title: Zadeva T-20/07 P: Pritožba, ki jo je 26. januarja 2007 vložila Evropska komisija zoper sodbo, ki jo je 14. novembra 2006 izreklo Sodišče za uslužbence v zadevi F-100/05, Chatziioannidou proti Komisiji

text:
               24.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/22

         Pritožba, ki jo je 26. januarja 2007 vložila Evropska komisija zoper sodbo, ki jo je 14. novembra 2006 izreklo Sodišče za uslužbence v zadevi F-100/05, Chatziioannidou proti Komisiji
   (Zadeva T-20/07 P)
   (2007/C 69/50)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (Bruselj, Belgija), (zastopnika: K. Hermann in D. Martin, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: Eleni Chatziioannidou (Auderghem, Belgija)
   Predlogi pritožnice

               —

               sodba Sodišča za uslužbence z dne 14. novembra 2006, izrečena v zadevi F-100/05, naj se razveljavi;

               —

               tožba, ki jo je vložila E. Chatziioannidou, naj se zavrne;

               —

               odloči naj se, da bo vsaka izmed strank nosila svoje stroške, nastale v tem postopku in v postopku pred Sodiščem za uslužbence.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Sodišče za uslužbence (SDU) je s sodbo z dne 14. novembra 2006, za katero se zahteva razveljavitev v okviru te pritožbe, razglasilo za nični odločbi Komisije z dne 30. novembra 2004 in z dne 20. februarja 2005 o izračunu števila let pokojninske dobe E. Chatziioannidou po opravljenem prenosu aktuarskega ekvivalenta pokojninskih pravic, ki jih je ta pridobila v Grčiji, v sistem Skupnosti.
   Komisija v podporo svoji zahtevi za razveljavitev navedene sodbe navaja edini pritožbeni razlog kršitve uredb št. 1103/97 (1) in št. 974/98 (2) in SDI člena 11 Priloge VIII (3). Komisija trdi, da naj bi predpostavka na kateri v celoti temelji razlogovanje SDU, izhajala iz napačne razlage obsega Uredbe št. 1103/97. Komisija v nasprotju s tem, kar meni Sodišče prve stopnje, trdi da je cilj zadevne uredbe ohranjanje pogodbenih obveznosti, ki so jih podpisale zasebne stranke, vendar ne tistih, ki so jih podpisali javni organi. Med drugim navaja, da se ta pripomba v vsakem primeru ne upošteva v obravnavanem primeru, ker Komisija ni prevzela nobene obveznosti nasproti E. Chatziioannidou na datum, ko je začel veljati evro, zaradi česar se načelo kontinuitete pogodb, navedeno v členu 3 Uredbe št. 1103/97, ni pravno uporabilo v tem primeru. Nasprotno pa bi se morala po mnenju Komisije v tem primeru uporabiti Uredba št. 974/98, zlasti člen 14, in SDI bi bilo treba razumeti glede na to. Posledično se v primeru prenosa pokojninskih pravic, po uvedbi evra, ki so bile pridobljene v Grčiji, državi, ki je sprejela evro, določba člena 4(4) SDI, ki določa podrobna pravila za prenos v evro zneskov, ki so bili preneseni v drugo valuto kot v evro, naj ne bi uporabila. Komisija tudi navaja, v nasprotju s tem, kar meni Sodišče prve stopnje, da iz razloga deljene pristojnosti v skladu s členom 11(2) Priloge VIII k Statutu med Komisijo in med nacionalnimi organi, E. Chatziioannidou naj ne bi mogla Komisiji očitati načina izračuna zneska aktuarskega ekvivalenta, ki so ga grški organi posredovali Komisiji, saj naj bi bili zgolj slednji pristojni za izbiro ustreznega načina, pri čemer so grški organi na račun Skupnosti prenesli znesek, ki je že bil določen v evrih.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1103/97 z dne 17. junija 1997 o nekaterih določbah v zvezi z uvajanjem eura, UL L 162, str. 1.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 974/98 z dne 3. maja 1998 o uvedbi eura, UL L 139, str. 1.

      (3)  Splošne določbe za izvajanje členov 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom, kot so bili spremenjeni z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 723/2004 z dne 22. marca 2004 (UL L 124, str. 1).


title: Zadeva F-120/12: Tožba, vložena 17. oktobra 2012 – ZZ proti Europolu

text:
               8.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 379/36

         Tožba, vložena 17. oktobra 2012 – ZZ proti Europolu
   (Zadeva F-120/12)
   2012/C 379/62
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: J.-J. Ghosez, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski policijski urad (Europol)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Europola, da se pogodba tožeče stranke ne podaljša za nedoločen čas in naložitev Europolu, da plača razliko med osebnimi prejemki, do katerih bi bila upravičena, če bi bila še naprej zaposlena pri Europolu, in vsemi drugimi nadomestili, ki jih je dejansko prejela od 1. marca 2012.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe, ki jo je tožena stranka sprejela 28. novembra 2011, s katero je tožena stranka tožečo stranko seznanila, da njene pogodbe za določen čas, ki se izteče 29. februarja 2012, ne bo podaljšala;

               —

               naložitev toženi stranki, da tožeči stranki izplača razliko med, na eni strani, zneskom osebnih prejemkov, do katerih bi bila upravičena, če bi bila še naprej zaposlena pri toženi stranki, in na drugi strani, zneskom osebnih prejemkov, honorarjev, nadomestil za brezposelnost oziroma vseh drugih nadomestil, ki jih je dejansko prejela od 1. marca 2012 kot nadomestilo za osebne prejemke, ki jih je prejemala kot začasni uslužbenec.

               —

               naložitev plačila stroškov Europolu.


title: Zadeva T-66/01: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. junij 2010 – Imperial Chemical Industries proti Komisiji (Konkurenca — Zloraba prevladujočega položaja — Trg sode v Združenem kraljestvu — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 82 ES — Zastaranje pooblastila Komisije za naložitev glob ali sankcij — Razumni rok — Bistvene določbe postopka — Pravnomočnost — Obstoj prevladujočega položaja — Zloraba prevladujočega položaja — Vpliv na trgovino med državami članicami — Globa — Teža in trajanje kršitve — Olajševalne okoliščine)

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/33

         Sodba Splošnega sodišča z dne 25. junij 2010 – Imperial Chemical Industries proti Komisiji
   (Zadeva T-66/01) (1)

   (Konkurenca - Zloraba prevladujočega položaja - Trg sode v Združenem kraljestvu - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 82 ES - Zastaranje pooblastila Komisije za naložitev glob ali sankcij - Razumni rok - Bistvene določbe postopka - Pravnomočnost - Obstoj prevladujočega položaja - Zloraba prevladujočega položaja - Vpliv na trgovino med državami članicami - Globa - Teža in trajanje kršitve - Olajševalne okoliščine)
   2010/C 221/51
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Imperial Chemical Industries Ltd, nekdanja Imperial Chemical Industries plc (London, Združeno kraljestvo) (zastopniki: sprva D. Vaughan, D. Anderson, QC, S. Lee, barrister, S. Turner, S. Berwick in R. Coles, solicitors, nato D. Vaughan, S. Lee, S. Berwick in S. Ford, barrister)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall in P. Oliver, zastopnika, skupaj z J. Flynn, QC, in C. West, barrister)

      Predmet

   Primarno, predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2003/7/CE z dne 13. decembra 2000 v zvezi s postopkom na podlagi člena 82 [ES] (Zadeva COMP/33.133 – D: Soda – ICI) (UL 2003, L 10, str. 33) in, podredno, predlog za odpravo ali znižanje globe, naložene tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Člen 1 Odločbe Komisije 2003/7/CE z dne 13. decembra 2000 v zvezi s postopkom na podlagi člena 82 [ES] (Zadeva COMP/33.133 – D: Soda – ICI) (UL 2003, L 10, str. 33) se razglasi za ničen v delu, v katerem je bilo odločeno, da je družba Imperial Chemical Industries Ltd leta 1983 kršila določbe člena 82 ES.

               2.

               Znesek globe, naložene družbi Imperial Chemical Industries Ltd v členu 2 Odločbe 2003/07, se določi na 8 milijonov EUR.

               3.

               V preostalem se tožba zavrne.

               4.

               Družba Imperial Chemical Industries nosi štiri petine svojih stroškov in štiri petine stroškov Evropske komisije.

               5.

               Evropska komisija nosi petino svojih stroškov in petino stroškov družbe Imperial Chemical Industries.

      (1)  UL C 150, 19.5.2001.


title: Zadeva C-119/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Apelacyjny w Warszawie (Poljska) 9. marca 2015 – Biuro Podróży „Partner“ Sp. z o.o. sp. komandytowa in Dąbrowa Górnicza proti Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Apelacyjny w Warszawie (Poljska) 9. marca 2015 – Biuro Podróży „Partner“ Sp. z o.o. sp. komandytowa in Dąbrowa Górnicza proti Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów
   (Zadeva C-119/15)
   (2015/C 198/24)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Sąd Apelacyjny w Warszawie

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Biuro Podróży „Partner“ Sp. z o.o. sp. komandytowa in Dąbrowa Górnicza

      Tožena stranka: Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je mogoče glede na člena 6(1) in 7 Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih [nepoštenih] pogojih v potrošniških pogodbah (1) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288) v povezavi s členoma 1 in 2 Direktive 2009/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o opustitvenih tožbah zaradi varstva interesov potrošnikov (2) (UL L 110, str. 30) uporabo pogojev v splošnih pogojih poslovanja, ki po vsebini ustrezajo pogojem, ki so bili s pravnomočno sodbo razglašeni za nepoštene in vpisani v evidenco nepoštenih splošnih pogojev poslovanja, glede podjetnika, ki ni bil udeležen v postopku, ki se je končal z vpisom v evidenco nepoštenih splošnih pogojev poslovanja, šteti za protipravno ravnanje, ki glede na nacionalno pravo pomeni ravnanje, s katerim se kršijo kolektivni interesi potrošnikov, in zaradi česar je naložitev globe v okviru nacionalnega upravnega postopka utemeljena?

               2.

               Ali je glede na člen 267, tretji odstavek, Pogodbe o delovanju Evropske unije drugostopenjsko sodišče, zoper odločitev o pritožbi katerega je mogoča kasacijska pritožba, kakor je določena v poljskem zakonu o civilnopravnem postopku, sodišče, zoper odločitev katerega po nacionalnem pravu ni pravnega sredstva, ali pa je tako sodišče Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče), ki odloča o kasacijski pritožbi?

      (1)  UL L 95, str. 29.

