title: Zadeva T-659/15: Tožba, vložena 13. novembra 2015 – Hunter/Parlament

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/72

         Tožba, vložena 13. novembra 2015 – Hunter/Parlament
   (Zadeva T-659/15)
   (2016/C 048/80)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mark Lee Hunter (Pariz, Francija) (zastopnica: N. Pirc Musar, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Evropskega parlamenta A(2015)8684 C z dne 16. septembra 2015, s katerim je bila zavrnjena potrdilna prošnja tožeče stranke za dostop do nekaterih dokumentov v zvezi z informacijami glede potnih stroškov, dnevnic, nadomestil za splošne stroške in stroškov v zvezi s kadrovsko ureditvijo poslancev Evropskega parlamenta, razglasi za ničen,

               —

               Parlamentu naloži plačilo stroškov tožeče stranke v skladu s členoma 134 in 140 Poslovnika Splošnega sodišča, vključno s stroški intervenientov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: domnevna kršitev člena 4(1)(b) Uredbe št. 1049/2001 (1) v povezavi s členom 8(b) Uredbe št. 45/2001 (2), ker zahtevani osebni podatki niso zaščiteni s predpisi Skupnosti.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: domnevna kršitev člena 4(1)(b) Uredbe št. 1049/2001, v povezavi s členom 8(b) Uredbe št. 45/2001, ker je bila prošnja za dostop do podatkov zavrnjena, kljub temu, da so bili izpolnjeni pogoji za razkritje.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: domnevna kršitev na podlagi členov 2 in 4 Uredbe št. 1049/2001, v povezavi s členom 6(3) Uredbe št. 1049/2001, da se preuči vsak posamezni dokument.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: domnevna kršitev člena 4(6) Uredbe št. 1049/2001, ker zavrnitev delnega dostopa do zahtevanih dokumentov ni bila utemeljena.

               5.

               Peti tožbeni razlog: domnevna kršitev dolžnosti navedbe razlogov na podlagi členov 7(1) in 8(1) Uredbe št. 1049/2001, ker Parlament ni naslovil vseh trditev tožeče stranke.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).

      (2)  Uredba (ES) št. 45/2001 evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL L 8, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 26, str. 102).


title: Zadeva C-531/09: Tožba, vložena 18. decembra 2009 – Evropska komisija proti Portugalski republiki

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/22

         Tožba, vložena 18. decembra 2009 – Evropska komisija proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-531/09)
   2010/C 51/35
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: N. Yerrell in M. Teles Romão, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika

      Predloga tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Portugalska republika, s tem da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/38/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o spremembi Direktive 1999/62/ES o cestnih pristojbinah za uporabo določene infrastrukture za težka tovorna vozila, ali jih vsaj ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Portugalski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos te direktive je potekel 10. junija 2008.

      (1)  UL L 157, str. 8.


title: Zadeva T-597/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 23. oktobra 2015 – Calida/UUNT – Quanzhou Green Garments (dadida) (Znamka Skupnosti — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska skupnost — Figurativna znamka dadida — Prejšnja besedna znamka Skupnosti CALIDA — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               14.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/25

         Sodba Splošnega sodišča z dne 23. oktobra 2015 – Calida/UUNT – Quanzhou Green Garments (dadida)
   (Zadeva T-597/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska skupnost - Figurativna znamka dadida - Prejšnja besedna znamka Skupnosti CALIDA - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 414/32)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Calida Holding AG (Sursee, Švica) (zastopnika: R. Kaase in H. Dirksmeier, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: I. Harrington, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Quanzhou Green Garments Co. Ltd (Quanzhou, Kitajska)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 16. septembra 2013 (zadeva R 1190/2012-4), v zvezi s postopkom za razveljavitev med družbama Calida Holding AG in Quanzhou Green Garments Co. Ltd.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Calida Holding AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 24, 25.1.2014.


title: Zadeva C-167/12: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Employment Tribunal, Newcastle upon Tyne – Združeno kraljestvo) – C. D. proti S. T. (Predlog za sprejetje predhodne odločbe  — Socialna politika  — Direktiva 92/85/EGS  — Ukrepi za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo  — Člen 8  — Mati naročnica, ki je otroka dobila na podlagi dogovora o nadomestnem materinstvu  — Zavrnitev priznanja porodniškega dopusta  — Direktiva 2006/54/ES  — Enako obravnavanje delavcev in delavk  —  Člen 14  — Manj ugodno obravnavanje matere naročnice v zvezi s priznanjem porodniškega dopusta)

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/6

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Employment Tribunal, Newcastle upon Tyne – Združeno kraljestvo) – C. D. proti S. T.
   (Zadeva C-167/12) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Socialna politika - Direktiva 92/85/EGS - Ukrepi za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo - Člen 8 - Mati naročnica, ki je otroka dobila na podlagi dogovora o nadomestnem materinstvu - Zavrnitev priznanja porodniškega dopusta - Direktiva 2006/54/ES - Enako obravnavanje delavcev in delavk - Člen 14 - Manj ugodno obravnavanje matere naročnice v zvezi s priznanjem porodniškega dopusta))
   2014/C 142/06
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Employment Tribunal, Newcastle upon Tyne

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: C. D.

      Tožena stranka: S. T.

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Employment Tribunal Newcastle upon Tyne – Razlaga členov 1(1), 2(1)(a) in (b) ter (2)(c), 8(1) in 11(2)(b) Direktive Sveta 92/85/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo (deseta posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 2, str. 110) – Razlaga členov 14 in 2(1)(a), (b) in (c) Direktive 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (UL L 204, str. 23) – Prepoved vsakega manj ugodnega obravnavanja ženske v zvezi z nosečnostjo ali porodniškim dopustom v smislu Direktive 92/85/EGS – Področje uporabe – Nebiološka mati, ki je otroka dobila s pomočjo nadomestnega materinstva – Pravica do porodniškega dopusta

      Izrek

               1.

               Direktivo Sveta 92/85/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo (deseta posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS) je treba razlagati tako, da državam članicam delavki kot materi naročnici, ki je otroka dobila na podlagi dogovora o nadomestnem materinstvu, na podlagi člena 8 te direktive ni treba priznati porodniškega dopusta, niti če lahko otroka po rojstvu doji ali če ga dejansko doji.

               2.

               Člen 14 Direktive 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu v povezavi s členom 2(1)(a) in (b) ter (2)(c) te direktive je treba razlagati tako, da dejstvo, da delodajalec ne prizna porodniškega dopusta materi naročnici, ki je otroka dobila na podlagi dogovora o nadomestnem materinstvu, ne pomeni diskriminacije zaradi spola.

      (1)  UL C 194, 30.6.2012.


title: Zadeva C-271/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Consiglio di Stato z dne 18. januarja 2005 v zadevah 1) Francesco Rauty proti Ministero per i Beni Culturali e Ambientali; Soprintendenza B.A.A. di Firenze, Prato e Pistoia; intervenient: Consiglio Nazionale degli Ingegneri; 2) Ordine degli Ingegneri della Provincia di Pistoia proti Francesco Rauty, Ministero per i Beni e le Attività Culturali, intervenient: Consiglio Nazionale degli Ingegneri

text:
               17.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 229/6

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Consiglio di Stato z dne 18. januarja 2005 v zadevah 1) Francesco Rauty proti Ministero per i Beni Culturali e Ambientali; Soprintendenza B.A.A. di Firenze, Prato e Pistoia; intervenient: Consiglio Nazionale degli Ingegneri; 2) Ordine degli Ingegneri della Provincia di Pistoia proti Francesco Rauty, Ministero per i Beni e le Attività Culturali, intervenient: Consiglio Nazionale degli Ingegneri
   (Zadeva C-271/05)
   (2005/C 229/12)
   Jezik postopka: italijanščina
   Consiglio di Stato je s sklepom z dne 18. januarja 2005 v zadevi 1) Francesco Rauty proti Ministero per i Beni Culturali e Ambientali; Soprintendenza B.A.A. di Firenze, Prato e Pistoia, intervenient: Consiglio Nazionale degli Ingegneri; 2) Ordine degli Ingegneri della Provincia di Pistoia proti Francesco Rauty, Ministero per i Beni e le Attività Culturali, intervenient: Consiglio Nazionale degli Ingegneri, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 30. junija 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložilo predlog za sprejem predhodne odločbe glede naslednjih vprašanj:

               1)

               ali je treba v smislih členov 10 in 11 Direktive Sveta 85/384/EGS (1) z dne 10. junija 1985 za Italijo obravnavati kot enakovredne diplome italijanske univerze in univerzitetnih inštitutov o formalnih kvalifikacijah v arhitekturi in gradbeništvu, v smislu, da diplomantom gradbeništva z zadevnim dokazilom o formalnih kvalifikacijah dajejo pravico, da samostojno opravljajo poklic na arhitekturnem področju in tako vse naloge in naročila, ki so po morebitnih nacionalnih predpisih pridržana le poklicu arhitekta;

               2)

               oziroma, ali določbe navedenih členov 10, 11 obe formalni kvalifikaciji (v arhitekturi in gradbeništvu) označujeta kot enakovredni samo v smislu, da obe dovoljujeta dostop do opravljanja poklica na arhitekturnem področju s pridržkom uspešno opravljenega izpita, ki daje pravico do samostojnega opravljanja poklica arhitekta.

