title: Združeni zadevi C-155/08 in C-157/08: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 11. junija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Nizozemska) — X (C-155/08) in E. H. A. Passenheim-van Schoot (C-157/08) proti Staatssecretaris van Financiën (Svoboda opravljanja storitev — Prosti pretok kapitala — Davek na premoženje — Dohodnina — Prihranki v drugi državi članici, ki ni država članica stalnega prebivališča — Neobstoj prijave — Rok za dodatno odmero davka — Podaljšanje roka za dodatno odmero davka za premoženje zunaj države članice stalnega prebivališča — Direktiva 77/799/EGS — Medsebojna pomoč pristojnih organov držav članic na področju neposrednega in posrednega obdavčevanja — Bančna tajnost)

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/17

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 11. junija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Nizozemska) — X (C-155/08) in E. H. A. Passenheim-van Schoot (C-157/08) proti Staatssecretaris van Financiën
   (Združeni zadevi C-155/08 in C-157/08) (1)

   (Svoboda opravljanja storitev - Prosti pretok kapitala - Davek na premoženje - Dohodnina - Prihranki v drugi državi članici, ki ni država članica stalnega prebivališča - Neobstoj prijave - Rok za dodatno odmero davka - Podaljšanje roka za dodatno odmero davka za premoženje zunaj države članice stalnega prebivališča - Direktiva 77/799/EGS - Medsebojna pomoč pristojnih organov držav članic na področju neposrednega in posrednega obdavčevanja - Bančna tajnost)
   2009/C 180/28
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden Den Haag

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: X (C-155/08), E. H. A. Passenheim-van Schoot (C-157/08)

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Hoge Raad der Nederlanden — Razlaga členov 49 ES in 56 ES — Obdavčitev s strani države članice dohodkov (iz kapitala) nacionalnega rezidenta, ki so vloženi v ustanovo v drugi državi članici — Neobstoj prijave v državi članici stalnega prebivališča — Nacionalna zakonodaja, ki določa rok 12 let za dohodke iz druge države članice in rok 5 let za dohodke, pridobljene na nacionalnem ozemlju — Globa — Vpliv obstoja davčne tajnosti v državi članici izvora dohodkov.

      Izrek

               1)

               Člena 49 ES in 56 ES je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da država članica — kadar so prihranki in dohodki od njih prikriti davčnim organom te države članice in ta nima nobenih dokazov o njihovem obstoju, na podlagi katerih bi lahko začela preiskavo — uporabi daljši rok za dodatno odmero davka, če je to premoženje v drugi državi članici, kot če je v prvi državi članici. Okoliščina, da v tej drugi državi članici velja bančna tajnost, za to ni pomembna.

               2)

               Člena 49 ES in 56 ES je treba razlagati tako, da kadar država članica za premoženje v drugi državi članici uporabi daljši rok za dodatno odmero davka kot za premoženje v prvi državi članici in so bili to premoženje v tujini in dohodki od njega prikriti davčnim organom prve države članice, ki niso imeli nobenega dokaza o njihovem obstoju, na podlagi katerega bi lahko začeli preiskavo, ne nasprotujeta temu, da se globa, naložena zaradi prikrivanja tega premoženja in dohodkov v tujini, izračuna v sorazmerju z zneskom dodatne odmere in za to daljše obdobje.

      (1)  UL C 158, 21.6.2008,

      UL C 171, 5.7.2008.


title: Zadeva F-47/13: Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 12. decembra 2013 – JJ (*) proti Svetu (Javni uslužbenci — Uradniki — Napredovanje — Napredovalno obdobje 2012 — Odločba o nenapredovanju tožeče stranke — Medinstitucionalna premestitev med napredovalnim obdobjem pred tistim, v katerem bi začela učinkovati morebitna odločba o napredovanju — Institucija, ki je pristojna za odločanje o napredovanju premeščenega uradnika)

text:
                  8.3.2014

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  C 71/36

         Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 12. decembra 2013 –  JJ (*1) proti Svetu
         (Zadeva F-47/13) (1)

         (Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2012 - Odločba o nenapredovanju tožeče stranke - Medinstitucionalna premestitev med napredovalnim obdobjem pred tistim, v katerem bi začela učinkovati morebitna odločba o napredovanju - Institucija, ki je pristojna za odločanje o napredovanju premeščenega uradnika)
         (2014/C 71/72)
         Jezik postopka: francoščina

            Stranki

            Tožeča stranka: JJ (*1) (zastopnik: M. Velardo, odvetnik)

            Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in A. Bisch, zastopnika)

            Predmet

         Predlog za razglasitev ničnosti odločbe, da se tožeče stranke ne vključi na seznam uradnikov funkcionalne skupine AD, predlaganih za napredovanje v letu 2012.

            Izrek

                     1.

                     Tožba se zavrne, ker je očitno brez pravne podlage.

                     2.

                      JJ (*1) nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Svet Evropske unije.

            (*1)  Informacija je bila izbrisana ali nadomeščena v okviru varstva osebnih in/ali zaupnih podatkov.

            (1)  UL C 207, 20.7.2013, str. 63.


title: Zadeva C-148/07: Sklep predsednika Sodišča z dne 6. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Madžarski

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/35

         Sklep predsednika Sodišča z dne 6. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Madžarski
   (Zadeva C-148/07) (1)

   (2007/C 297/68)

      Jezik postopka: madžarščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 95, 28.4.2007.


title: Zadeva C-107/11: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 16. februarja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana – Italija) – Ministero dell'Interno, Questura di Caltanissetta proti Massimiliano Rizzo (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika — Svoboda ustanavljanja — Svoboda opravljanja storitev — Igre na srečo — Pobiranje stav za športne dogodke — Zahteve glede koncesije — Posledice kršitve prava Unije pri podelitvi koncesij — Podelitev 16300 dodatnih koncesij — Načelo enakega obravnavanja in obveznost preglednosti — Načelo pravne varnosti — Zaščita prejšnjih koncesionarjev — Nacionalna ureditev — Obvezne minimalne razdalje med prostori, v katerih se pobirajo stave — Dopustnost — Čezmejne dejavnosti, podobne tem, ki so predmet koncesije — Prepoved na podlagi nacionalne ureditve — Dopustnost)

text:
               26.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/13

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 16. februarja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana – Italija) – Ministero dell'Interno, Questura di Caltanissetta proti Massimiliano Rizzo
   (Zadeva C-107/11) (1)

   (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika - Svoboda ustanavljanja - Svoboda opravljanja storitev - Igre na srečo - Pobiranje stav za športne dogodke - Zahteve glede koncesije - Posledice kršitve prava Unije pri podelitvi koncesij - Podelitev 16 300 dodatnih koncesij - Načelo enakega obravnavanja in obveznost preglednosti - Načelo pravne varnosti - Zaščita prejšnjih koncesionarjev - Nacionalna ureditev - Obvezne minimalne razdalje med prostori, v katerih se pobirajo stave - Dopustnost - Čezmejne dejavnosti, podobne tem, ki so predmet koncesije - Prepoved na podlagi nacionalne ureditve - Dopustnost)
   2012/C 151/21
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana

      Stranki

      Tožeča stranka: Ministero dell'Interno, Questura di Caltanissetta

      Tožena stranka: Massimiliano Rizzo

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana – Prosto gibanje oseb – Svoboda ustanavljanja – Svoboda opravljanja storitev – Dejavnost pobiranja stav – Nacionalna zakonodaja, ki opravljanje te dejavnosti pogojuje s pridobitvijo dovoljenja in licence javne varnosti – Varstvo pravnih subjektov, ki so pridobili dovoljenja in licence na podlagi razpisa, ki je iz sodelovanja nezakonito izključil del gospodarskih subjektov iz tega sektorja – Skladnost s členoma 43 ES in 49 ES

      Izrek

               1.

               Člena 43 ES in 49 ES ter načeli enakega obravnavanja in učinkovitosti je treba razlagati tako, da nasprotujejo temu, da država članica, ki je v nasprotju s pravom Unije izključila kategorijo gospodarskih subjektov od podelitve koncesij za opravljanje gospodarske dejavnosti in ki poskuša to kršitev odpraviti z javnim razpisom za znatno število novih koncesij, zaščiti tržne položaje, ki so jih pridobili obstoječi gospodarski subjekti, tako, da med drugim določi minimalne razdalje med kraji delovanja novih koncesionarjev in obstoječih gospodarskih subjektov.

               2.

               Člena 43 ES in 49 ES je treba razlagati tako, da nasprotujeta temu, da se sankcije uporabijo za izvajanje organizirane dejavnosti pobiranja stav, ki poteka brez koncesije ali dovoljenja policije, za osebe, povezane z gospodarskim subjektom, ki je bil v nasprotju s pravom Unije izključen iz javnega razpisa in iz novega javnega razpisa, katerega namen je bil odpraviti to kršitev prava Unije, saj ta javni razpis in podelitev novih koncesij, ki je sledila, nista učinkovito odpravila izključitve navedenega gospodarskega subjekta iz prejšnjega javnega razpisa.

               3.

               Iz členov 43 ES in 49 ES, načela enakega obravnavanja, obveznosti preglednosti ter načela pravne varnosti izhaja, da morajo biti pogoji in podrobna pravila javnega razpisa, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, in zlasti določbe, ki urejajo odvzem koncesij, podeljenih na podlagi takega javnega razpisa, kot so te iz člena 23(2)(a) in (3) osnutka pogodbe med neodvisno upravo državnih monopolov in koncesionarjem v zvezi z igrami na srečo, ki zadevajo dogodke, ki niso konjske dirke, določeni jasno, natančno in enopomensko, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 139, 7.5.2012.


title: Zadeva C-588/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Arbeidshof te Antwerpen (Belgija) 14. decembra 2012 – Lyreco Belgium NV proti Sophie Rogiers

text:
               16.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Arbeidshof te Antwerpen (Belgija) 14. decembra 2012 – Lyreco Belgium NV proti Sophie Rogiers
   (Zadeva C-588/12)
   2013/C 79/11
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Arbeidshof te Antwerpen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Lyreco Belgium NV

      Tožena stranka: Sophie Rogiers

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali klavzuli 1 in 2, točka 4, okvirnega sporazuma o starševskem dopustu iz Priloge k Direktivi Sveta 96/34/ES (1) z dne 3. junija 1996 o okvirnem sporazumu o starševskem dopustu, sklenjenem med UNICE, CEEP in ETUC, ki so ga splošne medpanožne organizacije UNICE, CEEP in ETUC sklenile 14. decembra 1995, nasprotujeta temu, da se varstvena odškodnina, ki se plača delojemalcu, ki je imel z delodajalcem sklenjeno pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas in čigar pogodbo o zaposlitvi je ta delodajalec, medtem ko je delojemalec delal s krajšim delovnim časom, ker je vzel 20- ali 50-odstotni starševski dopust, enostransko odpovedal brez utemeljenih in zadostnih razlogov, izračuna na podlagi plače, do katere je bil delojemalec upravičen med delom s krajšim delovnim časom, čeprav bi bil ta delojemalec, če ne bi delal, upravičen do varstvene odškodnine v višini plače za delo s polnim delovnim časom?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 2, str. 285.


