title: Zadeva C-670/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Minden (Nemčija) 29. decembra 2016 – Tsegezab Mengesteab/Zvezna republika Nemčija

text:
               3.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/28

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Minden (Nemčija) 29. decembra 2016 – Tsegezab Mengesteab/Zvezna republika Nemčija
   (Zadeva C-670/16)
   (2017/C 104/42)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Minden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Tsegezab Mengesteab

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali lahko prosilec za azil zaradi izteka roka za predložitev zahteve za sprejem (člen 21(1), tretji pododstavek, Uredbe št. 604/2013 (1)) uveljavlja prehod odgovornosti na državo, ki poda zahtevo?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali lahko prosilec za azil prehod odgovornosti uveljavlja tudi v primeru, če ga je država članica, na katero je zahteva za sprejem naslovljena, še naprej pripravljena sprejeti?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen: ali je na podlagi izrecne privolitve oziroma privolitve na podlagi molka (člen 22(7) Uredbe št. 604/2013) države članice, na katero je zahteva za sprejem naslovljena, mogoče sklepati, da je ta še naprej pripravljena sprejeti prosilca za azil?

               4.

               Ali se lahko dvomesečni rok iz člena 21(1), drugi pododstavek, Uredbe št. 604/2013 po izteku trimesečnega roka iz člena 21(1), prvi pododstavek, Uredbe št. 604/2013 konča, če od začetka trimesečnega roka mine več kot en mesec preden država članica, ki poda zahtevo za sprejem, opravi poizvedbo v podatkovni bazi Eurodac?

               5.

               Ali se prošnja za mednarodno zaščito šteje za vloženo v smislu člena 20(2) Uredbe št. 604/2013 že ob prvi izdaji potrdila o prijavi kot prosilec za azil ali šele ob uradnem vpisu formalne prošnje za azil? Zlasti:

                           a)

                           Ali je potrdilo o prijavi kot prosilec za azil obrazec ali poročilo v smislu člena 20(2) Uredbe št. 604/2013?

                           b)

                           Ali je pristojni organ v smislu člena 20(2) Uredbe št. 604/2013 organ, ki je pristojen za sprejem obrazca ali pripravo poročila, ali organ, ki je pristojen za odločanje o prošnji za azil?

                           c)

                           Ali poročilo, ki ga pripravi pristojni organ, do pristojnega organa prispe tudi, če mu je bila sporočena bistvena vsebina obrazca ali poročila, ali pa mu mora biti za to posredovan izvirnik ali kopija poročila?

               6.

               Ali je lahko posledica zakasnitev med prvo zaprositvijo za azil oziroma prvo izdajo potrdila o prijavi kot prosilec za azil in predložitvijo zahteve za sprejem prehod odgovornosti na državo članico, ki poda to zahtevo, v smislu člena 21(1), tretji pododstavek, ali nastanek obveznosti države članice, ki poda zahtevo, da uporabi pravico do prevzema odgovornosti v skladu s členom 17(1), prvi pododstavek, Uredbe št. 604/2013?

               7.

               Če je odgovor na šesto vprašanje glede ene od obeh možnosti pritrdilen: po izteku kakšnega obdobja je treba izhajati iz tega, da je podana nesorazmerna zakasnitev pri predložitvi zahteve za sprejem?

               8.

               Ali je z zahtevo za sprejem, v kateri je država članica, ki jo poda, navedla le datum vstopa v to državo članico in datum vložitve formalne prošnje za azil, ne pa tudi datum prve zaprositve za azil oziroma datum prve izdaje potrdila o prijavi kot prosilec za azil, upoštevan rok iz člena 21(1), prvi pododstavek, Uredbe št. 604/2013 ali pa je taka zahteva „brez učinka“?

      (1)  Uredba (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva, UL L 180, str. 31.


title: Zadeva C-488/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Session (Škotska), Edinburgh (Združeno kraljestvo) 5. novembra 2007 – Royal Bank of Scotland plc proti The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               12.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 8/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Session (Škotska), Edinburgh (Združeno kraljestvo) 5. novembra 2007 – Royal Bank of Scotland plc proti The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   (Zadeva C-488/07)
   (2008/C 8/16)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   Court of Session (Škotska), Edinburgh
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Royal Bank of Scotland plc

      Tožena stranka: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 19(1), drugi pododstavek, Šeste Direktive o DDV 77/388/EGS (1) zahteva, da se odbitni delež določi na letni podlagi kot odstotek in se zaokroži navzgor na število, ki ne sme presegati naslednjega celega števila, kadar:

                           a)

                           je bil ta delež določen za področje dejavnosti davčnega zavezanca v skladu s členom 17(5), tretji pododstavek, (a) ali (b); in/ali

                           b)

                           je bil ta delež določen na podlagi uporabe vsega blaga ali dela blaga in storitev v skladu s členom 17(5), tretji pododstavek, (c); in/ali

                           c)

                           je bil ta delež določen od vsega blaga in storitev, ki jih je davčni zavezanec uporabil za transakcije iz člena 17(5), prvi pododstavek, v skladu s členom 17(5), tretji pododstavek, (d)?

               2.

               Ali lahko države članice na podlagi člena 19(1), drugi pododstavek, zahtevajo, da se delež, ki ga davčni zavezanec odbije v skladu s členom 17(5), zaokroži na število, ki ni naslednje celo število?

      (1)  UL L 145, str. 1.


title: Zadeva C-281/13 P: Pritožba, ki so jo Lord Inglewood in drugi vložili 22. maja 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 13. marca 2013 v združenih zadevah T-229/11 in T-276/11, Inglewood in drugi proti Parlamentu

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/3

         Pritožba, ki so jo Lord Inglewood in drugi vložili 22. maja 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 13. marca 2013 v združenih zadevah T-229/11 in T-276/11, Inglewood in drugi proti Parlamentu
   (Zadeva C-281/13 P)
   (2013/C 226/06)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožniki: Lord Inglewood in drugi (zastopniki: S. Orlandi, J.-N. Louis, D. Abreu Caldas, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropski parlament

      Predlog

               —

               Sodišče, naj

                           —

                           razveljavi sodbo Splošnega sodišča Evropske unije (četrti senat) z dne 13. marca 2013 v zadevi Inglewood in drugi proti Parlamentu (združeni zadevi T-229/11 in T-276/11);

               —

               ponovno odloči o zadevi in:

                           —

                           ugotovi nezakonitost sklepa predsedstva Evropskega parlamenta s katerim je bila upokojitvena starost zvišana s 60 let na 63 let in so bile ukinjeni posebni načini uživanja pokojnine, bodisi v obliki predčasnega prejemanja bodisi delnega prejema v obliki enkratnega zneska;

                           —

                           razglasi ničnost izpodbijanih sklepov ter

                           —

                           Parlamentu naloži plačilo stroškov postopka na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožniki vlagajo pritožbo zoper sodbo Splošnega sodišča s katero je to zavrnilo njihovo tožbo zaradi razglasitve ničnosti sklepov Evropskega parlamenta s katerimi jim je bilo zavrnjeno da se jim dodatna prostovoljna pokojnina začne izplačevati bodisi predčasno, bodisi ob dopolnjeni starosti 60 let, bodisi izplača deloma v obliki enkratnega zneska.
   Prvič, pritožniki zatrjujejo, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, saj naj bi izpodbijani sklepi kršili njihove pridobljene pravice ali pravice, ki jih je treba izplačati, pod pogoji, ki so bili določeni in sprejeti, ko so nastopili z delom.
   Drugič, Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo s tem da je zavrnilo tožbeni razlog kršitve člena 27(2) Statuta poslancev, saj je v tej določbi navedeno, da se pridobljene ali pričakovane pravice, ohranijo. Sklep z dne 1. aprila 2009 naj bi namreč posegal v pridobljene pravice pritožnikov, torej v pravico zahtevati zgodnje prejemanje pokojnine, ali zahtevati prejemanje pokojnine ob dopolnjeni starosti 60 let ali, po potrebi, zahtevati, da se jo deloma prejme v obliki enkratnega zneska.
   Tretjič, Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo tudi s tem, da je presodilo, da se Statut poslancev ni uporabljal, ker naj bi začel veljati po sprejetju splošnega sklepa z dne 1. aprila 2009, medtem ko so bili individualni sklepi, ki so predmet pritožbe, sprejeti po tem datumu.
   Četrtič, Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo z zavrnitvijo tožbenega razloga kršitve načela enakega obravnavanja, saj so lahko pritožniki upravičeno pričakovali, da bodo svoje pokojnine pridobili pod pogoji, kot so bili določeni in so se uporabljali v znatnem delu obdobja vplačevanja njihovih prispevkov ali na dan ko niso več opravljali svojih funkcij, in to bolj kot tisti za katere veljajo pravila o odstopanju, torej tisti, ki so funkcije še opravljali in so že dopolnili starost 60 let pred začetkom veljavnosti sklepa z dne1 aprila 2009, in sicer 14. julija 2009.
   Nazadnje, Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo s tem, da je zavrnilo tožbeni razlog kršitve načela sorazmernosti, potem ko je ugotovilo, da le 10 % zavarovancev nosi posledice finančne krize in predvidene učinke začasno ustanovljenega fonda, ki bo ukinjen.


title: Zadeva C-79/13: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 27. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbeidshof te Brussel – Belgija) – Federaal agentschap voor de opvang van asielzoekers proti Selverju Saciriju, Danijeli Dordevic, Danjelu Saciriju, ki ga zastopata Selver Saciri in Danijela Dordevic, Saneli Saciri, ki jo zastopata Selver Saciri in Danijela Dordevic, Denisu Saciriju, ki ga zastopata Selver Saciri in Danijela Dordevic, Openbaar Centrum voor Maatschappelijk Welzijn van Diest (Direktiva 2003/9/ES — Minimalni standardi za sprejem prosilcev za azil v državah članicah — Člen 13(1) — Časovni okvir zagotovitve materialnih pogojev za sprejem — Člen 13(2) — Ukrepi v zvezi z materialnimi pogoji za sprejem — Jamstva — Člen 13(5) — Določitev in zagotovitev minimalnih pogojev za sprejem prosilcev za azil — Višina zagotovljene pomoči — Člen 14 — Modalitete materialnih pogojev za sprejem — Polna zasedenost objektov za sprejem — Napotitev na nacionalne sisteme socialnega varstva — Zagotovitev materialnih pogojev za sprejem v obliki finančne pomoči)

text:
               14.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/14

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 27. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbeidshof te Brussel – Belgija) – Federaal agentschap voor de opvang van asielzoekers proti Selverju Saciriju, Danijeli Dordevic, Danjelu Saciriju, ki ga zastopata Selver Saciri in Danijela Dordevic, Saneli Saciri, ki jo zastopata Selver Saciri in Danijela Dordevic, Denisu Saciriju, ki ga zastopata Selver Saciri in Danijela Dordevic, Openbaar Centrum voor Maatschappelijk Welzijn van Diest
   (Zadeva C-79/13) (1)