      (1)  UL L 223, 21.8.1985, str. 15.


title: Zadeva T-71/06: Tožba, vložena  27. februarja 2006  — ENERCON proti UUNT

text:
               6.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/23

         Tožba, vložena 27. februarja 2006 — ENERCON proti UUNT
   (Zadeva T-71/06)
   (2006/C 108/42)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: ENERCON GmbH (Aurich, Nemčija) (Zastopnik: R. Böhm, Rechtsanwalt)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavi se Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 30. novembra 2005 (pritožba 0179/2005-2);

               —

               toženi stranki se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Tridimenzionalna znamka v obliki dela pretvornika za energijo vetra za proizvode iz razreda 7 — prijava št. 2 496 743

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba Odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94, ker naj bi bila oblika proizvoda, zahtevana z znamko, izven običajne oblikovne raznolikosti. Tridimenzionalna znamka naj bi bila zato razlikovalna.
   Kršitev člena 7(3) Uredbe, ker bi moral Odbor za pritožbe od tožeče stranke ob upoštevanju okoliščin zahtevati, da predloži dodatna strokovna mnenja, če bi bilo to potrebno za navedbo dokazov v skladu s členom 7, odstavek 3.


title: Zadeva T-313/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 19. januarja 2017 – Grupo Riberebro Integral in Riberebro Integral/Komisija

text:
               13.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/43

         Sklep Splošnega sodišča z dne 19. januarja 2017 – Grupo Riberebro Integral in Riberebro Integral/Komisija
   (Zadeva T-313/16) (1)

   (2017/C 078/61)
   Jezik postopka: španščina
   Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 287, 8.8.2016.


title: Zadeva C-194/06: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 20. maja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Staatssecretaris van Financiën proti Orange European Smallcap Fund N. V. (Členi od 56 ES do 58 ES – Prosti pretok kapitala – Obdavčitev dividend – Nadomestilo, dodeljeno kolektivnemu naložbenemu podjemu, ki ima davčni značaj, zaradi davčnih odtegljajev od dividend, izplačanih temu podjemu, ki jih druga država članica odtegne pri viru – Omejitev tega nadomestila na znesek, ki bi ga delničar s prebivališčem v državi članici, kjer ima sedež ta podjem, ki je naložbo opravil brez posredovanja takega podjema, lahko odbil od dohodnine na podlagi konvencije o izogibanju dvojnega obdavčevanja – Omejitev tega nadomestila glede na delež, ki ga imajo delničarji nerezidenti v kapitalu tega podjema)

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 20. maja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Staatssecretaris van Financiën proti Orange European Smallcap Fund N. V.
   (Zadeva C-194/06) (1)

   (Členi od 56 ES do 58 ES - Prosti pretok kapitala - Obdavčitev dividend - Nadomestilo, dodeljeno kolektivnemu naložbenemu podjemu, ki ima davčni značaj, zaradi davčnih odtegljajev od dividend, izplačanih temu podjemu, ki jih druga država članica odtegne pri viru - Omejitev tega nadomestila na znesek, ki bi ga delničar s prebivališčem v državi članici, kjer ima sedež ta podjem, ki je naložbo opravil brez posredovanja takega podjema, lahko odbil od dohodnine na podlagi konvencije o izogibanju dvojnega obdavčevanja - Omejitev tega nadomestila glede na delež, ki ga imajo delničarji nerezidenti v kapitalu tega podjema)
   (2008/C 171/05)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hoge Raad der Nederlanden
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Staatssecretaris van Financiën

      Tožena stranka: Orange European Smallcap Fund N. V.
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hoge Raad der Nederlanden – Razlaga členov 56 ES, 57(1) ES in 58(1) ES – Nacionalna ureditev, ki kolektivnemu finančnemu naložbenemu podjetju podeljuje odbitje davkov, ker druga država članica od dividend odtegne davek pri viru – Omejitev v primeru delničarjev, ki ne bivajo na Nizozemskem ali ki niso zavezanci za plačilo nizozemskega davka od dobička pravnih oseb.
   Izrek

               1)

               Člena 56 ES in 58 ES ne nasprotujeta zakonodaji države članice, kot se obravnava v postopku v glavni stvari, ki ob tem, da v korist kolektivnih naložbenih podjemov s sedežem na ozemlju te države članice, ki imajo davčni značaj, določa nadomestilo za upoštevanje davčnih odtegljajev, ki jih druga država članica odtegne pri viru, od dividend, izplačanih tem podjemom, navedeno nadomestilo omejuje na znesek, ki bi ga fizična oseba s prebivališčem na navedenem ozemlju zaradi podobnih odtegljajev lahko odbila na podlagi konvencije o izogibanju dvojnemu obdavčevanju, sklenjene s to drugo državo članico.

               2)

               Člena 56 ES in 58 ES nasprotujeta zakonodaji države članice, kot je ta, ki se obravnava v postopku v glavni stvari, ki ob tem, da v korist kolektivnih naložbenih podjemov s sedežem na ozemlju te države članice, ki imajo davčni značaj, določa nadomestilo za upoštevanje davčnih odtegljajev, ki jih druga država članica ali tretja država odtegne pri viru, od dividend, izplačanih tem podjemom, to nadomestilo zmanjša, če in kolikor so njihovi delničarji fizične ali pravne osebe s prebivališčem ali sedežem v drugih državah članicah ali tretjih državah, ker tako zmanjšanje škoduje brez razlikovanja vsem delničarjem navedenih podjemov.
               Na navedeno ne vpliva dejstvo, da imajo tuji delničarji kolektivnega naložbenega podjema, ki ima davčni značaj, prebivališče ali sedež v državi, s katero je država članica sedeža tega podjema sklenila konvencijo, ki na vzajemni podlagi določa odbitje davčnega odtegljaja od dividend, odtegnjenega pri viru.

               3)

               Člen 57(1) ES se uporablja za omejitev, kot je omejitev pretoka kapitala, ki vsebuje neposredne naložbe, ker se nanaša na vse vrste naložb fizičnih ali pravnih oseb, ki so namenjene vzpostavitvi ali ohranjanju trajnih in neposrednih razmerij med osebo, ki zagotovi kapital, in podjetjem, ki dobi na razpolago kapital za izvajanje gospodarske dejavnosti.

      (1)  UL C 178, 29.7.2006.


title: Zadeva F-37/12: Sodba Sodišča za uslužbence (sodnik posameznik) z dne 18. decembra 2015 – De Nicola/EIB (Javni uslužbenci — Osebje EIB — Psihično nadlegovanje — Postopek preiskave — Poročilo preiskovalnega odbora — Napačna opredelitev psihičnega nadlegovanja — Odločba predsednika EIB, da se pritožbi ne ugodi — Razglasitev ničnosti — Odškodninski zahtevek)

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/88

         Sodba Sodišča za uslužbence (sodnik posameznik) z dne 18. decembra 2015 – De Nicola/EIB
   (Zadeva F-37/12) (1)

   ((Javni uslužbenci - Osebje EIB - Psihično nadlegovanje - Postopek preiskave - Poročilo preiskovalnega odbora - Napačna opredelitev psihičnega nadlegovanja - Odločba predsednika EIB, da se pritožbi ne ugodi - Razglasitev ničnosti - Odškodninski zahtevek))
   (2016/C 048/98)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburg) (zastopnik: L. Isola, agent)

      Tožena stranka: Evropska investicijska banka (zastopniki: G. Nuvoli in T. Gilliams, agenta, A. Dal Ferro, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti, prvič, dopisa predsednika EIB, s katerim je ta po mnenju odbora „Dignity at work“ zavrnil pritožbo glede psihičnega nadlegovanja, ki jo je vložila tožeča stranka, in drugič, sklepov iz mnenja navedenega odbora v delu, v katerem v njem niso potrjena dejanja psihičnega nadlegovanja.

      Izrek

               1.

               Odločba z dne 20. decembra 2011, s katero je predsednik Evropske investicijske banke zavrnil pritožbo C. De Nicole glede psihičnega nadlegovanja, se razglasi za nično.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Evropska investicijska banka nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil C. De Nicola.

      (1)  UL C 184, 23.6.2012, str. 24.


title: Zadeva C-650/15 P: Pritožba, ki sta jo Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG), SNF SAS vložili 4. decembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti razširjeni senat) z dne 25. septembra 2015 v zadevi T-268/10 RENV, Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG), SNF SAS/Evropska agencija za kemikalije (ECHA)

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/25

         Pritožba, ki sta jo Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG), SNF SAS vložili 4. decembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti razširjeni senat) z dne 25. septembra 2015 v zadevi T-268/10 RENV, Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG), SNF SAS/Evropska agencija za kemikalije (ECHA)
   (Zadeva C-650/15 P)
   (2016/C 048/30)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnici: Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG), SNF SAS (zastopniki: R. Cana, odvetnik, D. Abrahams, barrister, E. Mullier, odvetnik)

      Druge stranke v postopku: Evropska agencija za kemikalije (ECHA), Kraljevina Nizozemska, Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnici Sodišču predlagata, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-268/10 RENV;

               —

               razveljavi izpodbijani akt;

               —

               podredno, zadevo vrne Splošnemu sodišču v odločanje o razveljavitveni tožbi pritožnic;

               —

               nasprotni stranki naloži plačilo stroškov tega postopka, vključno s stroški postopka pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožba je vložena zoper tožbo Splošnega sodišča v zadevi T-268/10 RENV, s katero je bila zavrnjena tožba pritožnic za razglasitev ničnosti odločbe Evropske agencije za kemikalije (ECHA) o opredelitvi akrilamida kot snovi, ki izpolnjuje merila iz člena 57 Uredbe št. 1907/2006 (1) o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij v skladu s členom 59 Uredbe št. 1907/2006.
   Pritožbene razloge pritožnic je mogoče povzeti tako:

               1.

               Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo z napačno razlago Uredbe REACH glede opredelitve „intermediatov“ v členu 3(15) Uredbe REACH

                           (a)

                           z razlago končne uporabe sintetizirane snovi kot izključitvenega merila v nasprotju z jasnim besedilom člena 3(15);

                           (b)

                           z razlago opredelitve „intermediatov“ v nasprotju z namenom določb Uredbe REACH; in

                           (c)

                           z razlago Priloge 4 k Smernicam REACH za intermediate, ki ni neodvisna, in opiranjem na njene neupoštevne dele;

               2.

               Splošno sodišče naj bi kršilo obveznost obrazložitve, ker ni obravnavalo trditve pritožnic, da člen 2(8)(b) Uredbe REACH zajema celoten Naslov VII Uredbe REACH;

               3.

               Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo z napačno razlago Uredbe REACH v delu, v katerem je razsodilo, da intermediati niso izključeni iz člena 59 Uredbe REACH;

               4.

               Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo z ugotovitvijo, da nasprotna stranka ni storila očitne napake pri presoji z neupoštevanjem informacij iz Priloge XV Uredbe REACH;

               5.

               Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo s presojo sorazmernosti izpodbijanega akta; in

               6.

               Splošno sodišče naj bi kršilo obveznost obrazložitve z neobravnavanjem manj omejevalnih ukrepov, ki sta jih predlagali pritožnici.

      (1)  Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL L 396, str. 1).


title: Zadeva T-674/14: Tožba, vložena 19. septembra 2014 – SEA/Komisija

text:
               3.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 388/23

         Tožba, vložena 19. septembra 2014 – SEA/Komisija
   (Zadeva T-674/14)
   2014/C 388/29
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Società per azioni esercizi aeroportuali (SEA) (Segrate, Italija) (zastopniki: F. Gatti, J.-F. Bellis, F. Di Gianni in A. Scalini, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Komisije C(2014) 4537 final z dne 9. julija 2014, s katerim je Evropska komisija začela formalni postopek preiskave, katerega predmet je bila ustanovitev Airport Handling, razglasi za ničen;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: neobstoj obrazložitve izpodbijanega sklepa.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da v izpodbijanem sklepu niso bili upoštevani elementi (na primer ustanovitev trusta za zagotovitev popolne prekinitve gospodarske kontinuitete med Airport Handling in SEA Handling, družbo, ki naj bi prejela pomoč SA.21420), ki imajo osrednjo vlogo pri sprejetju sklepa in o katerih je bila Komisija dobro obveščena.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: napačna uporaba člena 107(1) PDEU, ki izhaja iz napačne presoje pomembnih elementov in objektivnih informacij, ki jih je tožeča stranka posredovala Komisiji.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da je Komisija v izpodbijanem sklepu napačno ugotovila, da je Airport Handling mogoče šteti za gospodarsko naslednico SEA Handling in da prispevek, ki ga je tožeča stranka namenila Airport Handling, pomeni državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev temeljnih načel legitimnega pričakovanja, dobrega upravljanja, sorazmernosti in prepovedi diskriminacije.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da sta ravnanje služb Komisije in izpodbijani sklep očitno v nasprotju z zgoraj navedenimi načeli pravnega reda Evropske unije. Natančneje, v zvezi z načelom sorazmernosti tožeča stranka trdi, da bi morala Komisija svoje pomisleke odpraviti s skrbno preučitvijo informacij, ki ji jih je tožeča stranka že posredovala v prejšnji fazi preiskave, ne pa sprejeti sklep o začetku formalnega postopka preiskave, ki se izpodbija.


title: Zadeva T-388/12: Tožba, vložena 30. avgusta 2012 – Singer proti UUNT – Cordia Magyarország Ingatlanforgalmazó Zártkörüen Müködö (CORDIO)

text:
               27.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/28

      Tožba, vložena 30. avgusta 2012 – Singer proti UUNT – Cordia Magyarország Ingatlanforgalmazó Zártkörüen Müködö (CORDIO)
      (Zadeva T-388/12)
      (2012/C 331/54)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Daniela Singer (Obertrubach, Nemčija) (zastopnik: B. Korom, zastopnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Cordia Magyarország Ingatlanforgalmazó Zártkörüen Müködö rt (Budimpešta, Madžarska)

         Predlog tožeče stranke

                  —

                  Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 10. julija 2012 v zadevi R 1842/2011-2 naj se razveljavi.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

         Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

         Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „CORDIO“ za storitve iz razreda 42 – prijava znamke Skupnosti št. 9 115 262

         Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Cordia Magyarország Ingatlanforgalmazó Zártkörüen Müködö rt

         Navajana znamka ali znak: besedna znamka „CORDIA“ za storitve iz razredov 36, 37 in 42

         Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

         Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

         Navajani tožbeni razlogi: med nasprotujočima si znamkama ne obstaja verjetnost zmede


title: Zadeva T-422/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. novembra 2014 – Computer Resources International (Luxembourg)/Komisija (Javna naročila storitev — Postopek javnega razpisa — Zagotavljanje računalniških storitev razvoja in vzdrževanja programske opreme, svetovanja in pomoči za različne vrste aplikacij IT — Zavrnitev ponudbe ponudnika — Neobičajno nizka ponudba — Člen 139(1) Uredbe (ES, Euratom) št. 2342/2002 — Obveznost obrazložitve — Izbira pravne podlage — Zloraba pooblastil)

text:
               15.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 448/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 5. novembra 2014 – Computer Resources International (Luxembourg)/Komisija
   (Zadeva T-422/11) (1)

   ((Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa - Zagotavljanje računalniških storitev razvoja in vzdrževanja programske opreme, svetovanja in pomoči za različne vrste aplikacij IT - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Neobičajno nizka ponudba - Člen 139(1) Uredbe (ES, Euratom) št. 2342/2002 - Obveznost obrazložitve - Izbira pravne podlage - Zloraba pooblastil))
   (2014/C 448/21)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Computer Resources International (Luxembourg) SA (Dommeldange, Luksemburg) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva S. Delaude in D. Calciu, nato S. Delaude, zastopnici, skupaj z E. Petritsijem, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Urada za publikacije Evropske unije z dne 22. julija 2011 o zavrnitvi ponudb, ki ju je konzorcij, sestavljen iz tožeče stranke in druge družbe, predložil za sklopa št. 1 in 3 v okviru javnega razpisa št. 10340 glede zagotavljanja računalniških storitev razvoja in vzdrževanja programske opreme, svetovanja in pomoči za različne vrste aplikacij IT (UL 2011/S 66-106099), in o dodelitvi okvirnih pogodb drugim ponudnikom.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Computer Resources International (Luxembourg) SA se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 290, 1.10.2011.


title: Zadeva C-256/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Rotterdam (Nizozemska) 15. maja 2017 – Sandd BV/Autoriteit Consument en Markt

text:
               7.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Rotterdam (Nizozemska) 15. maja 2017 – Sandd BV/Autoriteit Consument en Markt
   (Zadeva C-256/17)
   (2017/C 256/06)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Rotterdam

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sandd BV

      Tožena stranka: Autoriteit Consument en Markt
   Druga stranka v postopku: PostNL BV

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 14(2) Direktive 97/67/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2008/6/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. februarja 2008 o spremembi Direktive 97/67/ES glede popolnega oblikovanja notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti (Direktiva o poštnih storitvah), razlagati tako, da mora nacionalni zakon ali predpis določati, da morajo izvajalci univerzalne poštne storitve voditi ločene računovodske evidence znotraj svojih računovodskih sistemov za vsako od storitev in izdelkov, ki so del te storitve, da bi lahko regulativni organ jasno razločeval med temi storitvami in izdelki ter tistimi, ki niso del te storitve, ali pa ta določba zahteva samo, da se pri računovodstvu razlikuje med storitvami in izdelki, ki so del univerzalne poštne storitve, na eni strani ter storitvami in izdelki, ki to niso, na drugi?

               2.

               Ali je treba člen 12, druga alinea, Direktive 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2008/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. februarja 2008 o spremembi Direktive 97/67/ES glede popolnega oblikovanja notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti, razlagati tako, da mora biti vsaka posamezna storitev, ki je del univerzalne poštne storitve, stroškovno naravnana?

               3.

               Ali člen 12, druga alinea, Direktive 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2008/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. februarja 2008 o spremembi Direktive 97/67/ES glede popolnega oblikovanja notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti, ki zahteva, da morajo biti cene stroškovno naravnane in da morajo spodbujati učinkovito zagotavljanje univerzalne storitve, nasprotuje temu, da se za nedoločen čas uporablja fiksna stopnja donosa, zaradi česar se stroški univerzalne poštne storitve povišajo glede na tarifno maržo?

      (1)  UL 1998, L 15, str. 14.

      (2)  UL 2008 L 52, str. 3.


title: Zadeva C-379/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof Den Haag (Nizozemska) 7. avgusta 2014 – TOP Logistics BV, Van Caem International BV proti Bacardi & Co. Ltd, Bacardi International Ltd

text:
               3.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 388/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof Den Haag (Nizozemska) 7. avgusta 2014 – TOP Logistics BV, Van Caem International BV proti Bacardi & Co. Ltd, Bacardi International Ltd
   (Zadeva C-379/14)
   2014/C 388/02
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Gerechtshof Den Haag

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnici: TOP Logistics BV, Van Caem International BV

      Nasprotni stranki v postopku s pritožbo: Bacardi & Co. Ltd, Bacardi International Ltd

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1

               Ali je treba blago, ki izvira iz ozemlja zunaj EGP in je bilo v okoliščinah, kot so te v obravnavani zadevi, po tem, ko je bilo (ne s strani imetnika znamke in brez njegovega soglasja) pripeljano na ozemlje EGP, v državi članici Evropske unije dano v carinski postopek zunanjega tranzita ali carinskega skladiščenja (v smislu Carinskega zakonika Skupnosti: Uredba [EGS] št. 2913/92 (1) [stara] in Uredba [ES] št. 450/2008 (2)) in končno pod režim odloga plačila trošarine, šteti za uvoženo v smislu člena 5(3)(c) Direktive 89/104/EGS (3) (sedaj Direktive 2008/95/ES (4)), tako da je podana „uporaba (znaka) v gospodarskem prometu“, ki jo lahko imetnik znamke v skladu s členom 5(1) navedene direktive prepove?

