title: Zadeva C-811/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Canarias (Španija) 21. decembra 2018 – KA/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) in Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/24

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Canarias (Španija) 21. decembra 2018 – KA/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) in Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
      (Zadeva C-811/18)
      (2019/C 139/23)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Superior de Justicia de Canarias

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: KA

         Nasprotni stranki v pritožbenem postopku: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) in Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 157 PDEU razlagati tako, da „dodatek za materinstvo“, ki se doda k starostni pokojnini, vdovski pokojnini ali pokojnini za trajno invalidnost in ki se obravnava v postopku v glavni stvari ter ki popolnoma in brezpogojno izključuje moške upokojence, ki lahko dokažejo, da so prevzeli nego in varstvo svojih otrok, povzroča različno obravnavanje delavk-mater in delavcev-očetov na področju plačila?

                  2.

                  Ali je treba prepoved diskriminacije na podlagi spola, določeno v členu 4(1) Direktive Sveta z dne 19. decembra 1978 o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti (79/7/EGS) (1), razlagati tako, da nasprotuje nacionalni določbi, kakršna je člen 60 Real Decreto legislativo 8/2015 de 30 de octubre por el que se aprueba el texto refundido de la Ley General de la Seguridad Social (kraljeva zakonska uredba 8/2015 z dne 30. oktobra o potrditvi prečiščene različice splošnega zakona o socialni varnosti), ki moške upokojence, ki lahko dokažejo, da so prevzeli nego in varstvo svojih otrok, popolnoma in brezpogojno izključuje iz prejemanja dodatka, ki ga določa za izračun starostne pokojnine, vdovske pokojnine ali pokojnine za trajno invalidnost?

                  3.

                  Ali je treba člen 2 (odstavke 2, 3 in 4) in člen 5 Direktive Sveta z dne 9. februarja 1976 o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev (76/207/EGS) (2) razlagati tako, da nasprotujeta ukrepu, kakršen je obravnavani v sporu o glavni stvari, ki moške upokojence, ki lahko dokažejo, da so prevzeli nego in varstvo svojih otrok, popolnoma in brezpogojno izključuje iz prejemanja dodatka, ki ga določa za izračun starostne pokojnine, vdovske pokojnine ali pokojnine za trajno invalidnost?

                  4.

                  Ali je to, da se tožeči stranki ne prizna ugodnost, ki izhaja iz španskega „dodatka za materinstvo“, v nasprotju s prepovedjo diskriminacije, ki je določena v členu 21(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (2000/C 364/01)?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 215.

         (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 187.


title: Zadeva C-836/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španija) 28. decembra 2018 – Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real/RH

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/25

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španija) 28. decembra 2018 – Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real/RH
      (Zadeva C-836/18)
      (2019/C 139/24)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

         Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: RH

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali lahko zahteva, da mora španski državljan, ki ni uresničeval pravice do prostega gibanja, izpolnjevati zahteve iz člena 7[(1)] RD 240/2007, kot nujni pogoj, da se njegovemu zakoncu, ki ni državljan Unije, prizna pravica do prebivanja v skladu s členom 7[(2)] te RD, v primeru, da ti pogoji niso izpolnjeni, pomeni kršitev člena 20 [PDEU], če mora španski državljan zaradi zavrnitve te pravice zapustiti ozemlje Unije v celoti?
                  Pri tem je treba upoštevati, da člen 68 španskega Código Civil (civilni zakonik) določa obveznost, da zakonci živijo skupaj.

                  2.

                  Ali poleg zgoraj navedenega oziroma ne glede na zgoraj navedeno krši člen 20 [PDEU] v zgoraj navedenem smislu praksa španske države, v skladu s katero se avtomatično uporabi ureditev iz člena 7 RD 240/2007, in sicer da se zavrne dovoljenje za prebivanje družinskemu članu državljana Unije, ki nikoli ni uresničeval svobode gibanja, samo in izključno iz razloga, da navedeni državljan ne izpolnjuje pogojev, določenih v tej določbi, ne da bi se konkretno in posamično preučilo, ali med tem državljanom Unije in državljanom tretje države obstaja razmerje odvisnosti, ki je tako, da se iz katerega koli razloga in glede na obstoječe okoliščine državljan Unije, če se državljanu tretje države zavrne pravica do prebivanja, ne more ločiti od družinskega člana, od katerega je odvisen, in mora zapustiti ozemlje Unije?
                  Pri tem je treba upoštevati sodno prakso Sodišča Evropske unije, med drugim, sodbo z dne 8. maja 2018, C-82/16, K.A. in drugi/Belgische Staat (1)

         (1)  Sodba z dne 8. maja 2018, K.A. in drugi (Združitev družine v Belgiji) (C-82/16, EU:C:2018:308).


title: Zadeva C-21/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nizozemska) 15. januarja 2019 – kazenski postopek zoper XN

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/26

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nizozemska) 15. januarja 2019 – kazenski postopek zoper XN
      (Zadeva C-21/19)
      (2019/C 139/25)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Gerechtshof Arnhem-Leuuwarden, Sitzungsort Arnhem

         Stranka v postopku v glavni stvari

      XN

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali snov, ki ni stranski proizvod v smislu Direktive 2008/98/ES (1) (Okvirne direktive o odpadkih), po definiciji prav tako ni živalski stranski proizvod v smislu Uredbe o živalskih stranskih proizvodih iz leta 2009, tako da ta snov na podlagi člena 1(3) Uredbe (ES) št. 1013/2006 (2) ni izključena s področja uporabe slednje? Ali pa ni izključeno, da snov spada pod opredelitev živalskih stranskih proizvodov v smislu Uredbe o živalskih stranskih proizvodih iz leta 2009, če ta snov ne izpolnjuje pogojev iz člena 5(1) Direktive 2008/98/ES, tako da ta snov ne spada samodejno pod Uredbo št. 1013/2006?

                  2.

                  Kako je treba razumeti pošiljko, ki je predmet odobritve iz Uredbe (ES) št. 1774/2002 (3) – zdaj Uredba o živalskih stranskih proizvodih iz leta 2009 (4) – v smislu člena 1(3) Uredbe (ES) št. 1013/2006: ali je z njo mišljen prevoz živalskih stranskih proizvodov (iz ene države v drugo državo) ne glede na to, za katero kategorijo te snovi gre? Ali pa je z njo mišljen prevoz snovi iz člena 48 Uredbe o živalskih stranskih proizvodih iz leta 2009 (prej člen 8 Uredbe [ES] št 1774/2002), ki je omejen na živalske stranske proizvode ali pridobljene proizvode v smislu te določbe, torej snov kategorije 1 in snov kategorije 2 in določene iz njih pridobljene proizvode, vključno s predelanimi živalskimi beljakovinami, pridobljenimi iz snovi kategorije 3?

                  3.

                  Če je treba s pošiljko, ki je predmet odobritve iz Uredbe (ES) št. 1774/2002 – zdaj Uredba (ES) št. 1069/2009 – v smislu člena 1(3)(d) Uredbe (ES) št. 1013/2006 razumeti kot prevoz živalskih stranskih proizvodov (iz ene države v drugo državo) ne glede na to, v katero kategorijo spada ta snov, ali je treba potem člen 1(3)(d) Uredbe (ES) št. 1013/2006 dalje razumeti tako, da so z njim mišljene tudi pošiljke mešanic živalskih stranskih proizvodov in drugih snovi in, če je tako, ali je pri tem upoštevno razmerje živalskih stranskih proizvodov in drugih snovi v mešanici? Ali pa ta živalski stranski proizvod izgubi naravo živalskega stranskega proizvoda v smislu Uredbe o živalskih stranskih proizvodih iz leta 2009 in postane, ker je pomešan z drugo snovjo, odpadek v smislu Uredbe (ES) št. 1013/2006?

         (1)  Direktiva 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv (UL L 312, 2008 str. 1).

         (2)  Uredba (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov (UL L 190, str. 1).

         (3)  Uredba (ES) št. 1774/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. oktobra 2002 o določitvi zdravstvenih pravil za živalske stranske proizvode, ki niso namenjeni prehrani ljudi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 37, str. 92).

         (4)  Uredba (ES) št. 1069/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o določitvi zdravstvenih pravil za živalske stranske proizvode in pridobljene proizvode, ki niso namenjeni prehrani ljudi, ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1774/2002 (Uredba o živalskih stranskih proizvodih) (UL L 300, str. 1).


title: Zadeva C-22/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nizozemska) 15. januarja 2019 – kazenski postopek zoper YO

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/27

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nizozemska) 15. januarja 2019 – kazenski postopek zoper YO
      (Zadeva C-22/19)
      (2019/C 139/26)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Gerechtshof Arnhem-Leuuwarden, Sitzungsort Arnhem

         Stranka v postopku v glavni stvari

      YO

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali snov, ki ni stranski proizvod v smislu Direktive 2008/98/ES (1) (Okvirne direktive o odpadkih), po definiciji prav tako ni živalski stranski proizvod v smislu Uredbe o živalskih stranskih proizvodih iz leta 2009, tako da ta snov na podlagi člena 1(3) Uredbe (ES) št. 1013/2006 (2) ni izključena s področja uporabe slednje? Ali pa ni izključeno, da snov spada pod opredelitev živalskih stranskih proizvodov v smislu Uredbe o živalskih stranskih proizvodih iz leta 2009, če ta snov ne izpolnjuje pogojev iz člena 5(1) Direktive 2008/98/ES, tako da ta snov ne spada samodejno pod Uredbo št. 1013/2006?

                  2.

                  Kako je treba razumeti pošiljko, ki je predmet odobritve iz Uredbe (ES) št. 1774/2002 (3) – zdaj Uredba o živalskih stranskih proizvodih iz leta 2009 (4) – v smislu člena 1(3) Uredbe (ES) št. 1013/2006: ali je z njo mišljen prevoz živalskih stranskih proizvodov (iz ene države v drugo državo) ne glede na to, za katero kategorijo te snovi gre? Ali pa je z njo mišljen prevoz snovi iz člena 48 Uredbe o živalskih stranskih proizvodih iz leta 2009 (prej člen 8 Uredbe [ES] št 1774/2002), ki je omejen na živalske stranske proizvode ali pridobljene proizvode v smislu te določbe, torej snov kategorije 1 in snov kategorije 2 in določene iz njih pridobljene proizvode, vključno s predelanimi živalskimi beljakovinami, pridobljenimi iz snovi kategorije 3?

                  3.

