžnost skrbnosti, ker je pri naložitvi in izračunu uvoznih dajatev upoštevala napačne cene in prevozne tarife.
   Tožeča stranka meni, da je kršitev člena 4 Uredbe 1249/96 zadosti resna, ker Komisija pri uporabi Uredbe 919/2009 ni imela nikakršne proste presoje. Pole tega je kršitev dolžne skrbnosti, ki jo je storila Komisija, sama po sebi prav tako zadosti resna kršitev.
   Tožeča stranka nazadnje navaja, da škoda izhaja iz nezakonito naložene in nepravilno izračunane dajatve, glede katere tožeča stranka dokazuje natančen znesek. Poleg tega je tožeči stranki škoda hkrati nastala zaradi časa, ki ga je morala posvetiti tej zadevi, in odvetniških stroškov, ki jih je morala plačati.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 1249/96 z dne 28. junija 1996 o pravilih za uporabo (uvoznih dajatev za sektor žit) Uredbe Sveta (EGS) št. 1766/92 (UL L 161, str. 125).


title: Zadeva T-9/09 P: Pritožba, ki jo je 15. januarja 2009 vložil Luigi Marcuccio zoper sklep, ki ga je 4. novembra 2008 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-133/06, Marcuccio proti Komisiji

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/46

         Pritožba, ki jo je 15. januarja 2009 vložil Luigi Marcuccio zoper sklep, ki ga je 4. novembra 2008 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-133/06, Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-9/09 P)
   (2009/C 55/83)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnika:

               —

               V vsakem primeru:

                           (A.1)

                           izpodbijani sklep naj se v celoti in brez vsakršne izjeme razveljavi.

                           (A.2)

                           razglasi naj se, da je bila tožba na prvi stopnji v celoti dopustna.

               —

               Primarno:

                           (B.1)

                           sprejme naj se zahtevek iz tožbe na prvi stopnji v celoti in brez vsakršne izjeme;

                           (B.2)

                           toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov v korist pritožnika iz postopka na prvi stopnji in iz pritožbenega postopka;

               —

               oziroma podredno:

                           (B.3)

                           zadeva naj se Sodišču za uslužbence vrne, da v drugačni sestavi o njej ponovno vsebinsko odloči.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   S to pritožbo se izpodbija sklep Sodišča za uslužbence z dne 4. novembra 2008 v zadevi L. Marcuccio proti Komisiji, F-133/06.
   Pritožnik v utemeljitev svojih predlogov navaja naslednje razloge:

               a)

               Popolna opustitev preiskave in neodločanje o bistvu spora, ker se z izpodbijanim sklepom ni izreklo o zahtevku, naj se odločba, ki je bila izpodbijana pred Sodiščem za uslužbence ex lege razglasi za neobstoječo.

               b)

               Absolutno pomanjkanje obrazložitve spornega sklepa v zvezi z ugotovitvami glede nedopustnosti zahtevkov, naj se „Komisiji naloži, naj pritožniku vrne njegove osebne stvari“, naj „se sporna odločba razglasi za nično“ in „za povračilo škode“ ter da se pritožniku naloži plačilo stroškov, tudi zaradi potvarjanja in izkrivljanja dokazov, opustitve vsakršne preiskave, nedoslednosti in nelogičnosti ter zmotne in napačne razlage in uporabe pravil in sodne prakse Skupnosti.

               c)

               Postopkovna napaka zaradi nespoštovanja obveznosti, da se ne upošteva vsebina nasprotne tožbe, ker jo je tožena stranka vložila prepozno, ki je bila taka, da je škodovala interesom tožeče stranke.

               d)

               Kršitev pravil poštenega sojenja.


title: Zadeva C-374/08: Sklep predsednika Sodišča z dne 8. aprila 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Madžarski

text:
               18.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 167/8

         Sklep predsednika Sodišča z dne 8. aprila 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Madžarski
   (Zadeva C-374/08) (1)

   2009/C 167/16

      Jezik postopka: madžarščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 260, 11.10.2008.


