               16.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 216/11

         Tožba Nadzornega organa Efte proti Islandiji, vložena 17. decembra 2015
   (Zadeva E-33/15)
   (2016/C 216/08)
   Nadzorni organ Efte, ki ga zastopajo Carsten Zatschler, Clémence Perrin in Íris Ísberg, zastopniki Nadzornega organa Efte, 35 Rue Belliard, 1040 Bruselj, je 17. decembra 2015 pri Sodišču Efte vložil tožbo proti Islandiji.
   Nadzorni organ Efte Sodišču Efte predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Islandija – s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela ali uradno obvestila Nadzornega organa Efte o sprejetju potrebnih ukrepov za izvajanje akta iz točke 15q poglavja XIII Priloge II k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2012/26/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o spremembi Direktive 2001/83/ES, kar zadeva farmakovigilanco), kakor je bil navedenemu Sporazumu prilagojen s Protokolom 1 k Sporazumu EGP –, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta in člena 7 Sporazuma EGP;

               2.

               Islandiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               Ta tožba se nanaša na to, da Islandija najpozneje do 14. marca 2015 ni ukrepala, da bi svojo zakonodajo uskladila z obrazloženim mnenjem Nadzornega organa Efte z dne 14. januarja 2015, saj v svoj nacionalni pravni red ni prenesla Direktive 2012/26/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o spremembi Direktive 2001/83/ES, kar zadeva farmakovigilanco (v nadaljnjem besedilu: akt), kakor je navedena v točki 15q poglavja XIII Priloge II k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru in kakor je bila prilagojena navedenemu sporazumu s Protokolom 1 k Sporazumu EGP.

               —

               Nadzorni organ Efte navaja, da Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov za prenos akta, ni izpolnila svojih obveznosti iz akta in člena 7 Sporazuma EGP.


title: Zadeva C-257/06: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 24. januarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Roby Profumi Srl proti Comune di Parma (Člen 28 ES – Direktiva 76/768/EGS – Varovanje zdravja – Kozmetični izdelki – Uvoz – Posredovanje podatkov v zvezi s kozmetičnimi izdelki organom države uvoznice)

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/9

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 24. januarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Roby Profumi Srl proti Comune di Parma
   (Zadeva C-257/06) (1)

   (Člen 28 ES - Direktiva 76/768/EGS - Varovanje zdravja - Kozmetični izdelki - Uvoz - Posredovanje podatkov v zvezi s kozmetičnimi izdelki organom države uvoznice)
   (2008/C 64/11)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Corta suprema di cassazione
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Roby Profumi Srl

      Tožena stranka: Comune di Parma
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Corta suprema di cassazione – Razlaga člena 28 ES in člena 7 Direktive Sveta 76/768/EGS z dne 27. julija 1976 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kozmetičnimi izdelki (UL L 262, str. 169), kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 93/35/EGS z dne 14. junija 1993 (UL L 151, str. 32) – Izdelki, pripravljeni za prodajo in s poreklom iz drugih držav članic? – Nacionalne določbe, ki uvoznika obvezujejo, da posreduje popoln in podroben seznam snovi, ki jih vsebuje izdelek
   Izrek
   Člen 7 Direktive Sveta 76/768/EGS z dne 27. julija 1976 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kozmetičnimi izdelki 76/768/EGS, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 93/35/EGS z dne 14. junija 1993, ne nasprotuje nacionalni določbi, ki zaradi hitrega in ustreznega zdravljenja pri zdravstvenih težavah uvoznika kozmetičnih izdelkov obvezuje, da ministrstvu za zdravje in regiji posreduje ime ali firmo podjetja, njegov sedež in sedež proizvodne enote ter popoln in podroben seznam uporabljenih snovi in snovi, ki jih vsebujejo navedeni izdelki.

      (1)  UL C 212, 2.9.2006.


title: Združeni zadevi T-50/06 RENV II in T-69/06 RENV II: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. aprila 2016 – Irska in Aughinish Alumina/Komisija (Državne pomoči — Direktiva 92/81/EGS — Trošarine za mineralna olja — Mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminijevega oksida — Oprostitev plačila trošarine — Veljavne ali nove pomoči — Člen 1(b)(i), (iii) in (iv), Uredbe (ES) št. 659/1999 — Pravna varnost — Legitimno pričakovanje — Razumni rok — Načelo dobrega upravljanja — Zloraba pooblastil — Obveznost obrazložitve — Pojem državne pomoči — Prednost — Vpliv na trgovino med državami članicami — Izkrivljanje konkurence)

text:
               6.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 200/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. aprila 2016 – Irska in Aughinish Alumina/Komisija
   (Združeni zadevi T-50/06 RENV II in T-69/06 RENV II) (1)

   ((Državne pomoči - Direktiva 92/81/EGS - Trošarine za mineralna olja - Mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminijevega oksida - Oprostitev plačila trošarine - Veljavne ali nove pomoči - Člen 1(b)(i), (iii) in (iv), Uredbe (ES) št. 659/1999 - Pravna varnost - Legitimno pričakovanje - Razumni rok - Načelo dobrega upravljanja - Zloraba pooblastil - Obveznost obrazložitve - Pojem državne pomoči - Prednost - Vpliv na trgovino med državami članicami - Izkrivljanje konkurence))
   (2016/C 200/24)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeči stranki: Irska (zastopniki: E. Creedon, A. Joyce in E. McPhillips, agenti, skupaj z P. McGarry, SC); Aughinish Alumina Ltd (Askeaton, Irska) (zastopniki: C. Waterson, C. Little in J. Handoll, solicitors)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: V. Di Bucci, N. Khan, G. Conte, D. Grespan in K. Walkerová, agenti)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 7. decembra 2005 o oprostitvi plačila trošarine za mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminijevega oksida v regiji Gardanne, v regiji Shannon in na Sardiniji, ki se izvaja v Franciji, na Irskem in v Italiji (2006/323/ES) (UL 2006, L 119, str. 12), v delu, v katerem se ta odločba nanaša na oprostitev plačila trošarine za mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminijevega oksida v regiji Shannon (Irska).

      Izrek

               1.

               Tožbi se zavrneta.

               2.

               Irski se naloži, da nosi svoje stroške, tri četrtine stroškov Evropske komisije v zadevah T-50/06, T-50/06 RENV I in T-50/06 RENV II in tri dvajsetine stroškov Komisije v zadevah C-89/08 P in C-272/12 P.

               3.

               Družbi Aughinish Alumina Ltd se naloži, da nosi svoje stroške, tri četrtine stroškov Komisije v zadevah T-69/06, T-69/06 RENV I in T-69/06 RENV II, tri dvajsetine stroškov Komisije v zadevah C-89/08 P in C-272/12 P in vse stroške v zadevi T-69/06 R.

               4.

               Komisiji se naloži, da nosi četrtino svojih stroškov v združenih zadevah T-50/06 in T-69/06, v združenih zadevah T-50/06 RENV I in T-69/06 RENV I in v združenih zadevah T-50/06 RENV II in T-69/06 RENV II ter petino svojih stroškov v zadevah C-89/08 P in C-272/12 P.

      (1)  UL C 86, 8.4.2006.


title: Zadeva C-62/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Napoli (Italija) 7. februarja 2013 – Immacolata Racca proti Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca

text:
               18.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Napoli (Italija) 7. februarja 2013 – Immacolata Racca proti Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca
   (Zadeva C-62/13)
   2013/C 141/21
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Napoli

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Immacolata Racca

      Tožena stranka: Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je pravni okvir na področju šolstva, kot je opisan, enakovreden tistemu, ki ga določa določba 5 Direktive 1999/70/ES (1)?

               2.

               Kdaj je treba šteti, da gre za delovno razmerje v „javnem“ sektorju v smislu določbe 5 Direktive 1999/70/ES in zlasti izraza „posamezni sektorji in/ali kategorije delavcev“ ter so zato upravičene drugačne posledice v primerjavi z delovnimi razmerji v zasebnem sektorju?

               3.

               Ali pojem pogojev zaposlitve iz določbe 4 Direktive 1999/70/ES ob upoštevanju obrazložitev iz člena 3(1)(c) Direktive 2000/78/ES (2) in člena 14(1)(c) Direktive 2006/54/ES (3) zajema tudi posledice nezakonite prekinitve delovnega razmerja? Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen, ali je v smislu določbe 4 razlika med posledicami, ki so v nacionalnem pravnem redu običajno določene za nezakonito prekinitev delovnega razmerja za nedoločen čas in za nezakonito prekinitev delovnega razmerja za določen čas, upravičena?

               4.

               Ali je v skladu z načelom lojalnega sodelovanja prepovedano, da država v postopku predhodnega odločanja glede razlage Sodišču Evropske unije predstavi nacionalni pravni okvir, ki namerno ne ustreza resničnosti, in mora nacionalno sodišče ob neobstoju drugačne razlage nacionalnega prava, ki bi prav tako izpolnjevala obveznosti, ki jih prinaša članstvo v Evropski uniji, nacionalno pravo, če je mogoče, razlagati v skladu z razlago, ki jo daje država?

               5.

               Ali med pogoje, ki se uporabljajo za pogodbo o zaposlitvi ali delovno razmerje in so določeni v Direktivi 91/533/EGS (4), zlasti v njenem členu 2(1) in (2)(e), spada navedba primerov, v katerih se lahko pogodba o zaposlitvi za določen čas spremeni v pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas?

               6.

               Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen, ali je sprememba zakonodajnega okvira za nazaj, ki zaposlenemu ne zagotavlja možnosti uveljavljanja pravic, ki jih zagotavlja Direktiva, oziroma spoštovanja delovnih pogojev iz dokumenta o zaposlitvi, v nasprotju s členom 8(1) Direktive 91/533/EGS in cilji te direktive ter zlasti z njeno drugo uvodno izjavo?

               7.