      (2)  UL L 110, str. 30.


title: Zadeva C-190/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Wojewódzki Sąd Administracyjny w Bydgoszczy (Poljska) 23. aprila 2012 – Emerging Markets Series of DFA Investment Trust Company proti Dyrektor Izby Skarbowej w Bydgoszczy

text:
               14.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Wojewódzki Sąd Administracyjny w Bydgoszczy (Poljska) 23. aprila 2012 – Emerging Markets Series of DFA Investment Trust Company proti Dyrektor Izby Skarbowej w Bydgoszczy
   (Zadeva C-190/12)
   2012/C 209/05
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Bydgoszczy

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Emerging Markets Series of DFA Investment Trust Company

      Tožena stranka: Dyrektor Izby Skarbowej w Bydgoszczy

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali se člen 56(1) ES (zdaj člen 63 PDEU) uporabi pri preizkusu, ali sme država članica uporabljati določbe nacionalnega prava, ki položaj davčnih zavezancev razlikujejo tako, da v okviru splošne osebne oprostitve investicijskim skladom s sedežem v državi članici Evropske unije priznavajo oprostitev plačila akontacije davka od dohodkov pravnih oseb od prejetih dividend, vendar take oprostitve ne določajo za investicijske sklade, ki so davčni rezidenti ZDA?

               2.

               Ali je mogoče šteti, da je različno obravnavanje skladov s sedežem v tretji državi in skladov s sedežem v državi članici Evropske unije, ki je v nacionalnem pravu določeno v zvezi z osebno oprostitvijo plačila davka od dohodkov pravnih oseb, pravno utemeljeno glede na člen 58(1)(a) ES v povezavi s členom 58(3) ES (zdaj člen 65(1)(a) PDEU v povezavi s členom 65(3) PDEU)?


title: Zadeva C-611/11 P: Sklep Sodišča z dne 10. oktobra 2012 – ara AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Allrounder SARL (Pritožba — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 207/2009 — Člen 8(1)(b) — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska skupnost — Figurativna znamka A s trikotnima likoma — Prejšnja nacionalna besedna znamka A — Relativni razlogi za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede)

text:
               6.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 101/4

         Sklep Sodišča z dne 10. oktobra 2012 – ara AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Allrounder SARL
   (Zadeva C-611/11 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 207/2009 - Člen 8(1)(b) - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska skupnost - Figurativna znamka A s trikotnima likoma - Prejšnja nacionalna besedna znamka A - Relativni razlogi za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede)
   2013/C 101/07
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: ara AG (zastopnik: M. Gail, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral), Allrounder SARL (zastopnik: N. Boespflug, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 22. septembra 2011 v zadevi ara proti UUNT - Allrounder (A s trikotnima likoma) (T-174/10), s katero je bila zavrnjena tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 26. januarja 2010 (zadeva R 481/2009-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama ara in Allrounder – Člen 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1) – Figurativna znamka A s trikotnima likoma – Ugovor imetnika nacionalne besedne znamke „A“ – Verjetnost zmede glede obeh znamk – Napačna presoja razlikovalnega učinka

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi ara AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 133, 5.5.2012.


title: Zadeva T-32/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 25. oktobra 2016 – Češka republika/Komisija

text:
               19.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 475/25

         Sklep Splošnega sodišča z dne 25. oktobra 2016 – Češka republika/Komisija
   (Zadeva T-32/16) (1)

   (2016/C 475/37)
   Jezik postopka: češčina
   Predsednica sedmega senata je odredila izbris zadeve.

      (1)  UL C 98, 14.3.2016.


title: Zadeva T-263/10: Tožba, vložena 16. junija 2010 – Španija proti Komisiji

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/52

         Tožba, vložena 16. junija 2010 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-263/10)
   ()
   2010/C 221/83
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: Nuria Díaz Abad, državna pravobranilka)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Sklep Evropske komisije z dne 8. aprila 2010 o odložitvi zahtevka za vmesno plačilo, ki ga je Španija vložila 17. decembra 2009, naj se zaradi razlogov, navedenih v točki 1 obrazložitve tega sklepa, razglasi za nično;

               —

               zahtevi, da naj Evropska komisija plača obresti, ki so posledica zamude pri dejanskem plačilu vmesnih plačil, ki so bila neutemeljeno ustavljena, naj se ugodi;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je vložena zoper sklep Komisije o odložitvi roka za plačilo zahtevka za vmesno plačilo, ki ga je Španija vložila 17. decembra 2009. Navedeni zahtevek za vmesno plačilo, ki znaša 2 717 227,26 EUR, se nanaša na Operativni program pomoči Skupnosti iz Evropskega socialnega sklada v okviru cilja regionalne konkurenčnosti Avtonomne skupnosti Baleari (CCI 2007ESO52PO005).
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbenih predlogov navaja te tožbene razloge:

               —

               Kršitev člena 91(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (1) z dne 11. julija 2006 o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu, ker je Komisija – ne da bi obstajalo poročilo nacionalnega revizijskega organa ali revizijskega organa Skupnosti, iz katerega bi bilo očitno razvidno, da obstajajo znatne pomanjkljivosti v delovanju sistemov za upravljanje in nadzor, in ne da bi take pomanjkljivosti obstajale – z izpodbijano odločbo prekinila rok za plačilo zahtevka za vmesno plačilo, ki ga je vložila Španija.

               —

               Kršitev strategije nadzora, ki jo je sprejela Komisija, s tem da je Komisija prekinila rok za plačilo navedenega vmesnega plačila, ker je menila, da je neobstoj revizij sistemov znatna zamuda pri izvajanju strategije, medtem ko je bilo z navedeno strategijo Kraljevini Španiji dovoljeno, da revizije sistemov predloži do 30. junija 2010.

               —

               Kršitev načela pravne varnosti v delu, v katerem Komisija Kraljevini Španiji očita, da ni pospešila revizij sistemov glede na rokovnik, ki ga je sprejela Komisija, medtem ko španski organi te zahteve niso mogli predvideti.

               —

               Kršitev načela zaupanja v pravo v delu, v katerem so nacionalni organi ravnali v skladu z rokovniki revizij, ki jih je Komisija sprejela v strategiji in ki so bili spoštovani, ne da bi Komisija kadar koli navedla, da je to kakršna koli pomanjkljivost sistema upravljanja in nadzora.

               —

               Kršitev načela sorazmernosti, ker je ukrep, ki ga je sprejela Komisija, nesorazmeren in v nasprotju z učinkovitostjo finančnega upravljanja, in ker obstajajo blažji pravni instrumenti za izpolnitev istega cilja.

               —

               Kraljevina Španija nazadnje zahteva plačilo zamudnih obresti v skladu s členom 87(2) Uredbe št. 1083/2006, členom 83 Uredbe št. 1605/2002 (2) in členom 106(5) Uredbe Komisije št. 2342/2002. (3)

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1083/2006 z dne 11. julija 2006 o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1260/1999 (UL L 210, str. 25).

      (2)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 25, str. 43).

      (3)  Uredba Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 357, str. 1).


title: Zadeva F-80/11: Tožba, vložena 3. avgusta 2011 – ZZ proti Evropskemu centru za preprečevanje in nadzor bolezni

text:
               29.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/30

         Tožba, vložena 3. avgusta 2011 – ZZ proti Evropskemu centru za preprečevanje in nadzor bolezni
   (Zadeva F-80/11)
   2011/C 319/65
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal in D. Abreu Caldas, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropski center za preprečevanje in nadzor bolezni

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o odpovedi pogodbe tožeči stranki iz disciplinskih razlogov in plačilo določenega zneska iz naslova povračila premoženjske in nepremoženjske škode, ki naj bi jo tožeča stranka domnevno utrpela.

      Predloga tožeče stranke

               —

               odločba organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb, z dne 11. oktobra 2010, o predčasni odpovedi pogodbe tožeči stranki, z dvomesečnim odpovednim rokom, ki poteče 11. decembra 2010, naj se razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov in plačilo zneska v višini 300 000 EUR iz naslova povračila premoženjske in nepremoženjske škode, ki naj bi jo tožeča stranka domnevno utrpela.


title: Zadeva T-712/13: Tožba, vložena 20. decembra 2013 – Monster Energy proti UUNT (REHABILITATE)

text:
               1.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 61/16

         Tožba, vložena 20. decembra 2013 – Monster Energy proti UUNT (REHABILITATE)
   (Zadeva T-712/13)
   2014/C 61/29
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Monster Energy Company (Corona, Združene države) (zastopnik: P. Brownlow, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 17. oktobra 2013 v zadevi R 609/2013-1;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „REHABILITATE“ za proizvode iz razredov 5, 30 in 32 - registracija znamke Skupnosti št. 10 834 802

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev zahteve

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(c) in člena 4 Uredbe o znamki Skupnosti


title: Zadeva T-274/11 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 7. decembra 2011 – Mioni proti Komisiji ( „Pritožba — Javni uslužbenci — Pogodbeni uslužbenci — Izselitveni dodatek — Pogoji, navedeni v členu 4 Priloge VII Kadrovskih predpisov — Pojem ‚stalno prebivanje‘ — Izkrivljanje dejstev — Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena“ )

text:
               11.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/14

         Sklep Splošnega sodišča z dne 7. decembra 2011 – Mioni proti Komisiji
   (Zadeva T-274/11 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenci - Izselitveni dodatek - Pogoji, navedeni v členu 4 Priloge VII Kadrovskih predpisov - Pojem ‚stalno prebivanje‘ - Izkrivljanje dejstev - Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena)
   2012/C 39/28
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Gaëtan Barthélémy Maxence Mioni (Bruselj, Belgija) (zastopnik: L. Vogel, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: D. Martin in B. Eggers, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 15. marca 2011 v zadevi Mioni proti Komisiji (F-28/10, še neobjavljena v ZOdl.), s katero se želi doseči razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Gaëtan Barthélémy Maxence Mioni nosi svoje stroške in stroške, ki jih je v zvezi s postopkom na tej stopnji priglasila Komisija.

      (1)  UL C 232, 6.8.2011.


title: Zadeva C-372/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 13. julija 2015 – Dow Chemical Ibérica S.A./Administración del Estado

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/41

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 13. julija 2015 – Dow Chemical Ibérica S.A./Administración del Estado
   (Zadeva C-372/15)
   (2015/C 311/44)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Dow Chemical Ibérica S.A.

      Tožena stranka: Administración del Estado

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je Sklep 2013/448/EU (1) v nasprotju s členom 296 Pogodbe o delovanju Evropske unije in členom 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (2), ker je bil korekcijski faktor določen z mehanizmom, ki v nasprotju z obveznostjo obrazložitve lastnikom zadevnih naprav ne omogoča, da bi se seznanili s podatki, izračuni in merili, ki so bili upoštevani pri njegovem sprejetju?