               2

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: bi moralo potem veljati, da v okoliščinah, kot so te v obravnavani zadevi, zgolj obstoj takega blaga v državi članici (ki je v tej državi članici dano pod režim odloga plačila trošarine) ne posega ali ne more poseči v funkcije znamke, tako da imetnik znamke, ki se v navedeni državi članici sklicuje na nacionalne pravice iz znamke, ne more ugovarjati temu obstoju?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 4, str. 307).

      (2)  Uredba (ES) št. 450/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o carinskem zakoniku Skupnosti (Modernizirani carinski zakonik) (UL L 145, str. 1).

      (3)  Prva Direktiva Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 92).

      (4)  Direktiva 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL L 299, str. 25).


title: Zadeva T-594/13: Tožba, vložena 14. novembra 2013 – Sanctuary Brands proti UUNT – Richter International (TAILORBYRD)

text:
               25.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/29

         Tožba, vložena 14. novembra 2013 – Sanctuary Brands proti UUNT – Richter International (TAILORBYRD)
   (Zadeva T-594/13)
   2014/C 24/53
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sanctuary Brands LLC (New Canaan, Združene države Amerike) (zastopnik: B. Brandreth, Barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Richter International Ltd (Scarborough, Kanada)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 7. avgusta 2013 v zadevi R 1625/2012-1 razveljavi;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „TAILORBYRD“ za proizvode iz razreda 25 – prijava znamke Skupnosti št. 9325507

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: neregistrirana figurativna znamka z besednim elementom „TAILORBYRD“, neregistrirana besedna znamka in trgovsko ime „TAILORBYRD“ ter firma „Tailorbyrd, LLC“,ki se uporabljajo v gospodarskem prometu v Združenem kraljestvu za „oblačila, srajce“;

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlog: kršitev člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti.


title: Zadeva C-468/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Efeteio Athinon (Grčija) 21. novembra 2006 — Sot. Lelos kai Sia EE proti GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton

text:
               27.1.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 20/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Efeteio Athinon (Grčija) 21. novembra 2006 — Sot. Lelos kai Sia EE proti GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton
   (Zadeva C-468/06)
   (2007/C 20/03)
   Jezik postopka: grščina
   Predložitveno sodišče
   Efeteio Athinon (Grčija).
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sot. Lelos kai Sia EE

      Tožena stranka: GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali zavrnitev podjetja, ki ima prevladujoči položaj, v celoti izpolniti naročila trgovcev na debelo s farmacevtskimi izdelki, kadar je ta zavrnitev posledica želje, da bi se zmanjšalo izvažanje teh trgovcev na debelo in s tem omejila škoda, ki jo povzroča vzporedna trgovina, ipso facto pomeni zlorabo po členu 82 ES? Ali na odgovor na to vprašanje vpliva dejstvo, da razlike v ceni znotraj Evropske unije, ki so posledica posredovanja države ali, drugače rečeno, podreditve trga farmacevtskih izdelkov sistemu, v katerem ni čiste konkurence in ki ga nasprotno zaznamuje visoka stopnja državne intervencije v gospodarstvo, povzročajo vzporedno trgovino, ki je posebej donosna za trgovce na debelo? Končno, ali je primerno, da nacionalno sodišče na področju konkurence uporabi skupnostna pravila konkurence na enak način za trge, ki delujejo po sistemu konkurence in za trge, na katerih je konkurenca izkrivljena zaradi posredovanja države?

               2.

               Kako je treba presojati morebitno naravo zlorabe, če bi Sodišče menilo, da omejevanje vzporedne trgovine zaradi zgoraj navedenih razlogov ne pomeni vedno zlorabe, kadar ga izvaja obvladujoče podjetje?

         Zlasti:

               2.1

               Ali je merilo odstotka prekoračitve normalne nacionalne porabe in/ali merilo škode, ki jo je podjetje v prevladujočem položaju utrpelo glede na njegov skupni promet in na njegov celotni dobiček, možno šteti za primerni merili? Če je odgovor pritrdilen, na kakšen način je treba določiti višino odstotka prekoračitve in raven škode — če je zadnja določena kot odstotek prometa in celotnega dobička — preko katerih bo zadevno ravnanje označeno kot zloraba?

               2.2

               Ali je primeren pristop, ki temelji na uravnovešanju interesov in če je tako, kateri interesi naj bi prišli v poštev pri tem uravnovešanju?
               Natančneje:

                           a)

                           Ali na odgovor vpliva dejstvo, da ima bolnik, končni potrošnik, omejeno finančno korist od vzporedne trgovine?

                           b)

                           Ali je treba upoštevati interese nosilcev socialnega zavarovanja za cenejša zdravila in če je tako, v kolikšni meri?

               2.3

               Katera druga merila in pristopi bi bili v tem primeru primerni?


title: Zadeva C-195/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 15. aprila 2013 – Confederazione generale dell’industria italiana (Confindustria) in drugi proti Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 15. aprila 2013 – Confederazione generale dell’industria italiana (Confindustria) in drugi proti Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico
   (Zadeva C-195/13)
   2013/C 207/15
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Confederazione generale dell’industria italiana (Confindustria) in drugi

      Toženi stranki: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali in koliko so nacionalne določbe držav članic Evropske unije, ki določajo najnižje stroške poslovanja v sektorju cestnega prevoza ter zahtevajo zakonsko določitev sestavnega elementa plačila za storitev in tako pogodbene cene, skladne z varstvom svobodne konkurence, svobode gospodarske pobude, svobode ustanavljanja in opravljanja storitev (iz členov 4(3) PEU, 101 PDEU, 49 PDEU, 56 PDEU in 96 PDEU)?

               2.

               Ali in pod katerimi pogoji je omejevanje navedenih načel upravičeno glede na potrebe po zaščiti javnega interesa za varnost v cestnem prometu in ali se s tega vidika lahko določajo najnižji stroški poslovanja v skladu z ureditvijo iz člena 83a uredbe-zakona št. 112/2008 s poznejšimi spremembami in dopolnitvami?

               3.

               Ali se z navedenega vidika določanje najnižjih stroškov poslovanja lahko prepusti prostovoljnim dogovorom v kategorijah zadevnih gospodarskih subjektov in podredno organom, v katerih sestavi je veliko oseb, ki zastopajo zasebne gospodarske subjekte v sektorju, če ni vnaprej določenih meril na ravni zakonodaje?


title: Zadeva C-324/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 16. julija 2008 – 1. Makro Zelfbedieningsgroothandel CV, 2. Metro Cash & Carry BV in 3. Remo Zaandam BV proti Diesel SpA

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 16. julija 2008 – 1. Makro Zelfbedieningsgroothandel CV, 2. Metro Cash & Carry BV in 3. Remo Zaandam BV proti Diesel SpA
   (Zadeva C-324/08)
   (2008/C 272/10)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska)
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: 1. Makro Zelfbedieningsgroothandel CV, 2. Metro Cash & Carry BV, 3. Remo Zaandam BV

      Tožena stranka: Diesel SpA
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Če je blago prej dano na trg znotraj EGP pod blagovno znamko njenega imetnika, vendar tega ne stori on niti se to ne zgodi z njegovim soglasjem, ali je treba za presojo, ali se je to zgodilo s (posrednim) soglasjem imetnika znamke, kot je določeno v členu 7(1) Prve direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaj držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (89/104/EGS (1)), uporabiti ista merila, kot če je tovrstno blago prej na trg zunaj EGP dal imetnik znamke ali se je to zgodilo z njegovim soglasjem?

               2)

               Če je odgovor na vprašanje 1 nikalen: katera merila – ki jih je Sodišče morebiti uporabilo (zlasti) v sodbi IHT Danzinger proti Ideal Standard z dne 22. junija 1994 (C-9/93, Recueil, str. I-2757) – je treba uporabiti v prvem primeru za presojo, ali gre za (posredno) soglasje imetnika znamke v smislu navedene direktive?