               Ali je treba splošna načela veljavnega prava Skupnosti – ki se nanašajo na pravno varnost, varstvo zaupanja v pravo, enakost pravnih sredstev, učinkovito sodno varstvo, pravico do neodvisnega sodišča in, splošneje, na pravico do poštenega sojenja, določena v členu 6(2) Pogodbe o Evropski uniji (kakor je bil spremenjen s členom 1(8) Lizbonske pogodbe in na katerega se sklicuje člen 46 Pogodbe o Evropski uniji) v povezavi s členom 6 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, podpisane v Rimu 4. novembra 1950, ter s členi 46, 47 in 52(3) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, razglašene v Nici 7. decembra 2000, kakor so bili vključeni v Lizbonsko pogodbo – razlagati tako, da v okviru uporabe Direktive 1999/70/ES nasprotujejo, da italijanska država, po zelo dolgem obdobju (3 leta in šest mesecev), izda zakonsko določbo, kot je člen 9 uredbe-zakona št. 70 z dne 13. maja 2011, ki je bila potrjena v zakon z zakonom št. 106 z dne 12. julija 2011, s katero je bil členu 10 zakonske uredbe št. 368/01 dodan odstavek 4a, ki spreminja posledice tekočih postopkov, s čimer je delavec neposredno oškodovan v korist delodajalca – države in je odpravljena možnost, ki jo nacionalna ureditev določa za sankcioniranje zlorabe veriženja pogodb o zaposlitvi za določen čas?

      (1)  Direktiva Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 368).

      (2)  Direktiva Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 79).

      (3)  Direktiva 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (preoblikovano) (UL L 204, str. 23).

      (4)  Direktiva Sveta z dne 14. oktobra 1991 o obveznosti delodajalca, da zaposlene obvesti o pogojih, ki se nanašajo na pogodbo o zaposlitvi ali delovno razmerje 91/533/EGS (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 2, str. 3).


title: Zadeva T-132/07: Tožba, vložena 19. aprila 2007 – Fuji Electronic Holdings in Fuji Electric Systems proti Komisiji

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/36

         Tožba, vložena 19. aprila 2007 – Fuji Electronic Holdings in Fuji Electric Systems proti Komisiji
   (Zadeva T-132/07)
   (2007/C 140/61)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Fuji Electronic Holdings Co., Ltd. (Kawasaki, Japonska) in Fuji Electric Systems Co., Ltd. (Tokio, Japonska) (zastopnika: P. Chapatte, P. Walter, Solicitors)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank
   Tožeči stranki Sodišču predlagata, naj:

               —

               člen 1(g) odločbe v delu, v katerem je ugotovljeno, da je kršitev, ki se s to določbo očita družbi FEH, obstajala po septembru 2000, razglasi za ničnega;

               —

               v celoti razglasi za ničnega člen 1(h) odločbe;

               —

               člen 2(d) odločbe v delu, v katerem je ugotovljena solidarna odgovornost družbe FES za plačilo s to odločbo naložene globe, razglasi za ničnega;

               —

               zmanjša globo, naloženo družbi Fuji; in

               —

               Komisiji naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov, ki jih je priglasila družba Fuji.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeči stranki sta v skladu s členom 230 ES vložili ničnostno tožbo zoper Odločbo Komisije z dne 24. januarja 2007 (zadeva COMP/F/38.899 – plinsko izolirane stikalne naprave – C(2006) 6762 konč.), na podlagi katere je Komisija ugotovila, da sta tožeči stranki tako kot druga podjetja kršili člen 81(1) ES in od 1. januarja 1994 dalje tudi člen 53 EGP v sektorju plinsko izoliranih stikalnih naprav (v nadaljevanju: PIS) s serijo sporazumov in usklajenih ravnanj, ki so zajemali (a) razdelitev trga, (b) dodelitev kvot in ohranjanje tržnih deležev, (c) dodelitev posameznih projektov PIS (prikrojevanje razpisnih ponudb) določenim proizvajalcem in prirejanje razpisnega postopka za te projekte, (d) določanje cen, (e) sporazume o razdrtju licenčnih pogodb z nečlani kartela in (f) izmenjavo pomembnih tržnih informacij. Podredno, tožeče stranke predlagajo znatno zmanjšanje naloženih glob.
   Z odločbo je ugotovljena odgovornost družbe Fuji Electric Systems (v nadaljevanju: FES) za sodelovanje pri kršitvi od 15. aprila 1988 do 30. septembra 2002.
   Vendar pa družba FES trdi, da ni sodelovala pri sporazumu ND in trdi, da ni bila vključena v prodajo PIS do 1. julija 2001, približno devet mesecev po tem, ko je družba Fuji Electric Holdings („FEH“) prenehala sodelovati v omejevalnem sporazumu. Z ugotovitvijo, da je družba FEH nadaljevala s sodelovanjem v sporazumu ND po sestanku japonskih članov, ki je potekal okoli septembra 2000, naj bi Komisija storila očitno napako pri presoji, zmotno naj bi uporabila pravo glede dokaznega bremena, zmotno pa naj bi uporabila pravo tudi v zvezi z enakim obravnavanjem.
   Poleg tega družba Fuji trdi, da je ne bi smeli obravnavati kot solidarno odgovorno za udeležbo Japan AE Power Systems Corporation (v nadaljevanju „JAEPS“) pri omejevalnem sporazumu, ker ni bil sposobna izvajati odločilnega vpliva med JAEPS, niti ni bila seznanjena z njegovim domnevnim sodelovanjem pri omejevalnem sporazumu. Zato tožeča stranka trdi, da naj bi Komisija glede kršitve družbe FES storila očitno napako pri presoji.
   Končno, družba Fuji trdi, da odločba pomeni očitno napako pri presoji v zvezi s trajanjem kršitve in odgovornostjo za domnevno kršitev JAEPS. Poleg tega naj bi Komisija nepravilno določila vrednost informacij, ki sta jih predložili tožeči stranki, s tem da je odločila, da ta ne utemeljuje zmanjšanja globe, naložene tožečima strankama, v skladu z Obvestilom o ugodni obravnavi. V zvezi s tem družba Fuji trdi, da bi se morale naložene globe bistveno zmanjšati.


title: Zadeva C-430/14: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 21. januarja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā tiesa – Latvija) – Valsts ieņēmumu dienests/Artūrs Stretinskis (Predhodno odločanje — Carinska unija — Carinski zakonik Skupnosti — Člen 29(1)(d) — Določitev carinske vrednosti — Uredba (EGS) št. 2454/93 — Člen 143(1)(h) — Pojem„povezane osebe“ za določitev carinske vrednosti — Sorodstveno razmerje med kupcem, fizično osebo, in poslovodjem družbe prodajalke)

text:
               14.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/12

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 21. januarja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā tiesa – Latvija) – Valsts ieņēmumu dienests/Artūrs Stretinskis
   (Zadeva C-430/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Carinska unija - Carinski zakonik Skupnosti - Člen 29(1)(d) - Določitev carinske vrednosti - Uredba (EGS) št. 2454/93 - Člen 143(1)(h) - Pojem„povezane osebe“ za določitev carinske vrednosti - Sorodstveno razmerje med kupcem, fizično osebo, in poslovodjem družbe prodajalke))
   (2016/C 098/14)
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākā tiesa

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Valsts ieņēmumu dienests

      Tožena stranka: Artūrs Stretinskis

      Izrek

   Člen 143(1)(h) Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 46/1999 z dne 8. januarja 1999, je treba razlagati tako, da je treba za kupca, fizično osebo, in prodajalca, pravno osebo, v kateri ima sorodnik tega kupca dejansko moč vplivati na prodajno ceno navedenega blaga v korist navedenega kupca, šteti, da sta povezani osebi v smislu člena 29(1)(d) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 82/97 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. decembra 1996.

      (1)  UL C 421, 24.11.2014.


title: Zadeva T-586/14: Tožba, vložena 7. avgusta 2014 – Xinyi PV Products (Anhui) Holdings proti Komisiji

text:
               20.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/20

         Tožba, vložena 7. avgusta 2014 – Xinyi PV Products (Anhui) Holdings proti Komisiji
   (Zadeva T-586/14)
   2014/C 372/25
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd (Anhui, Ljudska republika Kitajska) (zastopnika: Y. Melin in V. Akritidis, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 470/2014 z dne 13. maja 2014 (1) o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz solarnega stekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske v delu, v katerem se nanaša na Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd, razglasi za nično in

               —

               Komisiji in morebitnim intervenientom, ki bi jim bilo v okviru postopka dovoljeno intervenirati v podporo predlogom Komisije, naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija naj bi z ugotovitvijo, da so proizvodni stroški in finančna situacija tožeče stranke podvrženi bistvenemu izkrivljanju, ki se prenaša še iz predhodnega sistema netržnega gospodarstva, očitno napačno ugotovila dejansko stanje in napačno uporabila pravo, pri čemer naj bi kršila člen 2(7)(c) Osnovne uredbe.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Komisija naj bi s tem, da je od izvozne cene tožeče stranke odštela provizijo za trgovinskega zastopnika v višini pribitka, ki ga je tožeči stranki zaračunala povezana družba v Hong Kongu, ne da bi predložila zadostne dokaze, da je ta povezana družba res delovala kot zastopnik na podlagi provizije, storila očitno napako pri presoji, pri čemer naj ne bi predlagala doslednih dokazov, in tako kršila člen 2(10)(i) Osnovne uredbe.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Komisija naj v nasprotju s členom 2(8) in (9) Osnovne uredbe izvozne cene tožeče stranke ne bi izračunala na podlagi cene, ki se je dejansko plačala ali se plačuje za izdelek, ko se ta proda v EU, niti na podlagi cene, po kateri se izvoženi izdelek prvič preproda neodvisnemu kupcu v EU.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Komisija naj v nasprotju s členom 20 Osnovne uredbe in členom 41 Listine EU o temeljnih pravicah ne bi razkrila bistvenih dejstev in dokazov, na podlagi katerih bi bilo mogoče razumeti, kako je za tožečo stranko izračunala stopnji dampinga in škode.