                  Če je treba s pošiljko, ki je predmet odobritve iz Uredbe (ES) št. 1774/2002 – zdaj Uredba (ES) št. 1069/2009 – v smislu člena 1(3)(d) Uredbe (ES) št. 1013/2006 razumeti kot prevoz živalskih stranskih proizvodov (iz ene države v drugo državo) ne glede na to, v katero kategorijo spada ta snov, ali je treba potem člen 1(3)(d) Uredbe (ES) št. 1013/2006 dalje razumeti tako, da so z njim mišljene tudi pošiljke mešanic živalskih stranskih proizvodov in drugih snovi in, če je tako, ali je pri tem upoštevno razmerje živalskih stranskih proizvodov in drugih snovi v mešanici? Ali pa ta živalski stranski proizvod izgubi naravo živalskega stranskega proizvoda v smislu Uredbe o živalskih stranskih proizvodih iz leta 2009 in postane, ker je pomešan z drugo snovjo, odpadek v smislu Uredbe (ES) št. 1013/2006?

         (1)  Direktiva 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv (UL L 312, 2008 str. 1).

         (2)  Uredba (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov (UL L 190, str. 1).

         (3)  Uredba (ES) št. 1774/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. oktobra 2002 o določitvi zdravstvenih pravil za živalske stranske proizvode, ki niso namenjeni prehrani ljudi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 37, str. 92).

         (4)  Uredba (ES) št. 1069/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o določitvi zdravstvenih pravil za živalske stranske proizvode in pridobljene proizvode, ki niso namenjeni prehrani ljudi, ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1774/2002 (Uredba o živalskih stranskih proizvodih) (UL L 300, str. 1).


title: Zadeva C-23/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nizozemska) 15. januarja 2015 – kazenski postopek zoper P. F. Kamstra Recycling BV

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/28

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nizozemska) 15. januarja 2015 – kazenski postopek zoper P. F. Kamstra Recycling BV
      (Zadeva C-23/19)
      (2019/C 139/27)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden, Sitzungsort Arnhem

         Stranka v postopku v glavni stvari

      P. F. Kamstra Recycling BV

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali snov, ki ni stranski proizvod v smislu Direktive 2008/98/ES (1) (Okvirne direktive o odpadkih), po definiciji prav tako ni živalski stranski proizvod v smislu Uredbe o živalskih stranskih proizvodih iz leta 2009, tako da ta snov na podlagi člena 1(3) Uredbe (ES) št. 1013/2006 (2) ni izključena s področja uporabe slednje? Ali pa ni izključeno, da snov spada pod opredelitev živalskih stranskih proizvodov v smislu Uredbe o živalskih stranskih proizvodih iz leta 2009, če ta snov ne izpolnjuje pogojev iz člena 5(1) Direktive 2008/98/ES, tako da ta snov ne spada samodejno pod Uredbo št. 1013/2006?

                  2.

                  Kako je treba razumeti pošiljko, ki je predmet odobritve iz Uredbe (ES) št. 1774/2002 (3) – zdaj Uredba o živalskih stranskih proizvodih iz leta 2009 (4) – v smislu člena 1(3) Uredbe (ES) št. 1013/2006: ali je z njo mišljen prevoz živalskih stranskih proizvodov (iz ene države v drugo državo) ne glede na to, za katero kategorijo te snovi gre? Ali pa je z njo mišljen prevoz snovi iz člena 48 Uredbe o živalskih stranskih proizvodih iz leta 2009 (prej člen 8 Uredbe [ES] št 1774/2002), ki je omejen na živalske stranske proizvode ali pridobljene proizvode v smislu te določbe, torej snov kategorije 1 in snov kategorije 2 in določene iz njih pridobljene proizvode, vključno s predelanimi živalskimi beljakovinami, pridobljenimi iz snovi kategorije 3?

                  3.

                  Če je treba s pošiljko, ki je predmet odobritve iz Uredbe (ES) št. 1774/2002 – zdaj Uredba (ES) št. 1069/2009 – v smislu člena 1(3)(d) Uredbe (ES) št. 1013/2006 razumeti kot prevoz živalskih stranskih proizvodov (iz ene države v drugo državo) ne glede na to, v katero kategorijo spada ta snov, ali je treba potem člen 1(3)(d) Uredbe (ES) št. 1013/2006 dalje razumeti tako, da so z njim mišljene tudi pošiljke mešanic živalskih stranskih proizvodov in drugih snovi in, če je tako, ali je pri tem upoštevno razmerje živalskih stranskih proizvodov in drugih snovi v mešanici? Ali pa ta živalski stranski proizvod izgubi naravo živalskega stranskega proizvoda v smislu Uredbe o živalskih stranskih proizvodih iz leta 2009 in postane, ker je pomešan z drugo snovjo, odpadek v smislu Uredbe (ES) št. 1013/2006?

         (1)  Direktiva 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv (UL L 312, 2008 str. 1).

         (2)  Uredba (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov (UL L 190, 2009 str. 1).

         (3)  Uredba (ES) št. 1774/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. oktobra 2002 o določitvi zdravstvenih pravil za živalske stranske proizvode, ki niso namenjeni prehrani ljudi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 37, str. 92).

         (4)  Uredba (ES) št. 1069/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o določitvi zdravstvenih pravil za živalske stranske proizvode in pridobljene proizvode, ki niso namenjeni prehrani ljudi, ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1774/2002 (Uredba o živalskih stranskih proizvodih) (UL L 300, str. 1).


title: Zadeva C-24/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad voor Vergunningsbetwistingen (Belgija) 15. januarja 2019 – A, B, C, D, E/Gewestelijke stedenbouwkundige ambtenaar van het departement Ruimte Vlaanderen, afdeling Oost-Vlaanderen

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/29

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad voor Vergunningsbetwistingen (Belgija) 15. januarja 2019 – A, B, C, D, E/Gewestelijke stedenbouwkundige ambtenaar van het departement Ruimte Vlaanderen, afdeling Oost-Vlaanderen
      (Zadeva C-24/19)
      (2019/C 139/28)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Raad voor Vergunningsbetwistingen

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: A, B, C, D, E

         Tožena stranka: Gewestelijke stedenbouwkundige ambtenaar van het departement Ruimte Vlaanderen, afdeling Oost-Vlaanderen

         Vprašanja za predhodno odločanje

      Ali pomenita člena 2(a) in 3(2)(a) Direktive 2001/42/EGS (1), da je treba člen 99 Besluit van de Vlaamse regering van 23 december 2011 tot wijziging van het besluit van de Vlaamse regering van 6 februari 1991 houdende de vaststelling van het Vlaams reglement betreffende de milieuvergunning en van het besluit van de Vlaamse regering van 1 juni 1995 houdende algemene en sectorale bepalingen inzake milieuhygiëne (odredba flamske vlade z dne 23. decembra 2011 o spremembi odredbe flamske vlade z dne 6. februarja 1991 o določitvi flamskega pravilnika glede izdaje okoljskega dovoljenja in odredbe flamske vlade z dne 1. junija 1995 glede splošnih in sektorskih določb o okoljski higieni, v nadaljevanju: odredba z dne 23. decembra 2011), s katerima se navedeni odredbi prilagajata razvoju tehnologije, ki jo oddelek 5.20.6 v zvezi z nameščenimi napravami za pridobivanje električne energije s pomočjo vetrne energije uvaja v VLAREM II, in Omzendbrief „Afwegingskader en randvoorwaarden voor de inplanting van windelektrarnes“ (okrožnica „okvir za presojo in pogoji za namestitev vetrnih elektrarn“, v nadaljevanju: okrožnica) iz leta 2006 (v nadaljevanju: tudi s skupnim poimenovanjem: zadevna instrumenta), pri čemer oba vsebujeta različne določbe za namestitev vetrnih elektrarn, med drugim tudi varnostne ukrepe, glede na v načrtovalskih območjih določene norme v zvezi s povzročanjem sence in hrupa, razumeti kot „načrt ali program“ v smislu določb te direktive? Če se izkaže, da bi bilo treba pred izdajo zadevnih instrumentov izvesti presojo vplivov na okolje, ali lahko predložitveno sodišče pravne učinke teh nezakonitih instrumentov začasno obdrži v veljavi? V zvezi s tem je treba zastaviti nekaj podvprašanj:

                  1.

                  Ali se lahko upravni ukrep, kot je zadevna okrožnica, ki jo zadevni organ sprejme na podlagi svojega polja proste presoje in upravnih pooblastil, tako da pristojni organ dejansko ni bil zadolžen za izdelavo „načrta ali programa“, in za katerega tudi ni predpisan formalni postopek sprejemanja, šteje za načrt ali program v smislu člena 2(a) Direktive SPVO?

                  2.

                  Ali za to, da bi se instrument upravljanja ali splošno pravilo, kot npr. zadevna instrumenta, lahko štel za „načrt ali program“ v smislu člena 2(a) Direktive SPVO, zadostuje, da delno omejuje polje proste presoje organa, pristojnega za izdajanje dovoljenj, tudi če ne predstavlja zahteve ali nujnega pogoja za izdajo dovoljenja ali ni namenjen določanju okvira za prihodnja soglasja, ne glede na to, da evropski zakonodajalec ta namen šteje za sestavni element opredelitve pojma „načrti in programi“?

                  3.

                  Ali lahko instrument upravljanja, kot je zadevna okrožnica, izdelavo katerega narekuje pravna varnost in je zato posledica povsem svobodne odločitve, opredelimo kot „načrt ali program“ v smislu člena 2(a) Direktive SPVO in ali taka razlaga ni v nasprotju s sodno prakso Sodišča, da teleološka razlaga direktive ne sme bistveno odstopati od jasno izražene volje zakonodajalca Unije?

                  4.

                  Ali je možno oddelek 5.20.6 VLAREM II, ki vsebuje pravila, katerih sprejetje ni bilo predpisano, opredeliti kot „načrt ali program“ v smislu člena 2(a) Direktive SPVO in ali taka razlaga ni v nasprotju s sodno prakso Sodišča, da teleološka razlaga direktive ne sme bistveno odstopati od jasno izražene volje zakonodajalca Unije?

                  5.

                  Ali lahko instrument upravljanja in normativna odredba vlade, kakršna sta zadevna instrumenta, ki imata omejeno usmerjevalno vrednost, ali vsaj ne predstavljata okvira, iz katerega bi izhajala pravica do izvedbe projekta, in ki ne določata pravice do okvira, v skladu s katerim bi bilo mogoče dovoljevati projekte, šteti za „načrte ali programe“ v smislu člena 2(a) in 3(2) Direktive SPVO „ki določajo okvir za prihodnja soglasja za izvedbo projektov“ in ali taka razlaga ni v nasprotju s sodno prakso Sodišča, da teleološka razlaga direktive ne sme bistveno odstopati od jasno izražene volje zakonodajalca Unije?

                  6.