               2.

               Ali Sklep 2013/448/EU z načinom, na katerega opredeljuje omejitev emisij iz industrije in medsektorski korekcijski faktor, ki sta določena s členom 10a(5) Direktive 2003/87/ES (3) in členom 15 Sklepa 2011/278/EU (4), krši člena 10a(1) in 23(3) navedene direktive iz leta 2003, ker ni bil pripravljen v skladu s pravili regulativnega postopka s pregledom, ki ga ureja Sklep 1999/468/ES (5)?

               3.

               Ob upoštevanju, da Sklep 2013/448/EU in/ali člen 15 Sklepa 2011/278/EU ustvarjata neravnovesje med:

                           —

                           osnovo za izračun, določeno v členu 10a(5)(a) in (b) Direktive 2003/87/ES, ker v navedene osnove ne vključujeta emisij iz proizvodnje električne energije, povezanih z izgorevanjem odpadnih plinov, in iz soproizvodnje toplote, ki nastajajo v napravah, vključenih v Prilogo I k navedeni direktivi, in

                           —

                           merili, določenimi v členu 10a(1) in (4) navedene direktive, za brezplačno dodelitev pravic do emisije, ki pa vključuje to vrsto emisij:

                                       (a)

                                       Ali Sklep 2013/448/EU in/ali člen 15 Sklepa 2011/278/EU kršita člen 10a(5) v zvezi s členom 3(u) in tretjim pododstavkom in fine navedenega člena 10a(1) Direktive 2003/87/ES, ko določata, da so – za določitev omejitve emisij v industriji – emisije, proizvedene pri izgorevanju odpadnih plinov ali pri proizvajanju toplote v napravah, ki proizvajajo električno energijo in so vključene v Prilogo I k navedeni direktivi, vsekakor emisije iz „električnih generatorjev“ in morajo zato biti izključene iz tega izračuna?

                                       (b)

                                       Ali Sklep 2013/448/EU in/ali člen 15 Sklepa 2011/278/EU tudi v primeru nikalnega odgovora na prejšnje vprašanje kršita člen 10a(5) Direktive 2003/87/ES in/ali cilje te direktive, ker iz osnove za izračun omejitve emisij v industriji, ki jo ureja ta določba, izključujeta emisije, ki nastajajo pri proizvodnji električne energije iz odpadnih plinov in s soproizvodnjo toplote v napravah, ki so vključene v Prilogo I k navedeni direktivi, za katere pa se lahko kljub temu brezplačno dodelijo pravice do emisije v skladu s členom 10a, od (1) do (4), iste direktive?

               4.

               Ali sta Sklep Komisije 2013/448/EU in po potrebi Sklep 2011/278/EU, ki ga izvršuje, v nasprotju s členom 10a(12) Direktive, ker medsektorski korekcijski faktor razširjata na sektorje, določene v Sklepu Komisije 2010/2/EU (6) (sedaj Sklep 2014/746/EU) (7), ker se šteje, da so izpostavljeni visokemu tveganju premestitve emisij CO2, zaradi česar so dodeljene brezplačne pravice do emisije zmanjšane?

               5.

               Ali Sklep 2013/448/UE krši člen 10a(5) Direktive 2003/87/ES, ker Evropska komisija pri določitvi preverjenih emisij, nastalih v obdobju 2005–2007, na katero se nanašata točki (a) in (b) navedenega odstavka:

                           (a)

                           ni upoštevala emisij, ki niso bile navedene v neodvisni evidenci transakcij Skupnosti, čeprav je šlo za emisije, ki jih v zadevnem obdobju ni bilo treba evidentirati;

                           (b)

                           je, kolikor je bilo mogoče, upoštevne podatke o emisijah ekstrapolirala iz emisij, ki so bile preverjene po letu 2008, tako da je v obratni smeri uporabila faktor 1,74 %;

                           (c)

                           je izključila vse emisije iz naprav, ki so bile zaprte pred 30. junijem 2011.

      (1)  Sklep Komisije z dne 5. septembra 2013 v zvezi z nacionalnimi izvedbenimi ukrepi za prehodno brezplačno dodeljevanje pravic do emisije toplogrednih plinov v skladu s členom 11(3) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 240, str. 27).

      (2)  UL 2000, C 364, str. 1.

      (3)  Direktiva 2003/87/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL L 275, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 631).

      (4)  Sklep Komisije z dne 27. aprila 2011 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 130, str. 1).

      (5)  Sklep Sveta z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (UL L 184, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 124).

      (6)  Sklep Komisije z dne 24. decembra 2009 o določitvi seznama sektorjev in delov sektorjev v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta, ki veljajo za izpostavljene visokemu tveganju premestitve emisij CO 2 (UL L 1, 2010, str. 10).

      (7)  UL L 308, str. 114.


title: Zadeva T-382/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. septembra 2015 – Rintisch/UUNT – Compagnie laitière européenne (PROTICURD) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska skupnost — Besedna znamka PROTICURD — Prejšnji nacionalni besedni znamki PROTI in PROTIPLUS — Prejšnja nacionalna figurativna znamka Proti Power — Relativni razlog za zavrnitev — Dopustnost — Člen 59 Uredbe (ES) št. 207/2009 in člen 8(3) Uredbe (ES) št. 216/96 — Obveznost obrazložitve — Člen 75 Uredbe št. 207/2009 — Resna in dejanska uporaba prejšnjih znamk — Člen 42(2) Uredbe št. 207/2009 — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b)Uredbe št. 207/2009)

text:
               23.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/51

         Sodba Splošnega sodišča z dne 24. septembra 2015 – Rintisch/UUNT – Compagnie laitière européenne (PROTICURD)
   (Zadeva T-382/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska skupnost - Besedna znamka PROTICURD - Prejšnji nacionalni besedni znamki PROTI in PROTIPLUS - Prejšnja nacionalna figurativna znamka Proti Power - Relativni razlog za zavrnitev - Dopustnost - Člen 59 Uredbe (ES) št. 207/2009 in člen 8(3) Uredbe (ES) št. 216/96 - Obveznost obrazložitve - Člen 75 Uredbe št. 207/2009 - Resna in dejanska uporaba prejšnjih znamk - Člen 42(2) Uredbe št. 207/2009 - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b)Uredbe št. 207/2009))
   (2015/C 389/56)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bernhard Rintisch (Bottrop, Nemčija) (zastopnik: A. Dreyer, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Schifko, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Compagnie laitière européenne SA (Condé-Sur-Vire, Francija) (zastopnik: C. Hertz-Eichenrode, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 14. marca 2014 (zadeva R 609/2011-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med Bernhardom Rintischem in Compagnie laitière européenne SA.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 14. marca 2014 (zadeva R 609/2011-4) se razveljavi.

               2.

               Bernhard Rintisch. UUNT poleg svojih stroškov nosi stroške Bernharda Rintischa.

               3.

               Družba Compagnie laitière européenne SA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 282, 25.8.2014.


title: Zadeva T-257/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 28. februar 2017 – NM/Evropski svet (Ničnostna tožba — Izjava EU in Turčije z dne 18. marca 2016 — Sporočilo za javnost — Pojem „mednarodni sporazum“ — Opredelitev avtorja akta — Obseg akta — Zasedanje Evropskega sveta — Srečanje voditeljev držav ali vlad držav članic Evropske unije v prostorih Sveta Evropske unije — Vloga predstavnikov držav članic Unije na srečanju s predstavnikom tretje države — Člen 263, prvi odstavek, PDEU — Nepristojnost)

text:
               18.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/32

         Sklep Splošnega sodišča z dne 28. februar 2017 – NM/Evropski svet
   (Zadeva T-257/16) (1)

   ((Ničnostna tožba - Izjava EU in Turčije z dne 18. marca 2016 - Sporočilo za javnost - Pojem „mednarodni sporazum“ - Opredelitev avtorja akta - Obseg akta - Zasedanje Evropskega sveta - Srečanje voditeljev držav ali vlad držav članic Evropske unije v prostorih Sveta Evropske unije - Vloga predstavnikov držav članic Unije na srečanju s predstavnikom tretje države - Člen 263, prvi odstavek, PDEU - Nepristojnost))
   (2017/C 121/46)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: NM (zastopniki: B. Burns, solicitor, P. O'Shea in I. Whelan, barristers)

      Tožena stranka: Evropski svet (zastopniki: K. Pleśniak, Á. de Elera San Miguel Hurtado in S. Boelaert, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sporazuma „Izjava EU in Turčije z dne 18. marca 2016“, ki naj bi bil med Evropskim svetom in Republiko Turčijo domnevno sklenjen 18. marca 2016.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže, ker Splošno sodišče ni pristojno za njeno obravnavanje.

               2.

               Postopek s predlogi za intervencijo Kraljevine Belgije, Helenske republike in Evropske komisije se ustavi.

               3.

               NM in Evropski svet nosita svoje stroške.

               4.

               Kraljevina Belgija, Helenska republika in Komisija nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 251, 11.7.2016.


title: Zadeva C-277/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākās tiesas Senāts (Latvija) 1. junija 2012 – Vitālijs Drozdovs proti AAS „Baltikums“

text:
               4.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākās tiesas Senāts (Latvija) 1. junija 2012 – Vitālijs Drozdovs proti AAS „Baltikums“
   (Zadeva C-277/12)
   2012/C 235/18
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākās tiesas Senāts

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Vitālijs Drozdovs, ki ga zastopa njegova skrbnica, Valentīna Balakireva

      Nasprotna stranka: AAS „Baltikums“

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je odškodnina za nepremoženjsko škodo zajeta z zneskom obveznega zavarovanja za telesne poškodbe, ki ga določajo člen 3 Direktive Sveta z dne 24. aprila 1972 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti (72/166/EGS) (1) ter člena 1 in 2 Druge direktive Sveta z dne 30. decembra 1983 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (84/5/EGS) (2)?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je treba člen 3 Direktive Sveta z dne 24. aprila 1972 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti (72/166/EGS) ter člena 1 in 2 Druge direktive Sveta z dne 30. decembra 1983 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (84/5/EGS) razlagati tako, da te določbe nasprotujejo predpisu države članice, s katerim se omejuje veljavna civilna odgovornost v tej državi – najvišji znesek odškodnine za nepremoženjsko škodo – in sicer z določitvijo meje, ki je bistveno nižja od tiste, ki jo za odgovornost zavarovalnice določajo direktive in nacionalni zakon?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 10.