      (1)  Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 470/2014 z dne 13. maja 2014 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz solarnega stekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 142, str. 1).


title: Zadeva T-624/13: Tožba, vložena 25. novembra 2013 – The Tea Board proti UUNT – Delta Lingerie (Darjeeling)

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/37

         Tožba, vložena 25. novembra 2013 – The Tea Board proti UUNT – Delta Lingerie (Darjeeling)
   (Zadeva T-624/13)
   2014/C 45/64
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: The Tea Board (Kalkuta, Indija) (zastopnik: A. Nordemann, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Delta Lingerie (Cachan, Francija)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 17. septembra 2013 v zadevi R 1504/2012-2;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka zelene barve, ki vsebuje besedni element „Darjeeling“ za razrede 25, 35 in 38 – prijava znamke Skupnosti št. 9 466 269

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: registracija kolektivne besedne znamke Skupnosti „DARJEELING“ št. 4 325 718 za proizvode iz razreda 30; registracija kolektivne figurativne znamke Skupnosti, ki vsebuje besedni element „DARJEELING“, št. 8 674 327 za proizvode iz razreda 30

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 8(1)(b) in 8(5) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti.


title: Zadeva T-236/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 31. januarja 2007 — Aldershoff proti Komisiji ( Karierno ocenjevalno poročilo — Ocenjevalno obdobje 2003 — Očitna napaka pri presoji — Pomanjkanje obrazložitve — Pravica biti zaslišan )

text:
               24.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/18

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 31. januarja 2007 — Aldershoff proti Komisiji
   (Zadeva T-236/05) (1)

   („Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno obdobje 2003 - Očitna napaka pri presoji - Pomanjkanje obrazložitve - Pravica biti zaslišan“)
   (2007/C 69/43)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Willem Aldershoff (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, X. Martin, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Berardis-Kayser in M. Velardo, zastopnika)
   Predmet
   Razglasitev ničnosti kariernega ocenjevalnega poročila tožeče stranke za ocenjevalno obdobje 2003.
   Izrek

               1)

               Karierno ocenjevalno poročilo tožeče stranke, Willema Aldershoffa, za ocenjevalno obdobje 2003 je nično.

               2)

               Komisiji se naloži plačilo njenih stroškov in stroškov tožeče stranke.

      (1)  UL C 205, 20.8.2005.


title: Zadeva T-420/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. maja 2015 – Wine in Black/UUNT – Quinta do Noval Vinhos (Wine in Black) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti Wine in Black — Prejšnja besedna znamka Skupnosti NOVAL BLACK — Prejšnja besedna znamka Skupnosti — Neobstoj verjetnosti zmede — Podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               6.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/14

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. maja 2015 – Wine in Black/UUNT – Quinta do Noval Vinhos (Wine in Black)
   (Zadeva T-420/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti Wine in Black - Prejšnja besedna znamka Skupnosti NOVAL BLACK - Prejšnja besedna znamka Skupnosti - Neobstoj verjetnosti zmede - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 221/19)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Wine in Black GmbH (Berlin, Nemčija) (zastopnika: A. Bauer in V. Ahmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: M. Vuijst in A. Folliard-Monguiral, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Quinta do Noval-Vinhos, SA (Pinhão, Portugalska)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 6. marca 2014 (zadeva R 1601/2013-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Quinta do Noval-Vinhos, SA et Wine in Black GmbH.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 6. marca 2014 (zadeva R 2255/2010-1) se razveljavi.

               2.

               UUNT se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 303, 8.9.2014.


title: Zadeva C-71/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 1. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/35

         Sklep predsednika Sodišča z dne 1. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-71/06) (1)

   (2007/C 95/68)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 74, 25.3.2006.


title: Zadeva T-316/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. aprila 2016 – Pappalardo in drugi/Komisija (Pogodbena odgovornost – Ribištvo – Ohranjanje ribolovnih virov – Obnova staleža navadnega tuna – Nujni ukrepi za prepoved ribolova z zapornimi plavaricami – Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice)

text:
               13.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/43

      Sodba Splošnega sodišča z dne 27. aprila 2016 – Pappalardo in drugi/Komisija
      (Zadeva T-316/13) (1)

      ((Pogodbena odgovornost - Ribištvo - Ohranjanje ribolovnih virov - Obnova staleža navadnega tuna - Nujni ukrepi za prepoved ribolova z zapornimi plavaricami - Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice))
      (2016/C 211/53)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Salvatore Aniello Pappalardo (Cetara, Italija), Pescatori La Tonnara Soc. coop. (Cetara), Fedemar Srl (Cetara), Testa Giuseppe E C. Snc (Catane, Italija), Pescatori San Pietro Apostolo Srl (Cetara), Camplone Arnaldo & C. Snc di Camplone Arnaldo EC (Pescara, Italija), in Valentino Pesca Sas di Camplone Arnaldo & C. (Pescara) (zastopnika: V. Cannizzaro in L. Caroli, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Bouquet in D. Nardi, agenta)

         Predmet

      Odškodninska tožba za povrnitev škode, ki naj bi jo tožeče stranke utrpele zaradi sprejetja Uredbe Komisije (ES) št. 530/2008 z dne 12. junija 2008 o sprejemu nujnih ukrepov glede ribolova na navadnega tuna z zapornimi plavaricami v Atlantskem oceanu vzhodno od zemljepisne dolžine 45o Z in v Sredozemskem morju (UL L 155, str. 9).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Salvatoreju Aniellu Pappalardu in družbam Pescatori La Tonnara Soc. coop., Fedemar Srl, Testa Giuseppe E C. Snc, Pescatori San Pietro Apostolo Srl, Camplone Arnaldo & C. Snc di Camplone Arnaldo EC in Valentino Pesca Sas di Camplone Arnaldo & C. se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 226, 3.8.2013.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 20. januarja 2005 v zadevi C-74/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Østre Landsret): SmithKline Beecham plc proti Lægemiddelstyrelsen (Zdravila — Dovoljenje za promet — Skrajšani postopek — Bistveno podobni proizvodi — Zdravilna učinkovina v različnih oblikah soli — Dodatna dokumentacija)

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 57/7

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 20. januarja 2005
   v zadevi C-74/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Østre Landsret): SmithKline Beecham plc proti Lægemiddelstyrelsen (1)

   (Zdravila - Dovoljenje za promet - Skrajšani postopek - Bistveno podobni proizvodi - Zdravilna učinkovina v različnih oblikah soli - Dodatna dokumentacija)
   (2005/C 57/12)
   Jezik postopka: danščina
   V zadevi C-74/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče z odločbo Østre Landsret (Danska) z dne 14. februarja 2003, ki je prispela na Sodišče dne 19. februarja 2003, v postopku Smith Kline Beecham plc proti Lægemiddelstyrelsen, ob udeležbi: Synthon BV in Genthon BV, je Sodišče (drugi senat) v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, C. Gulmann (poročevalec), J.-P. Puissochet, sodnik, N. Colneric, sodnica, in J. N. Cunha Rodrigues, sodnik, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: M. Múgica Arzamendi, glavna administratorka, dne 20. januarja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Člen 4(pododstavek 3)(8)(a)(iii) Direktive Sveta 65/65/EGS z dne 26. januarja 1965 o približevanju določb zakonov ali drugih predpisov o lastniških zdravilih, kot je bila spremenjena z direktivami Sveta 87/21/EGS z dne 22. decembra 1986, 89/341/EGS z dne 3. maja 1989 in 93/39/EGS z dne 14. junija 1993, je treba razlagati tako, da ne izključuje obravnave vloge za dovoljenje za promet z nekim zdravilom v okviru skrajšanega postopka iz te iste določbe, če to zdravilo vsebuje isti terapevtsko učinkoviti del kot referenčno zdravilo, pri čemer pa vsebuje drugo sol.

               2.

               Vlagatelj lahko, v utemeljitev svoje vloge, vložene na podlagi člena 4(pododstavek 3)(8)(a)(iii) Direktive 65/65 s spremembami, sam od sebe ali na zahtevo pristojnega organa države članice zato, da dokaže, da je njegovo zdravilo bistveno podobno referenčnemu zdravilu, predloži dodatno dokumentacijo v obliki določenih rezultatov toksikoloških in farmakoloških preskusov ali rezultatov kliničnih preskušanj.

      (1)  UL C 101, 26.4.2003.


title: Zadeva C-86/17 P: Pritožba, ki jo je Redpur GmbH vložila 16. februarja 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 15. decembra 2016 v zadevi T-227/15, Redpur GmbH/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

text:
               3.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/16

         Pritožba, ki jo je Redpur GmbH vložila 16. februarja 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 15. decembra 2016 v zadevi T-227/15, Redpur GmbH/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
   (Zadeva C-86/17 P)
   (2017/C 213/19)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Redpur GmbH (zastopnik: S. Schiller, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), Redwell Manufaktur GmbH

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               sodbo Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2016 v zadevi T-227/15 razveljavi in ugovor zavrne;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov, ki so ji nastali v tem postopku;

               —

               Redwell Manufaktur GmbH naloži plačilo stroškov, ki so ji nastali v postopku pred oddelkom za ugovore in odborom za pritožbe pri EUIPO.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Evropske unije: pritožnica

      Zadevna znamka Evropske unije: besedna znamka „Redpur“ za proizvode iz razreda 11 – prijava znamke Evropske unije št. 10 934 305

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka v postopku

      Znamke ali znaki, navajani v postopku z ugovorom: besedna in figurativna znamka Evropske unije št. 004769717 „redwell INFRAROT HEIZUNGEN“ za proizvode iz razreda 11; avstrijska besedna znamka št. 232549 „Redwell“ za proizvode iz razreda 11; mednarodna besedna znamka (WIPO) št. 914971 „Redwell“ za proizvode iz razreda 11 in firma v Avstriji „REDWELL Manufaktur GmbH“ za „ogrevalne sisteme in naprave, zlasti za infrardeče ogrevanje in infrardeče ogrevalne naprave“

      Odločitev oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločitev odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Pritožbeni razlog: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009. (1)

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Evropske unije (UL L 78, 24.3.2009, str. 1).


title: Zadeva C-375/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Frosinone (Italija) 6. avgusta 2014 – kazenski postopek zoper Laezzo Rosario

text:
               20.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Frosinone (Italija) 6. avgusta 2014 – kazenski postopek zoper Laezzo Rosario
   (Zadeva C-375/14)
   2014/C 372/06
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Frosinone

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Laezza Rosaria

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 49 in naslednje, ter člen 56 in naslednje, Pogodbe o delovanju Evropske unije, kot so bili dopolnjeni zlasti v luči načel, ki jih je postavilo Sodišče v sodbi z dne 16. februarja 2012 v povezanih zadevah C-72/10 in C-77/10, razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni določbi, ki določa obveznost neodplačnega prenosa uporabe materialne in nematerialne lastnine, ki tvori mrežo za upravljanje in pobiranje stav, po prenehanju opravljanja dejavnosti zaradi izteka koncesije ali zaradi odločbe o razveljavitvi ali preklicu?


