title: Zadeva C-267/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Romunija) 23. aprila 2021 – Uniqa Asigurări SA/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

text:
               30.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 349/15

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Romunija) 23. aprila 2021 – Uniqa Asigurări SA/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
      (Zadeva C-267/21)
      (2021/C 349/19)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

         Stranke

         Pritožnica: Uniqa Asigurări SA

         Nasprotni stranki: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je pri razlagi določb člena 59 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) storitve obravnavanja in reševanja odškodninskih zahtevkov, ki jih opravljajo korespondenti za zavarovalnico v imenu in za račun te zavarovalnice, mogoče vključiti v kategorijo storitev svetovalcev, inženirjev, svetovalnih pisarn, odvetnikov, računovodij in drugih podobnih storitev ter obdelave podatkov in dajanja informacij?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. l).


title: Zadeva C-320/21 P: Pritožba, ki jo je 21. maja 2021 vložila Ryanair DAC zoper sodbo Splošnega sodišča (deseti razširjeni senat) z dne 14. aprila 2021 v zadevi T-379/20, Ryanair/Komisija (SAS, Švedska; Covid-19)

text:
               30.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 349/16

      Pritožba, ki jo je 21. maja 2021 vložila Ryanair DAC zoper sodbo Splošnega sodišča (deseti razširjeni senat) z dne 14. aprila 2021 v zadevi T-379/20, Ryanair/Komisija (SAS, Švedska; Covid-19)
      (Zadeva C-320/21 P)
      (2021/C 349/20)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Ryanair DAC (zastopniki: E. Vahida in F.-C. Laprévote, avocats, S. Rating, abogado, I.-G. Metaxas-Maranghidis, dikigoros, in V. Blanc, avocate)

         Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Francoska republika, Kraljevina Švedska, SAS AB

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano sodbo razveljavi;

                  —

                  v skladu s členoma 263 in 264 PDEU ugotovi, da je Sklep Komisije C(2020) 2784 z dne 24. aprila 2020 v zvezi z državno pomočjo SA.57061 (2020/N) – Švedska – Nadomestilo za škodo, ki je zaradi pandemije COVID-19 nastala družbi Scandinavian Airlines, ničen, in

                  —

                  Komisiji naloži, naj nosi svoje stroške in plača stroške družbe Ryanair, intervenientom na prvi stopnji in v tem postopku s pritožbo (če se bodo odločili za intervencijo) pa, naj nosijo svoje stroške.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja šest razlogov.
      Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo v zvezi z zavrnitvijo trditve pritožnice, da je Komisija kršila zahtevo, v skladu s katero državna pomoč, dodeljena na podlagi člena 107(2)(b) PDEU, ne sme biti namenjena odpravi škode ene same žrtve.
      Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo in očitno izkrivilo dejansko stanje pri uporabi člena 107(2)(b) PDEU in načela sorazmernosti v zvezi s škodo, ki je bila družbi SAS AB povzročena s pandemijo COVID-19.
      Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo v zvezi z zavrnitvijo trditve pritožnice, da je bilo načelo prepovedi diskriminacije neupravičeno kršeno.
      Četrti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo in očitno izkrivilo dejansko stanje v zvezi z zavrnitvijo trditve pritožnice glede kršitve svobode ustanavljanja in svobode opravljanja storitev.
      Peti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo in očitno izkrivilo dejansko stanje v zvezi s tem, da ni bil začet formalni postopek preiskave.
      Šesti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo in očitno izkrivilo dejansko stanje v zvezi neobstojem obrazložitve.


title: Zadeva C-354/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 4. junija 2021 – R.J. R./Valstybės įmonė Registrų centras

text:
               30.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 349/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 4. junija 2021 – R.J. R./Valstybės įmonė Registrų centras
      (Zadeva C-354/21)
      (2021/C 349/24)
      Jezik postopka: litovščina

         Predložitveno sodišče

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: R.J. R.

         Nasprotna stranka: Valstybės įmonė Registrų centras

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 1(2)(l) in člen 69(5) Uredbe (EU) št. 650/2012 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. julija 2012 o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju odločb in sprejemljivosti in izvrševanju javnih listin v dednih zadevah ter uvedbi evropskega potrdila o dedovanju razlagati tako, da ne nasprotujeta pravnim pravilom države članice, v kateri je nepremičnina, v skladu s katerimi se lahko lastninske pravice vpišejo v register nepremičnin na podlagi evropskega potrdila o dedovanju le, če so vsi podatki, potrebni za vpis, navedeni v evropskem potrdilu o dedovanju?

         (1)  UL 2012, L 201, str. 107.


title: Zadeva C-742/19: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 15. julija 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vrhovnego sodišča Republike Slovenije – Slovenija) – B. K./Republika Slovenija (Ministrstvo za obrambo) (Predhodno odločanje – Zaščita varnosti in zdravja delavcev – Organizacija delovnega časa – Pripadniki oboroženih sil – Uporaba prava Unije – Člen 4(2) PEU – Direktiva 2003/88/ES – Področje uporabe – Člen 1(3) – Direktiva 89/391/EGS – Člen 2(2) – Dejavnosti vojaških oseb – Pojem „delovni čas“ – Obdobje razpoložljivosti za delo – Spor v zvezi s plačo delavca)

text:
               30.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 349/5

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 15. julija 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vrhovnego sodišča Republike Slovenije – Slovenija) – B. K./Republika Slovenija (Ministrstvo za obrambo)
      (Zadeva C-742/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Zaščita varnosti in zdravja delavcev - Organizacija delovnega časa - Pripadniki oboroženih sil - Uporaba prava Unije - Člen 4(2) PEU - Direktiva 2003/88/ES - Področje uporabe - Člen 1(3) - Direktiva 89/391/EGS - Člen 2(2) - Dejavnosti vojaških oseb - Pojem „delovni čas“ - Obdobje razpoložljivosti za delo - Spor v zvezi s plačo delavca)
      (2021/C 349/05)
      Jezik postopka: slovenščina

         Predložitveno sodišče

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: B. K.

         Tožena stranka: Republika Slovenija (Ministrstvo za obrambo)

         Izrek

                  1.

                  Člen 1(3) Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa v povezavi s členom 4(2) PEU je treba razlagati tako, da je straža, ki jo opravlja vojaška oseba, izključena s področja uporabe te direktive:

                              —

                              bodisi kadar ta dejavnost poteka v okviru začetnega usposabljanja te osebe, operativnega urjenja ali vojaške operacije v pravem pomenu besede,

                              —

                              bodisi kadar pomeni tako posebno dejavnost, da zanjo sistem rotacije zaposlenih, ki bi omogočal zagotoviti spoštovanje zahtev navedene direktive, ni primeren,

                              —

                              bodisi kadar je glede na vse upoštevne okoliščine razvidno, da se ta dejavnost opravlja v okviru izrednih dogodkov, katerih resnost in obseg zahtevata sprejetje ukrepov, ki so nujni za zaščito življenja, zdravja in varnosti skupnosti ter katerih dobra izvedba bi bila ogrožena, če bi bilo treba upoštevati vsa pravila, določena z navedeno direktivo,

                              —

                              bodisi kadar bi se uporaba navedene direktive za tako dejavnost z naložitvijo dolžnosti zadevnim organom, da uvedejo sistem rotacije ali načrtovanja delovnega časa, lahko izvedla le v škodo dobre izvedbe vojaških operacij v pravem pomenu besede.

                  2.

                  Člen 2 Direktive 2003/88 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da se obdobje razpoložljivosti za delo, v katerem mora biti vojaška oseba prisotna v vojašnici, v katero je razporejena, vendar tam ne opravlja dejanskega dela, plača drugače kot obdobje razpoložljivosti za delo, v katerem ta oseba dejansko opravlja delo.

         (1)  UL C 19, 20.1.2020.


title: Zadeva T-527/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. julija 2021 – Aldi/EUIPO (CUCINA) (Znamka Evropske unije – Prijava figurativne znamke Evropske unije CUCINA – Absolutni razlogi za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Opisnost – Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               30.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 349/37

      Sodba Splošnega sodišča z dne 14. julija 2021 – Aldi/EUIPO (CUCINA)
      (Zadeva T-527/20) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije CUCINA - Absolutni razlogi za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Opisnost - Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2021/C 349/51)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Nemčija) (zastopniki: N. Lützenrath, C. Fürsen in M. Minkner, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: A. Bosse in A. Söder, agenta)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. junija 2020 (zadeva R 463/2020-2) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka CUCINA kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Aldi GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 329, 5.10.2020.


title: Zadeva C-272/20 P: Pritožba, ki jo je Sebastian Veit vložil 19. junija 2020 zoper sodbo Splošnega sodišča (deseti senat) z dne 2. aprila 2020 v zadevi T-474/18, Sebastian Veit/Evropska centralna banka

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/6

      Pritožba, ki jo je Sebastian Veit vložil 19. junija 2020 zoper sodbo Splošnega sodišča (deseti senat) z dne 2. aprila 2020 v zadevi T-474/18, Sebastian Veit/Evropska centralna banka
      (Zadeva C-272/20 P)
      (2020/C 371/03)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnik: Sebastian Veit (zastopnik: K. Kujath, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Evropska centralna banka

         Predlogi

      Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sodbo Splošnega sodišča (deseti senat) z dne 2. aprila 2020 v zadevi T-474/18 razveljavi;

                  —

                  odločbo Evropske centralne banke z dne 3. januarja 2018 o uvrstitvi pritožnika v plačilni razred z učinkom od 1. januarja 2018, kakor izhaja iz odločbe Evropske centralne banke z dne 25. maja 2018, razglasi za nično;

                  —

                  stroške postopka naloži Evropski centralni banki.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Z izpodbijano sodbo se krši pravo Unije. Splošno sodišče je podalo napačno razlago splošnega načela enakega obravnavanja iz člena 20, člena 51(1) in člena 52(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.
      Odločitev Splošnega sodišča, da je je to, da Evropska centralna banka notranje in zunanje kandidate na podlagi različnih ureditev pri uvrstitvi v plačilni razred obravnava različno, upravičeno in sorazmerno, je napačna.
      Sodna praksa Sodišča, ki jo je v zvezi z razlago določb Kadrovskih predpisov o določitvi plačilnega razreda aktivno zaposlenega uradnika v tej zadevi uporabilo Splošno sodišče, za dejansko stanje v tem sporu ni upoštevna.