title: Zadeva F-75/10: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 27. junija 2011 – Scheefer proti Parlamentu (Javni uslužbenci — Začasni uslužbenec — Podaljšanje pogodbe o zaposlitvi za določen čas — Ustavitev postopka)

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/53

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 27. junija 2011 – Scheefer proti Parlamentu
   (Zadeva F-75/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Začasni uslužbenec - Podaljšanje pogodbe o zaposlitvi za določen čas - Ustavitev postopka)
   2011/C 252/115
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Séverine Scheefer (Luxembourg, Luksemburg) (zastopniki: C. L’Hote-Tissier, R. Adam in P. Ketter, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: R. Ignătescu in S. Alves, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločb tožene stranke o zavrnitvi izdaje obrazložene odločbe o pravnem položaju tožeče stranke in, nazadnje, o zavrnitvi spremembe pogodbe začasnega uslužbenca, ki jo ima tožeča stranka, v delovno razmerje za nedoločen čas na podlagi člena 8, prvi odstavek, Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti in za povračilo škode, ki jo je utrpela tožeča stranka.

      Izrek

               1.

               Postopek v zadevi Scheefer proti Parlamentu (F-75/10) se ustavi.

               2.

               Evropski parlament nosi svoje stroške in stroške S. Scheefer.

      (1)  UL C 301, 6.11.2010, str. 64.


title: Zadeva C-454/11: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākās tiesas Senāts – Latvija) – Gunārs Pusts proti Lauku atbalsta dienests (Kmetijstvo — EKUJS — Uredbi (ES) št. 1257/1999 in 817/2004 — Podpora za razvoj podeželja — Vračilo neupravičeno prejete pomoči — Nacionalna ureditev, ki dodelitev kmetijsko-okoljske pomoči pogojuje z vsakoletnim zahtevkom, kateremu so priloženi nekateri dokumenti — Upravičenec, ki je izpolnil svoje obveznosti glede obdelave zadevne površine, vendar ni vložil zahtevkov v skladu z navedeno zakonodajo — Ukinitev pomoči brez zaslišanja upravičenca, če ta ne spoštuje določb, ki se uporabljajo za vložitev zahtevka za dodelitev kmetijsko-okoljske pomoči)

text:
               13.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/3

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākās tiesas Senāts – Latvija) – Gunārs Pusts proti Lauku atbalsta dienests
   (Zadeva C-454/11) (1)

   (Kmetijstvo - EKUJS - Uredbi (ES) št. 1257/1999 in 817/2004 - Podpora za razvoj podeželja - Vračilo neupravičeno prejete pomoči - Nacionalna ureditev, ki dodelitev kmetijsko-okoljske pomoči pogojuje z vsakoletnim zahtevkom, kateremu so priloženi nekateri dokumenti - Upravičenec, ki je izpolnil svoje obveznosti glede obdelave zadevne površine, vendar ni vložil zahtevkov v skladu z navedeno zakonodajo - Ukinitev pomoči brez zaslišanja upravičenca, če ta ne spoštuje določb, ki se uporabljajo za vložitev zahtevka za dodelitev kmetijsko-okoljske pomoči)
   2013/C 108/04
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākās tiesas Senāts

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Gunārs Pusts

      Tožena stranka: Lauku atbalsta dienests

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Augstākās tiesas Senāts – Razlaga Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 z dne 17. maja 1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) ter o spremembi in razveljavitvi določenih uredb (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 25, str. 391) in Uredbe Komisije (ES) št. 817/2004 z dne 29. aprila 2004 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe (ES) št. 1257/1999 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 46, str. 87) – Kmetijsko-okoljska pomoč in pomoč na površino – Vračilo neupravičeno prejete pomoči – Nacionalna ureditev, ki dodelitev pomoči na površino pogojuje z vsakoletnim zahtevkom, kateremu so priloženi nekateri dokumenti – Upravičenec, ki je izpolnil svoje obveznosti glede obdelave zadevne površine, vendar je vložil nepopolne zahtevke – Ukinitev pomoči brez zaslišanja upravičenca, če ta ne spoštuje določb, ki se uporabljajo za vložitev zahtevka