   ((Direktiva 2003/9/ES - Minimalni standardi za sprejem prosilcev za azil v državah članicah - Člen 13(1) - Časovni okvir zagotovitve materialnih pogojev za sprejem - Člen 13(2) - Ukrepi v zvezi z materialnimi pogoji za sprejem - Jamstva - Člen 13(5) - Določitev in zagotovitev minimalnih pogojev za sprejem prosilcev za azil - Višina zagotovljene pomoči - Člen 14 - Modalitete materialnih pogojev za sprejem - Polna zasedenost objektov za sprejem - Napotitev na nacionalne sisteme socialnega varstva - Zagotovitev materialnih pogojev za sprejem v obliki finančne pomoči))
   2014/C 112/16
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Arbeidshof te Brussel

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Federaal agentschap voor de opvang van asielzoekers

      Tožene stranke: Selver Saciri, Danijela Dordevic, Danjel Saciri, ki ga zastopata Selver Saciri in Danijela Dordevic, Sanela Saciri, ki jo zastopata Selver Saciri in Danijela Dordevic, Denis Saciri, ki ga zastopata Selver Saciri in Danijela Dordevic, Openbaar Centrum voor Maatschappelijk Welzijn van Diest

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Arbeidshof te Brussel – Razlaga členov 13(1), (2) in (5) ter 14(1), (3), (5) in (8) Direktive Sveta 2003/9/ES z dne 27. januarja 2003 o minimalnih standardih za sprejem prosilcev za azil (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 101) – Odobritev finančne pomoči – Obveznosti držav članic – Polna zasedenost nacionalnih objektov za sprejem, namenjenih nastanitvi prosilcev za azil

      Izrek

               1.

               Člen 13(5) Direktive Sveta 2003/9/ES z dne 27. januarja 2003 o minimalnih standardih za sprejem prosilcev za azil v državah članicah je treba razlagati tako, da mora biti v primeru, da se država članica odloči materialne pogoje za sprejem zagotoviti v obliki finančne pomoči ali kuponov, ta pomoč zagotovljena od trenutka vložitve prošnje za azil v skladu s členom 13(1) te direktive in dosegati minimalne standarde, opredeljene v členu 13(2) navedene direktive. Ta država članica mora zagotoviti, da je celotni znesek finančne pomoči za pokritje materialnih pogojev za sprejem zadosten, da zagotovi življenjski standard, ki je primeren za zdravje prosilcev za azil in ki lahko zagotovi njihovo eksistenco, in sicer tako, da jim med drugim omogoči nastanitev, pri čemer pa je treba po potrebi upoštevati, da morajo biti v skladu s členom 17 iste direktive spoštovani tudi interesi oseb s posebnimi potrebami. Materialni pogoji za sprejem iz člena 14 (1), (3), (5) in (8) Direktive 2003/9 držav članic ne zavezujejo, če so se odločile te pogoje zagotoviti zgolj v obliki finančne pomoči. Vendar pa mora biti znesek finančne pomoči tolikšen, da omogoči nastanitev mladoletnih otrok skupaj s starši in s tem tudi ohranjanje celovitosti družine.

               2.

               Direktivo 2003/9 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje ureditvi, v skladu s katero lahko država članica v primeru polne zasedenosti objektov za nastanitev prosilcev za azil slednje napoti na organe sistema splošne javne pomoči, če je prosilcem za azil pri tem zagotovljeno spoštovanje minimalnih standardov iz te direktive.

      (1)  UL C 114, 20.4.2013.


title: Zadeva T-287/14 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2014 – Schaeffler Technologies/Komisija (Začasna odredba — Državne pomoči — Nacionalno favoriziranje proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije — Sklep Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči — Predlog za odlog izvršitve — Fumus boni juris)

text:
               1.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/24

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2014 – Schaeffler Technologies/Komisija
   (Zadeva T-287/14 R)
   ((Začasna odredba - Državne pomoči - Nacionalno favoriziranje proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije - Sklep Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči - Predlog za odlog izvršitve - Fumus boni juris))
   (2014/C 431/41)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Schaeffler Technologies GmbH & Co. KG (Herzogenaurach, Nemčija) (zastopnika: T. Volz in B. Wißmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: T. Maxian Rusche in R. Sauer, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za odlog pravnih učinkov sklepa Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči v zvezi z nemškim zakonom o obnovljivih virih energije).

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-322/09: Tožba, vložena 14. avgusta 2009 – Al Faqih in MIRA proti Svetu in Komisiji

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/47

         Tožba, vložena 14. avgusta 2009 – Al Faqih in MIRA proti Svetu in Komisiji
   (Zadeva T-322/09)
   2010/C 113/77
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Saad Al Faqih in Movement for Islamic Reform in Arabia (London, Združeno kraljestvo), (zastopnika: J. Jones, Barrister in A. Raja, Solicitor)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije in Evropska komisija

      Predlogi tožečih strank

               —

               V celoti ali deloma naj se razglasi za nično Uredbo Sveta (ES) št. 881/2002 (1), kakor je bila spremenjena z uredbami Komisije (ES) št. 14/2005 (2), št. 492/2007 (3), in št. 1190/2005 (4), in/ali razglasi za nične uredbe Komisije št. 14/2005, št. 492/2007 in št. 1190/2005 v delu, v katerem se neposredno in posamično nanašajo na tožeči stranki; in

               —

               Svetu in/ali Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tožečih strank.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki s tožbo na podlagi člena 230 ES predlagajo razglasitev ničnosti Uredbe Sveta št. 881/2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osama bin Ladnom, mrežo Al-Qaida in talibani, kakor je bila spremenjena z uredbami Komisije (ES) št. 14/2005 z dne 5. januarja 2005, št. 492/2007 z dne 3. maja 2007, in št. 1190/2005 z dne 20. julija 2005 in/ali razglasitev ničnosti uredb Komisije (ES) št. 14/2005, št. 492/2007, in št. 1190/2005, v delu, v katerem se nanašajo na tožeči stranki.
   Tožeči stranki sta bili vpisani na konsolidiran seznam Odbora Združenih narodov za sankcije, in sicer seznam oseb in subjektov, ki so domnevno povezani z Osamo bin Ladnom, mrežo Al-Qaida in talibani, katerih sredstva in druge finančne vire je treba zamrzniti. Zato je Evropska Komisija sprejela uredbi (ES) št. 14/2005 in št. 1190/2005, na podlagi katerih sta bili imeni tožečih strank dodani na seznam v Prilogi I k Uredbi Sveta (ES) št. 881/2002, v kateri so navedene osebe, skupine in subjekti, katerih sredstva in gospodarski viri v EU se zamrznejo. Vpis prve tožeče stranke, S. Al-Faqiha, je bil pozneje spremenjen z Uredbo Komisije (ES) 492/2007.
   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata tožbene razloge:

               Tožeči stranki trdita, da zamrznitev njunih sredstev, izvedena z izpodbijanimi uredbami, krši njune temeljne človekove pravice, in sicer pravico do izjave in pravico do učinkovitega sodnega nadzora, ker ju Svet in/ali Komisija nista nikoli obvestila o razlogih za njun vpis na seznam v Prilogi I k Uredbi Sveta (ES) št. 881/2002 in nista nikoli prejeli kakršnegakoli dokaza, ki bi utemeljeval naložitev omejevalnih ukrepov. Tožeči stranki zato nista imeli možnosti se braniti in izpodbijati navedene odločitve pred Evropskim sodstvom.

               Tožeči stranki nato navajata, da je bila kršena njuna pravica do spoštovanja lastnine, ker nedoločne omejitve take pravice, povzročene z zamrznitvijo njunih sredstev, pomenijo nesorazmeren in nevzdržen poseg v temeljne človekove pravice.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 881/2002 z dne 27. maja 2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osama bin Ladnom, mrežo Al-Kaida in talibani, in o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 467/2001 o prepovedi izvoza nekaterega blaga in storitev v Afganistan, o poostritvi prepovedi poletov in podaljšanju zamrznitve sredstev in drugih finančnih virov talibanov iz Afganistana (UL L 139, str. 9).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 14/2005 z dne 5. januarja 2005 o dvainštirideseti spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 881/2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osamo bin Ladnom, mrežo Al-Kaida in Talibani, in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 467/2001 (UL L 5, str. 10).

      (3)  Uredba Komisije (ES) št. 492/2007 z dne 3. maja 2007 o petinsedemdeseti spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 881/2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osama bin Ladnom, mrežo Al-Kaida in talibani, in o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 467/2001 (UL L 116, str. 5).

      (4)  Uredba Komisije (ES) št. 1190/2005 z dne 20. julija 2005 o oseminštirideseti spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 881/2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osamo bin Ladnom, mrežo Al-Kaida in Talibani, in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 467/2001 (UL L 193, str. 27).


title: Zadeva C-352/11: Tožba, vložena 5. julija 2011 – Evropska komisija proti Republiki Avstriji

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/26

         Tožba, vložena 5. julija 2011 – Evropska komisija proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-352/11)
   2011/C 252/48
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Wilms in A. Alcover San Pedro, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Avstrija

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj odloči tako:

               —

               Republika Avstrija, ker ni izdala dovoljenj na podlagi členov 6 in 8, preverila obstoječih dovoljenj ali, če bi bilo potrebno, jih obnovila in zagotovila, da je delovanje vseh obstoječih obratov v skladu z zahtevami členov 3, 7, 9, 10, 13, 14(a) in (b) ter členom 15(2) Direktive 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (Direktiva IPPC), ni izpolnila obveznosti iz člena 5(1) te direktive.

               —

               Republiki Avstriji se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V skladu z določbami Direktive IPPC (1) potrebujejo „obstoječi obrati“ v smislu te direktive od 30. oktobra 2007 dovoljenje.
   V skladu z informacijami, ki jih ima Komisija na voljo, ob odločilnem trenutku potrebnih dovoljenj nimajo vsi „obstoječi obrati“ v Republiki Avstriji.