title: Zadeva C-294/10: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 12. maja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākās tiesas Senāts – Republika Latvija) – Andrejs Eglītis, Edvards Ratnieks proti Latvijas Republikas Ekonomikas ministrija (Zračni promet — Uredba (ES) št. 261/2004 — Člen 5(3) — Odškodnina potnikom ob odpovedi leta — Oprostitev obveznosti plačila odškodnine v izrednih razmerah — Sprejetje vseh ustreznih ukrepov s strani letalskega prevoznika za izognitev izrednim razmeram — Pravočasno načrtovanje virov, da bi se let lahko opravil po koncu takih razmer)

text:
               2.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/7

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 12. maja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākās tiesas Senāts – Republika Latvija) – Andrejs Eglītis, Edvards Ratnieks proti Latvijas Republikas Ekonomikas ministrija
   (Zadeva C-294/10) (1)

   (Zračni promet - Uredba (ES) št. 261/2004 - Člen 5(3) - Odškodnina potnikom ob odpovedi leta - Oprostitev obveznosti plačila odškodnine v izrednih razmerah - Sprejetje vseh ustreznih ukrepov s strani letalskega prevoznika za izognitev izrednim razmeram - Pravočasno načrtovanje virov, da bi se let lahko opravil po koncu takih razmer)
   2011/C 194/09
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākās tiesas Senāts

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Kasacijska pritožnika: Andrejs Eglītis, Edvards Ratnieks

      Nasprotna stranka: Latvijas Republikas Ekonomikas ministrija

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Augstākās tiesas Senāts – Razlaga členov 5(3) in 6(1) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL L 46, str. 1) – Odpoved leta, ki jo je najprej povzročilo zaprtje zračnega prostora zaradi težav z radarskim in letalskim sistemom, nato pa iztek najdaljšega dovoljenega delovnega časa posadke letala – Sprejetje vseh ustreznih ukrepov za izognitev izrednim razmeram s strani letalskega prevoznika

      Izrek

   Člen 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 je treba razlagati tako, da mora letalski prevoznik – ki je zavezan sprejeti vse ustrezne ukrepe, da bi se izognil izrednim razmeram – pri načrtovanju leta ustrezno upoštevati nevarnost zamude zaradi morebitnega nastopa takih razmer. Zato mora določiti nekolikšno časovno rezervo, da bi lahko, če je to mogoče, navedeni let opravil po koncu izrednih razmer. Nasprotno pa navedene določbe ni mogoče razlagati tako, da v okviru ustreznih ukrepov določa, da je treba na splošno in ne glede na okoliščine načrtovati najmanjšo časovno rezervo, ki se brez razlikovanja nanaša na vse letalske prevoznike v vseh primerih, ko nastopijo izredne razmere. Pri presoji zmožnosti letalskega prevoznika, da v novih okoliščinah, ki so posledica nastopa teh razmer, načrtovani let izvede v celoti, pa je treba paziti, da dolžina zahtevane časovne rezerve ne povzroči, da mora letalski prevoznik privoliti v nevzdržna odrekanja glede na zmogljivosti svoje družbe v ustreznem trenutku. Člen 6(1) navedene uredbe se pri tej presoji ne uporablja.

      (1)  UL C 221, 14.8.2010.


title: Zadeva T-546/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. junija 2012 – Technion in Technion Research & Development Foundation proti Komisiji (Ničnostna tožba — Šesti okvirni program na področju raziskav, tehnološkega razvoja in predstavitvenih dejavnosti — Dopis, ki potrjuje ugotovitve iz finančnega revizijskega poročila in obvešča o nadaljevanju postopka — Akti, neločljivo povezani s pogodbo — Nedopustnost)

text:
               18.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 250/15

         Sklep Splošnega sodišča z dne 14. junija 2012 – Technion in Technion Research & Development Foundation proti Komisiji
   (Zadeva T-546/11) (1)

   (Ničnostna tožba - Šesti okvirni program na področju raziskav, tehnološkega razvoja in predstavitvenih dejavnosti - Dopis, ki potrjuje ugotovitve iz finančnega revizijskega poročila in obvešča o nadaljevanju postopka - Akti, neločljivo povezani s pogodbo - Nedopustnost)
   2012/C 250/28
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeči stranki: Technion – Israel Institute of Technology (Haifa, Izrael) in Technion Research & Development Foundation Ltd (Haifa) (zastopnika: D. Grisay in D. Piccininno, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Dintilhac in B. Conte, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe, ki naj bi jo vseboval dopis Komisije z dne 2. avgusta 2011 in ki potrjuje ugotovitve finančne revizije seznamov stroškov, ki jih je izdala družba Technion – Israel Institute of Technology glede štirih pogodb, sklenjenih v okviru šestega okvirnega programa Evropske skupnosti na področju raziskav, tehnološkega razvoja in predstavitvenih dejavnosti, ki prispeva k oblikovanju Evropskega raziskovalnega prostora in k inovacijam (2002-2006), ter obvešča družbo Technion o nadaljevanju postopka.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Technion – Israel Institute of Technology in družbi Technion Research & Development Foundation Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 355, 3.12.2011.


title: Zadeva F-60/08: Tožba, vložena 25. junija 2008 – Z proti Komisiji

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/63

         Tožba, vložena 25. junija 2008 – Z proti Komisiji
   (Zadeva F-60/08)
   (2008/C 223/120)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Z (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predmet in opis spora
   Razglasiti za nično odločbo Komisije, v kateri je glede tožeče stranke, po mnenju invalidske komisije, določena uporaba določbe o pridržku iz člena 100 PZDU.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi odločba Komisije z dne 7. septembra 2007, s katero so bili določeni pogoji za zaposlitev tožeče stranke kot pogodbenega uslužbenca za pomožne naloge, ker je v njej določena uporaba pridržka iz člena 100 PZDU,

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-459/15 P: Pritožba, ki jo je Iranian Offshore Engineering & Construction Company (IOEC) vložila 28. avgusta 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 25. junija 2015 v zadevi T-95/14, Iranian Offshore Engineering & Construction/Svet

text:
               19.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/11

         Pritožba, ki jo je Iranian Offshore Engineering & Construction Company (IOEC) vložila 28. avgusta 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 25. junija 2015 v zadevi T-95/14, Iranian Offshore Engineering & Construction/Svet
   (Zadeva C-459/15 P)
   (2015/C 346/13)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnica: Iranian Offshore Engineering & Construction Company (IOEC) (zastopniki: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea in J. Iriarte Ángel, odvetniki)

      Druga stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

               —

               Sodba Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 25. junija 2015 v zadevi T-95/14 naj se razveljavi.

               —

               Spor naj se dokončno razreši v smislu, da se ugodi predlogom tožeče stranke, zdaj pritožnice, na prvi stopnji; to pomeni, naj se člen 1 Odločbe 2013/661/PESC (1) z dne 15. novembra 2013 in člen 1 Izvedbene uredbe (EU) št. 1154/2013 (2) z dne 15. novembra 2013 razglasita za nična v vsem, v čemer se nanašata ali bi se lahko nanašala na IOEC in naj se njeno ime izključi iz ustreznih prilog k navedenim določbam.

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožba navaja tri pritožbene razloge:

      Napačna uporaba prava, ker je bilo v sodbi napačno presojeno, da je Svet izpolnil svojo obveznost obrazložitve in ni kršil pravice do učinkovitega pravnega sredstva.

      Napačna uporaba prava, ker je bilo v sodbi presojeno, da ukrepi zoper pritožnico temeljijo na dokazih, čeprav naj v resnici ne bi imeli dejanske podlage, sodba pa naj bi temeljila na domnevah. Prav tako se zatrjuje zloraba pooblastil in kršitev veljavnih pravnih pravil in načela enakega obravnavanja.

      Napačna uporaba prava, ker je bilo v sodbi napačno presojeno, da se je spoštovala pravica do lastninske pravice IOEC in načelo sorazmernosti.

      (1)  Sklep Sveta 2013/661/SZVP z dne 15. novembra 2013 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 306, str. 18).

      (2)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1154/2013 z dne 15. novembra 2013 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 306, str. 3).


title: Zadeva C-161/05: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. decembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Uredba (EGS) št. 2847/93 — Nadzorni sistem na področju skupne ribiške politike — Podatki o vrstah in količinah ulovljenih rib — Neposredovanje)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/8

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. decembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-161/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Uredba (EGS) št. 2847/93 - Nadzorni sistem na področju skupne ribiške politike - Podatki o vrstah in količinah ulovljenih rib - Neposredovanje)
   (2006/C 331/13)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: C. Cattabriga, agent)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopniki: I. M. Braguglia, agent, G. Aiello in D. Del Gaizo, avocats)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Kršitev členov 15(4) in 18(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 2847/93 z dne 12. oktobra 1993 o oblikovanju nadzornega sistema na področju skupne ribiške politike (UL L 261, str. 1) — Neposredovanje podatkov o vrstah in količinah ulovljenih rib.
   Izrek

               1)

               Italijanska republika s tem, da za leti 1999 in 2000 ni posredovala podatkov iz členov 15(4) in 18(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 2847/93 z dne 12. oktobra 1993 o oblikovanju nadzornega sistema na področju skupne ribiške politike, ni izpolnila obveznosti iz teh določb.