title: Zadeva C-410/12 P: Pritožba, ki jo je medi GmbH & Co. KG vložila 7. septembra 2012 zoper sodbo Sodišča (šesti senat) z dne 12. julija 2012 v zadevi T-470/09, medi GmbH & Co. KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               27.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/16

      Pritožba, ki jo je medi GmbH & Co. KG vložila 7. septembra 2012 zoper sodbo Sodišča (šesti senat) z dne 12. julija 2012 v zadevi T-470/09, medi GmbH & Co. KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
      (Zadeva C-410/12 P)
      (2012/C 331/26)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnica: medi GmbH & Co. KG (zastopnik: D. Terheggen, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

         Predloga

      Pritožnica predlaga

                  1.

                  izpodbijana odločba Splošnega sodišča (zadeva T-470/09, sodba z dne 12. julija 2012), naj se v celoti razveljavi;

                  2.

                  v celoti naj se ugodi predlogom, podanim v okviru prve stopnje v skladu z vlogo, predloženo Splošnemu sodišču Evropske unije, ki so bili spremenjeni v okviru ustne obravnave z dne 2. maja 2012, kot je navedeno v zapisniku.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Ta pritožba je vložena zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 12. julija 2012 v zadevi T-470/09, s katero je to zavrnilo tožbo družbe medi GmbH & Co. KG zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 1. oktobra 2009 (zadeva R 692/2008-4) o prijavi besednega znaka „medi“ kot znamke Skupnosti.
      Pritožnica v utemeljitev pritožbe v bistvu navaja ta razlog:
      Splošno sodišče je s tem, da je izhajalo iz dejstva, da besedni znak „medi“ nima potrebnega minimalnega razlikovalnega učinka, napačno uporabilo člen 7(1)(b) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti (1). To naj ne bi bilo res, saj naj ta besedni znak za upoštevnega angleško govorečega povprečnega potrošnika ne bi predstavljal običajne okrajšave za besedo „medicine“.

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti, UL, L 78, str. 1.


title: Zadeva T-739/16: Tožba, vložena 25. oktobra 2016 – Akant Monika i Zbigniew Harasym/EUIPO – Hunter Douglas Holding (COSIMO)

text:
               12.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/37

         Tožba, vložena 25. oktobra 2016 – Akant Monika i Zbigniew Harasym/EUIPO – Hunter Douglas Holding (COSIMO)
   (Zadeva T-739/16)
   (2016/C 462/48)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: poljščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Akant Monika i Zbigniew Harasym sp. j. (Koszalin, Poljska) (zastopnica: M. Krekora, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Hunter Douglas Holding GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „COSIMO“ – Prijava št. 12 130 324

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 22. avgusta 2016 v zadevi R 2364/2015-2

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               zavrne pritožbo drugih udeležencev v postopku pred EUIPO;

               —

               EUIPO in drugim udeležencem naloži stroške tega postopka, drugim udeležencem pa naloži stroške postopka pred EUIPO.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev členov 8(1)(b) in 42(2) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-131/06 P: Pritožba, ki jo je 27. februarja vložila Castellblanch, SA zoper sodbo Sodišča prve stopnje, razglašeno  8. decembra 2005  v zadevi T-29/04: Castellblanch, SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), Champagne Louis Roederer, SA

text:
               6.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/10

         Pritožba, ki jo je 27. februarja vložila Castellblanch, SA zoper sodbo Sodišča prve stopnje, razglašeno 8. decembra 2005 v zadevi T-29/04: Castellblanch, SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), Champagne Louis Roederer, SA
   (Zadeva C-131/06 P)
   (2006/C 108/17)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Pritožnica: Castellblanch, SA (zastopniki: F. de Visscher, E. Cornu, E. De Gryse and D. Moreau, avocats)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)(UUNT), Champagne Louis Roederer, SA
   Predlogi pritožnice:

               —

               Naj se razveljavi sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. decembra 2005 v zadevi T-29/04 Castellblanch, SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), v delu, v katerem je ugotovilo, da drugi odbor za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) s sprejetjem svoje odločbe z dne 17. novembra 2003 (Zadeva R0037/2002-2) ni kršil člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 (1) z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti in v zadevi izreče pravnomočno sodbo in naj tako:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 17. novembra 2003 (Zadeva R0037/2000-2), v delu v katerem je bila zavrnjena pritožba Castellblanch SA in ugodeno ugovoru št. B 15703 za vse sporne proizvode in zavrnjena zahteva za registracijo znamke št. 55962 za vse sporne proizvode;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naj se naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji in stroškov pritožbenega postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Sodba Sodišča prve stopnje krši pravo Skupnosti, kolikor je Sodišče prve stopnje upoštevalo dva nova dokumenta, ki sta mu bila predložena prvič in bi se ju moralo razglasiti za nedopustna.
   Pritožnica ne ugovarja izpodbijani sodbi glede prvega tožbenega razloga iz tožbe za razveljavitev pred Sodiščem prve stopnje, če Sodišče ugotovi, da je imetnik prejšnje blagovne znamke priskrbel zadosten dokaz resne in dejanske uporabe prejšnje blagovne znamke na zadevnem ozemlju. Vseeno je predmet pritožničine kritiko, da Sodišče ob primerjavi znakov ni upoštevalo narave uporabe prejšnje blagovne znamke, in da zlasti ni upoštevalo vpliva uporabe na razlikovalni učinek prejšnje blagovne znamke.
   V zvezi z primerjavo med proizvodi in verjetnostjo zmede, sodba Sodišča prve stopnje krši več določb prava Skupnosti glede trditve pritožnice, da je bil dokaz uporabe prejšnje blagovne znamke predložen samo za „Champagne“ in ne za vse proizvode, za katere je prejšnja blagovna znamka registrirana. V nadaljnje, ko Sodišče prve stopnje v svoji presoji verjetnosti zmede primerja „Champagne“ in „Cava“, pritožnica meni, da vsebuje sodba nasprotujoče razlogovanje, saj je Sodišče prve stopnje na eni strani razsodilo, da se potrošniki na splošno zanimajo za poreklo vina in na drugi strani, da sta si „Champagne“ in „Cava“ podobna. Posledično je Sodišče prve stopnje v tej zadevi napačno presodilo verjetnost zmede.
   V svoji presoji verjetnosti zmede, Sodišče prve stopnje ni ravnal pravilno, ko ni upoštevalo vpliva načina, na katerega je bila prejšnja znamka uporabljena; niti ni pravilno presodilo ustrezno težo sklicevanih in ne-sklicevanih delov pritožničine blagovne znamke v presoji podobnosti med nasprotujočima si blagovnima znamkama. Posledično je Sodišče prve stopnje v tekoči zadevi napačno presodilo verjetnost zmede.

      (1)  UL L 11, str.1-36.


title: Zadeva T-521/13: Tožba, vložena 19. septembra 2013 – Alpinestars Research proti UUNT – Tung Cho in Wang Yu (A ASTER)

text:
               30.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/20

         Tožba, vložena 19. septembra 2013 – Alpinestars Research proti UUNT – Tung Cho in Wang Yu (A ASTER)
   (Zadeva T-521/13)
   2013/C 352/37
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Alpinestars Research Srl (Coste di Maser, Italija) (zastopnika: G. Dragotti in R. Valenti, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Drugi stranki pred odborom za pritožbe: Kean Tung Cho (Taichung City, Tajvan), in Ling-Yuan Wang Yu (Wuci Township, Tajvan)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 15. julija 2013 v zadevi R 2309/2012-4;

               —

               naloži plačilo stroškov toženi stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: drugi stranki pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka v črni in beli barvi z besednima elementoma „A ASTER“ za proizvode iz razredov 18 in 25 – prijava znamke Skupnosti št. 7 084 395

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: besedna znamka „A-STARS“ za proizvode iz razredov 9, 12, 14, 18, 25 in 28 – znamka Skupnosti št. 6 181 002

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti.


title: Zadeva T-2/13: Tožba, vložena 7. januarja 2013 – CFE-CGC France Télécom Orange proti Komisiji

text:
               16.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/21

         Tožba, vložena 7. januarja 2013 – CFE-CGC France Télécom Orange proti Komisiji
   (Zadeva T-2/13)
   2013/C 79/38
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: CFE-CGC France Télécom-Orange (Pariz, Francija) (zastopnika: A.-L. Lefort des Ylouses in A.-S. Gay, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je tožba sindikata CFE-CGC France Télécom Orange dopustna;

               —

               razglasi odločbo za nično;

               —

               Komisiji naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s tožbo predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2011) 9403 final z dne 20. decembra 2011, s katero je bila pomoč, ki jo je Francoska republika dodelila družbi France Télécom za reformo načina financiranja pokojnin državnih uradnikov, zaposlenih v družbi France Télécom (državna pomoč št. C 25/2008 (ex NN 23/2008)) (1), pod nekaterimi pogoji razglašena za združljivo s skupnim trgom.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 107(1) PDEU v delu, v katerem je v izpodbijani odločbo reforma načina financiranja pokojnin državnih uradnikov, zaposlenih v družbi France Télécom, uvedena z zakonom št. 96 660 z dne 26. julija 1996, opredeljena kot državna pomoč. Tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila člen 107(1) PDEU:

                           —

                           ker je menila, da je mogoče zakon iz leta 1996 šteti za gospodarsko prednost;

                           —

                           ker je ugotovila, da je reforma selektivna, čeprav naj bi neobstoj zunanje primerjave izključeval kakršnokoli selektivnost;

                           —

                           ker je menila, da lahko zakon iz leta 1996 povzroči izkrivljanje konkurence v smislu člena 107(1) PDEU, čeprav naj bi plačilo izjemnega prispevka družbe France Télécom veljavno izravnalo škodljive učinke zakona iz leta 1990 za družbo France Télécom.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se, podredno, nanaša na napačno uporabo prava in napačno presojo, ker naj bi se združljivost zakona iz leta 1996 s skupnim trgom pogojevala s pogoji iz člena 2 izpodbijane odločbe.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev več temeljnih načel prava Evropske unije, in sicer načela enakosti orožij, pravice strank s pravnim interesom do izjave, načela legitimnega pričakovanja in pravice do spoštovanja razumnega roka.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na zlorabo pooblastil, saj na se izpodbijana odločba ne bi nanašala na zagotovitev vračila državne pomoči, ki je nezdružljiva s skupnim trgom, temveč na to, da se družbi France Télécom v bodoče naložijo dodatni stroški, da bi se zavrl njen razvoj na telekomunikacijskih trgih.