      (1)  Direktiva 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (UL L 24, str. 8.)


title: Zadeva C-546/12 P: Pritožba, ki jo je Ralf Schräder vložil 28. novembra 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 18. septembra 2012 v združenih zadevah T-133/08, T-134/08, T-177/08 in T-242/09, Ralf Schräder proti Uradu Skupnosti za rastlinske sorte

text:
               9.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/12

         Pritožba, ki jo je Ralf Schräder vložil 28. novembra 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 18. septembra 2012 v združenih zadevah T-133/08, T-134/08, T-177/08 in T-242/09, Ralf Schräder proti Uradu Skupnosti za rastlinske sorte
   (Zadeva C-546/12 P)
   2013/C 38/15
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnik: Ralf Schräder (zastopnika: T. Leidereiter, W.-A. Schmidt, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Uradu Skupnosti za rastlinske sorte (USRS), Jørn Hansson

      Predlog

               —

               Sodba Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 18. septembra 2012 naj se razveljavi v delu, v katerem se nanaša na odločitev v zadevi T-242/09 in na odločbo o stroških;

               —

               ugodi naj se tožbenemu predlogu, ki ga je pritožnik podal na prvi stopnji in v skladu s katerim naj se odločba oddelka USRS za pritožbe z dne 23. januarja 2009 (zadeva A010/2007) razveljavi;

               —

               USRS naj se naloži plačilo vseh stroškov, ki so pritožniku nastali v tem postopku, v postopku pred Splošnim sodiščem v združenih zadevah T-133/08, T-134/08, T-177/08 in T-242/09 ter v predhodnem postopku pred odborom za pritožbe USRS.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               I.

               Pritožnik s prvim pritožbenim razlogom trdi, da je Splošno sodišče pravno napačno predpostavljalo, da dejanskega stanja v postopku s pritožbo pred USRS glede zavrnitve predloga za ugotovitev ničnosti žlahtniteljske pravice v Skupnosti za sorto ni treba ugotavljati po uradni dolžnosti. Pritožnik meni, da so bila s tem kršena pravila, ki veljajo za postopek pred odborom za pritožbe glede dokaznega bremena in dokaznega postopka, zaradi česar naj bi bila kršena obveznost Splošnega sodišča, da opravlja sodni nadzor, kršene pa naj bi bile tudi njegove pravice do poštenega sojenja, dobrega upravljanja in učinkovitega pravnega sredstva.

               II.

               Pritožnik z drugim pritožbenim razlogom izpodbija ugotovitev Splošnega sodišča, da je v postopku pred USRS mogoče predlagati odreditev ukrepov procesnega vodstva samo, če je stranka predložila zadostne začetne dokaze za svoje predloge. Pritožnik se v zvezi s tem sklicuje na kršitev pravil o dokaznem bremenu in izvedbi dokazov, kršitev pravice do obrambe ter izkrivljanje dejstev in samih dokazov celo pri prevalitvi dokaznega bremena na pritožnika.

               III.

               Pritožnik s tretjim pritožbenim razlogom trdi, da je Splošno sodišče dejstvo, ki je po mnenju pritožnika „napačno“ oziroma neobstoječe, pravno napačno štelo za „splošno znano“. V zvezi s tem se sklicuje na kršitev obveznosti nadzora nad zakonitostjo, ki ga opravlja Splošno sodišče, ter na izkrivljanje dejstev in dokazov.

               IV.

               Pritožnik s četrtim pritožbenim razlogom trdi, da je Splošno sodišče prišlo do napačnih ugotovitev glede trditvenega in dokaznega bremena, ker je pritožniku očitalo, da ni predložil nobenih dokazov za svoje trditve v zvezi z delovanjem regulatorjev rasti. V tem smislu se pritožnik sklicuje na protislovnost sodbe, pomanjkljiv nadzor Splošnega sodišča nad zakonitostjo in na neobstoj obrazložitve.

               V.

               Pritožnik s petim pritožbenim razlogom izpodbija ugotovitev Splošnega sodišča, da lastnost „Rast stebel“ ene sorte vrste Osteospermum ni bila ali ni bila odločilno vključena v preizkus razločevalnih lastnosti sorte. To naj bi pomenilo kršitev členov 7 in 20 Uredbe (1), nedopustno razširitev predmeta spora in odločitev naj bi bila v nasprotju s prepovedjo sprejemanja nepričakovanih odločitev. Poleg tega se sklicuje na kršitev pravice do obrambe.

               VI.

               Pritožnik s šestim pritožbenim razlogom nasprotuje ugotovitvi Splošnega sodišča, da je treba lastnost „Rast stebel“ rastlinske sorte ugotavljati glede na relativna merila, torej glede na druge rastline v posameznem preizkusu. Pri tem je šlo po mnenju pritožnika za izkrivljanje dejstev, kršitev uredbe, nedopustno razširitev predmeta spora in za kršitev obveznosti celovitega nadzora Splošnega sodišča nad zakonitostjo. Odločitev naj bi bila tako protislovna.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 2100/94 z dne 27. julija 1994 o žlahtniteljskih pravicah v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 16, str. 390)


title: Zadeva T-664/15: Tožba, vložena 13. novembra 2015 – Borg/Parlament

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/77

         Tožba, vložena 13. novembra 2015 – Borg/Parlament
   (Zadeva T-664/15)
   (2016/C 048/85)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Jacob Borg (St. Julian’s, Malta) (zastopnik: N. Pirc Musar, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničen razglasi Sklep Evropskega parlamenta A(2015)8486 C z dne 15. septembra 2015, s katerim je bila zavrnjena potrdilna prošnja tožeče stranke za dostop do nekaterih dokumentov, ki vsebujejo informacije o potnih stroških poslancev Evropskega parlamenta, njihovih nadomestilih za splošne stroške in njihovih stroških osebja;

               —

               Parlamentu naloži, da v skladu s členoma 134 in 140 Poslovnika Splošnega sodišča plača stroške tožeče stranke in morebitnih intervenientov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 4(1)(b) Uredbe št. 1049/2001 (1) v povezavi s členom 8(b) Uredbe št. 45/2001 (2), saj naj osebni podatki, za dostop do katerih se prosi, ne bi bili zaščiteni s pravom Skupnosti.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 4(1)(b) Uredbe št. 1049/2001 v povezavi s členom 8(b) Uredbe št. 45/2001, saj naj bi bil dostop do zaprošenih informacij zavrnjen, čeprav so bili pogoji za razkritje izpolnjeni.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev splošne obveznosti preučiti vsak posamični dokument, določene v členih 2 in 4 Uredbe št. 1049/2001 v povezavi s členom 6(3) Uredbe št. 1049/2001.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 4(6) Uredbe št. 1049/2001, saj naj zavrnitev delnega dostopa do zaprošenih dokumentov ne bi bila utemeljena.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve iz členov 7(1) in 8(1) Uredbe št. 1049/2001, saj naj Parlament ne bi preučil vseh argumentov tožeče stranke.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).

      (2)  Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 26, str. 102).


title: Zadeva T-261/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. aprila 2016 – Spirig Pharma/EUIPO (Daylong) (Znamka Evropske unije — Prijava figurativne znamke Evropske unije Daylong — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               30.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/28

         Sodba Splošnega sodišča z dne 19. aprila 2016 – Spirig Pharma/EUIPO (Daylong)
   (Zadeva T-261/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije Daylong - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 191/36)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Spirig Pharma AG (Egerkingen, Švica) (zastopnika: T. de Haan in P. Péters, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: V. Melgar in J. Crespo Carrillo, agenta)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe EUIPO z dne 24. marca 2015 (zadeva R 2455/2014-4) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka Daylong kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Spirig Pharma AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 245, 27.7.2015.


title: Zadeva C-557/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 3. decembra 2012 – KONE AG, Otis GmbH, Schindler Aufzüge und Fahrtreppen GmbH, Schindler Liegenschaftsverwaltung GmbH, ThyssenKrupp Aufzüge GmbH proti ÖBB Infrastruktur AG

text:
               9.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 3. decembra 2012 – KONE AG, Otis GmbH, Schindler Aufzüge und Fahrtreppen GmbH, Schindler Liegenschaftsverwaltung GmbH, ThyssenKrupp Aufzüge GmbH proti ÖBB Infrastruktur AG
   (Zadeva C-557/12)
   2013/C 71/09
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnice: KONE AG, Otis GmbH, Schindler Aufzüge und Fahrtreppen GmbH, Schindler Liegenschaftsverwaltung GmbH, ThyssenKrupp Aufzüge GmbH

      Nasprotna stranka: ÖBB Infrastruktur AG

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 101 PDEU (člen 81 ES, člen 85 PES) razlagati tako, da ima od udeležencev kartela vsakdo pravico zahtevati odškodnino tudi za škodo, ki mu jo je povzročila oseba, ki ni udeležena v kartelu in ki v okviru povišanih tržnih cen dvigne cene za svoje proizvode bolj, kot bi to storila brez kartela (Umbrella-Pricing), zaradi česar je treba načelu učinkovitosti, kot ga zahteva Sodišče Evropske unije, pritrditi na podlagi nacionalnega prava?


title: Zadeva C-140/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichts Frankfurt am Main (Nemčija) 20. marca 2013 – Annett Altmann in drugi proti Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichts Frankfurt am Main (Nemčija) 20. marca 2013 – Annett Altmann in drugi proti Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht
   (Zadeva C-140/13)
   2013/C 156/35
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Frankfurt am Main

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Annett Altmann, Torsten Altmann, Hans Abel, Doris Anschütz, Heinz Anschütz, Waltraud Apitzsch, Uwe Apitzsch, Andrea Arnold, Klaus Arnold, Simone Arnold, Barbara Assheuer, Ingeborg Aubele, Karl-Heinz Aubele

      Tožena stranka: Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je združljivo s pravom Evropske unije, da se lahko zavezujoča dolžnost varovanja zaupnih podatkov, ki jo imajo nacionalni organi, ki opravljajo nadzor nad podjetji, ki opravljajo finančne storitve, in ki temelji na zadevnih pravnih aktih prava Unije (v tem primeru Direktiva 2004/109/ES (1), Direktiva 2006/48/ES (2) in Direktiva 2009/65/ES (3)), ustrezno prenesenih v nacionalno pravo, v Zvezni republiki Nemčiji s členom 9 Kreditwesengesetz (zakon o bančništvu) in členom 8 Wertpapierhandelsgesetz (zakon o trgovanju z vrednostnimi papirji), krši z uporabo in razlago nacionalne procesnopravne določbe, kot je člen 99 VwGO (Verwaltungsgerichtsordnung, zakonik o upravnem postopku)?

               2.

               Ali se lahko nadzorni organ, kot je zvezni urad za nadzor finančnih storitev, v razmerju do osebe, ki je pri njem zaprosila za dostop do podatkov o določenem ponudniku finančnih storitev v skladu z nemškim zakonom o svobodi obveščanja, sklicuje na dolžnost varovanja zaupnih podatkov, ki ga zavezuje med drugim na podlagi prava Unije in ki je urejena v členu 9 zakona o bančništvu in členu 8 zakona o trgovanju z vrednostnimi papirji, če je bil bistveni poslovni model družbe, ki je ponujala finančne storitve, vendar je medtem zaradi insolventnosti prenehala poslovati in je v likvidaciji, sistematično pripravljena naložbena goljufija, povezana z zavestnim oškodovanjem vlagateljev, in so bili odgovorni te družbe pravnomočno obsojeni na večletno zaporno kazen?