      (1)  UL 1989 L 40, str. 1.


title: Zadeva T-60/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. julija 2010 – Herhof proti UUNT – Stabilator (stabilator) ( „Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti stabilator — Prejšnja besedna znamka Skupnosti STABILAT — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Neobstoj podobnosti proizvodov in storitev — Člen 8(1)(b) uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)“ )

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/42

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. julija 2010 – Herhof proti UUNT – Stabilator (stabilator)
   (Zadeva T-60/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti stabilator - Prejšnja besedna znamka Skupnosti STABILAT - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Neobstoj podobnosti proizvodov in storitev - Člen 8(1)(b) uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2010/C 221/69
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH (Solms, Nemčija) (zastopnika: A. Zinnecker in T. Bösling, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Stabilator sp. z o.o. (Gdynia, Poljska) (zastopnik: M. Kacprzak, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 16. decembra 2008 (zadevi R 483/2008-4 in R 705/2008-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH in Stabilator sp. z o.o.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 102, 1.5.2009.


title: Zadeva C-606/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 22. decembra 2010 – Association nationale d'assistance aux frontières pour les étrangers (Anafé) proti Ministre de l'intérieur, de l'outre-mer, des collectivités territoriales et de l'immigration

text:
               5.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 22. decembra 2010 – Association nationale d'assistance aux frontières pour les étrangers (Anafé) proti Ministre de l'intérieur, de l'outre-mer, des collectivités territoriales et de l'immigration
   (Zadeva C-606/10)
   2011/C 72/20
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Association nationale d'assistance aux frontières pour les étrangers (Anafé)

      Tožena stranka: Ministre de l'intérieur, de l'outre-mer, des collectivités territoriales et de l'immigration

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se člen 13 Uredbe (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o Zakoniku Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah) (1) uporablja za ponovni vstop državljana tretje države na ozemlje države članice, ki mu je izdala začasno dovoljenje za prebivanje, če za ponovni vstop na njeno ozemlje niso potrebni niti vstop, niti tranzit, niti prebivanje na ozemlju drugih držav članic?

               2.

               Pod katerimi pogoji lahko država članica državljanom tretjih držav izda „vizum za ponovni vstop“ v smislu člena 5(4)(a) iste uredbe? Natančneje, ali je s takim vizumom mogoče omejiti vstop samo na točke nacionalnega ozemlja?

               3.

               Če Uredba z dne 15. marca 2006 izključuje kakršno koli možnost vstopa na ozemlje držav članic za državljane tretjih držav, ki imajo samo začasno dovoljenje za prebivanje, izdano za obdobje proučitve prve vloge za dovoljenje za prebivanje ali prošnje za azil – kar je v nasprotju s tem, kar so omogočale določbe Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma z dne 19. junija 1990, preden je bila spremenjena s to uredbo – ali načeli pravne varnosti in zaupanja v pravo ne zahtevata določitve prehodnih ukrepov za državljane tretjih držav, ki so zapustili svoje ozemlje, imeli pa so samo začasno dovoljenje za prebivanje, izdano za obdobje proučitve prve vloge za dovoljenje za prebivanje ali prošnje za azil, in želijo nanj ponovno vstopiti po začetku veljavnosti Uredbe z dne 15. marca 2006?

      (1)  UL L 105, str. 1.


title: Zadeva C-568/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Stuttgart (Nemčija) 5. novembra 2015 – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e.V./comtech GmbH

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Stuttgart (Nemčija) 5. novembra 2015 – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e.V./comtech GmbH
   (Zadeva C-568/15)
   (2016/C 038/36)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Stuttgart

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e.V.

      Tožena stranka: comtech GmbH

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 21(1) Direktive 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov (1) (UL EU 2011, L 304/64) razlagati tako, da potrošniku v primeru klica na telefonsko številko, ki jo vzpostavi trgovec za namene komuniciranja s potrošnikom v zvezi s sklenjeno pogodbo prek telefona, ne smejo nastati višji stroški od tistih, ki bi mu nastali v primeru klica na običajno (geografsko) številko v fiksnem ali mobilnem omrežju?

               2.

               Ali člen 21(1) Direktive 2011/83/EU nasprotuje nacionalni določbi, v skladu s katero mora potrošnik v primerih, v katerih je trgovec za namene komuniciranja prek telefona v zvezi s sklenjeno pogodbo vzpostavil linijo za pomoč strankam pod številko 0180, nositi tiste stroške, ki mu jih operater telekomunikacijskih storitev zaračuna za uporabo te telekomunikacijske storitve, in sicer tudi tedaj, kadar ti stroški presegajo stroške, ki bi potrošniku nastali v primeru telefonskega klica na običajno (geografsko) številko v fiksnem ali mobilnem omrežju?
               Ali člen 21(1) navedene direktive taki nacionalni določbi ne nasprotuje vsaj tedaj, kadar operater telekomunikacijskih storitev od plačila, ki ga zaračuna potrošniku za namene telefonskega komuniciranja pod številko 0180, trgovcu ne odvede dela plačila?

      (1)  Direktiva 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov, spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS in Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 85/577/EGS in Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta; UL L 304, 22.11.2011, str. 64.


title: Zadeva T-62/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. junija 2014 – Golam proti UUNT – Glaxo Group (METABIOMAX) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti METABIOMAX — Prejšnja besedna znamka Skupnosti BIOMAX — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               28.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/13

         Sodba Splošnega sodišča z dne 11. junija 2014 – Golam proti UUNT – Glaxo Group (METABIOMAX)
   (Zadeva T-62/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti METABIOMAX - Prejšnja besedna znamka Skupnosti BIOMAX - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2014/C 245/17
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sofia Golam (Atene, Grčija) (zastopnik: N. Trovas, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Geroulakos, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Glaxo Group Ltd (Greenford, Združeno kraljestvo) (zastopnika: G. Ballas in N. Prentoulis, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 30. oktobra 2012 (zadeva R 2089/2011-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med Glaxo Group Ltd in Sofio Golam.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Sofii Golam se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 86, 23.3.2013.


title: Zadeva C-525/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Álava (Španija) 5. oktobra 2015 – Laboral Kutxa/Esmeralda Martínez Quesada

text:
               14.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Álava (Španija) 5. oktobra 2015 – Laboral Kutxa/Esmeralda Martínez Quesada
   (Zadeva C-525/15)
   (2015/C 414/28)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Audiencia Provincial de Álava

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Laboral Kutxa

      Nasprotna stranka: Esmeralda Martínez Quesada

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je to, da omejitev posledic neučinkovanja pogoja zaradi njegove nepoštenosti, s katero se omejijo učinki vračila zneskov, ki so bili neupravičeno prejeti, velja od določenega datuma, namesto od trenutka, ko je začel veljati nepošten in ničen pogoj, združljivo z načelom nezavezanosti, ki ga določa člen 6(1) Direktive Sveta 93/13/EGS (1) z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah?

      (1)  UL L 95, str. 29.


title: Zadeva C-110/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 7. marca 2013 – HaTeFo GmbH proti Finanzamt Haldensleben

text:
               25.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 147/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 7. marca 2013 – HaTeFo GmbH proti Finanzamt Haldensleben
   (Zadeva C-110/13)
   2013/C 147/21
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: HaTeFo GmbH

      Tožena stranka: Finanzamt Haldensleben

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

                           (a)

                           Katere zahteve veljajo glede domneve skupnega delovanja v smislu člena 3(3), četrti pododstavek, Priloge k Priporočilu Komisije 2003/361/ES z dne 6. maja 2003 o opredelitvi mikropodjetij, malih in srednjih podjetij (1) (Priporočilo o MSP): ali zadošča že vsako podjetniško sodelovanje med fizičnimi osebami, udeleženimi v obeh podjetjih, ki poteka brez sporov ali nasprotij interesov, ali pa se zahteva prepoznavno usklajeno ravnanje teh oseb?

                           (b)

                           Če se zahteva usklajeno ravnanje: ali je podano že v primeru samega dejanskega sodelovanja?

               2.

               Ali je treba, če ni obveznosti sestave konsolidiranega računovodskega izkaza, pri vprašanju, ali je neko podjetje z drugim podjetjem povezano prek neke osebe ali skupno delujoče skupine fizičnih oseb, poleg presoje „odnosov“ iz člena 3(3), prvi pododstavek, Priloge k Priporočilu o MSP opraviti tudi celovito gospodarsko presojo, pri kateri je treba preizkusiti vidike, kot so lastništvo – zlasti pripadnost imetnikov deležev isti družini –, strukturo udeležbe in gospodarsko integracijo – zlasti identiteto upraviteljev – zadevnih podjetij?

               3.

               Če je tudi ob uporabi Priporočila o MSP mogoča celovita gospodarska presoja, ki presega formalno presojo: ali to predpostavlja namero ali vsaj tveganje izogibanja opredelitvi za MSP?

      (1)  UL L 124, str. 36.


title: Zadeva C-42/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel d'Amiens (Francija) 31. januarja 2011 – Kazenski postopek zoper Joaoja Pedra Lopes Da Silva Jorge

text:
               2.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel d'Amiens (Francija) 31. januarja 2011 – Kazenski postopek zoper Joaoja Pedra Lopes Da Silva Jorge
   (Zadeva C-42/11)
   2011/C 103/28
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour d'appel d'Amiens

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Joao Pedro Lopes Da Silva Jorge

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali načelo prepovedi diskriminacije iz člena 12 ES [postal člen 18 PDEU] nasprotuje nacionalni zakonodaji, kot je člen 695-24 zakona o kazenskem postopku, ki predvideva možnost zavrnitve izvršitve evropskega naloga za prijetje, izdanega zaradi izvršitve zaporne kazni, če ima zahtevana oseba francosko državljanstvo in če se pristojni francoski organi zavežejo, da bodo to kazen izvršili?

               2.

               Ali je […] uveljavitev razloga za zavrnitev izvršitve v notranjem pravu v smislu člena 4(6) Okvirnega sklepa (1) prepuščena prosti presoji držav članic ali pa gre za obveznost, in zlasti, ali lahko država članica sprejme ukrep, ki je diskriminatoren na podlagi državljanstva?

