title: Zadeva T-358/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2007 – Neumann proti UUNT (Oblika glave mikrofona) (Znamka Skupnosti – Prijava tridimenzionalne znamke Skupnosti v obliki glave mikrofona – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94)

text:
               20.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/27

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2007 – Neumann proti UUNT (Oblika glave mikrofona)
   (Zadeva T-358/04) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava tridimenzionalne znamke Skupnosti v obliki glave mikrofona - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94)
   (2007/C 247/42)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Georg Neumann GmbH (Berlin, Nemčija) (zastopnik: R. Böhm, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. junija 2004 (zadeva R 919/2002–2), s katero je bila zavrnjena zahteva za registracijo tridimenzionalnega znaka, ki ga predstavlja glava mikrofona, kot znamke Skupnosti.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Družbi Georg Neumann GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 284, 20.11.2004.


title: Zadeva T-722/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. februarja 2016 – PRIMA/Komisija (Javna naročila storitev — Postopek javnega razpisa — Podpora predstavništvu Komisije v Bolgariji v okviru organizacije javnih dogodkov — Zavrnitev ponudbe in oddaja javnega naročila drugemu ponudniku — Merila za oddajo — Obveznost obrazložitve — Pojem prednosti izbrane ponudbe — Preglednost)

text:
               21.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/33

         Sodba Splošnega sodišča z dne 4. februarja 2016 – PRIMA/Komisija
   (Zadeva T-722/14) (1)

   ((Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa - Podpora predstavništvu Komisije v Bolgariji v okviru organizacije javnih dogodkov - Zavrnitev ponudbe in oddaja javnega naročila drugemu ponudniku - Merila za oddajo - Obveznost obrazložitve - Pojem prednosti izbrane ponudbe - Preglednost))
   (2016/C 106/37)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Stranki

      Tožeča stranka: PRIMA – Produtsentska, reklamna, informatsionna i mediyna agentsia AD (Sofija, Bolgarija) (zastopnik: Y. Ruskov, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Di Paolo, P. Mihaylova in D. Roussanov, agenti)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti, prvič, sklepa Komisije z dne 12. avgusta 2014 o zavrnitvi ponudbe tožeče stranke v okviru javnega razpisa št. PO/2013-13/SOF, predmet katerega je podpora predstavništvu Komisije v Bolgariji v okviru organizacije javnih dogodkov, in o oddaji javnega naročila drugemu ponudniku, in drugič, „poznejših sklepov“, med njimi, sklepa z dne 12. septembra 2014 o sklenitvi pogodbe za izvajanje del.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               PRIMA – Produtsentska, reklamna, informatsionna i mediyna agentsia AD se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 462, 22.12.2014.


title: Zadeva T-8/17: Tožba, vložena 5. januarja 2017 – Golden Balls/EUIPO – Intra-Presse (GOLDEN BALLS)

text:
               27.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/39

         Tožba, vložena 5. januarja 2017 – Golden Balls/EUIPO – Intra-Presse (GOLDEN BALLS)
   (Zadeva T-8/17)
   (2017/C 063/51)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Golden Balls Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopniki: M. Edenborough QC, M. Hawkins, solicitor, in T. Dolde, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Intra Presse (Boulogne Billancourt, Francija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Unije „GOLDEN BALLS“ – prijava št. 6 036 503

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora EUIPO za pritožbe z dne 30. septembra 2016 v zadevi R 1962/2015-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) in (5) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-217/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Tribunal Supremo z dne 3. marca 2005 v zadevi ki poteka med Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio in Compañía Española de Petróleos, S.A.

text:
               6.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/10

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Tribunal Supremo z dne 3. marca 2005 v zadevi ki poteka med Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio in Compañía Española de Petróleos, S.A.
   (Zadeva C-217/05)
   (2005/C 193/18)
   Jezik postopka: španščina
   Tribunal Supremo je s sklepom z dne 3. marca 2005 v zadevi ki poteka med Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio in Compañía Española de Petróleos, S.A., ki ga je sodno tajništvo Sodišča prejelo dne 17. maja 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Tribunal Supremo Sodišču predlaga, naj odloči o naslednjem vprašanju:
   Ali je treba člene od 10 do 13 Uredbe Komisije (EGS) št. 1984/83 (1) z dne 22. junija 1983 o uporabi člena 85(3) (postal člen 81) Pogodbe za skupine sporazumov o izključni nabavi razlagati tako, da zajemajo pogodbe o izključni distribuciji goriv za motorna vozila in drugih goriv, ki se običajno opredelijo za komisijske pogodbe ali pogodbe o trgovskem zastopanju in ki vsebujejo naslednje klavzule?

               A)

               Imetnik bencinskega servisa se zaveže, da bo gorivo za motorna vozila in drugo gorivo dobavitelja prodal izključno v skladu z maloprodajnimi cenami, prodajnimi pogoji in načini prodaje, ki jih določa dobavitelj.

               B)

               Imetnik bencinskega servisa prevzame tveganje povezano s proizvodi, takoj ko jih od dobavitelja prejme v rezervoarjih na bencinskem servisu.

               C)

               Imetnik po prejemu proizvodov prevzame obveznost, da jih bo hranil v pogojih, ki so potrebni za preprečitev izgub ali poslabšanja in, glede na okoliščine primera, odgovarja tako dobavitelju kot tudi tretjim osebam za kakršnokoli izgubo, onesnaženje, ali pomešanje, do katerega lahko pride pri proizvodih in za vsako škodo, ki iz tega nastane.

               D)

               Imetnik bencinskega servisa mora dobavitelju plačati gorivo za motorna vozila in drugega goriva v devetih (9) dneh od dneva njegove dobave bencinskemu servisu.

      (1)  UL L 173, 30.6.1983, str. 5; EE 08/02, str. 114


title: Zadeva C-206/14: Tožba, vložena 24. aprila 2014 – Evropska komisija proti Republiki Estoniji

text:
               7.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/19

         Tožba, vložena 24. aprila 2014 – Evropska komisija proti Republiki Estoniji
   (Zadeva C-206/14)
   2014/C 212/21
   Jezik postopka: estonščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Pignataro-Nolin in E. Randvere)

      Tožena stranka: Republika Estonija

      Predlog tožeče stranke

   Tožeča stranka predlaga, naj se

               —

               ugotovi, da Republika Estonija ni izpolnila obveznosti iz Direktive 2003/4/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive Sveta 90/313/EGS (2), ker ni prenesla členov 4(1)(e), 4(1), pododstavek 2 in 4(2), pododstavek 2, drugi stavek, te direktive v svoj pravni red;

               —

               Republiki Estoniji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Republika Estonija naj ne bi izpolnila obveznosti iz Direktive 2003/4/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive Sveta 90/313/EGS, ker ni sprejela predpisov, potrebnih za prenos te direktive oziroma jih ni sprejela pravilno.

      (1)  UL L 41, str. 26.

      (2)  UL L 158, str. 56.


title: Zadeva C-657/11: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. julija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van Cassatie van België – Belgija) – Belgian Electronic Sorting Technology NV proti Bert Peelaers, Visys NV (Direktivi 84/450/EGS in 2006/114/ES — Zavajajoče in primerjalno oglaševanje — Pojem „oglaševanje“ — Registracija in uporaba imena domene — Uporaba metaoznak v metapodatkih spletnega mesta)

text:
               31.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/12

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. julija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van Cassatie van België – Belgija) – Belgian Electronic Sorting Technology NV proti Bert Peelaers, Visys NV
   (Zadeva C-657/11) (1)

   (Direktivi 84/450/EGS in 2006/114/ES - Zavajajoče in primerjalno oglaševanje - Pojem „oglaševanje“ - Registracija in uporaba imena domene - Uporaba metaoznak v metapodatkih spletnega mesta)
   2013/C 252/18
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van Cassatie van België

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Belgian Electronic Sorting Technology NV

      Tožena stranka: Bert Peelaers, Visys NV

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hof van Cassatie van België – Razlaga člena 2 Direktive Sveta 84/450/EGS z dne 10. septembra 1984 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o zavajajočem oglaševanju in člena 2 Direktive 2006/114/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o zavajajočem in primerjalnem oglaševanju (UL L 376, str. 21) – Pojem oglaševanje – Registracija in uporaba imena domene – Uporaba metaoznak v metapodatkih spletnega mesta

      Izrek

   Člen 2, točka 1, Direktive Sveta z dne 10. septembra 1984 o zavajajočem in primerjalnem oglaševanju (84/450/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005, in člen 2(a) Direktive 2006/114/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o zavajajočem in primerjalnem oglaševanju je treba razlagati tako, da pojem „oglaševanje“, kot je opredeljen s tema določbama, v položaju, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, zajema uporabo imena domene in metaoznak v metapodatkih spletnega mesta. Vendar pa ta pojem ne vključuje same registracije imena domene.