      (1)  Direktiva 2004/109/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2004 o uskladitvi zahtev v zvezi s preglednostjo informacij o izdajateljih, katerih vrednostni papirji so sprejeti v trgovanje na reguliranem trgu, in o spremembah Direktive 2001/34/ES (UL L 390, str. 38).

      (2)  Direktiva 2006/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti kreditnih institucij (UL L 177, str. 1).

      (3)  Direktiva 2009/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o kolektivnih naložbenih podjemih za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) (UL L 302, str. 32).


title: Zadeva C-538/12: Tožba, vložena 26. novembra 2012 – Evropska komisija proti Republiki Sloveniji

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/38

         Tožba, vložena 26. novembra 2012 – Evropska komisija proti Republiki Sloveniji
   (Zadeva C-538/12)
   2013/C 26/71
   Jezik postopka: slovenščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: P. Hetsch, A. Tokár in D. Kukovec)

      Tožena stranka: Republika Slovenija

      Predlogi tožeče stranke

   Komisija predlaga Sodišču, naj:

               —

               ugotovi, da Republika Slovenija s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos Direktive 2009/81/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o usklajevanju postopkov za oddajo nekaterih naročil gradenj, blaga in storitev, ki jih oddajo naročniki na področju obrambe in varnosti, ter spremembi direktiv 2004/17/ES (2) in 2004/18/ES (3) ali ker v vsakem primeru o teh predpisih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 72(1) navedene direktive.

               —

               Republiki Sloveniji na podlagi člena 260(3) PDEU naloži plačilo denarne kazni v znesku 7 038,72 evrov na dan, šteto od dneva razglasitve sodbe v tej zadevi.

               —

               Republiki Sloveniji na podlagi člena 260(3) PDEU naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos direktive se je iztekel 21. avgusta 2011.

      (1)  UL L 216, str. 76.

      (2)  UL L 134, str. 1.

      (3)  UL L 134, str. 114.


title: Zadeva C-218/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van beroep te Brussel (Belgija) 15. maja 2009 — I. SGS Belgium NV proti Belgisch Interventie- en Restitutiebureau, Firme Derwa NV in Centraal Beheer Achmea NV in II. Firme Derwa NV in Centraal Beheer Achmea NV proti SGS Belgium NV in Belgisch Interventie- en Restitutiebureau

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van beroep te Brussel (Belgija) 15. maja 2009 — I. SGS Belgium NV proti Belgisch Interventie- en Restitutiebureau, Firme Derwa NV in Centraal Beheer Achmea NV in II. Firme Derwa NV in Centraal Beheer Achmea NV proti SGS Belgium NV in Belgisch Interventie- en Restitutiebureau
   (Zadeva C-218/09)
   2009/C 220/31
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van beroep te Brussel

      Stranke v postopku v glavni stvari

               I.

               SGS Belgium NV
               proti
               Belgisch Interventie- en Restitutiebureau
               Firme Derwa NV
               Centraal Beheer Achmea NV

               II.

               Firme Derwa NV
               Centraal Beheer Achmea NV
               proti
               SGS Belgium NV
               Belgisch Interventie- en Restitutiebureau

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba pojem „višja sila“ iz člena 5(3) Uredbe Komisije (EGS) št. 3665/87 z dne 27. novembra 1987 o skupnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode razlagati tako, da gre načelno za višjo silo, če se govedina, ki je pravilno zapakirana, pokvari med prevozom v hladilniku, v katerem se stalno ohranja predpisana temperatura?


title: Zadeva C-152/09: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 11. novembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Schwerin – Nemčija) – André Grootes proti Amt für Landwirtschaft Parchim (Skupna kmetijska politika — Integrirani administrativni in kontrolni sistem za nekatere sheme pomoči — Shema enotnega plačila — Uredba (ES) št. 1782/2003 — Izračun pravic do plačil — Člen 40(5) — Kmetovalci, ki so v referenčnem obdobju morali izpolnjevati kmetijsko-okoljske obveznosti — Člen 59(3) — Regionalno izvajanje sheme enotnega plačila — Člen 61 — Različne vrednosti na enoto za hektarje trajnih pašnikov in za vse druge upravičene hektarje)

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/7

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 11. novembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Schwerin – Nemčija) – André Grootes proti Amt für Landwirtschaft Parchim
   (Zadeva C-152/09) (1)

   (Skupna kmetijska politika - Integrirani administrativni in kontrolni sistem za nekatere sheme pomoči - Shema enotnega plačila - Uredba (ES) št. 1782/2003 - Izračun pravic do plačil - Člen 40(5) - Kmetovalci, ki so v referenčnem obdobju morali izpolnjevati kmetijsko-okoljske obveznosti - Člen 59(3) - Regionalno izvajanje sheme enotnega plačila - Člen 61 - Različne vrednosti na enoto za hektarje trajnih pašnikov in za vse druge upravičene hektarje)
   2011/C 13/11
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Schwerin

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: André Grootes

      Tožena stranka: Amt für Landwirtschaft Parchim

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Verwaltungsgericht Schwerin – Razlaga člena 40(5) Uredbe Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi Uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) št. 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001 (UL L 270, str. 1) – Pogoji pod katerimi so kmetovalci, ki so bili podvrženi kmetijsko-okoljskim ukrepom v referenčnem obdobju, upravičeni zahtevati, da se referenčni znesek vračuna na podlagi predhodnega leta od leta, ko so bili udeleženi v teh ukrepih

      Izrek

               1.

               Člen 40(5) Uredbe Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 319/2006 z dne 20. februarja 2006, je treba razlagati tako, da če so bile v zadevni državi članici v skladu s členom 61 te uredbe določene različne vrednosti na enoto za hektarje pašnikov in za vse druge upravičene hektarje, ima kmet – ki je na referenčni datum iz tega člena moral izpolnjevati kmetijsko-okoljsko obveznost na podlagi Uredbe Sveta (EGS) št. 2078/92 z dne 30. junija 1992 o pridelovalnih metodah v kmetijstvu, ki so združljive z zahtevami varstva okolja in ohranjanja podeželja, ki predstavlja neprekinjeno nadaljevanje kmetijsko-okoljske obveznosti, katere cilj je bila sprememba iz ornega zemljišča v trajni pašnik – pravico zahtevati, da se pravice iz člena 59(3), prvi pododstavek, Uredbe št. 1782/2003, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 319/2006, izračunajo na podlagi vrednosti na enoto, določenih za upravičene hektarje, ki niso hektarji pašnikov.

               2.

               Člen 40(5) Uredbe št. 1782/2003, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 319/2006, v povezavi s členom 61 te uredbe, kakor je bila spremenjena, je treba razlagati tako, da samo obstoj vzročne zveze med spremembo namembnosti iz ornih zemljišč v trajne pašnike in sodelovanjem pri kmetijsko-okoljskem ukrepu omogoča – za namene izračuna zneska pravic do plačila – neupoštevanje dejstva, da se je to zemljišče na referenčni datum iz člena 61 omenjene uredbe, kakor je bila spremenjena, uporabljalo kot trajni pašnik.

               3.

               Člen 40(5) v povezavi s členom 61 Uredbe št. 1782/2003, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 319/2006, je treba razlagati tako, da njegova uporaba ni odvisna od tega, ali je kmet, ki vloži zahtevo za enotno plačilo, ista oseba kot oseba, ki je izvedla spremembo namembnosti zadevnega zemljišča.

      (1)  UL C 167, 18.7.2009.


title: Zadeva T-21/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. januarja 2013 – Alfacam in drugi proti Parlamentu ( „Ničnostna tožba — Javna naročila storitev — Postopek javnega razpisa — Opravljanje avdiovizualnih storitev za Parlament — Zavrnitev ponudbe ponudnika — Člena 94 in 103 Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002 — Tožba, ki je očitno brez vsake pravne podlage“ )

text:
               9.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/22

         Sklep Splošnega sodišča z dne 15. januarja 2013 – Alfacam in drugi proti Parlamentu
   (Zadeva T-21/12) (1)

   (Ničnostna tožba - Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa - Opravljanje avdiovizualnih storitev za Parlament - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Člena 94 in 103 Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002 - Tožba, ki je očitno brez vsake pravne podlage)
   2013/C 71/34
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Alfacam (Lint, Belgija); Via Storia (Schiltigheim, Francija); DB Video Productions (Aartselaar, Belgija); IEC (Rennes, Francija); in European Broadcast Partners (Eubropa) (Aartselaar) (zastopnik: B. Pierart, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopniki: sprva P. López Carceller in C. Braunstein, nato P. López Carceller in G. Hellinckx, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Parlamenta z dne 18. novembra 2011, s katero je bil sklop št. 1 javnega razpisa EP/DGCOMM/AV/11/11, ki se nanaša na opravljanje avdiovizualnih storitev v prostorih Parlamenta v Bruslju (Belgija), oddan družbi watch tv, ter odločbe Parlamenta z dne 18. novembra 2011, s katero je bila zavrnjena ponudba družbe Eubropa za ta sklop.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Tožeče stranke nosijo svoje stroške ter stroške, ki jih je priglasil Evropski parlament.

      (1)  UL C 89, 24.3.2012.


title: Zadeva T-567/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. junija 2016 – Group/EUIPO – Iliev (GROUP Company TOURISM & TRAVEL) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije GROUP Company TOURISM & TRAVEL — Prejšnje neregistrirane nacionalne figurativne znamke GROUP Company TOURISM & TRAVEL — Relativni razlog za zavrnitev — Uporaba nacionalnega prava — Člen 8(4) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Dokazila o vsebini nacionalnega prava — Pravilo 19(2)(d) Uredbe (ES) št. 2868/95 — Neupoštevanje dokazov predloženih pri odboru za pritožbe — Diskrecijska pravica odbora za pritožbe — Člen 76(2) Uredbe št. 207/2009)

text:
               22.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. junija 2016 – Group/EUIPO – Iliev (GROUP Company TOURISM & TRAVEL)
   (Zadeva T-567/14) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije GROUP Company TOURISM & TRAVEL - Prejšnje neregistrirane nacionalne figurativne znamke GROUP Company TOURISM & TRAVEL - Relativni razlog za zavrnitev - Uporaba nacionalnega prava - Člen 8(4) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Dokazila o vsebini nacionalnega prava - Pravilo 19(2)(d) Uredbe (ES) št. 2868/95 - Neupoštevanje dokazov predloženih pri odboru za pritožbe - Diskrecijska pravica odbora za pritožbe - Člen 76(2) Uredbe št. 207/2009))
   (2016/C 305/39)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Group OOD (Sofija, Bolgarija) (zastopnika: D. Dragiev in A. Andreev, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopniki: A. Folliard-Monguiral, P. Ivanov in D. Botis, agenti)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Kosta Iliev (Sofija) (zastopnica: S. Ganeva, odvetnica)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe EUIPO z dne 2. junija 2014 (zadeva R 1587/2013-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Group in K. Ilievim.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 2. junija 2014 (zadeva R 1587/2013-4) se razveljavi.