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 132, 28.5.2005.


title: Zadeva T-222/07 P: Pritožba, ki jo je 25. junija 2007 vložil Petrus Kerstens zoper sklep, ki ga je 25. aprila 2007 sprejelo Sodišče za uslužbence v zadevi Kerstens proti Komisiji, F-59/06

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/41

         Pritožba, ki jo je 25. junija 2007 vložil Petrus Kerstens zoper sklep, ki ga je 25. aprila 2007 sprejelo Sodišče za uslužbence v zadevi Kerstens proti Komisiji, F-59/06
   (Zadeva T-222/07 P)
   (2007/C 199/78)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Pritožnik: Petrus J. F. Kerstens (Overijse, Belgija) (zastopnik: C. Mourato, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnika:

               —

               izpodbijani sklep naj se razveljavi;

               —

               zadevo pred Sodiščem za uslužbence naj se predloži drugemu senatu;

               —

               o stroških naj se odloči v skladu s predpisi.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   S pritožbo pritožnik predlaga razveljavitev sklepa Sodišča za uslužbence, s katerim je bila kot očitno nedopustna zavržena tožba, s katero je pritožnik predlagal razglasitev ničnosti kariernega ocenjevalnega poročila za leto 2004 in odločbe OPI o zavrnitvi pritožbe zoper to karierno ocenjevalno poročilo.
   V podporo pritožbe pritožnik navaja tri pritožbene razloge.
   Prvi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 7(1) in (3) Priloge I k Statutu Sodišča in na kršitev člena 20 tega statuta, kot tudi na nezakonitost postopka, ki škoduje interesom pritožnika. Zatrjuje, da se po dveh izmenjavah vlog in eni izmenjavi stališč, ko se je torej lahko uporabil navadni postopek, ne bi smel uporabiti člen 111 Poslovnika Sodišča prve stopnje, ki se mutatis mutandis uporablja za postopek pred Sodiščem za uslužbence, na podlagi katerega je bil sprejet izpodbijani sklep. Po mnenju pritožnika v teh okoliščinah Sodišče za uslužbence ne bi moglo odločati o nedopustnosti pred ustnim postopkom.
   Drugi pritožbeni razlog, ki ga pritožnik navaja podredno, se nanaša na kršitev člena 111 Poslovnika Sodišča prve stopnje in na nezakonitost postopka, ki iz tega izhaja. Po mnenju pritožnika izpodbijan sklep ne more biti sprejet brez nadaljevanja postopka in predvsem brez ustne faze postopka, če se generalni pravobranilec ni opredelil in če ne gre za očitno nedopustnost.
   Tretji pritožbeni razlog, ki ga pritožnik navaja še bolj podredno, se nanaša na kršitev načela kontradiktornosti, ker naj bi Sodišče za uslužbence implicitno odločilo, da je bila ena od prilog v dupliki dokaz nedopustnosti zadevnega postopka, še preden se je pritožnik o tej prilogi lahko izjasnil.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. januarja 2005 v zadevi C-117/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Consiglio di Stato): Società Italiana Dragaggi SpA in drugi proti Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Regione Autonoma del Friuli Venezia Giulia (Direktiva 92/43/EGS — Ohranjanje naravnih habitatov — Prosto živeče živalske in rastlinske vrste — Nacionalni seznam območij, ki se upravičeno lahko opredelijo kot območja, pomembna za Skupnost — Ohranitveni ukrepi)

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 57/7

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 13. januarja 2005
   v zadevi C-117/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Consiglio di Stato): Società Italiana Dragaggi SpA in drugi proti Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Regione Autonoma del Friuli Venezia Giulia (1)

   (Direktiva 92/43/EGS - Ohranjanje naravnih habitatov - Prosto živeče živalske in rastlinske vrste - Nacionalni seznam območij, ki se upravičeno lahko opredelijo kot območja, pomembna za Skupnost - Ohranitveni ukrepi)
   (2005/C 57/13)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi C-117/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče s sklepom Consiglio di Stato (Italija) z dne 17. decembra 2002, ki je prispel na Sodišče dne 18. marca 2003, v postopku Società Italiana Dragaggi SpA in drugi proti Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Regione Autonoma del Friuli Venezia Giulia, je Sodišče (drugi senat) v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, C. Gulmann (poročevalec), J.-P. Puissochet, sodnika, N. Colneric, sodnica, in J. N. Cunha Rodrigues, sodnik, generalna pravobranilka: J. Kokott, sodni tajnik: M. Múgica Arzamendi, glavna administratorka, dne 13. januarja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Člen 4(5) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst je treba razlagati tako, da so varstveni ukrepi iz člena 6(2) do (4) direktive zavezujoči le kar zadeva območja, ki so v skladu s členom 4(2), tretji pododstavek, direktive uvrščeni na seznam območij, ki so bila izbrana za območja, pomembna za Skupnost, ki ga je določila Komisija Evropskih skupnosti v skladu s postopkom iz člena 21 te direktive.
   Glede območij, ki se upravičeno lahko opredelijo kot območja, pomembna za Skupnost, in ki so navedena v nacionalnih seznamih, posredovanih Komisiji, ter zlasti območij s prednostnimi naravnimi habitatnimi tipi ali prednostnimi vrstami, so države članice v skladu z Direktivo 92/43 dolžne sprejeti varstvene ukrepe za ohranitev ustreznega ekološkega interesa, ki ga imajo ta območja na nacionalni ravni glede na cilj ohranjanja naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst, ki ga zasleduje direktiva.

      (1)  UL C 146, 21.6.2003.


title: Zadeva T-461/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. novembra 2015 – Španija/Komisija (Državne pomoči — Digitalna televizija — Pomoč za uvedbo digitalne prizemne televizije na oddaljenih in manj urbaniziranih območjih v Španiji — Sklep o razglasitvi delne združljivosti in delne nezdružljivosti pomoči z notranjim trgom — Pojem podjetja — Gospodarska dejavnost — Prednost — Storitev splošnega gospodarskega pomena — Izkrivljanje konkurence — Člen 107(3)(c) PDEU — Dolžnost skrbnega ravnanja — Razumni rok — Pravna varnost — Enako obravnavanje — Sorazmernost — Subsidiarnost — Pravica do obveščenosti)

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/35

         Sodba Splošnega sodišča z dne 26. novembra 2015 – Španija/Komisija
   (Zadeva T-461/13) (1)

   ((Državne pomoči - Digitalna televizija - Pomoč za uvedbo digitalne prizemne televizije na oddaljenih in manj urbaniziranih območjih v Španiji - Sklep o razglasitvi delne združljivosti in delne nezdružljivosti pomoči z notranjim trgom - Pojem podjetja - Gospodarska dejavnost - Prednost - Storitev splošnega gospodarskega pomena - Izkrivljanje konkurence - Člen 107(3)(c) PDEU - Dolžnost skrbnega ravnanja - Razumni rok - Pravna varnost - Enako obravnavanje - Sorazmernost - Subsidiarnost - Pravica do obveščenosti))
   (2016/C 027/41)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: A. Rubio González, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: É. Gippini Fournier, B. Stromsky in P. Němečková, agenti)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije 2014/489/EU z dne 19. junija 2013 o državni pomoči SA.28599 (C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)) Kraljevine Španije za uvedbo digitalne prizemne televizije na oddaljenih in manj urbaniziranih območjih (zunaj avtonomne skupnosti Kastilja in Manča) (UL L 217, str. 52).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Kraljevina Španija nosi stroške postopka v glavni stvari in stroške postopka za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 304, 19.10.2013.


title: Zadeva F-105/12: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 5. novembra 2013 – Knöll proti Europolu (Javni uslužbenci — Osebje Europola — Nepodaljšanje pogodbe — Zavrnitev ponudbe pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas — Razglasitev ničnosti s strani Sodišča za uslužbence — Izvršitev sodbe Sodišča za uslužbence)

text:
               21.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 377/22

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 5. novembra 2013 – Knöll proti Europolu
   (Zadeva F-105/12) (1)

   (Javni uslužbenci - Osebje Europola - Nepodaljšanje pogodbe - Zavrnitev ponudbe pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas - Razglasitev ničnosti s strani Sodišča za uslužbence - Izvršitev sodbe Sodišča za uslužbence)
   2013/C 377/50
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Brigitte Knöll (Hochheim na Majni, Nemčija) (zastopnika: W. J. Dammingh in N. D. Dane, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski policijski urad (zastopniki: D. Neumann in D. El Khoury, zastopnika, B. Wägenbaur, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Europola, sprejete za izvršitev sodbe Sodišča za uslužbence z dne 29. junija 2010 v zadevi Knöll proti Europolu (F-44/09), s katero je Europol tožeči stranki dodelil pavšalni znesek za nadomestilo škode, ki jo je utrpela zaradi odločbe, ki je bila z navedeno sodbo razglašena za nično

      Izrek

               1.

               Odločba z dne 28. novembra 2011, s katero je Evropski policijski urad B. Knöll odobril znesek v višini 20 000 EUR za to, da bi se izvršila sodba Sodišča za uslužbence v zadevi Knöll proti Europolu (F-44/09), se razglasi za nično.

               2.

               Evropski policijski urad nosi svoje stroške in stroške in stroške B. Knöll.

      (1)  UL C 26, 26.1.2013, str. 70..


title: Združene zadeve od C-468/06 do C-478/06: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 16. septembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Efeteio Athinon – Grčija) – Sot. Sot. Lélos kai Sia EE (C-468/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton (C-469/06), Konstantinos Xydias kai Sia OE (C-470/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton (C-471/06), Ionas Stroumsas EPE (C-472/06), Ionas Stroumsas EPE (C-473/06), Pharmakapothiki Pharma-Group Messinias AE (C-474/06), K. P. Marinopoulos AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïonton (C-475/06), K. P. Marinopoulos AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïonton (C-476/06), Kokkoris D. Tsánas K. EPE in drugi (C-477/06), Kokkoris D. Tsánas K. EPE in drugi (C-478/06) proti GlaxoSmithKline AEVE Farmakeftikon Proïonton, nekdanja Glaxowellcome AEVE (Člen 82 ES – Zloraba prevladujočega položaja – Farmacevtski proizvodi – Zavrnitev oskrbe trgovcem na debelo, ki opravljajo vzporedni izvoz – Običajna naročila)

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/6

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 16. septembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Efeteio Athinon – Grčija) – Sot. Sot. Lélos kai Sia EE (C-468/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton (C-469/06), Konstantinos Xydias kai Sia OE (C-470/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton (C-471/06), Ionas Stroumsas EPE (C-472/06), Ionas Stroumsas EPE (C-473/06), Pharmakapothiki Pharma-Group Messinias AE (C-474/06), K. P. Marinopoulos AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïonton (C-475/06), K. P. Marinopoulos AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïonton (C-476/06), Kokkoris D. Tsánas K. EPE in drugi (C-477/06), Kokkoris D. Tsánas K. EPE in drugi (C-478/06) proti GlaxoSmithKline AEVE Farmakeftikon Proïonton, nekdanja Glaxowellcome AEVE
   (Združene zadeve od C-468/06 do C-478/06) (1)

   (Člen 82 ES - Zloraba prevladujočega položaja - Farmacevtski proizvodi - Zavrnitev oskrbe trgovcem na debelo, ki opravljajo vzporedni izvoz - Običajna naročila)
   (2008/C 301/11)
   Jezik postopka: grščina
   Predložitveno sodišče
   Efeteio Athinon
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Sot. Lélos kai Sia EE (C-468/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton (C-469/06), Konstantinos Xydias kai Sia OE (C-470/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton (C 471/06), Ionas Stroumsas EPE (C-472/06), Ionas Stroumsas EPE (C-473/06), Pharmakapothiki Pharma-Group Messinias AE (C-474/06), K. P. Marinopoulos AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïonton (C-475/06), K. P. Marinopoulos AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïonton (C-476/06), Kokkoris D. Tsánas K. EPE in drugi (C-477/06), Kokkoris D. Tsánas K. EPE in drugi (C-478/06)

      Tožena stranka: Glaxosmithkline AEVE Farmakeftikon Proїonton
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Efeteio Athinon – Razlaga člena 82 ES – Zloraba prevladujočega položaja – Zavrnitev s strani prevladujočega podjetja, da izpolni vsa naročila trgovcev na debelo z zdravili, z namenom omejiti izvozno dejavnost slednjih in s tem škodo zaradi vzporedne trgovine
   Izrek
   Člen 82 ES je treba razlagati tako, da podjetje, ki ima prevladujoč položaj na zadevnem trgu zdravil in ki – da bi preprečilo vzporedni izvoz, ki ga opravljajo nekateri trgovci na debelo iz ene države članice v druge države članice – zavrne izpolnitev naročil običajne narave teh trgovcev na debelo, zlorablja svoj prevladujoči položaj. Predložitveno sodišče mora odločiti o običajnosti teh naročil glede na obseg teh naročil v razmerju do potreb na trgu navedene države članice in glede na obstoječa trgovska razmerja med tem podjetjem in zadevnimi trgovci na debelo.