      (1)  UL C 73, 10.3.2012.


title: Zadeva T-276/15: Tožba, vložena 26. maja 2015 – Edison/UUNT – Eolus Vind (e)

text:
               20.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/48

         Tožba, vložena 26. maja 2015 – Edison/UUNT – Eolus Vind (e)
   (Zadeva T-276/15)
   (2015/C 236/64)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Edison SpA (Milano, Italija) (zastopniki: D. Martucci, F. Boscariol de Roberto in I. Gatto, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Eolus Vind AB (publ) (Hässleholm, Švedska)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka, ki vsebuje črko „e“ – Prijava št. 10 420 941

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 24. februarja 2015 v zadevi R 2358/2013-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-415/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. marca 2013 – Nexans France proti Entreprise commune Fusion for Energy ( „Javna naročila blaga — Euratom — Postopek javnega razpisa skupnega podjetja Fusion for Energy — Dobava električne opreme — Zavrnitev ponudbe ponudnika — Odprti postopek — Ponudba s pridržki — Pravna varnost — Legitimno pričakovanje — Sorazmernost — Konflikt interesov — Odločba o oddaji — Ničnostna tožba — Neobstoj neposrednega zadevanja — Nedopustnost — Nepogodbena odgovornost“ )

text:
               4.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 20. marca 2013 – Nexans France proti Entreprise commune Fusion for Energy
   (Zadeva T-415/10) (1)

   (Javna naročila blaga - Euratom - Postopek javnega razpisa skupnega podjetja Fusion for Energy - Dobava električne opreme - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Odprti postopek - Ponudba s pridržki - Pravna varnost - Legitimno pričakovanje - Sorazmernost - Konflikt interesov - Odločba o oddaji - Ničnostna tožba - Neobstoj neposrednega zadevanja - Nedopustnost - Nepogodbena odgovornost)
   2013/C 129/30
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Nexans France (Pariz, Francija) (zastopniki: J. P. Tran Thiet, J. F. Le Corre in M. Pigeat, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropsko skupno podjetje za ITER in razvoj fuzijske energije (Barcelona, Španija) (zastopniki: A. Verpont, zastopnik, skupaj s C. Kennedy-Loest, T. Christopher, solicitors, J. Derenne, N. Pourbaix, odvetnika, in M. Farley, solicitor)

      Predmet

   Na eni strani, razglasitev ničnosti odločbe, s katero je bila zavrnjena ponudba tožeče stranke, in odločbe o oddaji naročila drugemu ponudniku ter, na drugi strani, odškodninski zahtevek.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Nexans France se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški v postopku za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 301, 6.11.2010.


title: Zadeva C-375/14: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 28. januarja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Frosinone – Italija) – kazenski postopek proti Rosanni Laezza (Predhodno odločanje — Člena 49 PDEU in 56 PDEU — Svoboda ustanavljanja — Svoboda opravljanja storitev — Igre na srečo — Sodba Sodišča, s katero je bila nacionalna zakonodaja o koncesijah za dejavnost pobiranja stav razglašena za nezdružljivo s pravom Unije — Preureditev sistema z novim javnim razpisom — Neodplačen prenos uporabe materialnih in nematerialnih sredstev, ki tvorijo mrežo za upravljanje in pobiranje stav — Omejitev — Nujni razlogi v splošnem interesu — Sorazmernost)

text:
               21.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 28. januarja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Frosinone – Italija) – kazenski postopek proti Rosanni Laezza
   (Zadeva C-375/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člena 49 PDEU in 56 PDEU - Svoboda ustanavljanja - Svoboda opravljanja storitev - Igre na srečo - Sodba Sodišča, s katero je bila nacionalna zakonodaja o koncesijah za dejavnost pobiranja stav razglašena za nezdružljivo s pravom Unije - Preureditev sistema z novim javnim razpisom - Neodplačen prenos uporabe materialnih in nematerialnih sredstev, ki tvorijo mrežo za upravljanje in pobiranje stav - Omejitev - Nujni razlogi v splošnem interesu - Sorazmernost))
   (2016/C 106/06)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Frosinone

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Rosanna Laezza

      Izrek

   Člena 49 PDEU in 56 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta omejevalni nacionalni določbi, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki koncesionarju nalaga, da ob prenehanju dejavnosti zaradi poteka trajanja koncesije neodplačno prenese uporabo materialnih in nematerialnih sredstev, katerih lastnik je in ki tvorijo mrežo za upravljanje in pobiranje stav, če ta omejitev presega, kar je nujno za uresničitev dejansko zastavljenega cilja iz te določbe, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 372, 20.10.2014.


title: Zadeva T-262/05: Tožba The Procter & Gamble Company proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 18. julija 2005

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/53

         Tožba The Procter & Gamble Company proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 18. julija 2005
   (Zadeva T-262/05)
   (2005/C 217/110)
   Jezik postopka: angleščina

      The Procter & Gamble Company, s sedežem v Cincinnatiju, Ohio (ZDA), ki jo zastopa G. Kuipers, lawyer, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 24.junija 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 1. junija 2005 (zadeva R 1184/2004-1), kolikor ugotovi, da znamka ne izpolnjuje pogojev iz člena 7(1)(b) Uredbe št. 40/94;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov .

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               Registrirana znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Tridimenzionalna znamka, sestavljena iz bele kvadratne tabletke z zelenim šest listnim cvetnim vzorcem za proizvode iz razreda 3 (pripravki za beljenje in druge snovi za pranje, pripravki za pranje in čiščenje, mila;…) — prijava št. 1 683 168

               Odločba preizkuševalca:

               Zavrnitev prijave

               Odločba odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe

               Tožbeni razlogi:

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta Št. 40/94.


title: Zadeva C-314/16: Tožba, vložena 1. junija 2016 – Evropska komisija/Češka republika

text:
               8.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/16

         Tožba, vložena 1. junija 2016 – Evropska komisija/Češka republika
   (Zadeva C-314/16)
   (2016/C 287/20)
   Jezik postopka: češčina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: Z. Malůšková in J. Hottiaux)

      Tožena stranka: Češka republika

      Predlog tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               razglasi, da:

                           (a)

                           Češka republika s tem, da ni zagotovila, da se opredelitev kategorij C1 in C nanaša le na vozila, ki ne spadajo v kategoriji D1 in D, ni izpolnila obveznosti iz člena 4(1) ter 4(4)(d) in (f) Direktive 2006/126/ES;

                           (b)

                           Češka republika s tem, da je opredelitev kategorije D1 omejila na vozila, zasnovana in izdelana za več kot osem potnikov, ni izpolnila obveznosti iz člena 4(1) in 4(4)(h) Direktive 2006/126/ES; (1)

               2.

               Češki republiki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Člen 4(1) Direktive 2006/126/ES določa, da se z vozniškim dovoljenjem dovoli vožnja vozil na motorni pogon, ki spadajo v kategorije, opredeljene v tem členu. V členu 4(4)(d) in (f) te direktive sta kategoriji C1 in C podrobneje opredeljeni. Pogoj, da mora kategorija zajemati vozila „ki ne spadajo v kategoriji D1 ali D“, je izrecno določen glede obeh kategorij. Češka zakonodaja, ki opredeljuje kategorije vozil, pa ne vključuje pogoja, da morata biti kategoriji C1 in C omejeni na „motorna vozila, ki ne spadajo v kategoriji D1 ali D“.
   Člen 4(4)(h) Direktive 2006/126/ES kategorijo D1 opredeljuje kot kategorijo, ki zajema vozila, „ki so zasnovana in izdelana za prevoz največ 16 potnikov poleg voznika“, ne da bi bilo določeno najmanjše število potnikov. Češka zakonodaja pa vključuje dodatno zahtevo, da morajo biti vozila, ki so namenjena prevozu več kot osem potnikov, razvrščena v kategorijo D1.