      Izrek

   Uredbo Sveta (ES) št. 1257/1999 z dne 17. maja 1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) ter o spremembi in razveljavitvi določenih uredb, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1783/2003 z dne 29. septembra 2003, Uredbo Komisije (ES) št. 817/2004 z dne 29. aprila 2004 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe št. 1257/1999 in Uredbo Komisije (ES) št. 796/2004 z dne 21. aprila 2004 o podrobnih pravilih za izvajanje navzkrižne skladnosti, modulacije in integriranega administrativnega in kontrolnega sistema, predvidenih z Uredbo Sveta (ES) št. 1782/2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike ter o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni zakonodaji, v skladu s katero je upravičenec do pomoči, dodeljene v zameno za njegove večletne kmetijsko-okoljske zaveze, dolžan povrniti vso pomoč, ki je bila že izplačana za prejšnja leta, ker ni vložil vsakoletnega zahtevka v skladu z veljavnimi nacionalnimi določbami, čeprav ta upravičenec zatrjuje, da je še naprej izpolnjeval svoje obveznosti v zvezi z obdelavo zadevnih površin, da ga pristojna uprava ni zaslišala, pri čemer pa preverjanje zadevnih površin na kraju samem ni več mogoče, ker je zadevno leto že preteklo.

      (1)  UL C 331, 12.11.2011.


title: Zadeva T-160/07: Tožba, vložena 7. maja 2007 – Lancôme proti UUNT – CMS Hasche Sigle (COLOR EDITION)

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/43

         Tožba, vložena 7. maja 2007 – Lancôme proti UUNT – CMS Hasche Sigle (COLOR EDITION)
   (Zadeva T-160/07)
   (2007/C 140/71)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Lancôme Parfums et Beauté & Cie (Pariz, Francija) (zastopnik: E. Baud, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: CMS Hasche Sigle (Köln, Nemčija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se razveljavi odločba drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 26. februarja 2007 v zadevi R 231/2006-2;

               —

               naj se toženi stranki in, če je to potrebno, intervenientu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Besedna znamka „COLOR EDITION“ za proizvode iz razreda 3 – znamka Skupnosti št. 2 965 804

      Imetnik znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: CMS Hasche Sigle

      Odločba oddelka za izbris: Zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: Razveljavitev odločbe oddelka za izbris

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 55(1)(a) Uredbe Sveta št. 40/94 (1), ker je oddelek za pritožbe menil, da je zahteva za ugotovitev ničnosti CMS Hasche Sigle dopustna, ter kršitev člena 7(1)(c) te uredbe, ker je v izpodbijani odločbi odločil, da je sporna znamka „COLOR EDITION“ opisna.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva T-388/04: Tožba Habiba Kachakila Amarja proti Uradu za usklajevanje notranjega trga (UUNT), vložena dne 28. septembra 2004

text:
               20.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 284/29

         Tožba Habiba Kachakila Amarja proti Uradu za usklajevanje notranjega trga (UUNT), vložena dne 28. septembra 2004
   (Zadeva T-388/04)
   (2004/C 284/56)
   Jezik, v katerm je bila tožba vložena: španščina
   Habib Kachakil Amar, stanujoč Valeciji (Španija), ki ga zastopa Juan Carlos Heder, je dne 28. septembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Uradu za usklajevanje notranjega trga (UUNT).
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razglasi za nično odločbo prvega Odbora za pritožbe UUNT z dne 20. julija 2004 v zadevi R 175/2004-1;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Figurativna znamka, sestavljena iz debele vodoravne črne črte, ki se zaključi v trikotnik - Prijava št. 3.235.157 za proizvode iz razreda 25 (oblačila, obutev, pokrivala, zlasti športna obutev).

               Odločba preizkuševalca:

               Zavrnitev prijave zaradi obstoja absolutnih razlogov za zavrnitev iz člena 7(1)(b) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti.

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe.