      (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 3.


title: Zadeva T-285/15: Tožba, vložena 29. maja 2015 – Syria Steel in Al Buroj Trading/Svet

text:
               14.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 302/56

         Tožba, vložena 29. maja 2015 – Syria Steel in Al Buroj Trading/Svet
   (Zadeva T-285/15)
   (2015/C 302/72)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Syria Steel SA (Homs, Sirija) in Al Buroj Trading (Damask, Sirija) (zastopnika: V. Davies, Solicitor, in T. Eicke, QC)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               razglasi ničnost Sklepa Sveta 2013/255/SZVP z dne 31. maja 2013 o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2013 L 147, str. 14), kakor je bil spremenjen, in/ali Izvedbenega sklepa Sveta (SZVP) 2015/383 z dne 6. marca 2015 o izvajanju Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2015 L 64, str. 41) v delu, v katerem se nanašata na tožeči stranki;

               —

               razglasi ničnost Uredbe Sveta (EU) št. 36/2012 z dne 18. januarja 2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 442/2011 (UL 2012 L 16, str. 1), kakor je bila spremenjena, in/ali Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2015/375 z dne 6. marca 2015 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (UL 2015 L 64, str. 10) v delu, v katerem se nanašata na tožeči stranki;

               —

               naloži Evropski uniji plačilo odškodnine tožečima strankama,

               —

               naloži Svetu plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na neobstoj pravne podlage za sprejetje omejevalnih ukrepov zoper tožeči stranki in/ali na očitno napačno uporabo prava, ker ni razumske povezave med tožečima strankama in osebami in subjekti, ki se želijo doseči z omejevalnimi ukrepi, ki jih je sprejela Evropska unija, to so tisti, ki imajo koristi od sirskega režima ali ga podpirajo.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na to, da izpodbijani sklepi in uredbe Sveta vodijo v kršitev temeljnih pravic tožečih strank, ki so varovane na podlagi Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in/ali Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in ki vključujejo pravico tožečih strank do dobrega upravljanja, pravico do obrambe, obveznost obrazložitve in domnevo nedolžnosti, pravico do učinkovitega pravnega sredstva in poštenega sojenja, svobodo gospodarske pobude ter lastninsko pravico.


title: Zadeva C-497/11 P: Pritožba, ki jo je 27. septembra 2011 vložila Helenska republika zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 13. julija 2011 v zadevi T-81/09, Italijanska republika proti Evropski komisiji

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/12

         Pritožba, ki jo je 27. septembra 2011 vložila Helenska republika zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 13. julija 2011 v zadevi T-81/09, Italijanska republika proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-497/11 P)
   2011/C 340/21
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Pritožnica: Helenska republika (zastopniki: P. Mylonopoulos, K. Boskovits in G. Michailopoulos, zastopniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 13. julija 2011 v zadevi T-81/09 naj se razveljavi, ker je bila z njo zavrnjena tožba Helenske republike;

               —

               tožbi Helenske republike v zadevi T-81/09 naj se ugodi;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

                     Prvi pritožbeni razlog
                  : nepravilna razlaga in uporaba členov 23(2) Uredbe št. 4253/88 in 12 Uredbe št. 2064/97 ter členov 54 in 57 Uredbe št. 1650/02 glede obsega nadzornih pooblastil, ki jih podeli Komisija zasebnim družbam.

               2.

                     Drugi pritožbeni razlog
                  : nepravilna uporaba splošnega načela sorazmernosti in pomanjkljiva obrazložitev v zvezi s projektom „Severna cesta na Kreti“, ker je Komisija za ta projekt določila 25-odstotni popravek zgolj s sklicevanjem na prejšnji nadzor helenskih organov nad delom navedenega projekta.

               3.

                     Tretji pritožbeni razlog
                  : nepravilna razlaga in uporaba člena 2 Uredbe št. 2064/97 glede projekta „Kakia Skala“ v delu, v katerem je Splošno sodišče presodilo, da je revizijska sled projekta na podlagi kvalitativnih elementov zadostna.

               4.

                     Četrti pritožbeni razlog
                  : nepravilna razlaga in uporaba načela enakega obravnavanja ponudnikov in člena 22(1) Direktive 93/37 glede projektov „Vozla Varibobi – Bogiati in Afidnes – Vozel Markopoulo – del 1“ ter „Aerino – M. Monastiri“, „M. Monastiri – Začetek obvoza Larissa“ in „Obvoz Larissa“, ker so bili roki in pogoji, določeni za izvedbo omejenega postopka za oddajo javnega naročila, znani vsem zadevnim osebam in so bili vezani na gospodarnost projekta.

               5.

                     Peti pritožbeni razlog
                  : neobstoj preizkusa bistvenega tožbenega razloga Helenske republike v zvezi z roki postopka za oddajo javnega naročila za projekte „Aerino – M. Monastiri“, „M. Monastiri – Začetek obvoza Larissa“ in „Obvoz Larissa“ s kršitvijo pravice do obrambe in kontradiktornosti.


title: Zadeva C-153/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 3. aprila 2014 – Minister van Buitenlandse Zaken proti K in A

text:
               24.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 3. aprila 2014 – Minister van Buitenlandse Zaken proti K in A
   (Zadeva C-153/14)
   2014/C 194/17
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Minister van Buitenlandse Zaken

      Toženi stranki: K in A

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

                           a

                           Ali je mogoče izraz „merila za integracijo“ – v členu 7(2) Direktive 2003/86/ES Sveta z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine (UL L 251, str. 12, popravek v UL 2012, L 71) – razlagati tako, da smejo pristojni organi držav članic od družinskega člana sponzorja zahtevati dokazilo o tem, da razpolaga z znanjem uradnega jezika te države članice na ravni, ki ustreza ravni A1 Skupnega evropskega referenčnega okvira za moderne tuje jezike, in z osnovnim poznavanjem družbe te države članice, preden ti organi temu družinskemu članu izdajo dovoljenje za vstop in prebivanje?

                           b

                           Ali je za odgovor na to vprašanje pomembno, da se tudi v sklopu preverjanja sorazmernosti, kot je opisan v Zeleni knjigi Evropske komisije z dne 15. novembra 2011 (1) o pravici do združitvi družine, v skladu z nacionalnimi določbami, ki vsebujejo obveznost, navedeno v 1.a, prošnja za dovoljenje za vstop in prebivanje, če družinski član ni predložil dokazila, da zaradi duševne ali telesne okvare trajno ni sposoben opraviti izpita za vključevanje, ne zavrne samo v primeru steka čisto posebnih posamičnih okoliščin, zaradi katerih je mogoče domnevati, da družinski član trajno ni sposoben izpolniti pogojev za integracijo?

               2.

               Ali namen Direktive 2003/86/ES, zlasti člena 7(2), glede preverjanja sorazmernosti, kakor je opisano v omenjeni Zeleni knjigi, v nasprotju s tem, da za izpit, s katerim se ugotovi, ali družinski član izpolnjuje navedene pogoje za integracijo, vsakokrat, ko se opravlja izpit, zaračunajo stroški v višini 350 EUR, za paket za pripravo na izpit pa enkratni stroški v višini 110 EUR?

      (1)  COM(2011) 735 final


title: Zadeva C-322/08: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 14. maja 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2004/83/ES — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/16

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 14. maja 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski
   (Zadeva C-322/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2004/83/ES - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   2009/C 153/30
   Jezik postopka: švedščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Condou-Durande in J. Enegren, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Švedska (zastopnik: S. Johannesson, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države — Nesprejetje določb, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite (UL L 304, str. 12), v predpisanem roku

      Izrek

               1)

               Kraljevina Švedska s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonskih in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite, ni izpolnila obveznosti iz navedene direktive.

               2)

               Kraljevini Švedski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 223, 30.8.2008.


title: Zadeva T-399/07: Tožba, vložena 31. oktobra 2007 – Basell Polyolefine proti Komisiji

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/43

         Tožba, vložena 31. oktobra 2007 – Basell Polyolefine proti Komisiji
   (Zadeva T-399/07)
   (2007/C 315/81)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Basell Polyolefine GmbH (Wesseling, Deutschland) (zastopniki: D. Seeliger, E. Wagner in I. Liebach, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije z dne 23. avgusta 2007 naj se razglasi za nično,

               —

               podredno, odločba Komisije z dne 23. avgusta 2007 naj se razglasi za nično v delu, v katerem je zavrnjen tudi delni dostop do dokumentov in

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija odločbo Komisije z dne 23. avgusta 2007 o zavrnitvi predloga za dostop do dokumentov Komisije, ki se nanašajo na odločbo v zadevi COMP/E-2/37.857 – Organski peroksidi.
   Tožeča stranka najprej navaja kršitev člena 2(1) Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1). Tožeča stranka meni, da ima kot pravna oseba s sedežem v državi članici pravico do dostopa do dokumentov Komisije in da ta pravica na podlagi člena 2(3) Uredbe št. 1049/2001 velja tudi za dokumente, pridobljene v okviru konkurenčnovarstvenega postopka.
   Tožeča stranka navaja tudi kršitev člena 4(2), prva in tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001, ker naj dostop do dokumentov ne bi oslabil varstva poslovnih interesov, ki jih je treba varovati, in ker se trenutno ne izvaja nobena preiskava o zadevnem postopku glede omejevalnega sporazuma. Poleg tega navaja, da javni interes upravičuje razkritje zahtevanih dokumentov.
   Poleg tega zavrnitev dostopa do zahtevanih dokumentov krši člen 255(1) ES. Odločba tudi krši določbe člena 6(2) EU v povezavi s členom 42 Listine temeljnih pravic EU.
   Tožeča stranka se nato sklicuje na kršitev določb člena 4(6) v povezavi s členom 2 Uredbe št. 1049/2001, ker ima vsaj delni dostop do zahtevanih dokumentov. Končno obstaja kršitev teh določb tudi zato, ker Komisija ni konkretno in individualno preučila vsakega dokumenta.