      (1)  UL L 403, str. 18.


title: Zadeva F-125/13: Tožba, vložena 20. decembra 2013 – ZZ proti UUNT

text:
               28.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/37

         Tožba, vložena 20. decembra 2013 – ZZ proti UUNT
   (Zadeva F-125/13)
   2014/C 129/46
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: H. Tettenborn, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predmet in opis spora

   Predlog za razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila za leto 2012, ki zajema obdobje od 1. oktobra 2011 do 31. decembra 2012, in določitve ciljev za obdobje od 1. januarja 2013 do 31. decembra 2013 ter odškodninski zahtevek

      Predlog tožeče stranke

   Tožeča stranka predlaga:

               —

               Sodišče za uslužbence naj ocenjevalno poročilo (Appraisal Report) glede tožeče stranke z dne 15. marca 2013 za obdobje od 1. oktobra 2011 do 31. decembra 2012 razglasi za nično.

               —

               Sodišče za uslužbence naj določitev ciljev, ki jo je sprejel UUNT za tožečo stranko za obdobje od januarja 2013 do decembra 2013, razglasi za nično.

               —

               Sodišče za uslužbence naj UUNT naloži, naj tožeči stranki za moralno in nepremoženjsko škodo, ki ji je nastala, plača primerno odškodnino, ki jo določi sodišče po lastni presoji.

               —

               Sodišče za uslužbence naj UUNT naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva C-15/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Gerechtshof te Amsterdam z dne 28. decembra 2004 v zadevi Kawasaki Motors Europe NV proti Inspecteur van de Belastingdienst/Douane district Rotterdam

text:
               2.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/9

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Gerechtshof te Amsterdam z dne 28. decembra 2004 v zadevi Kawasaki Motors Europe NV proti Inspecteur van de Belastingdienst/Douane district Rotterdam
   (Zadeva C-15/05)
   (2005/C 82/18)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Gerechtshof te Amsterdam (Nizozemska) je s sodbo z dne 28. decembra 2004 v zadevi med Kawasaki Motors Europe NV in Inspecteur van de Belastingdienst/Douane district Rotterdam, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 19. januarja 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Gerechtshof te Amsterdam predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1)

               Ali je Uredba Komisije (ES) št. 2518/98 (1) z dne 23. novembra 1998 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo (UL 1998 L315) veljavna, kolikor so nova štirikolesna vozila za vse terene, opisana v točki 5 Priloge k tej Uredbi, uvrščena med vozila, namenjena prevozu oseb v smislu tarifne podštevilke 8703 21 SCT?

               2)

               Če Uredba ni veljavna, ali se lahko SCT razlaga v smislu, da se zadevno blago lahko razvrsti pod eno izmed tarifnih podštevilk tarifne številke 8701 90 SCT?

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 2518/98 z dne 23. novembra 1998 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo (UL 1998 L 315, str. 3).


title: Zadeva C-489/11 P: Pritožba, ki jo je 23. septembra 2011 vložila družba Mitsubishi Electric Corp. zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 12. julija 2011 v zadevi T-133/07, Mitsubishi Electric Corp. proti Evropski komisiji

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/15

         Pritožba, ki jo je 23. septembra 2011 vložila družba Mitsubishi Electric Corp. zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 12. julija 2011 v zadevi T-133/07, Mitsubishi Electric Corp. proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-489/11 P)
   2011/C 347/24
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Mitsubishi Electric Corp. (zastopniki: R. Denton, solicitor, J. J Vyavaharkar, solicitor, K. Haegeman, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo v delu, v katerem je bila zavrnjena tožba družbe Melco, vložena pri Splošnem sodišču;

               —

               razglasi za nične tiste člene odločbe, ki niso bili razglašeni za nične s sodbo, v delu, v katerem se nanašajo na družbi Melco in TMT&D za obdobje, v katerem sta bili družbi Melco in Toshiba solidarno odgovorni za dejavnosti družbe TMT&D;

               —

               v vsakem primeru Komisiji naloži plačilo njenih stroškov in stroškov družbe Melco, nastalih v zvezi s tem postopkom in postopkom pred Splošnih sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica trdi, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo pri presoji dokazov glede obstoja domnevnega „skupnega dogovora“:

               —

               Splošno sodišče je izkrivilo informacije glede obstoja „skupnega dogovora“;

               —

               Splošno sodišče ni uporabilo pravilnega standarda za preučitev dokazov in je napačno uporabilo načelo iz sodne prakse, da je treba izjave, ki nasprotujejo interesom tistega, ki je izjave podal, praviloma šteti za še posebej zanesljive.

               —

               Splošno sodišče je napačno uporabilo sodno prakso glede standarda presoje dokazov, ker je ugotovilo, da je izjava g. M verodostojna in ima dokazno vrednost;

               —

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo glede potrditve odgovora družbe Fuji, podanega na obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah;

               —

               Splošno sodišče ni upoštevalo skupnega učinka posameznih kršitev, ki jih je storila Komisija glede pravice do obrambe in pravice do poštenega sojenja družbe Melco;

               —

               Splošno sodišče je kršilo pravice do obrambe družbe Melco, predvsem domnevo nedolžnosti, ker je od družbe Melco zahtevalo, da dokaže, da ni storila kršitve;

               —

               Splošno sodišče je kršilo domnevo nedolžnosti in napačno uporabilo pravna načela, ker je zavrnilo upoštevanje druge verjetne razlage.

         Pritožnica prav tako trdi, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo pri presoji zatrjevanega trajanja domnevne kršitve.

               —

               Splošno sodišče v skladu z zahtevanim pravnim standardom ni dokazalo zatrjevanega trajanje domnevne kršitve.


title: Zadeva F-5/12: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 12. junija 2013 – Bogusz proti Frontexu (Javni uslužbenci — Začasni uslužbenci — Osebje Frontexa — Sprememba pogojev v zvezi s potekom poskusne dobe, ki so določeni v členu 14 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije — Odpoved delovnega razmerja po koncu poskusne dobe — Določitev ciljev — Tožbeni razlog, ki je bil prvič naveden na obravnavi)

text:
               31.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/45

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 12. junija 2013 – Bogusz proti Frontexu
   (Zadeva F-5/12) (1)

   (Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Osebje Frontexa - Sprememba pogojev v zvezi s potekom poskusne dobe, ki so določeni v členu 14 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije - Odpoved delovnega razmerja po koncu poskusne dobe - Določitev ciljev - Tožbeni razlog, ki je bil prvič naveden na obravnavi)
   2013/C 252/76
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Slawomir Bogusz (Dobroszyce, Poljska) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije (zastopnika: S. Vuorensola in H. Caniard, zastopnika, skupaj z A. Duronom in D. Waelbroeckom, odvetnikoma)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Frontex o naložitvi sankcije tožeči stranki in sklepa o odpovedi delovnega razmerja.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropska agencija za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije nosi svoje stroške in četrtino stroškov, ki jih je priglasil S. Bogusz.

               3.