               2.

               EUIPO in Kosta Iliev nosita vsak svoje stroške in plačata stroške, ki jih je priglasila Group OOD.

      (1)  UL C 372, 20.10.2014.


title: Zadeva F-149/15: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 19. julija 2016 – HG/Komisija (Javni uslužbenci – Uradniki – Uradniki, ki delajo v tretjih državah – Stanovanje, ki ga da na razpolago uprava – Obveznost prebivanja v tem stanovanju – Disciplinski postopek – Disciplinska sankcija – Člen 9(1)(c) Priloge IX h Kadrovskim predpisom – Odlog povišanja v stopnji – Povrnitev škode – Člen 22 Kadrovskih predpisov)

text:
               3.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 364/41

      Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 19. julija 2016 – HG/Komisija
      (Zadeva F-149/15) (1)

      ((Javni uslužbenci - Uradniki - Uradniki, ki delajo v tretjih državah - Stanovanje, ki ga da na razpolago uprava - Obveznost prebivanja v tem stanovanju - Disciplinski postopek - Disciplinska sankcija - Člen 9(1)(c) Priloge IX h Kadrovskim predpisom - Odlog povišanja v stopnji - Povrnitev škode - Člen 22 Kadrovskih predpisov))
      (2016/C 364/50)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: HG (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: C. Berardis-Kayser in G. Berscheid, agenta, A. Dal Ferro, odvetnik)

         Predmet

      Razglasitev ničnosti sklepa, s katerim se tožeči stranki naloži sankcija odloga povišanja v stopnji in obveznost povračila škode, ki jo je domnevno utrpela Evropska unija ter zahteva za povračilo domnevno utrpljene materialne škode in zmanjšanja ugleda.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  HG nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

         (1)  UL C 68, 22.2.2016, str. 46.


title: Zadeva C-121/16: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 21. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale civile e penale di Cagliari – Italija) – Salumificio Murru SpA/Autotrasporti di Marongiu Remigio (Predhodno odločanje — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Člen 101 TFUE — Cestni prevoz — Cena storitev cestnega prevoza blaga za račun tretje osebe, ki ne more biti nižja od najnižjih obratovalnih stroškov — Konkurenca — Določitev stroškov s strani ministrstva za infrastrukturo in promet)

text:
               5.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/5

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 21. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale civile e penale di Cagliari – Italija) – Salumificio Murru SpA/Autotrasporti di Marongiu Remigio
   (Zadeva C-121/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Člen 101 TFUE - Cestni prevoz - Cena storitev cestnega prevoza blaga za račun tretje osebe, ki ne more biti nižja od najnižjih obratovalnih stroškov - Konkurenca - Določitev stroškov s strani ministrstva za infrastrukturo in promet))
   (2016/C 326/07)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale civile e penale di Cagliari

      Stranki

      Vložnica ugovora: Salumificio Murru SpA

      Nasprotna stranka v postopku z ugovorom: Autotrasporti di Marongiu Remigio

      Izrek

   Člen 101 PDEU v povezavi s členom 4(3) PEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je v postopku v glavni stvari, na podlagi katere cena storitev cestnega prevoza blaga za račun tretje osebe ne more biti nižja od najnižjih obratovalnih stroškov, ki jih določi nacionalni organ.

      (1)  UL C 200, 6.6.2016.


title: Zadeva C-479/14: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 8. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – Sabine Hünnebeck/Finanzamt Krefeld (Predhodno odločanje — Prosti pretok kapitala — Člena 63 PDEU in 65 PDEU — Davek na darila — Podaritev nepremičnine, ki je na nacionalnem ozemlju — Nacionalni predpisi, ki določajo večjo davčno olajšavo za rezidente kot za nerezidente — Obstoj izbirne ureditve, ki vsaki osebi s stalnim prebivališčem v državi članici Evropske unije omogoča uporabo višje olajšave)

text:
               16.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/8

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 8. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – Sabine Hünnebeck/Finanzamt Krefeld
   (Zadeva C-479/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Prosti pretok kapitala - Člena 63 PDEU in 65 PDEU - Davek na darila - Podaritev nepremičnine, ki je na nacionalnem ozemlju - Nacionalni predpisi, ki določajo večjo davčno olajšavo za rezidente kot za nerezidente - Obstoj izbirne ureditve, ki vsaki osebi s stalnim prebivališčem v državi članici Evropske unije omogoča uporabo višje olajšave))
   (2016/C 296/11)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Düsseldorf

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sabine Hünnebeck

      Tožena stranka: Finanzamt Krefeld

      Izrek

   Člena 63 PDEU in 65 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji, ki za darila med nerezidenti, če ni posebne zahteve obdarjenca, določa način izračuna davka z uporabo nižje olajšave. Ta člena vsekakor nasprotujeta tudi nacionalni zakonodaji, ki določa, da se, če obdarjenec to zahteva, davek izračuna z uporabo višje olajšave, ki se uporablja pri darilnih pogodbah, pri katerih je vsaj ena stranka rezident, pri čemer, če to možnost uporabi obdarjenec nerezident, to povzroči, da se pri izračunu davka, ki ga je treba plačati v zvezi s to darilno pogodbo, seštejejo vsa darila, ki jih je ta obdarjenec prejel od iste osebe v desetih letih pred in v desetih letih po tem darilu.

      (1)  UL C 34, 2.2.2015.


title: Zadeva C-184/10: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 19. maja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Nemčija) – Mathilde Grasser proti Freistaat Bayern (Direktiva 91/439/EGS — Vzajemno priznavanje vozniških dovoljenj — Vozniško dovoljenje, ki ga je izdala država članica ob neupoštevanju pogoja prebivališča — Nepriznanje s strani države članice gostiteljice, ki temelji le na neupoštevanju pogoja prebivališča)

text:
               9.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 204/10

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 19. maja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Nemčija) – Mathilde Grasser proti Freistaat Bayern
   (Zadeva C-184/10) (1)

   (Direktiva 91/439/EGS - Vzajemno priznavanje vozniških dovoljenj - Vozniško dovoljenje, ki ga je izdala država članica ob neupoštevanju pogoja prebivališča - Nepriznanje s strani države članice gostiteljice, ki temelji le na neupoštevanju pogoja prebivališča)
   2011/C 204/18
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Mathilde Grasser

      Tožena stranka: Freistaat Bayern

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Razlaga členov 1(2) in 8(2) in (4) Direktive Sveta z dne 29. julija 1991 o vozniških dovoljenjih (91/439/EGS) (UL L 237, str. 1) – Vozniško dovoljenje, ki ga je izdala država članica državljanu druge države članice, ki je imel ob izdaji dovoljenja običajno prebivališče na ozemlju te druge države članice in glede katerega ni bil nikoli sprejet ukrep odvzema nacionalnega dovoljenja – Možnost držav članic, da ne priznajo vozniškega dovoljenja, ki ga je izdala druga država članica, tako da se izključno oprejo na kršitev pogoja prebivališča

      Izrek

   Člena 1(2), 7(1)(b) ter člen 8(2) in (4) Direktive Sveta z dne 29. julija 1991 o vozniških dovoljenjih (91/439/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Komisije 2008/65/ES z dne 27. junija 2008, je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo temu, da država članica gostiteljica na svojem ozemlju ne prizna vozniškega dovoljenja, ki ga je izdala druga država članica, če je na podlagi podatkov iz tega dovoljenja ugotovljeno, da pogoj običajnega prebivališča, določen v členu 7(1)(b) te direktive, ni bil upoštevan. Na to ne vpliva dejstvo, da država članica gostiteljica glede imetnika navedenega dovoljenja ni sprejela nikakršnega ukrepa v smislu člena 8(2) navedene direktive.

      (1)  UL C 179, 3.7.2010.


title: Zadeva T-371/11: Tožba, vložena 11. julija 2011 – Monier Roofing Components proti UUNT (CLIMA COMFORT)

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/54

         Tožba, vložena 11. julija 2011 – Monier Roofing Components proti UUNT (CLIMA COMFORT)
   (Zadeva T-371/11)
   2011/C 269/119
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Monier Roofing Components GmbH (Oberursel, Nemčija) (zastopnik: F. Ekey, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga

               —

               odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 28. aprila 2011 v zadevi R 2026/2010-1 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „CLIMA COMFORT“ za proizvode iz razreda 17 – prijava št. 9 175 324.

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 7(1)(b) in (c), 75 in 76 Uredbe št. 207/2009, ker i) je odbor za pritožbe, brez zaslišanja tožeče stranke, izhajal iz napačnih fizikalnih ugotovitev, ii) bi odbor za pritožbe moral po uradni dolžnosti ugotoviti dejansko stanje in iii) je odbor za pritožbe kakovost in namembnost zadevnih proizvodov narobe ocenilo in zmotno ugotovilo pomen znaka „CLIMA COMFORT“ glede na zadevne proizvode.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne  1. decembra 2005  v zadevi C-309/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Bundesfinanzhof): Fleisch-Winter GmbH & Co. KG proti Hauptzollamtu Hamburg-Jonas (Izvozno nadomestilo — Pogoj za odobritev — Goveje meso — Uredba (EGS) št. 3665/87 — Goveja spongiformna encefalopatija — Prepoved izvoza — Primerna tržna kakovost — Izvozna deklaracija — Nacionalni zahtevek za plačilo — Sankcija)

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/8

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 1. decembra 2005
   v zadevi C-309/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Bundesfinanzhof): Fleisch-Winter GmbH & Co. KG proti Hauptzollamtu Hamburg-Jonas (1)

   (Izvozno nadomestilo - Pogoj za odobritev - Goveje meso - Uredba (EGS) št. 3665/87 - Goveja spongiformna encefalopatija - Prepoved izvoza - Primerna tržna kakovost - Izvozna deklaracija - Nacionalni zahtevek za plačilo - Sankcija)
   (2006/C 48/15)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-309/04, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče z odločbo Bundesfinanzhof (Nemčija) z dne 20. aprila 2004, ki je prispel na Sodišče 21. julija 2004, v postopku med Fleisch-Winter GmbH & Co. KG in Hauptzollamtu Hamburg-Jonas, je Sodišče (prvi senat), v sestavi P. Jann, predsednik senata, N. Colneric, sodnica, J. N. Cunha Rodrigues, E. Juhász (poročevalec) in E. Levits, sodniki, generalni pravobranilec: P. Léger, sodna tajnica: K. Sztranc, administratorka, dne 1. decembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Člen 13 Uredbe Komisije (EGS) št. 3665/87 z dne 27. novembra 1987 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode, kot je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 2945/94 z dne 2. decembra 1994, je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da bi bilo mogoče šteti, da je goveje meso, za katero velja prepoved izvoza, določena s pravom Skupnosti, iz določene države članice v druge države članice in tretje države, „primerne tržne kakovosti“ in da za dodelitev nadomestila v primeru, ko nacionalna uprava razpolaga z indici, v skladu s katerimi velja za proizvod prepoved izvoza, od izvoznika zahteva, naj dokaže, da izvoženi proizvod ne izvira iz države članice, iz katere je izvoz prepovedan.