      (1)  UL C 20, 27.1.2007.


title: Zadeva C-326/14: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 26. novembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Verein für Konsumenteninformation/A1 Telekom Austria AG (Predhodno odločanje — Direktiva 2002/22/ES — Elektronska komunikacijska omrežja in storitve — Pravice uporabnikov — Pravica naročnikov, da odstopijo od pogodbe brez pogodbene kazni — Sprememba tarif, ki izhaja iz pogodbenih pogojev — Zvišanje tarif v primeru zvišanja cen življenjskih potrebščin)

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/6

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 26. novembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Verein für Konsumenteninformation/A1 Telekom Austria AG
   (Zadeva C-326/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 2002/22/ES - Elektronska komunikacijska omrežja in storitve - Pravice uporabnikov - Pravica naročnikov, da odstopijo od pogodbe brez pogodbene kazni - Sprememba tarif, ki izhaja iz pogodbenih pogojev - Zvišanje tarif v primeru zvišanja cen življenjskih potrebščin))
   (2016/C 038/08)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Verein für Konsumenteninformation

      Tožena stranka: A1 Telekom Austria AG

      Izrek

   Člen 20(2) Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/136/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009, je treba razlagati tako, da sprememba tarif zagotavljanja elektronskih komunikacijskih storitev in omrežij kot posledica uporabe določila o prilagoditvi cen iz splošnih pogojev, ki jih uporabi podjetje, ki zagotavlja te storitve, ker to določilo določa takšno prilagoditev glede na objektivni indeks cen življenjskih potrebščin, ki ga določi javna ustanova, ne pomeni „spremembe pogodbenih pogojev“ v smislu te določbe, ki naročniku daje pravico, da odstopi od pogodbe brez pogodbene kazni.

      (1)  UL C 339, 29.9.2014.


title: Zadeva F-52/10: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 16. decembra 2010 – Merhzaoui proti Svetu Evropske unije

text:
               12.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/16

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 16. decembra 2010 – Merhzaoui proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva F-52/10) (1)

   2011/C 46/32
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 221, 14.8.2010, str. 61.


title: Zadeva C-297/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 23. maja 2017 – Bashar Ibrahim/Zvezna republika Nemčija

text:
               18.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 309/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 23. maja 2017 – Bashar Ibrahim/Zvezna republika Nemčija
   (Zadeva C-297/17)
   (2017/C 309/26)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagatelj revizije: Bashar Ibrahim

      Nasprotna stranka v revizijskem postopku: Zvezna republika Nemčija

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali prehodna določba v členu 52, prvi odstavek, Direktive 2013/32/EU (1) nasprotuje uporabi nacionalne ureditve, v skladu s katero se na podlagi prenosa v primerjavi s predhodno določbo razširjenega pooblastila iz člena 33(2)(a) Direktive 2013/32/EU prošnja za mednarodno zaščito šteje za nedopustno, če je prosilcu druga država članica priznala subsidiarno zaščito, če se nacionalna ureditev zaradi neobstoja nacionalne prehodne določbe uporablja tudi za prošnje, ki so bile vložene pred 20. julijem 2015?
               Ali prehodna določba v členu 52, prvi odstavek, Direktive 2013/32/EU državam članicam omogoča retroaktivno izvajanje razširjenega pooblastila iz člena 33(2)(a) Direktive 2013/32/EU, zaradi česar so tudi prošnje za azil, ki so bile vložene pred prenosom tega razširjenega pooblastila v nacionalno zakonodajo, o katerih pa v času prenosa še ni bilo pravnomočno odločeno, nedopustne?

               2.

               Ali daje člen 33 Direktive 2013/32/EU državam članicam pravico do izbire, ali bodo prošnjo za azil zaradi drugačne mednarodne pristojnosti (Uredba Dublin) ali na podlagi člena 33(2)(a) Direktive 2013/32/EU zavrgle kot nedopustno?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: ali pravo Unije državi članici pri izvajanju pooblastila iz člena 33(2)(a) Direktive 2013/32/EU preprečuje zavrženje prošnje za mednarodno zaščito kot nedopustne zaradi priznanja subsidiarne zaščite v drugi državi članici, če:

                           a)

                           prosilec uveljavlja povečanje subsidiarne zaščite, ki mu jo je priznala druga država članica (priznanje statusa begunca), in je imel azilni postopek v drugi državi članici sistemske pomanjkljivosti, ki so še vedno podane, ali

                           b)

                           je ureditev mednarodne zaščite, zlasti življenjskih razmer oseb, ki jim je priznana subsidiarna zaščita, v drugi državi članici, ki je prosilcu že priznala subsidiarno zaščito,

                                       —

                                       v nasprotju s členom 4 Listine oziroma členom 3 EKČP, ali

                                       —

                                       ne ustreza zahtevam iz člena 20 in nasl. Direktive 2011/95/EU, ne da bi pri tem bila že v nasprotju s členom 4 Listine oziroma členom 3 EKČP?

               4.

               Ob pritrdilnem odgovoru na vprašanje 3b: ali navedeno velja tudi v primeru, če se osebam, ki jim je priznana subsidiarna zaščita, ne zagotavljajo dajatve za kritje preživninskih stroškov ali pa se jim v primerjavi z drugimi državami članicami zagotavljajo zgolj v zelo omejenem obsegu, pri čemer pa niso obravnavane drugače kot državljani te države članice?

               5.

               Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen:

                           a)

                           Ali se Uredba Dublin III uporablja v postopku priznanja mednarodne zaščite, če je bila prošnja za azil vložena pred 1. januarjem 2014, zahteva za ponovni sprejem pa šele po 1. januarju 2014, in je prosilcu že prej (februarja 2013) država članica, na katero je bila zahteva naslovljena, priznala subsidiarno zaščito?

                           b)

                           Ali iz določb uredb Dublin izhaja – nezapisan – prenos pristojnosti na državo članico, ki je zahtevala ponovni sprejem prosilca, če je pristojna država članica, na katero je bila zahteva naslovljena, pravočasno vloženo zahtevo za ponovni sprejem na podlagi določb uredb Dublin zavrnila in se namesto tega sklicevala na meddržavni sporazum o ponovnem sprejemu oseb?

      (1)  Direktiva 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (UL L 180, str. 60).


title: Zadeva C-414/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Polimeles Protodikeio Athinon (Grčija) 8. avgusta 2011 – Daiichi Sankyo Co. Ltd, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH proti DEMO, Anonimos Biomixaniki kai Emporiki Etairia Farmakon

text:
               8.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 298/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Polimeles Protodikeio Athinon (Grčija) 8. avgusta 2011 – Daiichi Sankyo Co. Ltd, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH proti DEMO, Anonimos Biomixaniki kai Emporiki Etairia Farmakon
   (Zadeva C-414/11)
   2011/C 298/30
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Polimeles Protodikeio Athinon

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Daiichi Sankyo Co. Ltd, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH

      Tožena stranka: DEMO, Anonimos Biomixaniki kai Emporiki Etairia Farmakon

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 27 Sporazuma TRIPs, ki opredeljuje okvir patentnega varstva, spada na področje, na katerem ostajajo primarno pristojne države članice, in če je odgovor pritrdilen, ali lahko države članice prosto izbirajo, ali bodo tej določbi priznale neposredni učinek, in ali sme nacionalno sodišče pod pogoji, določenimi v njegovem pravnem redu, neposredno uporabiti navedeno določbo?

               2.

               Ali so kemični in farmacevtski izdelki v skladu s členom 27 Sporazuma TRIPs predmet patenta, če so izpolnjeni pogoji za podelitev, in če je odgovor pritrdilen, kakšna je raven njihovega varstva?

               3.