               S. Bogusz nosi tri četrtine svojih stroškov.

      (1)  UL C 133, 5.5.2012, str. 29.


title: Združeni zadevi C-508/15 in C-509/15: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 21. decembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Berlin – Nemčija) – Sidika Ucar (C-508/15), Recep Kilic (C-509/15)/Land Berlin (Predhodno odločanje — Pridružitveni sporazum EGS Turčija — Sklep št. 1/80 — Člen 7, prvi odstavek — Pravica do prebivanja družinskih članov turškega delavca, ki je vključen na zakoniti trg dela države članice — Pogoji — Neobstoj zahteve, da je turški delavec na zakoniti trg dela vključen prva tri leta prebivanja družinskega člana)

text:
               20.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/16

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 21. decembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Berlin – Nemčija) – Sidika Ucar (C-508/15), Recep Kilic (C-509/15)/Land Berlin
   (Združeni zadevi C-508/15 in C-509/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Pridružitveni sporazum EGS Turčija - Sklep št. 1/80 - Člen 7, prvi odstavek - Pravica do prebivanja družinskih članov turškega delavca, ki je vključen na zakoniti trg dela države članice - Pogoji - Neobstoj zahteve, da je turški delavec na zakoniti trg dela vključen prva tri leta prebivanja družinskega člana))
   (2017/C 053/18)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Sidika Ucar (C-508/15), Recep Kilic (C-509/15)

      Tožena stranka: Land Berlin

      Izrek

   Člen 7, prvi odstavek, prva alinea, Sklepa Pridružitvenega sveta št. 1/80 z dne 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve je treba razlagati tako, da daje ta določba družinskemu članu turškega delavca, ki je zaradi združitve družine pridobil dovoljenje za vstop v državo članico gostiteljico in je od njegovega vstopa v tej državi članici prebival skupaj s tem turškim delavcem, pravico do prebivanja v tej državi članici, tudi če obdobje najmanj treh let, v katerem je bil ta delavec vključen na zakoniti trg dela, ni neposredno sledilo prihodu zadevnega družinskega člana v državo članico gostiteljico, ampak je bilo izpolnjeno pozneje.

      (1)  UL C 16, 18.1.2016.


title: Zadeva C-210/08 P: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 20. januarja 2009 — SEBIRÁN, S.L. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), El Coto de Rioja S.A. (Pritožba — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 40/94 — člen 8(1)(b) — Nevarnost zmede — Figurativna znamka Coto D’Arcis — Ugovor imetnika besednih znamk COTO DE IMAZ in EL COTO — Delna zavrnitev registracije)

text:
               16.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/18

         Sklep Sodišča (peti senat) z dne 20. januarja 2009 — SEBIRÁN, S.L. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), El Coto de Rioja S.A.
   (Zadeva C-210/08 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - člen 8(1)(b) - Nevarnost zmede - Figurativna znamka Coto D’Arcis - Ugovor imetnika besednih znamk COTO DE IMAZ in EL COTO - Delna zavrnitev registracije)
   2009/C 113/35
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: SEBIRÁN, S.L. (zastopnik: J.A. Calderón Chavero, odvetnik)

      Toženi stranki: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Laporta Insa, zastopnik), El Coto de Rioja S.A. (zastopnika: J. Grimau Muñoz in J. Villamor Muguerza, odvetnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 12. marca 2008 v zadevi SEBIRÁN proti UUNT in El Coto de Rioja (T-332/04), s katero je Sodišče prove stopnje zavrnilo tožbo družbe SEBIRÁN, S.L. za razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 15. junija 2004 (zadeva R 550/2003-2).

      Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Družbi SEBIRÁN S.L. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 183, 19.7.2008.


title: Zadeva T-93/14: Tožba, vložena 10. februarja 2014 – St’art in drugi proti Komisiji

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/51

         Tožba, vložena 10. februarja 2014 – St’art in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-93/14)
   2014/C 135/65
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: St’art – Fonds d’investissement dans les entreprises culturelles (Mons, Belgija); Stichting Cultuur – Ondernemen (Amsterdam, Nizozemska); in Angel Capital Innovations Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: L. Dehin in C. Brüls, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               ugotovi, da je tožba dopustna in utemeljena, ter posledično za ničen razglasi izpodbijani akt:

                           —

                           in sicer sklep Evropske komisije neznanega datuma, ki ga je slednja formalizirala 29. novembra 2013, o zahtevanju plačila 140 500,01 EUR od družbe EDC v okviru javnega naročila „Factor SI.2.609157-2/G/ENT/CIP/11/C/N03C011“, o izdaji opomina za plačilo v ta namen in o uveljavljanju po potrebi v ta namen solidarnostno odgovornost drugih članov konzorcija.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo dva tožbena razloga.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev pravice do dobrega upravljanja in zlasti obveznost obrazložitve ter kršitev načela zakonitosti, in sicer ker naj bi sklep Komisije o zahtevanju vračila predplačil, plačanih družbi EDC v okviru projekta „C-I Factor“ in o sklicevanju na solidarno odgovornost tožečih strank, ki so člani konzorcija, v tem oziru temeljil na nezakoniti odločbi o prenehanju pogodbe o subvencioniranju.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje prekoračitev in izkrivljanje pooblastil ter kršitev pravice do dobrega upravljanja, načela kontradiktornosti in splošnega načela „patere legem quam ipse fecisti“, ker Komisija ni navedla elementov, ki po eni strani omogočajo ugotovitev, ali je preučila stališča konzorcija, katerega del so tožeče stranke, in po drugi razlogov, iz katerih je ta stališča zavrnil. Tožeče stranke Komisiji prav tako očitajo, da jim ni omogočila, da bi same izpolnile obveznosti, ki izhajajo iz pogodbe, da bi se s tem omilile morebitne nepravilnosti družbe EDC.


title: Zadeva T-278/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2014 – Inter-Union Technohandel/UUNT – Gumersport Mediterranea de Distribuciones (PROFLEX) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti PROFLEX — Prejšnja nacionalna besedna znamka PROFEX — Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke — Člen 42(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               2.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 34/32

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2014 – Inter-Union Technohandel/UUNT – Gumersport Mediterranea de Distribuciones (PROFLEX)
   (Zadeva T-278/12) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti PROFLEX - Prejšnja nacionalna besedna znamka PROFEX - Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke - Člen 42(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 034/36)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Inter-Union Technohandel GmbH (Landau in der Pfalz, Nemčija) (zastopnika: K. Schmidt-Hern in A. Feutlinske, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Bullock, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Gumersport Mediterranea de Distribuciones, SL (Barcelona, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 27. marca 2012 (zadeva R 413/2011-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Inter-Union Technohandel GmbH in Gumersport Mediterranea de Distribuciones, SL.

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 27. marca 2012 (zadeva R 413/2011-2) se razveljavi.

               2.

               UUNT se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 273, 8.9.2012.


title: Zadeva C-552/10 P: Pritožba, ki jo je Usha Martin Ltd vložila 24. novembra 2010 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 9. septembra 2010 v zadevi Usha Martin Ltd proti Svetu Evropske unije in Evropski komisiji, T-119/06

text:
               19.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/18

         Pritožba, ki jo je Usha Martin Ltd vložila 24. novembra 2010 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 9. septembra 2010 v zadevi Usha Martin Ltd proti Svetu Evropske unije in Evropski komisiji, T-119/06
   (Zadeva C-552/10 P)
   2011/C 55/31
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Usha Martin Ltd (zastopniki: V. Akritidis, Y. Melin, E. Petritsi, odvetniki)

      Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije, Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               1.

               zgoraj navedeno sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 9. septembra 2010 v zadevi T-119/06 v celoti razveljavi;

               2.

               samo s končno sodbo ugodi tožbi za

                           (a)

                           razglasitev ničnosti Sklepa Komisije 2006/38/ES z dne 22. decembra 2005 o spremembi Sklepa 1999/572/ES o sprejetju zavez, ponujenih v zvezi s protidampinškimi postopki glede uvoza jeklenih žičnatih vrvi in kablov s poreklom, med drugim, iz Indije (1) (v nadaljevanju: izpodbijani sklep) v delu, v katerem se nanaša na pritožnico in umika prej veljavno sprejetje zaveze v zvezi z minimalnimi cenami, in

                           (b)

                           razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 121/2006 z dne 23. januarja 2006 o spremembah Uredbe (ES) št. 1858/2005 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz jeklenih vrvi in kablov s poreklom, med drugim, iz Indije (2) (v nadaljevanju: izpodbijana uredba) v delu, v katerem se nanaša na pritožnico in izvršuje izpodbijani sklep, s tem da umika sprejetje zaveze v zvezi z minimalnimi cenami, ki jo je predhodno podala pritožnica;

                     ali, podredno, vrne zadevo v razsojanje Splošnemu sodišču;

               3.