                  Ali je mogoče instrumenta upravljanja, kakršna sta okrožnica EME/2006/01- RO/2006/02, ki ima samo usmerjevalno vrednost, in/ali normativna odredba vlade, kot je oddelek 5.20.6 VLAREM II, ki določa samo minimalne okvire za podelitev dovoljenj in poleg tega kot splošno pravilo deluje popolnoma avtonomno, pri čemer oba vsebujeta samo omejeno število meril in rešitev in noben od njiju izključno ne določa niti enega merila ali rešitve, zaradi česar je mogoče zastopati stališče, da je mogoče na podlagi objektivnih okoliščin izključiti možnost, da bi lahko znatno vplivala na okolje, razumeti kot „načrt ali program“ v smislu člena 2(a) in člena 3(1) in (2) Direktive SPVO in zato kot pravna akta, ki z določitvijo pravil in kontrolnih postopkov, ki jih je treba uporabiti za zadevno področje, tvorita celovit skupek meril in rešitev za odobritev in izvrševanje enega ali več projektov, ki bodo verjetno znatno vplivali na okolje?

                  7.

                  Ali lahko sodišče, če je odgovor na prejšnje vprašanje nikalen, to ugotovi samo, potem ko je odredba ali psevdo-zakonodaja (kot so zadevni standardi VLAREM in okrožnica) sprejeta?

                  8.

                  Ali lahko sodišče, če je pristojno samo posredno zaradi ugovora, katerega rezultat velja le inter partes, in če iz odgovora na vprašanja za predhodno odločanje izhaja, da so zadevni instrumenti nezakoniti, odloči, da bo učinke nezakonite odredbe in/ali nezakonite okrožnice obdržalo v veljavi, če nezakoniti instrumenti prispevajo k cilju varstva okolja, ki se ga želi doseči tudi z direktivo v smislu člena 288 PDEU in so izpolnjeni pogoji prava Unije za tako obdržanje v veljavi (kot je navedeno v sodbi Association France Nature Environnement (zadeva C-379/15))?

                  9.

                  Ali lahko sodišče, če je odgovor na vprašanje 8 nikalen, odloči, da bo učinke izpodbijanih projektov obdržalo v veljavi, da bi s tem posredno izpolnilo zahteve prava Unije za obdržanje učinkov načrtov in programov, ki niso skladni z Direktovo SPVO, v veljavi (kot je določeno v sodbi Association France Nature Environnement)?

         (1)  Direktiva 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 6, str. 157).


title: Zadeva C-39/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 23. januarja 2019 – Telenor Magyarország Zrt./Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/31

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 23. januarja 2019 – Telenor Magyarország Zrt./Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke
      (Zadeva C-39/19)
      (2019/C 139/29)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Fővárosi Törvényszék

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Telenor Magyarország Zrt.

         Tožena stranka: Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba poslovni sporazum med ponudnikom storitev dostopa do interneta in končnim uporabnikom, v skladu s katerim ponudnik storitev uporabniku zagotavlja brezplačno uporabo nekaterih aplikacij (promet, ki nastane z uporabo dane aplikacije, se ne šteje v porabo prenosa podatkov niti se prenos podatkov pri njeni uporabi ne upočasni, ko je pogodbena količina prenosa podatkov porabljena) in na podlagi katerega ta ponudnik izvaja diskriminacijo, omejeno na pogoje poslovnega sporazuma, sklenjenega s končnim potrošnikom, in usmerjeno izključno proti končnemu uporabniku, ki je pogodbena stranka tega sporazuma, in ne proti končnemu uporabniku, ki to ni, razlagati glede na člen 3(2) Uredbe (EU) 2015/2120 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o določitvi ukrepov v zvezi z dostopom do odprtega interneta in spremembi Direktive 2002/22/ES o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (1) ter Uredbe (EU) št. 531/2012 o gostovanju v javnih mobilnih komunikacijskih omrežjih v Uniji (v nadaljevanju: Uredba)?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje za predhodno odločanje nikalen, ali je treba člen 3(3) Uredbe razlagati tako, da je za ugotovitev kršitve – ob upoštevanju uvodne izjave 7 Uredbe – potrebna ocena na podlagi učinka in trga, s katero se ugotovi, ali ukrepi, ki jih je sprejel ponudnik storitev dostopa do interneta, dejansko omejujejo pravice, ki jih ima končni uporabnik v skladu s členom 3(1) Uredbe, in, če jih, v kolikšni meri?

                  3.

                  Ali je treba člen 3(3) Uredbe ne glede na prvo in drugo vprašanje za predhodno odločanje razlagati v smislu, da je v njem določena prepoved brezpogojna, splošna in objektivna, tako da je z njo prepovedan vsak ukrep upravljanja prometa, s katerim se vzpostavijo razlike med nekaterimi spletnimi vsebinami, in sicer ne glede na to, ali ponudnik storitev dostopa do interneta te razlike določi s sporazumom, poslovno prakso ali drugo vrsto ravnanja?

                  4.

                  Če je odgovor na tretje vprašanje pritrdilen, ali je mogoče obstoj kršitve člena 3(3) Uredbe ugotoviti zgolj na podlagi dejstva, da obstaja diskriminacija, ne da bi bilo treba opraviti dodatno oceno trga in učinka, ter je zato ocena iz člena 3(1) in (2) Uredbe v takem primeru nepotrebna?

         (1)  UL L 310, 2015, str. 1.


title: Zadeva C-40/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 23. januarja 2019 – EY/Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/32

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 23. januarja 2019 – EY/Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal
      (Zadeva C-40/19)
      (2019/C 139/30)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: EY

         Tožena stranka: Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 47 Listine o temeljnih pravicah in člen 31 Direktive 2013/3[2]/EU (1) Evropskega parlamenta in Sveta (tako imenovana Direktiva o postopkih) ob upoštevanju določb členov 6 in 13 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin razlagati tako, da je mogoče, da država članica zagotavlja učinkovito pravno varstvo, čeprav njena sodišča ne morejo spremeniti odločb, izdanih v azilnem postopku, temveč jih lahko zgolj odpravijo in upravnemu organu naložijo izvedbo novega postopka?

                  2.

                  Ali je treba člen 47 Listine o temeljnih pravicah in člen 31 Direktive 2013/3[2]/EU Evropskega parlamenta in Sveta (tako imenovana Direktiva o postopkih) – znova ob upoštevanju določb členov 6 in 13 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin – razlagati tako, da je zakonodaja države članice, ki za sodne postopke na področju azila določa enoten zavezujoč rok skupno največ 60 dni, ne glede na kakršne koli posamične okoliščine in brez upoštevanja posebnosti zadeve ter morebitnih težav z dokazovanjem, v skladu s temi določbami?

         (1)  Direktiva 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (UL L 180, 2013, str. 60).


title: Zadeva C-42/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska) 24. januarja 2019 – SONAECOM SGPS, SA/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/33

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska) 24. januarja 2019 – SONAECOM SGPS, SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Zadeva C-42/19)
      (2019/C 139/31)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Supremo Tribunal Administrativo

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: SONAECOM SGPS, S.A.

         Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je v skladu s pravili o odbitku DDV, določenimi v Šesti direktivi o DDV (1), in sicer v členih 4(1) in (2) ter 17(1), (2) in (5), če pritožnica, družba Sonaecom SGPS, odbije vstopni davek za svetovalne storitve v zvezi z raziskavo trga z namenom pridobitve kapitalskih deležev, če do zadevne pridobitve ni prišlo?

                  2.

                  Ali je v skladu s pravili o odbitku DDV, določenimi v Šesti direktivi o DDV, in sicer v členih 4(1) in (2) ter 17(1), (2) in (5), če pritožnica, družba Sonaecom SGPS, odbije vstopni davek, ki ga je plačala pri plačilu provizije družbi BCP za organizacijo in strukturiranje posojila z izdajo obveznic, za katero je bilo predvideno, da bo del strukture financiranja njenih družb, v katere je vlagala, ki pa se je, ker do zadevnih naložb ni prišlo, v celoti pripisalo družbi Sonae, SGPS, ki je matična družba skupine?

         (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23).


title: Zadeva C-43/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa - CAAD) (Portugalska) 24. januarja 2019 – Comunicações Pessoais, SA/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/34

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa - CAAD) (Portugalska) 24. januarja 2019 – Comunicações Pessoais, SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Zadeva C-43/19)
      (2019/C 139/32)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa - CAAD)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Vodafone Portugal – Comunicações Pessoais, SA

         Tožena stranka: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 2(1)(c) in člene 9, 24, 72 in 73 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra razlagati tako, da je podano opravljanje storitev, ki je obdavčeno z DDV, kadar operater elektronskih komunikacij od svojih prejšnjih strank (ki jim je odobril promocijske ugodnosti, ki lahko ustrezajo brezplačni priključitvi, aktivaciji storitve, prenosljivosti, opremi ali tarifam po posebnih pogojih v zameno za zavezo, da bodo izpolnile obdobje vezave, ki pa ga iz razlogov na svoji strani niso) pobere znesek, ki zaradi zakonske določbe ne sme presegati stroškov, ki jih ima ponudnik z zagotovitvijo storitve, in mora biti sorazmeren z ugodnostjo, odobreno stranki, ki je kot taka določena in številčno opredeljena v sklenjeni pogodbi, tako da ne more avtomatično ustrezati skupni vrednosti zneskov, ki na dan prekinitve še niso zapadli v plačilo?

                  2.

                  Glede na navedene določbe, ali dejstvo, da se navedeni zneski zahtevajo po prekinitvi pogodb, ko operater že ne opravlja več storitev strankam, in da po prekinitvi pogodb ni bilo konkretne potrošnje, nasprotuje opredelitvi teh zneskov kot protidajatev za opravljanje storitev?

                  3.

                  Ali je glede na navedene določbe treba zavrniti opredelitev navedenega zneska kot protidajatev za opravljanje storitev, ker so operater in njegove prejšnje stranke zaradi zakonske zahteve predhodno v okviru pogodbe o pristopu opredelili formulo za izračun zneska, ki ga bodo prejšnje stranke dolgovale, če ne bodo izpolnile obdobja vezave, določenega v pogodbi o opravljanju storitev?

                  4.

                  Ali je glede na navedene določbe treba zavrniti opredelitev navedenega zneska kot protidajatev za opravljanje storitev v primerih, v katerih zadevni znesek ne ustreza znesku, ki bi ga operater prejel v preostalem obdobju vezave, če ne bi prišlo do navedene prekinitve pogodbe?


title: Zadeva C-66/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Saarbrücken (Nemčija) 29. januarja 2019 – JC/Kreissparkasse Saarlouis

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/35

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Saarbrücken (Nemčija) 29. januarja 2019 – JC/Kreissparkasse Saarlouis
      (Zadeva C-66/19)
      (2019/C 139/33)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Saarbrücken

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: JC

         Tožena stranka: Kreissparkasse Saarlouis

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 10(2)(p) Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (1) razlagati tako, da med podatke, ki se morajo navesti v zvezi z „obdobjem“ ali „drug[imi] pogoj[i] za uveljavljanje […] pravice [do odstopa]“, spadajo tudi predpostavke za začetek teka roka za odstop?