title: Zadeva C-430/20 P: Pritožba, ki jo je 11. septembra 2020 vložil Christoph Klein zoper sklep Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 2. julija 2020 v zadevi T-562/19, Christoph Klein/Evropska komisija

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/7

      Pritožba, ki jo je 11. septembra 2020 vložil Christoph Klein zoper sklep Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 2. julija 2020 v zadevi T-562/19, Christoph Klein/Evropska komisija
      (Zadeva C-430/20 P)
      (2020/C 371/04)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnik: Christoph Klein (zastopnik: H.-J. Ahlt, odvetnik)

         Druga stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi sklep Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 2. julija 2020 v zadevi T-562/19;

                  —

                  ugotovi, da je tožba dopustna in da je Evropska komisija kršila pogodbo s tem, da v postopku na podlagi zaščitne klavzule, ki ga je Zvezna republika Nemčija uvedla 7. januarja 1998 v zvezi z medicinskim pripomočkom „Inhaler Broncho-Air“, označenim z oznako CE, ni ukrepala in ni sprejela sklepa iz člena 8(2) Direktive 93/42/EWG (1);

                  —

                  podredno sklep Splošnega sodišča razveljavi in zadevo vrne v odločanje Splošnemu sodišču;

                  —

                  Evropski komisiji naloži stroške postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Splošno sodišče je izkrivilo dejansko stanje in dokaze, napačno opredelilo dejansko stanje in kršilo pravo Unije, in sicer člen 265 PDEU in pravico do izjave, ker je štelo, da je bila tožba prepozna in samo ugotovilo, da pritožnik nima procesne legitimacije.
      Splošno sodišče je napačno razlagalo pravo Unije in kršilo člen 8(2) Direktive 93/42.
      Izpodbijani sklep Splošnega sodišča je pomanjkljivo obrazložen.

         (1)  Direktiva Sveta 93/42/EGS z dne 14. junija 1993 o medicinskih pripomočkih (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 12, str. 82).


title: Zadevi T-778/16 in T-892/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. julija 2020 – Irska in drugi/Komisija (Državne pomoči – Pomoč, ki jo je izvedla Irska – Sklep o razglasitvi pomoči za nezdružljivo z notranjim trgom in za nezakonito ter o odreditvi njenega vračila – Davčna stališča (tax rulings) – Selektivne davčne prednosti – Neodvisno tržno načelo)

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/8

      Sodba Splošnega sodišča z dne 15. julija 2020 – Irska in drugi/Komisija
      (Zadevi T-778/16 in T-892/16) (1)

      (Državne pomoči - Pomoč, ki jo je izvedla Irska - Sklep o razglasitvi pomoči za nezdružljivo z notranjim trgom in za nezakonito ter o odreditvi njenega vračila - Davčna stališča (tax rulings) - Selektivne davčne prednosti - Neodvisno tržno načelo)
      (2020/C 371/05)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka v zadevi T-778/16: Irska (zastopniki: K. Duggan, M. Browne, J. Quaney, A. Joyce, agenti, skupaj s P. Gallagherjem, M. Collinsom, SC, P. Bakerjem, QC, S. Kingston, C. Donnelly, A. Goodman in B. Dohertyem, barristers)

         Tožeči stranki v zadevi T-892/16: Apple Sales International (Cork, Irska), Apple Operations Europe (Cork) (zastopniki: A. von Bonin, E. van der Stok, odvetnika, D. Beard, QC, A. Bates, L. Osepciu in J. Bourke, barristers)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: P.-J. Loewenthal in R. Lyal, agenta)

         Intervenientka v zadevi T-778/16 v podporo tožeče stranke: Veliko vojvodstvo Luksemburg (zastopniki: T. Uri, agent, skupaj z D. Waelbroeckom in S. Naudinom, odvetnikoma)

         Intervenientka v zadevi T-892/16 v podporo tožečih strank: Irska (zastopniki: K. Duggan, J. Quaney, M. Browne, A. Joyce, skupaj s P. Gallagherjem, M. Collinsom, P. Bakerjem, S. Kingston, C. Donnelly, in B. Dohertyjem)

         Intervenientka v zadevi T-778/16 v podporo tožene stranke: Republika Poljska (zastopniki: B. Majczyna, M. Rzotkiewicz in A. Kramarczyk-Szaładzińska, agenti)

         Intervenientka v zadevi T-892/16 v podporo tožene stranke: Nadzorni organ EFTA (zastopniki: C. Zatschler, M. Sánchez Rydelski et C. Simpson, agenti)

         Predmet

      Predlogi na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije (EU) 2017/1283 z dne 30. avgusta 2016 o državni pomoči SA.38373 (2014/C) (ex 2014/NN) (ex 2014/CP), ki jo je Irska odobrila skupini Apple (UL 2017, L 187, str. 1).

         Izrek

                  1.

                  Zadevi T-778/16 in T-892/16 se združita za izdajo te sodbe.

                  2.

                  Sklep Komisije (EU) 2017/1283 z dne 30. avgusta 2016 o državni pomoči SA.38373 (2014/C) (ex 2014/NN) (ex 2014/CP), ki jo je Irska odobrila skupini Apple se razglasi za ničen.

                  3.

                  Evropska komisija nosi svoje stroške, stroške Irske v okviru zadeve T-778/16 ter stroške družb Apple Sales International in Apple Operations Europe.

                  4.

                  Irska v okviru zadeve T-892/16, Veliko vojvodstvo Luksemburg, Republika Poljska in Nadzorni organ EFTA nosijo svoje stroške.

         (1)  UL C 38, 6.2.2017.


title: Zadeva T-371/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. julija 2020 – Itinerant Show Room/EUIPO – Save the Duck (FAKE DUCK) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije FAKE DUCK – Prejšnja figurativna znamka Evropske unije SAVE THE DUCK – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Upoštevna javnost – Podobnost proizvodov in storitev – Podobnost znakov – Celovita presoja verjetnosti zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/9

      Sodba Splošnega sodišča z dne 15. julija 2020 – Itinerant Show Room/EUIPO – Save the Duck (FAKE DUCK)
      (Zadeva T-371/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije FAKE DUCK - Prejšnja figurativna znamka Evropske unije SAVE THE DUCK - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Upoštevna javnost - Podobnost proizvodov in storitev - Podobnost znakov - Celovita presoja verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2020/C 371/07)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Itinerant Show Room Srl (San Giorgio in Bosco, Italija) (zastopniki: A. Visentin, M. Cartella in B. Cartella, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: M. Capostagno, agent)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Save the Duck SpA (Milano, Italija) (zastopnica: M. De Vietro, odvetnica)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 5. aprila 2019 (zadeva R 1117/2018-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Forest Srl in Itinerant Show Room.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Itinerant Show Room S.r.l. se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 263, 5.8.2019.


title: Zadeva T-376/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 17. avgusta 2020 – Poljska/Komisija (EKJS in EKSRP – Začasna prekinitev finančne pomoči – Pomoči za predhodno priznanje skupin proizvajalcev v sektorju sadja in zelenjave – Prenehanje pravnega interesa – Ustavitev postopka)

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/10

      Sklep Splošnega sodišča z dne 17. avgusta 2020 – Poljska/Komisija
      (Zadeva T-376/17) (1)

      (EKJS in EKSRP - Začasna prekinitev finančne pomoči - Pomoči za predhodno priznanje skupin proizvajalcev v sektorju sadja in zelenjave - Prenehanje pravnega interesa - Ustavitev postopka)
      (2020/C 371/08)
      Jezik postopka: poljščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Republika Poljska (zastopniki: B. Majczyna, B. Paziewska, M. Pawlicka in K. Straś, agenti)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: X. Lewis, M. Kaduczak in A. Stobiecka-Kuik, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Evropske komisije C(2017) 2104 final z dne 4. aprila 2017 o podaljšanju začasne prekinitve mesečnih plačil Poljski v zvezi s pomočmi za predhodno priznanje skupin proizvajalcev v sektorju sadja in zelenjave v okviru Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada.

         Izrek

                  1.

                  Postopek se ustavi.

                  2.

                  Vsaka stranka nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 269, 14.8.2017.


title: Zadeva T-755/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 20. avgusta 2020 – FL Brüterei M-V in drugi/Komisija (Ničnostna in odškodninska tožba – Ekološko kmetovanje – Vzreja živali – Pravila pridelave za izjemne primere, povezana z nerazpoložljivostjo ekoloških kmetijskih surovin – Uporaba neekološko vzrejenih živali – Podaljšanje obdobja uporabe pravil pridelave za izjemne primere – Neobstoj neposrednega nanašanja – Neobstoj dovolj resne kršitve pravnega pravila, s katerim se posameznikom podeljujejo pravice – Tožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno brez pravne podlage)

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/10

      Sklep Splošnega sodišča z dne 20. avgusta 2020 – FL Brüterei M-V in drugi/Komisija
      (Zadeva T-755/18) (1)

      (Ničnostna in odškodninska tožba - Ekološko kmetovanje - Vzreja živali - Pravila pridelave za izjemne primere, povezana z nerazpoložljivostjo ekoloških kmetijskih surovin - Uporaba neekološko vzrejenih živali - Podaljšanje obdobja uporabe pravil pridelave za izjemne primere - Neobstoj neposrednega nanašanja - Neobstoj dovolj resne kršitve pravnega pravila, s katerim se posameznikom podeljujejo pravice - Tožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno brez pravne podlage)
      (2020/C 371/09)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeče stranke: FL Brüterei M-V GmbH (Finkenthal, Nemčija), Erdegut GmbH (Finkenthal), Ökofarm Groß Markow GmbH (Lelkendorf, Nemčija) (zastopnik: H. Schmidt, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Dawes, B. Eggers in B. Hofstötter, agenti)

         Predmet

      Na eni strani predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti člena 1(4) Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2018/1584 z dne 22. oktobra 2018 o spremembi Uredbe (ES) št. 889/2008 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 834/2007 o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov glede ekološke pridelave, označevanja in nadzora (UL 2018, L 264, str. 1) in na drugi strani predlog na podlagi člena 268 PDEU za povračilo, prvič, škode, ki naj bi jo utrpele tožeče stranke zaradi sprejetja navedenega člena, in drugič, škode, ki naj bi jo utrpela družba FL Brüterei M-V, ker naj Komisija ne bi zagotovila, da bi nizozemski organi spoštovali člen 42 Uredbe Komisije (ES) št. 889/2008 z dne 5. septembra 2008 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 834/2007 o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov glede ekološke pridelave, označevanja in nadzora (UL 2008, L 250, str. 1).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže.