      (1)  UL 2012, L 279, str. 1.


title: Sodba Sodišča z dne 17. avgusta 2012 v zadevi E-12/11 – Asker Brygge AS proti Nadzornemu organu Efte (Tožba za razveljavitev odločbe Nadzornega organa Efte – Državna pomoč – Prodaja zemljišča s strani javnih organov – Načelo vlagatelja na trgu – Opcijska pogodba – Zadevni čas presoje za ugotovitev tržne vrednosti)

text:
               31.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 29/5

         SODBA SODIŠČA
   z dne 17. avgusta 2012
   v zadevi E-12/11
   Asker Brygge AS proti Nadzornemu organu Efte
   (Tožba za razveljavitev odločbe Nadzornega organa Efte – Državna pomoč – Prodaja zemljišča s strani javnih organov – Načelo vlagatelja na trgu – Opcijska pogodba – Zadevni čas presoje za ugotovitev tržne vrednosti)
   2013/C 29/05
   V zadevi E-12/11, Asker Brygge AS proti Nadzornemu organu Efte, katere predmet je ZAHTEVEK za razveljavitev Odločbe Nadzornega organa Efte št. 232/11/COL z dne 13. julija 2011 v zvezi s prodajo zemljišča na Nesøyveien 8, katastrska št.: 32, lastniška št.: 17, v občini Asker, Norveška, je sodišče v sestavi Carl Baudenbacher, predsednik, Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Páll Hreinsson, sodnika, dne 17. avgusta 2012 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Sodišče razglaša:

               1.

               Zahtevek se zavrne.

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva C-186/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski, vložena dne 25. aprila 2005

text:
               9.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/8

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski, vložena dne 25. aprila 2005
   (Zadeva C-186/05)
   (2005/C 171/14)
   Jezik postopka: švedščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata L. Ström van Lier in S. Pardo Quintillán, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 25. aprila 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Kraljevini Švedski.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               razglasi, da je Kraljevina Švedska s prepovedjo zasebnega uvoza alkoholnih pijač s strani neodvisnih zastopnikov ali trgovinskih prevoznikov, ki ga ni mogoče šteti kot utemeljenega po členu 30 ES, kršila člen 28 Pogodbe o ustanovitvi Evropskih skupnosti;

               2.

               Kraljevini Švedski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija meni, da člen 28 ES Švedski v splošnem ne dovoljuje, da prepoveduje zasebni uvoz alkoholnih pijač s strani neodvisnih zastopnikov ali trgovinskih prevoznikov. Komisija nadalje meni, da te trgovinske ovire ni mogoče upravičiti na podlagi člena 30 ES z varovanjem zdravja ljudi glede na naslednje razloge: (1) omejitve zasebnih dobičkov, (2) omejitve dostopa do alkoholnih pijač ali (3) potrebe po ohranitvi preverjanja polnoletnosti; v vseh primerih ukrep ni niti nujen niti sorazmeren z navedenim ciljem. Dejstvo, da ima samo monopol trgovine na drobno pravico opravljati zasebne uvoze na zahtevo stranke, Komisija šteje kot trgovinsko oviro, ki bi jo bilo treba presoditi ob upoštevanju členov 28 ES in 30 ES. Švedska vlada meni, da je prepoved zasebnega uvoza del obstoja monopola trgovine na drobno in načina poslovanja monopola trgovine na drobno ter da bi jo bilo treba presoditi v skladu s členom 31 ES in da je kot take ni mogoče šteti kot diskriminatorne ali da bi lahko izkrivljala konkurenco med državami članicami ter podredno, da je primerna in sorazmerna.


title: Zadeva F-45/09: Tožba, vložena 24. aprila 2009 — Lebedef-Caponi proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/51

         Tožba, vložena 24. aprila 2009 — Lebedef-Caponi proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva F-45/09)
   2009/C 153/100
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Maddalena Lebedef-Caponi (Senningerberg, Luksemburg) (zastopnik: F. Frabetti, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti kariernega ocenjevalnega poročila tožeče stranke za leto 2007.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Karierno ocenjevalno poročilo tožeče stranke za obdobje od 1. januarja 2007 do 31. decembra 2007 naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-209/04: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne  23. marca 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 79/409/EGS — Ohranjanje prostoživečih ptic — Kosec — Posebno območje varstva naravnega nacionalnega parka Lauteracher Ried — Izključitev območij Soren in Gleggen-Köblern — Direktiva 92/43/EGS — Ohranjanje naravnih habitatov — Prostoživeče rastlinske in živalske vrste — Postopek v zvezi z načrtom ali projektom izgradnje — Postopek določitve trase hitre ceste — Postopek presoje posledic za okolje — Postopkovne kršitve, povezane s projektom izgradnje zvezne hitre ceste S 18 — Časovna veljavnost Direktive 92/43)

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/13

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 23. marca 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-209/04) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 79/409/EGS - Ohranjanje prostoživečih ptic - Kosec - Posebno območje varstva naravnega nacionalnega parka Lauteracher Ried - Izključitev območij Soren in Gleggen-Köblern - Direktiva 92/43/EGS - Ohranjanje naravnih habitatov - Prostoživeče rastlinske in živalske vrste - Postopek v zvezi z načrtom ali projektom izgradnje - Postopek določitve trase hitre ceste - Postopek presoje posledic za okolje - Postopkovne kršitve, povezane s projektom izgradnje zvezne hitre ceste S 18 - Časovna veljavnost Direktive 92/43)
   (2006/C 131/23)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki(e)

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. van Beek in B. Schima)

      Tožena stranka: Republiki Avstrija (zastopniki: E. Riedl, J. Müller in K. Humer)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Kršitev člena 4(1) in (2) Direktive Sveta 79/409/EGS z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic (UL L 103, str. 1) in 6(4) v povezavi s členom 7 Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL L 206, str. 7) — Razmejitev posebnega ohranitvenega območja „Lauteracher Ried“ na strokovno nepravilni podlagi, ki napačno izključi dve območji „Soren“ in „Gleggen-Köblern“ pomembni za varstvo koscev (Crex crex) in drugih ptic selivk, ki imajo tam gnezditveno območje — Odobritev projekta gradnje ceste, ki lahko vpliva na to območje brez upoštevanja obveznosti iz člena 6(4) Direktive 92/43/EGS.
   Izrek

               1)

               Republika Avstrija s tem, da je opustila vključitev območij Soren in Gleggen-Köblern v posebno območje varstva Lauteracher Ried, ki sta po znanstvenih merilih enako kot posebno območje varstva najprimernejši ozemlji po številu in velikosti v skladu s členom 4(1) in (2) Direktive 79/409/EGS Sveta z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic, kot je bila spremenjena z Direktivo 97/49/ES Komisije z dne 29. julija 1997, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi te direktive.

               2)

               V preostalem se tožba zavrne.

               3)

               Komisija Evropskih skupnosti in Republika Avstrija nosita vsaka svoje stroške.

      (1)  UL C 179 z dne 10.4.2004.


title: Zadeva C-492/06: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 4. oktobra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Consorzio Elisoccorso San Raffaele proti Elilombarda s.r.l., Azienda Ospedaliera Ospedale Niguarda Ca' Granda di Milano (Javna naročila – Direktiva 89/665/EGS – Revizijski postopek oddaje javnih naročil – Osebe, ki jim morajo biti dostopni revizijski postopki – Priložnostna družba kot ponudnik – Pravica vsakega člana priložnostne družbe, da vloži posamično tožbo)

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/20

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 4. oktobra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Consorzio Elisoccorso San Raffaele proti Elilombarda s.r.l., Azienda Ospedaliera Ospedale Niguarda Ca' Granda di Milano
   (Zadeva C-492/06) (1)

   (Javna naročila - Direktiva 89/665/EGS - Revizijski postopek oddaje javnih naročil - Osebe, ki jim morajo biti dostopni revizijski postopki - Priložnostna družba kot ponudnik - Pravica vsakega člana priložnostne družbe, da vloži posamično tožbo)
   (2007/C 297/33)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Consiglio di Stato
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Consorzio Elisoccorso San Raffaele

      Toženi stranki: Elilombarda s.r.l., Azienda Ospedaliera Ospedale Niguarda Ca' Granda di Milano
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Consiglio di Stato – Razlaga člena 1 Direktive Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (UL L 395, str.33) – Nacionalna sodna praksa, ki posameznemu članu priložnostne družbe, ki odda ponudbo, priznava pravico do revizije zoper odločbo o oddaji.
   Izrek
   Člen 1 Direktive Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da lahko po nacionalnem pravu eden od članov priložnostnega združenja brez pravne osebnosti, ki se je kot tak udeležil postopka oddaje javnega naročila in mu to naročilo ni bilo oddano, samostojno vloži tožbo zoper odločbo o oddaji javnega naročila.

      (1)  UL C 20, 27.1.2007.


title: Zadeva C-474/11 P: Pritožba, ki jo je 19. septembra 2011 vložila Smanor SA zoper sklep Splošnega sodišča (peti senat) z dne 15. julija 2011 v zadevi T-185/11, Smanor SA proti Evropski komisiji in Varuhu človekovih pravic

text:
               28.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 227/6

         Pritožba, ki jo je 19. septembra 2011 vložila Smanor SA zoper sklep Splošnega sodišča (peti senat) z dne 15. julija 2011 v zadevi T-185/11, Smanor SA proti Evropski komisiji in Varuhu človekovih pravic
   (Zadeva C-474/11 P)
   2012/C 227/09
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: Smanor SA (zastopnik: J.-P. Ekeu, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Varuh človekovih pravic
   S sklepom z dne 1. marca 2011 je Sodišče (osmi senat) zavrnilo pritožbo in odločilo, da družba Smanor nosi svoje stroške.


title: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 30. junija 2005 v zadevi C-30/05: Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (Neizpolnitev obveznosti države — Direktivi 1999/45/ES in 2001/60/ES — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               20.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/5

      SODBA SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 30. junija 2005
   v zadevi C-30/05: Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktivi 1999/45/ES in 2001/60/ES - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2005/C 205/10)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-30/05, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnici: C. F. Durand in F. Simonetti) proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (zastopnik: S. Schreiner), zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene dne 28. januarja 2005, je Sodišče (peti senat), v sestavi R. Silva de Lapuerta, predsednica senata, C. Gulmann in J. Klučka (poročevalec), sodnika, generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: R. Grass, dne 30. junija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 1999/45/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 31. maja 1999 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi z razvrščanjem, pakiranjem in označevanjem nevarnih pripravkov in z Direktivo Komisije 2001/60/ES z dne 7. avgusta 2001 o prilagoditvi tehničnemu napredku Direktive 1999/45/ES, ni izpolnilo svojih obveznosti iz teh direktiv.