      (1)  Okvirni sklep Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL L 190, str. 1)


title: Zadeva C-64/13 P: Pritožba, ki jo je H-Holding AG vložila 7. februarja 2013 zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 27. novembra 2012 v zadevi T-672/11, H-Holding AG proti Evropskemu parlamentu

text:
               16.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 336/5

         Pritožba, ki jo je H-Holding AG vložila 7. februarja 2013 zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 27. novembra 2012 v zadevi T-672/11, H-Holding AG proti Evropskemu parlamentu
   (Zadeva C-64/13 P)
   2013/C 336/12
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: H-Holding AG (zastopnik: R. Závodný, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropski parlament
   Sodišče Evropske unije (sedmi senat) je s sklepom z dne 5. septembra 2013 zavrnilo pritožbo in odločilo, da pritožnica nosi lastne stroške.


title: Zadeva C-300/08 P: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 11. junija 2009 — Leche Celta, SL proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Celia SA (Pritožba — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 8(1)(b) — Mešana, besedna in figurativna znamka Celia — Relativni razlogi za zavrnitev registracije — Podobnost znamke, za katero je bila zahtevana registracija, s prejšnjo znamko — Znamka, ki se nanaša na enake proizvode — Verjetnost zmede — Očitno nedopustna pritožba)

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/16

         Sklep Sodišča (peti senat) z dne 11. junija 2009 — Leche Celta, SL proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Celia SA
   (Zadeva C-300/08 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 8(1)(b) - Mešana, besedna in figurativna znamka Celia - Relativni razlogi za zavrnitev registracije - Podobnost znamke, za katero je bila zahtevana registracija, s prejšnjo znamko - Znamka, ki se nanaša na enake proizvode - Verjetnost zmede - Očitno nedopustna pritožba)
   2009/C 220/28
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: Leche Celta, SL (zastopnik: J. Calderón Chavero, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik), Celia SA (zastopnika: D. Masson in F. de Castelnau, odvetnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 23. aprila 2008 v zadevi Leche Celta proti UUNT, T-35/07, s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo tožeče stranke zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 5. decembra 2006 o postopku z ugovorom med Leche Celta SL in Celia SA — Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, p. 1) — Relativni razlogi za zavrnitev registracije znamke — Verjetnost zmede, povezane z zahtevo za registracijo znamke, ki je podobna prejšnji znamki, za enake proizvode — Primerjava znakov na vidni, fonetični in pojmovni ravni

      Izrek

               1)

               Pritožba se zavrže.

               2)

               Leche Celta SL se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 223, 30.8.2008.


title: Zadeva C-153/06: Tožba, vložena  21. marca 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/31

         Tožba, vložena 21. marca 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski
   (Zadeva C-153/06)
   (2006/C 131/58)
   Jezik postopka: švedščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Konstantinidis in K. Nyberg)

      Tožena stranka: Republika Finska
   Predlogi tožeče stranke

               —

               ugotovi naj se, da Republika Finska s tem, da v zvezi z avtonomno pokrajino Åland ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/96/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. januarja 2003 o odpadni električni in elektronski opremi (OEEO) (1) ali v vsakem primeru, ker takih predpisov ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Republiki Finski naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok, določen za prenos te direktive, je potekel 13. avgusta 2004.

      (1)  UL L 37, str. 24.


title: Zadeva C-222/08: Tožba, vložena 21. maja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/24

         Tožba, vložena 21. maja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-222/08)
   (2008/C 209/35)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. van Vliet in A. Nijenhuis, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija
   Predloga tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija pri prenosu določb o obračunu stroškov in financiranju obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve ni izpolnila svojih obveznosti iz členov 12(1), 13(1) in priloge IV, del A, k Direktivi 2002/22/ES;

               —

               Kraljevini Belgiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Direktiva 2002/22 ureja primere, ko se z delovanjem trga ne more dovolj zadostiti potrebam končnih potrošnikov, in vsebuje določbe o dostopnosti univerzalne storitve. V členu 12(1) Direktive je določeno, da kadar nacionalni regulativni organi menijo, da lahko zagotavljanje univerzalne storitve, pomeni neupravičeno breme za podjetja, določena za zagotavljanje univerzalne storitve, se neto stroški za zagotavljanje te storitve izračunajo na način iz člena 12. V prilogi IV, del A, so določbe o izračunu neto stroškov. V členu 13(1) je določeno, da kadar nacionalni regulativni organi na podlagi izračuna neto stroškov iz člena 12 ugotovijo, da je podjetje neupravičeno obremenjeno, lahko države članice na zahtevo določenega podjetja odločijo, da se izvede mehanizem za povračilo stroškov.
   Po mnenju Komisije Belgija ni pravilno prenesla določb iz členov 12(1), 13(1) in priloge IV, del A, k Direktivi. V belgijski ureditvi naj namreč ne bi bila predvidena presoja vprašanja, ali je ponujanje socialnih tarif v okviru zagotavljanja univerzalne storitve neupravičena obremenitev za določena podjetja. Belgijska ureditev naj tako ne bi izpolnila zahtev glede obračuna neto stroškov, kot so določeni v zadnjem delu priloge IV, del A, k Direktivi.


title: Zadeva T-186/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. oktobra 2015 – Atlantic Multipower Germany/UUNT – Nutrichem Diät + Pharma (NOxtreme) (Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Skupnosti NOxtreme — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti in nacionalna figurativna znamka X-TREME — Relativni razlogi za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št.o207/2009 — Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke — Člen 43(2) in (3) Uredbe št.o207/2009 — Člen 15(2) Uredbe št.o207/2009)

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/45

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. oktobra 2015 – Atlantic Multipower Germany/UUNT – Nutrichem Diät + Pharma (NOxtreme)
   (Zadeva T-186/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Skupnosti NOxtreme - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti in nacionalna figurativna znamka X-TREME - Relativni razlogi za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št.o207/2009 - Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke - Člen 43(2) in (3) Uredbe št.o207/2009 - Člen 15(2) Uredbe št.o207/2009))
   (2015/C 398/57)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: antic Multipower Germany GmbH & Co. OHG (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: W. Berlit, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Schifko, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Nutrichem Diät + Pharma GmbH (Roth, Nemčija) (zastopnika: D. Jochim in R. Egerer, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper Odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 29. januarja 2014 (zadeva R 764/2013-4) glede postopka za ugotovitev ničnosti med družbama Atlantic Multipower Germany GmbH & Co. OHG in Nutrichem Diät + Pharma GmbH.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Atlantic Multipower Germany GmbH & Co. OHG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 142, 12.5.2014.


title: Zadeva C-163/15: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 4. februarja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemčija) – Youssef Hassan proti Breiding Vertriebsgesellschaft mbH (Predhodno odločanje — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 207/2009 — Člen 23 — Licenca — Register znamk Skupnosti — Pravica pridobitelja licence, da začne postopek zaradi kršitve kljub neobstoju vpisa licence v register)

text:
               21.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/9

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 4. februarja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemčija) – Youssef Hassan proti Breiding Vertriebsgesellschaft mbH
   (Zadeva C-163/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 207/2009 - Člen 23 - Licenca - Register znamk Skupnosti - Pravica pridobitelja licence, da začne postopek zaradi kršitve kljub neobstoju vpisa licence v register))
   (2016/C 106/12)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Youssef Hassan

      Tožena stranka: Breiding Vertriebsgesellschaft mbH

      Izrek

   Člen 23(1), prvi stavek, Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti je treba razlagati tako, da pridobitelj licence lahko začne postopek zaradi kršitve znamke Skupnosti, ki je predmet licence, čeprav licenca ni bila vpisana v register blagovnih znamk Skupnosti.

      (1)  UL C 254, 3.8.2015.


title: Zadeva C-263/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Gorj (Romunija) 27. maja 2010 – Iulian Andrei Nisipeanu proti Direcția Generală a Finanțelor Publice Gorj, Administrația Finanțelor Publice Târgu-Cărbunești, Administrația Fondului pentru Mediu

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Gorj (Romunija) 27. maja 2010 – Iulian Andrei Nisipeanu proti Direcția Generală a Finanțelor Publice Gorj, Administrația Finanțelor Publice Târgu-Cărbunești, Administrația Fondului pentru Mediu
   (Zadeva C-263/10)
   ()
   2010/C 234/35
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunalul Gorj

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Iulian Andrei Nisipeanu

      Tožene stranke: Direcția Generală a Finanțelor Publice Gorj, Administrația Finanțelor Publice Târgu-Cărbunești, Administrația Fondului pentru Mediu

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 110 Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da med diskriminatorne davke, ki jih prepoveduje, spada tudi taksa, ki jo romunska zakonodaja ureja z nujno uredbo vlade št. 50 z dne 25. aprila 2008 o uvedbi takse na onesnaževanje za motorna vozila, kakor je bila spremenjena z nujnimi uredbami št. 208 z dne 8. decembra 2008, št. 218 z dne 11. decembra 2008, št. 7 z dne 19. februarja 2009 in št. 117 z dne 30. decembra 2009?

               2.

               Ali člen 110 Pogodbe o delovanju Evropske unije dopušča, da Romunija v nacionalni zakonodaji z nujno uredbo vlade št. 50/2008 1. julija 2008 uvede merilo „prve registracije v Romuniji“, kot je določeno v členu 4(a) uredbe, in ali je navedeno merilo objektivna zahteva v skladu z določbami Pogodbe?

               3.

               Ali člen 110 Pogodbe o delovanju Evropske unije Romuniji kot državi članici Evropske unije omogoča, da od 1. julija 2008 uporablja takso na onesnaževanje za rabljena motorna vozila, uvožena iz Evropske unije ali po pridobitvi znotraj Skupnosti, ki so prvič registrirana v Romuniji, medtem ko oprosti rabljena motorna vozila, kupljena v Romuniji?

               4.