               Svetu in Komisiji naloži, da poleg lastnih stroškov nosijo vse stroške, ki so pritožnici nastali v tem postopku in postopku pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica trdi, da je Splošno sodišče v točkah od 44 do 56 izpodbijane sodbe napačno uporabilo pravo, zlasti ker je ugotovilo, da zakonitosti sklepa Komisije, s katerim je bilo umaknjeno sprejetje zaveze, ni mogoče oporekati s sklicevanjem na načelo sorazmernosti, pri čemer je napačno zatrjevalo, da: (i) se načelo sorazmernosti za sklep o umiku sprejetja zaveze ne uporablja, ker ta sklep sam po sebi pomeni uvedbo dajatev in (ii) vsaka kršitev zaveze zadostuje za umik njenega sprejetja, ne da bi bilo treba tak umik preizkusiti glede na načelo sorazmernosti.
   Pritožnica trdi tudi, da je Splošno sodišče napačno presodilo dejansko stanje zadeve in ga hudo izkrivilo, s tem da je ugotovilo, da „ni sporno, da tožeča stranka v dveh primerih ni spoštovala zadevne zaveze“, saj navedena trditev napačno predpostavlja, da je pritožnica priznala kršitev zaveze v smislu člena 8 osnovne protidampinške uredbe, kar pa ne drži.
   Pritožnica zatrjuje, da je Splošno sodišče napačno ugotovilo, da zakonitosti umika sprejetja zaveze ni mogoče oporekati s sklicevanjem na načelo sorazmernosti, bodisi iz razloga, da vsaka kršitev zadošča za umik sprejetja, bodisi z združevanjem umika z ukrepom uvedbe dajatev. Splošno sodišče je namreč napačno štelo, da se načelo sorazmernosti nikoli ne uporablja ob umiku sprejetja zaveze, in v nasprotju s sodno prakso sodišč Evropske unije in z uvodnimi navedbami iz izpodbijane sodbe, zlasti točkami od 44 do 47, ni uporabilo preizkusa „očitne neprimernosti“ ukrepa. Splošno sodišče napačno ugotavlja, da zakonitosti umika sprejetja zaveze ni mogoče oporekati na podlagi splošnega načela sorazmernosti. Poleg tega je Splošno sodišče, s tem da je napačno štelo, da med strankami ni sporno, da tožeča stranka ni spoštovala zadevne zaveze, in pri tem domnevalo, da je prišlo do kršitve zaveze v smislu člena 8(9) osnovne protidampinške uredbe, očitno izkrivilo dejansko stanje zadeve, kot zatrjuje pritožnica, in je torej z napačno presojo trditev pritožnice napačno uporabilo pravo.

      (1)  UL L 22, str. 54.

      (2)  UL L 22, str. 1.


title: Zadeva T-100/08 P: Pritožba, ki jo je 12. januarja 2009 vložil Georgi Kerelov zoper sklep, ki ga je 12. decembra 2007 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-110/07, Kerelov proti Komisiji

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/40

         Pritožba, ki jo je 12. januarja 2009 vložil Georgi Kerelov zoper sklep, ki ga je 12. decembra 2007 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-110/07, Kerelov proti Komisiji
   (Zadeva T-100/08 P)
   (2009/C 69/92)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Pritožnik: Georgi Kerelov (Pazardzhik, Bolgarija) (zastopnik: A. Kerelov, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnika:

               —

               Razveljavitev sklepa Sodišča za uslužbence Evropske unije z dne 12. decembra 2007 v zadevi F-110/07, Kerelov proti Komisiji;

               —

               ugodi naj se predlogom, ki jih je podal pritožnik v postopku na prvi stopnji;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo vseh stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnik s svojo pritožbo zahteva razveljavitev sklepa Sodišča za uslužbence (SDU) z dne 12. decembra 2007, izdanega v zadevi Kerelov proti Komisiji, F-110/07, s katerim je bila kot očitno nedopustna zavržena tožba, s katero je pritožnik (tožeča stranka v postopku na prvi stopnji) zahteval, da se za nično razglasi odločba direktorja Evropskega urada za izbor osebja Evropskih skupnosti (EPSO), da se mu ne posreduje informacij in dokumentov v zvezi s splošnim natečajem EPSO/AD/46/06.
   V podporo svojim pritožbenim razlogom pritožnik navaja številne razloge:

               —

               kršitev načel upravnega postopka, ker je SDU štelo, da v tožbi niso bili navedeni pravni razlogi, ne da bi nato po uradni dolžnosti preučilo zakonitost izpodbijane odločbe, izdane na prvi stopnji, brez omejitev na očitke, ki jih je navedel pritožnik (tožeča stranka v postopku na prvi stopnji);

               —

               kršitev „pravice do zakonitega sodnika“ in načela nepristranskosti sodišča, ker je Sodišče za uslužbence tožbo tožeče stranke zavrglo kot očitno nedopustno, ne da bi ji dovolilo, da svojo tožbo dopolni in to v fazi, ko tožeča stranka ni imela več možnosti pravilno vložiti nove tožbe, ker se je rok za to že iztekel;

               —

               kršitev pravnega načela biti slišan s strani sodišča in javnosti postopka, ker obravnave ni bilo;

               —

               kršitev načela nepristranskosti postopka, ker SDU tožeče stranke v postopku na prvi stopnji ni poučilo glede vzroka nedopustnosti njene tožbe;

               —

               kršitev člena 21(1) Statuta Sodišča in člena 44(1)(c) Poslovnika Sodišča prve stopnje, ker je SBU dejansko uvedlo „pravilo kristalizacije spornih postopkov“, s tem ko je ugotovilo, da tožba ni vsebovala pravnih razlogov;

               —

               SBU bi moralo po uradni dolžnosti preučiti vse druge kršitve pravnih pravil, ki bi jih lahko uporabilo.


title: Zadeva C-239/11 P: Pritožba, ki jo je 19. maja 2011 vložila družba Siemens AG proti sodbi Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 3. marca 2011 v zadevi T-110/07, Siemens AG proti Evropski komisiji

text:
               30.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/13

         Pritožba, ki jo je 19. maja 2011 vložila družba Siemens AG proti sodbi Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 3. marca 2011 v zadevi T-110/07, Siemens AG proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-239/11 P)
   2011/C 226/26
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Siemens AG (zastopniki: I. Brinker, C. Steinle, M. Hörster, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritižnica Sodišču predlaga:

               1.

               naj sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 3. marca 2011 (zadeva T-110/07) razveljavi v delu, v katerem je bilo razsojeno v škodo pritožnice;

               2.

               naj odločbo Komisije z dne 24. januarja 2007 (COMP/F/38.899 – Plinsko izolirane stikalne naprave) razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na pritožnico;
               naj, podredno, odpravi ali zmanjša globo, ki je bila s to odločbo naložena pritožnici;

               3.

               naj, podredno glede na točko 2, zadevo vrne Splošnemu sodišču, da odloči v skladu s pravno presojo iz sodbe Sodišča;

               4.

               naj, v vsakem primeru, naloži Komisiji plačilo stroškov, ki jih je imela pritožnica v postopku pred Splošnim sodiščem in Sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožba je vložena zoper sodbo Splošnega sodišča, s katero je to sodišče zavrnilo tožbo, ki jo je pritožnica vložila zoper Odločbo Komisije C(2006) 6762 konč. z dne 24. januarja 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/F/38.899 – Plinsko izolirane stikalne naprave).
   Pritožnica navaja sedem pritožbenih razlogov:

               V prvem tožbenem razlogu pritožnica navaja, da je Splošno sodišče, ker je svojo ugotovitev, da je pritožnica v obdobju od 22. aprila 1999 do 1. septembra 1999 sodelovala pri omejevalnem sporazumu, odločilno oprlo na izjavo priče, ne da bi pritožnici omogočila, da to pričo zasliši, kršilo temeljno pravico pritožnice do poštenega sojenja (člen 6 Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin v povezavi s členom 6(3) PEU in členom 47, drugi odstavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah) in njeno pravico do obrambe (člen 48(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah).

               V drugem tožbenem razlogu pritožnica navaja, da je Splošno sodišče pri ugotovitvi, da je pritožnica v obdobju od 22. aprila 1999 do 1. septembra 1999 sodelovala pri omejevalnem sporazumu, izkrivilo dokaze in kršilo izkustvena pravila. Zato naj bi Splošno sodišče napačno ugotovilo, da je pritožnica pri omejevalnem sporazumu sodelovala v obdobju od 22. aprila 1999 do 1. septembra 1999, in napačno določilo trajanje kršitve.