               2.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 82, 02.04.2005.


title: Zadeva F-40/08: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 3. februarja 2009 – Carvalhal Garcia proti Svetu (Javni uslužbenci – Nekdanji uradniki – Nadomestilo – Dodatek za šolanje – Zavrnitev dodelitve – Prepozno vložena tožba – Očitna nedopustnost)

text:
               4.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/36

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 3. februarja 2009 – Carvalhal Garcia proti Svetu
   (Zadeva F-40/08) (1)

   (Javni uslužbenci - Nekdanji uradniki - Nadomestilo - Dodatek za šolanje - Zavrnitev dodelitve - Prepozno vložena tožba - Očitna nedopustnost)
   (2009/C 82/64)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Carvalhal Garcia (Sines, Portugalska) (zastopnik: Antas da Cunha, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in J. Monteiro, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti Odločbe Sveta o odpravi pravice do dodatka za šolanje hčere tožeče stranke.
   Izrek sklepa

               1.

               Tožba se zavrne kot očitno nedopustna.

               2.

               D. P. Carvalhal Garcia nosi vse stroške.

      (1)  UL C 183, 19.7.2008, str. 33.


title: Zadeva T-614/13 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2014 – Romonta proti Komisiji (Začasna odredba — Okolje — Direktiva 2003/87/ES — Sistem izmenjave pravic do emisije toplogrednih plinov — Brezplačno dodeljevanje pravic do emisije od leta 2013 — Predlog za ugotovitev pretirane strogosti — Neobstoj nujnosti)

text:
               29.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/23

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2014 – Romonta proti Komisiji
   (Zadeva T-614/13 R)
   (Začasna odredba - Okolje - Direktiva 2003/87/ES - Sistem izmenjave pravic do emisije toplogrednih plinov - Brezplačno dodeljevanje pravic do emisije od leta 2013 - Predlog za ugotovitev pretirane strogosti - Neobstoj nujnosti)
   2014/C 93/40
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Romonta GmbH (Amsdorf, Seegebiet Mansfelder Land, Nemčija) (zastopniki: I. Zenke, M. Vollmer, C. Telschow in A. Schulze, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: E. White, C. Hermes in K. Herrmann, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve člena 1(1) Sklepa Komisije 2013/448/EU z dne 5. septembra 2013 v zvezi z nacionalnimi izvedbenimi ukrepi za prehodno brezplačno dodeljevanje pravic do emisije toplogrednih plinov v skladu s členom 11(3) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 240, str. 270), in sicer v delu, v katerem je zavrnjena dodelitev pravic do emisije na podlagi pretirane strogosti.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-504/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska) 19. novembra 2007 – Associação Nacional de Transportes Rodoviários de Pesados de Passageiros (Antrop) in drugi proti Svetu ministrov in drugim

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/31

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska) 19. novembra 2007 – Associação Nacional de Transportes Rodoviários de Pesados de Passageiros (Antrop) in drugi proti Svetu ministrov in drugim
   (Zadeva C-504/07)
   (2008/C 22/56)
   Jezik postopka: portugalščina
   Predložitveno sodišče
   Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska)
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Associação Nacional de Transportes Rodoviários de Pesados de Passageiros (Antrop) in drugi

      Tožene stranke: Svet ministrov in drugi
   Vprašanja za predhodno odločanje

               a)

               Ali lahko nacionalni organi ob upoštevanju členov 73 ES, 87 ES in 88 ES in Uredbe št. 1191/69 (1) nalagajo obveznosti javne službe javnemu podjetju, katerega naloga je opravljati javni prevoz potnikov v mestni občini?

               b)

               V primeru pritrdilnega odgovora, ali morajo nacionalni organi plačati nadomestilo za take obveznosti?

               c)

               V primeru, ko nacionalni organi niso zavezani k pozivu k javni ponudbi za koncesijo za uporabljanje mreže prevoza, ali morajo navedeni organi razširiti obveznost za nadomestilo na vsa tista podjetja, za katera se ob upoštevanju notranjega prava in v istem območju šteje, da opravljajo storitve javnega prevoza potnikov?

               d)

               V primeru pritrdilnega odgovora, kakšno mora biti merilo za plačilo nadomestila?

               e)

               Ali je treba v primeru podjetij za prevoz potnikov z avtobusom na podlagi javne koncesije, ki razvijajo svojo dejavnost kot izključno znotraj določenih mestnih območij, vendar ki tako dejavnost razvijajo tudi v konkurenci z zasebnimi podjetji zunaj mestnih območij, ki so predmet izključnosti, kadar država leto za letom daje pomoči, namenjene ukinitvi stalnega primanjkljaja pri delovanju navedenih podjetij, take pomoči kvalificirati kot državne pomoči, prepovedane s členom 87(1) ES vedno kadar:

                           i)

                           na podlagi zanesljivih računovodskih podatkov ni mogoče določiti razlike med stroški, ki se jih pripiše dejavnosti teh podjetih na področju, ki je predmet koncesije, in ustrezajočimi prihodki ter zato ni mogoče izračunati povečanja stroškov, ki izhajajo iz izpolnitve obveznosti iz javne službe, ki je lahko predmet državne pomoči na podlagi lastnih ciljev koncesije?

                           ii)

                           se lahko opravljanje prevoznih storitev s strani navedenih podjetih iz tega razloga ohrani ali poveča, kar vodi do tega, da se zmanjšajo možnosti, da bi druga podjetja s sedežem v tej ali drugi državi članici opravljala prevozne storitve?

                           iii)

                           in to kljub temu, kar je določeno v členu 73 ES?

               f)

               Kakšen pomen in obseg imajo izrazi (i) dajanje prednosti, ki (ii) izkrivlja konkurenco, v primeru, da imajo tisti, katerim je ukrep namenjen, izključno koncesijo pri javni službi prevoza potnikov v mestih Lizbona in Porto, vendar opravljajo tudi povezave med tema mestoma na območjih, na katerih delujejo tudi druga podjetja, upoštevajoč zahteve, ki jih člen 87(1) ES (prej člen 92(1)) določa za to, da se pomoč šteje za državno pomoč, v skladu s tem, kar je presodilo Sodišče prve stopnje – konkretno v sodbi Altmark (2) z dne 24. julija 2003 („prvič, da gre za posredovanje države ali posredovanje, ki se izvaja z državnimi sredstvi, drugič, to posredovanje je tako, da lahko prizadene trgovino med državami članicami, tretjič, tistemu, ki mu je namenjen, daje prednost, in četrtič, izkrivlja ali bi lahko izkrivljalo konkurenco“). Z drugimi besedami, na katera merila se je treba opirati pri določitvi, da dajanje prednosti izkrivlja konkurenco? Ali je glede tega pomembno ugotoviti, da se odstotek stroškov podjetij pripiše prevoznim linijam, ki delujejo zunaj izključnega območja? Nazadnje, ali je potrebno, da se pomoč pomembno odraža na dejavnosti, ki se odvija zunaj izključnega območja (Lizbona in Porto)?

               g)

               Ali je posredovanje Komisije, določeno v členih 76 ES in 88 ES, edina pravna oblika, da se doseže izpolnjevanje pravil Pogodbe na področju državnih pomoči, ali učinkovitost prava Skupnosti zahteva, da se to preseže, to je, da obstaja možnost, da nacionalna sodišča na predlog posameznikov, ki se čutijo oškodovane zaradi dajanja podpore ali druge pomoči, ki ni skladna s pravili o konkurenci neposredno uporabijo navedena pravila?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 1191/69 z dne 26. junija 1969 o ukrepanju držav članic glede obveznosti javne službe v železniškem in cestnem prometu ter prometu po celinskih plovnih poteh (UL L 156, 28.6.1969, EE 08/01, str. 1).

      (2)  Sodba v zadevi C-280/00, Recueil 2003, str. I-7810.


title: Zadeva C-277/05: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. julija 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Société thermale d'Eugénie-les-Bains proti Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie (DDV – Področje uporabe – Are, plačane v okviru pogodb, ki se nanašajo na opravljanje storitev, so predmet DDV in jih obdrži izvajalec storitev, če pride do odstopa od pogodbe – Opredelitev)

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/5

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. julija 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Société thermale d'Eugénie-les-Bains proti Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie
   (Zadeva C-277/05) (1)

   (DDV - Področje uporabe - Are, plačane v okviru pogodb, ki se nanašajo na opravljanje storitev, so predmet DDV in jih obdrži izvajalec storitev, če pride do odstopa od pogodbe - Opredelitev)
   (2007/C 211/07)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Conseil d'État
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Société thermale d'Eugénie-les-Bains

      Tožena stranka: Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie
   Predmet
   Predlog za sprejem predhodne odločbe – Conseil d'Etat (Francija) – Razlaga člena 2(1) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) – Področje uporabe – Are plačane v okviru pogodb, ki se nanašajo na opravljanje storitev, ki so predmet davka na dodano vrednost in ki jih v primeru odstopa od pogodbe obdrži stranka, ki je aro prejela – Opredelitev za plačilo za storitev rezervacije ali za odstopnino
   Izrek
   Člena 2(1) in 6(1) Šeste direktive Sveta 77/388/CEE z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero – je treba razlagati tako, da je treba zneske, plačane iz naslova ar, v okviru pogodb, ki se nanašajo na opravljanje hotelskih storitev, obdavčenih z davkom na dodano vrednost, če stranka izrabi pravico do odstopa in lastnik hotela te zneske obdrži, šteti kot pavšalne odškodnine zaradi odpovedi pogodbe, plačane za odpravo utrpljene škode zaradi neizpolnitve stranke, ki nimajo neposredne zveze s kakršno koli odplačno storitvijo in kot taki niso predmet tega davka.