               Tožbeni razlogi:

               Nepravilna uporaba člena 7(1)(b) in 7(3) zgoraj navedene Uredbe in kršitev pravic obrambe in načela varstva zaupanja v pravo.


title: Zadeva C-322/05 P: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne  9. februarja 2006  — Hippocrate Vounakis proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba — Uslužbenci — Napredovanje — Člen 90(2) Kadrovskih predpisov — Pritožba — Rok — Očitno neutemeljena pritožba)

text:
               1.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 154/4

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 9. februarja 2006 — Hippocrate Vounakis proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-322/05 P) (1)

   (Pritožba - Uslužbenci - Napredovanje - Člen 90(2) Kadrovskih predpisov - Pritožba - Rok - Očitno neutemeljena pritožba)
   (2006/C 154/08)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Hippocrate Vounakis (zastopnik: S. Orlandi, avocat)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Berscheid in C. Berardis-Keyser, zastopniki)
   Predmet
   Pritožba zoper Sklep Sodišča prve stopnje (tretji senat) v zadevi Vounakis proti Komisiji z dne 2. junija 2005 (T-326/03), s katerim je bila tožba za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, da tožeča stranka ne napreduje v naziv A4 iz naslova napredovanj 2002, zavržena kot nedopustna
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               H. Vounakisu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 257, 15.10.2005.


title: Zadeva C-162/09: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Združeno kraljestvo) – Secretary of State for Work and Pensions proti Taous Lassal (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Prosto gibanje oseb — Direktiva 2004/38/ES — Člen 16 — Pravica do stalnega prebivališča — Časovna veljavnost — Obdobja pred datumom prenosa)

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/5

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Združeno kraljestvo) – Secretary of State for Work and Pensions proti Taous Lassal
   (Zadeva C-162/09) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Prosto gibanje oseb - Direktiva 2004/38/ES - Člen 16 - Pravica do stalnega prebivališča - Časovna veljavnost - Obdobja pred datumom prenosa)
   2010/C 328/08
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Secretary of State for Work and Pensions

      Tožena stranka: Taous Lassal

      Ob udeležbi: The Child Poverty Action Group

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Razlaga člena 16(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic (UL L 158, str. 77) – Državljan Unije, ki je v Združenem kraljestvu zakonito prebival v obdobju petih let pred 30. aprilom 2006, rokom za prenos Direktive, nato pa je ozemlje zapustil za obdobje desetih let – Upoštevanje obdobja prebivanja pred 30. aprilom 2006 za priznanje pravice do stalnega prebivališča

      Izrek

   Člen 16(1) in (4) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja [d]irektive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/E[GS] je treba razlagati tako:

               —

               da je treba obdobja petih let neprekinjenega prebivanja, ki je bilo pred datumom prenosa Direktive 2004/38, torej 30. aprilom 2006, v skladu s predpisi prava Unije pred tem datumom, upoštevati za namen pridobitve pravice do stalnega prebivališča po členu 16(1) te direktive in

               —

               da odsotnosti iz države članice gostiteljice, ki trajajo manj kot dve zaporedni leti in do katerih je prišlo pred 30. aprilom 2006 in po petih letih zakonitega in neprekinjenega prebivanja, končanega pred tem datumom, ne morejo vplivati na pridobitev pravice do stalnega prebivališča po navedenem členu 16(1).

      (1)  UL C 153, 4.7.2009.


title: Zadeva T-437/05: Tožba, vložena  15. decembra 2005  — Brink's Security Luxembourg proti Komisiji

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/39

         Tožba, vložena 15. decembra 2005 — Brink's Security Luxembourg proti Komisiji
   (Zadeva T-437/05)
   (2006/C 48/76)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Brink's Security Luxembourg SA (Luksemburg) (zastopnik: Christian Point, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev tožbe za dopustno in utemeljeno;

               —

               razglasitev ničnosti odločbe o neoddaji, in sicer enostranske odločbe Komisije, da naročila ne odda Brink's Security Luxembourg;

               —

               razglasitev ničnosti odločbe o oddaja, in sicer enostranske odločbe Komisije, da naročilo odda Group 4 Falck Luxembourg;

               —

               razglasitev ničnosti implicitne odločbe Komisije, s katero je zavrnila umik svojih zgoraj navedenih odločb;

