title: Zadeva T-643/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. novembra 2019 – August Wolff/EUIPO – Faes Farma (DermoFaes) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Evropske unije DermoFaes – Prejšnja besedna znamka Evropske unije Dermowas – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/46

      Sodba Splošnega sodišča z dne 28. novembra 2019 – August Wolff/EUIPO – Faes Farma (DermoFaes)
      (Zadeva T-643/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije DermoFaes - Prejšnja besedna znamka Evropske unije Dermowas - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2020/C 19/55)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel (Bielefeld, Nemčija) (zastopnik: A. Thünken, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: J. Ivanauskas in H. O'Neill, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Faes Farma, SA (Lamiaco-Leioa, Španija) (zastopnika: A. Vela Ballesteros in S. Fernandez Malvar, odvetnika)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 14. junija 2018 (zadeva R 1842/2017-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Dr. August Wolff in Faes Farma.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov, ki sta jih priglasila Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in Faes Farma, SA, vključno s stroški, ki jih je slednja priglasila pred odborom za pritožbe pri EUIPO.

         (1)  UL C 16, 14.1.2019.


title: Zadeva C-849/19: Tožba, vložena 21. novembra 2019 – Evropska komisija/Helenska republika

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/36

      Tožba, vložena 21. novembra 2019 – Evropska komisija/Helenska republika
      (Zadeva C-849/19)
      (2020/C 19/38)
      Jezik postopka: grščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Bouchagiar, C. Hermes)

         Tožena stranka: Helenska republika

         Predloga tožeče stranke

      Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je Helenska republika kršila obveznosti, ki jih ima na podlagi členov 4(4) in 6(1) Direktive 92/43/EGS (1) ter na podlagi Pogodbe o delovanju Evropske unije, ker ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za določitev primernih ciljev ohranjanja in primernih ohranitvenih ukrepov glede 239 območij, pomembnih za Skupnosti (OPS), ki se nahajajo na grškem ozemlju in ki so zajeta z Odločbo Komisije 2006/613/EGS z dne 19. julija 2006 (2), v določenem roku;

                  —

                  Helenski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Evropska komisija meni, da Helenska republika ni določila primernih obveznosti ohranjanja glede 239 območij, pomembnih za Skupnosti, ki se nahajajo na grškem ozemlju, v določenem roku.
      Evropska komisija poleg tega meni, da Helenska republika ni določila niti primernih ohranitvenih ukrepov glede 239 območij, pomembnih za Skupnosti, ki se nahajajo na grškem ozemlju, v določenem roku.
      Zato naj bi Helenska republika kršila člena 4(4) in 6(1) Direktive 92/43/EGS ter Pogodbo o delovanju Evropske unije.

         (1)  Direktiva Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 102).

         (2)  Odločba Komisije z dne 19. julija 2006 o sprejetju seznama območij v sredozemski biogeografski regiji, pomembnih za Skupnost, v skladu z Direktivo Sveta 92/43/EGS (UL 2006, L 259, str. 1).


title: Zadeva C-801/18: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 5. septembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil supérieur de la Sécurité sociale – Luksemburg) – EU/Caisse pour l'avenir des enfants (Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Prosto gibanje delavcev – Enako obravnavanje – Člen 45 PDEU – Uredba (ES) št. 883/2004 – Člen 4 – Konvencija o socialni varnosti, sklenjena med državo članico zaposlitve in tretjo državo – Družinski prejemki – Uporaba za obmejnega delavca, ki ni niti državljan niti rezident ene od držav pogodbenic konvencije)

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/4

      Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 5. septembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil supérieur de la Sécurité sociale – Luksemburg) – EU/Caisse pour l'avenir des enfants
      (Zadeva C-801/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Prosto gibanje delavcev - Enako obravnavanje - Člen 45 PDEU - Uredba (ES) št. 883/2004 - Člen 4 - Konvencija o socialni varnosti, sklenjena med državo članico zaposlitve in tretjo državo - Družinski prejemki - Uporaba za obmejnega delavca, ki ni niti državljan niti rezident ene od držav pogodbenic konvencije)
      (2020/C 19/05)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil supérieur de la Sécurité sociale

         Stranki

         Pritožnik: EU

         Nasprotna stranka: Caisse pour l'avenir des enfants

         Izrek

      Člen 45 PDEU v povezavi s členom 4 Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti je treba razlagati tako, da nasprotuje zavrnitvi pristojnih organov prve države članice, da bi državljanu druge države članice, ki dela v prvi državi članici, ne da bi v njej prebival, izplačali družinske prejemke za njegovega otroka, ki s svojo materjo prebiva v tretji državi, če v zvezi z istimi pogoji dodelitve teh prejemkov ti organi na podlagi mednarodne dvostranske konvencije, sklenjene med prvo državo članico in to tretjo državo, priznajo pravico do družinskih prejemkov za svoje državljane in rezidente, razen če lahko ti organi navedejo objektivno utemeljitev za svojo zavrnitev.

         (1)  UL C 82, 4.3.2019.


title: Zadeva C-779/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de grande instance de Paris (Francija) 22. oktobra 2019 – AV/BNP Paribas Personal Finance SA, Procureur de la République

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/24

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de grande instance de Paris (Francija) 22. oktobra 2019 – AV/BNP Paribas Personal Finance SA, Procureur de la République
      (Zadeva C-779/19)
      (2020/C 19/27)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal de grande instance de Paris

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: AV

         Toženi stranki: BNP Paribas Personal Finance SA, Procureur de la République

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali Direktiva 93/13 (1), če se razlaga z vidika načela učinkovitosti, v zadevi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, nasprotuje uporabi pravil o zastaranju v naslednjih primerih: (a) za ugotovitev nepoštenosti pogoja, (b) za morebitna vračila, (c) če je potrošnik tožeča stranka in (d) če je potrošnik tožena stranka, vključno v postopku z nasprotnim zahtevkom?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje v celoti ali delno nikalen, ali Direktiva 93/13, če se razlaga z vidika načela učinkovitosti, v zadevi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, nasprotuje uporabi nacionalne sodne prakse, ki kot začetek teka zastaralnega roka določa datum sprejetja kreditne ponudbe, in ne datum nastanka resnih finančnih težav?

                  3.

                  Ali so pogoji, kot so ti iz postopka v glavni stvari, ki med drugim določajo, da je švicarski frank obračunska valuta in evro plačilna valuta, zaradi česar valutno tveganje nosi kreditojemalec, del glavnega predmeta pogodbe v smislu člena 4(2) Direktive 93/13 ob neizpodbijanju zneska stroškov menjave in ob obstoju pogojev, ki na določene datume predvidevajo možnost, da kreditojemalec uveljavlja možnost pretvorbe v evre po vnaprej določeni formuli?

                  4.

                  Ali Direktiva 93/13, če se razlaga z vidika načela učinkovitosti iz prava Skupnosti, nasprotuje nacionalni sodni praksi, v skladu s katero so pogoj ali skupina pogojev, kot so sporni pogoji iz postopka v glavni stvari, „jasni in razumljivi“ v smislu te direktive, če:

                              —

                              so v predhodni kreditni ponudbi podrobno predstavljeni devizni posli, izvršeni med trajanjem kredita, in je natančno navedeno, da se bo uporabil menjalni tečaj evro/švicarski frank, ki bo veljal dva delovna dneva pred datumom dogodka, ki določa posel, in ki bo objavljen na spletni strani Evropske centralne banke;

                              —

                              je v ponudbi navedeno, da kreditojemalec sprejme devizne posle iz švicarskih frankov v evre in iz evrov v švicarske franke, ki so potrebni za delovanje in vračilo kredita, ter da bo dajalec kredita preostali znesek mesečnih plačil v evrih pretvoril v švicarske franke po plačilu dodatnih stroškov kredita;

                              —

                              je v ponudbi navedeno, da če je znesek po deviznem poslu nižji od zapadlega obroka v švicarskih frankih, bo amortizacija glavnice manj hitra, morebitni delež neamortizirane glavnice na podlagi zapadlega obroka pa bo vpisan v negativni saldo računa v švicarskih frankih, poleg tega je pojasnjeno, da se bo amortizacija glavnice kredita spreminjala glede na zvišanje ali znižanje menjalnega tečaja, uporabljenega za mesečna plačila, ter da se lahko zaradi te spremembe podaljša ali skrajša amortizacijska doba kredita in glede na okoliščine spremenijo skupni stroški vračila;

                              —

                              so v členih „interni račun v evrih“ in „interni račun v švicarskih frankih“ podrobno predstavljeni posli, ki se izvedejo ob vsakem plačilu obroka v dobro in v breme vsakega računa, v pogodbi pa je pregledno predstavljeno konkretno delovanje mehanizma pretvorbe tuje valute; in ponudba zlasti ne vsebuje niti izrecne navedbe „valutnega tveganja“, ki ga nosi kreditojemalec, če prihodkov ne prejema v obračunski valuti, niti izrecne navedbe „obrestnega tveganja“?

                  5.

                  Če bi bil odgovor na četrto vprašanje pritrdilen, ali Direktiva 93/13, če se razlaga z vidika načela učinkovitosti iz prava Skupnosti, nasprotuje nacionalni sodni praksi, v skladu s katero so pogoj ali skupina pogojev, kot so sporni pogoji iz postopka v glavni stvari, „jasni in razumljivi“ v smislu te direktive, če je elementom, omenjenim v četrtem vprašanju, dodana le simulacija 5,37-odstotnega znižanja plačilne valute glede na obračunsko valuto v pogodbi s prvotnim trajanjem 25 let, brez druge navedbe izrazov, kot sta „tveganje“ ali „težava“?

                  6.

                  Ali dokazno breme glede „jasnosti in razumljivosti“ pogoja v smislu Direktive 93/13, vključno glede okoliščin sklenitve pogodbe, nosi ponudnik ali potrošnik?

                  7.

                  Če dokazno breme glede jasnosti in razumljivosti pogoja nosi ponudnik, ali Direktiva 93/13 nasprotuje nacionalni sodni praksi, v kateri se ob obstoju dokumentov o prodajnih metodah šteje, da morajo kreditojemalci dokazati, prvič, da so bili naslovniki informacij iz teh dokumentov in, drugič, da jih je nanje naslovila banka, ali pa se, nasprotno, zahteva, da ti elementi pomenijo domnevo, da so bile informacije iz teh dokumentov – tudi ustno – zagotovljene kreditojemalcem, to je izpodbojno domnevo, ki jo mora ovreči ponudnik, saj mora ta odgovarjati za informacije, ki jih predstavijo njegovi izbrani posredniki?

                  8.

                  Ali je lahko obstoj znatnega neravnotežja podan v pogodbi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v kateri obe stranki nosita valutno tveganje, ker ima na eni strani ponudnik na voljo boljša sredstva od potrošnika, da predvidi valutno tveganje, in ker je na drugi strani tveganje, ki ga nosi ponudnik, omejeno, medtem ko tveganje, ki ga nosi potrošnik, ni?