               V tretjem tožbenem razlogu pritožnica navaja, da je Splošno sodišče napačno ugotovilo, da za obdobje do 22. aprila 1999 pregon ni zastaral in da je šlo za enotno in trajajočo kršitev.

               V četrtem pritožbenem razlogu pritožnica navaja, da je Splošno sodišče kršilo načelo enakega obravnavanja, ker je potrdilo ravnanje Komisije, ki je za ugotovitev relativne teže podjetij, ki so bila udeležena pri kršitvi, uporabila različna referenčna leta in zato pritožnico po točki 1 A smernic o načinu določanja glob napačno uvrstila.

               V petem pritožbenem razlogu pritožnica navaja, da Splošno sodišče povečanja osnovnega zneska globe, ki naj bi zagotavljalo zadosten odvračilen učinek, ni ustrezno zmanjšalo glede na razliko v velikosti med pritožnico in družbo ABB in je zato kršilo načelo enakega obravnavanja.

               V šestem pritožbenem razlogu pritožnica navaja, da je Splošno sodišče kršilo člen 6 Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin in člen 47 Listine Evropske unije o človekovih pravicah, ker ni uporabilo svoje neomejene sodne pristojnosti, v okviru katere nadzira globe, ki jih določi Komisija.

               V sedmem pritožbenem razlogu pritožnica navaja, da Splošno sodišče napačno ocenilo obseg obveznosti obrazložitve iz člena 296 PDEU (prej 253 ES), ker za izračun odvračilnih množiteljev ni postavilo zadostnih zahtev glede obveznosti obrazložitve.


title: Zadeva T-148/10: Tožba, vložena 25. marca 2010 – Hynix Semiconductor proti Evropski komisiji

text:
               5.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/41

         Tožba, vložena 25. marca 2010 – Hynix Semiconductor proti Evropski komisiji
   (Zadeva T-148/10)
   2010/C 148/69
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Hynix Semiconductor, Inc. (Icheon-si, Koreja) (zastopnika: A. Woodgate in O. Heinisch, Solicitors)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi odločba Komisije z dne 9. decembra 2009 v zadevi COMP/38.636 – Rambus;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov;

               —

               sprejme naj se druge po mnenju Sodišča ustrezne ukrepe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s to tožbo predlaga razglasitev ničnosti Komisije, sprejete v zadevi COMP/38.636 – Rambus, v zvezi s postopkom na podlagi člena 102 PDEU in člena 54 EGS, ki zadeva potencialno nerazumno visoke licenčnine za uporabo nekaterih patentov za „Dynamic Random Access Memory“ (DRAM). V izpodbijani odločbi je Komisija podjetju Rambus na podlagi člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 (1) naložila določene zaveze in ugotovila, da ni več razlogov za njeno ukrepanje. Tožeča stranka je vložila pritožba, da bi se začel postopek zoper podjetje Rambus, katerega konkurent je.
   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja tri tožbene razloge.
   Prvič, tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila člen 9 Uredbe št. 1/2003, s tem ko je uporabila postopek na podlagi tega člena, čeprav so se njeni očitki nanašali na resno kršitev člena 102 PDEU, saj je tudi nameravala naložiti globo. Poleg tega tožeča stranka trdi, da izbira člena 9 ni prispevala k ekonomičnosti postopka. Meni, da so bile zaveze, ki jih je naložila Komisija, očitno neustrezne, in sicer glede na elemente zadevne kršitve, in da je Komisija posledično kršila člen 9 Uredbe št. 1/2003, člen 102 PDEU in načelo dobre (in nepristranske) uprave, saj je sprejela zaveze podjetja Rambus. Dalje zatrjuje, da je Komisija, s tem da je uporabila nepravilno merilo sorazmernosti – ne da bi pri tem uporabila pogoje iz samega člena 9 – s tem da je nepravilno predstavila določene pomisleke in s tem da je prišla do nepravilnih ugotovitev glede vprašanja, ali zaveze ustrezajo njenim pomislekom, nepravilno ugotovila, da ni več razlogov za njeno ukrepanje. Tožeča stranka prav tako meni, da Komisija ni obrazložila ustreznosti in zadostnosti zavez in da je s tem naredila veliko napako pri presoji.
   Drugič, tožeča stranka trdi, da je Komisija zlorabila svoje pristojnosti, ki jih ima na podlagi člena 9 Uredbe št. 1/2003.
   Tretjič, tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila postopkovna pravila, s tem ko je izpodbijano odločbo sprejela, ne da bi uporabila pristojnosti, ki jih ima na podlagi Uredbe št. 1/2003, in s tem ko ni nadaljevala z iskanjem ustrezne rešitve.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, 4.1.2003, str. 1).


title: Zadeva T-171/08: Tožba, vložena 7. maja 2008 – Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung proti Komisiji

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/43

         Tožba, vložena 7. maja 2008 – Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung proti Komisiji
   (Zadeva T-171/08)
   (2008/C 171/82)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung e.V. (Berlin, Nemčija) (zastopnik: U. Claus, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se ničnost odločbe Komisije z dne 30. oktobra 2007 v obliki dopisa z dne 7. marca 2008, s katerim je bilo potrjeno plačilo 9 215,20 eura v okviru projekta „Traumatizirani begunci v EU“ na podlagi „Grant Agreement JAI/2004/ERF/073“, ker je bilo tožeči stranki zavrnjeno plačilo več kot 9 215,20 eura;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka in Komisija sta maja 2005 podpisali pogodbo o razvoju projekta v okviru Evropskega sklada za begunce. V dopisu z dne 30. oktobra 2007, potrjenem z dopisom z dne 7. marca 2008, je tožena stranka poslala tožeči stranki popravljen izračun še neizvršenega plačila, v katerem je bilo šteto, da del njenih stroškov ni upravičen. Tožeča stranka je zoper dopis Komisije z dne 7. marca 2008 vložila to tožbo.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja, da izpodbijana odločba krši dolžnost utemeljitve, ker je tožena stranka večkrat spremenila razloge za svojo odločbo. Dalje naj bi obstajala kršitev načela poštenega sojenja. Nazadnje naj bi bila dejstva presojena v nasprotju s pravili iz Grant Agreement in načelom varstva legitimnih pričakovanj.


title: Zadeva T-551/13: Tožba, vložena 15. oktobra 2013 – Radecki proti UUNT – Vamed (AKTIVAMED)

text:
               14.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 367/36

         Tožba, vložena 15. oktobra 2013 – Radecki proti UUNT – Vamed (AKTIVAMED)
   (Zadeva T-551/13)
   2013/C 367/64
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Michael Radecki (Köln, Nemčija) (zastopnika: C. Menebröcker in V. Töbelmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Vamed AG (Dunaj, Avstrija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 18. julija 2013 (zadeva R 365/2012-1) naj se razveljavi;

               —

               UUNT naj se naloži lastne stroške in stroške tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „AKTIVAMED“ za proizvode in sotritve iz razredov 5, 11 und 44; prijava znamke Skupnosti št. 8 958 886

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Vamed AG

      Navajana znamka ali znak: avstrijske figurativne znamke in mednarodna registracija „VAMED“ za proizvode in storitve iz razredov 8, 9, 10, 11, 12, 16, 20, 21, 28, 35, 36, 37, 39, 41, 42, 43, 44 in 45