      (1)  UL C 229, 17.9.2005.


title: Zadeva C-325/12: Sklep predsednika Sodišča z dne 5. novembra 2012 – Evropska komisija proti Portugalski republiki

text:
               13.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/19

         Sklep predsednika Sodišča z dne 5. novembra 2012 – Evropska komisija proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-325/12) (1)

   2013/C 108/49
   Jezik postopka: portugalščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 287, 22.9.2012.


title: Zadeva T-196/10: Tožba, vložena 29. aprila 2010 – Apotheke DocMorris proti UUNT (upodobitev zeleno-belega križa)

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/46

         Tožba, vložena 29. aprila 2010 – Apotheke DocMorris proti UUNT (upodobitev zeleno-belega križa)
   (Zadeva T-196/10)
   2010/C 179/81
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Apotheke DocMorris Holding GmbH (Stuttgart, Nemčija) (zastopnica: Y. Dick, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 23. februarja 2010 v zadevi R 470/2009-4 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki predstavlja zeleno-bel križ, za proizvode in storitve iz razredov 3, 5, 8, 9, 10,11, 11, 16, 21, 25, 29, 30, 32, 35, 42 in 44 – prijava št. 5 930 979.

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), saj je presoja odbora za pritožbe glede razlikovalnega učinka v več ozirih nepravilna.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).


title: Zadeva T-164/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. septembra 2013 – Italija proti Komisiji (Jezikovna ureditev — Razpis javnega natečaja za zaposlitev zdravnikov — Celotna objava v treh uradnih jezikih — Podatki v zvezi z razpisom javnega natečaja — Objava v vseh uradnih jezikih — Jezik testov — Izbira drugega jezika med tremi uradnimi jeziki)

text:
               26.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. septembra 2013 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-164/08) (1)

   (Jezikovna ureditev - Razpis javnega natečaja za zaposlitev zdravnikov - Celotna objava v treh uradnih jezikih - Podatki v zvezi z razpisom javnega natečaja - Objava v vseh uradnih jezikih - Jezik testov - Izbira drugega jezika med tremi uradnimi jeziki)
   2013/C 313/27
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, zastopnik, skupaj s P. Gentilijem, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in G. Gattinara, zastopnika)

      Intervenientka v podporo tožeče stranke: Kraljevina Španija (zastopniki: sprva F. Díez Moreno, nato N. Díaz Abad in J. García-Valdecasas Dorrego, abogados del Estado)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti razpisa javnega natečaja EPSO/AD/125/08 (AD 7 in AD 9) za sestavo seznama za zaposlitev zdravnikov, objavljenega v angleškem, francoskem in nemškem jeziku v Uradnem listu Evropske unije z dne 21. februarja 2008 (UL C 48 A, str. 1).

      Izrek

               1.

               Razpis javnega natečaja EPSO/AD/125/08 (AD 7 in AD 9) za sestavo seznama za zaposlitev zdravnikov, objavljen v angleškem, francoskem in nemškem jeziku v Uradnem listu Evropske unije z dne 21. februarja 2008 se razglasi za ničen.

               2.

               Kraljevina Španija, Italijanska republika in Evropska komisija nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 158, 21.6.2008.


title: Zadeva C-136/07: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. oktobra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države članice – Direktivi 89/48/EGS in 92/51/EGS – Priznavanje diplom ter poklicnega izobraževanja in usposabljanja – Poklic kontrolor zračnega prometa)

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/5

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. oktobra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-136/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države članice - Direktivi 89/48/EGS in 92/51/EGS - Priznavanje diplom ter poklicnega izobraževanja in usposabljanja - Poklic kontrolor zračnega prometa)
   (2008/C 313/07)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. Støvlbæk in R. Vidal Puig, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: M. Muñoz Pérez, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev Direktive Sveta 89/48/EGS z dne 21. decembra 1988 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta (UL 1989, L 19, str. 16) in Direktive Sveta 92/51/EGS z dne 18. junija 1992 o drugem splošnem sistemu priznavanja strokovne izobrazbe in usposabljanja, ki dopolnjuje Direktivo 89/48/EGS (UL L 209, str. 25) – Dostop do poklica kontrolorja zračnega prometa.
   Izrek

               1)

               Kraljevina Španija s tem, da v zvezi s poklicem kontrolorja zračnega prometa ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta z dne 21. decembra 1988 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta, in Direktivo Sveta 92/51/EGS z dne 18. junija 1992 o drugem splošnem sistemu priznavanja strokovne izobrazbe in usposabljanja, ki dopolnjuje Direktivo 89/48/EGS, ni izpolnila obveznosti iz teh direktiv.

               2)

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 117, 26.5.2007.


title: Zadeva C-392/15: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 1. februarja 2017 – Evropska komisija/Madžarska (Neizpolnitev obveznosti države — Člen 49 PDEU — Svoboda ustanavljanja — Notarji — Pogoj državljanstva — Člen 51 PDEU — Sodelovanje pri izvajanju javne oblasti)

text:
               3.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/16

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 1. februarja 2017 – Evropska komisija/Madžarska
   (Zadeva C-392/15) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Člen 49 PDEU - Svoboda ustanavljanja - Notarji - Pogoj državljanstva - Člen 51 PDEU - Sodelovanje pri izvajanju javne oblasti))
   (2017/C 104/24)
   Jezik postopka: madžarščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: H. Støvlbæk in K. Talabér-Ritz, agenta)

      Tožena stranka: Madžarska (zastopniki: Z. Fehér, G. Koós in M. Tátrai, agenti)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, J. Vláčil in D. Hadroušek, agenti)

      Izrek

               1.

               Madžarska s tem, da dostop do notarskega poklica pogojuje z državljanstvom, ne izpolnjuje svojih obveznosti iz člena 49 PDEU.

               2.

               Madžarski se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Češka republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 302, 14.9.2015.


title: Zadeva T-192/08: Tožba, vložena 21. maja 2008 – Transnational Company Kazchrome in ENRC Marketing proti Svetu

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/26

         Tožba, vložena 21. maja 2008 – Transnational Company „Kazchrome“ in ENRC Marketing proti Svetu
   (Zadeva T-192/08)
   (2008/C 197/46)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Transnational Company „Kazchrome“ (TNK Kazchrome) (Aktobe, Kazahstan) in ENRC Marketing AG (Kloten, Švica) (zastopnika: L. Ruessmann in A. Willems, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Tožba naj se razglasi za dopustno;

               —

               Uredba Sveta (ES) št. 172/2008 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz fero-silicija s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, Egipta, Kazahstana, Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije in Rusije, naj se v delu, ki se nanaša na tožeči stranki, razglasi za nično;

               —

               Svet naj nosi svoje stroške in stroške, ki sta jih priglasili tožeči stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeči stranki, ki proizvajata in na trgu Evropske unije prodajata fero-silicij predlagata razglasitev delne ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 172/2008 (1) z dne 25. februarja 2008 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz fero-silicija s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, Egipta, Kazahstana, Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije in Rusije.
   V utemeljitev njune tožbe tožeči stranki navajata, da se izpodbijana uredba nanju neposredno in individualno nanaša in da je protidampinška dajatev, ki je naložena z navedeno uredbo, posledica napačne presoje, očitno zmotne ugotovitve dejanskega stanja in kršitve osnovne uredbe (2) (v nadaljevanju: osnovna uredba) ter Protidampinškega sporazuma STO. Tožeči stranki dalje zatrjujeta, da tožena stranka ni izpolnila obveznosti obrazložitve, kot to določa člen 253 ES.
   V okviru prvega tožbenega razloga tožeči stranki trdita, da Svet ni pravilno razlikoval med učinki drugih znanih dejavnikov in škodo, ki jo je povzročilo zadevno uvoženo blago, in da je zato Svet s svojimi ugotovitvami kršil člen 3(2), (6) in (7) osnovne uredbe.
   V okviru drugega tožbenega razloga tožeči stranki navajata, da je bila protidampinška dajatev naložena na podlagi napačne presoje interesa Skupnosti in s kršitvijo členov 9(4) in 21 osnovne uredbe.
   V okviru tretjega tožbenega razloga se zatrjuje, da sta bili tožeči stranki, čeprav sta posredovali institucijam preverljive podatke, domnevno obravnavani kot da nista sodelovali, Svet pa ni preveril dejstev zoper dostopne podatke, ki so bili sporočeni tožečima strankama, in ni izvedel pravilne tržnogospodarske obravnave v roku, določenim z osnovno uredbo.
   V okviru četrtega tožbenega razloga tožeči stranki navajata, da je bila med preiskavo kršena njuna pravica do obrambe.

      (1)  UL L 55, str. 6.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 1996, L 56, str. 1).


title: Zadeva C-268/14 P: Pritožba, ki jo je Italmobiliare SpA vložila 30. maja 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 14. marca 2014 v zadevi T-305/11, Italmobiliare SpA proti Evropski komisiji

text:
               25.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/21

         Pritožba, ki jo je Italmobiliare SpA vložila 30. maja 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 14. marca 2014 v zadevi T-305/11, Italmobiliare SpA proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-268/14 P)
   2014/C 282/27
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Italmobiliare SpA (zastopniki: M. Siragusa, F. Moretti in L. Nascimbene, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Razveljavitev sodbe z izpeljavo vseh posledic za izpodbijano odločbo, vključno z razglasitvijo njene ničnosti;

               —

               sprejetje, če se ugotovi njihova primernost in nujnost, ukrepov procesnega vodstva in/ali pripravljalnih ukrepov iz člena 62 oziroma člena 64 Poslovnika sodišča;

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji in to vključno s stroški postopka pred Splošnim sodiščem in

               —

               podredno, če prej navedenemu ne bi bilo ugodeno, vrnitev zadeve Splošnemu sodišču tudi zaradi izvedbe pripravljalnih ukrepov in ukrepov procesnega vodstva, ki jih ni že odredilo Sodišče.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1

               Prvi pritožbeni razlog: napačen naslovnik izpodbijane odločbe
               S prvim pritožbenim razlogom družba Italmobiliare izpodbija ugotovitev Splošnega sodišča, da se za zahtevane informacije utemeljeno lahko šteje, da z njimi razpolaga družba Italmobiliare. Splošno sodišče naj bi tudi resno izkrivilo dejstva in napačno uporabilo načelo varstva legitimnih pričakovanj, ker ni štelo, da predhodna ravnanja Komisije in njena lastna pisna zagotovila lahko predstavljajo podlago za legitimna pričakovanja, da družba na bo zajeta z izpodbijano določbo. Nazadnje, sodba Splošnega sodišča absolutno ni obrazložena glede očitka kršitve načela prepovedi diskriminacije, saj ne obravnava argumentov pritožnice, da je družba Italmobiliare edini finančni holding v zadevi, ki je naslovnik zahteve za informacije na podlagi člena 18 (3) Uredbe št. 1/2003. (1)

               2

               Drugi pritožbeni razlog: protislovnost in nelogičnost obrazložitve glede očitka kršitve člena 296 PDEU s strani Komisije
               Z drugim pritožbenim razlogom družba Italmobiliare zatrjuje protislovnost in nelogičnost obrazložitve Splošnega sodišča, kot je to, kljub ugotovitvi da je obrazložitev Komisije kar zadeva predmet in obseg zahteve nezadostna, to štelo za zadostno, če se jo obravnava v zvezi s tem kar je navedeno v odločbi o začetku postopka, čeprav ta odločba ne dodaja ničesar bistvenega glede vsebine izpodbijane odločbe. Pritožnica trdi, da obrazložitev izpodbijane odločba in, potem, sodbe poleg tega ni podana glede zahteve po nujnosti zahtevanih informacij in glede odločitve za uporabo odločbe iz člena 18(3) Uredbe št. 1/2003 kot sredstva.