               Ali v skladu s členoma 27 in 70 Sporazuma TRIPs patenti, za katere velja pridržek iz člena 167(2) Münchenske konvencije iz leta 1973 in so bili podeljeni pred 7. februarjem 1992, torej pred uveljavitvijo tega sporazuma, ter se nanašajo na izume farmacevtskih izdelkov, vendar je zaradi navedenega pridržka varovan le postopek njihove proizvodnje, uživajo varstvo, ki je na podlagi Sporazuma TRIPs določeno za vse patente, in če je odgovor pritrdilen, kakšen je obseg in predmet tega varstva; torej, ali so po uveljavitvi tega sporazuma varovani tudi sami farmacevtski izdelki oziroma ali varstvo še naprej velja le za postopek njihove proizvodnje ali pa je treba razlikovati še glede na vsebino prijave za podelitev, to pomeni glede na to, da iz opisa izuma in pravic povezanih s to prijavo izhaja namen, da se že od samega začetka pridobi varstvo izdelka, postopka izdelave ali obojega?


title: Zadeva T-552/12 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 11. marca 2013 – North Drilling proti Svetu (Začasna odredba — Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu — Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov — Predlog za sprejetje začasnih ukrepov — Neobstoj nujnosti — Tehtanje interesov)

text:
               18.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/19

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 11. marca 2013 – North Drilling proti Svetu
   (Zadeva T-552/12 R)
   (Začasna odredba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu - Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Predlog za sprejetje začasnih ukrepov - Neobstoj nujnosti - Tehtanje interesov)
   2013/C 141/33
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: North Drilling Co. (Teheran, Iran) (zastopniki: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea in J. Iriarte Ángel, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in A. De Elera, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve, prvič, Sklepa Sveta 2012/635/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 282, str. 58) v delu, v katerem je ime tožeče stranke navedeno v prilogi II Sklepa Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39), in, drugič, Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 945/2012 z dne 15. oktobra 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 282, str 16), v delu, v katerem se ta uredba nanaša na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-92/11 RENV: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. januarja 2017 – Andersen/Komisija (Državne pomoči — Železniški prevoz — Pomoči, ki so jih danski organi dodelili javnemu podjetju Danske Statsbaner — Pogodbi o izvajanju javne službe za storitev železniškega prevoza potnikov med Københavnom in Ystadom — Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za pogojno združljivo z notranjim trgom — Časovna veljavnost pravil materialnega prava — Storitev splošnega gospodarskega pomena — Očitna napaka pri presoji)

text:
               20.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 18. januarja 2017 – Andersen/Komisija
   (Zadeva T-92/11 RENV) (1)

   ((Državne pomoči - Železniški prevoz - Pomoči, ki so jih danski organi dodelili javnemu podjetju Danske Statsbaner - Pogodbi o izvajanju javne službe za storitev železniškega prevoza potnikov med Københavnom in Ystadom - Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za pogojno združljivo z notranjim trgom - Časovna veljavnost pravil materialnega prava - Storitev splošnega gospodarskega pomena - Očitna napaka pri presoji))
   (2017/C 086/30)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Jørgen Andersen (Ballerup, Danska) (zastopnika: J. Rivas Andrés in M.-I. Rantou, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Armati in T. Maxian Rusche, agenta)

      Intervenientki v podporo toženi stranki: Kraljevina Danska (zastopnika: C. Thorning, agent, skupaj z R. Holdgaardom, odvetnikom) in Danske Statsbaner (DSB) (Kopenhagen, Danska) (zastopnik: M. Honoré, odvetnik)

      Intervenientka v pritožbenem postopku v podporo tožeči stranki: Dansk Tog (Kopenhagen, Danska) (zastopniki: G. van de Walle de Ghelcke, J. Rivas Andrés in F. Nissen Morten, odvetniki)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije 2011/3/EU z dne 24. februarja 2010 o pogodbah o izvajanju javne službe prevoza, ki sta jih sklenila dansko ministrstvo za promet in družba Danske Statsbaner (Državna pomoč C 41/08 (ex NN 35/08)) (UL 2011, L 7, str. 1).

      Izrek

               1.

               Člen 1, drugi odstavek, Sklepa Komisije 2011/3/EU z dne 24. februarja 2010 o pogodbah o izvajanju javne službe prevoza, ki sta jih sklenila dansko ministrstvo za promet in družba Danske Statsbaner (Državna pomoč C 41/08 (ex NN 35/08)), se razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na plačilo z dne 21. decembra 2009.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Jørgen Andersen, Evropska komisija, Dansk Tog, Kraljevina Danska in Danske Statsbaner (DSB) nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 103, 2.4.2011.


title: Zadeva T-623/14: Tožba, vložena 14. avgusta 2014 – Loewe Technologies proti UUNT – DNS International (SoundVision)

text:
               6.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 351/27

         Tožba, vložena 14. avgusta 2014 – Loewe Technologies proti UUNT – DNS International (SoundVision)
   (Zadeva T-623/14)
   2014/C 351/35
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Loewe Technologies GmbH (Kronach, Nemčija) (zastopnik: J. Pröll, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: DNS International Ltd (Tortola, Britanski deviški otoki)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 12. junija 2014 v zadevi R 1625/2013-2.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: črno-bela figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „SoundVision“ za proizvode iz razredov 9, 15 in 20 – prijava znamke Skupnosti št. 1 0 5 05  519

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: besedna znamka „LOEWE SOUNDVISION“ – znamka Skupnosti št. 5 7 98  228

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi in dovolitev registracije sporne znamke Skupnosti

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-417/04 P: Pritožba Regione Siciliana zoper sklep Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (tretji senat) z dne 8. julija 2004 v zadevi Regione Siciliana proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-341/02, vložena dne 29. septembra 2004

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/30

         Pritožba Regione Siciliana zoper sklep Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (tretji senat) z dne 8. julija 2004 v zadevi Regione Siciliana proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-341/02, vložena dne 29. septembra 2004
   (Zadeva C-417/04 P)
   (2004/C 300/56)
   Regione Siciliana, ki jo zastopa Avvocatura dello Stato, je dne 29. septembra 2004 pred Sodiščem Evropskih skupnosti vložila pritožbo zoper sklep Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (tretji senat) z dne 8. julija 2004 v zadevi Regione Siciliana proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-341/02.
   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sklep Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 8. julija 2004.

         Pritožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Pritožnik navaja, da je izpodbijani sklep neveljaven iz naslednjih razlogov:

               —

               iz točk 47, 48 in 49 sklepa je jasno razvidno, da predstavlja pravno podlago sodne odločbe člen 113 poslovnika Sodišča prve stopnje, ki se glasi: „Sodišče prve stopnje lahko vedno po uradni dolžnosti preizkusi, ali so izpolnjene procesne predpostavke, na katere pazi po uradni dolžnosti…“ V predmetni zadevi iz gradiva v spisu ni mogoče razbrati, katere so „procesne predpostavke, na katere pazi po uradni dolžnosti“, ki bi utemeljevale ugotovitev nedopustnosti Sodišča prve stopnje po uradni dolžnosti. Prav tako Sodišče prve stopnje ni niti z eno besedo obrazložilo, katere so te „procesne predpostavke, na katere pazi po uradni dolžnosti“ in kakšna je vsebina aktov, ki so sprožili poseben postopek iz člena 113 poslovnika. Popolna odsotnost obrazložitve v zvezi s tem, je povzročila hudo kršitev temeljnih pravic obrambe in kontradiktornosti;

               —

               kršitve in napačne uporabe člena 230 Pogodbe ES, glede upravičenja Regione Siciliana za vložitev tožbe in posledično, kršitev temeljne pravice do obrambe;

               —

               kršitve in zmotne uporabe člena 4(1)(prvi pododstavek) Uredbe Sveta (EGS) št. 2052 z dne 24. junija 1988 (1) in njenih kasnejših sprememb;

               —

               kršitve člena 9(1) Uredbe (EGS) št. 4253/88 z dne 18. decembra 1988 (2);

               —

               kršitve dolžnosti obrazložitve zaradi njene nedoslednosti in arbitrarnosti;

               —

               kršitve dolžnosti obrazložitve zaradi notranjih nasprotij, nelogičnosti in pomanjkanja argumentov.

      (1)  UL L 185, 15.7.1988, str. 9.

      (2)  UL L 374, 31.12.1988, str. 1.


title: Zadeva C-275/07: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. marca 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Zunanji skupnostni tranzit — Zvezki TIR — Carine — Lastna sredstva Skupnosti — Zagotovitev — Rok — Zamudne obresti — Pravila za knjiženje na račune)

text:
               16.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/6

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. marca 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-275/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Zunanji skupnostni tranzit - Zvezki TIR - Carine - Lastna sredstva Skupnosti - Zagotovitev - Rok - Zamudne obresti - Pravila za knjiženje na račune)
   2009/C 113/10
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: G. Wilms, M. Velardo in D. Recchia, zastopniki)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: I. Braguglia in G. Albenzio, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države — Kršitev členov 8 in 11 Uredbe Sveta (EGS, Euratom) št. 1552/89 z dne 29. maja 1989 o izvajanju Sklepa št. 88/376/EGS, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti (UL L 155, str. 1) in člena 6(2)(a) iste uredbe, ki je bila od 30. maja 2000 nadomeščena z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000 o izvajanju Sklepa št. 94/728/ES, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti (UL L 130, str. 1) — Pravila za knjiženje na račune — Zamudne obresti zaradi prepoznega plačila lastnih sredstev.

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 199, 25.8.2007.


title: Zadeva T-432/12: Tožba, vložena 26. septembra 2012 – VTZ in drugi proti Svetu

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/38

         Tožba, vložena 26. septembra 2012 – VTZ in drugi proti Svetu
   (Zadeva T-432/12)
   2012/C 366/77
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Volžskij trubnyi zavod OAO (VTZ OAO) (Volzhsky, Rusija); Taganrogskij metallurgičeskij zavod OAO (Tagmet OAO) (Taganrog, Rusija); Sinarskij trubnyj zavod OAO (SinTZ OAO) (Kamensk-Uralsky, Rusija); in Severskij trubnyj zavod OAO (STZ OAO) (Polevskoy, Rusija) (zastopniki: J. F. Bellis, F. Di Gianni, G. Coppo in C. Van Hemelrijck, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga

               —

               Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 585/2012 z dne 26. junija 2012 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih brezšivnih cevi iz železa ali jekla s poreklom iz Rusije in Ukrajine po pregledu zaradi izteka ukrepa v skladu s členom 11(2) Uredbe (ES) št. 1225/2009 ter o ustavitvi postopka pregleda zaradi izteka ukrepa glede uvoza nekaterih brezšivnih cevi iz železa ali jekla s poreklom iz Hrvaške (UL L 174, str. 5) naj se v delu, v katerem se nanaša na tožeče stranke, razglasi za nično; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Svet je s tem, da je uvozu iz Ukrajine prištel uvoz iz Rusije, očitno napačno presodil dejstva, kršil člen 3(4) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 (1) (v nadaljevanju: osnovna uredba) in kršil načelo enakega obravnavanja.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Svet je z ugotovitvijo, da bi preklic ukrepov lahko privedel do ponovitve škode, kršil načelo enakega obravnavanja in očitno napačno presodil dejstva ter posledično kršil člen 11(2) osnovne uredbe.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Svet je kršil člena 9(4) in 21 osnovne uredbe ter načelo enakega obravnavanja, ker je očitno napačno presodil analizo interesa Unije.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Svet je kršil načelo dobrega upravljanja in pravice tožečih strank do obrambe, ker ni preučil trditev, ki so jih tožeče stranke podale med preiskavo, in strankam ni razkril bistvenih dejstev in preudarkov v zvezi s primerom, ter kršil obveznost obrazložitve, načelo dobrega upravljanja in pravice tožečih strank do obrambe, ker je državam članicam posredoval informacije o primeru, preden je prejel pripombe tožečih strank, in se pred zaslišanjem strank posvetoval s protidumpinškim svetovalnim odborom.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti, (UL 2009 L 343, str. 51).