               Ali člen 110 Pogodbe o delovanju Evropske unije Romuniji dopušča, da v skladu z navedeno zakonodajo odobri oprostitev plačila takse na onesnaževanje izključno za „motorna vozila kategorije M1 razreda onesnaževanja Euro 4 s prostornino motorja največ 2 000 kubičnih centimetrov in [za] motorna vozila kategorije N1 razreda onesnaževanja Euro 4, prvič registrirana v Romuniji ali drugih državah članicah Evropske unije v obdobju od 15. decembra 2008 do 31. decembra 2009“, ne odobri pa je za nova motorna vozila z drugačnimi lastnostmi od navedenih?

               5.

               Ali je treba člen 110 Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da Romuniji dopušča varstvo domače avtomobilske industrije, glede na to, da se taksa na onesnaževanje plačuje samo za rabljene avtomobile, uvožene in registrirane v Evropski uniji ali pridobljene znotraj Skupnosti, medtem ko je za rabljene avtomobile, ki so že registrirani v Romuniji in ki so predmet ponovne prodaje na romunskem ozemlju, ni treba plačati?

               6.

               Ali gre v zgoraj navedenih okoliščinah za diskriminatorni davek, ki je prepovedan z določbami člena 110 Pogodbe o delovanju Evropske unije, če se merilo „prve registracije v Romuniji“, ki ga določa člen 4(a) nujne uredbe vlade št. 50/2008, ne more šteti za objektivno glede na navedeni namen določiti takso na onesnaževanje z uporabo načela „plača povzročitelj obremenitve“ in če taksa v povezavi s tem merilom ščiti domačo proizvodnjo novih avtomobilov in notranji trg rabljenih avtomobilov?


title: Zadeva T-63/10: Tožba, vložena 10. februarja 2010 – Jurašinović proti Svetu

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/50

         Tožba, vložena 10. februarja 2010 – Jurašinović proti Svetu
   (Zadeva T-63/10)
   2010/C 113/81
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ivan Jurašinović (Angers, Francija) (zastopnik: N. Amara-Lebret, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi odločba z dne 7. decembra 2009, s katero je bil tožeči stranki zavrnjen dostop do naslednjih dokumentov:

                           —

                           odločb Sveta o tem, da se Mednarodnemu sodišču za vojne zločine na območju nekdanje Jugoslavije posreduje dokumente, za katere je to sodišče zaprosilo v okviru postopka Gotovina;

                           —

                           celotne korespondence, ki so jo v zvezi s tem institucije EU izmenjale z Mednarodnim sodiščem za vojne zločine na območju nekdanje Jugoslavije (skupaj z morebitnimi prilogami) ter zlasti prvotne vloge Mednarodnega sodišča za vojne zločine na območju nekdanje Jugoslavije in odvetnikov A. Gotovine;

               —

               Svetu EU – Generalni sekretariat naj se naloži, da odobri elektronski dostop do vseh zahtevanih dokumentov;

               —

               Svetu EU naj se naloži, da tožeči stranki plača znesek 2 000 EUR brez davkov, kar pomeni 2 392 EUR z davki za sodne stroške skupaj z obrestmi po obrestni meri ECB na dan vpisa tožbe v register.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s to tožbo predlaga razglasitev ničnosti odločbe Sveta z dne 7. decembra 2009, s katero ji je bil zavrnjen dostop do odločb Sveta o tem, da se Mednarodnemu sodišču za vojne zločine na območju nekdanje Jugoslavije (MSVZNJ) posreduje dokumente, za katere je to zaprosilo v okviru postopka Gotovina, in celotne korespondence, ki so jo v zvezi s tem institucije Evropske unije izmenjale z Mednarodnim sodiščem za vojne zločine na območju nekdanje Jugoslavije (skupaj z morebitnimi prilogami), zlasti prvotne vloge Mednarodnega sodišča za vojne zločine na območju nekdanje Jugoslavije in odvetnikov A. Gotovine.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka navaja štiri tožbene razloge, ki se nanašajo na to, da:

               —

               je bilo napačno uporabljeno pravo s tem, da je Svet zavrnil dostop do dokumentov na podlagi člena 70B poslovnika MSVZNJ, saj se ta ne uporablja;

               —

               varstvo sodnih postopkov in pravnih nasvetov v skladu s členom 4(2), tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001 (1) ni bilo oslabljeno, saj naj bi se ta izjema nanašala na varstvo sodnih postopkov Evropske unije in držav članic in ne sodnega postopka, ki poteka pred Mednarodnim sodiščem za vojne zločine na območju nekdanje Jugoslavije, kar naj bi bilo zunaj pristojnost EU;

               —

               varstvo javnega interesa kar zadeva mednarodne odnose v skladu s členom 4(1)(a), tretja alinea, iste uredbe, ni bilo oslabljeno;

               —

               prevlada javni interes za razkritje na podlagi člena 4(2), tretja alinea, navedene Uredbe št. 1049/2001, saj tožeča stranka zahteva posredovanje zahtevanih dokumentov za uveljavitev svojih pravic v zadevi T-465/09. Ta prošnja naj bi prispevala k dostopu so sodnega varstva in pravici do poštenega sojenja pred evropskim sodiščem. Poleg tega naj bi se spor, na katerega se nanašajo ti dokumenti, končal leta 1995.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43).


title: Zadeva T-93/12: Tožba, vložena 23. februarja 2012 – Gas proti UUNT – Grotto (BLUE JEANS GAS)

text:
               28.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 126/21

         Tožba, vložena 23. februarja 2012 – Gas proti UUNT – Grotto (BLUE JEANS GAS)
   (Zadeva T-93/12)
   2012/C 126/42
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: André Pierre Gas (Marseille, Francija) (zastopnik: L. Levy, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Grotto SpA (Chiuppano, Italija)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 7. decembra 2011 v zadevi R 620/2009-1 v celoti razveljavi in zadevo vrne UUNT v ponovno obravnavanje da ta odloči ob upoštevanju odločbe Splošnega sodišča;

               —

               imetniku izpodbijane znamke Skupnosti naloži plačilo vseh bodočih stroškov tega postopka in povračilo stroškov, ki jih je tožeča stranka do sedaj imela s pritožbenim postopkom.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedne elemente „BLUE JEANS GAS“ za proizvode iz razredov 3, 9, 14 in 25 – Registrirana znamka Skupnosti št. 305050.

      Imetnik znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti se opira na uporabo členov 53(1)(a) in (c); 8(1)(b) ; 53(2) ; in 8(1) Uredbe št. 207/2009 in na francoskih registracijah št. 1594704 in št. 1627459 figurativnih znamk „-GAS- BIJOUX“ in „BIJOUX -GAS-“ za proizvode iz razredov 14 in 25.

      Odločba oddelka za izbris: ugotovitev delne ničnosti znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: Delna razveljavitev odločbe oddelka za izbris, ugotovitev delne ničnosti znamke Skupnosti in zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti.

      Navajani tožbeni razlogi:

               Kršitev člena 56(3) Uredbe št. 40/94 (člen 57(3) v novi uredbi) in pravila 22(3) in (4) Uredbe št. 2868/95; kršitev člena 15(1) in (2) Uredbe št. 40/94 in člena L714(5)(b) francoskega zakonika o intelektualni lastnini; kršitev člena 73 Uredbe št. 40/94 (člen 75 v novi uredbi), ker je odbor za pritožbe večkrat napačno uporabil pravo in storil napake pri presoji glede dokaza uporabe prejšnje znamke kar zadeva razred 25.

               Napačna uporaba členov 52(1)(a) in 8(1)(b) Uredbe št. 40/94 in kršitev člena 53 Uredbe št. 40/94 ter določb francoskega prava, in sicer člena 2262 civilnega zakonika in člena L714(3) francoskega zakonika o intelektualni lastnini, ker je presoja odbora za pritožbe glede verjetnosti zmede napačna.

               Kršitev člena 74 Uredbe št. 40/94, ker je odbor za pritožbe s tem, da je odločal o primerjavi proizvodov iz razreda 14, ki ni bila predmet pritožbe, odločal ultra petitum.

               Kršitev člena 62(1) Uredbe št. 40/94, ker odbor za pritožbe, potem ko je odločil, da bo izvrševal pristojnosti oddelka za izbris, svoje obravnave ni mogel omejiti le na prejšnjo pravico na podlagi znamke št. 1594704, niti ni mogel zadeve vrniti oddelku za izbris da odloči od drugih uveljavljanih pravicah, ki so že bile obravnavane.


title: Zadeva F-17/12: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 11. marca 2013 – Marcuccio proti Komisiji (Javni uslužbenci — Člen 34(1) in (6) Poslovnika — Tožba, ki je bila pravočasno vložena po telefaksu — Lastnoročni podpis odvetnika, ki se razlikuje od podpisa na izvirniku tožbe, ki je bil poslan po pošti — Prepozna vložitev tožbe — Očitna nedopustnost)

text:
               25.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 147/34

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 11. marca 2013 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva F-17/12) (1)

   (Javni uslužbenci - Člen 34(1) in (6) Poslovnika - Tožba, ki je bila pravočasno vložena po telefaksu - Lastnoročni podpis odvetnika, ki se razlikuje od podpisa na izvirniku tožbe, ki je bil poslan po pošti - Prepozna vložitev tožbe - Očitna nedopustnost)
   2013/C 147/64
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija), (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: C. Berardis-Kayser in M. J. Baquero Cruz, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog, naj se Komisiji naloži plačilo odškodnine za škodo, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela zaradi predolgega trajanja postopka za priznanje resnosti njene bolezni.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               L. Marcuccio nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 138, 12.5.2012, str. 33.