         (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 28).


title: Zadeva T-731/19: Tožba, vložena 29. oktobra 2019 – Arris Global/Komisija

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/57

      Tožba, vložena 29. oktobra 2019 – Arris Global/Komisija
      (Zadeva T-731/19)
      (2020/C 19/69)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Arris Global Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: J. Lesar, Solicitor, in K. Beal, QC)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep, ki ga je Evropska komisija sprejela 2. aprila 2019 o državni pomoči SA.44896, ki jo je Združeno kraljestvo izvedlo v zvezi z nadzorovanimi tujimi družbami z izjemo pri financiranju skupin, razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja devet tožbenih razlogov.

                  1.

                  V okviru prvega tožbenega razloga trdi, da je Komisija napačno uporabila člen 107(1) PDEU in/ali storila očitno napako pri presoji pri izbiri referenčnega okvira za analizo davčnega sistema. Komisija bi morala obravnavati referenčni okvir kot sistem davka od dohodkov pravnih oseb v Združenem kraljestvu, ne pa le samega sistema nadzorovanih tujih družb.

                  2.

                  V okviru drugega tožbenega razloga zatrjuje, da je Komisija napačno uporabila pravo pri uporabi člena 107(1) PDEU in/ali storila očitno napako pri presoji s pomanjkljivim pristopom k analizi sistema nadzorovanih tujih družb. Komisija je v točkah od 124 do 126 obrazložitve izpodbijanega sklepa napačno obravnavala določbe poglavja 9 dela 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 kot obliko odstopanja od splošne davčne obveznosti iz poglavja 5.

                  3.

                  V okviru tretjega tožbenega razloga trdi, da je Komisija napačno uporabila pravo pri uporabi člena 107(1) PDEU, ker je v točkah od 127 do 151 obrazložitve izpodbijanega sklepa ugotovila, da je bilo merilo selektivnosti izpolnjeno, podjetja v dejansko in pravno primerljivih položajih pa so bila obravnavana različno.

                  4.

                  V okviru četrtega tožbenega razloga navaja, da je 75-odstotna oprostitev v skladu z oddelkom 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 upravičena z naravo in celotno strukturo davčnega sistema.

                  5.

                  V okviru petega tožbenega razloga trdi, da obdavčitev nadzorovanih tujih družb, ki izpolnjujejo pogoje za odstopanje iz navedenega poglavja 9 kot razred, krši pravico tožečih strank do ustanavljanja v nasprotju s členom 49 PDEU.

                  6.

                  V okviru šestega tožbenega razloga trdi, da je bila storjena očitna napaka pri presoji v zvezi s 75-odstotno oprostitvijo in problemom fiksnega razmerja.

                  7.

                  V okviru sedmega tožbenega razloga trdi, da sklep Komisije ni v skladu s splošnima načeloma prava Unije v zvezi s prepovedjo diskriminacije in enakosti.

                  8.

                  V okviru osmega tožbenega razloga navaja, da je Komisija napačno uporabila pravo, ker je uporabila po analogiji ali se zanašala na pogoje Direktive (EU) 2016/1164 (1), ki se ne bi smela uporabiti ratione temporis.

                  9.

                  V okviru devetega tožbenega razloga zatrjuje, da je Komisija napačno uporabila pravo pri uporabi člena 107(1) PDEU, ker je v točki 176 obrazložitve izpodbijanega sklepa ugotovila, da razred upravičencev obstaja (ki vključuje tožečo stranko) in da je dobila pomoč, ki jo je bilo treba vrniti v skladu s členom 2(1) izpodbijanega sklepa.

         (1)  Direktiva Sveta (EU) 2016/1164 z dne 12. julija 2016 o določitvi pravil proti praksam izogibanja davkom, ki neposredno vplivajo na delovanje notranjega trga (UL 2016, L 193, str. 1).


title: Zadeva C-856/19: Tožba, vložena 25. novembra 2019 – Evropska komisija/Madžarska

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/37

      Tožba, vložena 25. novembra 2019 – Evropska komisija/Madžarska
      (Zadeva C-856/19)
      (2020/C 19/39)
      Jezik postopka: madžarščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Perrin in A. Sipos, agenta)

         Tožena stranka: Madžarska

         Predloga tožeče stranke

      Komisija Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da Madžarska ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 10(2) in (3) Direktive Sveta 2011/64/EU z dne 21. junija 2011 o strukturi in stopnjah trošarine, ki velja za tobačne izdelke, (1) s tem, da je po izteku prehodnega obdobja do 31. decembra 2017 uporabila skupno trošarino, nižjo od 60 % tehtane povprečne drobnoprodajne cene cigaret, sproščenih v porabo, in s tem, da je obračunala trošarino, nižjo od 115 EUR, za 1 000 cigaret.

                  —

                  Madžarski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      V skladu s členom 10(2) Direktive Sveta 2011/64/EU z dne 21. junija 2011 o strukturi in stopnjah trošarine, ki velja za tobačne izdelke znaša skupna trošarina za cigarete od 1. januarja 2014 vsaj 60 % tehtane povprečne drobnoprodajne cene cigaret, sproščenih v porabo, razen če znaša trošarina vsaj 115 EUR za 1 000 cigaret. Ker Madžarska uporablja trošarino, nižjo od 115 EUR, za 1 000 cigaret, za navedeno državo članico velja obveznost določitve trošarine, ki znaša vsaj 60 % tehtane povprečne cene.
      S členom 10(2), tretji pododstavek, Direktive 2011/64/EU je bilo za doseganje te višine trošarine Madžarski in sedmim drugim državam članicam odobreno prehodno obdobje do 31. decembra 2017. V skladu s členom 10(2) in (3) Direktive 2011/64/EU bi morale te države članice po izteku navedenega obdobja doseči določene mejne vrednosti trošarine.
      Komisija meni, da Madžarska po izteku prehodnega obdobja ni dosegla mejnih vrednosti trošarine, določenih v členu 10(2) in (3) Direktive 2011/64/EU, in da navedena država članica od 31. decembra 2017 še naprej uporablja trošarino, ki je nižja od mejnih vrednosti, določenih v tej direktivi.

         (1)  Direktiva Sveta 2011/64/EU z dne 21. junija 2011 o strukturi in stopnjah trošarine, ki velja za tobačne izdelke (UL 2011, L 176, str. 24).


title: Zadeva C-262/19: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 11. julija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Polymeles Protodikeio Athinon – Grčija) – RM, SN/Agrotiki Trapeza Ellados (Predhodno odločanje – Člen 53(2) in člen 94 Poslovnika Sodišča – Državne pomoči – Ustanovitev hipotek v zavarovanje bančnih posojil, odobrenih kmetom – Nacionalna zakonodaja, s katero je določena zgornja meja zneska, za katerega se ustanovijo hipoteke – Nezadostna navedba razlogov, ki so predložitvenemu sodišču vzbudili dvom glede razlage določb prava Unije – Očitna nedopustnost)

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/5

      Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 11. julija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Polymeles Protodikeio Athinon – Grčija) – RM, SN/Agrotiki Trapeza Ellados
      (Zadeva C-262/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 53(2) in člen 94 Poslovnika Sodišča - Državne pomoči - Ustanovitev hipotek v zavarovanje bančnih posojil, odobrenih kmetom - Nacionalna zakonodaja, s katero je določena zgornja meja zneska, za katerega se ustanovijo hipoteke - Nezadostna navedba razlogov, ki so predložitvenemu sodišču vzbudili dvom glede razlage določb prava Unije - Očitna nedopustnost)
      (2020/C 19/06)
      Jezik postopka: grščina

         Predložitveno sodišče

      Polymeles Protodikeio Athinon

         Stranki

         Tožeči stranki: RM, SN

         Tožena stranka: Agrotiki Trapeza Ellados

         Izrek

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Polymeles Protodikeio Athinon (okrožno sodišče v Atenah, Grčija) z odločbo z dne 8. februarja 2019, je očitno nedopusten.

         (1)  UL C 187, 3.6.2019.


title: Zadeva C-569/17: Sklep predsednika Sodišča z dne 10. julija 2019 – Evropska komisija/Kraljevina Španija, intervenientka: Francoska republika

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/38

      Sklep predsednika Sodišča z dne 10. julija 2019 – Evropska komisija/Kraljevina Španija, intervenientka: Francoska republika
      (Zadeva C-569/17) (1)

      (2020/C 19/40)
      Jezik postopka: španščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 392, 20.11.2017.


title: Zadeva T-79/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 18. novembra 2019 – Lantmännen in Lantmännen Agroetanol/Komisija

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/58

      Sklep Splošnega sodišča z dne 18. novembra 2019 – Lantmännen in Lantmännen Agroetanol/Komisija
      (Zadeva T-79/19) (1)

      (2020/C 19/70)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 131, 8.4.2019.


title: Zadeva C-580/18: Sklep predsednika Sodišča šestega senata z dne 14. avgusta 2019 – Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH/Lotte Co. Ltd, Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/38

      Sklep predsednika Sodišča šestega senata z dne 14. avgusta 2019 – Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH/Lotte Co. Ltd, Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
      (Zadeva C-580/18) (1)

      (2020/C 19/41)
      Jezik postopka: nemščina
      Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 25, 21.1.2019.


title: Zadeva C-491/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Poljska) 27. julija 2018 – Mennica Wrocławska sp. z o.o./Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/6

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Poljska) 27. julija 2018 – Mennica Wrocławska sp. z o.o./Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu
      (Zadeva C-491/18)
      (2020/C 19/07)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Mennica Wrocławska sp. z o.o.

         Tožena stranka: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu
      Sodišče (deseti senat) je s sklepom z dne 13. decembra 2019 razsodilo, da je treba člen 168(a), člen 178(a) in člen 226 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2010/45/EU z dne 13. julija 2010, razlagati tako, da nasprotujejo temu, da nacionalni davčni organi davčnemu zavezancu zavrnejo pravico do odbitka vstopnega davka na dodano vrednost, ki je bil dolgovan ali plačan, zgolj zato, ker je na računih napačno navedena vrsta blaga, ki je predmet zadevnih transakcij, čeprav je davčni zavezanec, preden so mu davčni organi izdali odločbo, tem organom predložil dokumente in pojasnila, ki so potrebni za določitev dejanskega predmeta teh transakcij in ki potrjujejo njihovo resničnost.


title: Zadeva T-537/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 12. novembra 2019 – DK/GSA

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/58

      Sklep Splošnega sodišča z dne 12. novembra 2019 – DK/GSA
      (Zadeva T-537/19) (1)

      (2020/C 19/71)
      Jezik postopka: francoščina
      Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 328, 30.9.2019.


title: Zadeva C-583/19 P: Pritožba, ki jo je Belén Bernaldo de Quirós vložil 30. julija 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 5. junija 2019 v zadevi T-273/18, Bernaldo de Quirós/Komisija

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/6

      Pritožba, ki jo je Belén Bernaldo de Quirós vložil 30. julija 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 5. junija 2019 v zadevi T-273/18, Bernaldo de Quirós/Komisija
      (Zadeva C-583/19 P)
      (2020/C 19/08)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnica: Belén Bernaldo de Quirós (zastopnica: M. Casado García-Hirschfeld, avocate)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlogi

                  —

                  Sodba z dne 5. junija 2019, Bernaldo de Quirós/Komisija (T-273/18), naj se razveljavi;

                  —

                  ugodi naj se predlogom, ki so bili podani na prvi stopnji;

                  —

                  Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka na obeh stopnjah.