               3

               Tretji pritožbeni razlog: napačna uporaba členov 101 PDEU in 18(1) ter 18(3) Uredbe št. 1/2003 ker Splošno sodišče ni ugotovilo, da gre pri izpodbijani odločbi po naravi za akt ultra vires.
               S tretjim pritožbenim razlogom družba Italmobiliare izpodbija analizo Splošnega sodišča glede očitanega neobstoja pooblastil Komisije za sprejetje izpodbijane odločbe. Splošno sodišče naj bi v bistvu opustilo preizkus elementov, ki jih je v zvezi s tem predlogom podal pritožnica, in ni sprejelo nobenih ukrepov procesnega vodstva da bi preizkusilo indice, ki naj bi po navedbah Komisije upravičili sprejetje zahteve po informacijah.

               4

               Četrti pritožbeni razlog: neobstoj, protislovnost in nelogičnost obrazložitve glede obravnave očitka kršitve načela sorazmernosti
               S četrtim pritožbenim razlogom družba Italmobiliare očita neobstoj in/ali protislovnost obrazložitve gleda očitka kršitve načela sorazmernosti s strani Komisije, ki jo dokazujejo ti elementi: i) neprimernost zahteve za informacije da bi v konkretnem primeru dosegla svoj cilj; ii) pretirano breme prizadevanj, ki se od podjetja zahtevajo za pripravo odgovora na zahtevo za informacije in iii) kršitev merila najmilejšega sredstva, ki v vsakem primeru nalaga, da se zastavljeni cilji preiskave doseženi s sprejetjem ukrepov, ki nalagajo najmanjši poseg v pravno sfero njihovih naslovnikov.

               5

               Peti pritožbeni razlog: neobstoj obrazložitve glede očitane kršitve načela kontradiktornosti
               S petim pritožbenim razlogom družba Italmobiliare očita neobstoj obrazložitve sodbe glede očitane kršitve načela kontradiktornosti. Splošno sodišče naj bi napačno presodilo, da je lahko „način“ na katerega Komisija izvaja posvetovanje izvzet iz sodnega nadzora zgolj zaradi okoliščine, da Komisija sama nima „nobene“ obveznosti, da tako postopa.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (Besedilo velja za EGP) (UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 08 zvezek 002 str. 205).


title: Zadeva T-120/09: Tožba, vložena 27. marca 2009 – Phoenix-Reisen in DRV proti Komisiji

text:
               5.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/21

         Tožba, vložena 27. marca 2009 – Phoenix-Reisen in DRV proti Komisiji
   (Zadeva T-120/09)
   2009/C 297/31
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Phoenix-Reisen GmbH (Bonn, Nemčija) in Deutscher Reiseverband eV (DRV) (Berlin, Nemčija) (zastopnika: R. Gerharz in A. Funke, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predloga tožečih strank

               —

               Odločba z dne 13. februarja, s katero tožena stranka ni nasprotovala državnim pomočem, dodeljenim Zvezni republiki Nemčiji v obliki odškodnin zaradi plačilne nesposobnosti, naj se razglasi za nično;

               —

               zaradi previdnosti, naj se ničnostna tožba preoblikuje v tožbo zaradi nedelovanja, če bi Sodišče prve stopnje menilo, da je tožba zaradi nedelovanja ustrezna oblika tožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki nasprotujeta dopisu Komisije D/50594 z dne 13. februarja 2009, ki se nanaša na njuno pritožbo v zvezi z odškodninami podjetjem zaradi plačilne nesposobnosti ter v zvezi s financiranjem odškodnin zaradi plačilne nesposobnosti v Zvezni republiki Nemčiji (CP 79/2007 – Morebitna pomoč z izplačilom odškodnin zaradi plačilne nesposobnosti). Komisija v tem dopisu ponovno trdi, da ne gre za kršitev predpisov o državnih pomočeh.
   Tožeči stranki v utemeljitev svoje tožbe zatrjujeta, da izpodbijanih ukrepov ni mogoče upravičiti z Direktivo 80/987/EGS (1). Dalje naj bi Komisija kršila pravo Skupnosti, s tem da ni nasprotovala domnevni nepravilnosti. Tudi tega dejstva ni mogoče upravičiti z odločbo Bundessozialgericht.

      (1)  Direktiva Sveta z dne 20. oktobra 1980 o približevanju zakonodaje držav članic o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti njihovega delodajalca (UL L 283, str. 23).


title: Zadeva T-251/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. februarja 2016 – EGL in drugi/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Mednarodne letalske špedicijske storitve — Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU — Določanje cen — Dodatne dajatve in mehanizmi zaračunavanja, ki vplivajo na končno ceno — Opredelitev trga — Vpliv na trgovino med državami članicami — Sodelovanje — Delna imuniteta pred globami)

text:
               18.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 136/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. februarja 2016 – EGL in drugi/Komisija
   (Zadeva T-251/12) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Mednarodne letalske špedicijske storitve - Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU - Določanje cen - Dodatne dajatve in mehanizmi zaračunavanja, ki vplivajo na končno ceno - Opredelitev trga - Vpliv na trgovino med državami članicami - Sodelovanje - Delna imuniteta pred globami))
   (2016/C 136/34)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: EGL, Inc. (Houston, Združene države), Ceva Freight (UK) Ltd (Ashby de la Zouch, Združeno kraljestvo) in Ceva Freight Shanghai Ltd (Šanghaj, Kitajska) (zastopniki: sprva M. Brealey, QC, S. Love, barrister, M. Pullen, D. Gillespie in R. Fawcett Feuillette, solicitors, nato M. Brealey, S. Love, M. Pullen, R. Fawcett Feuillette in M. Boles, solicitors, in na koncu M. Brealy in M. Pullen)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: V. Bottka in P. Van Nuffel, agenta, skupaj s S. Kingstonom, barrister)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C (2012) 1959 final z dne 28. marca 2012 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 [PDEU] in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/39462 – Špedicija) v delu, ki se nanaša na tožeče stranke, in podredno, predlog za spremembo zneska glob, ki so jim bile s tem sklepom naložene.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               EGL, Inc., Ceva Freight (UK) Ltd in Ceva Freight Shanghai Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 227, 28.7.2012.


title: Zadeva C-308/14: Tožba, vložena 27. junija 2014 – Evropska komisija proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska

text:
               22.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/2

         Tožba, vložena 27. junija 2014 – Evropska komisija proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-308/14)
   2014/C 329/03
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Martin in M. Wilderspin, agenta)

      Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska

      Predlogi tožeče stranke

               —

               ugotovi naj se, da Združeno kraljestvo z zahtevo, da mora imeti prosilec za otroški dodatek ali odbitek davka za otroka pravico do prebivanja v Združenem kraljestvu, ni izpolnilo obveznosti iz Uredbe (ES) št. 883/2004 (1);

               —

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija trdi, da je Združeno kraljestvo z zahtevo, da mora imeti prosilec za otroški dodatek ali odbitek davka za otroka pravico prebivati v Združenem kraljestvu, določilo pogoj, ki ga Uredba (ES) št. 883/2004 ne dovoljuje.
   Podredno, Komisija navaja, da je Združeno kraljestvo s tem, da je določila pogoj za socialno varnost, ki ga njeni državljani samodejno izpolnjujejo, povzročila neposredno diskriminacijo državljanov drugih držav članic in torej kršila člen 4 Uredbe (ES) št. 883/2004.

      (1)  Uredba (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 72).


title: Združene zadeve C-113/10, C-147/10 in C-234/10: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 27. septembra 2012 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe, ki so jih vložili Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija, High Court of Justice (Chancery Division) – Združeno kraljestvo, Tribunal de grande instance de Nanterre – Francija) – Zuckerfabrik Jülich AG proti Hauptzollamt Aachen (C-113/10), British Sugar plc proti Rural Payments Agency, an Executive Agency of the Department for Environment, Food & Rural Affairs (C-147/10), in Tereos – Union de coopératives agricoles à capital variable proti Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers (C-234/10) (Skupna kmetijska politika — Skupna ureditev trgov — Proizvajalci sladkorja in izoglukoze — Izračun zneska proizvodnih dajatev — Veljavnost načina izračuna, ki upošteva zneske fiktivnih nadomestil za količine sladkorja, izvožene brez nadomestil — Retroaktivna veljavnost ureditve — Menjalni tečaj — Odobritev obresti)

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/8

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 27. septembra 2012 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe, ki so jih vložili Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija, High Court of Justice (Chancery Division) – Združeno kraljestvo, Tribunal de grande instance de Nanterre – Francija) – Zuckerfabrik Jülich AG proti Hauptzollamt Aachen (C-113/10), British Sugar plc proti Rural Payments Agency, an Executive Agency of the Department for Environment, Food & Rural Affairs (C-147/10), in Tereos – Union de coopératives agricoles à capital variable proti Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers (C-234/10)
   (Združene zadeve C-113/10, C-147/10 in C-234/10) (1)

   (Skupna kmetijska politika - Skupna ureditev trgov - Proizvajalci sladkorja in izoglukoze - Izračun zneska proizvodnih dajatev - Veljavnost načina izračuna, ki upošteva zneske fiktivnih nadomestil za količine sladkorja, izvožene brez nadomestil - Retroaktivna veljavnost ureditve - Menjalni tečaj - Odobritev obresti)
   2012/C 366/13
   Jezik postopka: nemščina, angleščina, francoščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Düsseldorf, High Court of Justice (Chancery Division), Tribunal de grande instance de Nanterre

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Zuckerfabrik Jülich AG (C-113/10), British Sugar plc (C-147/10), Tereos – Union de coopératives agricoles à capital variable (C-234/10)

      Tožene stranke: Hauptzollamt Aachen (C-113/10), Rural Payments Agency, an Executive Agency of the Department for Environment, Food & Rural Affairs (C-147/10), Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers (C-234/10)