                  2.

                  Družbam FL Brüterei M-V GmbH, Erdegut GmbH in Ökofarm Groß Markow GmbH se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 93, 11.3.2019.


title: Zadeva T-22/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 25. junija 2020 – Noguer Enríquez in drugi/Komisija (Odškodninska tožba – Monetarni sporazum med Unijo in Kneževino Andoro – Domnevna malomarnost Komisije glede vsebine sporazuma – Domnevna malomarnost Komisije pri spremljanju izvajanja sporazuma – Tožba, ki je očitno brez vsakršne pravne podlage)

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/11

      Sklep Splošnega sodišča z dne 25. junija 2020 – Noguer Enríquez in drugi/Komisija
      (Zadeva T-22/19) (1)

      (Odškodninska tožba - Monetarni sporazum med Unijo in Kneževino Andoro - Domnevna malomarnost Komisije glede vsebine sporazuma - Domnevna malomarnost Komisije pri spremljanju izvajanja sporazuma - Tožba, ki je očitno brez vsakršne pravne podlage)
      (2020/C 371/10)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Roser Noguer Enríquez (Andorra la Vella, Andora), TB, Successors d’Higini Cierco García, SA (Andorra la Vella), Cierco Martínez 2 2003, SL (Andorra la Vella) (zastopnika: J. Álvarez González in S. San Felipe Menéndez, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Triantafyllou in J. Baquero Cruz, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 268 PDEU zaradi povrnitve škode, ki naj bi tožečim strankam nastala zaradi malomarnosti Komisije pri spremljanju izvajanja Monetarnega sporazuma z dne 30. junija 2011 med Evropsko unijo in Kneževino Andoro in malomarnosti Komisije glede vsebine tega sporazuma.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Roser Noguer Enríquez, TB, Successors d’Higini Cierco García, SA in Cierco Martínez 2 2003, SL, se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 82, 4.3.2019.


title: Zadeva T-190/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 17. avgusta 2020 – BF/Komisija (Tožba zaradi opustitve ukrepanja – Državne pomoči – Uporaba dostopov do vode in sanitarne infrastrukture – Predhodna preučitev domnevne državne pomoči, ki so jo dodelili nemški organi – Drugi poziv k ukrepanju – Stališče Komisije – Člen 12(1), drugi pododstavek, Uredbe (EU) 2015/1589 – Člen 24(2) Uredbe 2015/1589 – Rok za vložitev tožbe – Očitna nedopustnost)

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/12

      Sklep Splošnega sodišča z dne 17. avgusta 2020 – BF/Komisija
      (Zadeva T-190/19) (1)

      (Tožba zaradi opustitve ukrepanja - Državne pomoči - Uporaba dostopov do vode in sanitarne infrastrukture - Predhodna preučitev domnevne državne pomoči, ki so jo dodelili nemški organi - Drugi poziv k ukrepanju - Stališče Komisije - Člen 12(1), drugi pododstavek, Uredbe (EU) 2015/1589 - Člen 24(2) Uredbe 2015/1589 - Rok za vložitev tožbe - Očitna nedopustnost)
      (2020/C 371/11)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: BF (zastopnika: S. Gesterkamp, odvetnik, in C. Koenig, profesor)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Němečková in K.-P. Wojcik, agenta)

         Predmet

      Predlog, ki temelji na členu 265 PDEU se nanaša na ugotovitev, da je Komisija nezakonito opustila sprejetje sklepa o končanju postopka predhodne preučitve, ki se nanaša na domnevno državno pomoč, ki so jo nemški organi dodelili družbi A na eni strani in družbi B na drugi.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

                  2.

                  BF nosi svoje stroške in stroške, nastale Evropski komisiji.

         (1)  UL C 213, 24.6.2019.


title: Zadeva T-272/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 31. julija 2020 – TO/ESZD (Ničnostna in odškodninska tožba – Javni uslužbenci – Pogodbeni uslužbenci – Zavrnitev zaposlitve zaradi nesposobnosti za izvajanje nalog – Roki za vložitev tožbe – Razlog javnega reda – Prepoznost – Izračun roka – Določitev datuma, od katerega se je zadevna oseba lahko seznanila z vsebino sklepa – Očitna nedopustnost)

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/12

      Sklep Splošnega sodišča z dne 31. julija 2020 – TO/ESZD
      (Zadeva T-272/19) (1)

      (Ničnostna in odškodninska tožba - Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenci - Zavrnitev zaposlitve zaradi nesposobnosti za izvajanje nalog - Roki za vložitev tožbe - Razlog javnega reda - Prepoznost - Izračun roka - Določitev datuma, od katerega se je zadevna oseba lahko seznanila z vsebino sklepa - Očitna nedopustnost)
      (2020/C 371/12)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: TO (zastopnik: É. Boigelot, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje (zastopnika: S. Marquardt in R. Spac, agenta)

         Predmet

      Tožba na podlagi člena 270 PDEU na eni strani za razglasitev ničnosti, prvič, sklepa ESZD z dne 15. junija 2018, s katerim je bila tožeča stranka obveščena, da ne izpolnjuje vseh pogojev za zaposlitev iz člena 82 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije in da je pri ESZD ni mogoče zaposliti kot pogodbenega uslužbenca, in, drugič, sklepa tega organa z dne 14. januarja 2019 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke z dne 14. septembra 2018, in na drugi strani za povrnitev škode, ki naj bi nastala tožeči stranki.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se kot očitno nedopustna zavrže.

                  2.

                  TO se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 213, 24.6.2019.


title: Zadeva T-604/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 3. avgusta 2020 – Inova Semiconductors/EUIPO – Venta Servicio LED (ISELED) (Znamka Evropske unije – Odpoved imenovanju Evropske unije zaradi mednarodne registracije – Prenehanje obstoja predmeta spora – Ustavitev postopka)

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/13

      Sklep Splošnega sodišča z dne 3. avgusta 2020 – Inova Semiconductors/EUIPO – Venta Servicio LED (ISELED)
      (Zadeva T-604/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Odpoved imenovanju Evropske unije zaradi mednarodne registracije - Prenehanje obstoja predmeta spora - Ustavitev postopka)
      (2020/C 371/14)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Inova Semiconductors GmbH (München, Nemčija) (zastopnik: T. Schmidpeter, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: S. Palmero Cabezas, agent)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO: Venta Servicio LED, SL (Martorell, Španija)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 25. junija 2019 (zadeva R 2149/2018-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Venta Servicio LED in Inova Semiconductors.

         Izrek

                  1.

                  Postopek s tožbo se ustavi.

                  2.

                  Družba Inova Semiconductors GmbH nosi svoje stroške in stroške Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

         (1)  UL C 363, 28.10.2019.


title: Zadeva T-613/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 2. septembra 2020 – ENIL Brussels Office in drugi/Komisija (Ničnostna tožba – ESRR – Operativni program „Rastoče regije“ – Prednostna os št. 5 (Regionalna socialna infrastruktura) – Subvencije v podporo deinstitucionalizaciji storitev za starejše osebe in invalidne osebe – Zavrnitev prekinitve razpisa za zbiranje predlogov na zahtevo organizacij za obrambo in zastopanje invalidnih oseb – Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva – Nedopustnost)

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/14

      Sklep Splošnega sodišča z dne 2. septembra 2020 – ENIL Brussels Office in drugi/Komisija
      (Zadeva T-613/19) (1)

      (Ničnostna tožba - ESRR - Operativni program „Rastoče regije“ - Prednostna os št. 5 (Regionalna socialna infrastruktura) - Subvencije v podporo deinstitucionalizaciji storitev za starejše osebe in invalidne osebe - Zavrnitev prekinitve razpisa za zbiranje predlogov na zahtevo organizacij za obrambo in zastopanje invalidnih oseb - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Nedopustnost)
      (2020/C 371/15)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: European Network on Independent Living Brussels Office (ENIL Brussels Office) (Bruselj, Belgija), Validity Foundation-Mental Disability Advocacy Centre (Budimpešta, Madžarska), Center for Independent Living Association (Sofija, Bolgarija) (zastopnika: B. Van Vooren in L. Gorywoda, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: S. Pardo Quintillán in J. Hradil, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti dopisa Komisije z dne 24. maja 2019, s katerim je ta institucija sprejela stališče o pozivu k ukrepanju, ki so ga nanjo z dopisom z dne 26. aprila 2019 naslovile tožeče stranke v skladu s členom 265 PDEU in ki se je v bistvu nanašal na to, da Komisija prekine razpis za zbiranje predlogov za dodelitev subvencij v okviru postopka „Podpora deinstitucionalizaciji storitev za starejše osebe in invalidne osebe“ (BG16RFOP0001-5.002) ter vsa plačila v zvezi s tem.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže kot nedopustna.

                  2.