         Pritožbeni razlog in bistvene trditve

      Pritožnica v pritožbi uveljavlja en sam pritožbeni razlog, ki se nanaša na izkrivljanje dejstev, očitno napako pri presoji in na to, da je obrazložitev pravno pomanjkljiva.
      Pritožnica je z drugim tožbenim razlogom v tožbi, vloženi pri Splošnem sodišču, zatrjevala kršitev načela spoštovanja pravice do obrambe v okviru člena 3 Priloge IX h Kadrovskim predpisom. Splošno sodišče je o tem tožbenem razlogu odločilo v točkah od 81 do 94 izpodbijane sodbe.
      Pritožnica meni, da so ugotovitve splošnega sodišča vsebinsko napačne. Meni, da je bilo v izpodbijani sodbi pravo napačno uporabljeno, prvič, ker interna pravila ne morejo upravičevati neuporabe določbe Kadrovskih predpisov, in drugič, ker zadevne splošne izvedbene določbe ne določajo prenosa pristojnosti organa za imenovanja. Nazadnje, pri razlagi določb člena 3 Priloge IX h Kadrovskim predpisom in člena 4(4) splošnih izvedbenih določb naj bi bila podana obrazložitev, ki je pravno pomanjkljiva.


title: Zadeva C-751/18: Sklep predsednika Sodišča z dne 29. avgusta 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa - CAAD) – Portugalska) – Totalmédia – Marketing Directo e Publicidade SA/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/39

      Sklep predsednika Sodišča z dne 29. avgusta 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa - CAAD) – Portugalska) – Totalmédia – Marketing Directo e Publicidade SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Zadeva C-751/18) (1)

      (2020/C 19/42)
      Jezik postopka: portugalščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 82, 4.3.2019.


title: Zadeva C-655/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Alba Julia (Romunija) 30. avgusta 2019 – LN/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sibiu, Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/8

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Alba Julia (Romunija) 30. avgusta 2019 – LN/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sibiu, Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov
      (Zadeva C-655/19)
      (2020/C 19/10)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Curtea de Apel Alba Julia

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Nasprotna stranka (tožeča stranka na prvi stopnji): LN

         Pritožnika (toženi stranki na prvi stopnji): Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sibiu, Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali člen 2 Direktive 2006/112 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) nasprotuje temu, da se transakcija, s katero zavezanec kot upnik pridobi nepremičnino, ki je predmet izvršbe, in jo čez nekaj časa proda za povračilo zneska odobrenega posojila, šteje za ekonomsko dejavnost izkoriščanja premoženja v stvareh ali pravicah, ki je namenjeno trajnemu doseganju dohodka?

                  2.

                  Ali se subjekt, ki je izvedel tako pravno transakcijo, lahko šteje za davčnega zavezanca v smislu člena 9 Direktive 2006/112?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. Novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).


title: Zadeva C-709/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 25. septembra 2019 – Vereniging van Effectenbezitters/BP plc

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/9

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 25. septembra 2019 – Vereniging van Effectenbezitters/BP plc
      (Zadeva C-709/19)
      (2020/C 19/11)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Vereniging van Effectenbezitters

         Tožena stranka: BP plc

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                              a.

                              Ali je treba člen 7(2) [Uredbe Bruselj Ia] razlagati tako, da neposreden nastanek čisto finančne škode na nizozemskem skrbniškem računu ali skrbniškem računu banke in/ali investicijskega podjetja s sedežem na Nizozemskem – ta škoda pa je posledica naložbenih odločitev, sprejetih pod vplivom splošnih svetovno razširjenih, vendar nepravilnih, nepopolnih in zavajajočih informacij mednarodne družbe, ki kotira na borzi – pomeni zadostno navezno okoliščino za mednarodno pristojnost nizozemskega sodišča na podlagi kraja nastanka škode (v nadaljevanju: Erfolgsort)?

                              b.

                              Če je odgovor nikalen: ali se za utemeljitev pristojnosti nizozemskega sodišča zahtevajo dodatne okoliščine, in katere so te okoliščine? Ali dodatne okoliščine, ki so navedene [spodaj v točki 7], zadostujejo za pristojnost nizozemskega sodišča?

                  2.

                  Ali je odgovor na prvo vprašanje drugačen, če gre za tožbo, ki jo na podlagi člena 3:305a BW vloži združenje, katerega cilj je na lastno pobudo zastopati kolektivne interese vlagateljev, ki so utrpeli škodo, kot je opredeljena v prvem vprašanju, posledica česar je med drugim, da niso ugotovljeni niti stalno prebivališče zgoraj navedenih vlagateljev niti posebne okoliščine posameznih nakupnih transakcij ali posameznih odločitev, da se ne prodajo delnice, ki so že v lasti?

                  3.

                  Če je nizozemsko sodišče pristojno, da v skladu s členom 7, točka 2, Uredbe Bruselj Ia odloča o tožbi, vloženi na podlagi člena 3:305a Bw, ali je potem to sodišče na podlagi člena 7(2) Uredbe Bruselj Ia tudi mednarodno pristojno in krajevno pristojno v državi za odločanje o vseh pozneje vloženih posamičnih odškodninskih tožbah vlagateljev, ki so utrpeli škodo v smislu prvega vprašanja?

                  4.

                  Če je nizozemsko sodišče v smislu tretjega vprašanja sicer mednarodno pristojno, ni pa krajevno pristojno v državi za odločanje o vseh posamičnih odškodninskih tožbah vlagateljev, ki so utrpeli škodo v smislu prvega vprašanja, ali se potem krajevna pristojnost v državi določi po stalnem prebivališču oškodovanega vlagatelja, sedežu banke, pri kateri ima ta vlagatelj odprt osebni bančni račun, sedežu banke, pri kateri je voden skrbniški račun, ali po kateri drugi navezni okoliščini?


title: Zadeva C-719/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 30. septembra 2019 – FS/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/10

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 30. septembra 2019 – FS/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (Zadeva C-719/19)
      (2020/C 19/12)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Raad van State

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: FS

         Tožena stranka: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 15(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, (1) …) razlagati tako, da je odločba o odstranitvi državljana Unije z ozemlja države članice gostiteljice, izdana na podlagi te določbe, izpolnjena in da ta odločba nima več pravnih posledic, takoj ko je ta državljan Unije v roku, določenem za prostovoljni odhod, očitno prostovoljno zapustil ozemlje države članice gostiteljice?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali ima ta državljan Unije pri takojšnjem ponovnem vstopu v državo članico gostiteljico pravico iz člena 6(1) Direktive 2004/38 do prebivanja do treh mesecev v državi članici gostiteljici ali pa lahko država članica gostiteljica izda novo odločbo o odstranitvi, da prepreči, da državljan Unije ponovno kadarkoli vstopi za kratko obdobje?

                  3.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali mora potem v tem primeru ta državljan Unije za določeno obdobje ostati zunaj ozemlja države članice gostiteljice, in kako dolgo je to obdobje?

         (1)  str. 46.


title: Zadeva C-720/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Düsseldorf (Nemčija) 30. septembra 2019 – GR/Stadt Duisburg

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/10

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Düsseldorf (Nemčija) 30. septembra 2019 – GR/Stadt Duisburg
      (Zadeva C-720/19)
      (2020/C 19/13)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgericht Düsseldorf

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: GR

         Tožena stranka: Stadt Duisburg

         Vprašanjiza predhodno odločanje

                  1.

                  Ali lahko družinski član turškega delavca, katerega pravice nastanejo na podlagi družinske vezi s tem delavcem v skladu s členom 7(1) Sklepa Pridružitvenega sveta EGS-Turčija št. 1/80, slednje izgubi, če sprejme državljanstvo države članice gostiteljice, ob tem pa izgubi dosedanje državljanstvo?

                  2.

                  Če je treba na prvo vprašanje odgovoriti pritrdilno: ali se lahko družinski član turškega delavca v opisanem položaju še naprej sklicuje na pravice iz člena 7 Sklepa Pridružitvenega sveta EGS-Turčija št. 1/80, ker je s tem, ko je ponovno sprejel prejšnje državljanstvo, izgubil državljanstvo države članice gostiteljice?


title: Zadeva C-738/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) 7. oktobra 2019 – A/B, C

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/11

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) 7. oktobra 2019 – A/B, C
      (Zadeva C-738/19)
      (2020/C 19/14)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank Amsterdam

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: A

         Toženi stranki: B, C

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Kako je treba razlagati Direktivo 93/13 (1) in zlasti v njej vsebovano načelo kumulativnega učinka pri presoji vprašanja, ali je nadomestilo, ki ga mora plačati potrošnik, ki ni izpolnil svojih obveznosti, nesorazmerno visoko v smislu točke 1(e) Priloge k tej direktivi, če gre za pogoje glede pogodbenih kazni, ki se nanašajo na različne kršitve pogodbe, za katere glede na njihovo bistvo ni nujno, da so storjene skupaj in ki v obravnavanem primeru tudi dejansko niso bile storjene skupaj? Ali je pri tem pomembno, da se v zvezi s kršitvami pogodbe, na podlagi katerih se zahteva pogodbena kazen, terja tudi nadomestilo v obliki izročitve nezakonito doseženih dobičkov?