               2.

               Zagotovilo, dano v nacionalni zahtevi za plačilo, da je proizvod „primerne tržne kakovosti“ v smislu člena 13, prvi stavek, Uredbe št. 3665/87, kot je bila spremenjena z Uredbo št. 2945/94, ne spada med podatke, ki se predložijo v skladu z določbami členov 11(1), drugi pododstavek, in 3 navedene uredbe. Vendarle ga lahko nacionalni sodnik pri presoji položaja uvoznika upošteva kot dokaz.

      (1)  UL C 239, 25.4.2004.


title: Zadeva F-60/09: Tožba, vložena 24. junija 2009 — Birkhoff proti Komisiji

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/50

         Tožba, vložena 24. junija 2009 — Birkhoff proti Komisiji
   (Zadeva F-60/09)
   2009/C 205/92
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Gerhard Birkhoff (Weitnau, Nemčija) (zastopnik: C. Inzillo, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti predloga tožeče stranke za podaljšanje uporabe člena 2(5) Priloge VII h kadrovskim predpisom za njegovo hčer od 1. januarja 2009, in naložitev Komisiji, da mu plača zneske s tega naslova od 1. januarja 2009.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se nezakonitost in zato ničnost odločbe organa, pristojnega za imenovanje z dne 2. aprila 2009, ker je nezakonita in očitno dejansko in pravno neutemeljena, ter vsak poznejši akt oziroma odločba, predhodna tej odločbi, ki je z njo povezana oziroma iz nje izhaja, in zlasti odločba z dne 14. novembra 2008, ki jo je sprejel PMO4;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo zneskov, ki niso bili plačani tožeči stranki od 1. januarja 2009, skupaj z revalorizacijo in obrestmi do dejanskega plačila;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-84/12: Tožba, vložena 31. januarja 2012 – Uspaskich proti Parlamentu

text:
               28.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 126/19

         Tožba, vložena 31. januarja 2012 – Uspaskich proti Parlamentu
   (Zadeva T-84/12)
   2012/C 126/38
   Jezik postopka: litvanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Viktor Uspaskich (Kėdainiai, Litva) (zastopnik: Aivaras Raišutis, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničen razglasi Sklep Evropskega parlamenta št. P7_TA(2011) 0541 z dne 1. decembra 2011 o zahtevi za ohranitev imunitete tožeče stranke;

               —

               ugodi zahtevi tožeče stranke z dne 11. aprila 2011 po ponovni preučitvi zahteve generalnega državnega tožilca za odvzem imunitete;

               —

               zaščiti imuniteto tožeče stranke;

               —

               tožeči stranki prisodi odškodnino v višini 10 000 EUR;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja pet tožbenih razlogov.
   S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev pravice revizije prejšnje odločbe, medtem ko so se pojavila nova dejstva, ki ustvarjajo domnevo fumus persecutionis.
   Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev pravice do nepristranske obravnave zahteve, saj je bila ista oseba imenovana za poročevalca v drugi zadevi, ki se je nanašala na zaščito imunitete.
   Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice do obrambe in pravice do poštenega obravnavanja.
   S četrtim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev člen 9(1)(a) Protokola o privilegijih in imunitetah Evropske unije, ker naj bi Evropski parlament sporni sklep sprejel na nepravilni pravni podlagi in kršil člen 9(1)(a) navedenega protokola, ker je upošteval očitno napačno razlago člena 62(1) in (2) litovske ustave.
   Peti tožbeni razlog se nanaša na očitno nepravilno presojo načela fumus persecutionis. Po mnenju tožeče stranke je Evropski parlament storila napako pri presoji zavezujoče narave svojih predhodnih odločitev glede imunitete in načela fumus ter ni preučil trditev tožeče stranke glede fumus persecutionis, ob upoštevanju katerih bi tožeča stranka morala biti spoznana za žrtev političnega preganjanja.


title: Zadeva T-70/05: Sodba Splošnega sodišča z dne 2. marca 2010 – Evropaïki Dynamiki proti EMSA ( Javna naročila storitev — Postopek javnega razpisa EMSA — Opravljanje informacijskih storitev — Zavrnitev ponudbe — Ničnostna tožba — Pristojnost Splošnega sodišča — Ponudba, ki ne izpolnjuje pogojev — Enako obravnavanje — Upoštevanje meril za oddajo, določenih v razpisni dokumentaciji ali obvestilu o javnem naročilu — Določitev podmeril v merilih za oddajo — Očitna napaka pri presoji — Obveznost obrazložitve )

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/35

         Sodba Splošnega sodišča z dne 2. marca 2010 – Evropaïki Dynamiki proti EMSA
   (Zadeva T-70/05) (1)

   („Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa EMSA - Opravljanje informacijskih storitev - Zavrnitev ponudbe - Ničnostna tožba - Pristojnost Splošnega sodišča - Ponudba, ki ne izpolnjuje pogojev - Enako obravnavanje - Upoštevanje meril za oddajo, določenih v razpisni dokumentaciji ali obvestilu o javnem naročilu - Določitev podmeril v merilih za oddajo - Očitna napaka pri presoji - Obveznost obrazložitve“)
   2010/C 100/53
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnik: N. Korogiannakis)

      Tožena stranka: Evropska agencija za pomorsko varnost (EMSA) (zastopniki: W. de Ruiter et J. Menze, zastopnika, skupaj z J. Stuyckom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločb EMSA, s katerima je zavrnila ponudbi, ki ju je predložila tožeča stranka v postopku javnih razpisov EMSA C-1/01/04 glede javnega naročila z naslovom „Validacija SafeSeaNet in prihodnji razvoj“ in EMSA C-2/06/04 glede javnega naročila z naslovom „Specifikacija in razvoj podatkovne baze, omrežja in sistema za upravljanje v zvezi s pomorskimi nesrečami“, in oddala navedeni naročili drugima

      Izrek

               1.

               Odločba Evropske agencije za pomorsko varnost (EMSA) o oddaji naročila izbranemu ponudniku v postopku javnega razpisa „EMSA C-2/06/04“ se razglasi za nično.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 106, 30.4.2005.


title: Zadeva F-116/15: Tožba, vložena 17. avgusta 2015 – ZZ/UUNT

text:
               5.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/37

         Tožba, vložena 17. avgusta 2015 – ZZ/UUNT
   (Zadeva F-116/15)
   (2015/C 328/35)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: H. Tettenborn, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o premestitvi tožeče stranke iz oddelka za mednarodno sodelovanje in pravne zadeve v oddelek za osnovne dejavnosti

      Predloga

   Tožeča stranka predlaga, naj:

               —

               se odločba UUNT z dne 2. oktobra 2014, v skladu s katero je bila tožeča stranka premeščena iz oddelka za mednarodno sodelovanje in pravne zadeve v oddelek za osnovne dejavnosti, razglasi za nično;

               —

               se Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-33/14 P: Pritožba, ki so jo Mory SA, v stečaju, Mory Team, v stečaju, Superga Invest vložili 24. januarja 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 11. novembra 2013 v zadevi T-545/12, Mory in drugi proti Komisiji

text:
               7.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/17

         Pritožba, ki so jo Mory SA, v stečaju, Mory Team, v stečaju, Superga Invest vložili 24. januarja 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 11. novembra 2013 v zadevi T-545/12, Mory in drugi proti Komisiji
   (Zadeva C-33/14 P)
   2014/C 102/23
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnice: Mory SA, v stečaju, Mory Team, v stečaju, Superga Invest (zastopnika: B. Vatier in F. Loubières, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Razveljavi naj se sklep sedmega senata Splošnega sodišča;

               —

               zadeva naj se vrne v vsebinsko obravnavo Splošnemu sodišču pod pogoji, ki bodo zagotavljali nepristranskost obravnave;

               —

               odloči naj se, da bo razdelitev stroškov določena v skladu s prvotno tožbo.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnice v utemeljitev pritožbe navajajo dva pritožbena razloga.
   Prvič, Splošno sodišče naj bi napačno razlagalo člen 263 PDEU s tem, da naj pritožnicam ne bi priznalo pravnega interesa. Vendar te trdijo, da je dopustnost tožbe pogojena s tem, da tožeče stranke, ki niso naslovnice odločbe, dokažejo, da se taka odločba nanje neposredno in posamično nanaša. Po mnenju pritožnic gre za edini pogoj, ki ga Pogodba določa za presojo dopustnosti tožbe. Poleg tega naj v Pogodbi pravni interes ne bi bil naveden kot samostojni pogoj za vložitev tožbe.
   Pritožnice trdilo, da imajo pravni interes iz naslednjih razlogov. Prvič, to, da je bila družba Mory SA zadevna oseba v postopkih, v katerih so bili izdani sklepi Sernam 1, Sernam 2 in Sernam 3, in da se je teh postopkov sama udeležila, naj bi ji podeljevalo pravni interes zoper sklep o pravilih za uporabo zadnjega od teh sklepov. Drugič, to, da so pritožnice stranke v dveh postopkih, ki potekata pred francoskimi sodišči, naj bi omogočalo tudi ugotovitev njihovega pravnega interesa. Tretjič, pravni interes družbe Superga Invest naj bi izviral neposredno iz pravnega interesa družb Mory SA in Mory Team, katerih glavna delničarka je bila, in iz njene udeležbe v zgoraj navedenih postopkih. Nazadnje naj bi pravni interes pritožnic izviral iz tega, da naj bi jim bila odvzeta postopkovna pravica do začetka formalnega postopka preiskave, čeprav sta Komisijo po pošti obvestili o tem, da je družba Geodis prevzela sredstva družbe Sernam.
   Drugič, Pritožnice Splošnemu sodišču očitajo, da ni ugotovilo „neposrednega in posamičnega nanašanja“ nanje v smislu člena 263 PDEU. Splošno sodišče naj napačno ne bi proučilo tožbenih razlogov v zvezi z nedopustnostjo, ki jih je navedla Komisija in so se nanašali na neobstoj posamičnega nanašanja na pritožnice. Te menijo, da v skladu s sodno prakso Splošnega sodišča ni nobenega dvoma o posamičnem nanašanju nanje.