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. maja 2005 v zadevi C-112/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Cour d'appel de Grenoble): Société financière et industrielle du Peloux proti Axa Belgium in drugi (Bruseljska konvencija — Pristojnost v zadevah v zvezi z zavarovalnimi pogodbami — Dogovor o pristojnosti, sklenjen med zavarovalcem in zavarovalnico, ki imata sedež oziroma stalno prebivališče v isti državi pogodbenici — Učinek dogovora, ki podeljuje pristojnost, za zavarovanca, ki ga sam ni odobril — Zavarovanec s sedežem oziroma stalim prebivališčem v drugi državi pogodbenici)

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/4

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 12. maja 2005
   v zadevi C-112/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Cour d'appel de Grenoble): Société financière et industrielle du Peloux proti Axa Belgium in drugi (1)

   (Bruseljska konvencija - Pristojnost v zadevah v zvezi z zavarovalnimi pogodbami - Dogovor o pristojnosti, sklenjen med zavarovalcem in zavarovalnico, ki imata sedež oziroma stalno prebivališče v isti državi pogodbenici - Učinek dogovora, ki podeljuje pristojnost, za zavarovanca, ki ga sam ni odobril - Zavarovanec s sedežem oziroma stalim prebivališčem v drugi državi pogodbenici)
   (2005/C 182/08)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-112/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi Protokola z dne 3. junija 1971, ki se nanaša na razlago Sodišča Konvencije z dne 27. septembra 1968 o pristojnosti in izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, naslovljen na Sodišče s sklepom Cour d'appel de Grenoble (Francija) z dne 20. februarja 2003, ki je prispel na Sodišče dne 13. marca 2003, v postopku med Société financière et industrielle du Peloux in Axa Belgium e.a., Gerling Konzern Belgique SA, Établissements Bernard Laiterie du Chatelard, Calland Réalisations SARL, Joseph Calland, Maurice Picard, Abeille Assurances Cie, Mutuelles du Mans SA, SMABTP, Axa Corporate Solutions Assurance SA, Zurich International France SA, je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, R. Silva de Lapuerta, sodnica, J. Makarczyk, P.Kūris in J. Klučka (poročevalec), sodniki, generalni pravobranilec: A. Tizzano, sodni tajnik: K. Sztranc (administratorka), dne 12. maja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Dogovor, ki podeljuje pristojnost, sklenjen v skladu z določbo člena 12, točka 3, Konvencije z dne 27. septembra 1968 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, spremenjene s Konvencijo z dne 9. oktobra 1978 o pristopu Kraljevine Danske, Irske, Kraljevine Norveške ter Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske, s Konvencijo z dne 25. oktobra 1982 o pristopu Helenske republike k Evropskim skupnostim, s Konvencijo z dne 26. maja 1989 o pristopu Kraljevine Španije in Portugalske republike ter s Konvencijo z dne 29. novembra 1996 o pristopu Republike Avstrije, Republike Finske in Kraljevine Švedske, ne učinkuje za zavarovanega upravičenca iz te pogodbe, ki izrecno ni podpisnik zadevnega dogovora in ima sedež oziroma stalno prebivališče v drugi državi pogodbenici kot zavarovalec in zavarovalnica.

      (1)  UL C 112, 10.5.2003.


title: Zadeva T-584/08: Tožba, vložena 30. decembra 2008 – Cantiere Navale De Poli proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/44

         Tožba, vložena 30. decembra 2008 – Cantiere Navale De Poli proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-584/08)
   (2009/C 55/79)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Cantiere Navale De Poli SpA (zastopnika: A. Abate, R. Longanesi Cattani, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe, ki jo je Komisija Evropskih skupnosti sprejela 21. oktobra 2008 glede državne pomoči Italije št. C 20/2008 (prej št. 62/2008).

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Uredba Sveta (ES) št. 1177/2002 z dne 27. junija 2002 (UL L 172, 2.7.2002, str. 1), ki temelji na členu 87(3)(e) ES, je vzpostavila začasni obrambni mehanizem za ladjedelništvo glede ponovne vzpostavitve tržnih pogojev, ki so bili porušeni zaradi protikonkurenčnih ravnanj korejskih ladjedelnic. Prenehanje veljavnosti Uredbe, ki je bilo najprej določeno na 31. marec 2004, je bilo kasneje prestavljeno za eno leto, tako da so lahko ladjedelnice Skupnosti do 31. marca 2005 (na novo določeni rok poteka veljavnosti Uredbe) dodatno sklepale pogodbe za izdelavo določenih vrst tovornih ladij. Kot pomoč pri teh pogodbah je Uredba predvidevala pomoč v višini 6 % pogodbene vrednosti. Tožeča stranka je nosilka petih pogodb za izdelavo tankerjev za prevoz kemikalij.
   Italija je z namenom skupnega sofinanciranja pogodb med letoma 2002 in 2005 priglasila dve financiranji, vsako v višini 10 milijonov EUR. Komisija je prvo odobrila z odločbo z dne 19. maja 2004, medtem ko je drugo financiranje zavrnila z izpodbijano odločbo. Komisija v zvezi s tem meni, da dopolnilno financiranje pomeni „novo pomoč“ v smislu člena 4 Uredbe Komisije št. 794/2004 z dne 21. aprila 2004 (UL L 140, 30.4.2004, str. 1), ker za 20 % presega prvotna razpoložljiva sredstva sheme. Poleg tega meni, da dopolnilno financiranje ni v skladu s skupnim trgom, ker je bila priglasitev predložena po 31. marcu 2005, roku poteka veljavnosti Uredbe 1177/2002.
   Tožeča stranka trdi, da italijanska vlada do 31. marca 2005 dejansko ni mogla pripraviti financiranja za pogodbe, za katere ni mogla vedeti, da so bile sklenjene, saj so družbe to pravico imele do zadnjega dne veljavnosti Uredbe (31. marec 2005).
   Zaradi navedenega tožeča stranka pri izpodbijanju odločbe posebej navaja te razloge:

               —

               kršitev Uredbe št. 1177/2002 z vidika posebnih ciljev, ki jim je zakonodajalec sledil na podlagi določb člena 87(3)(e) ES;

               —

               kršitev člena 4(2)(a) Uredbe Komisije št. 794/2004 glede opredelitve dopolnilnega financiranja v višini 10 milijonov EUR kot „nove pomoči“;

               —

               neupoštevnost priporočila Odbora STO za poravnavo sporov z dne 20. junija 2005 glede pogodb o ladjedelništvu, ki so bile zakonito sklenjene v okviru Uredbe št. 1177/2002;

               —

               kršitev obveznosti obrazložitve glede domnevnega neobstoja prave podlage za odobritev dopolnilnega financiranja;

               —

               kršitev načel dobre uprave, kontradiktornosti, pravice do obrambe, enakega obravnavanja, subsidiarnosti in sorazmernosti.


title: Zadeva C-450/09: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 31. marca 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Niedersächsisches Finanzgericht – Nemčija) – Ulrich Schröder proti Finanzamt Hameln (Prosti pretok kapitala — Neposredno obdavčenje — Obdavčenje dohodkov iz oddajanja nepremičnin v najem — Možnost odbitja rent, plačanih staršem v okviru vnaprejšnjega dedovanja — Pogoj neomejene davčne zavezanosti v zadevni državi članici)

text:
               21.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/7

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 31. marca 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Niedersächsisches Finanzgericht – Nemčija) – Ulrich Schröder proti Finanzamt Hameln
   (Zadeva C-450/09) (1)

   (Prosti pretok kapitala - Neposredno obdavčenje - Obdavčenje dohodkov iz oddajanja nepremičnin v najem - Možnost odbitja rent, plačanih staršem v okviru vnaprejšnjega dedovanja - Pogoj neomejene davčne zavezanosti v zadevni državi članici)
   2011/C 152/11
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Niedersächsisches Finanzgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ulrich Schröder

      Tožena stranka: Finanzamt Hameln

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Niedersächsisches Finanzgericht – Razlaga členov 12 in 56 ES – Obdavčenje dohodkov iz oddajanja in zakupa nepremičnin – Ureditev države članice, ki določa možnost odbitja rent plačanih nekdanjemu lastniku nepremičninh v okviru vnaprejšnjega dedovanja pod pogojem neomejene davčne zavezanosti v tej državi.

      Izrek

   Člen 63 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, ki davčnemu zavezancu rezidentu omogoča, da od dohodkov iz oddajanja v najem nepremičnin, ki so na ozemlju te države, odbije rente, plačane staršu, ki je nanj prenesel te nepremičnine, medtem ko takega odbitka ne dovoljuje davčnemu zavezancu nerezidentu, če obveznost plačevati rento izhaja iz prenosa navedenih nepremičnin.

      (1)  UL C 37, 13.2.2010.


title: Zadeva C-129/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 1. marca 2016 – Túrkevei Tejtermelő Kft./Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

text:
               13.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/25

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 1. marca 2016 – Túrkevei Tejtermelő Kft./Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség
      (Zadeva C-129/16)
      (2016/C 211/32)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Túrkevei Tejtermelő Kft.

         Tožena stranka: Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali člen 191 Pogodbe o delovanju Evropske unije in določbe Direktive 2004/35/ES (1) o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode nasprotujejo nacionalni zakonodaji, v skladu s katero lahko upravni organ za varstvo okolja s tem, da preseže načelo „plača povzročitelj obremenitve“, odgovornost za nadomestilo okoljske škode v posebni obliki pripiše lastniku, ne da bi moral predhodno vsebinsko dokazati obstoj vzročne zveze med ravnanjem te osebe (gospodarska družba) in onesnaženjem?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen in če glede na onesnaženje zraka sanacija okoljske škode ni potrebna, ali se naložitev globe na področju varstva kakovosti zraka lahko upraviči s sklicevanjem na zakonodajo držav članic, ki je strožja od te iz člena 16 Direktive 2004/35/ES in člena 193 PDEU, ali pa posledica te strožje ureditve ne more biti naložitev izključno sankcijske globe lastniku, ki ni odgovoren za onesnaženje?

         (1)  Direktiva 2004/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 8, str. 357).