               —

               razglasitev ničnosti dveh pisnih odgovorov Komisije z dne 7. decembra oziroma 14. decembra 2005 na prošnji tožeče stranke za podatke glede uporabe člena 49(3) izvedbenih predpisov finančne uredbe;

               —

               naložitev plačila zneska v višini 1 000 000 EUR Komisiji kot nadomestilo za nepremoženjsko in premoženjsko škodo, nastalo zaradi nezakonitosti izpodbijane odločbe, pri čemer je ta vsota določena ex aequo et bono in začasno;

               —

               naložitev plačila vseh stroškov Komisiji.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Namen te tožbe je, po eni strani, razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je zavrnila ponudbo tožeče stranke v okviru javnega razpisa št. 16/2005/OIL (storitve nadzora in varovanja nepremičnin), in po drugi strani, razglasitev ničnosti odločbe o oddaji naročila konkurenčni družbi.
   Trditve, ki jih navaja tožeča stranka v podporo svojim predlogom za razglasitev ničnosti, je mogoče razvrstiti v sedem tožbenih razlogov.
   S prvim tožbenim razlogom tožeča stranka navaja kršitev načel enakega obravnavanja in nediskriminacije, ker je Komisija predpisala delovno dobo enega leta za delavce, ki jo je moral vsak ponudnik vstaviti v naročilo, s čimer je po mnenju tožeče stranke — dosedanji izvajalec, ki že dolgo zaposluje svoje osebje — le-to postavilo v manj ugoden položaj v primerjavi z drugimi ponudniki, ki lahko zaposlujejo osebe z minimalnimi izkušnjami in imajo manjše stroške s plačami kot tožeča stranka.
   Z drugim tožbenim razlogom tožeča stranka Komisiji očita, da je kršila določbe Direktive 2001/23/ES (1). Ta razlog sloni na dveh delih: nezakonitost ponudbe, ki jo je sprejela Komisija, ker ta ponudba ne zagotavlja zadržanja delavcev tožeče stranke niti ne zagotavlja ohranitve vseh njihovih pravic. Tožeča stranka trdi, da je bila odločba o oddaji s strani Komisije nezakonita od trenutka, ko je bila sprejeta, saj je sprejeta ponudba kršila delovno pravo.
   Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela enakega obravnavanja, ker je izbrani ponudnik v trenutku predložitve svoje ponudbe razpolagal s privilegiranimi podatki o tožeči stranki, med drugim glede prometa strank in dejavnosti, pogodb in datuma njihovega prenehanja veljavnosti, analiz cen in stroškov, ki jih je pridobil zaradi združitve s prejšnjo matično družbo tožeče stranke. Tožeča stranka meni, da je to omogočilo njegovemu konkurentu, da je pripravil ugodnejšo ponudbo v primerjavi s ponudbo tožeče stranke.
   S četrtim tožbenim razlogom tožeča stranka navaja kršitev odločbe Generalnega direktorata IV Komisije z dne 28. maja 2004 (2) in pravil za zagotavljanje neizkrivljene konkurence v smislu, da je Komisija z izpodbijano odločbo v tej tožbi omogočila prevzem sredstev, ki jih je morala skupina, ki ji je pripadal izbrani ponudnik, prenesti ob koncentraciji, odobreni z odločbo z dne 28. maja 2004.
   Peti tožbeni razlog temelji na kršitvi obveznosti obrazložitve odločbe, kršitvi načela preglednosti in pravice dostopa do dokumentov institucij Skupnosti. Tožeča stranka očita Komisiji, da ji je kljub več pisnim prošnjam posredovala le kratko pojasnilo o razlogih za svojo odločbo, skrčeno na primerjalne tabele ponudb.
   Tožeča stranka še navaja kršitev pravil trga, neupoštevanje razpisne dokumentacije in očitno napako v presoji v zvezi z analizo in oceno tretjega kakovostnega kriterija za presojo predloženih ponudb v zvezi z osnovno izobrazbo varnostnikov v prvi pomoči in/ali kot prostovoljnih gasilcev. Navaja, da ima dokaz, da ponudnik, ki ga je izbrala Komisija, ne razpolaga z vsemi uslužbenci, ki jih je imenoval za izvršitev zadevnega naročila.
   Z zadnjim tožbenim razlogom tožeča stranka uveljavlja kršitev načela preglednosti in pravice dostopa državljanov do dokumentov institucij Skupnosti, ker ji je Komisija zavrnila dostop do podatkov o sestavi izbirnih odborov oziroma odborov, ki odločijo o oddaji naročila.
   Tožeča stranka nadalje zahteva, sklicujoč se na načelo izvenpogodbene odgovornosti, nadomestilo za škodo, ki naj bi jo utrpela zaradi nezakonitosti ravnanja Komisije v postopku oddaje zadevnega naročila.