                  2.

                  Če je odgovor na vprašanje iz točke (a) pritrdilen:
                  Ali člen 10(2)(p) Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS nasprotuje razlagi, v skladu s katero je informacija o pravici do odstopa „jasna“ in „jedrnata“, če v njej sami glede začetka roka za odstop niso v celoti navedeni obvezni podatki, ki morajo biti podani, da ta rok začne teči, ampak v zvezi s tem napotuje na določbo nacionalnega prava – v tem primeru člen 492(2) BGB v različici, ki se je uporabljala do 12. junija 2014, – ki pa ponovno napotuje na nadaljnje nacionalne določbe – v tem primeru člen 247 od (3) do (13) EGBGB v različici, ki se je uporabljala do 12. junija 2014, – tako da mora potrošnik za razjasnitev, kateri obvezni podatki morajo biti podani, da v zvezi s posojilno pogodbo, ki jo je sklenil, začne teči rok za odstop, prebrati številne zakonske določbe iz različnih zakonskih besedil?

                  3.

                  Če je odgovor na vprašanje iz točke (b) nikalen (in ni načelnih pomislekov zoper napotilo na nacionalne zakonske določbe):
                  Ali člen 10(2)(p) Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS nasprotuje razlagi, v skladu s katero je informacija o pravici do odstopa „jasna“ in „jedrnata“, če zaradi v njej zajetega napotila na nacionalno zakonsko določbo – v tem primeru člen 492(2) BGB v različici, ki se je uporabljala od 30. julija 2010 do 12. junija 2014, – in nadaljnjega napotila iz te določbe – v tem primeru na člen 247 od (3) do (13) EGBGB v različici, ki se je uporabljala od 4. avgusta 2011 do 12. junija 2014 – nujno pride do tega, da potrošniku za razjasnitev, kateri obvezni podatki morajo biti podani, da v zvezi s posojilno pogodbo, ki jo je sklenil, začne teči rok za odstop, teh določb ni treba zgolj prebrati, temveč mora opraviti pravno subsumpcijo, na primer presoditi, ali mu je bilo posojilo odobreno pod pogoji, ki običajno veljajo za pogodbe, zavarovane s pravico v zvezi z nepremičnim premoženjem, in njihovo vmesno financiranje, ali pa so podane povezane pogodbe?

         (1)  UL L 133, 2008 str. 66.


title: Zadeva C-67/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 30. januarja 2019 – KD/Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/36

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 30. januarja 2019 – KD/Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal
      (Zadeva C-67/19)
      (2019/C 139/34)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: KD

         Tožena stranka: Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 47 Listine o temeljnih pravicah in člen 31 Direktive 2013/3[2]/EU (1) Evropskega parlamenta in Sveta (tako imenovana Direktiva o postopkih) ob upoštevanju določb členov 6 in 13 Evropske konvencije o človekovih pravicah razlagati tako, da je mogoče, da država članica zagotavlja učinkovito pravno varstvo, čeprav njena sodišča ne morejo spremeniti odločb, izdanih v azilnem postopku, temveč jih lahko zgolj odpravijo in upravnemu organu naložijo izvedbo novega postopka?

                  2.

                  Ali je treba člen 47 Listine o temeljnih pravicah in člen 31 Direktive 2013/3[2]/EU Evropskega parlamenta in Sveta (tako imenovana Direktiva o postopkih) – znova ob upoštevanju določb členov 6 in 13 Evropske konvencije o človekovih pravicah – razlagati tako, da je zakonodaja države članice, ki za sodne postopke na področju azila določa enoten zavezujoč rok skupno največ 60 dni, ne glede na kakršne koli posamične okoliščine in brez upoštevanja posebnosti zadeve ter morebitnih težav z dokazovanjem, v skladu [s temi določbami]?

         (1)  Direktiva 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (UL L 180, 2013, str. 60).


title: Zadeva C-73/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van beroep te Antwerpen (Belgija) 31. januarja 2019 – Belgische Staat, ki jo zastopa Minister van Werk, Economie en Consumenten, belast met Buitenlandse handel, Belgische Staat, ki jo zastopa Directeur-Generaal van de Algemene Directie Economische Inspectie, Directeur-Generaal van de Algemene Directie Economische Inspectie/Movic BV, Events Belgium BV, Leisure Tickets & Activities International BV

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/36

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van beroep te Antwerpen (Belgija) 31. januarja 2019 – Belgische Staat, ki jo zastopa Minister van Werk, Economie en Consumenten, belast met Buitenlandse handel, Belgische Staat, ki jo zastopa Directeur-Generaal van de Algemene Directie Economische Inspectie, Directeur-Generaal van de Algemene Directie Economische Inspectie/Movic BV, Events Belgium BV, Leisure Tickets & Activities International BV
      (Zadeva C-73/19)
      (2019/C 139/35)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Hof van beroep te Antwerpen

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožniki: Belgische Staat, ki jo zastopa Minister van Werk, Economie en Consumenten, belast met Buitenlandse handel, Belgische Staat, ki jo zastopa Directeur-Generaal van de Algemene Directie Economische Inspectie, Directeur-Generaal van de Algemene Directie Economische Inspectie

         Nasprotne stranke v postopku s pritožbo: Movic BV, Events Belgium BV, Leisure Tickets & Activities International BV

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je spor na podlagi tožbe na podlagi člena 14 zakona z dne 30. julija 2013 o prodaji vstopnic za prireditve in na podlagi člena XVII.7 WER, s katero se predlaga ugotovitev in opustitev protipravnih tržnih in/ali poslovnih praks v razmerju do potrošnikov in ki jo je vložila belgijska država proti nizozemskim družbam, ki se z Nizozemske prek spletnih strani obračajo na pretežno belgijske stranke zaradi preprodaje vstopnic za prireditve v Belgiji, civilna ali gospodarska zadeva v smislu člena 1(1) Uredbe (EU) št. 1215/2012 z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (1) ter ali je mogoče, da sodna odločba, izdana v takem sporu, zato spada na področje uporabe te uredbe?

         (1)  Uredba (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 351, 2012 str.1).


title: Zadeva C-176/19 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 22. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti razširjeni senat) z dne 12. decembra 2018 v zadevi T-691/14, Servier in drugi/Komisija

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/37

      Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 22. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti razširjeni senat) z dne 12. decembra 2018 v zadevi T-691/14, Servier in drugi/Komisija
      (Zadeva C-176/19 P)
      (2019/C 139/36)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: B. Mongin, F. Castilla Contreras, J. Norris, C. Vollrath, agents)

         Druge stranke v postopku: Servier SAS, Servier Laboratories Ltd, Les Laboratoires Servier SA, European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA)

         Predlogi

                  —

                  Razveljavitev točk 1., 2. in 3. sodbe, s katero so bili razveljavljeni (i) člen 4 Sklepa Komisije C(2014) 4955 z dne 9. julija 2014 v zvezi s postopkom uporabe člena 101 in 102 PDEU [zadeva AT.39612 – perindopril (Servier)] ker ugotavlja sodelovanje družbe Servier z družbo Krka, (ii) člen 7(4)(b) Sklepa, s katerim je naložena globa družbi Servier, ker je sklenila te sporazume, (iii) člen 6 Sklepa, s katerim je bila ugotovljena kršitev člena 102 PDEU in (iv) člen 7(6) Sklepa, ki določa znesek globe, ki je bila družbi Servier naložena v zvezi s to kršitvijo;

                  —

                  razveljavitev sodbe v delu, v katerem so z njo prilogi A 286 in A 287 k tožbi in priloga C 29 k repliki, razglašene za dopustne (točke 1461, 1462 in 1463 sodbe);

                  —

                  dokončna odločitev o tožbi za ugotovitev ničnosti sklepa, ki jo je vložila družba Servier in zavrnitev zahteve družbe Servier za razglasitev ničnosti členov 4, 7(4)(b), 6 in 7(6) Sklepa, ter ugoditev predlogu Komisije za razglasitev prilog A 286 in A 287 k tožbi pred Splošnim sodiščem in priloge C 29 k repliki pred Splošnim sodiščem (točke od 1461 do 1463 sodbe) za nedopustne;

                  —

                  naložitev družbi Servier plačila vseh stroškov tega pritožbenega postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Komisija v utemeljitev tožbe navaja prvo serijo pritožbenih razlogov, ki se nanašajo na kršitev člena 101 TFUE [razveljavitev točk 1 in 3 izreka sodbe v delu, v katerem sta z njima za nična razglašena člena 4 in 7(4)(b) sklepa o ugotovitvi, da so trije sporazumi, ki so jih sklenili družba Servier in drugi ter družba Krka pomenili enotno kršitev člena 101 PDEU in naložitev globe družbi Servier].
      Prvi pritožbeni razlog za delno razveljavitev se nanaša na napačno uporabo prava s strani Splošnega sodišča, s tem da je štelo, da družba Krka v času zadevnih sporazumov ni pomenila nikakršnega vira konkurenčnega pritiska na družbo Servier.
      Drugi pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava s strani Splošnega sodišča pri preučitvi vsebine in ciljev licenčne pogodbe kot spodbude za družbo Krka, da sprejme omejitve poravnave.
      Tretji pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava s strani Splošnega sodišča pri uporabi koncepta omejevanja konkurence zaradi cilja v smislu člena 101(1) PDEU.
      Četrti pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava s strani Splošnega sodišča pri preučitvi namena strank za uporabo člena 101 PDEU.
      Peti pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava s strani Splošnega sodišča pri upoštevanju učinkov – licence – ki spodbujajo konkurenco, na trge, ki ne spadajo na področje kršitve člena 101(1) PDEU, kakor je opredeljeno s sklepom.
      Šesti pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava s strani Splošnega sodišča pri preučitvi predmeta dogovora o prenosu.
      Sedmi pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava pri uporabi koncepta omejitve konkurence zaradi posledic v smislu člena 101(1), PDEU.
      Komisija poleg tega navaja drugo serijo pritožbenih razlogov, ki se nanašajo na kršitev člena 102 PDEU (razveljavitev točk 2 in 3 izreka sodbe v delu v katerem sta z njima za nična razglašena člena 6 in 7(6) sklepa o ugotovitvi, da je družba Servier kršila člen 102 PDEU in naložitvi globe družbi Servier).
      Osmi pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava s strani Splošnega sodišča pri preučitvi upoštevanja merila cene pri določitvi trga končnih izdelkov.
      Deveti pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava s strani Splošnega sodišča pri preučitvi upoštevanja terapevtske zamenljivosti pri določitvi trga končnih izdelkov.
      Deseti pritožbeni razlog se nanaša na nedopustnost nekaterih prilog.
      Enajsti pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava s strani Splošnega sodišča pri preučitvi trga tehnologije.