      (1)  Uredba (ES) št. 1049/2001 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43).


title: Zadeva T-186/05: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 29. avgusta 2007 – SELEX Sistemi Integrati proti Komisiji ( Odškodninska tožba – Nepogodbena odgovornost – Konkurenca – Odločba Komisije, s katero je bila zavrnjena pritožba na podlagi člena 82 ES – Deloma očitno nedopustna in deloma očitno pravno neutemeljena tožba – Resničnost škode )

text:
               20.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/34

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 29. avgusta 2007 – SELEX Sistemi Integrati proti Komisiji
   (Zadeva T-186/05) (1)

   („Odškodninska tožba - Nepogodbena odgovornost - Konkurenca - Odločba Komisije, s katero je bila zavrnjena pritožba na podlagi člena 82 ES - Deloma očitno nedopustna in deloma očitno pravno neutemeljena tožba - Resničnost škode“)
   (2007/C 247/56)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: SELEX Sistemi Integrati SpA, nekdanja Alenia Marconi Systems SpA (Rim, Italija) (zastopnik: F. Sciaudone, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: A. Bouquet, L. Visaggio in F. Amato, zastopniki)
   Predmet zadeve
   Odškodninska tožba zaradi povračila škode, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela zaradi odločbe Komisije z dne 12. februarja 2004, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke zoper Eurocontrol zaradi kršitev določb Pogodbe ES na področju konkurence, ki naj bi jih ta storil pri izvrševanju svojih pristojnosti.
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se deloma zavrne kot očitno nedopustna in deloma kot očitno pravno neutemeljena.

               2)

               SELEX Sistemi Integrati SpA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 217, 3.9.2005.


title: Zadeva T-411/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 12. januarja 2011 – Terezakis proti Komisiji (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Delno zavrnjen dostop — Izpodbijani akt, nadomeščen v postopku — Zavrnitev prilagoditve predlogov — Ustavitev postopka)

text:
               26.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/26

         Sklep Splošnega sodišča z dne 12. januarja 2011 – Terezakis proti Komisiji
   (Zadeva T-411/09) (1)

   (Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Delno zavrnjen dostop - Izpodbijani akt, nadomeščen v postopku - Zavrnitev prilagoditve predlogov - Ustavitev postopka)
   2011/C 63/51
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ioannis Terezakis (Bruselj, Belgija) (zastopnika: najprej B. Lombart, nato P. Synoikis, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Flynn in C. ten Dam, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 3. avgusta 2009, s katero je bil tožeči stranki zavrnjen dostop do nekaterih delov dopisov in prilog k tem dopisom, ki so bili izmenjani med Evropskim uradom za boj proti goljufijam (OLAF) in grškim ministrstvom za gospodarstvo in finance in ki so se nanašali na finančne nepravilnosti, povezane z izgradnjo letališča Spata v Atenah (Grčija).

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 312, 19.12.2009.


title: Zadeva T-220/07: Tožba, vložena 18. junija 2007 – Transports Schiocchet – Excursions proti Komisiji

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/40

         Tožba, vložena 18. junija 2007 – Transports Schiocchet – Excursions proti Komisiji
   (Zadeva T-220/07)
   (2007/C 199/76)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Transports Schiocchet – Excursions (Beuvillers, Francija) (zastopnik: D. Schönberger, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               ugotovi naj se, da Komisija nosi nepogodbeno odgovornost za kršitev temeljnih pravic tožeče stranke na podlagi Uredbe Sveta (EGS) št. 517/72 z dne 20. marca 1972;

               —

               ugotovi naj se, da Komisija nosi nepogodbeno odgovornost za kršitev temeljnih pravic tožeče stranke od začetka veljavnosti Uredbe Sveta (EGS) št. 684/92 z dne 16. marca 1992;

               —

               Komisiji naj se iz naslova zgoraj navedenih temeljev naloži, da tožeči stranki plača znesek 50.723.808, 39 eurov ali drug, celo višji znesek iz naslova odškodnine za utrpljeno škodo skupaj z zamudnimi obrestmi na ta znesek od datuma izdaje sodbe do datuma dejanskega plačila, z letno obrestno mero 8 %;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov pred Sodiščem prve stopnje;

               —

               tožeči stranki naj se pridrži vse ostale pravice, pravna sredstva in tožbe.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   S to tožbo tožeča stranka vlaga tožbo zaradi nepogodbene odgovornosti, s katero zahteva odškodnino za škodo, ki jo je tožeča stranka utrpela zaradi dejstva, da je Komisija sprejela Odločbo 89/524/EGS z dne 7. septembra 1989 glede spora med Luksemburgom in Francijo glede ustanovitve rednega prevoza potnikov med tema državama (1), ki je bila predmet ničnostne tožbe, ki jo je vložila tožeča stranka in ki jo je Sodišče zavrnilo s sodbo z dne 16. aprila 1991 v zadevi Schiocchet proti Komisiji, C-354/89 (2), kot tudi po sprejetju Uredbe Sveta (EGS) št. 684/92 z dne 16. marca 1992 o skupnih pravilih za mednarodni avtobusni prevoz potnikov (3).
   V tožbi tožeča stranka zatrjuje, da naj bi institucije Skupnosti s tem ko so sprejele zadevne akte, kršile njene temeljne pravice, saj naj bi uzakonile nezakonit položaj, v katerem so bili njeni konkurenti na trgu avtobusnega prevoza med Luksemburgom in Francijo, ki so opravljali dejavnosti brez predhodnega dovoljenja.

      (1)  UL L 272, str. 18.

      (2)  Recueil, str. I-01775.

      (3)  JO L 74, p. 1.


title: Zadeva C-50/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Italija) 3. februarja 2014 – CASTA in drugi proti A.S.L. di Ciriè, Chivasso e Ivrea (ASL TO4) e Regione Piemonte

text:
               29.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Italija) 3. februarja 2014 – CASTA in drugi proti A.S.L. di Ciriè, Chivasso e Ivrea (ASL TO4) e Regione Piemonte
   (Zadeva C-50/14)
   2014/C 93/33
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Consorzio Artigiano Servizio Taxi e Autonoleggio (CASTA), Galati Lucimorto Roberto – Autonoleggio Galati, Seren Bernardone Guido – Autonoleggio Seren Guido

      Toženi stranki: Azienda Sanitaria Locale di Ciriè, Chivasso e Ivrea (ASL T04), Regione Piemonte

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali pravo Unije na področju javnih naročil – v obravnavanem primeru gre za izključena javna naročila ter splošna načela svobodne konkurence, prepovedi diskriminacije, preglednosti in sorazmernosti – nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki omogoča neposredno oddajo storitev prevoza v zdravstvu prostovoljskim združenjem, ki so organizirana na podlagi opravljanja brezplačnih storitev in proti povračilu dejanskih stroškov?

               2.

               Če se za tovrstno oddajo šteje, da je združljiva s pravom Skupnosti, ali je potrebna predhodna primerjava ponudb več enakih subjektov (če je to primerno tudi na ravni Skupnosti), ki so upravičenci do neposredne oddaje, da bi se omejilo tveganje predložitve neučinkovitih ali neustreznih stroškov, in ali je torej treba nacionalno zakonodajo, ki dovoljuje neposredno oddajo, razlagati v tem smislu?

               3.

               Če se za tovrstno oddajo šteje, da je združljiva s pravom Skupnosti, ali morajo biti prostovoljska združenja, ki so upravičena do neposredne oddaje, glede vzporednega vstopa na trg podvržena natančnim mejam v odstotnih deležih in ali je treba nacionalni predpis, ki predpisuje postranskost poslovnih dejavnosti teh združenj, razlagati v tem smislu?


title: Zadeva C-459/16 P: Pritožba, ki jo je Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. vložila 12. avgusta 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 2. junija de 2016 v združenih zadevah od T-426/10 do T-429/16 in od T-438/12 do T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerías in drugi/Komisija

text:
               24.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/17

         Pritožba, ki jo je Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. vložila 12. avgusta 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 2. junija de 2016 v združenih zadevah od T-426/10 do T-429/16 in od T-438/12 do T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerías in drugi/Komisija
   (Zadeva C-459/16 P)
   (2016/C 392/21)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnica: Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. (zastopniki: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco, V. Romero Algarra, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predloga

               —

               Sodba Splošnega sodišča z dne 2. junija 2016 v združenih zadevah od T-426/12 do T-429/12, in zlasti v zadevi T-428/10, Trenzas y Cables de Acero PSC/Evropska komisija, naj se razveljavi;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker je uporabilo napačen pravni standard pri tem, ko je štelo, da družba Tycsa PSC tvori gospodarsko enoto z družbo MRT, saj je družba Trenzas y Cables, ki je 100-odstotno nadzirala družbo Tycsa PSC, izginila in družba MRT ni naslednica družbe Trenzas y Cables.

               2.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri uporabi ustreznega pravnega standarda in je podalo neustrezno obrazložitev, ker ni pojasnilo razlogov, iz katerih zaprisežene izjave generalnih direktorjev družbe Tycsa PSC niso utemeljene kot pravno upošteven pokazatelj obstoja ene same gospodarske enote.

               3.

               Splošno sodišče je napačno opredelilo dejstva, in sicer zaznave konkurentk, ker je menilo, da so te zaznave dodaten pokazatelj in tako pravno upoštevne za dokaz obstoja gospodarske enote, ki jo tvorita družbi Tycsa PSC in GSW ter ostala podjetja v lasti zadnjenavedene družbe.

               4.

               Splošno sodišče je napačno opredelilo dejstva, in sicer prekrivanje osebja med družbama Tycsa PSC in GSW ter ostalimi podjetji v lasti zadnjenavedene družbe, ker je menilo, da so ta prekrivanja dodaten pokazatelj in so tako pravno upoštevna za dokaz, da ta podjetja tvorijo gospodarsko enoto.

               5.

               Splošno sodišče je napačno opredelilo dejstva, in sicer sestanek družbe Trenzas y Cables s konkurentko, saj je ta sestanek štelo za dodaten pokazatelj, da je družba Tycsa PSC del gospodarske enote, katere matična družba je družba GSW.

               6.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri vrednotenju dokaznega gradiva in je vsekakor kršilo svojo obveznost s področja sodnega nadzora, ker je zavrnilo trditev pritožnice, da ne pripada gospodarski enoti, ki jo tvorita družbi Trenzas y Cables in GSW, pri čemer ni niti presojalo dokazov, predloženih za ovrženje domneve o izvajanju odločilnega vpliva.

               7.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, in sicer je kršilo pravice obrambe, ker je menilo, da je Komisija – v delu, v katerem je svojo presojo plačilne zmožnosti pritožnice oprla na dejstva, ki jih je slednja predložila in poznala – spoštovala pravico pritožnice do izjave.

               8.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri vrednotenju dokazov in svojih pooblastil s področja sodnega nadzora nikakor ni izvajalo v skladu s pravom, napačno je uporabilo pravo, kar se kaže v kršitvi obveznosti obrazložitve, in nazadnje, Splošno sodišče napačno uporabilo pravo ter pri tem izkrivilo dejstva in dokaze v zvezi z možnostjo pritožnice za pridobitev zunanjega financiranja.