         (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL 1993, L 95, str. 29).


title: Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je 17. septembra 2019 vložila Komisija za pritožbe v zvezi z javnimi naročili v zadevi Tak – Malbik ehf. proti islandski upravi za cestni in obalni promet ter družbi Þróttur ehf. (Zadeva E-7/19)2020/C 23/09

text:
               23.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 23/9

      Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je 17. septembra 2019 vložila Komisija za pritožbe v zvezi z javnimi naročili v zadevi Tak – Malbik ehf. proti islandski upravi za cestni in obalni promet ter družbi Þróttur ehf.
      (Zadeva E-7/19)
      (2020/C 23/09)
      Pri Sodišču Efte je bil z dopisom z dne 17. septembra 2019, ki ga je poslala Komisija za pritožbe v zvezi z javnimi naročili (kærunefnd útboðsmála) in ga je tajništvo Sodišča prejelo 23. septembra 2019, vložen zahtevek ‚za svetovalno mnenje v zadevi Tak – Malbik ehf. proti islandski upravi za cestni in obalni promet ter podjetju Þróttur ehf. glede naslednjega vprašanja:

                  Ali se javno naročilo na podlagi javnega razpisa, ki ponudnike zavezuje, da predelujejo nekatere surovine, ki jih zagotovi javni naročnik, in kopičijo zaloge teh surovin v skladu z zahtevami javnega naročnika, šteje za javno naročilo gradenj v smislu Direktive 2014/24/EU, glej zlasti točki 6 in 7 člena 2(1), ali za javno naročilo storitev v smislu imenovane direktive in zlasti člena 2(1)(9)?


title: Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je 18. oktobra 2019 vložil pritožbeni odbor za javna naročila v zadevi Scanteam AS proti norveški vladi (Zadeva E-8/19)2020/C 23/10

text:
               23.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 23/10

      Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je 18. oktobra 2019 vložil pritožbeni odbor za javna naročila v zadevi Scanteam AS proti norveški vladi
      (Zadeva E-8/19)
      (2020/C 23/10)
      Pritožbeni odbor za javna naročila (Klagenemnda for offentlige anskaffelser) je 18. oktobra 2019 pri sodišču Efte vložil zahtevek za svetovalno mnenje v zadevi Scanteam AS proti norveški vladi, ki ga je tajništvo Sodišča Efte prejelo 18. oktobra 2019, glede naslednjega vprašanja:
      Ali se Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju uporablja za postopke javnega naročanja, ki jih izvede diplomatska misija države Efte v tretji državi (zunaj EGP)?


title: Tožba podjetij Abelia in WTW AS proti Nadzornemu organu Efte, vložena 26. novembra 2019 (Zadeva E-9/19)2020/C 23/07

text:
               23.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 23/7

      Tožba podjetij Abelia in WTW AS proti Nadzornemu organu Efte, vložena 26. novembra 2019
      (Zadeva E-9/19)
      (2020/C 23/07)
      Podjetji Abelia in WTW AS, ki ju zastopa odvetnik Espen Bakken iz odvetniške pisarne Arntzen de Besche Advokatfirma AS, P.O. Box 2734, Solli, 0204 Oslo, Norveška, sta 26. novembra 2019 pri Sodišču Efte vložili tožbo proti Nadzornemu organu Efte.
      Tožeči stranki Sodišču Efte predlagata, naj:

                  1.

                  razglasi Odločbo Nadzornega organa Efte št. 57/19/COL z dne 10. julija 2019 za nično;

                  2.

                  Nadzornemu organu Efte naloži plačilo stroškov postopka.

         Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

                  —

                  Podjetje Abelia je trgovinsko združenje in združenje delodajalcev v največji organizaciji delodajalcev na Norveškem, tj. NHO (norveško poslovno in industrijsko združenje).

                  —

                  Podjetje WTW AS je razvijalec programske opreme in član trgovinskega združenja Abelia, ki strankam ponuja inovativne tehnične rešitve v različnih poslovnih segmentih. Prisotno je tudi v sektorju e-zdravja in neposredno konkurira javnim rešitvam na področju e-zdravja, ki jih je Nadzorni organ Efte (v nadaljnjem besedilu: Nadzorni organ) proučeval v izpodbijani odločbi.

                  —

                  Izpodbijana odločba se nanaša na priglašeno financiranje javne družbe, zadolžene za zagotavljanje nacionalne rešitve na področju e-zdravja.

                  —

                  Norveška vlada javno financiranih in medsebojno povezanih dejavnosti na področju e-zdravja ni obravnavala kot državno pomoč, ker niso pomenile „gospodarskih dejavnosti“ v smislu člena 61(1) Sporazuma EGP, vendar je 3. maja 2019 predložila priglasitev zaradi pravne varnosti.

                  —

                  Nadzorni organ je 10. julija 2019 sprejel izpodbijano odločbo na podlagi člena 4(2) Sporazuma o nadzornem organu in sodišču, pri čemer je sklenil, da podjetje Norsk Helsenett SF in norveški direktorat za e-zdravje glede na obstoječo organizacijo norveškega zdravstvenega sektorja ne pomenita „podjetij“ za zagotavljanje rešitev na področju e-zdravja.

                  —

                  Nadzorni organ je v izpodbijani odločbi tudi ugotovil, da priglašeni ukrepi podjetju Norsk Helsenett SF niso zagotovili gospodarske prednosti v smislu člena 61(1) Sporazuma EGP.

                  —

                  Tožeči stranki izpodbijata dejstvo, da je Nadzorni organ sprejel izpodbijano odločbo v zvezi s pomočjo, ne da bi začel formalni postopek preiskave, s čimer je kršil njune procesne pravice.

                  —

                  Zato tožeči stranki trdita, da bi moralo Sodišče Efte izpodbijano odločbo razglasiti za nično.


title: Zadeva T-827/19: Tožba, vložena 2. decembra 2019 – Gaspar/Komisija

text:
               24.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 61/48

      Tožba, vložena 2. decembra 2019 – Gaspar/Komisija
      (Zadeva T-827/19)
      (2020/C 61/61)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Norbert Gaspar (Mensdorf, Luksemburg) (zastopnik: R. Wardyn, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep Komisije z dne 23. maja 2018 razglasi za ničen in

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom in člena 7(1) splošnih izvedbenih določb:

                              —

                              prenosljiva leta pokojninske dobe naj bi bilo treba izračunati na podlagi dejansko prenesene količine po odbitku zneska povečanja vrednosti kapitala med datumom, ko se za prenos zaprosi, in dejanskim datumom prenosa;

                              —

                              Urad za vodenje in plačevanje posameznih pravic naj bi storil napako s tem, da je prenosljive pokojninske pravice izračunal na podlagi zneska, ki ga je navedla nacionalna uprava v začasni odločbi, medtem ko količina, ki je bila dejansko prenesena, ni ustrezala le povečanju vrednosti kapitala med datumom, ko je bilo za prenos zaprošeno, in dejanskim datumom prenosa.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: neupravičena obogatitev Unije:

                              —

                              zaradi izračuna prenosljivih let delovne dobe na podlagi začasne količine, ki je bila predmet ponovnega izračuna in ki ni ustrezala izključno povečanju vrednosti kapitala med datumom, ko je bilo za prenos zaprošeno, in dejanskim datumom prenosa, je bila Unija neupravičeno obogatena.


title: Združene zadeve od C-355/18 do C-357/18 in C-479/18: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 19. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht Salzburg, Bezirksgericht für Handelssachen Wien – Avstrija) – Barbara Rust-Hackner (C-355/18), Christian Gmoser (C-356/18), Bettina Plackner (C-357/18)/Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreichet in KL/UNIQA Österreich Versicherungen AG, LK/DONAU Versicherung AG Vienna Insurance Group, MJ/Allianz Elementar Lebensversicherungs-Aktiengesellschaft, NI/Allianz Elementar Lebensversicherungs-Aktiengesellschaft (C-479/18) (Predhodno odločanje – Svoboda opravljanja storitev – Neposredno življenjsko zavarovanje – Direktive 90/619/EGS, 92/96/EGS, 2002/83/ES in 2009/138/ES – Pravica do odstopa – Napačna informacija glede podrobnosti uveljavljanja pravice do odstopa – Zahteve obličnosti za izjavo o odstopu – Učinki na obveznosti zavarovalnice – Rok – Potek pravice do odstopa – Možnost poznejšega odstopa po odpovedi pogodbe – Vračilo odkupne vrednosti pogodbe – Vračilo plačanih premij – Pravica do pogodbenih obresti – Zastaranje)

text:
               2.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 68/8

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 19. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht Salzburg, Bezirksgericht für Handelssachen Wien – Avstrija) – Barbara Rust-Hackner (C-355/18), Christian Gmoser (C-356/18), Bettina Plackner (C-357/18)/Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreichet in KL/UNIQA Österreich Versicherungen AG, LK/DONAU Versicherung AG Vienna Insurance Group, MJ/Allianz Elementar Lebensversicherungs-Aktiengesellschaft, NI/Allianz Elementar Lebensversicherungs-Aktiengesellschaft (C-479/18)
      (Združene zadeve od C-355/18 do C-357/18 in C-479/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Svoboda opravljanja storitev - Neposredno življenjsko zavarovanje - Direktive 90/619/EGS, 92/96/EGS, 2002/83/ES in 2009/138/ES - Pravica do odstopa - Napačna informacija glede podrobnosti uveljavljanja pravice do odstopa - Zahteve obličnosti za izjavo o odstopu - Učinki na obveznosti zavarovalnice - Rok - Potek pravice do odstopa - Možnost poznejšega odstopa po odpovedi pogodbe - Vračilo odkupne vrednosti pogodbe - Vračilo plačanih premij - Pravica do pogodbenih obresti - Zastaranje)
      (2020/C 68/04)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveni sodišči

      Landesgericht Salzburg, Bezirksgericht für Handelssachen Wien

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Barbara Rust-Hackner (C-355/18), Christian Gmoser (C-356/18), Bettina Plackner (C-357/18), KL, LK, MJ, NI (C-C-479/18)

         Tožene stranke: Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich od C-355/18 do C-357/18, UNIQA Österreich Versicherungen AG, DONAU Versicherung AG Vienna Insurance Group, Allianz Elementar Lebensversicherungs-Aktiengesellschaft, Allianz Elementar Lebensversicherungs-Aktiengesellschaft (C-479/18)

         Izrek

                  1.

                  Člen 15(1) Druge direktive Sveta 90/619/EGS z dne 8. novembra 1990 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o neposrednem življenjskem zavarovanju, ki določa določbe za olajšanje učinkovitega uresničevanja svobode opravljanja storitev in o spremembah Direktive 79/267/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/96/EGS z dne 10. novembra 1992, v povezavi s členom 31 Direktive Sveta 92/96/EGS z dne 10. novembra 1992 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o življenjskem zavarovanju in o spremembi direktiv 79/267/EGS in 90/619/EGS (Tretja direktiva o življenjskem zavarovanju), člen 35(1) Direktive 2002/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. novembra 2002 o življenjskem zavarovanju v povezavi s členom 36(1) te direktive in člen 185(1) Direktive 2009/138/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti zavarovanja in pozavarovanja (Solventnost II) v povezavi s členom 186(1) te direktive je treba razlagati tako, da rok za uveljavljanje pravice do odstopa od pogodbe o življenjskem zavarovanju začne teči od trenutka, ko je zavarovalec obveščen o sklenitvi pogodbe, čeprav v informaciji, ki jo zavarovalnica posreduje temu zavarovalcu,

                              —

                              ni navedeno, da nacionalno pravo, ki se uporablja za pogodbo, ne določa nobene zahteve obličnosti za uveljavljanje te pravice do odstopa, ali

                              —

                              so v tej informaciji navedene zahteve obličnosti, ki z nacionalnim pravom, ki se uporablja za to pogodbo, ali s pogodbenimi klavzulami iz te pogodbe v resnici niso predpisane, če taka navedba zavarovalcem ne odvzame možnosti uveljavljanja njihove pravice do odstopa v bistvu pod enakimi pogoji, kot bi to storili, če bi bila ta informacija pravilna. Predložitveni sodišči morata na podlagi celovite ocene, pri kateri upoštevata zlasti nacionalni zakonodajni okvir in dejansko stanje v postopkih v glavni stvari, presoditi, ali je bila zavarovalcu zaradi napačne informacije, ki mu je bila posredovana, ta možnost odvzeta.