title: Zadeva C-201/19 P: Pritožba, ki so jo Servier SAS, Servier Laboratories Ltd, Les Laboratoires Servier SA vložile 28. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti razširjeni senat) z dne 12. decembra 2018 v zadevi T-691/14, Servier in drugi/Komisija

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/39

      Pritožba, ki so jo Servier SAS, Servier Laboratories Ltd, Les Laboratoires Servier SA vložile 28. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti razširjeni senat) z dne 12. decembra 2018 v zadevi T-691/14, Servier in drugi/Komisija
      (Zadeva C-201/19 P)
      (2019/C 139/37)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Pritožnice: Servier SAS, Servier Laboratories Ltd, Les Laboratoires Servier SA (zastopniki: M. Utges Manley, Solicitor, A. Robert, advocate, J. Killick, J. Jourdan, T. Reymond, O. de Juvigny, avocats)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA)

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču primarno predlaga, naj glede na pritožbene razloge od 1 do 5, ki nasprotujejo obstoju kršitve člena 101 PDEU:

                  —

                  Razveljavi točke 4, 5 in 6 izreka sodbe Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 v zadevi T-691/14, Servier/Komisija;

                  —

                  Razglasi ničnost členov 1(b), 2(b), 3(b) in 5(b) ter posledično členov 7(1)(b), 7(2)(b), 7(3)(b) in 7(5)(b) Sklepa Komisije št. C(2014) 4955 final z dne 9. julija 2014 [AT.39.612 – Périndopril (Servier)], ali zadevo vrne Splošnemu sodišču, da odloči o učinku zadevnih sporazumov;

            Podredno, glede na pritožbeni razlog 6:

                  —

                  Razveljavi točki 4 in 5 izreka sodbe v delu, v katerem so potrjene ugotovitve iz Sklepa v zvezi z obstojem ločenih kršitev in kumulativnih glob za sporazume Niche in Matrix; posledično, razglasi ničnost členov 1(b), 2(b), 7(1)(b) in 7(2)(b) Sklepa;

            Podredno:

                  —

                  Razveljavi točki 4 in 5 izreka sodbe ter razglasi ničnost členov 7(1)(b), 7(2)(b), 7(3)(b) in 7(5)(b) Sklepa glede na pritožbena razloga 7.1 in 7.2, ki izpodbijata načelo in vsoto vseh glob;

                  —

                  Razveljavi točko 5 izreka sodbe ter razglasi ničnost členov 5(b) in 7(5)(b) Sklepa glede na pritožbeni razlog 5.4 v zvezi s trajanjem zatrjevane kršitve in izračunom zneska globe, ki se nanaša na sporazum med družbama Servier in Lupin, in posledično pri izvajanju svoje neomejene pristojnosti določi globo.

            V vsakem primeru pa:

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Družba Servier s prvim pritožbenim razlogom, skupnim vsem sankcioniranim sporazumom, trdi, da je sodba v pravnem pogledu nepravilna, ker temelji na široki – in neskladni s sodno prakso – razlagi pojma kršitve glede na cilj. Sodba naj ne bi upoštevala pomanjkanja izkušenj in očitnih omejitev in naj bi temeljila na mehanskem preizkusu, brez upoštevanja konteksta in ambivalentnih učinkov zadevne sporazumne rešitve spora.
      Z drugim pritožbenim razlogom, ki je prav tako vseobsegajoč, družba Servier meni, da je v sodbi napačno uporabljena sodna praksa v zvezi s pojmom potencialne konkurence in da temelji na neupravičeno obrnjenem dokaznem bremenu.
      Tretji pritožbeni razlog se nanaša na to, da sporazumi, sklenjeni na isti dan z družbo Matrix in njenim distributerjem, družbo Niche, po cilju niso protikonkurenčni. Po mnenju družbe Servier je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker je ta podjetja opredelilo kot potencialne konkurente in ker je štelo, da so plačila škodljiva in nepovezana s sporazumno rešitvijo spora.
      Družba Servier s četrtim pritožbenim razlogom zatrjuje napačno uporabo prava v zvezi s sporazumom, sklenjenim z družbo Teva, ki prav tako naj ne bi bil protikonkurenčen po cilju, glede na pravne in ekonomske okoliščine, v katere je umeščen, njegove ambivalentne učinke in dopolnjevanje strank, pri čemer je družba Teva, v nasprotju z družbo Servier, distributer generičnih zdravil v Združenem kraljestvu.
      Peti pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava v zvezi s sporazumom, sklenjenim z družbo Lupin. Splošno sodišče bi moralo preučiti učinke sporazuma zaradi njegovega vsaj ambivalentnega, če ne celo konkurenčnega obsega. Podredno naj bi napačna uporaba vplivala na trajanje kršitve in s tem na izračun globe.
      Podredno družba Servier v šestem pritožbenem razlogu navaja, da bi moralo Splošno sodišče odločbo razveljaviti v delu, v katerem sankcionira sporazum, sklenjen z družbo Matrix, poleg tistega, ki je bil podpisan z družbo Niche, čeprav ni šlo za ločeni kršitvi.
      Še bolj podredno, se sedmi pritožbeni razlog nanaša na predlog za razveljavitev sodbe v delu, v katerem je potrdila način določitve globe.


title: Zadeva C-207/19 P: Pritožba, ki jo je družba Biogaran vložila 28. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 12. decembra 2018 v zadevi T-677/14, Biogaran/Komisija

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/40

      Pritožba, ki jo je družba Biogaran vložila 28. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 12. decembra 2018 v zadevi T-677/14, Biogaran/Komisija
      (Zadeva C-207/19 P)
      (2019/C 139/38)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnica: Biogaran (zastopniki: M. Utges Manley, solicitor, A. Robert, O. de Juvigny, T. Reymond, J. Killick, J. Jourdan, odvetniki)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija)

         Predlogi

                  —

                  Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 v zadevi T-677/14 naj se v celoti razveljavi;

                  —

                  členi 1(b)(iv), 7(1)(b) in 8 Sklepa Komisije C(2014) 4955 final, (Zadeva AT.39612 – Perindopril (Servier)) naj se razglasijo za nične v delu, v katerem se nanašajo na družbo Biogaran;

                  —

                  Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Družba Biogaran v prvem pritožbenem razlogu trdi, da je v sodbi napačno uporabljeno pravo, ker je v njej navedeno, da gre pri licenci za kršitev, ker ima sklenjena poravnava protikonkurenčen cilj. Po mnenju pritožnice sodba temelji na široki razlagi pojma kršitve zaradi cilja in zanemarja neobstoj izkušenj in očitne omejitve. Sodba naj bi poleg tega temeljila na napačnem pravnem testu, pri katerem se ni upoštevalo konteksta, v katerem je bila med družbama Servier in Niche sklenjena poravnava, in dejstva, da ti družbi nista bili potencialni konkurentki.
      Družba Biogaran v drugem pritožbenem razlogu trdi, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je z lastno obrazložitvijo nadomestilo obrazložitev Komisije. Splošno sodišče naj bi navajalo, da je bilo spodbujanje družbe Biogaran „odločilno“, ker naj bi družba Niche zaradi njega sprejela odločitev, da ne bo vstopila na trg. Vendar pa naj niti obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah niti sklep ne bi vsebovala niti trditve niti dokaza, da je bilo to spodbujanje – ki je bilo opredeljeno samo kot „dodatno“ – „odločilno“ za to, da je družba Niche sprejela poravnavo.
      Družba Biogaran v tretjem pritožbenem razlogu navaja, da je Splošno sodišče kršilo načelo sorazmernosti in cilje člena 101 PDEU s tem, ko je odločilo, da družba Biogaran odgovarja poleg svoje matične družbe. Ker naj bi Splošno sodišče presodilo, da je matična družba neposredno sodelovala pri kršitvi in da je svoja nadzorna pooblastila uporabila za to, da je njena hčerinska družba sodelovala pri njeni lastni kršitvi, tako da hčerinska družba ni imela nobene samostojnosti, naj ne bi moglo hkrati presoditi, da hčerinska družba odgovarja poleg svoje matične družbe, ne da bi pri tem prekoračilo to, kar je nujno za dobro uporabo konkurenčnih pravil.
      Družba Biogaran v četrtem pritožbenem razlogu navaja, da je treba sodbo razveljaviti, ker se z njo potrjuje načelo in način izračuna globe, kljub zapletenosti in novosti te zadeve in ne glede na to, da družba Biogaran ni imela nobene odločilne vloge.


title: Zadeva T-289/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. marca 2019 – Hamas/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti proti nekaterim osebam in subjektom v okviru boja proti terorizmu — Zamrznitev sredstev — Možnost, da je organ tretje države opredeljen za pristojni organ v smislu Skupnega stališča 2001/931/SZVP — Dejanska podlaga sklepov o zamrznitvi sredstev — Obveznost obrazložitve — Napaka pri presoji — Lastninska pravica)

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/42

      Sodba Splošnega sodišča z dne 6. marca 2019 – Hamas/Svet
      (Zadeva T-289/15) (1)

      (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti nekaterim osebam in subjektom v okviru boja proti terorizmu - Zamrznitev sredstev - Možnost, da je organ tretje države opredeljen za pristojni organ v smislu Skupnega stališča 2001/931/SZVP - Dejanska podlaga sklepov o zamrznitvi sredstev - Obveznost obrazložitve - Napaka pri presoji - Lastninska pravica)
      (2019/C 139/39)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Hamas (Doha, Katar) (zastopnik: L. Glock, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva B. Driessen in N. Rouam, nato B. Driessen in F. Naert, in na koncu B. Driessen in F. Naertin in A. Sikora-Kalėda, agenti)

         Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopniki: sprva F. Castillo de la Torre in R. Tricot, nato F. Castillo de la Torre, L. Baumgart in C. Zadra, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti, prvič, Sklepa Sveta (SZVP) 2015/521 z dne 26. marca 2015 o posodobitvi in spremembi seznama oseb, skupin in subjektov, za katere se uporabljajo členi 2, 3 in 4 Skupnega stališča 2001/931/SZVP o uporabi posebnih ukrepov za boj proti terorizmu, in razveljavitvi Sklepa 2014/483/SZVP (UL 2015, L 82, str. 107) in, drugič, Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2015/513 z dne 26. marca 2015 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu ter razveljavitvi Izvedbene uredbe (EU) št. 790/2014 (UL 2015, L 82, str. 1) v delu, v katerem se ta akta nanašata na tožečo stranko.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Organizacija Hamas nosi svoje stroške in stroške Sveta Evropske unije.