                  European Network on Independent Living Brussels Office (ENIL Brussels Office), Validity Foundation-Mental Disability Advocacy Centre in Center for Independent Living Association se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 413, 9.12.2019.


title: Zadeva T-801/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 2. septembra 2020 – DTE Systems/EUIPO – Speed-Buster (PedalBox +) (Ničnostna tožba – Znamka Evropske unije – Postopek za ugotovitev ničnosti – Besedna znamka Evropske unije PedalBox + – Absolutni razlog za zavrnitev – Opisnost – Zloraba pravice – Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 – Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/15

      Sklep Splošnega sodišča z dne 2. septembra 2020 – DTE Systems/EUIPO – Speed-Buster (PedalBox +)
      (Zadeva T-801/19) (1)

      (Ničnostna tožba - Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Evropske unije PedalBox + - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Zloraba pravice - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)
      (2020/C 371/16)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: DTE Systems GmbH (Recklinghausen, Nemčija) (zastopnik: U. Vietmeyer, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: S. Hanne, agent)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Speed-Buster GmbH & Co. KG (Sinzig, Nemčija) (zastopnik: C. Gries, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 5. septembra 2019 (zadeva R 1934/2018-1) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Speed-Buster in DTS Systems.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi DTE Systems GmbH se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 27, 27.1.2020.


title: Zadeva T-162/20 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 12. avgusta 2020 – Indofil Industries (Netherlands)/EFSA (Začasna odredba – Fitofarmacevtska sredstva – Uredba (ES) št. 1107/2009 – Objava sklepa preučitve, ki jo je EFSA opravila glede pregleda odobritve aktivne snovi mankozeb – Zahtevek glede zaupnosti nekaterih odlomkov – Zavrnitev odobritve zaupnega obravnavanja – Predlog za izdajo začasnih odredb – Neobstoj fumus boni juris)

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/15

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 12. avgusta 2020 – Indofil Industries (Netherlands)/EFSA
      (Zadeva T-162/20 R)
      (Začasna odredba - Fitofarmacevtska sredstva - Uredba (ES) št. 1107/2009 - Objava sklepa preučitve, ki jo je EFSA opravila glede pregleda odobritve aktivne snovi mankozeb - Zahtevek glede zaupnosti nekaterih odlomkov - Zavrnitev odobritve zaupnega obravnavanja - Predlog za izdajo začasnih odredb - Neobstoj fumus boni juris)
      (2020/C 371/17)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Indofil Industries (Netherlands) BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnika: C. Mereu in S. Englebert, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska agencija za varnost hrane (zastopniki: D. Detken in S. Gabbi, agenta, skupaj z G. Rusconijem in O. Cesanom, odvetnikoma)

         Predmet

      Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za odlog izvršitve Sklepa agencije EFSA EFSA/LA/DEC/22911258/2020 z dne 28. januarja 2020 v zvezi z zahtevo za notranji pregled sklepa v zvezi z zahtevki tožeče stranke za priznanje zaupnega obravnavanja sklepa o strokovnem pregledu ocene tveganja aktivne snovi mankozeb.

         Izrek

                  1.

                  Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                  Sklep z dne 7. aprila 2020, izdan v zadevi T-162/20 R, se razveljavi.

                  3.

                  Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-358/20 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 18. avgusta 2020 – Net Technologies Finland/REA (Začasna odredba – Sporazum o dodelitvi nepovratnih sredstev, sklenjen v okviru Sedmega okvirnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007-2013) – Povračilo plačanih zneskov – Opomina dolžniku – Predlog za odlog izvršitve – Neobstoj nujnosti)

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/16

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 18. avgusta 2020 – Net Technologies Finland/REA
      (Zadeva T-358/20 R)
      (Začasna odredba - Sporazum o dodelitvi nepovratnih sredstev, sklenjen v okviru Sedmega okvirnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007-2013) - Povračilo plačanih zneskov - Opomina dolžniku - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti)
      (2020/C 371/18)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Net Technologies Finland Oy (Helsinki, Finska) (zastopnika: S. Pappas in N. Kyriazopoulou, odvetnika)

         Tožena stranka: Izvajalska agencija za raziskave (zastopniki: S. Payan-Lagrou in V. Canetti, agenta, skupaj z M. Le Berrom, odvetnikom)

         Predmet

      Predlog na podlagi členov 278 PDEU in 279 PDEU za odlog izvršitve dveh opominov dolžniku agencije REA z dne 7. maja 2020 v zvezi s plačilom tožeče stranke zneska v skupni višini 188 477,27 EUR, ki je zapadel 22. junija 2020.

         Izrek

                  1.

                  Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                  Sklep z dne 18. junija 2020, Net Technologies Finland/REA (T-358/20 R), se razveljavi.

                  3.

                  Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-494/20: Tožba, vložena 27. julija 2020 – Satabank/ECB

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/16

      Tožba, vložena 27. julija 2020 – Satabank/ECB
      (Zadeva T-494/20)
      (2020/C 371/19)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Satabank plc (St. Julians, Malta) (zastopnik: O. Behrends, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka (ECB)

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep z dne 15. maja 2020, s katerim je ECB zavrnila prevzem neposrednega nadzora in dajanje navodil pristojni osebi za zagotovitev, da zadeni banki ne bi bil več zavrnjen dostop do svojih pisarn, informacij, sistemov, datotek, dokumentov, osebja in virov, razglasi za ničen;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja osem razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: ECB je napačno menila, da zadevno ravnanje ne spada v pristojnost ECB, in svoje odločitve ni ustrezno obrazložila.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: izpodbijani sklep pomeni kršitev pravice tožeče stranke na podlagi člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: ECB je kršila pravico tožeče stranke na podlagi člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: ECB je kršila pravico tožeče stranke na podlagi člena 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: ECB je kršila pravico tožeče stranke na podlagi člena 16 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: ECB je kršila obveznosti v skladu s členom 6(5)(b) Uredbe Sveta (EU) št. 1024/2013 (1) in členom 67 Uredbe (EU) št. 468/2014 Evropske centralne banke (2).

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: ECB je kršila načelo, da mora ECB delovati na način, ki omogoča izpolnjevanje regulatornih obveznosti.

                  8.

                  Osmi tožbeni razlog: ECB je zlorabila pooblastila.

         (1)  Uredba Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (UL 2013, L 287, str. 63).

         (2)  Uredba (EU) št. 468/2014 Evropske centralne banke z dne 16. aprila 2014 o vzpostavitvi okvira za sodelovanje znotraj enotnega mehanizma nadzora med Evropsko centralno banko in pristojnimi nacionalnimi organi ter z imenovanimi nacionalnimi organi (okvirna uredba o EMN) (UL 2014, L 141, str. 1).


title: Zadeva T-533/20: Tožba, vložena 24. avgusta 2020 – Green Power Technologies/Komisija in Skupno podjetje ECSEL

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/17

      Tožba, vložena 24. avgusta 2020 – Green Power Technologies/Komisija in Skupno podjetje ECSEL
      (Zadeva T-533/20)
      (2020/C 371/20)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Green Power Technologies, S.L. (Bollullos de la Mitación, Španija) (zastopnika: A. León González in A. Martínez Solís, odvetnika)

         Toženi stranki: Evropska komisija in Skupno podjetje ECSEL

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Ugotovi in odloči, da je OLAF s poročilom z dne 9. julija 2018, s sklepom o potrditvi navedenega poročila z elektronskim sporočilom z dne 12. junija 2020 in ravnanjem v obravnavani zadevi kršil pravni red Unije, in zato navedeno poročilo razglasi za nično;

                  —

                  ugotovi in odloči, da je družba GPTECH pravilno izpolnila pogodbene obveznosti na podlagi projektov POLLUX (100205), IoE (269374), MOTORBRAIN (270693) in AGATE (325630), in zato stroške, katerih znesek ECSEL izterjuje z opominom 4440200016, razglasi za upravičene;

                  —

                  na podlagi navedenega odloči, da je zahteva ECSEL za vračilo zneska 200 930,35 EUR nedopustna in neutemeljena, in zato opomin, ki ga je izdal ECSEL, ter pre-information letter (predhodni informativni dopis) z dne 20. januarja 2019, iz katerega ta opomin izhaja, razglasi za nična;

                  —

                  podredno, če opomina ne bi razglasilo za ničnega, ugotovi odgovornost Komisije za neupravičeno obogatitev;

                  —

                  Komisiji in ECSEL naloži plačilo stroškov ali, če tožbenim predlogom tožeče stranke ne bi ugodilo, tej stranki ob upoštevanju zapletenosti tega primera ter pravnih in dejanskih vprašanj, ki se postavljajo v njem, ne naloži plačila stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožba vsebuje predloge za razglasitev ničnosti in predloge na podlagi člena 272 PDEU. Glede zadnjenavedenega tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj ugotovi, da ni treba odrediti niti vračila domnevno dolgovanih zneskov niti odškodnine, navedene v opominu, ki ga je izdal ECSEL.
      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: OLAF in ECSEL sta kršila temeljne pravice Evropske unije v smislu, da splošni obseg navedenih pravic pomeni, da nobeden od teh organov ne more ravnati tako, da krši temeljne pravice in pravni red, značilen za Unijo.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: OLAF ne upošteva običajnega delovanja družbe GPTECH in se ni obrnil na izvedence, specializirane na področju i + d, kar bi omogočilo razumevanje tega delovanja.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: OLAF ni upošteval trditev družbe GPTECH in te družbe ni obvestil o prilogah, na katerih utemeljuje svoj sklep, kar pomeni kršitev pravice do dobrega upravljanja (člen 41 Listine) in pravice do obrambe (člena 47 in 48 Listine).

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: upravičenost stroškov, ki se izterjujejo z zadevnim opominom, in kršitev členov II.4, II.7(1), II.14(1)(a), (b), (c) in (f) ter II.15 7th Researh Framework Programme Grant Agreement (sporazum o nepovratnih sredstvih za sedmi okvirni program za raziskave).

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: neupravičena obogatitev ECSEL, ker so bili projekti pravilno in pravočasno izvedeni.


title: Zadeva T-552/20: Tožba, vložena 2. septembra 2020 – MD/Komisija

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/18

      Tožba, vložena 2. septembra 2020 – MD/Komisija
      (Zadeva T-552/20)
      (2020/C 371/21)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: MD (zastopnik: A. Ricci, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razglasi za nično,

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Ta tožba je vložena proti odločbi o tem, da tožeča stranka v napredovalnem obdobju 2019 ne napreduje v naziv AD14 (upravno obvestilo št. 32-2019 z dne 14.11.2019).
      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: nezadostna obrazložitev odločbe o zavrnitvi njene pritožbe. V zvezi s tem navaja:

                              —

                              OI v odločbi o zavrnitvi pritožbe ni navedel posameznega in upoštevnega razloga, ki bi upravičeval odločbo o nenapredovanju;

                              —

                              popolno opustitev obrazložitve v zvezi z drugim delom pritožbe (kršitev enakega obravnavanja, predvsem pri primerjalni oceni);

                              —

                              nezadostno obrazložitev v zvezi s tretjim delom pritožbe (kršitev člena 6(2) Kadrovskih predpisov).