                  2.

                  Člen 15(1) Direktive 90/619, kakor je bila spremenjena z Direktivo 92/96, v povezavi s členom 31 Direktive 92/96 je treba razlagati tako, da če zavarovalnica zavarovalcu ne posreduje informacije v zvezi z njegovo pravico do odstopa oziroma če zavarovalnica posreduje informacijo, ki je tako napačna, da je zavarovalcu odvzeta možnost uveljavljanja njegove pravice do odstopa v bistvu pod enakimi pogoji, kot bi to storil, če bi bila informacija pravilna, rok za uveljavljanje pravice do odstopa ne začne teči, tudi če se je zavarovalec seznanil z obstojem pravice do odstopa na druge načine.

                  3.

                  Člen 15(1) Direktive 90/619, kakor je bila spremenjena z Direktivo 92/96, v povezavi s členom 31 Direktive 92/96 in člen 35(1) Direktive 2002/83 v povezavi s členom 36(1) te direktive je treba razlagati tako, da lahko zavarovalec po prenehanju pogodbe in po izpolnitvi vseh obveznosti, ki iz nje izhajajo, med katerimi je zlasti nakazilo odkupne vrednosti s strani zavarovalnice, še vedno uveljavlja svojo pravico do odstopa, če pravo, ki se uporablja za pogodbo, ne ureja pravnih učinkov neobstoja informacij v zvezi s pravico do odstopa ali posredovanjem napačne informacije.

                  4.

                  Člen 15(1) Direktive 90/619, kakor je bila spremenjena z Direktivo 92/96, člen 35(1) Direktive 2002/83 in člen 185(1) Direktive 2009/138 je treba razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni zakonodaji, na podlagi katere mora zavarovalnica zavarovalcu, ki je uveljavljal svojo pravico do odstopa, povrniti le odkupno vrednost.

                  5.

                  Člen 15(1) Direktive 90/619, kakor je bila spremenjena z Direktivo 92/96, člen 35(1) Direktive 2002/83 in člen 186(1) Direktive 2009/138 je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni zakonodaji, ki določa triletni zastaralni rok za uveljavljanje pravice do pogodbenih obresti, povezanih z vračilom neupravičenih zneskov, ki jih zahteva zavarovalec, ki je uveljavljal svojo pravico do odstopa, če določitev takšnega roka ne ogrozi učinkovitosti pravice tega zavarovalca do odstopa, kar mora preveriti predložitveno sodišče v zadevi C-479/18.

         (1)  UL C 294, 20.8.2018.

         UL C 427, 26.11.2018.


title: Zadeva T-5/20: Tožba, vložena 6. januarja 2020 – CP/Parlament

text:
               2.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 68/56

      Tožba, vložena 6. januarja 2020 – CP/Parlament
      (Zadeva T-5/20)
      (2020/C 68/64)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: CP (zastopnici: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnici)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  to tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

            posledično:

                  —

                  za nično razglasi ocenjevalno poročilo tožeče stranke iz leta 2016, ki ga je generalni sekretar podpisal 16. novembra 2018;

                  —

                  po potrebi za ničen razglasi sklep predsednika z dne 25. septembra 2019 o zavrnitvi pritožbe;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev obveznosti obrazložitve in člena 25(2) Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije, ker, najprej, naj bi bila ocena tožeče stranke nepopolna, saj pod rubriko „občutek za odgovornost in vestnost“, pod „vedenje“, ni nobene presoje, v zadnji različici ocenjevalnega poročila. Nadalje, med ocenjevalnim poročilom iz leta 2016 in prejšnjimi ocenjevalnimi poročili, zlasti tistim iz leta 2015, naj bi obstajala dovolj velika odstopanja, ta odstopanja pa naj ne bi bila pravilno obrazložena.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog se nanaša na neupoštevanje, pri presoji pomanjkanja osebja oddelka tožeče stranke ter dejavnosti tožeče stranke. Tožeča stranka v zvezi s tem meni, da je leta 2016 na njene opravljanje dejavnosti vplivalo več dejavnikov, ki jih tožena stranka pri pripravi ocenjevalnega poročila ni upoštevala, in sicer, položaj pomanjkanja osebja na njenem oddelku, njeno sodelovanje v odboru uslužbencev in njeno sodelovanje pri uvedbi novega načrta evakuacije, ki je postala prioriteta Direkcije B, DG SAFE, in sicer „PPP“.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog se nanaša na očitno napako pri presoji, saj naj bi bila presoja v ocenjevalnem poročilu iz leta 2016, za katero je značilno znatno poslabšanje delovnih rezultatov glede na leto 2015, očitno napačna in naj ne bi upoštevala velike udeležbe tožeče stranke pri nalogah in doseženih rezultatih, kljub posebej težkim okoliščinam.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog se nanaša na neobstoj mirnega okolja med ocenjevalnimi razgovori ter kršitev pravice do zaslišanja in člena 6.2 notranjih pravil o ocenjevanju, saj naj bi razgovor s prvim ocenjevalcem in zlasti razgovor z zadnjim ocenjevalcem ne bi potekala v mirnem okolju, ki se zahteva s členom 6.2 notranjih pravil, in naj tožeči stranki ne bi omogočala, da ustrezno predstavi opombe o negativnih pripombah ocenjevalnega poročila. Ocenjevalno poročilo je poleg tega po teh razgovorih v večjem delu ostalo nespremenjeno.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog se nanaša na kršitev načel objektivnosti in nepristranskosti, nadlegovanja in kršitve člena 41(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in načela skrbnega ravnanja, ter zlorabe pooblastil. Tožeča stranka v zvezi s tem meni, da neobstoj zadostne, upoštevne in objektivno utemeljene utemeljitve negativnih komentarjev ali negativna konotacija, v ocenjevalnem poročilu iz leta 2016, tožečo stranko privedejo do tega, da meni, da je to poročilo nezakonito, da ga zaznamuje očiten neobstoj objektivnosti in nepristranskosti in da se v glavnem nanaša na maščevanje končnega ocenjevalca ob pomoči prvega ocenjevalca. Vsak element ocenjevanja se je brez kakršnega koli razloga poslabšal glede na prejšnja leta, zlasti glede na leto 2015. Poročilo naj ne bi vsebovalo nobenega pozitivnega elementa. Večina rezultatov, ki jih je tožeča stranka dosegla v letu 2016, ni niti navedenih, vse opravljeno delo naj bi bilo zanemarjeno. To poročilo naj bi zaznamovala zloraba pooblastil, saj je njegov edini namen škoditi tožeči stranki s predstavitvijo nepopolne različice resničnosti njegovih nalog, v okviru široke diskrecijske pravice ocenjevalca. Posledica tega napačnega pristopa, ki je zloraba sistema ocenjevanja z izkrivljanjem široke diskrecijske pravice, je otežitev obrambe tožeče stranke, saj je na videz soočen z vrednostno presojo, ki jo je le delno mogoče nadzirati. Nazadnje, tožena stranka ni spoštovala dolžnosti skrbnega ravnanja, saj interesi tožeče stranke očitno niso bili upoštevani.


title: Zadeva T-681/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. maja 2020 – Korporaciya „Masternet“/EUIPO – Stayer Ibérica (STAYER) (Znamka Evropske unije – Postopek za razveljavitev – Figurativna znamka Evropske unije STAYER – Resna in dejanska uporaba – Člen 18(1) in člen 58(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001 – Dokaz o resni in dejanski uporabi – Opredelitev proizvodov, v zvezi s katerimi je bila dokazana resna in dejanska uporaba)

text:
               13.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 230/26

      Sodba Splošnega sodišča z dne 28. maja 2020 – Korporaciya „Masternet“/EUIPO – Stayer Ibérica (STAYER)
      (Zadeva T-681/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek za razveljavitev - Figurativna znamka Evropske unije STAYER - Resna in dejanska uporaba - Člen 18(1) in člen 58(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001 - Dokaz o resni in dejanski uporabi - Opredelitev proizvodov, v zvezi s katerimi je bila dokazana resna in dejanska uporaba)
      (2020/C 230/33)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: ZAO Korporaciya „Masternet“ (Moskva, Rusija), (zastopnik: N. Bürglen, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: A. Söder, agent)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO: Stayer Ibérica, SA (Pinto, Španija)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 7. septembra 2018 (zadeva R 1940/2017-5) v zvezi s postopkom za razveljavitev med družbama Korporaciya „Masternet“ in Stayer Ibérica.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Vsaka stranka nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 25, 21.1.2019.


title: Zadeva C-127/20: Sklep predsednika Sodišča z dne 30. julija 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Rejonowy w Gliwicach – Poljska) – D. Spółka Akcyjna/W. Zrt

text:
               5.10.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/13

      Sklep predsednika Sodišča z dne 30. julija 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Rejonowy w Gliwicach – Poljska) – D. Spółka Akcyjna/W. Zrt
      (Zadeva C-127/20) (1)

      (2020/C 329/27)
      Jezik postopka: poljščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 209, 22.6.2020.


title: Zadeva C-199/20 P: Pritožba, ki jo je 11. maja 2020 vložila Gamma-A SIA zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 12. marca 2020 v zadevi T-352/19, Gamma-A/EUIPO – Zivju pārstrādes uzņēmumu serviss

text:
               26.10.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 359/2

      Pritožba, ki jo je 11. maja 2020 vložila Gamma-A SIA zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 12. marca 2020 v zadevi T-352/19, Gamma-A/EUIPO – Zivju pārstrādes uzņēmumu serviss
      (Zadeva C-199/20 P)
      (2020/C 359/02)
      Jezik postopka: angleščina

         Parties

         Pritožnik: Gamma-A SIA (zastopnik: M. Liguts, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
      Sodišče (senat za dopustitev pritožb) je s sklepom z dne 3. septembra 2020 odločilo, da se pritožba ne dopusti in da pritožnik nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-391/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 29. julija 2020 vložilo Satversmes tiesa (Latvija) — Boriss Cilevičs in drugi/Latvijas Republikas Saeima

text:
               26.10.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 359/6

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 29. julija 2020 vložilo Satversmes tiesa (Latvija) — Boriss Cilevičs in drugi/Latvijas Republikas Saeima
      (Zadeva C-391/20)
      (2020/C 359/10)
      Jezik postopka: latvijščina

         Predložitveno sodišče

      Satversmes tiesa

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Boriss Cilevičs, Valērijs Agešins, Vjačeslavs Dombrovskis, Vladimirs Nikonovs, Artūrs Rubiks, Ivans Ribakovs, Nikolajs Kabanovs, Igors Pimenovs, Vitālijs Orlovs, Edgars Kucins, Ivans Klementjevs, Inga Goldberga, Evija Papule, Jānis Krišāns, Jānis Urbanovičs, Ļubova Švecova, Sergejs Dolgopolovs, Andrejs Klementjevs, Regīna Ločmele-Luņova, Ivars Zariņš

         Institucija, ki je sprejela izpodbijani akt: Latvijas Republikas Saeima

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali ureditev, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, pomeni omejitev svobode ustanavljanja, ki jo zagotavlja člen 49 Pogodbe o delovanju Evropske unije oziroma, podredno, svobode opravljanja storitev, ki jo zagotavlja člen 56 [te pogodbe], in svobode gospodarske pobude, določene v členu 16 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah?