               9.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri presoji dokazov in je vsekakor kršilo svojo dolžnost neomejenega sodnega nadzora, ker je menilo, da pritožnica Komisiji ni predložila informacij, potrebnih za presojo velikosti premoženja njenih delničarjev. Poleg tega Splošno sodišče ni podalo zadostne obrazložitve, ker ni pojasnilo razlogov, iz katerih poročila družbe Deloitte, ki jih navaja družba Tycsa PSC, nimajo dokazne moči.


title: Zadeva C-273/04: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 23. oktobra 2007 – Republika Poljska proti Svetu Evropske unije (Ničnostna tožba – Sklep Sveta 2004/281/ES – Skupna kmetijska politika – Akt o pogojih pristopa k Evropski uniji – Prilagoditev – Kršitev načela prepovedi diskriminacije)

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 23. oktobra 2007 – Republika Poljska proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-273/04) (1)

   (Ničnostna tožba - Sklep Sveta 2004/281/ES - Skupna kmetijska politika - Akt o pogojih pristopa k Evropski uniji - Prilagoditev - Kršitev načela prepovedi diskriminacije)
   (2007/C 315/03)
   Jezik postopka: poljščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Republika Poljska (zastopniki: T. Nowakowski, E. Ośniecka-Tamecka, M. Szpunar, B. Majczyna, K. Rokicka in I. Niemirka, zastopniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: F. Ruggeri Laderchi, L. Zieleśkiewicz in F. Florindo Gijón, zastopniki)

      Intervenientke v podporo tožeče stranke: Republika Latvija (zastopnika: A. Zikmane in E. Balode-Buraka, zastopnika), Republika Litva (zastopnik: D. Kriaučiūnas, zastopnik) in Republika Madžarska (zastopnika: P. Gottfried in R. Somssich, zastopnika)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: T. van Rijn, A. Stobiecka-Kuik in L. Visaggio, zastopniki)
   Predmet
   Razglasitev ničnosti člena 1, točka 5, Sklepa Sveta 2004/281/ES z dne 22. marca 2004 o prilagoditvi Akta o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Ciper, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike in prilagoditvah pogodb, na katerih temelji Evropska unija, zaradi reforme skupne kmetijske politike (UL L 93, str. 1) – Kršitev načel prepovedi diskriminacije, enakega obravnavanja in dobre vere.
   Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Republiki Poljski se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Republika Latvija, Republika Litva in Republika Madžarska ter Komisija Evropskih skupnosti nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 239, 25.9.2004.


title: Zadeva T-168/05: Tožba družbe Arkema proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 25. aprila 2005

text:
               9.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/28

         Tožba družbe Arkema proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 25. aprila 2005
   (Zadeva T-168/05)
   (2005/C 171/47)
   Jezik postopka: francoščina
   Družba Arkema, s sedežem v Parizu, ki jo zastopa Michel Debroux, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 25. aprila 2005 vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nične člene 1(d), 2(c) in 4(9) odločbe Komisije C(2004)4876 — konč. z dne 19. januarja 2005 v delu, kjer so naslovljeni na družbo Elf Aquitaine in ji nalagajo plačilo globe, zaradi napačne uporabe prava in kršitve bistvenih pravil postopka, in posledično spremeni člen 2(c) in (d) odločbe, ker je družbi Arkema naložila pretirano globo, ter ji določi nižji znesek;

               —

               podredno spremeni člen 2(c) in (d) odločbe v delu, kjer družbama Arkema in Elf Aquitaine nalaga pretirano globo in določi nižji znesek;

               —

               v vsakem primeru Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Z izpodbijano odločbo je Komisija po eni strani naložila tožeči stranki in njeni nadrejeni družbi Elf Aquitaine SA „skupno in nerazdelno odgovornost“ in po drugi strani le tožeči stranki globo v višini 45 milijonov evrov in 13,5 milijonov evrov, ker je bila z desetimi drugimi podjetji udeležena v kartelu v sektorju monoklorocetne kisline.
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe najprej navaja, da naj bi Komisija večkrat napačno uporabila pravo, ko je odgovornost za ravnanja tožeče stranke, katerih resničnost in opredelitev nista izpodbijana, pripisala družbi Elf Aquitaiene. Komisija naj bi tako kršila pravila glede odgovornosti nadrejene družbe za ravnanja, ki jih izvrši njena podružnica s tem, da je vzpostavila de facto neizpodbojno domnevo odgovornosti, ki izhaja iz imetništva večine kapitala podružnice in s tem posledično ni izkazala dejanske vpletenosti nadrejene družbe v sporna ravnanja. Po mnenju tožeče stranke naj bi ta neizpodbojna domneva kršila načela pravne in gospodarske avtonomnost podružnice, osebne odgovornosti za kršitev prava konkurence in prepovedi diskriminacije med podjetji na podlagi njihove pravne ureditve. Še več, tožeča stranka zatrjuje, da naj Komisija ne bi spoštovala pravila postopka, ker naj ne bi v ničemer obrazložila institut neizpodbojne domneve.
   Drugič, tožeča stranka navaja, da naj bi bila globa, ki ji je bila naložena, previsoka, nesorazmerna in diskriminatorna. V podporo tej trditvi uveljavlja kršitev načela sorazmernosti pri določitvi izhodiščnega zneska globe, pri določitvi dejavnika, s katerim naj bi globa pridobila zadosten odvračilni učinek, in pri določitvi multiplikativnega dejavnika, vezanega z trajanje kršitve.
   Podredno tožeča stranka ocenjuje, da naj bi tožbeni razlogi kršitve načela sorazmernosti ostali relevantni, če družba Elf Aquitaine ne bi bila oproščena. Tožeča stranka poleg tega navaja, da naj bi Komisija pri izračunu dvakrat upoštevala promet družbe Arkema in ji tako naložila dvojno kazen za isto dejanje.


title: Zadeva T-462/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. julija 2015 – Pilkington Group/Komisija (Konkurenca — Upravni postopek — Evropski trg avtomobilskih stekel — Objava odločbe o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Zavrnitev prošnje za zaupno obravnavanje podatkov, za katere velja obveznost varovanja poslovne skrivnosti — Obveznost obrazložitve — Zaupnost — Poklicna skrivnost — Legitimno pričakovanje)

text:
               14.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 302/42

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. julija 2015 – Pilkington Group/Komisija
   (Zadeva T-462/12) (1)

   ((Konkurenca - Upravni postopek - Evropski trg avtomobilskih stekel - Objava odločbe o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Zavrnitev prošnje za zaupno obravnavanje podatkov, za katere velja obveznost varovanja poslovne skrivnosti - Obveznost obrazložitve - Zaupnost - Poklicna skrivnost - Legitimno pričakovanje))
   (2015/C 302/54)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Pilkington Group Ltd (St Helens, Združeno kraljestvo) (zastopniki: J. Scott, S. Wisking, K. Fountoukakos-Kyriakakos, solicitors, in C. Puech Baron, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija (zastopniki: M. Kellerbauer, P. Van Nuffel in G. Meessen, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C (2012) 5718 final z dne 6. avgusta 2012 o zavrnitvi prošnje za zaupno obravnavanje, ki jo je vložila družba Pilkington Group Ltd na podlagi člena 8 Sklepa predsednika Komisije 2011/695/EU z dne 13. oktobra 2011 o funkciji in mandatu pooblaščenca za zaslišanje v nekaterih postopkih o konkurenci (zadeva COMP/39.125 – Avtomobilsko steklo)

      Izrek

               1.

               Odločba Evropske komisije C (2012) 5718 final z dne 6. avgusta 2012 o zavrnitvi prošnje za zaupno obravnavanje, ki jo je vložila družba Pilkington Group Ltd na podlagi člena 8 Sklepa predsednika Komisije 2011/695/EU z dne 13. oktobra 2011 o funkciji in mandatu pooblaščenca za zaslišanje v nekaterih postopkih o konkurenci (zadeva COMP/39.125 – Avtomobilsko steklo) se v delu, v katerem se nanaša na predlog družbe Pilkington Group v zvezi s točko 115 obrazložitve Odločbe C (2008) 6815 final z dne 12. novembra 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP, razglasi za nično.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Pilkington Group se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 379, 8.12.2012.


title: Zadeva T-549/14: Tožba, vložena 25. julija 2014 – Lidl Stiftung proti UUNT – Horno del Espinar (Castello)

text:
               6.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 351/15

         Tožba, vložena 25. julija 2014 – Lidl Stiftung proti UUNT – Horno del Espinar (Castello)
   (Zadeva T-549/14)
   2014/C 351/17
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Nemčija) (zastopniki: M. Wolter, M. Kefferpütz in A. Marx, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Horno del Espinar, SL (El Espinar, Španija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 22. aprila 2014, ki je bila sprejeta v združenih zadevah R 1233/2013-2 in R 1258/2013-2;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Castello“ za proizvode iz razredov 29, 30 in 31 – prijava znamke Skupnosti št. 6 8 19  973

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: številne prejšnje znamke Skupnosti in nacionalne znamke, ki vsebujejo med drugim besedni element „Castelló“

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: delna ugoditev pritožbi

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št 207/2009.


title: Zadeva T-278/14: Tožba, vložena 27. aprila 2014 – Dairek Attoumi proti UUNT – Diesel (Cinturón)

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/34

         Tožba, vložena 27. aprila 2014 – Dairek Attoumi proti UUNT – Diesel (Cinturón)
   (Zadeva T-278/14)
   2014/C 253/49
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Mansour Dairek Attoumi (Badalona, Španija) (zastopnika: E. Manresa Medina in J. M. Manresa Medina, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Diesel SpA (Breganze, Italija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               spis vrne v stanje, v katerem je bil, ko se je tožeči stranki vročilo CD z računi stranke, ki zahteva ugotovitev ničnosti, in razveljavi odločbo tretjega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 18. februarja 2014 v zadevi R 855/2012-3,

               —

               podredno, spis vrne v stanje pred odločbo odbora za pritožbe in razveljavi izpodbijano odločbo ter prekine postopek do odločitve v sodnem postopku, ki ga je sprožil imetnik tega modela Skupnosti zoper mednarodno znamko št. 608 499,

               —

               podredno, temu predlogu ugodi in razglasi, da stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti modela Skupnosti, ni dokazala uporabe svoje znamke in zato iz tega razloga zavrne zahtevo za ugotovitev ničnosti,

               —

               podredno, temu predlogu ugodi in zavrne zahtevo za razglasitev ničnosti na podlagi navedenih argumentov;

               —

               toženi stranki in morebitnim intervenientom naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Registrirani model Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: upodobitev pasu z besednim elmentom „DIESEL“ – registrirani model Skupnosti št. 1044150-0003

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Diesel SpA

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: besedne znamke Skupnosti in mednarodne znamke „DIESEL“ za proizvode iz razredov 3, 9, 14, 16, 18, 24 in 25

      Odločba oddelka za izbris: ugoditev zahtevi za ugotovitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               dejstvo, da tožeči stranki ni bil vročen CD z računi;

               —

               dejstvo, da postopek ni bil prekinjen;

               —

               tožeča stranka je imetnik španske znamke št. 2 585 042 „S.D.D. SUPER DIESEL DAIREK“;

               —

               preostali dokaz o uporabi, ki ga predloži stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti, ni zadosten;

               —

               razlike med znaki


title: Zadeva C-242/15 P: Pritožba, ki jo je Land Hessen vložila 27. maja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 17. marca 2015 v zadevi T-89/09, Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG/Evropska komisija

text:
               20.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/30

         Pritožba, ki jo je Land Hessen vložila 27. maja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 17. marca 2015 v zadevi T-89/09, Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG/Evropska komisija
   (Zadeva C-242/15 P)
   (2015/C 236/41)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Land Hessen (zastopnika: U. Soltész, A. Richter, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG, Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 17. marca 2015 v zadevi T-89/09 v delu, v katerem je bila z njo za nično razglašena Odločba Komisije (2008)6017 final z dne 21. oktobra 2008, državna pomoč N 512/2007 – Nemčija, Abalon Hardwood Hessen GmbH;

               —

               tožbo v celoti zavrne;

               —

               družbi Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG naloži plačilo stroškov pritožnice v postopkih pred Splošnim sodiščem in Sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica navaja štiri pritožbene razloge:

               1.