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 45 Kadrovskih predpisov, zlasti zaradi neobstoja učinkovite primerjalne ocene uspešnosti uradnikov. V zvezi s tem navaja:

                              —

                              očitno napako pri presoji glede na obseg odgovornosti, ki ga je imela tožeča stranka v celotnem referenčnem obdobju glede na druge osebe, navedene v tožbi, ki so napredovale;

                              —

                              očitno napako pri presoji, ki se nanaša na merilo uporabe – pri izpolnjevanju dolžnosti – jezikov, različnih od materinega jezika, glede na druge osebe, navedene v tožbi, ki so napredovale.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: diskriminacija na podlagi starosti v zvezi z zatrjevanim „polnim učinkom“ vsakega napredovanja. V zvezi s tem navaja:

                              —

                              domnevno utemeljitev neobstoja napredovanja s pomanjkanjem ekonomske ugodnosti tega napredovanja zaradi starosti tožeče stranke, ki naj bi bila blizu upokojitve;

                              —

                              prepoved diskriminacije na podlagi starosti in uvedbo nezakonitega ekonomskega merila med podredna merila za napredovanje.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 6(2) Kadrovskih predpisov. V zvezi s tem navaja:

                              —

                              nespoštovanje povprečne stopnje napredovanja za naziv AD14 na podlagi petletnega obdobja;

                              —

                              podatki glede spoštovanja člena 6(2) niso bili sporočeni niti osebju Komisije, niti tožeči stranki v odgovor na njeno pritožbo;

                              —

                              glede na poseben okvir je dokazno breme na strani tožene uprave.


title: Zadeva T-556/20: Tožba, vložena 4. septembra 2020 – D&A Pharma/Komisija in EMA

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/19

      Tožba, vložena 4. septembra 2020 – D&A Pharma/Komisija in EMA
      (Zadeva T-556/20)
      (2020/C 371/22)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Debregeas et associés Pharma (D&A Pharma) (Pariz, Francija) (zastopnika: N. Viguié in D. Krzisch, odvetnika)

         Toženi stranki: Evropska komisija in Evropska agencija za zdravila

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Izvedbeni sklep Komisije z dne 6. julija 2020 o zavrnitvi izdaje dovoljenja za promet z zdravilom za uporabo v humani medicini „Hopveus – natrijev oksibat“ v skladu z Uredbo (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta razglasi za ničen;

                  —

                  Evropski komisiji in EMA naloži plačilo stroškov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev, prvič, člena 62(1) Uredbe (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o postopkih Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za humano in veterinarsko uporabo ter o ustanovitvi Evropske agencije za zdravila in, drugič, člena 11 poslovnika Stalnega odbora za zdravila za uporabo v humani medicini (v nadaljevanju: CHMP). Tožeča stranka trdi, da je postopek, v katerem je bilo izdano mnenje CHMP, nepravilen, ker bi se moral CHMP – ko je bilo to od njega zahtevano v okviru postopka za ponovno preučitev vloge za pridobitev pogojnega dovoljenja za promet z zdravilom Hopveus – posvetovati z znanstveno svetovalno skupino „Scientific Advisory Group on Psychiatry“, pristojnim in neodvisnim organom. Vendar tega ni storil.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 63(2) Uredbe št. 726/2004, ker postopek pred CHMP ni bil nepristranski zaradi navzkrižij interesov nekaterih strokovnjakov ad hoc odbora, ki ga je sklical CHMP. Tožeča stranka meni, da strokovnjaki, ki delajo zlasti kot svetovalci farmacevtskih podjetij v okviru razvoja metod zdravljenja, ki bi lahko bile konkurenčne zdravilu Hopveus, ne bi smeli sodelovati v ad hoc strokovnih skupinah. Zaradi njihove udeležbe torej ni bilo spoštovano načelo objektivne nepristranskosti, kot so ga opredelila sodišča Evropske Unije in Evropsko sodišče za človekove pravice, njihova udeležba pa vzbuja resen dvom o nevtralnem in objektivnem pregledu vloge za pridobitev pogojnega dovoljenja za promet, ki jo je vložila tožeča stranka.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: zapisnik seje ad hoc odbora z dne 6. aprila 2020 ni v skladu z določbami člena 3.7 dokumenta EMA „Mandat, cilji in poslovnik znanstvenih svetovalnih skupin (SAG) in ad hoc strokovnih skupin“.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: Evropska komija s tem, da je zavrnila izdajo pogojnega dovoljenja za promet, ker „razmerje med tveganji in koristmi zdravila Hopveus ni [bilo] ugodno“, ni upoštevala okvira, določenega z Uredbo Komisije (ES) št. 507/2006 z dne 29. marca 2006 o pogojnem dovoljenju za promet zdravil za humano uporabo, ki sodijo na področje uporabe Uredbe (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta, in je zato v izpodbijanem sklepu kršila načelo enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije. Tožeča stranka meni, da ta ugotovitev temelji na napačni uporabi prava in očitni napaki pri presoji, saj Uredba št. 507/2006 izdaje pogojnega dovoljenja za promet ne pogojuje s tem, da mora kandidat predložiti izčrpne klinične podatke brez metodoloških omejitev. Pogojna dovoljenja za promet temeljijo na „manj popolnih podatkih kot sicer in zanje veljajo posebne obveznosti“. V obravnavanem primeru sta te študije celo pregledala odbor za ocenjevanje tveganja na področju farmakovigilance (v nadaljevanju: PRAC) in CHMP v okviru letnega ocenjevanja zdravil na osnovi natrijevega oksibata – katerega veljavnost sta torej potrdila tako ta organ kot Evropska komisija – za biološko enakovredno zdravilo Alcover. Tožeča stranka meni, da torej EMA ni mogla šteti, da imajo študije, ki jih je predložila tožeča stranka in od katerih so bile nekatere potrjene v znanstvenem mnenju iz leta 2010, pomembne in odločilne omejitve, saj gre za pogojno dovoljenje za promet in podobne kritike niso bile izražene v okviru izdaje nepogojnih dovoljenj njenim konkurentom.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: Evropska komija je s tem, da je zavrnila izdajo pogojnega dovoljenja za promet, ker „razmerje med tveganji in koristmi zdravila Hopveus ni [bilo] ugodno“, v svojem sklepu kršila načelo enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije ter storila očitno napako pri presoji in kršila člen 16 Uredbe št. 726/2004. Tožeča stranka trdi, da sta subjekta EMA (CHMP in PRAC) izdala nasprotujoči si mnenji glede razmerja med tveganji in koristmi za Alcover in Hopveus, čeprav je bila ugotovljena biološka ekvivalenca teh dveh zdravil in sta obe namenjeni zdravljenju iste bolezni. Teh različnih mnenj ni mogoče pojasniti z nobenimi objektivnimi razlikami, zlasti glede na cilje evropske zakonodaje, ki se nanaša na zdravila. Poleg tega razmerje med tveganji in koristmi ne more biti različno pred in po izdaji dovoljenja za promet.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: v izpodbijanem sklepu so kršena načeli enakega obravnavanja in doslednosti mnenj subjektov EMA ter načelo dobrega upravljanja, saj sta CHMP in PRAC stalno izdajala nasprotujoča si mnenja glede ambulantnega ali bolnišničnega okvira uporabe zdravil Hopveus in Alcover.


title: Zadeva T-558/20: Tožba, vložena 8. septembra 2020 – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Huawei Technologies (GT10)

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/21

      Tožba, vložena 8. septembra 2020 – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Huawei Technologies (GT10)
      (Zadeva T-558/20)
      (2020/C 371/23)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: S. Malynicz, QC, in M. Maier, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Huawei Technologies Co. Ltd (Shenzhen, Kitajska)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

         Sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije GT10 – zahteva za registracijo št 14 738 306

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. julija 2020 v zadevi R 2554/2019-4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO in drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov tožeče stranke.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev členov 8(1)(b) in 8(5) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta, ker upoštevna javnost ni bila natančno opredeljena;

                  —

                  kršitev členov 8(1)(b) in 8(5) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta, ker niso bili upoštevani dokazi v zvezi s tem, kako upoštevna javnost verjetno zaznava prejšnjo znamko Evropske unije;

                  —

                  neupoštevanje drugih elementov ugovorov glede zgoraj navedenih členov 8(1)(b) in 8(5);

                  —

                  neuporaba nacionalnega prava v skladu s členom 8(4) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 8(4) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta zaradi neupoštevanja drugih elementov pravil, ki se nanašajo na zavajajoče označevanje.


title: Zadeva T-559/20: Tožba, vložena 7. septembra 2020 – Yadex International/EUIPO – Sütas süt ürünleri (PINAR Süzme Peynir)

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/22

      Tožba, vložena 7. septembra 2020 – Yadex International/EUIPO – Sütas süt ürünleri (PINAR Süzme Peynir)
      (Zadeva T-559/20)
      (2020/C 371/24)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Yadex International GmbH (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnik: N. Johnson, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Sütas süt ürünleri AS (Bursa, Turčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, figurativne znamke PINAR Süzme Peynir – mednarodna registracija št. 1394 295

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 2. julija 2020 v zadevi R 2127/2019-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi in pritožbi tožeče stranke z dne 23. septembra 2019 zoper odločbo oddelka za ugovore z dne 23. julija 2019 ugodi;

                  —

                  drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški, ki so nastali v postopku s pritožbo.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-560/20: Tožba, vložena 7. septembra 2020 – Yadex International/EUIPO – Sütas süt ürünleri (PINAR Tam kivaminda Süzme Peynir Yumusacik ve Leziz)

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/22

      Tožba, vložena 7. septembra 2020 – Yadex International/EUIPO – Sütas süt ürünleri (PINAR Tam kivaminda Süzme Peynir Yumusacik ve Leziz)
      (Zadeva T-560/20)
      (2020/C 371/25)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Yadex International GmbH (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnik: N. Johnson, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Sütas süt ürünleri AS (Bursa, Turčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, figurativne znamke PINAR Tam kivaminda Süzme Peynir Yumusacik ve Leziz – mednarodna registracija št. 1396 036