      Predmet

   (C-113/10)
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Finanzgericht Düsseldorf – Veljavnost Uredbe Komisije (ES) št. 1193/2009 z dne 3. novembra 2009 o popravku uredb (ES) št. 1762/2003, (ES) št. 1775/2004, (ES) št. 1686/2005 in (ES) št. 164/2007 in o določitvi zneskov za proizvodne dajatve v sektorju sladkorja za tržna leta 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 in 2005/2006 (UL L 321/1) glede na načeli pravne varnosti in varstvo zaupanja v pravo – Retroaktivna veljavnost navedene uredbe – Metoda izračuna zneskov za proizvodne dajatve
   (C-147/10)
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - High Court of Justice (Chancery Division) – Veljavnost Uredbe Komisije (ES) št. 1193/2009 z dne 3. novembra 2009 o popravku uredb (ES) št. 1762/2003, (ES) št. 1775/2004, (ES) št. 1686/2005, (ES) št. 164/2007 in o določitvi zneskov za proizvodne dajatve v sektorju sladkorja za tržna leta 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006 (UL L 321, str. 1) – Nadomestila zneskov, zaračunanih na podlagi neveljavnih uredb Skupnosti – Določitev menjalnega tečaja, ki se uporabi.
   (C-234/10)
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal de grande instance de Nanterre – Veljavnost Uredbe Komisije (ES) št. 1193/2009 z dne 3. novembra 2009 o popravku uredb (ES) št. 1762/2003, (ES) št. 1775/2004, (ES) št. 1686/2005, (ES) št. 164/2007 in o določitvi zneskov za proizvodne dajatve v sektorju sladkorja za tržna leta 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006 (UL L 321, str. 1) glede na člen 15 Uredbe Sveta (ES) št. 1260/2001 z dne 19. junija 2001 o skupni ureditvi trgov za sladkor (UL L 178, str. 1) – Določitev zneskov za proizvodne dajatve v sektorju sladkorja – Določitev povprečne izgube

      Izrek

               1.

               Uredba Komisije (ES) št. 1193/2009 z dne 3. novembra 2009 o popravku uredb (ES) št. 1762/2003, (ES) št. 1775/2004, (ES) št. 1686/2005, (ES) št. 164/2007 in o določitvi zneskov za proizvodne dajatve v sektorju sladkorja za tržna leta 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006 je v drugih določbah od tistih iz člena 3, ki so že nične zaradi razglasitve ničnosti člena 2 Uredbe Komisije (ES) št. 1686/2005 z dne 14. oktobra 2005 o določitvi zneskov za proizvodne dajatve in koeficienta za dodatne dajatve v sektorju sladkorja za tržno leto 2004/2005, ki jih je Splošno sodišče Evropske unije razglasilo za nične s sodbo z dne 29. septembra 2011 v zadevi Poljska proti Komisiji (T-4/06), je neveljavna.

               2.

               Ker ni določb prava Unije v zvezi s tem, je treba menjalni tečaj za izračun nadomestila, dolgovanega za preplačane proizvodne dajatve v sektorju sladkorja, določiti na podlagi nacionalnega prava zadevne države članice.

               3.

               Na podlagi prava Unije so stranke, ki so upravičene do nadomestila za neupravičeno plačane zneske iz naslova proizvodnih dajatev za sektor sladkorja, določenih na podlagi neveljavne uredbe, upravičene tudi do nakazila ustreznih obresti. Nacionalno sodišče v okviru svoje diskrecijske pravice ne more zavrniti plačila obresti za zneske, ki jih je država članica neupravičeno prejela na podlagi neveljavne uredbe, zato ker ta država članica ne more zahtevati ustreznih obresti za lastna sredstva Evropske unije.

      (1)  UL C 134, 25.5.2010

      UL C 148, 5.6.2010

      UL C 221, 14.8.2010


title: Zadeva C-346/14: Tožba, vložena 18. julija 2014 – Evropska komisija proti Republiki Avstriji

text:
               13.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 361/3

         Tožba, vložena 18. julija 2014 – Evropska komisija proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-346/14)
   2014/C 361/03
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: E. Manhaeve in G. Wilms, agenta)

      Tožena stranka: Republika Avstrija

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je tožena stranka pri podelitvi dovoljenja za gradnjo hidroelektrarne na Schwarze Sulm kršila obveznosti iz člena 4(3) PDEU v povezavi s členom 288 PDEU s tem, da ni pravilno uporabila določb člena 4(1) Direktive 2000/60/ES (1) (v nadaljevanju: okvirna direktiva o vodah) v povezavi s členom 4(7) navedene direktive;

               —

               Republiki Avstriji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Avstrija naj bi skušala zaobiti prepoved poslabšanja stanja, ki je kot temeljno načelo okvirne direktive o vodah določeno v členu 4(1) navedene direktive, in s tem naj bi kršila pogoje za oprostitev, ki so določeni v členu 4(7) te direktive.

      Ratione temporis veljavnost okvirne direktive o vodah naj bi temeljila na sodni praksi Sodišča, v skladu s katero države članice v času, ko rok za prenos direktive v nacionalno pravo še ni potekel, ne smejo sprejeti določb, ki bi močno ogrozile uresničitev ciljev, določenih z direktivo (člen 4(3) PDEU v povezavi s členom 288 PDEU).
   Tožena stranka naj bi se v svoji odločbi sklicevala le na spremenjeno analizo stanja vode reke Schwarzen Sulm. Ta spremenjena razvrstitev („dobro“ stanje voda namesto „zelo dobro“) naj bi bilo v nasprotju s prvotnim načrtom upravljanja. Ugotovitev in ocen, navedenih v načrtu upravljanja, naj ne bi bilo mogoče spremeniti v zadnjem trenutku z ad hoc upravno odločbo, sprejeto na podlagi novih meril. Če bi to bilo mogoče, naj bi bilo enostavno obiti bistvene vsebinske določbe okvirne direktive o vodah, kot je prepoved poslabšanja stanja, in pomembne postopkovne določbe, kot je sodelovanje javnosti.

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike, (UL L 327, str. 1).


title: Zadeva T-95/08: Tožba, vložena 22. februarja 2008 – Italija proti Komisiji

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/44

         Tožba, vložena 22. februarja 2008 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-95/08)
   (2008/C 92/87)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: G. Aiello, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev odločbe Komisije C(2007) 6514 z dne 20. decembra 2007, vročene 21. decembra 2007, v delu v katerem iz financiranja Skupnosti izključuje in nalaga v breme proračuna Italijanske republike finančne posledice, v okviru obračuna izdatkov, financiranih iz Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada.

               —

               Naložitev pravdnih stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Italijanska vlada je vložila tožbo zoper odločbo Komisije C(2007) 6514 z dne 20. decembra 2007, in sicer zoper del v katerem iz financiranja Skupnosti izključuje in nalaga v breme proračuna Italijanske republike finančne posledice, v okviru obračuna izdatkov, financiranih iz Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada.
   V utemeljitev svojih zahtev, tožeča stranka navaja:

               —

               Kršitev, kar zadeva pomoč na področju predelanega sadja in zelenjave, člena 30(1) Uredbe Komisije (ES) št. 1535/2003 z dne 29. avgusta 2003 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 2201/96 glede ureditve pomoči na področju predelanega sadja in zelenjave (UL L 218, str. 14).

               —

               Kršitev, glede nakupa goveda starejšega od tridesetih mesecev namenjenega uničenju, člena 5(5) Uredbe Komisije (ES) št. 2777/2000 z dne 18. decembra 2000 o izrednih ukrepih podpore za trg govejega mesa (UL L 321, str. 47), ter člena 4 Odločbe Komisije 97/735/ES z dne 21. oktobra 1997 o zaščitnih ukrepih v zvezi s trgovanjem z določenimi vrstami živalskih odpadkov sesalcev (UL L 294, str. 7).

               —

               Kršitev, kar zadeva sistem premij za tobak, člena 9(3) Uredbe Sveta (EGS) št. 2075/1992 z dne 30. junija 1992 o skupni ureditvi trga za surovi tobak (UL L 215, str. 70), ter členov 11 in 12 Uredbe Komisije (ES) št. 2848/98 z dne 22. decembra 1998 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe (EGS) št. 2075/92 (UL L 358, str. 17).


title: Zadeva T-12/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 7. oktobra 2016 – Slovenija/Komisija (EKJS in EKSRP — Odhodki, izključeni iz financiranja Evropske unije — Odhodki Republike Slovenije — Sprejetje Izvedbenega sklepa (EU) 2016/1059 — Ustavitev postopka)

text:
               9.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/38

         Sklep Splošnega sodišča z dne 7. oktobra 2016 – Slovenija/Komisija
   (Zadeva T-12/16) (1)

   ((EKJS in EKSRP - Odhodki, izključeni iz financiranja Evropske unije - Odhodki Republike Slovenije - Sprejetje Izvedbenega sklepa (EU) 2016/1059 - Ustavitev postopka))
   (2017/C 006/47)
   Jezik postopka: slovenščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Republika Slovenija (zastopnik: L. Bembič, agent)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Rous Demiri in D. Triantafyllou, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2015/2098 z dne 13. novembra 2015 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL 2015, L 303, str. 35) v delu, v katerem se nanaša na Republiko Slovenijo.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške Republike Slovenije.

      (1)  UL C 98, 14.3.2016.


title: Zadeva C-356/13: Tožba, vložena 26. junija 2013 – Evropska komisija proti Republiki Poljski

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/38

         Tožba, vložena 26. junija 2013 – Evropska komisija proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-356/13)
   2013/C 344/66
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: E. Manhaeve in K. Herrmann)

      Tožena stranka: Republika Poljska

      Predlogi tožeče stranke

   Komisija Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je Republika Poljska, s tem da je pomanjkljivo določila vode, ki bi lahko bile prizadete zaradi onesnaževanja z nitrati iz kmetijskih virov, in s tem da ni imenovala dovolj ranljivih območij, kršila obveznosti iz člena 3 Direktive Sveta z dne 12. decembra 1991 o varstvu voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov (91/676/EGS) (1) v povezavi s Prilogo I k tej direktivi;

               —

               ugotovi, da je republika Poljska, s tem da je delovne programe iz člena 5 Direktive Sveta z dne 12. decembra 1991 o varstvu voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov (91/676/EGS) izdelala na podlagi pomanjkljivo imenovanih posebej ranljivih območij in s tem da ti programi vsebujejo ukrepe, ki niso skladni s Prilogo II (A.2) in Prilogo III (1.1 in 1.3) k tej direktivi, kršila obveznosti iz člena 5 v povezavi s Prilogo II (A.2) in Prilogo III (1.1 in 1.3) k tej direktivi;

               —

               Republiki Poljski naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Republika Poljska naj bi bila zavezana k prenosu Direktive 91/676/EGS in, od pristopa k Evropski uniji 1. maja 2004, k izpolnjevanju iz nje izhajajočih zahtev.