               Prvi pritožbeni razlog se nanaša na to, da naj bi Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je napačno presodilo polje proste presoje Komisije. Opredelitev vrednosti pomoči, dane v obliki garancij, naj bi bilo kompleksno ekonomsko vprašanje, pri kateri naj bi imela Komisija polje proste presoje. To polje proste presoje naj bi Komisija v svoji dolgoletni upravni praksi uporabljala tako, da je vrednost pomoči, dane v obliki garancij nemških zveznih dežel, v skladu s pravili nemških organov ocenila na 0,5 % zneska garancij. Poznejša objava Obvestila iz leta 2000 o garancijah naj tega ne bi mogla spremeniti.

               2.

               Poleg tega naj Splošno sodišče ne bi upoštevalo (drugi pritožbeni razlog), da je pojem pomoči v smislu člena 107 PDEU objektivni pojem, na katerega odobritev Komisije ne more vplivati. Na vrednost pomoči, dane v obliki garancij, naj odobritev sheme pomoči ne bi mogla vplivati. To naj bi še posebej veljalo za pomoči de minimis, saj te ne spadajo na področje uporabe člena 107 PDEU in ne morejo biti predmet odobritve Komisije.

               3.

               S tretjim pritožbenim razlogom se pritožnica sklicuje na kršitev načela enakosti. Izračun vrednosti pomoči, dane v obliki garancij na podlagi odobrene ali neodobrene sheme pomoči naj bi se nanašal na dejansko enake položaje, ki se jih je različno obravnavalo brez objektivne utemeljitve. Poleg tega naj bi Splošno sodišče v zvezi z uporabo metode 0,5 % neupravičeno razlikovalo med garancijami, danimi pred objavo, in tistimi, danimi po objavi Obvestila iz leta 2000 o garancijah. V obravnavani zadevi pa naj bi bila praksa Komisije v zvezi z Nemčijo specialnejša od splošnega obvestila o garancijah, sporna metoda izračuna pa naj bi bila dopustna tudi v primeru, če bi se presojala po kriterijih iz Obvestila iz leta 2000 o garancijah.

               4.

               Nazadnje se pritožnica s četrtim pritožbenim razlogom sklicuje na napačno uporabo prava pri uporabi temeljnih načel pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj. Predvsem naj bi bilo treba zavarovati legitimno pričakovanje Land Hessen, da je Komisija v svoji dolgoletni upravni praksi sprejela metodo 0,5 %, kar naj bi tudi izrecno potrdila v dopisu iz leta 1998. Poleg tega naj Komisija med postopkom preučitve smernic Land Hessen ne bi navedla pomislekov glede metode 0,5 %.


               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/1

         (2008/C 171/01)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 158, 21.6.2008

   Prejšnje objave

      UL C 142, 7.6.2008

      UL C 128, 24.5.2008

      UL C 116, 9.5.2008

      UL C 107, 26.4.2008

      UL C 92, 12.4.2008

      UL C 79, 29.3.2008

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva C-55/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 1. februarja 2017 – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Vodafone Omnitel NV

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 1. februarja 2017 – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Vodafone Omnitel NV
   (Zadeva C-55/17)
   (2017/C 239/27)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Vodafone Omnitel NV

      Vprašanja za predhodno odločanje
       (1)

               1.

               „Ali sta člena 8 in 9 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 (2) v nasprotju z razlago ustreznih nacionalnih predpisov za prenos (to je členov 24 in 25 Codice del consumo (zakonik o potrošnji)), v skladu s katerima je mogoče kot, nedopustno vplivanje“ in tem, agresivno poslovno prakso‘, s katero lahko operater mobilne telefonije s svojim ravnanjem, znatno‘ omeji svobodo izbire ali ravnanja povprečnega potrošnika, s tem ko ga ne obvesti o privzetih nastavitvah nekaterih telefonskih storitev (npr. storitev telefonske tajnice ali dostopanja do spleta) na kartici SIM, zlasti če navedenemu operaterju mobilne telefonije ni bilo očitano nobeno dodatno in drugačno ravnanje?

               2.

               Ali je mogoče točko 29 Priloge I k Direktivi 2005/29/ES […] razlagati tako, da gre za, nenaročeno dobavo‘, če operater mobilne telefonije od svoje stranke zahteva plačilo za storitve telefonske tajnice ali dostopanja do spleta, in sicer v tem položaju:

                           —

                           operater mobilne telefonije naj ob sklenitvi pogodbe o storitvah mobilne telefonije potrošnika ne bi ustrezno obvestil, da sta storitvi telefonske tajnice in dostopanja do spleta privzeti nastavitvi na kartici SIM, kar pomeni, da lahko navedeni potrošnik potencialno uporablja navedeni storitvi, brez namenskega nastavljanja (setting);

                           —

                           vendar mora potrošnik za dejansko uporabo navedenih storitev izvesti za to potrebne postopke (na primer vtipkati številko telefonske tajnice ali izvesti ukaze, s katerimi se vzpostavi spletna povezava);

                           —

                           operaterju se ne očitata tehnična in operativna ureditev, v kateri je določena potrošnikova dejanska uporaba navedenih storitev, niti obveščanje glede te ureditve in cena teh storitev, temveč le to, da ni navedel informacije o privzeti nastavitvi na kartici SIM?

               3.

               Ali namen, splošne‘ Direktive 2005/29/ES kot, varnostne mreže‘ za varstvo potrošnikov ter uvodna izjava 10 in člen 3(4) navedene direktive 2005/29/ES nasprotujejo nacionalni ureditvi, v skladu s katero presoja izpolnjevanja posameznih obveznosti iz sektorske Direktive 2002/22/ES (3) izhaja iz varstva uporabnikov, v okviru uporabe splošne Direktive 2005/29/ES o nepoštenih poslovnih praksah, s čimer je izključeno posredovanje organa, pristojnega za preprečevanje kršitve sektorske direktive, vedno kadar lahko vključuje tudi osnovne informacije o nepošteni/nezakoniti poslovni praksi?

               4.

               Ali je treba načelo specialnosti iz člena 3(4) Direktive 2005/29/ES razumeti kot načelo, ki ureja razmerje med ureditvami (splošna ureditev in sektorske ureditve), ali razmerja med predpisi (splošni in posebni predpisi), pa tudi razmerja med organi, pristojnimi za regulacijo zadevnih sektorjev in nadzor nad njimi?

               5.

               Ali je mogoče šteti, da gre za pojem, nasprotja‘ iz člena 3(4) Direktive 2005/29/ES le v primeru očitnega nasprotja med določbami zakonodaje o nepoštenih poslovnih praksah in drugimi predpisi, ki izhajajo iz evropskih in ki urejajo posebne sektorske vidike poslovnih praks, ali zadostuje, da je ureditev, določena z zadevnimi predpisi, v nasprotju z zakonodajo o nepoštenih poslovnih praksah v povezavi s posebnostjo sektorja, tako da povzroči kolizijo med predpisi (Normenkollision) v povezavi z istim dejanskim primerom?

               6.

               Ali se pojem predpisov skupnosti iz člena 3(4) Direktive 2005/29/ES nanaša samo na določbe iz evropskih uredb in direktiv ter na predpise, na podlagi katerih so bile te neposredno prenesene, ali pa se vključijo tudi zakonodajne in regulativne določbe, s katerimi se izvajajo načela evropskega prava?

               7.

               Ali načelo specialnosti iz uvodne izjave 10 in člena 3(4) Direktive 2005/29/ES, člena 20 in 21 Direktive 2002/22/ES ter člena 3 in 4 Direktive 2002/21/ES (4) nasprotujejo razlagi ustreznih predpisov za prenos v nacionalno pravno ureditev, in sicer razlagi, da je treba vsakokrat, ko se v reguliranem sektorju, v katerem velja sektorska, potrošniška‘ ureditev z dodelitvijo regulativnih in sankcijskih pristojnosti sektorskemu organu, ravnanje, ki ga je mogoče opredeliti kot„agresivno prakso“ v smislu členov 8 in 9 Direktive 2005/29/ES, ali„v vseh okoliščinah agresivno prakso“ v smislu Priloge I k Direktivi 2005/29/ES, uporabiti splošno ureditev o nepoštenih poslovnih praksah, in to tudi če obstaja sektorska ureditev, ki je bila sprejeta za varstvo potrošnikov in temelji na predpisih prava Unije, ki celovito ureja navedene„agresivne prakse“ in„v vseh okoliščinah agresivne prakse“ ali pa navedene„nepoštene prakse“?“

      (1)  Opomba: tu je bilo uporabljeno zaporedno oštevilčenje vprašanj za predhodno odločanje, ki se razlikuje od oštevilčenja v predložitveni odločbi, v kateri sta bili predstavljeni dve skupini nezaporedno oštevilčenih vprašanj

      (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) (UL L 149, 11.6.2005, str. 22).

      (3)  Direktiva 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (UL L 108, 24.4.2002, str. 51).