                  3.

                     Evropska komisija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 245, 27.7.2015.


title: Zadeva T-69/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2019 – Ateknea Solutions Catalonia/Komisija (Arbitražna klavzula — Pogodbe, sklenjene v okviru šestega okvirnega programa za raziskave in tehnološki razvoj (2002 — 2006) — Povrnitev stroškov, ki so nastali tožeči stranki, povečanih za zamudne obresti — Upravičeni stroški — Pogodbena odgovornost)

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/43

      Sodba Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2019 – Ateknea Solutions Catalonia/Komisija
      (Zadeva T-69/16) (1)

      (Arbitražna klavzula - Pogodbe, sklenjene v okviru šestega okvirnega programa za raziskave in tehnološki razvoj (2002 - 2006) - Povrnitev stroškov, ki so nastali tožeči stranki, povečanih za zamudne obresti - Upravičeni stroški - Pogodbena odgovornost)
      (2019/C 139/40)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Ateknea Solutions Catalonia, SA (Barcelona, Španija) (zastopniki: M. Troncoso Ferrer, C. Ruixó Claramunt in S. Moya Izquierdo, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva L. Grønfeldt in M. Siekierzyńska, nato M. Siekierzyńska in R. Lyal, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 272 PDEU, naj se Komisiji naloži, da tožeči stranki plača znesek 1.258.533,89 EUR, ali podredno, znesek 1.025.845,29 EUR.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Ateknea Solutions Catalonia, SA, se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 165, 10.5.2016.


title: Zadeva T-414/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2019 – Drex Technologies/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Siriji — Zamrznitev sredstev — Pravica do obrambe — Pravica do učinkovitega sodnega varstva — Obveznost obrazložitve — Očitna napaka pri presoji — Pravica do časti in ugleda — Lastninska pravica — Domneva nedolžnosti — Sorazmernost)

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/43

      Sodba Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2019 – Drex Technologies/Svet
      (Zadeva T-414/16) (1)

      (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Siriji - Zamrznitev sredstev - Pravica do obrambe - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Obveznost obrazložitve - Očitna napaka pri presoji - Pravica do časti in ugleda - Lastninska pravica - Domneva nedolžnosti - Sorazmernost)
      (2019/C 139/41)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Drex Technologies SA (Tortola, Britanski Deviški otoki) (zastopnik: E. Ruchat, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva S. Kyriakopoulou, G. Étienne in A. Vitro, nato S. Kyriakopoulou, A. Vitro in V. Piessevaux, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta (SZVP) 2016/850 z dne 27. maja 2016 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2016, L 141, str. 125) ter poznejših aktov za njegovo izvajanje, Sklepa Sveta (SZVP) 2017/917 z dne 29. maja 2017 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2017, L 139, str. 62) in Sklepa Sveta (SZVP) 2018/778 z dne 28. maja 2018 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2018, L 131, str. 16) v delu, v katerem se ti akti nanašajo na tožečo stranko.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Družba Drex Technologies SA nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov Sveta Evropske unije.

         (1)  UL C 364, 3.10.2016.


title: Zadeva T-415/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2019 – Almashreq Investment Fund/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Siriji — Zamrznitev sredstev — Pravica do obrambe — Pravica do učinkovitega sodnega varstva — Obveznost obrazložitve — Očitna napaka pri presoji — Pravica do časti in ugleda — Lastninska pravica — Domneva nedolžnosti — Sorazmernost)

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/44

      Sodba Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2019 – Almashreq Investment Fund/Svet
      (Zadeva T-415/16) (1)

      (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Siriji - Zamrznitev sredstev - Pravica do obrambe - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Obveznost obrazložitve - Očitna napaka pri presoji - Pravica do časti in ugleda - Lastninska pravica - Domneva nedolžnosti - Sorazmernost)
      (2019/C 139/42)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Almashreq Investment Fund (Damask, Sirija) (zastopnik: E. Ruchat, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva S. Kyriakopoulou, G. Étienne in A. Vitro, nato S. Kyriakopoulou in A. Vitro, ter nazadnje S. Kyriakopoulou, A. Vitro in V. Piessevaux, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta (SZVP) 2016/850 z dne 27. maja 2016 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2016, L 141, str. 125) ter poznejših aktov za njegovo izvajanje, Sklepa Sveta (SZVP) 2017/917 z dne 29. maja 2017 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2017, L 139, str. 62) in Sklepa Sveta (SZVP) 2018/778 z dne 28. maja 2018 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2018, L 131, str. 16) v delu, v katerem se ti akti nanašajo na tožečo stranko.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Družba Almashreq Investment Fund nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov Sveta Evropske unije.

         (1)  UL C 364, 3.10.2016.


title: Zadeva T-440/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2019 – Souruh/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Siriji — Zamrznitev sredstev — Pravica do obrambe — Pravica do učinkovitega sodnega varstva — Obveznost obrazložitve — Očitna napaka pri presoji — Pravica do časti in ugleda — Lastninska pravica — Domneva nedolžnosti — Sorazmernost)

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/45

      Sodba Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2019 – Souruh/Svet
      (Zadeva T-440/16) (1)

      (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Siriji - Zamrznitev sredstev - Pravica do obrambe - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Obveznost obrazložitve - Očitna napaka pri presoji - Pravica do časti in ugleda - Lastninska pravica - Domneva nedolžnosti - Sorazmernost)
      (2019/C 139/43)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Souruh SA (Damask, Sirija) (zastopnik: E. Ruchat, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva S. Kyriakopoulou, G. Étienne in A. Vitro, nato S. Kyriakopoulou in A. Vitro, ter nazadnje S. Kyriakopoulou, A. Vitro in V. Piessevaux, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta (SZVP) 2016/850 z dne 27. maja 2016 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2016, L 141, str. 125) ter poznejših aktov za njegovo izvajanje, Sklepa Sveta (SZVP) 2017/917 z dne 29. maja 2017 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2017, L 139, str. 62) in Sklepa Sveta (SZVP) 2018/778 z dne 28. maja 2018 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2018, L 131, str. 16) v delu, v katerem se ti akti nanašajo na tožečo stranko.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Družba Souruh SA nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov Sveta Evropske unije.

         (1)  UL C 364, 3.10.2016.


title: Zadeva T-865/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. februarja 2019 – Fútbol Club Barcelona/Komisija (Državne pomoči — Pomoč, ki so jo španski organi dodelili nekaterim profesionalnim nogometnim klubom — Preferenčna davčna stopnja za dohodke, ki se uporabi za klube, ki se lahko sklicujejo na status nepridobitne organizacije — Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom — Svoboda ustanavljanja — Prednost)

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/46

      Sodba Splošnega sodišča z dne 26. februarja 2019 – Fútbol Club Barcelona/Komisija
      (Zadeva T-865/16) (1)

      (Državne pomoči - Pomoč, ki so jo španski organi dodelili nekaterim profesionalnim nogometnim klubom - Preferenčna davčna stopnja za dohodke, ki se uporabi za klube, ki se lahko sklicujejo na status nepridobitne organizacije - Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom - Svoboda ustanavljanja - Prednost)
      (2019/C 139/44)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Fútbol Club Barcelona (Barcelona, Španija) (zastopniki: sprva J. Roca Sagarra, J. del Saz Cordero, R. Vallina Hoset, A. Sellés Marco in C. Iglesias Megías, nato J. Roca Sagarra, J. del Saz Cordero, R. Vallina Hoset in A. Sellés Marco, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: G. Luengo, B. Stromsky in P. Němečková, agenti)

         Intervenietka v podporo tožeče stranke: Kraljevina Španija (zastopniki: sprva A. Gavela Llopis in J. García-Valdecasas Dorrego, nato A. Gavela Llopis, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije (EU) 2016/2391 z dne 4. julija 2016 o državni pomoči SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN), ki jo je Španija odobrila nekaterim nogometnim klubom (UL 2016, L 357, str. 1).

         Izrek

                  1.

                     Sklep Komisije (EU) 2016/2391 z dne 4. julija 2016 o državni pomoči SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN), ki jo je Španija odobrila nekaterim nogometnim klubom, se razglasi za ničen.

                  2.

                     Evropska komisija nosi lastne stroške in stroške Fútbol Club Barcelona.

                  3.

                     Kraljevina Španija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 30, 30.1.2017.


title: Zadeva T-169/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. marca2019 – Pethke/EUIPO (Javni uslužbenci — Uradniki — Neposredno nanašanje — Prerazporeditev vodje službe na delovno mesto glavnega administratorja — Člen 7(1) Kadrovskih predpisov — Interes službe — Enakovrednost zaposlitve — Diskriminacija na podlagi spola — Sorazmernost — Odškodninska tožba — Nedopustnost — Nespoštovanje predhodnega postopka)

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/46

      Sodba Splošnega sodišča z dne 5. marca2019 – Pethke/EUIPO
      (Zadeva T-169/17) (1)

      (Javni uslužbenci - Uradniki - Neposredno nanašanje - Prerazporeditev vodje službe na delovno mesto glavnega administratorja - Člen 7(1) Kadrovskih predpisov - Interes službe - Enakovrednost zaposlitve - Diskriminacija na podlagi spola - Sorazmernost - Odškodninska tožba - Nedopustnost - Nespoštovanje predhodnega postopka)
      (2019/C 139/45)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Ralph Pethke (Alicante, Španija) (zastopnik: H. Tettenborn, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: A. Lukošiūtė, agentka, skupaj z B. Wägenbaurjem, odvetnikom)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU, na eni strani za razglasitev ničnosti sklepa izvršnega direktorja EUIPO z dne 17. oktobra 2016 o prerazporeditvi tožeče stranke s položaja direktorja oddelka „Operacije“ na delovno mesto v okviru oddelka „Opazovanje“ pri EUIPO in, na drugi strani, nadomestilo za škodo, ki naj bi jo domnevno utrpela tožeča stranka.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Ralph Pethke nosi svoje stroške in stroške Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

         (1)  UL C 151, 15.5.2017.


title: Zadeva T-439/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. marca 2019 – Yellow Window/EIGE (Javna naročila storitev — Postopek javnega razpisa — Opravljanje storitev za izvajanje študije o pohabljanju ženskih spolovil — Zavrnitev ponudbe ponudnika — Obveznost obrazložitve — Skladnost med komentarji in številčne ocene — Nepogodbena odgovornost)

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/47

      Sodba Splošnega sodišča z dne 5. marca 2019 – Yellow Window/EIGE
      (Zadeva T-439/17) (1)

      (Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa - Opravljanje storitev za izvajanje študije o pohabljanju ženskih spolovil - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Obveznost obrazložitve - Skladnost med komentarji in številčne ocene - Nepogodbena odgovornost)
      (2019/C 139/46)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Yellow Window (Antwerpen, Belgija) (zastopnica: M. Velardo, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropski inštitut za enakost spolov (EIGE) (zastopnika: V. Ost in M. Vanderstraeten, odvetnika)

         Predmet

      Prvič, predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe EIGE z dne 8. maja 2017, s katero je bila zavrnjena ponudba, ki jo je tožeča stranka predložila v okviru postopka oddaje naročila EIGE/2017/OPER/04, in odločb, s katerima je bila sprejeta ponudba družbe Y in s katero ji je bilo oddano to naročilo, drugič, predlog na podlagi člena 268 PDEU za povrnitev škode, ki naj bi jo utrpela zaradi teh odločb, in tretjič, podredno, zahtevek za nadomestilo zaradi nepravilnosti, storjenih med oddajo tega naročila.