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 68.


title: Zadeva T-225/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. marca 2017 – T & L Sugars in Sidul Açúcares/Komisija

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/60

         Sklep Splošnega sodišča z dne 16. marca 2017 – T & L Sugars in Sidul Açúcares/Komisija
   (Zadeva T-225/13) (1)

   (2017/C 144/83)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednica sedmega senata je odredila izbris zadeve.

      (1)  UL C 178, 22.6.2013.


title: Zadeva T-849/16: Tožba, vložena 4. decembra 2016 – PGNiG Supply & Trading/Komisija

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/42

         Tožba, vložena 4. decembra 2016 – PGNiG Supply & Trading/Komisija
   (Zadeva T-849/16)
   (2017/C 038/56)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: PGNiG Supply & Trading GmbH (München, Nemčija) (zastopnik: M. Jeżewski, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi sklep Evropske komisije z dne 28. oktobra 2016 o spremembi pogojev za izvzetje povezovalnega plinovoda Ostseepipeline-Anbindungsleitung (v nadaljevanju: OPAL) iz nekaterih zahtev prava Unije za ničen;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja 14 tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev temeljnih pravic in napačna presoja pravnega akta, na podlagi katerega se je uvedel postopek za spremembo prejšnjega izvzetja plinovoda OPAL iz nekaterih zahtev prava Unije, odobreno leta 2009 na podlagi nemškega energetskega regulatorja Bundesnetzagentur

               2.

               Drugi tožbeni razlog: nepristojnost za izdajo sklepa o spremembi izvzetja plinovoda OPAL iz nekaterih zahtev prava Unije

               3.

               Tretji tožbeni razlog: napačna razlaga pogojev, pod katerimi je mogoče v skladu s členom 36(1) Direktive 2009/73/ES v povezavi z njenim členom 2, točka 17, izvzeti plinsko infrastrukturo

                           —

                           V skladu s členom 36(1) Direktive 2009/73/ES je mogoče dodeliti izvzetje le v povezavi s povezovalnimi plinovodi, obrati za UZP (utekočinjeni zemeljski plin) in skladišči. „Povezovalni plinovod“ pri tem pomeni prenosni plinovod, ki prečka ali povezuje meje dveh držav članic izključno zaradi povezave nacionalnih prenosnih omrežij teh držav članic.

                           —

                           OPAL naj ne bi bil „povezovalni plinovod“, ker naj bi bil z njim povezani plinovod Gazelle, ki prečka češko ozemlje, tranzitni plinovod za prenos plina i OPAL nazaj v Nemčijo.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: napačna razlaga pogojev za izvzetje infrastrukture za zemeljski plin v skladu s členom 36(1)(b) Direktive 2009/73/ES v povezavi z njenim členom 2, točka 33

                           —

                           Pogoj za to, da lahko regulator odobri izvzetje za velike nove infrastrukture za zemeljski plin, naj bi bil, da je z naložbami povezano tveganje tako visoko, da investicija vrez odobrite izvzetja ne bi bila izvedena.

                           —

                           Naložba v gradnjo plinovoda OPAL naj bi bila popolnoma izvedena in 13. julija 2011 končana, tako da ni več mogoče govoriti o nadaljnjem obstoju tovrstnega tveganja.

               5.

               Peti tožbeni razlog: napačna razlaga pogojev, pod katerimi je mogoče v skladu s členom 36(1)(a) in (e) Direktive 2009/73/ES izvzeti infrastrukturo za zemeljski plin, in s tem ugotovitev, da sprememba izvzetja OPAL s strani regulatorja ne bi negativno vplivala na konkurenco na trgu zemeljskega plina

               6.

               Šesti tožbeni razlog: napačna razlaga pogojev, pod katerimi je mogoče v skladu s členom 36(1)(a) Direktive 2009/73/ES izvzeti infrastrukturo za zemeljski plin, in s tem ugotovitev, da bi sprememba izvzetja OPAL s strani regulatorja izboljšala varnost oskrbe na notranjem trgu

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: neupoštevanje okoliščine, da bi moral nemški regulator Bundesnetzagentur pri izdaji odločbe o izvzetju na podlagi člena 36 Direktive 2009/73/ES upoštevati določbe člena 102 PDEU

               8.

               Osmi tožbeni razlog: kršitev načel pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj

               9.

               Deveti tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti

               10.

               Deseti tožbeni razlog: ugodnejša obravnava infrastrukture, ki je predmet izvzetja in katere status naj ne bi bil v skladu s pravom Unije

               11.

               Enajsti in dvanajsti tožbeni razlog: kršitev člena 274 oziroma člena 254 Sporazuma o pridružitvi med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Ukrajino na drugi strani

               12.

               Trinajsti tožbeni razlog: kršitev člena 7 PDEU z izdajo sklepa, ki naj bi bil v nasprotju z drugimi politikami Evropske unije

               13.

               Štirinajsti tožbeni razlog: v skladu s členom 277 PDEU naj ne bi bilo mogoče uporabiti člena 2, točka 33, Direktive 2009/73/ES v povezavi z njenim členom 36(1), ker naj bi se s tem uvedlo diskriminatorno razlikovanje med infrastrukturami, ki jih regulatorji lahko izvzamejo, in ostalimi infrastrukturami, ki za tako izvzetje ne pridejo v poštev


title: Zadeva C-242/05: Sklep Sodišča (četrti senat) z dne 27. junija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te 's-Hertogenbosch — Nizozemska) — G.M. van de Coevering proti Hoofd van het District Douane Roermond van de rijksbelastingdienst (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika — Svoboda opravljanja storitev — Najem motornega vozila v drugi državi članici, kot je država stalnega prebivališča — Davek na vozila, ki niso registrirana, vendar so dana na razpolago rezidentom — Način pobiranja)

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/16

         Sklep Sodišča (četrti senat) z dne 27. junija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te 's-Hertogenbosch — Nizozemska) — G.M. van de Coevering proti Hoofd van het District Douane Roermond van de rijksbelastingdienst
   (Zadeva C-242/05) (1)

   (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika - Svoboda opravljanja storitev - Najem motornega vozila v drugi državi članici, kot je država stalnega prebivališča - Davek na vozila, ki niso registrirana, vendar so dana na razpolago rezidentom - Način pobiranja)
   (2006/C 224/29)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Gerechtshof te 's-Hertogenbosch
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: G.M. van de Coevering

      Tožena stranka: Hoofd van het District Douane Roermond van de rijksbelastingdienst
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Gerechtshof te 's-Hertogenbosch — Razlaga členov od 49 ES do 55 ES — Nacionalna zakonodaja, ki predvideva pobiranje davka na vozila, registrirana na ozemlju in na vozila, ki niso registrirana, ampak so dana na razpolago osebam, ki imajo stalno prebivališče v tej državi — Vozilo, ki ga je najela v drugi državi oseba, ki ima stalno prebivališče v državi, ki pobira davek — Pobiranje celotnega davka, ne da bi se upoštevalo trajanje najema ali trajanje uporabe vozila
   Izrek
   Členi od 49 ES do 55 ES nasprotujejo nacionalni zakonodaji države članice, kot je ta sporna v postopku v glavni stvari, ki fizični osebi, ki prebiva v tej državi članici, ki vzame v najem vozilo, registrirano v drugi državi članici, ob prvi uporabi tega vozila na cestnem omrežju v prvi državi članici, naloži plačilo celotnega davka na registracijo, ne da bi pri tem upoštevala trajanje uporabe tega cestnega omrežja in ne da bi zadevna oseba lahko uveljavljala kakršno koli pravico do oprostitve ali vračila, saj vozilo ni niti namenjeno temu, da bi se stalno uporabljalo predvsem v prvi državi članici, niti se ni dejansko uporabljalo na ta način.

      (1)  UL C 205, 20.8.2005.


title: Zadeva C-69/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel București (Romunija) 8. februarja 2017 – Gamesa Wind România S.R.L./Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/27

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel București (Romunija) 8. februarja 2017 – Gamesa Wind România S.R.L./Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
   (Zadeva C-69/17)
   (2017/C 144/35)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel București

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Gamesa Wind România S.R.L.

      Nasprotni stranki: Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) (zlasti členi 213, 214 in 273) v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, nasprotuje nacionalni zakonodaji ali davčni praksi, v skladu s katero davčni zavezanec nima pravice do odbitka DDV, ki jo izvaja na podlagi več napovedi DDV po ponovni aktivaciji svoje identifikacijske številke za DDV, ker je zadevni DDV povezan z nakupi, izvedenimi v obdobju, v katerem identifikacijska številka davčnega zavezanca za DDV ni bila aktivna?

               2.

               Ali Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (zlasti členi 213, 214 in 273) v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, nasprotuje nacionalni zakonodaji ali davčni praksi, v skladu s katero davčni zavezanec nima pravice do odbitka DDV, ki jo izvaja na podlagi več napovedi DDV po ponovni aktivaciji svoje identifikacijske številke za DDV, ker je zadevni DDV sicer povezan z računi, izdanimi po ponovni aktivaciji identifikacijske številke navedenega davčnega zavezanca za DDV, vendar se nanaša na nakupe, izvedene v obdobju, v katerem njegova identifikacijska številka za DDV ni bila aktivna?

      (1)  UL 2006 L 347, str. 1.


title: Zadeva C-484/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 10. novembra 2008 – Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid proti Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc)

text:
               24.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 10. novembra 2008 – Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid proti Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc)
   (Zadeva C-484/08)
   (2009/C 19/28)
   Jezik postopka: španščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal Supremo
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid

      Tožena stranka: Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc)
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člen 8 Direktive Sveta 93/13/EGS (1) z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah razlagati tako, da lahko država članica v zakonodaji v korist potrošnikov določi nadzor nad nedovoljenostjo pogojev, katerih nadzor je prepovedan s členom 4(2) te direktive?

               2)

               Ali je zato s členom 4(2) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 v povezavi s členom 8 te direktive prepovedano državi članici, da v svoji ureditvi v korist potrošnikov določi nadzor nad nedovoljenostjo pogojev, ki se nanašajo na „opredelitev glavnega predmeta pogodbe“ ali na „ustreznost med ceno in plačilom za izmenjane storitve ali blago“, čeprav so sestavljeni v jasnem, razumljivem jeziku?

               3)

               Ali bi bila razlaga členov 8 in 4(2) zgoraj navedene direktive, ki dopušča državi članici sodni nadzor nad nedovoljenostjo pogojev v potrošniških pogodbah, ki so sestavljeni v jasnem, razumljivem jeziku in opredeljujejo glavni predmet pogodbe ali ustreznost med ceno in plačilom za izmenjane storitve ali blago, skladna s členi 2 ES, 3(1)(g) ES in 4(1) ES?

      (1)  UL L 95, str. 29.