title: Zadeva C-298/12: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Confédération paysanne proti Ministre de l'alimentation, de l'agriculture et de la pêche (Kmetijstvo — Skupna kmetijska politika — Shema enotnega plačila — Uredba (ES) št. 1782/2003 — Izračun pravic do plačila — Določitev referenčnega zneska — Referenčno obdobje — Člen 40(1), (2) in (5) — Izjemne okoliščine — Kmeti, ki morajo izpolnjevati kmetijsko-okoljske obveznosti na podlagi Uredbe (EGS) št. 2078/92 in Uredbe (ES) št. 1257/1999 — Določitev pravice do uskladitve referenčnega zneska — Načelo zaupanja v pravo — Načelo enakega obravnavanja kmetov)

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/32

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Confédération paysanne proti Ministre de l'alimentation, de l'agriculture et de la pêche
   (Zadeva C-298/12) (1)

   (Kmetijstvo - Skupna kmetijska politika - Shema enotnega plačila - Uredba (ES) št. 1782/2003 - Izračun pravic do plačila - Določitev referenčnega zneska - Referenčno obdobje - Člen 40(1), (2) in (5) - Izjemne okoliščine - Kmeti, ki morajo izpolnjevati kmetijsko-okoljske obveznosti na podlagi Uredbe (EGS) št. 2078/92 in Uredbe (ES) št. 1257/1999 - Določitev pravice do uskladitve referenčnega zneska - Načelo zaupanja v pravo - Načelo enakega obravnavanja kmetov)
   2013/C 344/54
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Confédération paysanne

      Tožena stranka: Ministre de l'alimentation, de l'agriculture et de la pêche

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Conseil d'État (Francija) – Razlaga člena 40(1), (2) in (5) Uredbe Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 40, str. 269) – Dohodkovna podpora kmetom – Shema enotnega plačila – Določitev referenčnega zneska – Referenčno obdobje – Vpliv kmetijsko-okoljskih obveznosti – Izračun pravice do uskladitve, ki ne temelji na zmanjšanju proizvodnje, ampak na zmanjšanju v referenčnem obdobju prejetega zneska podpore – Omejen čas upoštevanja kmetijsko-okoljskih obveznosti – Enako obravnavanje kmetov

      Izrek

               1.

               Člen 40(5), prvi pododstavek, Uredbe Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1009/2008 z dne 9. oktobra 2008, je treba razlagati tako, da ima vsak kmet zgolj zaradi dejstva, da je moral v referenčnem obdobju izpolnjevati kmetijsko okoljske obveznosti na podlagi uredb Sveta (EGS) št. 2078/92 z dne 30. junija 1992 o pridelovalnih metodah v kmetijstvu, ki so združljive z zahtevami varstva okolja in ohranjanja podeželja ter (ES) št. 1257/1999 z dne 17. maja 1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) ter o spremembi in razveljavitvi nekaterih uredb, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 2223/2004 z dne 22. decembra 2004, pravico zaprositi, da se njegov referenčni znesek izračuna na podlagi koledarskega leta ali koledarskih let v referenčnem obdobju, v katerem teh obveznosti ni bilo treba izpolnjevati.

               2.

               Člen 40(5), drugi pododstavek, Uredbe št. 1782/2003, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1009/2008, je treba razlagati tako, da ima vsak kmet zgolj zaradi dejstva, da je moral v obdobju od leta 1997 do leta 2002 izpolnjevati kmetijsko okoljske obveznosti na podlagi uredb št. 2078/92 in št. 1257/1999, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 2223/2004, pravico zaprositi, da se njegov referenčni znesek izračuna v skladu z objektivnimi merili in na način, ki zagotavlja enako obravnavo kmetov in ne povzroča motenj trga in konkurence, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 273, 8.9.2012.


title: Zadeva C-214/09 P: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 29. julija 2010 – Anheuser-Busch, Inc proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Budějovický Budvar, národní podnik (Pritožba — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 40/94 — Zahteva za registracijo besedne znamke BUDWEISER — Ugovor — Člen 8(1)(a) in (b) navedene uredbe — Prejšnji mednarodni besedni in figurativni znamki BUDWEISER in Budweiser Budvar — Resna uporaba prejšnje znamke — Člen 43(2) in (3) iste uredbe — Predložitev dokazov „v ustreznem času“ — Potrdilo o podaljšanju prejšnje znamke — Člen 74(2) Uredbe št. 40/94)

text:
               11.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/8

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 29. julija 2010 – Anheuser-Busch, Inc proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Budějovický Budvar, národní podnik
   (Zadeva C-214/09 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Zahteva za registracijo besedne znamke BUDWEISER - Ugovor - Člen 8(1)(a) in (b) navedene uredbe - Prejšnji mednarodni besedni in figurativni znamki BUDWEISER in Budweiser Budvar - Resna uporaba prejšnje znamke - Člen 43(2) in (3) iste uredbe - Predložitev dokazov „v ustreznem času“ - Potrdilo o podaljšanju prejšnje znamke - Člen 74(2) Uredbe št. 40/94)
   2010/C 246/13
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Anheuser-Busch, Inc (zastopnika: V. von Bomhard in B. Goebel, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral), Budějovický Budvar, národní podnik (zastopnik: K. Čermák, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 25. marca 2009, v zadevi Anheuser-Busch proti UUNT (T-191/07) - Anheuser-Busch, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo razveljavitveno tožbo, ki jo je prijavitelj besedne znamke „BUDWEISER“ za proizvode iz razreda 32 vložil zoper odločbo R 299/2006-2 drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 20. marca 2007, s katero je bila zavrnjena pritožba zoper odločbo oddelka za ugovore, s katero je bila zavrnjena registracija navedene znamke v okviru ugovora, ki ga je podal imetnik mednarodnih figurativnih in besednih znamk „BUDWEISER“ in „Budweiser Budvar“ za proizvode iz razredov 31 in 32

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Anheuser-Busch Inc. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 193, 15.08.2009.


title: Zadeva F-20/06: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 30. septembra 2010 – de Luca proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Imenovanje — Uradniki, ki napredujejo v višjo funkcionalno skupino na podlagi splošnega natečaja — Kandidat, vpisan na čakalni seznam pred začetkom veljavnosti novih kadrovskih predpisov — Prehodna pravila za razvrstitev v naziv ob sprejemu v službo — Razvrstitev v naziv v skladu z manj ugodnimi novimi pravili — Člen 5(2) in člen 12(3) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom)

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/60

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 30. septembra 2010 – de Luca proti Komisiji
   (Zadeva F-20/06) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Imenovanje - Uradniki, ki napredujejo v višjo funkcionalno skupino na podlagi splošnega natečaja - Kandidat, vpisan na čakalni seznam pred začetkom veljavnosti novih kadrovskih predpisov - Prehodna pravila za razvrstitev v naziv ob sprejemu v službo - Razvrstitev v naziv v skladu z manj ugodnimi novimi pravili - Člen 5(2) in člen 12(3) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom)
   2010/C 328/96
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Patricia de Luca (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in H. Krämer, zastopnika)

      Intervenient v podporo toženi stranki: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Arpio Santacruz in M. Simm, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 23. februarja 2005 o imenovanju tožeče stranke, uradnice, ki je že razvrščena v naziv A*10 in je uspešno opravila natečaj za naziva A5/A4, na delovno mesto administratorja Generalnega direktorata za pravosodje, svobodo in varnost, ker spreminja njeno razvrstitev iz naziva A*10 v naziv A*9.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 108, 6.5.2006, str. 31.


title: Zadeva C-61/08: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 24. maja 2011 – Evropska komisija proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Člen 43 ES — Svoboda ustanavljanja — Notarji — Pogoj državljanstva — Člen 45 ES — Sodelovanje pri izvajanju javne oblasti — Direktiva 89/48/EGS)

text:
               9.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 204/5

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 24. maja 2011 – Evropska komisija proti Helenski republiki
   (Zadeva C-61/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Člen 43 ES - Svoboda ustanavljanja - Notarji - Pogoj državljanstva - Člen 45 ES - Sodelovanje pri izvajanju javne oblasti - Direktiva 89/48/EGS)
   2011/C 204/08
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Zavvos in H. Støvlbæk, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožeči stranki: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnik: S. Ossowski, zastopnik)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopniki: V. Christianos, E.-M. Mamouna in A. Samoni-Rantou, zastopniki)

      Intervenientke v podporo tožene strank: Češka republika (zastopnik: M. Smolek, zastopnik), Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in B. Messmer, zastopnika), Republika Litva (zastopnika: D. Kriaučiūnas in E. Matulionytė, zastopnika), Republika Slovenija (zastopnika: V. Klemenc in Ž. Cilenšek Bončina, zastopnika), Slovaška republika (zastopnika: J. Čorba in B. Ricziová, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 43 in 45 ES Direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta (89/48/EGS) (UL L 19, str. 16) – Nacionalna ureditev, ki za opravljanje notarskega poklica uvaja pogoj državljanstva

      Izrek

               1.

               Helenska republika s tem, da dostop do notarskega poklica pogojuje z državljanstvom, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 43 ES.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Evropska komisija, Helenska republika, Češka republika, Francoska republika, Republika Litva, Republika Slovenija, Slovaška republika in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 92, 12.4.2008.


title: Zadeva T-190/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. marca 2012 – Egan in Hackett proti Parlamentu (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Zbirke pomočnikov nekdanjih članov Evropskega parlamenta — Zavrnitev dostopa — Izjema varstva zasebnosti in integritete posameznika — Varstvo fizičnih oseb v zvezi z obravnavanjem osebnih podatkov — Uredba (ES) št. 45/2001)

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. marca 2012 – Egan in Hackett proti Parlamentu
   (Zadeva T-190/10) (1)

   (Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Zbirke pomočnikov nekdanjih članov Evropskega parlamenta - Zavrnitev dostopa - Izjema varstva zasebnosti in integritete posameznika - Varstvo fizičnih oseb v zvezi z obravnavanjem osebnih podatkov - Uredba (ES) št. 45/2001)
   2012/C 138/29
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Kathleen Egan (Athboy, Irska) in Margaret Hackett (Borris-in-Ossory, Irska) (zastopniki: K. Neary, solicitor, C. MacEochaidh, SC, in J. Goode, barrister)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopniki: N. Lorenz, N. Görlitz in D. Moore, zastopniki)

      Intervenient v podporo tožečih strank: Evropski nadzornik za varstvo podatkov (ENVP) (zastopniki: sprva H. Kranenborg in H. Hijmans, nasto M. Kranenborg in I. Chatelier, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Evropskega parlamenta z dne 12. februarja 2010 v delu, v katerem je bil tožečima strankama zavrnjen dostop do javnih zbirk pomočnikov nekdanjih članov Evropskega parlamenta.