                  2.

                  Katere preudarke je treba upoštevati pri presoji upravičenosti, primernosti in sorazmernosti take ureditve glede na njen legitimni cilj, da se varuje uradni jezik kot izraz nacionalne identitete?


title: Zadeva T-537/20: Tožba, vložena 18. avgusta 2020 – Republika Litva/Komisija

text:
               26.10.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 359/11

      Tožba, vložena 18. avgusta 2020 – Republika Litva/Komisija
      (Zadeva T-537/20)
      (2020/C 359/15)
      Jezik postopka: litovščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Republika Litva (zastopnika: R. Dzikovič in K. Dieninis)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijani sklep (1) v delu, v katerem je naslovljen na Republiko Litvo in se nanaša na ukrep „predčasna upokojitev“ (ukrep 113), razglasi za ničen;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlog in bistvene trditve

      V utemeljitev tožbe se tožeča stranka sklicuje na en tožbeni razlog. Tožeča stranka trdi, da je Komisija pri sprejetju izpodbijanega sklepa, s katerim je Litvi naložila popravek v višini 2 186 447,97 EUR zaradi pomanjkljivosti pri ključnih kontrolah, kršila člen 52(2) Uredbe (EU) št. 1306/2013 (2) ter člena 34(6) in 35(1) Uredbe (EU) št. 908/2014 (3) ter ni upoštevala načela sorazmernosti in dolžnosti sodelovanja.
      Komisija je pri določanju obsega neskladnosti, narave kršitve in finančne škode za Evropsko unijo, za Litvo uporabila pavšalni popravek, čeprav so litovski organi opravili naknadne preglede na podlagi meril, ki so bila izboljšana glede na sodbo Splošnega sodišča Evropske unije v zadevi T-508/15, Republika Litva/Komisija, pri čemer so na podlagi rezultatov ugotovili natančno oceno dejanske škode za sklade EU ter to, da je bil obseg neskladnosti tako majhen, da bi lahko Komisija brez zadržkov ustavila preiskavo.

         (1)  Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2020/859 z dne 16. junija 2020 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL 2020, L 195, str. 59).

         (2)  Uredba (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (EC) No 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 (UL 2013, L 347, str. 549).

         (3)  Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 908/2014 z dne 6. avgusta 2014 o pravilih za uporabo Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s plačilnimi agencijami in drugimi organi, finančnim upravljanjem, potrjevanjem obračunov, pravili o kontrolah, varščinami in preglednostjo (UL 2014, L 255, str. 59).


title: Zadeva T-555/20: Tožba, vložena 3. septembra 2020 – QB/ECB

text:
               26.10.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 359/14

      Tožba, vložena 3. septembra 2020 – QB/ECB
      (Zadeva T-555/20)
      (2020/C 359/19)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: QB (zastopnik: L. Levi, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je ta tožba dopustna in utemeljena;

            in torej:

                  —

                  ocenjevalno poročilo za ocenjevalno obdobje 2015, izdelano 8. oktobra 2019 razglasi za nično;

                  —

                  v delu, v katerem je to potrebno, sklepa z dne 7. februarja 2020 in 24. junija 2020, s katerima sta bila zavrnjena upravni ugovor in pritožba tožeče stranke, razglasi za nična;

                  —

                  toženi stranki naloži povračilo nepremoženjske škode, ki je ex aequo et bono ocenjena na 15 000 EUR

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo celotnih stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 266 PDEU in navodil za ocenjevanje med drugim zato, ker tožeča stranka ni bila na novo ocenjena, ampak so bile samo skopirane njene ocene iz prvotnega ocenjevalnega poročila.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev navodil za ocenjevanje, postopka in dolžnosti skrbnega ravnanja, med drugim ker v ocenjevalnem poročilu tožeče stranke niso navedeni niti načini dosege izboljšanja niti cilji, kot to zahtevajo navodila za ocenjevanje.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog se nanaša na očitno napako v spornem ocenjevalnem poročilu, ki se nanaša na presojo dejanskega stanja v navedenem poročilu.


title: Zadeva T-354/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 23. julija 2020 – Palacio Domecq/EUIPO – Domecq Bodega Las Copas (PALACIO DOMECQ 1778) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Preklic izpodbijane odločbe – Prenehanje predmeta spora – Ustavitev postopka)

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/13

      Sklep Splošnega sodišča z dne 23. julija 2020 – Palacio Domecq/EUIPO – Domecq Bodega Las Copas (PALACIO DOMECQ 1778)
      (Zadeva T-354/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Preklic izpodbijane odločbe - Prenehanje predmeta spora - Ustavitev postopka)
      (2020/C 371/13)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Palacio Domecq, SL (Madrid, Španija) (zastopnica: A. Otero Iglesias, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: J. Crespo Carrillo, agent)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO: Domecq Bodega Las Copas, SL (Jerez de la Frontera, Španija)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 28. marca 2019 (zadeva R 867/2018-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Domecq Bodega Las Copas in Palacio Domecq.

         Izrek

                  1.

                  Postopek s tožbo se ustavi.

                  2.

                  Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 255, 29.7.2019.


title: Zadeva C-742/18 P: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. septembra 2020 – Češka republika/Evropska komisija, Kraljevina Švedska (Pritožba – Evropski kmetijski jamstveni sklad (EKJS) in Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja (EKSRP) – Odhodki, izključeni iz financiranja Evropske unije – Odhodki Češke republike – Uredba (ES) št. 555/2008 – Člena 19 in 77 – Trgi za vino – Uredba (ES) št. 1122/2009 – Člen 33 – Podpora za razvoj podeželja – Pomoči na površino – Ločene neposredne pomoči – Pregledi glede navzkrižne skladnosti – Tradicionalni pregledi na kraju samem in pregledi na kraju samem z daljinskim zaznavanjem – Dokazno breme – Enkratni in pavšalni popravki – Dvomi o učinkovitosti pregledov – Analiza tveganja – Nepravilnosti)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/4

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. septembra 2020 – Češka republika/Evropska komisija, Kraljevina Švedska
      (Zadeva C-742/18 P) (1)

      (Pritožba - Evropski kmetijski jamstveni sklad (EKJS) in Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja (EKSRP) - Odhodki, izključeni iz financiranja Evropske unije - Odhodki Češke republike - Uredba (ES) št. 555/2008 - Člena 19 in 77 - Trgi za vino - Uredba (ES) št. 1122/2009 - Člen 33 - Podpora za razvoj podeželja - Pomoči na površino - Ločene neposredne pomoči - Pregledi glede navzkrižne skladnosti - Tradicionalni pregledi na kraju samem in pregledi na kraju samem z daljinskim zaznavanjem - Dokazno breme - Enkratni in pavšalni popravki - Dvomi o učinkovitosti pregledov - Analiza tveganja - Nepravilnosti)
      (2020/C 378/04)
      Jezik postopka: češčina

         Stranke

         Pritožnica: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, O. Serdula, J. Pavliš in J. Vláčil, agenti)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija (zastopniki: Z. Malůšková, K. Walkerová in J. Aquilina, agenti), Kraljevina švedska

         Izrek

                  1.

                  Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 13. septembra 2018, Češka republika/Komisija (T-627/16, neobjavljena, EU:T:2016:538), se razveljavi v delu, v katerem je Splošno sodišče z navedeno sodbo zavrnilo tožbeni razlog, ki se nanaša na enkratni popravek v višini 462 517,83 EUR za proračunska leta od 2013 do 2015, kolikor se nanaša na razlog v zvezi z nepravilnostmi pri analizi tveganja, in tožbeni razlog, ki se nanaša na pavšalni popravek v višini 636 516,20 EUR za proračunska leta od 2011 do 2014, kolikor se nanaša na razlog v zvezi z nezadostnimi pregledi na kraju samem v zvezi z finančnimi naložbami v vinskem sektorju.

                  2.

                  V preostalem se pritožba zavrne.

                  3.

                  Zadeva se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije.

                  4.

                  Odločitev o stroških se pridrži.

         (1)  UL C 44, 4.2.2019.


title: Zadeva C-356/19: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 3. septembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie – Poljska) – Delfly sp. z o.o./Smartwings Poland sp. z o. o., nekdanja Travel Service Polska sp. z o.o. (Predhodno odločanje – Zračni promet – Uredba (ES) št. 261/2004 – Člen 7 – Pravica do odškodnine v primeru zamude ali odpovedi leta – Načini izplačila odškodnine – Zahtevek, izražen v nacionalni valuti – Nacionalna določba, ki upniku prepoveduje izbiro valute)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/12

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 3. septembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie – Poljska) – Delfly sp. z o.o./Smartwings Poland sp. z o. o., nekdanja Travel Service Polska sp. z o.o.
      (Zadeva C-356/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Zračni promet - Uredba (ES) št. 261/2004 - Člen 7 - Pravica do odškodnine v primeru zamude ali odpovedi leta - Načini izplačila odškodnine - Zahtevek, izražen v nacionalni valuti - Nacionalna določba, ki upniku prepoveduje izbiro valute)
      (2020/C 378/14)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Delfly sp. z o.o.

         Tožena stranka: Smartwings Poland sp. z o. o., nekdanja Travel Service Polska sp. z o.o.