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 2. julija 2020 v zadevi R 2126/2019-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi in pritožbi tožeče stranke z dne 23. septembra 2019 zoper odločbo oddelka za ugovore z dne 23. julija 2019 ugodi;

                  —

                  drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški, ki so nastali v postopku s pritožbo.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-561/20: Tožba, vložena 8. septembra 2020 – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Vieta Audio (Vita)

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/23

      Tožba, vložena 8. septembra 2020 – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Vieta Audio (Vita)
      (Zadeva T-561/20)
      (2020/C 371/26)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: S. Malynicz, QC, in P. Ruess, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Vieta Audio, SA (Barcelona, Španija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije Vita – znamka Evropske unije št. 9 993 361

         Postopek pred EUIPO: postopek za razveljavitev

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 22. junija 2020 v Zadevi R 425/2020-2

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO in drugi stranki naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov tožeče stranke.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 58(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-562/20: Tožba, vložena 10. septembra 2020 – Upper Echelon Products/EUIPO (Everlasting Comfort)

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/24

      Tožba, vložena 10. septembra 2020 – Upper Echelon Products/EUIPO (Everlasting Comfort)
      (Zadeva T-562/20)
      (2020/C 371/27)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Upper Echelon Products LLC (Austin, Teksas, Združene države) (zastopnik: M. Izquierdo Blanco, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Sporna znamka: mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, besedne znamke Everlasting Comfort – prijava št. 11 429 637

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 14. julija 2020 v zadevi R 952/2020-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo in [EUIPO naloži registracijo znamke] št. 11 429 637 za vse zahtevane proizvode;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 75 Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009;

                  —

                  kršitev člena 7(1)(c) v povezavi s členom 7(2) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-566/20: Tožba, vložena 11. septembra 2020 – Residencial Palladium/EUIPO – Fiesta Hotels & Resorts (PALLADIUM HOTEL GARDEN BEACH)

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/24

      Tožba, vložena 11. septembra 2020 – Residencial Palladium/EUIPO – Fiesta Hotels & Resorts (PALLADIUM HOTEL GARDEN BEACH)
      (Zadeva T-566/20)
      (2020/C 371/28)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Residencial Palladium, SL (Ibiza, Španija) (zastopnik: D. Solana Giménez, odvetnik)

         Tožeča stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Fiesta Hotels & Resorts, SL (Ibiza, Španija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka PALLADIUM HOTEL GARDEN BEACH – znamka Evropske unije št. 8 564 701

         Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 30. junija 2020 v zadevi R 1542/2019-4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo in njene učinke ter ugotovi ničnost znamke Evropske unije št. 8 564 701.

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

      Tožeča stranka v podporo tožbi zatrjuje, da je odbor za pritožbe storil napako s tem, da je svojo odločbo utemeljil na tem, da navedena stranka ni pravno zadostno dokazala uporabe in – več kot zgolj lokalnega – obsega prejšnjega neregistriranega znaka GRAND HOTEL PALLADDIUM .


title: Zadeva T-570/20: Tožba, vložena 11. septembra 2020 – Kedrion/EMA

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/26

      Tožba, vložena 11. septembra 2020 – Kedrion/EMA
      (Zadeva T-570/20)
      (2020/C 371/30)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Kedrion SpA (Barga, Italija) (zastopnik: V. Salvatore, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razglasi za nično; in

                  —

                  Evropski agenciji za zdravila naloži, naj tožeči stranki povrne stroške, ki so ji nastali v tem postopku.

         Tožbena razloga in bistvene trditve

      Ta tožba je vložena zoper sklep o zavrnitvi potrdilne prošnje tožeče stranke za dostop do dokumentov, ki ga je sprejela Evropska agencija za zdravila v smislu člena 8 Uredbe (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (1) (dok.: EMA/336464/2020). Predmet te prošnje so bili dokumenti, ki jih je predložil novi ponudnik storitev, ki se nanašajo na zbiranje in fragmentacijo plazme v Italiji, ki jo dajejo italijanski centri.
      EMA je v dopolnitev razlogov za zavrnitev dostopa do zaprošenih dokumentov, ki so bili oblikovani že v sklepu o zavrnitvi prošnje in deloma ponovljeni v izpodbijanem sklepu, dalje pojasnila, da je bilo treba zavrnitev dostopa šteti za utemeljeno glede na okoliščino, da zaprošeni dokument vsebuje podatke, ki so vsebovani tudi v formularju 3.2.S vloge za pridobitev dovoljenja za promet („DP“) z zdravilom in tudi podatke, ki se nanašajo na pogodbe in sporazume med imetniki PMF (Plasma Master File) in centri, pri čemer je ponovno opozorila na potrebo varstva takih podatkov, ki so opredeljeni kot zaupni poslovni podatki.
      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 4(2) Uredbe (ES) št. 1049/2001

                              —

                              V zvezi s tem navaja, da je pravica do dostopa do dokumentov eden od načinov, na katerega se izvaja in zagotavlja načelo preglednosti, eno od temeljnih načel, na katerih temelji sama Unija, kot je določeno v členu 1 Pogodbe o Evropski uniji. Zato zaprošena institucija ne more zgolj reči, da ne bo odobrila dostopa do dokumenta, ker ta vsebuje zaupne podatke, ampak mora opraviti podroben in natančen preizkus njegove vsebine, da bi lahko nato odobrila dostop do dokumenta, potem, ko bi morebiti prekrila dele ali podatke, ki štejejo za zaupne, da bi ohranila njihovo zaupnost. Agencija se ne more na splošno sklicevati na varstvo poslovnih pogodb ali sporazumov, ki bi se lahko izražali v PMF, zaradi strahu pred škodo za interese imetnika, če tako nasprotovanje glede prošnje za dostop do dela dokumenta, ki vsebuje seznam zbirnih centrov, ni upoštevno.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: nezakonitost izpodbijanega sklepa zaradi zlorabe pooblastil, ter zaradi pomanjkljivosti, nelogičnosti in protislovnosti obrazložitve.

                              —

                              V zvezi s tem navaja, da člen 4(2) Uredbe št. 1049/2001 določa, da kadar zaprošeni dokument vsebuje zaupne poslovne podatke, se dostop lahko odobri, če prevlada javni interes za razkritje podatkov, ki jih vsebuje. Tožena stranka, ki se sklicuje na sodno prakso, v zvezi s tem navaja, da mora tožeča stranka konkretno navesti okoliščine, na katerih temelji prevladujoči javni interes, ki upravičuje razkritje dokumentov, ki vsebujejo zaupne poslovne podatke. To pa na eni strani zaprošene institucije ne more odvezati obveznosti, da prizna prevladujoči interes, ki bi upravičil razkritje dokumentov, kadar je ta lahko prepoznaven, niti na drugi strani upravičiti ugotovitve – na podlagi okoliščin, ki jih je navedla tožeča stranka – da je treba glede na to, da pri inšpekcijah, ki so se opravile v preteklosti, ni bilo izvedene nobene raziskave, šteti, da lahko menjava med podjetji, vključenimi v upravljanje storitve zbiranja plazme, pridobljene v transfuzijskih ustanovah, ter proizvodnja, skladiščenje in dobava zdravil na osnovi plazme, redno poteka brez škode za javni interes.

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331.


title: Zadeva T-572/20: Tožba, vložena 7. septembra 2020 – Spisto/Komisija

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/27

      Tožba, vložena 7. septembra 2020 – Spisto/Komisija
      (Zadeva T-572/20)
      (2020/C 371/31)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Amanda Spisto (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnica: N. de Montigny, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za nično odločbo z dne 24. septembra 2019 o zavrnitvi njene zahteve za ponovno preučitev natečaja EPSO/AD/371/19 – Field 1;

                  —

                  po potrebi odločbo o zavrnitvi pritožbe z dne 26. maja 2020 razglasi za nično;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: ugovor nezakonitosti razpisa natečaja, na podlagi katerega je bila sprejeta izpodbijana odločba, ker naj bi ta kršil načela pravne varnosti, transparentnosti in predvidljivosti, ne samo pri presoji meril za izbor, ampak tudi „ustreznosti“, ki jo morajo oceniti in ugotoviti člani natečajne komisije EPSO v okviru preizkusa „Preverjanje dodatnih sposobnosti“.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: neobstoj obrazložitve izpodbijane odločbe. Tožeča stranka trdi, da na podlagi izpodbijane odločbe po odločitvi natečajne komisije EPSO ni mogoče ugotoviti, kako je bila ocena opravljena, katera merila so bila uporabljena, in kako se je presojala upoštevnost vprašanj.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: izpodbijana odločba naj bi vsebovala očitno napako pri presoji.


title: Zadeva T-573/20: Tožba, vložena 14. septembra 2020 – MG/EIB

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/28

      Tožba, vložena 14. septembra 2020 – MG/EIB
      (Zadeva T-573/20)
      (2020/C 371/32)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: MG (zastopnika: L. Levi in A. Blot, odvetnici)

         Tožena stranka: Evropska investicijska banka

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  to tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

            zato naj:

                  —

                  sklep EIB z dne 11. oktobra 2018, s katerim je bila tožeči stranki odvzeta pravica do družinskih dodatkov (vključno z med drugim stroški za vrtec in CPE, ki jih je EIB neupravičeno odbijala od plače tožeče stranke do novembra 2019) in izvedene finančne pravice (vključno z med drugim davčnimi olajšavami in povračilom zdravstvenih stroškov za otroke, ki jih vzdržuje tožeča stranka), razglasi za ničen;

                  —

                  po potrebi za ničen razglasi dopis/sklep z dne 7. januarja 2019, s katerim so bile zavrnjene vse zahteve tožeče stranke;

                  —

                  po potrebi za ničen razglasi sklep EIB z dne 30. julija 2020, s katerim je bilo ugotovljeno, da ni bilo poravnave in potrjen sklep z dne 11. oktobra 2018;