      Izrek

               1.

               Odločba Evropskega parlamenta z dne 12. februarja 2010 se razglasi za nično v delu, v katerem je bil Kathleen Egan in Margaret Hackett zavrnjen dostop do javnih zbirk pomočnikov nekdanjih članov Evropskega parlamenta.

               2.

               Parlament nosi stroške, ki sta jih priglasili K. Egan in M. Hackett, poleg tega pa mora povrniti zneske, ki so bili iz blagajne Splošnega sodišča nakazani za pravno pomoč K. Egan.

               3.

               Evropski nadzornik za varstvo podatkov (ENVP) nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 161, 19.6.2010.


title: Zadeva C-177/12: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 24. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg – Luksemburg) – Caisse nationale des prestations familiales proti Salimu Lachhebu, Nadii Lachheb (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Socialna varnost — Uredba (EGS) št. 1408/71 — Družinska dajatev — Bonus za otroka — Nacionalna ureditev, ki določa dodelitev dajatve kot samodejne ugodnosti za otroka — Neprekrivanje družinskih dajatev)

text:
               14.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 367/10

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 24. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg – Luksemburg) – Caisse nationale des prestations familiales proti Salimu Lachhebu, Nadii Lachheb
   (Zadeva C-177/12) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Socialna varnost - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Družinska dajatev - Bonus za otroka - Nacionalna ureditev, ki določa dodelitev dajatve kot samodejne ugodnosti za otroka - Neprekrivanje družinskih dajatev)
   2013/C 367/16
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Caisse nationale des prestations familiales

      Toženi stranki: Salim Lachheb, Nadia Lachheb

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Cour de cassation du Grand-Duché de Luksemburg – Razlaga členov 1(u)(i), 3, 4(1)(h) in 76 Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 35) – Razlaga členov 18 PDEU in 45 PDEU, člena 7 Uredbe Sveta št. 1612/68 (EGS) z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 15) in člena 10 Uredbe Sveta (EGS) št. 574/72 z dne 21. marca 1972 o določitvi postopka za izvajanje Uredbe (EGS) št. 1408/71 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 83) – Pojem „družinska dajatev“ – Dopustnost nacionalne ureditve, v kateri je določena dodelitev dajatve za otroke iz naslova znižanja davka delavcem, ki poklicno dejavnost opravljajo na ozemlju druge države članice – Enako obravnavanje – Odložitev dodelitve družinske dajatve v državi zaposlitve do izenačitve z zneskom dajatve, ki je določen v zakonodaji države prebivališča – Pravila o neprekrivanju

      Izrek

   Člena 1(u)(i) in 4(1)(h) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, v različici po spremembi in posodobitvi z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 647/2005 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 13. aprila 2005, je treba razlagati tako, da je dajatev, kot je bonus za otroka, uveden z zakonom z dne 21. decembra 2007 o bonusu za otroka, družinska dajatev v smislu te uredbe.

      (1)  UL C 200, 7.7.2012.


title: Zadeva T-381/08: Sklep Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2012 – DAI proti Komisiji ( „Kmetijstvo — Sladkor — Začasna shema za prestrukturiranje industrije sladkorja v Skupnosti — Uredbi (ES) št. 320/2006 in 928/2006 — Odločba 2008/445/ES — Retroaktivna pomoč za prestrukturiranje“ )

text:
               20.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/9

         Sklep Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2012 – DAI proti Komisiji
   (Zadeva T-381/08) (1)

   (Kmetijstvo - Sladkor - Začasna shema za prestrukturiranje industrije sladkorja v Skupnosti - Uredbi (ES) št. 320/2006 in 928/2006 - Odločba 2008/445/ES - Retroaktivna pomoč za prestrukturiranje)
   2012/C 319/16
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: DAI – Sociedade de Desenvolvimento Agro-Industrial, SA (Coruche, Portugalska) (zastopniki: sprva J. da Cruz Vilaça, L. Romão in A. Mestre, nato R. Oliveira, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Afonso in P. Rossi, zastopnika)

      Predmet

   Odločba Komisije z dne 11. junija 2008 o določitvi zneskov na državo članico retroaktivne pomoči za prestrukturiranje za pridelovalce in podjetja, ki so se prestrukturirali v tržnih letih 2006/2007 in 2007/2008 v okviru začasne sheme za prestrukturiranje industrije sladkorja v Skupnosti (UL L 156, str. 20).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               DAI – Sociedade de Desenvolvimento Agro-Industrial, SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 313, 6.12.2008.


title: Zadeva T-240/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. junija 2011 – Heineken Nederland in Heineken proti Komisiji ( „Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Nizozemski trg piva — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Dokaz kršitve — Vpogled v spis — Globa — Načelo enakega obravnavanja — Razumen rok“ )

text:
               30.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. junija 2011 – Heineken Nederland in Heineken proti Komisiji
   (Zadeva T-240/07) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Nizozemski trg piva - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Dokaz kršitve - Vpogled v spis - Globa - Načelo enakega obravnavanja - Razumen rok)
   2011/C 226/46
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Heineken Nederland BV (Zoeterwoude, Nizozemska) in Heineken NV (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnika: T. Ottervanger in M. de Jong, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva A. Bouquet, S. Noë in A. Nijenhuis, nato A. Bouquet in S. Noë, zastopnika, skupaj z M. Slotboom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C(2007) 1697 z dne 18. aprila 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] (zadeva COMP/B/37.766 – Nizozemski trg piva), in, podredno, predlog za zmanjšanje globe, naložene tožečima strankama.

      Izrek

               1.

               Člen 1 Odločbe Komisije C(2007) 1697 z dne 18. aprila 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] (zadeva COMP/B/37.766 – Nizozemski trg piva) je razglašen za ničnega v delu, v katerem je Evropska komisija ugotovila, da sta družbi Heineken NV in Heineken Nederland BV sodelovali pri kršitvi, ki je vključevala občasno usklajevanje tržnih pogojev – ki se niso nanašali na cene – za posamezne kupce v maloprodajnih obratih na Nizozemskem.

               2.

               Znesek globe, solidarno naložene družbi Heineken in družbi Heineken Nederland v členu 3(a) Odločbe C(2007) 1697, znaša 197 985 937,5 EUR.

               3.

               Tožba se v preostalem zavrne.

               4.

               Družbi Heineken in Heineken Nederland nosita dve tretjini svojih stroškov in stroškov Evropske komisije.

               5.

               Komisija nosi tretjino svojih stroškov in stroškov družb Heineken in Heineken Nederland.

      (1)  UL C 211, 8.9.2007.


title: Zadeva C-497/11 P: Sklep Sodišča z dne 10. oktobra 2012 – Helenska republika proti Evropski komisiji (Pritožba — ESRR — Znižanje finančne pomoči — Operativni program v okviru cilja št. 1 (1994-1999), „Cestni dostop in cestni sistemi“ v Grčiji — Dodelitev pomožnih nalog tretjim s strani Komisije — Poklicna skrivnost — Stopnja finančnega popravka — Polje proste presoje Komisije — Sodni nadzor)

text:
               6.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 101/3

         Sklep Sodišča z dne 10. oktobra 2012 – Helenska republika proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-497/11 P) (1)

   (Pritožba - ESRR - Znižanje finančne pomoči - Operativni program v okviru cilja št. 1 (1994-1999), „Cestni dostop in cestni sistemi“ v Grčiji - Dodelitev pomožnih nalog tretjim s strani Komisije - Poklicna skrivnost - Stopnja finančnega popravka - Polje proste presoje Komisije - Sodni nadzor)
   2013/C 101/04
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Pritožnica: Helenska republika (zastopniki: P. Mylonopoulos in K. Boskovits, agenta, skupaj z G. Michailopoulosom, dikigoros)

      Druga stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Steiblytė in D. Triantafyllou, agenta)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 13. julija 2011 v zadevi Grčija proti Komisiji (T-81/09) s katero je Splošno sodišče za nično razglasilo ničnostno tožbo zoper odločbo Komisije C(2008) 8573 z dne 15. decembra 2008, v delu, v katerem je bila znižana finančna pomoč iz Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR), ki je bila prvotno dodeljena v korist operativnega programa, v okviru cilja 1 (1994-1999), „Cestni dostop in cestni sistemi“ v Grčiji

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 340, 19.11.2011.


20150731043617002015/C 270/453082015TC27020150817SL01SLINFO_JUDICIAL20150603363721Zadeva T-308/15: Tožba, vložena 3. junija 2015 – Reisenthel/UUNT (keep it easy)
 ---documentbreak--- C2702015SL3610120150603SL0045361372Tožba, vložena 3. junija 2015 – Reisenthel/UUNT (keep it easy)
   (Zadeva T-308/15)2015/C 270/45Jezik postopka: nemščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Peter Reisenthel (Gilching, Nemčija) (zastopnik: E. Aliki Busse, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „keep it easy“ – prijava št. 12877924

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 26. marca 2015 v zadevi R 2659/2014-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka predlaga:

            —

            naj se izpodbijana odločba razveljavi;

            —

            naj se UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

            —

            Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-505/12: Tožba, vložena 19. novembra 2012 – Compagnie des montres Longines, Francillon proti UUNT – Cheng (B)

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/63

         Tožba, vložena 19. novembra 2012 – Compagnie des montres Longines, Francillon proti UUNT – Cheng (B)
   (Zadeva T-505/12)
   2013/C 26/125
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Compagnie des montres Longines, Francillon SA (Saint-Imier, Švica) (zastopnik: P. González-Bueno Catalán de Ocón, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Xiuxiu Cheng (Budimpešta, Madžarska)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo petega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 14. septembra 2012 v zadevi R 193/2012-5 in

               —

               toženi stranki in drugi stranki pred odborom za pritožbe naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka v črni in beli barvi „B“ za proizvode iz razredov 9 in 25 – prijava znamke Skupnosti št. 8483562

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: registracija mednarodne znamke št. 401319 figurativne znamke, ki predstavlja napravo z razprtimi krili z geometrijskim vzorcem na sredini, za proizvode iz razredov 7, 9 in 14

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 8(1)(b) in 8(5) Uredbe Sveta št. 207/2009