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za ugovore

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Združene zadeve C-22/13, od C-61/13 do C-63/13 in C-418/13: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 26. novembra 2014 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Napoli, Corte costituzionale – Italija) – Raffaella Mascolo (C-22/13), Alba Forni (C-61/13), Immacolata Racca (C-62/13)/Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca, Fortuna Russo/Comune di Napoli (C-63/13), Carla Napolitano, Salvatore Perrella, Gaetano Romano, Donatella Cittadino, Gemma Zangari/Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca (C-418/13) (Predhodno odločanje — Socialna politika — Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP — Veriženje pogodb o zaposlitvi za določen čas — Poučevanje — Javni sektor — Nadomeščanje razpoložljivih in prostih delovnih mest do dokončanja izbirnih postopkov — Določba 5, točka 1 — Ukrepi za preprečevanje zlorab pogodb o zaposlitvi za določen čas — Pojem „objektivni razlogi“ , ki upravičujejo take pogodbe — Sankcije — Prepoved spremembe v delovno razmerje za nedoločen čas — Neobstoj pravice do povračila škode)

text:
               26.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/3

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 26. novembra 2014 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Napoli, Corte costituzionale – Italija) – Raffaella Mascolo (C-22/13), Alba Forni (C-61/13), Immacolata Racca (C-62/13)/Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca, Fortuna Russo/Comune di Napoli (C-63/13), Carla Napolitano, Salvatore Perrella, Gaetano Romano, Donatella Cittadino, Gemma Zangari/Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca (C-418/13)
   (Združene zadeve C-22/13, od C-61/13 do C-63/13 in C-418/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Socialna politika - Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP - Veriženje pogodb o zaposlitvi za določen čas - Poučevanje - Javni sektor - Nadomeščanje razpoložljivih in prostih delovnih mest do dokončanja izbirnih postopkov - Določba 5, točka 1 - Ukrepi za preprečevanje zlorab pogodb o zaposlitvi za določen čas - Pojem „objektivni razlogi“, ki upravičujejo take pogodbe - Sankcije - Prepoved spremembe v delovno razmerje za nedoločen čas - Neobstoj pravice do povračila škode))
   (2015/C 026/03)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Napoli, Corte costituzionale

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Raffaella Mascolo (C-22/13), Alba Forni (C-61/13), Immacolata Racca (C-62/13), Fortuna Russo (C-63/13), Carla Napolitano, Salvatore Perrella, Gaetano Romano, Donatella Cittadino, Gemma Zangari (C-418/13)

      Tožene stranke: Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca (C-22/13, C-61/13, C-62/13), Comune di Napoli (C-63/13), Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca (C-418/13)

      ob udeležbi: Federazione Gilda-Unams, Federazione Lavoratori della Conoscenza (FLC CGIL), Confederazione Generale Italiana del Lavoro (CGIL), C-22/13, od C-61/13 do C-62/13

      Izrek

   Določbo 5, točka 1, Okvirnega sporazuma o delu za določen čas, ki je bil sklenjen 18. marca 1999, ki je Priloga k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP, je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, kot je ta iz postopkov v glavni stvari, na podlagi katere je v pričakovanju dokončanja izbirnih postopkov za redno zaposlitev osebja v državnih šolah dopustno obnavljanje pogodb o zaposlitvi za določen čas zato, da se zapolnijo prosta in razpoložljiva delovna mesta učiteljev ter upravnega, tehničnega in pomožnega osebja, ne da bi bil pri tem določen konkreten rok za dokončanje izbirnih postopkov in z izključitvijo vsakršne možnosti, da bi ti učitelji in osebje lahko zahtevali povračilo škode, ki bi jim lahko nastala zaradi takega obnavljanja pogodb. Taka zakonodaja namreč očitno ne omogoča, kar morata preveriti predložitveni sodišči, možnosti določitve objektivnih in preglednih meril za preizkus, ali je obnovitev takih pogodb resnično potrebna, ali se z njo lahko doseže želeni cilj in ali je za dosego tega cilja nujna, in ne vsebuje nobenega drugega ukrepa za preprečevanje in sankcioniranje zlorabe veriženja pogodb o zaposlitvi za določen čas.

      (1)  UL C 86, 23.3.2013.

      UL C 141, 18.5.2013.

      UL C 313, 26.10.2013.


title: Zadeva C-323/11: Tožba, vložena 22. junija 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Danski

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/3

         Tožba, vložena 22. junija 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Danski
   (Zadeva C-323/11)
   2011/C 282/05
   Jezik postopka: danščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: I. Hadjiyiannis in U. Nielsen, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Danska

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Danska s tem, da do 22. decembra 2009 ni objavila načrtov upravljanja povodij in da do 22. marca 2010 Komisiji ni poslala njihovih kopij ter, v vsakem primeru s tem, da Komisije o tem ni obvestila, ni izpolnila obveznosti na podlagi Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES (1) z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike;

               —

               Kraljevini Danski naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Na podlagi člena 13(1), (2) in (6) Direktive so morale države članice do 22. decembra 2009 sprejeti zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev z Direktivo, in do 22. marca 2010 Komisiji poslati njihove kopije.
   Ker Komisija ne razpolaga z nobenimi drugimi informacijami, ki bi ji omogočali ugotovitev, da so bili sprejeti potrebni predpisi, mora Komisija še naprej izhajati iz tega, da Danska še ni sprejela teh predpisov in torej ni izpolnila obveznosti na podlagi Direktive.

      (1)  UL L 327, str. 1, 22.12.2000.


title: Zadeva T-62/15: Tožba, vložena 4. februarja 2015 – Market Watch/UUNT – El Corte Inglés (MITOCHRON)

text:
               30.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/37

      Tožba, vložena 4. februarja 2015 – Market Watch/UUNT – El Corte Inglés (MITOCHRON)
      (Zadeva T-62/15)
      (2015/C 107/48)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Market Watch Franchise & Consulting, Inc. (Freeport, Bahami) (zastopnik: J. Korab, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španija)

         Podatki o postopku pred UUNT

         Prijavitelj: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „MITOCHRON“– Zahteva za registracijo št. 11 200 078

         Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 19. novembra 2014 v zadevi R 508/2014-2

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  tožbo dopusti;

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  UUNT naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Neobstoj verjetnosti zmede med spornima znamkama.


title: Zadeva T-450/09: Tožba, vložena 6. novembra 2009 – Simba Toys proti UUNT – Seven Towns (tridimenzionalna predstavitev igrače v obliki kocke)

text:
               16.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 11/34

         Tožba, vložena 6. novembra 2009 – Simba Toys proti UUNT – Seven Towns (tridimenzionalna predstavitev igrače v obliki kocke)
   (Zadeva T-450/09)
   2010/C 11/64
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Toys GmbH & Co. KG (Fürth, Nemčija) (zastopnik: O. Ruhl, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Seven Towns Ltd (London, Združeno kraljestvo)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 1. septembra 2009 v zadevi R 1526/2008-2 naj se razveljavi; in

               —

               toženi stranki in drugi stranki pred odborom za pritožbe naj se naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka in postopka pred sodiščem.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: tridimenzionalna predstavitev igrače v obliki kocke za proizvode iz razreda 28

      Imetnik znamke Skupnosti: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b), (c) in (e) Uredbe Sveta 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno presodil absolutne razloge za zavrnitev, ki jih je navedla tožeča stranka; kršitev člena 75 Uredbe Sveta št. 207/2009, ker odbor za pritožbe ni obrazložil, zakaj je zavrnil razlog za zavrnitev iz člena 7(1)(c) te uredbe; kršitev člena 76(1) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker odbor za pritožbe ni popolnoma opredelil značilnosti blagovne znamke, ki je bila predmet zahteve za ugotovitev ničnosti, in ni upošteval nekaterih njenih značilnosti.


title: Zadeva C-340/16: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 20. julija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Landeskrankenanstalten-Betriebsgesellschaft – KABEG/Mutuelles du Mans assurances – MMA IARD SA (Predhodno odločanje — Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Uredba (ES) št. 44/2001 — Člen 9(1) — Člen 11(2) — Sodna pristojnost v zadevah v zvezi z zavarovanjem — Neposredna tožba oškodovanca proti zavarovalnici — Tožba delodajalca oškodovanca, ki je oseba javnega prava, na katerega po zakonu preidejo terjatve, ki jih ima njegov delavec do zavarovalnice udeleženega vozila — Subrogacija)

text:
               11.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 20. julija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Landeskrankenanstalten-Betriebsgesellschaft – KABEG/Mutuelles du Mans assurances – MMA IARD SA
   (Zadeva C-340/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Člen 9(1) - Člen 11(2) - Sodna pristojnost v zadevah v zvezi z zavarovanjem - Neposredna tožba oškodovanca proti zavarovalnici - Tožba delodajalca oškodovanca, ki je oseba javnega prava, na katerega po zakonu preidejo terjatve, ki jih ima njegov delavec do zavarovalnice udeleženega vozila - Subrogacija))
   (2017/C 300/07)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Landeskrankenanstalten-Betriebsgesellschaft – KABEG

      Tožena stranka: Mutuelles du Mans assurances – MMA IARD SA

      Izrek

   Člen 9(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah v povezavi s členom 11(2) te uredbe je treba razlagati tako, da delodajalec s sedežem v prvi državi članici, ki je izplačeval plačo svojemu delavcu v obdobju, ko je bil ta odsoten po prometni nesreči, in na katerega so prešle terjatve tega delavca do zavarovalnice s sedežem v drugi državi članici, pri kateri je bilo sklenjeno zavarovanje civilne odgovornosti za vozilo, ki je bilo udeleženo v tej nesreči, lahko kot „oškodovanec“ v smislu zadnjenavedene določbe toži to zavarovalnico pred sodišči prve države članice, če so take neposredne tožbe dopustne.