                  —

                  naloži povrnitev premoženjske in nepremoženjske škode, ki jo je utrpela tožeča stranka;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev pravice do izjave.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji. Tožeča stranka podredno uveljavlja ugovor nezakonitosti upravnih določb, ki se nanašajo na družinske dodatke, ker naj bi bile te v nasprotju z načeloma enakega obravnavanja in sorazmernosti.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: prvič, kršitev člena 3(4) Uredbe Sveta (EGS, Euratom, ESPJ) št. 260/68 z dne 29. februarja 1968 o pogojih in postopku obdavčevanja v korist Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1, str. 33) in, drugič, očitna napaka pri presoji.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev člena 4(1) Uredbe (EU) 2018/1725 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2018 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah, organih, uradih in agencijah Unije in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 45/2001 in Sklepa št. 1247/2002/ES (UL 2018, L 295, str. 39), kršitev člena 12 Pravilnika o osebju in kršitev načela dobrega upravljanja in dolžnosti skrbnega ravnanja. Tožeča stranka v utemeljitev tega tožbenega razloga zatrjuje nezakonit dostop do njenih osebnih podatkov, zavrnitev tožene stranke, da bi začela preiskavo, in neupravičeno podporo njenemu nekdanjemu zakoncu s strani tožene stranke.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: kršitev člena 41 Pravilnika o osebju, kršitev načela dobrega upravljanja in dolžnosti skrbnega ravnanja.


title: Zadeva T-581/20: Tožba, vložena 21. septembra 2020 – YP/Komisija

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/29

      Tožba, vložena 21. septembra 2020 – YP/Komisija
      (Zadeva T-581/20)
      (2020/C 371/33)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: YP (zastopnika: J. Van Rossum in J.-N. Louis, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost odločbe Komisije z dne 14. novembra 2019 o nenapredovanju tožeče stranke v naziv AD 14 v napredovalnem obdobju 2019;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 45 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi). Tožeča stranka trdi, da Komisija pri primerjalni oceni uspešnosti ni upoštevala njene bogate jezikovne kombinacije.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev načela domneve nedolžnosti. Tožeča stranka glede izpodbijane odločbe navaja očitek, da je bila z njo na podlagi upravne prakse, v skladu s katero se s seznama napredovanj samodejno odstranijo imena vsega osebja, zoper katerega poteka preiskava ali ki mu je bila naložena upravna kazen oziroma disciplinski ukrep, samodejno izključena iz uradnikov, ki lahko napredujejo. Po mnenju tožeče stranke se s tako prakso krši načelo domneve nedolžnosti.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev sporazuma o poravnavi z dne 18. septembra 2019 v zadevah T-562/18, YP/Komisija in T-563/18, YP/Komisija. Tožeča stranka meni, da je ta sporazum za stranki zavezujoč in da sta dolžni spoštovati vse njegove določbe.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 9(3) Priloge IX h Kadrovskim predpisom. Tožeča stranka meni, da se v skladu s tem členom za eno kršitev dolžnosti lahko izreče le ena disciplinski ukrep. Čeprav samodejna izključitev s seznama predlaganih oseb in s seznama uradnikov, ki napredujejo, sama po sebi ni disciplinski ukrep, pa je vendar neposredna posledica začetka preiskave, disciplinskega postopka ali disciplinskega ukrepa.


title: Zadeva T-299/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 24. julija 2020 – VG/Komisija

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/30

      Sklep Splošnega sodišča z dne 24. julija 2020 – VG/Komisija
      (Zadeva T-299/19) (1)

      (2020/C 371/34)
      Jezik postopka: francoščina
      Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 230, 8.7.2019.


title: Zadeva T-8/20: Sklep Splošnega sodišča z dne 25. avgusta 2020 – Češka republika/Komisija

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/30

      Sklep Splošnega sodišča z dne 25. avgusta 2020 – Češka republika/Komisija
      (Zadeva T-8/20) (1)

      (2020/C 371/35)
      Jezik postopka: češčina
      Predsednik desetega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 77, 9.3.2020.


title: Zadeva T-76/20: Sklep Splošnega sodišča z dne 25. avgusta 2020 – Češka republika/Komisija

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/30

      Sklep Splošnega sodišča z dne 25. avgusta 2020 – Češka republika/Komisija
      (Zadeva T-76/20) (1)

      (2020/C 371/36)
      Jezik postopka: češčina
      Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 103, 30.3.2020.


title: Zadeva T-450/20: Sklep Splošnega sodišča z dne 25. avgusta 2020 – Tempora/Parlament

text:
               3.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/30

      Sklep Splošnega sodišča z dne 25. avgusta 2020 – Tempora/Parlament
      (Zadeva T-450/20) (1)

      (2020/C 371/37)
      Jezik postopka: francoščina
      Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 279, 24.8.2020.


title: Sodba Sodišča z dne 16. julija 2020 v zadevi E-7/19 Tak – Malbik ehf. proti islandski upravi za cestni in obalni promet ter družbi Þróttur ehf. (javna naročila – Direktiva 2014/24/EU – javno naročilo gradenj – javno naročilo storitev) 2020/C 374/07

text:
               5.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 374/44

      SODBA SODIŠČA
      z dne 16. julija 2020
      v zadevi E-7/19
      Tak – Malbik ehf. proti islandski upravi za cestni in obalni promet ter družbi Þróttur ehf.

            (javna naročila – Direktiva 2014/24/EU – javno naročilo gradenj – javno naročilo storitev)

      (2020/C 374/07)
      V zadevi E-7/19, Tak – Malbik ehf. proti islandski upravi za cestni in obalni promet ter družbi Þróttur ehf — katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča predložil odbor za pritožbe v zvezi z javnimi naročili (Kærunefnd útboðsmála) v zvezi z razlago Direktive 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES ter zlasti točk (6), (7) in (9) člena 2(1) Direktive – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Páll Hreinsson ter sodnika Per Christiansen in Bernd Hammermann (sodnik poročevalec)16. julija 2020 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:
      V okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, ni javnega naročila gradenj v smislu člena 2(1)(6) Direktive 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES. Javno naročanje, katerih predmet je opravljanje storitev, ki niso storitve iz člena 2(1)(6) Direktive 2014/24/EU, pomenijo javno naročilo storitev v smislu člena 2(1)(9) navedene direktive.


title: Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je 30. junija 2020 vložilo sodišče Norges Høyesterett v kazenskem postopku proti N (Zadeva E-8/20) 2020/C 374/08

text:
               5.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 374/45

      Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je 30. junija 2020 vložilo sodišče Norges Høyesterett v kazenskem postopku proti N
      (Zadeva E-8/20)
      (2020/C 374/08)
      Norges Høyesterett (Vrhovno sodišče Norveške) je z dopisom z dne 30. junija 2020, ki ga je tajništvo Sodišča Efte prejelo 2. julija 2020, pri Sodišču Efte vložilo zahtevek za svetovalno mnenje v kazenskem postopku proti N, in sicer glede naslednjih vprašanj:
      Vprašanja o stanju prava pred 1. junijem 2012
      Vprašanje 1: Ali je treba pojem „dajatve za bolezen“ iz člena 4(1)(a) Uredbe št. 1408/71 razlagati tako, da zajema nadomestilo, kot je nadomestilo za bolniško odsotnost (arbeidsavklaringspenger)?
      Vprašanje 2: Ali je treba člen 22 ali morebiti člen 19 Uredbe št. 1408/71 razlagati tako, da daje pravico do prejemanja denarnih nadomestil le osebam, ki prebivajo (bosetting) v državi EGP, ki ni pristojna država, ali je zajeto tudi kratkotrajnejše začasno bivanje (opphold), ki se obravnava v tej zadevi?
      Vprašanje 3: Če je zajeto tudi kratkotrajnejše začasno bivanje, ki se obravnava v tej zadevi, ali naj se člen 22 Uredbe št. 1408/71 in sklicevanje na dovoljenje pristojnega nosilca iz tega člena ali morebiti člen 19 razlagata tako, da lahko pristojna država pogojuje pravico osebe do prenosa nadomestila za bolniško odsotnost v drugo državo EGP s tem, da je ta oseba zaprosila za dovoljenje za začasno bivanje v drugi državi EGP (oppholde seg) in to dovoljenje tudi pridobila?
      Vprašanje 4: Če se ugotovi, da Uredba št. 1408/71 ne podeljuje pravice za prenos nadomestila za bolniško odsotnost v času začasnega bivanja v drugi državi EGP ali te pravice morebiti ne podeljuje brez dovoljenja pristojnega nosilca v skladu z nacionalnimi pravili, ali je treba prav tako ugotoviti, ali nacionalna pravila spadajo na področje uporabe drugih pravil EGP?
      Vprašanje 5: Ali se člen 28 ali člen 36 Sporazuma EGP uporabljata, kadar državljan države EGP kratkotrajno začasno biva v drugi državi EGP zaradi preživljanja prostega časa?
      Vprašanje 6: Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen, ali gre za omejitev prostega gibanja na podlagi člena 28 Sporazuma EGP ali člena 36, da nacionalna zakonodaja določa naslednje pogoje:

                  —

                              (i)

                              da se lahko nadomestilo dodeli le za omejeno časovno obdobje, ki v skladu z upravnimi okrožnicami običajno ne sme preseči štirih tednov na leto, ter

                  —

                              (ii)

                              da je začasno bivanje v tujini združljivo z izvajanjem obveznosti glede opredeljenih dejavnosti in da ne ovira spremljanja in nadzora pristojnega nosilca, in

                  —

                              (iii)

                              da mora zadevna oseba zaprositi za dovoljenje pristojnega nosilca (izpolnjevanje obveznosti obveščanja pa se nadzira z uporabo obrazca za obveščanje) in to dovoljenje pridobiti?