         Izrek

                  1.

                     Odločba Evropskega inštituta za enakost spolov (EIGE) z dne 8. maja 2017, s katero je bila zavrnjena ponudba, ki jo je družba Yellow Window NV predložila v okviru postopka oddaje naročila EIGE/2017/OPER/04, in odločbi z dne 8. maja 2017, s katerima je bila sprejeta ponudba družbe Y v okviru tega postopka in s katero ji je bilo to naročilo oddano, se razglasijo za nične.

                  2.

                     Tožba se v preostalem zavrne.

                  3.

                     Družba Yellow Window nosi 25 % svojih stroškov in EIGE nosi svoje stroške in 75 % stroškov, ki jih je priglasila družba Yellow Window.

         (1)  UL C 338, 9.10.2017.


title: Zadeva T-450/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. marca 2019 – Eurosupport - Fineurop support/EIGE (Javna naročila storitev — Postopek javnega razpisa — Opravljanje storitev za izvedbo študije o pohabljanju ženskih spolovil — Zavrnitev ponudbe ponudnika — Obveznost obrazložitve — Skladnost med komentarji in številčno oceno — Nepogodbena odgovornost)

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/48

      Sodba Splošnega sodišča z dne 5. marca 2019 – Eurosupport - Fineurop support/EIGE
      (Zadeva T-450/17) (1)

      (Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa - Opravljanje storitev za izvedbo študije o pohabljanju ženskih spolovil - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Obveznost obrazložitve - Skladnost med komentarji in številčno oceno - Nepogodbena odgovornost)
      (2019/C 139/47)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Eurosupport - Fineurop support Srl (Milan, Italija) (zastopnica: M. Velardo, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropski inštitut za enakost spolov (zastopnika: V. Ost in M. Vanderstraeten, odvetnika)

         Predmet

      Prvič, predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe EIGE z dne 8. maja 2017, s katero je bila zavrnjena ponudba, ki jo je tožeča stranka predložila v okviru postopka oddaje naročila EIGE/2017/OPER/04, in odločb, s katerima je bila sprejeta ponudba družbe Y in s katero ji je bilo oddano to naročilo, drugič, predlog na podlagi člena 268 PDEU za povrnitev škode, ki naj bi jo utrpela zaradi teh odločb, in tretjič, podredno, zahtevek za nadomestilo zaradi nepravilnosti, storjenih med oddajo tega naročila.

         Izrek

                  1.

                     Postopek glede odločb Evropskega inštituta za enakost spolov (EIGE) z dne 8. maja 2017, s katerima je bila v okviru postopka oddaje naročila EIGE/2017/OPER/04 sprejeta ponudba družbe Y in ji je bilo to naročilo oddano, se ustavi.

                  2.

                     Odločba EIGE z dne 8. maja 2017, s katero je bila zavrnjena ponudba, ki jo je družba Eurosupport - Fineurop support Srl predložila v okviru tega postopka, se razglasi za nično.

                  3.

                     V preostalem se tožba zavrne.

                  4.

                     Družba Eurosupport - Fineurop nosi 25 % svojih stroškov in EIGE nosi svoje stroške in 75 % stroškov, ki jih je priglasila družba Eurosupport - Fineurop support.

         (1)  UL C 357, 23.10.2017.


title: Zadeva T-107/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2019 – Aytekin/EUIPO - Dienne Salotti (Dienne) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije Dienne — Prejšnja figurativna znamka Evropske unije ENNE — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/49

      Sodba Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2019 – Aytekin/EUIPO - Dienne Salotti (Dienne)
      (Zadeva T-107/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije Dienne - Prejšnja figurativna znamka Evropske unije ENNE - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2019/C 139/48)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Erkan Aytekin (Ankara, Turčija) (zastopnik: V. Martín Santos, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: A. Folliard-Monguiral in G. Sakalaite-Orlovskiene, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Dienne Salotti SRL (Altamura, Italija) (Zastopnik: D. Russo, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. decembra 2017 (zadeva R 1444/2017-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med E. Aytekinom in družbo Dienne Salotti.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     M. Erkanu Aytekinu se naloži plačilo njegovih stroškov in stroškov, ki so v okviru tega postopka nastali Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in družbi Dienne Salotti Srl.

         (1)  UL C 134, 16.4.2018.


               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/50

      Sodba Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2019 – Pozza/Parlament
      (Zadeva T-216/18) (1)

      (Javni uslužbenci - Uradniki - Osebni prejemki - Izselitveni dodatek - Člen 4(1)(a) Priloge VII h Kadrovskim predpisom - Kraj opravljanja glavne poklicne dejavnosti - Medinstitucionalna premestitev - Sklep, da se izselitveni dodatek ne bo več dodeljeval - Pristojnost - Legitimno pričakovanje)
      (2019/C 139/49)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Geoffray Pozza (Waldbillig, Luksemburg) (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: J. Van Pottelberge in M. Windisch, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa z dne 8. junija 2017, s katerim Parlament tožeči stranki od nastopa zaposlitve več ne dodeli izselitvenega dodatka.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Geoffrayu Pozzi se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 211, 18.6.2018.


title: Zadeva T-263/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. marca 2019 – Meblo Trade/EUIPO - Meblo Int (MEBLO) (Znamka Evropske unije — Postopek za razveljavitev — Figurativna znamka Evropske unije MEBLO — Resna in dejanska uporaba znamke — Člen 58(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001 — Dokaz resne in dejanske uporabe)

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/50

      Sodba Splošnega sodišča z dne 5. marca 2019 – Meblo Trade/EUIPO - Meblo Int (MEBLO)
      (Zadeva T-263/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek za razveljavitev - Figurativna znamka Evropske unije MEBLO - Resna in dejanska uporaba znamke - Člen 58(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001 - Dokaz resne in dejanske uporabe)
      (2019/C 139/50)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Meblo Trade d.o.o. (Zagreb, Hrvaška) (zastopnica: A. Ivanova, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: E. Markakis in H. O’Neill, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Meblo Int, proizvodnja izdelkov za spanje d.o.o. (Nova Gorica, Slovenija) (zastopnik: A. Plesničar, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 27. februarja 2018 (zadeva R 883/2017-4) v zvezi s postopkom za razveljavitev med družbo Meblo Trade in družbo Meblo Int, proizvodnja izdelkov za spanje.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Družbi Meblo Trade d.o.o. se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 231, 2.7.2018.


title: Zadeva T-321/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. marca 2019 – Serenity Pharmaceuticals/EUIPO – Gebro Holding (NOCUVANT) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije NOCUVANT — Prejšnje besedne znamke NOCUTIL — Dokaz resne in dejanske uporabe — Člen 47(2) Uredbe (EU) 2017/1001 — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe 2017/1001)

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/51

      Sodba Splošnega sodišča z dne 6. marca 2019 – Serenity Pharmaceuticals/EUIPO – Gebro Holding (NOCUVANT)
      (Zadeva T-321/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije NOCUVANT - Prejšnje besedne znamke NOCUTIL - Dokaz resne in dejanske uporabe - Člen 47(2) Uredbe (EU) 2017/1001 - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe 2017/1001)
      (2019/C 139/51)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Serenity Pharmaceuticals LLC (Milford, Pensilvanija, Združene države) (zastopnik: J. Day, solicitor)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: A. Lukošiūtė in H. O’Neill, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Gebro Holding GmbH (Fieberbrunn, Avstrija) (zastopnik: M. Konzett, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. marca 2018 (zadeva R 584/2017-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Gebro Holding in Allergan, Inc.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Družbi Serenity Pharmaceuticals LLC se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 240, 9.7.2018.


title: Zadeva T-459/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2019 – Lotte/EUIPO – Générale Biscuit-Glico France (PEPERO original) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Figurativna znamka Evropske unije PEPERO original — Prejšnja tridimenzionalna nacionalna znamka — Oblika podolgovatega keksa, ki je delno oblit s čokolado — Ugotovitev ničnosti — Člen 8(5) Uredbe (EU) 2017/1001 — Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke — Prejšnja znamka, ki je sestavljena iz oblike proizvoda — Uporaba kot znamka — Nesprememba razlikovalnega učinka)

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/52

      Sodba Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2019 – Lotte/EUIPO – Générale Biscuit-Glico France (PEPERO original)
      (Zadeva T-459/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka Evropske unije PEPERO original - Prejšnja tridimenzionalna nacionalna znamka - Oblika podolgovatega keksa, ki je delno oblit s čokolado - Ugotovitev ničnosti - Člen 8(5) Uredbe (EU) 2017/1001 - Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke - Prejšnja znamka, ki je sestavljena iz oblike proizvoda - Uporaba kot znamka - Nesprememba razlikovalnega učinka)
      (2019/C 139/52)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Lotte Corp. (Seul, Južna Koreja) (zastopnik: G. Ringeisen, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Générale Biscuit-Glico France (Clamart, Francija) (zastopnik: A. Lecomte, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 11. maja 2018 (zadeva R 913/2017-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Générale Biscuit-Glico France in Lotte.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Družbi Lotte Corp. Se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 364, 8.10.2018.


title: Zadeva T-870/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2019 – Miserini Johansson/EIB (Javni uslužbenci — Osebje EIB — Podaljšana ali ponavljajoča se odsotnost zaradi bolezni ali nesreče, ki ni poklicnega izvora — Znižanje plače po 12 mesecih odsotnosti — Člen 33 pravilnika o osebju EIB — Postopek za priznanje poklicnega izvora bolezni)

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/53

      Sklep Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2019 – Miserini Johansson/EIB
      (Zadeva T-870/16) (1)