         Izrek

      Uredbo (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 in zlasti njen člen 7(1) je treba razlagati tako, da lahko potnik, čigar let je bil odpovedan ali je imel veliko zamudo, ali njegov pravni naslednik zahteva plačilo zneska odškodnine iz te določbe v nacionalni valuti, ki velja v njegovem kraju prebivališča, tako da navedena določba nasprotuje zakonodaji ali sodni praksi države članice, ki določa, da se tožba, ki jo tak potnik ali njegov pravni naslednik vloži v ta namen, zavrne zgolj zato, ker je bil zahtevek izražen v tej nacionalni valuti.

         (1)  UL C 280, 19.8.2019.


title: Zadeva C-358/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Judecătoria Oradea (Romunija) 30. julija 2020 – Promexor Trade Srl/Direcţia Generală a Finanţelor Publice Cluj – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Bihor

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/17

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Judecătoria Oradea (Romunija) 30. julija 2020 – Promexor Trade Srl/Direcţia Generală a Finanţelor Publice Cluj – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Bihor
      (Zadeva C-358/20)
      (2020/C 378/21)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Judecătoria Oradea

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Promexor Trade Srl

         Tožena stranka: Direcţia Generală a Finanţelor Publice Cluj – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Bihor

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali določbe Direktive 2006/112/ES (1) in načelo davčne nevtralnosti nasprotujejo nacionalnim predpisom, s katerimi država članica državljanu za nedoločen čas nalaga pobiranje DDV in njegovo plačilo državi, pri tem pa mu hkrati ne prizna pravice do odbitka DDV, ker mu je po uradni dolžnosti prenehala identifikacija za DDV, potem ko v obračunih DDV, vloženih za šest zaporednih mesecev/dve zaporedni koledarski četrtletji, ni bilo navedenih poslov, ki so predmet DDV?

                  2.

                  Ali sta nacionalni predpis ali praksa davčne uprave, po katerih, čeprav država članica na zahtevo pravne osebe običajno omogoča ponovno identifikacijo za namene DDV po prenehanju identifikacije za namene DDV po uradni dolžnosti, davčni zavezanec v določenih dejanskih okoliščinah ne more zahtevati nove identifikacije za namene DDV iz popolnoma formalnih razlogov, ker je zavezan za pobiranje DDV in njegovo plačilo državi za nedoločen čas, pri tem pa mu hkrati ni priznana pravica do odbitka DDV, glede na okoliščine spora v glavni stvari skladna z načeli pravne varnosti, varstva legitimnih pričakovanj, sorazmernosti in lojalnega sodelovanja, kot izhajajo iz Direktive 2006/112/ES?

                  3.

                  Ali je treba glede na okoliščine spora v glavni stvari načela pravne varnosti, varstva legitimnih pričakovanj, sorazmernosti in lojalnega sodelovanja, kot izhajajo iz Direktive 2006/112/ES, razlagati v smislu, da prepovedujejo, da se davčnemu zavezancu naloži obveznost pobiranja in plačila DDV za nedoločen čas in brez priznanja pravice do odbitka DDV, če v konkretnem primeru davčni organ ne preveri vsebinskih zahtev, ki se nanašajo na pravico do odbitka DDV in če davčni zavezanec ne stori nobene goljufije?

         (1)  Direktiva 2006/112/ES o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347,str. 1 ).


title: Zadeva T-626/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2020 – Slovenija/Komisija (Kmetijstvo – Uredba (EU) št. 1308/2013 – Označbe porekla v vinskem sektorju – Označevanje vin – Navedba imena sorte vinske trte, ki vsebuje zaščiteno označbo porekla ali je sestavljeno iz nje – Prepoved – Odstopanje – Delegirana uredba (EU) 2017/1353 – Vključitev imena sorte vinske trte „teran“ na seznam iz dela A Priloge XV k Uredbi (ES) št. 607/2009 – Retroaktivni učinek od datuma pristopa Republike Hrvaške k Uniji – Slovenska zaščitena označba porekla „Teran“ – Pravna varnost – Legitimna pričakovanja – Sorazmernost – Lastninska pravica – Akt o pogojih pristopa Hrvaške k Uniji – Medinstitucionalni sporazum o boljši pripravi zakonodaje – Institucionalno ravnovesje)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/25

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2020 – Slovenija/Komisija
      (Zadeva T-626/17) (1)

      (Kmetijstvo - Uredba (EU) št. 1308/2013 - Označbe porekla v vinskem sektorju - Označevanje vin - Navedba imena sorte vinske trte, ki vsebuje zaščiteno označbo porekla ali je sestavljeno iz nje - Prepoved - Odstopanje - Delegirana uredba (EU) 2017/1353 - Vključitev imena sorte vinske trte „teran“ na seznam iz dela A Priloge XV k Uredbi (ES) št. 607/2009 - Retroaktivni učinek od datuma pristopa Republike Hrvaške k Uniji - Slovenska zaščitena označba porekla „Teran“ - Pravna varnost - Legitimna pričakovanja - Sorazmernost - Lastninska pravica - Akt o pogojih pristopa Hrvaške k Uniji - Medinstitucionalni sporazum o boljši pripravi zakonodaje - Institucionalno ravnovesje)
      (2020/C 378/29)
      Jezik postopka: slovenščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Republika Slovenija (zastopniki: V. Klemenc in T. Mihelič Žitko, agentki, skupaj z R. Knaakom, odvetnikom)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnice: B. Eggers, I. Galindo Martín in B. Rous Demiri, agentke)

         Intervenientka v podporo tožene stranke: Republika Hrvaška (zastopnika: G. Vidović Mesarek, agentka, skupaj z I. Ćukom, odvetnikom)

         Predmet

      Tožba na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Delegirane uredbe Komisije (EU) 2017/1353 z dne 19. maja 2017 o spremembi Uredbe (ES) št. 607/2009 glede sort vinske trte in njihovih sopomenk, ki se lahko uporabijo na etiketah vina (UL 2017, L 190, str. 5).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Republika Slovenija nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

                  3.

                  Republika Hrvaška nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 392, 20.11.2017.


title: Zadevi T-150/18 in T-345/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2020 – BNP Paribas/ECB (Ekonomska in monetarna politika – Bonitetni nadzor kreditnih institucij – Prispevanje v sistem jamstva za vloge ali v enotni sklad za reševanje z nepreklicnimi zavezami za plačilo – Naloge, prenesene na ECB – Posebna nadzorna pooblastila ECB – Člen 4(1)(f) ter člen 16(1)(c) in (2)(d) Uredbe (EU) št. 1024/2013 – Ukrep, s katerim se nalaga odbitje skupnega zneska zapadlih nepreklicnih zavez za plačilo od navadnega lastniškega temeljnega kapitala – Neobstoj posamične preučitve)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/27

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2020 – BNP Paribas/ECB
      (Zadevi T-150/18 in T-345/18) (1)

      (Ekonomska in monetarna politika - Bonitetni nadzor kreditnih institucij - Prispevanje v sistem jamstva za vloge ali v enotni sklad za reševanje z nepreklicnimi zavezami za plačilo - Naloge, prenesene na ECB - Posebna nadzorna pooblastila ECB - Člen 4(1)(f) ter člen 16(1)(c) in (2)(d) Uredbe (EU) št. 1024/2013 - Ukrep, s katerim se nalaga odbitje skupnega zneska zapadlih nepreklicnih zavez za plačilo od navadnega lastniškega temeljnega kapitala - Neobstoj posamične preučitve)
      (2020/C 378/32)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: BNP Paribas (Pariz, Francija) (zastopniki: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi in M. Dalon, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka (ECB) (zastopniki: E. Koupepidou, R. Bax in F. Bonnard, agenti)

         Predmet

      Tožba na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Sklepa ECB/SSM/2017 R0MUWSFPU8MPRO8K5P83/248 z dne 19. decembra 2017, Sklepa ECB SSM 2018 FRBNP 17 z dne 26. aprila 2018 in Sklepa ECB SSM 2019 FRBNP 12 z dne 14. februarja 2019.

         Izrek

                  1.

                  Zadevi T-150/18 in T-345/18 se združita za izdajo te sodbe.

                  2.

                  Točke od 9.1 do 9.3 Sklepa Evropske centralne banke (ECB) ECB/SSM/2017-R0MUWSFPU8MPRO8K5P83/248 z dne 19. decembra 2017, točke od 9.1 do 9.3 Sklepa ECB-SSM-2018-FRBNP-17 z dne 26. aprila 2018 in točke od 8.1. do 8.4 Sklepa ECB ECB-SSM-2019-FRBNP-12 z dne 14. februarja 2019 se razglasijo za nične.

                  3.

                  ECB se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 161, 7.5.2018.


title: Zadeva T-735/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 25. avgusta 2020 – Frank Recruitment Group Services/EUIPO – Pearson (PEARSON FRANK) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Umik zahteve za registracijo – Ustavitev postopka)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/36

      Sklep Splošnega sodišča z dne 25. avgusta 2020 – Frank Recruitment Group Services/EUIPO – Pearson (PEARSON FRANK)
      (Zadeva T-735/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Umik zahteve za registracijo - Ustavitev postopka)
      (2020/C 378/45)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Frank Recruitment Group Services Ltd (Newcastle upon Tyne, Združeno kraljestvo) (zastopnik: J. Dennis, solicitor)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Gája, agent)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO: Pearson Plc (London, Združeno kraljestvo)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 26. avgusta 2019 (zadeva R 1884/2018-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Pearson Plc in Frank Recruitment Group Services Ltd.

         Izrek

                  1.

                  Postopek s tožbo se ustavi.

                  2.

                  Družba Frank Recruitment Group Services Ltd in Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) nosita svoje stroške.

         (1)  UL C 432, 23.12.2019.


title: Zadeva T-564/20: Tožba, vložena 10. septembra 2020 – TrekStor/EUIPO – Zagg (Ovitki za računalniško strojno opremo)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/39

      Tožba, vložena 10. septembra 2020 – TrekStor/EUIPO – Zagg (Ovitki za računalniško strojno opremo)
      (Zadeva T-564/20)
      (2020/C 378/49)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: TrekStor GmbH (Bensheim, Nemčija) (zastopniki: O. Spieker, A. Schönfleisch in N. Willich, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Zagg Inc. (Salt Lake City, Utah, Združene države)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik spornega modela: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

         Sporni model: model Evropske unije št. 1 253 876-0002

         Izpodbijana odločba: odločba tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 17. junija 2020 v zadevi R 296/2020-3

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži, naj izpodbijani model v skladu s členom 25(1)(f) Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002 razglasi za ničnega.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 25(1)(f) Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002.


title: Zadeva T-108/20: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2020 – Kahimbi Kasagwe/Svet

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/48

      Sklep Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2020 – Kahimbi Kasagwe/Svet
      (Zadeva T-108/20) (1)

      (2020/C 378/58)
      Jezik postopka: francoščina
      Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 129, 20.4.2020.


title: Sodba sodišča z dne 9. februarja 2021 v zadevi E-1/20 Kerim proti norveški vladi, ki jo zastopa odbor za pritožbe na področju priseljevanja (Utlendingsnemnda – UNE) (Svoboda gibanja – Direktiva 2004/38/ES –Zloraba – Navidezne zakonske zveze – Izvedene pravice državljanov tretjih držav) 2021/C 245/15

text:
               24.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/19

      SODBA SODIŠČA
      z dne 9. februarja 2021
      v zadevi E-1/20
      Kerim proti norveški vladi, ki jo zastopa odbor za pritožbe na področju priseljevanja (Utlendingsnemnda – UNE)

            (Svoboda gibanja – Direktiva 2004/38/ES –Zloraba – Navidezne zakonske zveze – Izvedene pravice državljanov tretjih držav)

      (2021/C 245/15)
      V zadevi E-1/, Kerim proti norveški vladi, ki jo zastopa odbor za pritožbe na področju priseljevanja (Utlendingsnemnda – UNE) – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča predložilo Vrhovno sodišče Norveške (Norges Høyesterett) v zvezi z razlago Direktive 2004/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS ter zlasti člena 7(1)(b) v povezavi s členom 7(2) in členom 35 Direktive – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Páll Hreinsson (sodnik poročevalec) ter sodnika Per Christiansen in Bernd Hammermann 9. februarja 2021 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

                  1.