            Vprašanje 7: Če pogoj iz (i) pomeni omejitev, ali je ta pogoj lahko upravičen kot splošni zaščitni ukrep zaradi pomislekov, ki izvirajo iz (ii), tj. zagotavljanja izvajanja obveznosti glede opredeljenih dejavnosti ter tudi spremljanja in nadzora?
      Vprašanje 8: Če pogoja (i) ni mogoče utemeljiti, pogoja (ii) in (iii) pa pomenita omejitev, ali se lahko pogoja (ii) in (iii) utemeljita na podlagi istih premislekov?
      Vprašanje 9: Če je mogoče pogoja (ii) in (iii) utemeljiti, ali je združljivo s členoma 28 in 36 Sporazuma EGP, da se osebi, ki ni zaprosila za dovoljenje za prenos nadomestila v drugo državo EGP oziroma tega dovoljenja ni pridobila ter je pristojnemu nosilcu predložila nepravilne informacije o kraju začasnega bivanja (oppholdssted), naloži, da povrne nadomestilo, ki je bilo v skladu z nacionalnim pravom nezakonito pridobljeno?
      Vprašanje 10: Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen, ali je združljivo s členoma 28 in 36 Sporazuma EGP, da se zadevni osebi lahko naložijo kazenske sankcije zaradi predložitve nepravilnih informacij in s tem zavajanja pristojnega nosilca, ki je posledično izvedel neutemeljena plačila?
      Vprašanje 11: Če je odgovor na vprašanje 5 nikalen, ali se člen 4 ali člen 6 Direktive 2004/38 uporabljata v primeru, kadar državljan države EGP zaradi preživljanja prostega časa kratkotrajno začasno biva v drugi državi EGP? Če se uporablja člen 6, ali ta določba nalaga obveznosti matični državi? Če se uporabljata člen 4 ali člen 6 in se je nanju mogoče sklicevati zoper matično državo, se postavljajo enaka vprašanja, kot so vprašanja 6 do 10, če je to primerno.
      Vprašanja o stanju prava po 1. juniju 2012
      Vprašanje 12: Ali je treba pojem „dajatve za bolezen“ iz člena 3(1)(a) Uredbe št. 883/2004 razlagati tako, da zajema nadomestilo, kot je nadomestilo za bolniško odsotnost?
      Vprašanje 13: Ali je treba pojem „začasno bivanje“ iz člena 21(1) Uredbe št. 883/2004, ki je opredeljen kot „začasno prebivališče“ v členu 1(k), razlagati tako, da zajema vsako kratkotrajno začasno bivanje v drugi državi EGP, ki ne pomeni prebivališča, vključno s takim kratkotrajnim začasnim bivanjem, ki se obravnava v tej zadevi?
      Vprašanje 14: Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen, ali je treba člen 21 Uredbe št. 883/2004 razlagati tako, da zajema le primere, v katerih se diagnoza opravi med začasnim bivanjem v drugi državi EGP, ali tudi primere, ko pristojni nosilec prizna diagnozo pred odhodom, kot se je zgodilo v obravnavani zadevi?
      Vprašanje 15: Če se člen 21 uporablja v primeru, kakršen je ta v obravnavani zadevi, ali je treba to določbo, vključno s pogojem „v skladu z zakonodajo, ki jo uporablja“, razlagati tako, da lahko pristojna država EGP ohrani naslednje pogoje:

                  —

                              (i)

                              da se lahko nadomestilo dodeli le za omejeno časovno obdobje, ki v skladu z upravnimi okrožnicami običajno ne sme preseči štirih tednov na leto; ter

                  —

                              (ii)

                              da je začasno bivanje v tujini združljivo z izvajanjem obveznosti glede opredeljenih dejavnosti in da ne ovira spremljanja in nadzora pristojnega nosilca, in

                  —

                              (iii)

                              da mora zadevna oseba zaprositi za dovoljenje pristojnega nosilca (izpolnjevanje obveznosti obveščanja pa se nadzira z uporabo obrazca za obveščanje) in to dovoljenje pridobiti?

            Vprašanje 16: Če člen 21 izključuje pogoj (i), vendar ne pogojev (ii) in (iii), ali (ii) in (iii) spadata na področje uporabe drugih pravil EGP (glej vprašanje 4 in naslednja)?


title: Sodba Sodišča z dne 16. julija 2020 v zadevi E-8/19 Scanteam AS proti norveški vladi, ki jo zastopa ministrstvo za zunanje zadeve (javna naročila – Direktiva 2014/24/EU – pojem „javni naročnik“ – diplomatska misija države Efte – uporaba prava EGP – člen 126 Sporazuma EGP – geografsko področje uporabe Sporazuma EGP) 2020/C 374/09

text:
               5.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 374/47

      SODBA SODIŠČA
      z dne 16. julija 2020
      v zadevi E-8/19
      Scanteam AS proti norveški vladi, ki jo zastopa ministrstvo za zunanje zadeve

            (javna naročila – Direktiva 2014/24/EU – pojem „javni naročnik“ – diplomatska misija države Efte – uporaba prava EGP – člen 126 Sporazuma EGP – geografsko področje uporabe Sporazuma EGP)

      (2020/C 374/09)
      V zadevi E-8/19, Scanteam AS proti norveški vladi, ki jo zastopa ministrstvo za zunanje zadeve – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča predložil pritožbeni odbor za javna naročila (Klagenemnda for offentlige anskaffelser) v zvezi z razlago Direktive 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES, kakor je bila prilagojena Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Páll Hreinsson (sodnik poročevalec) ter sodnika Per Christiansen in Bernd Hammermann 16. julija 2020 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:
      Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju se uporablja za postopek javnega naročanja, ki ga izvaja diplomatska misija države Efte v tretji državi, če je naročilo dovolj tesno povezano z EGP.


title: Združeni zadevi C-674/18 in C-675/18: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 9. septembra 2020 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Bundesarbeitsgericht – Nemčija) – EM/TMD Friction GmbH (C-674/18), FL/TMD Friction EsCo GmbH (C-675/18) (Predhodno odločanje – Socialna politika – Prenos podjetij – Direktiva 2001/23/ES – Člena 3 in 5 – Ohranjanje pravic delavcev – Varstvo delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca – Odsvojitev, ki jo izvede stečajni upravitelj podjetja odsvojitelja, ki je predmet postopka zaradi insolventnosti – Dajatve iz naslova poklicnega starostnega zavarovanja – Omejitev obveznosti pridobitelja – Znesek dajatev, ki se dolgujejo iz naslova dodatnega poklicnega pokojninskega zavarovanja, izračunan glede na plačo delavca ob začetku postopka zaradi insolventnosti – Direktiva 2008/94/ES – Člen 8 – Neposredni učinek – Pogoji)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/2

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 9. septembra 2020 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Bundesarbeitsgericht – Nemčija) – EM/TMD Friction GmbH (C-674/18), FL/TMD Friction EsCo GmbH (C-675/18)
      (Združeni zadevi C-674/18 in C-675/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Socialna politika - Prenos podjetij - Direktiva 2001/23/ES - Člena 3 in 5 - Ohranjanje pravic delavcev - Varstvo delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca - Odsvojitev, ki jo izvede stečajni upravitelj podjetja odsvojitelja, ki je predmet postopka zaradi insolventnosti - Dajatve iz naslova poklicnega starostnega zavarovanja - Omejitev obveznosti pridobitelja - Znesek dajatev, ki se dolgujejo iz naslova dodatnega poklicnega pokojninskega zavarovanja, izračunan glede na plačo delavca ob začetku postopka zaradi insolventnosti - Direktiva 2008/94/ES - Člen 8 - Neposredni učinek - Pogoji)
      (2020/C 378/02)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesarbeitsgericht

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: EM (C-674/18), FL (C-675/18)

         Toženi stranki: TMD Friction GmbH (C-674/18), TMD Friction EsCo GmbH (C-675/18)

         Izrek

                  1.

                  Direktivo Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov je treba, zlasti ob upoštevanju člena 3(1) in (4) ter člena 5(2)(a) te direktive, razlagati tako, da v primeru prenosa podjetja, ki je predmet postopka zaradi insolventnosti, ki ga izvede njegov stečajni upravitelj, ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kakor se razlaga v nacionalni sodni praksi in v skladu s katero ob nastopu dogodka, ki daje pravico do starostne pokojnine iz naslova dodatnega poklicnega pokojninskega zavarovanja in do katerega pride po začetku postopka zaradi insolventnosti, pridobitelj ne odgovarja za pričakovane pravice delavca do te starostne pokojnine, ki so bile pridobljene iz naslova delovnih dob pred začetkom postopka zaradi insolventnosti, pod pogojem, da so glede dela zneska, za katerega pridobitelj ne odgovarja, ukrepi, sprejeti zaradi varstva interesov delavcev, na ravni, ki je vsaj enakovredna ravni varstva, ki se zahteva s členom 8 Direktive 2008/94/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca.

                  2.

                  Člen 3(4)(b) Direktive 2001/23 v povezavi s členom 8 Direktive 2008/94 je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kakor se razlaga v nacionalni sodni praksi in ki ob nastopu dogodka, ki daje pravico do dajatev za starost iz naslova dodatnega poklicnega pokojninskega zavarovanja in do katerega pride po začetku postopka zaradi insolventnosti, v okviru katerega je bil izveden prenos podjetja, določa, da za del teh dajatev, za katerega pridobitelj ne odgovarja, prvič, jamstveni sklad za primer insolventnosti, določen v skladu z nacionalnim pravom, ni dolžan posredovati, če pričakovane pravice do dajatev za starost še niso bile dokončne ob začetku tega postopka zaradi insolventnosti, in da se, drugič, za namen izračuna zneska, ki se nanaša na del teh dajatev, za katere odgovarja ta sklad, ta znesek izračuna na podlagi bruto mesečne plače zadevnega delavca ob začetku tega postopka, če bi bilo zaradi tega delavcem krateno minimalno varstvo, ki ga zagotavlja ta določba, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

                  3.

                  Člen 8 Direktive 2008/94 v delu, v katerem določa minimalno varstvo pridobljenih ali pričakovanih pravic delavcev do dajatev za starost, ima lahko neposredni učinek, tako da se je nanj mogoče sklicevati zoper subjekt zasebnega prava, ki ga je zadevna država članica imenovala za jamstveni sklad za primer insolventnosti delodajalca na področju poklicnih pokojnin, če je mogoče, prvič, ta subjekt glede na jamstveno nalogo, ki jo ima, in pogoje, pod katerimi jo opravlja, enačiti z državo ter, drugič, če se ta naloga dejansko nanaša na vrste dajatev za starost, za katere se zahteva minimalno varstvo iz tega člena 8, kar mora ugotoviti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 103, 18.3.2019.