      (Javni uslužbenci - Osebje EIB - Podaljšana ali ponavljajoča se odsotnost zaradi bolezni ali nesreče, ki ni poklicnega izvora - Znižanje plače po 12 mesecih odsotnosti - Člen 33 pravilnika o osebju EIB - Postopek za priznanje poklicnega izvora bolezni)
      (2019/C 139/53)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Virna Miserini Johansson (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: A. Senes, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska investicijska banka (zastopniki: T. Gilliams, G. Faedo in K. Carr, agenti, skupaj z J. Currallom in B. Wägenbaurjem, odvetnikoma)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU in člena 50a Statuta Sodišča Evropske unije za, primarno, razveljavitev odločbe EIB z dne 25. januarja 2016 in za povračilo premoženjske in nepremoženjske škode, v zvezi s to odločbo in, podredno, zgolj za povračilo premoženjske in nepremoženjske škode, ki se primarno predlagata, ter povrnitev stroškov, povezanih z zdravstvenimi težavami, ki so se pojavile zaradi velikega stresa, ki ga je utrpela tožeča stranka in ki ga shema zdravstvenega zavarovanja EIB ne krije.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Virni Miserini Johansson se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 86, 20.3.2017.


title: Zadeva T-25/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2019 – PAN Europe/Komisija (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Uredba (ES) št. 1367/2006 — Dokumenti v zvezi z endokrinimi motilci — Preklic odločbe o zavrnitvi dostopa — Razkritje po vložitvi tožbe — Prenehanje predmeta spora — Ustavitev postopka)

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/54

      Sklep Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2019 – PAN Europe/Komisija
      (Zadeva T-25/18) (1)

      (Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Uredba (ES) št. 1367/2006 - Dokumenti v zvezi z endokrinimi motilci - Preklic odločbe o zavrnitvi dostopa - Razkritje po vložitvi tožbe - Prenehanje predmeta spora - Ustavitev postopka)
      (2019/C 139/55)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Bruselj, Belgija) (zastopnik: B. Kloostra, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Buchet, I. Naglis in G. Gattinara, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2017) 7604 final z dne 9. novembra 2017, s katerim je bil zavrnjen dostop do dokumentov v zvezi z endokrinimi nosilci.

         Izrek

                  1.

                     Postopek s tožbo se ustavi.

                  2.

                     Evropska komisija nosi stroške postopka.

         (1)  UL C 104, 19.3.2018.


title: Zadeva T-836/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2019 – Sports Group Denmark/EUIPO – K&L (WHISTLER) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Umik ugovora — Ustavitev postopka)

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/53

      Sklep Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2019 – Sports Group Denmark/EUIPO – K&L (WHISTLER)
      (Zadeva T-836/17) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Umik ugovora - Ustavitev postopka)
      (2019/C 139/54)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Sports Group Denmark A/S (Ikast, Danska) (zastopnik: E. Skovbo, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: D. Gája in D. Walicka, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: K&L GmbH & Co. Handels-KG (Weilheim, Nemčija)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. oktobra 2017 (zadeva R 311/2017-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama K&L in Sports Group Denmark.

         Izrek

                  1.

                     Postopek s tožbo se ustavi.

                  2.

                     Družbi Sports Group Denmark A/S se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 63, 19.2.2018.


title: Zadeva T-178/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2019 – Regija Bruselj – glavno mesto/Komisija (Ničnostna tožba — Fitofarmacevtska sredstva — Aktivna snov glifosat — Podaljšanje vključitve na seznam iz Priloge k Izvedbeni uredbi (EU) št. 540/2011 — Neobstoj neposrednega nanašanja — Nedopustnost)

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/55

      Sklep Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2019 – Regija Bruselj – glavno mesto/Komisija
      (Zadeva T-178/18) (1)

      (Ničnostna tožba - Fitofarmacevtska sredstva - Aktivna snov glifosat - Podaljšanje vključitve na seznam iz Priloge k Izvedbeni uredbi (EU) št. 540/2011 - Neobstoj neposrednega nanašanja - Nedopustnost)
      (2019/C 139/56)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Regija Bruselj – glavno mesto (zastopnika: A. Bailleux in B. Magarinos Rey, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: F. Castillo de la Torre, A. Lewis, I. Naglis in G. Koleva, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2017/2324 z dne 12. decembra 2017 o podaljšanju odobritve aktivne snovi glifosat v skladu z Uredbo (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet ter o spremembi Priloge k Izvedbeni uredbi Komisije (EU) št. 540/2011 (UL 2017, L 333, str. 10).

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrže kot nedopustna.

                  2.

                     O predlogih za intervencijo Justice Pesticides, regije Valonije, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), Health & Environment Alliance (HEAL), Nature & Progrès Belgique (Nature & Progrès), SomeOfUs, WeMove Europe (WeMove.EU), Monsanto Europe NV/SA, Monsanto Company, Helm AG, Barclay Chemicals Manufacturing Ltd, Albaugh Europe Sàrl, Albaugh TKI D.O.O. et Albaugh UK Ltd ni treba odločiti.

                  3.

                     Regija Bruselj – glavno mesto nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov Evropske komisije.

                  4.

                     Regija Bruselj – glavno mesto, Komisija, Justice Pesticides, Regija Valonija, PAN Europe, HEAL, Nature & Progrès, SomeOfUs, WeMove.EU, Monsanto Europe, Monsanto Company, Helm, Barclay Chemicals Manufacturing, Albaugh Europe, Albaugh TKI D.O.O. in Albaugh UK nosijo vsak svoje stroške, povezane s predlogi za intervencijo.

         (1)  UL C 190, 4.6.2018.


title: Zadeva T-375/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2019 – Gollnisch/Parlament (Ničnostna in odškodninska tožba — Pravo institucij — Evropski parlament — Službovanje v delegaciji izven Unije — Odločba predsednika delegacije za odnose z Japonsko — Seznam oseb, pooblaščenih za sodelovanje na medparlamentarnem srečanju na Japonskem, ki ni vključeval imena tožeče stranke — Rok za vložitev tožbe — Zamuda — Akt, zoper katerega ni mogoče vložiti tožbe — Neupoštevanje obličnostnih zahtev — Nedopustnost)

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/56

      Sklep Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2019 – Gollnisch/Parlament
      (Zadeva T-375/18) (1)

      (Ničnostna in odškodninska tožba - Pravo institucij - Evropski parlament - Službovanje v delegaciji izven Unije - Odločba predsednika delegacije za odnose z Japonsko - Seznam oseb, pooblaščenih za sodelovanje na medparlamentarnem srečanju na Japonskem, ki ni vključeval imena tožeče stranke - Rok za vložitev tožbe - Zamuda - Akt, zoper katerega ni mogoče vložiti tožbe - Neupoštevanje obličnostnih zahtev - Nedopustnost)
      (2019/C 139/57)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Bruno Gollnisch (Villiers-le-Mahieu, Francija) (zastopnik: B. Bonnefoy-Claudet, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: C. Burgos in S. Alonso de León, agenta)

         Predmet

      Na eni strani predlog na podlagi člena 263 PDEU, primarno, za razglasitev ničnosti odločbe predsednika delegacije za odnose z Japonsko z dne 20. marca 2018, s katero je bil določen seznam oseb, pooblaščenih za sodelovanje na medparlamentarnem srečanju na Japonskem, in podredno, razglasitev ničnosti dveh zavrnilnih odločb zaradi molka, ter na drugi strani, predlog na podlagi člena 268 PDEU za povrnitev škode, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi tega.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     B. Gollnisch poleg svojih stroškov nosi stroške Evropskega parlamenta.

         (1)  UL C 364, 8.10.2018.


title: Zadeva T-401/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2019 – SFIE-PE/Parlament (Ničnostna tožba — Pravo institucij — Stavka tolmačev — Ukrepi za zagotovitev minimuma delovnega procesa tolmačev, ki jih je sprejel Evropski parlament — Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva — Neobstoj posamičnega nanašanja — Nedopustnost)

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/57

      Sklep Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2019 – SFIE-PE/Parlament
      (Zadeva T-401/18) (1)

      (Ničnostna tožba - Pravo institucij - Stavka tolmačev - Ukrepi za zagotovitev minimuma delovnega procesa tolmačev, ki jih je sprejel Evropski parlament - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Neobstoj posamičnega nanašanja - Nedopustnost)
      (2019/C 139/58)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Sindikat mednarodnih in evropskih javnih uslužbencev – Oddelek Evropskega parlamenta (SFIE-PE) (Bruselj, Belgija) (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: O. Caisou-Rousseau in E. Taneva, agenta)

         Predmet

      Predlog temelji na členih 263 in 268 PDEU in se nanaša, prvič, na razglasitev ničnosti odločbe z dne 2. julija 2018 direktorja za kadrovske zadeve Parlamenta o ukrepih za zagotovitev minimuma delovnega procesa tolmačev in konferenčnih tolmačev za 3. julij 2018 ter poznejših odločb direktorja za kadrovske zadeve Parlamenta o ukrepih za zagotovitev minimuma delovnega procesa tolmačev in konferenčnih tolmačev za 4, 5, 10 in 11. julij 2018 ter, drugič, naložitev Parlamentu, naj povrne nepremoženjsko škodo, nastalo s tem odločbama, ex aequo et bono ocenjene na 10 000 EUR.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrže kot nedopustna.

                  2.

                     O predlogu za intervencijo Sveta Evropske unije ni treba odločati.

                  3.

                     Sindikatu mednarodnih in evropskih javnih uslužbencev – Oddelek Evropskega parlamenta (SFIE-PE) se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe, razen stroškov, ki se nanašajo na predlog za intervencijo Sveta.

                  4.

                     SFIE-PE, Evropski parlament in Svet nosijo svoje stroške, ki se nanašajo na predlog za intervencijo Sveta.

         (1)  UL C 364, 8.10.2018.


title: Zadeva T-460/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2019 – eSlovensko Bratislava/Komisija (Ničnostna tožba — Javna naročila — Pobot terjatev — Prenehanje obstoja predmeta spora — Ustavitev postopka)

text:
               15.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/57

      Sklep Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2019 – eSlovensko Bratislava/Komisija
      (Zadeva T-460/18) (1)

      (Ničnostna tožba - Javna naročila - Pobot terjatev - Prenehanje obstoja predmeta spora - Ustavitev postopka)
      (2019/C 139/59)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: eSlovensko Bratislava (Bratislava, Slovaška) (zastopnik: B. Fridrich, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: O. Verheecke, J. Estrada de Solà in F. van den Berghe, agenti)

         Predmet

      Predlog temelji na členu 263 PDEU in se nanaša na razglasitev ničnosti odločbe iz dopisa Komisije z dne 22. junija 2018 o izterjavi zneska 229. 711,16 EUR s pobotom, plačila, ki ga mora Izvajalska agencija za inovacije in omrežja (INEA) plačati tožeči, s terjatvijo Komisije zoper družbo eSlovensko.

         Izrek

                  1.

                     Postopek s to tožbo se ustavi.

                  2.

                     Vsaka stranka nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 328, 17.9.2018.