      (1)  Direktiva Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov.

      (2)  Odločba Komisije z dne 28. maja 2004 o združljivosti koncentracije s skupnim trgom (zadeva N IV / M. 3396 - Group 4 Falck proti Securicorju (4064) na podlagi Uredbe Sveta (EGS) št. 4064/89).


title: Zadeva T-672/11: Tožba, vložena 23. decembra 2011 – H-Holding proti Parlamentu

text:
               4.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/13

         Tožba, vložena 23. decembra 2011 – H-Holding proti Parlamentu
   (Zadeva T-672/11)
   2012/C 235/33
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: H-Holding AG (Cham, Švica) (zastopnik: R. Závodný, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj ugotovi, da je tožeči stranki zaradi nedelovanja tožene stranke v zvezi z njeno peticijo z dne 24. avgusta 2011 nastala škoda;

               —

               naj ugotovi, da je za spoštovanje pravil v zvezi s financiranjem političnih strank na evropski ravni pristojna Evropska unija;

               —

               naj toženi stranki naloži, da pooblasti Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF), da opravi finančno revizijo v zvezi z češko politično stranko;

               —

               naj toženi stranki naloži, da zoper Češko republiko začne postopek;

               —

               naj toženi stranki naloži plačilo odškodnine;

               —

               naj toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja nedelovanje tožene stranke v zvezi s peticijo tožeče stranke z dne 24. avgusta 2011 glede financiranja češke politične stranke.


title: Zadeva C-604/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) 21. decembra 2010 – Football Dataco Limited, Football Association Premier League Ltd, Football League Limited, Scottish Premier League Limited, Scottish Football League, PA Sport UK Limited proti Yahoo UK Limited, Stan James (Abingdon) Limited, Stan James PLC, Enetpulse APS

text:
               19.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) 21. decembra 2010 – Football Dataco Limited, Football Association Premier League Ltd, Football League Limited, Scottish Premier League Limited, Scottish Football League, PA Sport UK Limited proti Yahoo UK Limited, Stan James (Abingdon) Limited, Stan James PLC, Enetpulse APS
   (Zadeva C-604/10)
   2011/C 89/14
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Football Dataco Limited, Football Association Premier League Ltd, Football League Limited, Scottish Premier League Limited, Scottish Football League, PA Sport UK Limited

      Tožene stranke: Yahoo UK Limited, Stan James (Abingdon) Limited, Stan James PLC, Enetpulse APS

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Kako je treba v členu 3(1) Direktive 96/9/ES (1) razumeti „baze podatkov kot take, ki so zaradi izbora ali razporeditve svoje vsebine avtorjeva lastna intelektualna stvaritev“, in natančneje:

                           (a)

                           ali je treba intelektualni napor in veščine pri oblikovanju podatkov izključiti?

                           (b)

                           ali „izbor ali razporeditev“ pomenita pomemben dodatek predhodno obstoječemu podatku (kot je določitev datuma nogometne tekme);

                           (c)

                           ali „avtorjeva lastna intelektualna stvaritev“ zahteva od avtorja več kot znatno delo in veščine, in če je tako, kaj?

               2.

               Ali Direktiva nasprotuje nacionalnim avtorskim pravicam na bazah podatkov, ki so drugačne od tistih, zagotovljenih z Direktivo?

      (1)  Direktiva 96/9/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 1996 o pravnem varstvu baz podatkov (UL L 77, str. 20).