title: Zadeva T-302/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. junija 2017 – Bay/Parlament (Pravo institucij — Sklep predsednika Parlamenta, s katerim je evropskemu poslancu naložena sankcija izgube pravice do izplačila dnevnic — Člen 166 poslovnika Parlamenta — Pravica do vpogleda v spis — Napačno ugotovljeno dejansko stanje)

text:
               31.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. junija 2017 – Bay/Parlament
   (Zadeva T-302/16) (1)

   ((Pravo institucij - Sklep predsednika Parlamenta, s katerim je evropskemu poslancu naložena sankcija izgube pravice do izplačila dnevnic - Člen 166 poslovnika Parlamenta - Pravica do vpogleda v spis - Napačno ugotovljeno dejansko stanje))
   (2017/C 249/40)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Nicolas Bay (La Celle-Saint-Cloud, Francija) (zastopnik: A. Cuignache, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopniki: N. Görlitz, S. Alonso de León in S. Seyr, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa predsednika Parlamenta z dne 9. marca 2016 in sklepa predsedstva Parlamenta z dne 11. aprila 2016, s katerim je tožeči stranki naložena sankcija izgube pravice do izplačila dnevnic za obdobje pet dni.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Nicolasu Bayu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 279, 1.8.2016.


title: Zadeva F-63/11: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 13. junija 2012 – Macchia proti Komisiji (Javni uslužbenci — Začasni uslužbenci — Nepodaljšanje pogodbe za določen čas — Diskrecijska pravica uprave — Dolžnost skrbnega ravnanja — Člen 8 PZDU — Člen 4 odločbe generalnega direktorja OLAF z dne 30. junija 2005 o novi politiki pri zaposlovanju in zaposlitvi začasnih uslužbencev OLAF — Maksimalno trajanje pogodb začasnega uslužbenca)

text:
               28.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 227/36

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 13. junija 2012 – Macchia proti Komisiji
   (Zadeva F-63/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Nepodaljšanje pogodbe za določen čas - Diskrecijska pravica uprave - Dolžnost skrbnega ravnanja - Člen 8 PZDU - Člen 4 odločbe generalnega direktorja OLAF z dne 30. junija 2005 o novi politiki pri zaposlovanju in zaposlitvi začasnih uslužbencev OLAF - Maksimalno trajanje pogodb začasnega uslužbenca)
   2012/C 227/60
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Macchia (Woluwé-Saint-Lambert, Belgija) (zastopniki: S. Rogrigues, A. Blot in C. Bernard-Glanz, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in D. Martin)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o nepodaljšanju pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke kot začasnega uslužbenca zaradi molka organa.

      Izrek

               1.

               Odločba vršilca dolžnosti generalnega direktorja Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) z dne 12. avgusta 2010, s katero je bila zavrnjena zahteva za podaljšanje pogodbe o zaposlitvi L. Macchia kot začasnega uslužbenca, se razglasi za nično.

               2.

               V preostalem delu se tožba zavrne.

      (1)  UL C 226, 30.7.2011, str. 32.


title: Zadeva C-565/07 P: Pritožba, ki jo je 31. decembra 2007 vložila AMS Advanced Medical Services GmbH zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti senat), razglašeno 18. oktobra 2007 v zadevi AMS Advanced Medical Services GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), T-425/03

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/23

         Pritožba, ki jo je 31. decembra 2007 vložila AMS Advanced Medical Services GmbH zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti senat), razglašeno 18. oktobra 2007 v zadevi AMS Advanced Medical Services GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), T-425/03
   (Zadeva C-565/07 P)
   (2008/C 64/34)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Pritožnica: AMS Advanced Medical Services GmbH (zastopnica: S. Schäffler, odvetnica)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), American Medical Systems, Inc.
   Predlogi pritožnice:

               —

               Sodba Sodišča prve stopnje z dne 18. oktobra 2007 naj se razveljavi.

               —

               Toženi stranki in nasprotni stranki v pritožbenem postopku naj se naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka in postopka na prvi stopnji.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožba temelji na kršitvi prava Skupnosti s strani Sodišča prve stopnje. Sodišče prve stopnje je sprejelo, da lahko pritožnica vloži zahtevo, da nasprotna stranka priskrbi dokaz o uporabi svoje znamke, le do začetka postopka pred odborom za pritožbe. Sodišče prve stopnje tako ni upoštevalo načela funkcionalne kontinuitete, ki obstaja med stopnjami Urada za usklajevanje in je kršilo člen 43(2) in (3) ter člen 74 Uredbe št. 40/94.
   V skladu z načelom funkcionalne kontinuitete, ki obstaja med organi UUNT, bi morala odločba odbora za pritožbe temeljiti na vseh zahtevkih, ki jih je pritožnica predložila, tako v postopku pred odborom za ugovore, kot v postopku pred odborom za pritožbe.


title: Zadeva T-207/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 11. septembra 2008 – Italija proti Komisiji

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/60

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 11. septembra 2008 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-207/04) (1)

   (2008/C 301/100)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 201, 7.8.2004.


title: Zadeva C-5/12: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 19. septembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social n °1 de Lleida – Španija) – Betriu Montull, Marc proti Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) (Socialna politika — Direktiva 92/85/EGS — Zaščita varnosti in zdravja nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo — Člen 8 — Porodniški dopust — Direktiva 76/207/EGS — Enako obravnavanje delavcev in delavk — Člen 2(1) in (3) — Pravica zaposlene matere do odmora po rojstvu otroka — Možnost, da ga izkoristi zaposlena mati ali zaposleni oče — Mati, ki ni zaposlena pri delodajalcu in ki ni prijavljena v javni sistem socialne varnosti — Izključitev pravice do dopusta za zaposlenega očeta — Biološki oče in adoptivni oče — Načelo enakega obravnavanja)

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/19

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 19. septembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social no 1 de Lleida – Španija) – Betriu Montull, Marc proti Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)
   (Zadeva C-5/12) (1)

   (Socialna politika - Direktiva 92/85/EGS - Zaščita varnosti in zdravja nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo - Člen 8 - Porodniški dopust - Direktiva 76/207/EGS - Enako obravnavanje delavcev in delavk - Člen 2(1) in (3) - Pravica zaposlene matere do odmora po rojstvu otroka - Možnost, da ga izkoristi zaposlena mati ali zaposleni oče - Mati, ki ni zaposlena pri delodajalcu in ki ni prijavljena v javni sistem socialne varnosti - Izključitev pravice do dopusta za zaposlenega očeta - Biološki oče in adoptivni oče - Načelo enakega obravnavanja)
   2013/C 344/31
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Social no 1 de Lleida

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Betriu Montull, Marc

      Tožena stranka: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Juzgado de lo Social de Lleida – Razlaga Direktive Sveta 76/207/EGS z dne 9. februarja 1976 o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 187) in Direktive Sveta 96/34/ES z dne 3. junija 1996 o okvirnem sporazumu o starševskem dopustu, sklenjenem med UNICE, CEEP in ETUC (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 2, str. 285) – Nacionalna zakonodaja, ki določa pravico matere do dopusta zaradi dojenja šest tednov po porodu – Pravica zaposlenega očeta do dopusta – Pogoji – Nacionalna zakonodaja, ki določa pravico zaposlenih očetov, ki so posvojitelji, vendar ne bioloških očetov, da prekinejo pogodbo o zaposlitvi ob ohranitvi delovnega mesta, pri tem pa se jim plača izplačuje iz sistema socialne varnosti – Kršitev načela enakega obravnavanja

      Izrek

   Direktivo Sveta 92/85/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo (deseta posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS) in Direktivo Sveta 76/207/EGS z dne 9. februarja 1976 o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalnemu ukrepu, kot je ta, ki je sporen v zadevi v glavni stvari, ki določa, da lahko oče otroka s statusom zaposlenega delavca s privolitvijo matere, ki ima prav tako status zaposlene delavke, koristi porodniški dopust v obdobju po šestih tednih obveznega dopusta matere po porodu, razen v primeru tveganja za njeno zdravje, medtem ko oče otroka s statusom zaposlenega delavca takega dopusta ne more koristiti, če mati njegovega otroka nima statusa zaposlene delavke in ni prijavljena v javni sistem socialne varnosti.

      (1)  UL C 98, 31.3.2012.


title: Zadeva T-274/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  8. decembra 2005  — Georgios Rounis proti Komisiji Evropskih skupnosti ( Uradniki — Ocenjevalno poročilo — Ničnostna tožba — Prenehanje pravnega interesa — Ustavitev postopka — Odškodninska tožba — Pozna sestava ocenjevalnega poročila )

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/30

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. decembra 2005 — Georgios Rounis proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-274/04) (1)

   („Uradniki - Ocenjevalno poročilo - Ničnostna tožba - Prenehanje pravnega interesa - Ustavitev postopka - Odškodninska tožba - Pozna sestava ocenjevalnega poročila“)
   (2006/C 48/58)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Georgios Rounis (Bruselj, Belgija) (zastopnik: É. Boigelot, avocat).

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Berscheid in M. Velardo, zastopnika).
   Predmet zadeve
   Po eni strani zahteva za razglasitev ničnosti odločbe drugostopenjskega ocenjevalca, s katero sta bili potrjeni ocenjevalni poročili tožeče stranke za obdobje 1997/1999 in 1999/2001, in po drugi strani zahteva za odškodnino.
   Izrek sodbe

               1)

               O predlogu za razglasitev ničnosti ni treba odločati.

               2)

               Komisija Evropskih skupnosti je dolžna tožeči stranki plačati 3.500 evrov.

               3)

               V preostalem se tožba zavrne.

               4)

               Komisija nosi svoje stroške in dve tretjini stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka.

      (1)  UL C 262, 23.10.2004.