      (4)  Direktiva evropskega parlamenta in sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) (UL L 108, 24.4.2002, str. 33).


title: Zadeva C-617/15: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 18. maja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemčija) – Hummel Holding A/S/Nike Inc., Nike Retail B.V. (Predhodno odločanje — Intelektualna lastnina — Uredba (ES) št. 207/2009 — Znamka Evropske unije — Člen 97(1) — Mednarodna sodna pristojnost — Tožba zaradi kršitve znamke, vložena proti družbi s sedežem v tretji državi — Odvisna družba nižjega ranga s sedežem v državi članici sodišča, ki odloča — Pojem ,„poslovna enota“)

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/6

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 18. maja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemčija) – Hummel Holding A/S/Nike Inc., Nike Retail B.V.
   (Zadeva C-617/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Intelektualna lastnina - Uredba (ES) št. 207/2009 - Znamka Evropske unije - Člen 97(1) - Mednarodna sodna pristojnost - Tožba zaradi kršitve znamke, vložena proti družbi s sedežem v tretji državi - Odvisna družba nižjega ranga s sedežem v državi članici sodišča, ki odloča - Pojem ,„poslovna enota“))
   (2017/C 239/08)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hummel Holding A/S

      Toženi stranki: Nike Inc., Nike Retail B.V.

      Izrek

   Člen 97(1) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o znamki Evropske unije je treba razlagati tako, da je pravno samostojna družba s sedežem v državi članici, ki je odvisna družba nižjega ranga obvladujoče družbe, ki nima sedeža v Uniji, „podjetje [poslovna enota]“ te obvladujoče družbe v smislu te določbe, če je ta odvisna družba središče poslovnih dejavnosti, ki ima v državi članici, v kateri je, dejansko in stalno obliko, iz katere se opravlja poslovna dejavnost, in ki se dolgoročno odraža navzven kot trajna izpostava navedene obvladujoče družbe.

      (1)  UL C 38, 1.2.2016.


title: Zadeva C-313/17 P: Pritožba, ki jo je George Haswani vložil 26. maja 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 22. marca 2017 v zadevi T-231/15, Haswani/Svet

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/41

         Pritožba, ki jo je George Haswani vložil 26. maja 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 22. marca 2017 v zadevi T-231/15, Haswani/Svet
   (Zadeva C-313/17 P)
   (2017/C 239/52)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnik: George Haswani (zastopnik: G. Karouni, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije, Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Točke od 39 do 47 Sodbe Splošnega sodišča z dne 22. marca 2017 (zadeva T-231/15), v katerih je ugotovljeno, da je predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta (SZVP) 2016/850 z dne 27. maja 2016 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (1) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2016/840 z dne 27. maja 2016 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (2) nedopusten, ter točke 1, 3, 4 in 5 izreka navedene sodbe naj se razglasijo za nične;

               —

               Posledično, naloži naj se izbris imena G. Haswanija iz prilog k zgoraj navedenima aktoma;

               —

               V okviru pritožbe, naj se Sklep 2015/1836 (3) in Izvedbena uredba 2015/1828 (4) razglasita za nična;

               —

               V okviru pritožbe, naj se Svetu naloži plačilo 700 000 EUR kot odškodnina skupaj z obrestmi za povračilo celotne povzročene škode;

               —

               Točki izreka 4 in 5 ter točke od 91 do 93 izpodbijane sodbe naj se razveljavijo v delu, v katerem G. Haswaniju nalagajo, da poleg stroškov svojih vlog nosi dve tretjini stroškov Sveta;

               —

               Svetu naj se naloži plačilo celotnih stroškov v skladu s členom 184(4) Poslovnika Sodišča.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Prvi pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava, ker je Splošno sodišče v točkah od 39 do 47 svoje sodbe razglasilo, da sta glede na zahteve iz člena 86(4) njegovega poslovnika predloga za razglasitev ničnosti Sklepa 2016/850 in Izvedbene uredbe 2016/840, ki ju je G. Haswani vložil v svoji prilagoditveni vlogi, nedopustna. Ta napačna uporaba prava je zlasti očitna v točki 45 izpodbijane sodbe.
   Drugi pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava, ker je Splošno sodišče v točkah od 39 do 47 svoje sodbe in zlasti v njeni točki 47 ugotovilo, da lahko v primeru kršitev zahtev, navedenih v členu 86(4) svojega poslovnika, predloge, navedene v prilagoditveni vlogi, zavrne, ne da bi preučilo, ali je sodno tajništvo tožeči stranki posredovalo poziv za dopolnitev tožbe.
   Tretji pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava v točkah od 39 do 47 izpodbijane sodbe in zlasti v njeni točki 46, ker je Splošno sodišče ugotovilo, da mora G. Haswani v svoji prilagoditveni vlogi poleg prilagojenih predlogov predložiti novo predstavitev prilagojenih tožbenih razlogov.
   Četrtič, Sodišče v okviru pritožbe, ki je vložena pri njem, ne more razsoditi drugače, kot da ugotovi nezakonitost sklepa in izvedbene uredbe iz leta 2015 (2015/1836 in 2015/1828), na podlagi katerih so zamrznjena sredstva in gospodarski viri vplivnih poslovnih žensk in moških, ki opravljajo svoje dejavnosti v Siriji.

      (1)  UL 2016, L 141, str. 125.

      (2)  UL 2016, L 141, str. 30.

      (3)  UL 2015, L 266, str. 75.

      (4)  UL 2015, L 266, str. 1.


title: Zadeva T-329/16: Tožba, vložena 21. junija 2016 – Bristol-Myers Squibb Pharma/Komisija in EMA

text:
               29.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/27

         Tožba, vložena 21. junija 2016 – Bristol-Myers Squibb Pharma/Komisija in EMA
   (Zadeva T-329/16)
   (2016/C 314/37)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bristol-Myers Squibb Pharma EEIG (Uxbridge, Združeno kraljestvo) (zastopniki: P. Bogaert in B. Van Vooren, odvetnika, ter B. Kelly, Solicitor)

      Toženi stranki: Evropska komisija in Evropska agencija za zdravila

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               izpodbijana akta razglasi za nična; in

               —

               Evropski komisiji in EMA naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s tožbo predlaga razglasitev ničnosti akta Evropske komisije, s katerim se „elotuzumab“ odstrani iz registra zdravil sirot za uporabo v humani medicini in/ali morebitnega akta Evropske komisije ali Evropske agencije za zdravila, s katerim se določi, da merila za opredelitev „elotuzumaba“ kot zdravila sirote niso bila več izpolnjena ob izdaji dovoljenja za promet za zdravilo „Empliciti“.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: izpodbijana akta kršita člen 5(12)(b) Uredbe (ES) št. 141/2000 o zdravilih sirotah v povezavi z načelom sorazmernosti:

                           —

                           Prvič, v skladu s členom 5(12)(b) Uredbe (ES) št. 141/2000 o zdravilih sirotah za zdravilo, za katerega je po vložitvi vloge za dovoljenje za promet za zdravilo siroto izdano dovoljenje za promet, ni mogoče uporabiti člena 3 (b) Uredbe (ES) št. 141/2000 o zdravilih sirotah.

                           —

                           Drugič, v skladu s členom 5(12) Uredbe (ES) št. 141/2000 o zdravilih sirotah se oznaka sirota odstrani, če merila iz člena 3 Uredbe (ES) št. 141/2000 niso več izpolnjena.

                           —

                           Tretjič, v skladu s členom 5(12)(b) Uredbe (ES) št. 141/2000 o zdravilih sirotah morata EMA in Komisija uporabiti dokazni standard, ki podpira cilj Uredbe.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: izpodbijana akta kršita člen 5(12)(b) Uredbe (ES) št. 141/2000 o zdravilih sirotah v povezavi s členom 5(8) Uredbe (ES) št. 141/2000 o zdravilih sirotah, ker formalna odločba Komisije ne obstaja.


title: Zadeva T-365/06: Tožba, vložena 1. decembra 2006 — Bateaux Mouches proti UUNT — Castanet (Bateaux Mouches)

text:
               24.2.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 42/23

         Tožba, vložena 1. decembra 2006 — Bateaux Mouches proti UUNT — Castanet (Bateaux Mouches)
   (Zadeva T-365/06)
   (2007/C 42/41)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: SA Compagnie des Bateaux Mouches (Pariz, Francija) (zastopnik: D. de Leusse, avocat)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Jean-Noël Castanet (Pariz, Francija)
   Predlogi tožeče stranke/tožečih strank

               —

               razglasitev tožbe družbe Compagnie des Bateaux Mouches za dopustne;

               —

               razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 7. septembra 2006 (Zadeva R 1172/2005-1, Castanet proti Compagnie des Bateaux Mouches);

               —

               naložitev plačila stroškov UUNT.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Besedna znamka „Bateaux Mouches“ za storitve iz razredov 39, 41 in 42 — znamka Skupnosti št. 1 336 122

      Imetnik znamke skupnosti: Tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Jean-Noël Castanet

      Odločba oddelka za izbris: Zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: Razveljavitev odločbe oddelka za izbris

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94 (1), ker se je z izpodbijano odločbo napačno obravnavalo, da je znamka tožeče stranke opisna in brez slehernega razlikovalnega učinka, in ker se je presodilo, da tožeča stranka ni dokazala, da je njena znamka z uporabo pridobila razlikovalni učinek za zadevne storitve.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva T-327/08: Tožba, vložena 12. avgusta 2008 – Armamento Li Causi proti Komisiji

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/37

         Tožba, vložena 12. avgusta 2008 – Armamento Li Causi proti Komisiji
   (Zadeva T-327/08)
   (2008/C 272/75)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Armamento Li Causi Snc (Marsala, Italija) (zastopniki: A. Maiorana, A. De Matteis in A. De Francesco, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se Uredba Komisije (ES) št. 530/2008, z dne 12. junija 2008, ki je bila objavljena v UL L 155 z dne 13. junija 2008.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot v zadevi Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c. proti Komisiji, T-313/08.


title: Zadeva T-188/14: Tožba, vložena 20. marca 2014 – Grundig Multimedia/UUNT (GentleCare)

text:
               19.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/30

         Tožba, vložena 20. marca 2014 – Grundig Multimedia/UUNT (GentleCare)
   (Zadeva T-188/14)
   2014/C 151/39
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Grundig Multimedia AG (Stansstad, Švica) (zastopnika: M. Neuner in S. Walter, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo petega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 24. januarja 2014 v zadevi R 739/2013-5.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „GentleCare“ za proizvode iz razreda 7 – prijava znamke Skupnosti št. 11 102 522

      Odločba preizkuševalca: delna zavrnitev prijave znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) in (c) ter 7(2) Uredbe o znamki Skupnosti