                  Za ugotovitev, ali v okoliščinah, v katerih se utemeljeno dvomi o tem, ali je zadevna zakonska zveza dejansko pristna, obstaja navidezna sklenitev zakonske zveze v smislu člena 35 Direktive 2004/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, morajo nacionalni organi na podlagi preučitve posameznega primera ugotoviti, da je vsaj eden od zakoncev v zakonsko zvezo vstopil z namenom, da zakonec, ki je državljan tretje države, nepravilno pridobi pravico do prostega gibanja in prebivanja, ne pa z namenom sklenitve pristne zakonske zveze.

                  2.

                  Za ugotovitev, ali v okoliščinah, v katerih se utemeljeno dvomi o tem, ali je zadevna zakonska zveza dejansko pristna, obstaja navidezna sklenitev zakonske zveze v smislu člena 35 Direktive 2004/38/ES, je treba dejstva ugotoviti in jih presojati v celoti, kar vključuje upoštevanje subjektivnega namena državljana EGP, da sklene zakonsko zvezo z državljanom tretje države.


title: Sodba sodišča z dne 25. februarja 2021 v zadevi E-5/20 SMA SA in Société Mutuelle d’Assurance du Bâtiment et des Travaux Publics proti Finanzmarktaufsicht Liechtenstein (Odgovornost države – Direktiva 2009/138/ES – Nadzorne obveznosti – Zavarovalni zahtevki – Imetniki polic in upravičenci) 2021/C 245/16

text:
               24.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/20

      SODBA SODIŠČA
      z dne 25. februarja 2021
      v zadevi E-5/20
      SMA SA in Société Mutuelle d’Assurance du Bâtiment et des Travaux Publics proti Finanzmarktaufsicht Liechtenstein

            (Odgovornost države – Direktiva 2009/138/ES – Nadzorne obveznosti – Zavarovalni zahtevki – Imetniki polic in upravičenci)

      (2021/C 245/16)
      V zadevi E-5/20, SMA SA in Société Mutuelle d’Assurance du Bâtiment et des Travaux Publics proti Finanzmarktaufsicht Liechtenstein – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča predložilo Vrhovno sodišče Kneževine Lihtenštajn (Fürstlicher Oberster Gerichtshof) v zvezi z razlago Direktive 2009/138/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti zavarovanja in pozavarovanja (Solventnost II) ter zlasti členov 27 in 28 Direktive ter predhodnic navedene direktive, Direktive 73/239/EGS, Direktive 88/357/EGS in Direktive 92/49/EGS– je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Páll Hreinsson ter sodnika Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Bernd Hammermann 25. februarja 2021 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:
      Člena 27 in 28 Direktive 2009/138/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti zavarovanja in pozavarovanja (Solventnost II), Direktive 73/239/EGS, Direktive 88/357/EGS in Direktive 92/49/EGS gospodarskim subjektom, ki zatrjujejo, da so upniki zavarovalnice v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, ne podeljujeta nobenih izrecnih pravic in na njuni podlagi ni mogoče uveljavljati odgovornosti zoper nadzorni organ v skladu z načelom odgovornosti države.


title: Zadeva C-692/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložil Juge d'instruction du tribunal de grande instance de Paris (Francija) 29. oktobra 2018 – Kazenski postopek zoper Z

text:
               28.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/3

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložil Juge d'instruction du tribunal de grande instance de Paris (Francija) 29. oktobra 2018 – Kazenski postopek zoper Z
      (Zadeva C-692/18)
      (2021/C 252/04)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Juge d'instruction du tribunal de grande instance de Paris

         Stranka v postopku v glavni stvari

      Z

         Ob udeležbi: DV, IA, ATPIC, EW in drugi, Consommation, logement et cadre de vie (CLCV), Conseil national des associations familiales laïques (CNAFAL), FX, France Nature Environnement, Générations futures, GY, Greenpeace France, HZ in drugi, Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir)
      Sodišče (sedmi senat) je s sklepom z dne 6. maja 2021 razsodilo:

                  1.

                  Člen 3, točka 10, Uredbe (ES) št. 715/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. junija 2007 o homologaciji motornih vozil glede na emisije iz lahkih potniških in gospodarskih vozil (Euro 5 in Euro 6) in o dostopu do informacij o popravilu in vzdrževanju vozil (Euro 5 et Euro 6) (1) je treba razlagati tako, da je programska oprema, ki je vgrajena v krmilno enoto motorja ali vpliva nanjo, „del vozila“ v smislu navedene določbe, ker vpliva na delovanje sistema za uravnavanje emisij in zmanjšuje njegovo učinkovitost.

                  2.

                  Člen 3, točka 10, Uredbe št. 715/2007 je treba razlagati tako, da pojem „sistem za uravnavanje emisij“ v smislu te določbe zajema tako tehnologije in tako imenovano strategijo „naknadne obdelave izpušnih plinov“, ki emisije zmanjšujejo naknadno, torej po njihovem nastanku, kot tudi tiste, ki – tako kot sistem vračanja izpušnih plinov – emisije zmanjšujejo predhodno, torej ob njihovem nastanku.

                  3.

                  Člen 3, točka 10, Uredbe št. 715/2007 je treba razlagati tako, da naprava, ki zazna kateri koli parameter, povezan s potekom postopkov homologacije iz te uredbe, z namenom, da se med temi postopki izboljša delovanje sistema za uravnavanje emisij in tako pridobi homologacija vozila, „odklopna naprava“ v smislu navedene določbe, tudi če je tako izboljšanje mogoče občasno zaznati tudi pri normalni uporabi vozila.

                  4.

                  Člen 5(2)(a) Uredbe št. 715/2007 je treba razlagati tako, da odklopna naprava, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, s katero se sistematično izboljšuje učinkovitost sistema za uravnavanje emisij vozil v postopkih homologacije z namenom, da se upoštevajo mejne vrednosti emisij iz navedene uredbe in tako pridobi homologacija teh vozil, ne more spadati med izjeme od prepovedi takih naprav iz navedene določbe, ki se nanašajo na zaščito motorja pred okvarami ali nesrečami in na varno delovanje vozila, tudi če ta naprava prispeva k preprečevanju staranja motorja ali nalaganja oblog na njem.

         (1)  UL 2007, L 171, str. 1.


title: Zadeva C-450/20 P: Pritožba, ki so jo 10. septembra 2020 vložili Comprojecto-Projectos e Construções, Lda in drugi zoper sklep Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 8. julija 2020 v zadevi T-90/20 REC, Comprojecto-Projectos e Construções in drugi/ECB in Banco de Portugal

text:
               28.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/4

      Pritožba, ki so jo 10. septembra 2020 vložili Comprojecto-Projectos e Construções, Lda in drugi zoper sklep Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 8. julija 2020 v zadevi T-90/20 REC, Comprojecto-Projectos e Construções in drugi/ECB in Banco de Portugal
      (Zadeva C-450/20 P)
      (2021/C 252/05)
      Jezik postopka: portugalščina

         Stranke

         Pritožniki: Comprojecto-Projectos e Construções, Lda, Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo, Julião Maria Gomes de Azevedo, Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo (zastopnik: M. Ribeiro, advogado)

         Drugi stranki v postopku: Evropska centralna banka, Banco de Portugal
      Sodišče (sedmi senat) je s sklepom z dne 5. maja 2021 pritožbo zavrglo kot očitno nedopustno.


title: Zadeva C-503/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Las Palmas de Gran Canaria (Španija) 6. oktobra 2020 – Banco de Santander S.A./YC

text:
               28.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/5

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Las Palmas de Gran Canaria (Španija) 6. oktobra 2020 – Banco de Santander S.A./YC
      (Zadeva C-503/20)
      (2021/C 252/06)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Audiencia Provincial de Las Palmas de Gran Canaria

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Banco de Santander S.A.

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: YC
      Sodišče (šesti senat) je s sklepom z dne 25. marca 2021 ugotovilo, da je prvo vprašanje očitno nedopustno, na drugo vprašanje pa odgovarja, da je treba Direktivo Sveta z dne 22. decembra 1986 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi s potrošniškimi krediti (87/102/EGS) (1), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 90/88/EGS z dne 22. februarja 1990 (2) in z Direktivo 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (3), razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, kot se razlaga v nacionalni sodni praksi, ki zaradi boja proti oderuštvu določa omejitev letne efektivne obrestne mere, ki se lahko potrošniku naloži v potrošniški kreditni pogodbi, če ta ureditev ni v nasprotju s pravili, ki so harmonizirana s temi direktivami, zlasti v zvezi z zahtevami po informacijah.

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 1, str. 326.

         (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 1, str. 374.

         (3)  UL L 133, str. 66.


title: Zadeva C-539/20 P: Pritožba, ki jo je 22. oktobra 2020 vložila Hochmann Marketing GmbH zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 23. januarja 2020 v zadevi T-807/19, Hochmann Marketing GmbH/Evropska komisija

text:
               28.6.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/5

      Pritožba, ki jo je 22. oktobra 2020 vložila Hochmann Marketing GmbH zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 23. januarja 2020 v zadevi T-807/19, Hochmann Marketing GmbH/Evropska komisija
      (Zadeva C-539/20 P)
      (2021/C 252/07)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnica: Hochmann Marketing GmbH (zastopnik: J. Jennings, Rechtsanwalt)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija
      Sodišče Evropske unije (osmi senat) je s sklepom z dne 6. maja 2021 zavrglo pritožbo kot očitno nedopustno in pritožnici naložilo plačilo njenih stroškov.