      (1)  UL C 305, 22.8.2016.


title: Zadeva F-82/09: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 1. decembra 2010 – Nolin proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Napredovanje — Izbris točk za delovno uspešnost in prednostnih točk)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/61

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 1. decembra 2010 – Nolin proti Komisiji
   (Zadeva F-82/09) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Izbris točk za delovno uspešnost in prednostnih točk)
   2011/C 30/118
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Michel Nolin (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. J. Baquero Cruz, zastopnik, skupaj z D. Waelbroeckom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe OPI z dne 19. decembra 2008 v zvezi z izbrisom točk za napredovanje in prednostnih točk tožeče stranke.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               M. Nolin nosi vse stroške.

      (1)  UL C 297, 5.12.2009, str. 37.


title: Zadeva T-159/09: Tožba, vložena 27. aprila 2009 — Biofrescos — Comércio de Produtos Alimentares, L.da proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/44

         Tožba, vložena 27. aprila 2009 — Biofrescos — Comércio de Produtos Alimentares, L.da proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-159/09)
   2009/C 153/86
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Biofrescos — Comércio de Produtos Alimentares, L.da (Linda-a-Velha, Portugalska) (zastopnik: A. Magalhâes e Menezes, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlog tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi odločba Komisije z dne 16. januarja 2009, s katero je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke za odpust uvoznih dajatev v višini 41 271,09 EUR in s katero je bila naložena naknadna vknjižba tega zneska;

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka je v obdobju od septembra 2003 do februarja 2005 uvozila več pošiljk zamrznjenih kozic iz Indonezije, v zvezi s katerimi je vložila zahtevo za odpust uvoznih dajatev na podlagi členov 220(2)(b), 236 in 239(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (1).
   Tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila vsaj navedene določbe, prvič, ker ni odgovorila na vse trditve, ki jih je navedla tožeča stranka v zahtevi za odpust uvoznih dajatev, drugič, ker je navedla pomanjkljivo, zavajajočo in nerazumljivo obrazložitev, tretjič, ker je napačno razlagala napako indonezijskih organov, četrtič in nazadnje, ker je štela za dokazana dejstva, ki to dejansko niso in v zvezi s katerimi nosijo dokazno breme organi, vključeni v postopek, in ne tožeča stranka.

      (1)  UL L 97, str. 38.


title: Zadeva T-89/13: Tožba, vložena 18. februarja 2013 – Calestep proti ECHA

text:
               13.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/33

         Tožba, vložena 18. februarja 2013 – Calestep proti ECHA
   (Zadeva T-89/13)
   2013/C 108/82
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Calestep, SL (Estepa, Španija) (zastopnik: E. Cabezas Mateos, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije (ECHA)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj po izvedbi vseh faz postopka ugodi tožbi tožeče stranke in odločbo Evropske agencije za kemikalije (ECHA), na katero se nanaša tožba, razglasi za nično.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v tem postopku je zaradi opredelitve kot malo podjetje plačevala zmanjšano pristojbino, na katero se nanašata člen 74(3) Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH) ter o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije in o spremembi Direktive 1999/45/ES ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL L 396, str. 1) in Uredba Komisije (ES) št. 340/2008 z dne 16. aprila 2008 o pristojbinah in taksah, plačljivih Evropski agenciji za kemikalije (UL L 107, str. 6), ki napotuje na Priporočilo Komisije 2003/361/ES z dne 6. maja 2003 v zvezi z opredelitvijo mikro, malih in srednje velikih podjetij (UL L 124, str. 36).
   Po preveritvi je ECHA ocenila, da tožeče stranke,ni mogoče šteti za malo podjetje, ker je del skupine. Ker je tožena stranka ugotovila, da navedeno podjetje ne izpolnjuje zahtevanih pogojev, je tožeči stranki naložila, naj plača razliko do celotnega zneska, ki se plačuje za srednje velika podjetja, in upravno takso.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en sam tožbeni razlog, in sicer neizpolnitev dveh zahtev iz člena 2(2) priloge k zgoraj navedenem priporočilu.
   V zvezi s tem zatrjuje, da za izključitev podjetja iz opredelitve kot malo podjetje ne zadostuje, da ima to podjetje več kot petdeset zaposlenih, ampak je treba izpolniti tudi katero od drugih zahtev iz navedene določbe, saj ta vsebuje veznik „in“, kar pa v obravnavani zadevi ni izpolnjeno.


title: Zadeva F-121/07: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 20. januarja 2011 – Strack proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Pristojnost Splošnega sodišča — Dopustnost — Akt, ki posega v položaj)

text:
               5.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/34

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 20. januarja 2011 – Strack proti Komisiji
   (Zadeva F-121/07) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Pristojnost Splošnega sodišča - Dopustnost - Akt, ki posega v položaj)
   2011/C 72/53
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Guido Strack (Köln, Nemčija) (zastopnik: H. Tettenborn, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska Komisija (zastopniki: J. Currall in B. Eggers, zastopnika, skupaj z B. Wägenbaurom, odvetnikom)

      Predmet

   Javni uslužbenci – Razglasitev ničnosti več odločb Komisije, s katerimi je bil tožeči stranki zavrnjen neposreden in popoln dostop do različnih podatkov in dokumentov, ki se nanjo nanašajo – Odškodninski zahtevek

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 315, 22.12.2007, str. 50.


title: Zadeva T-417/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 12. marca 2007 – Avtonomna dežela Furlanija – Julijska krajina proti Komisiji ( Ničnostna tožba – Uredba (ES) št. 1429/2004 – Kmetijstvo – Skupna ureditev trga za vino – Sistem uporabe imen sort vinske trte ali njihovih sopomenk – Časovna omejitev uporabe – Tožba, ki jo vloži regionalna enota – Osebe, ki jih akt posamično zadeva – Nedopustnost )

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/35

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 12. marca 2007 – Avtonomna dežela Furlanija – Julijska krajina proti Komisiji
   (Zadeva T-417/04) (1)

   („Ničnostna tožba - Uredba (ES) št. 1429/2004 - Kmetijstvo - Skupna ureditev trga za vino - Sistem uporabe imen sort vinske trte ali njihovih sopomenk - Časovna omejitev uporabe - Tožba, ki jo vloži regionalna enota - Osebe, ki jih akt posamično zadeva - Nedopustnost“)
   (2007/C 96/72)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Avtonomna dežela Furlanija – Julijska krajina (zastopnika: E. Bevilacqua in F. Capelli, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: L. Visaggio in E. Righini, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Republika Madžarska (zastopnik: P. Gottfried, zastopnik)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti določbe, s katero se omejuje pravica do uporabe imena „Tocai friulano “do 31. marca 2007 in jo kot pojasnjevalno opombo vsebuje točka 103 Priloge I k Uredbi Komisije (ES) št. 1429/2004 z dne 9. avgusta 2004 o spremembah Uredbe (ES) št. 753/2002, ki določa nekatera pravila za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1493/1999 o opisovanju, označevanju, predstavitvi in zaščiti določenih proizvodov vinskega sektorja (UL L 263, str. 11).
   Izrek

               1)

               Tožba se kot nedopustna zavrže.

               2)

               Tožeča stranka nosi svoje lastne stroške in stroške, ki jih je priglasila Komisija.

               3)

               Republika Madžarska nosi svoje lastne stroške.

      (1)  UL C 300, 4.12.2004.


title: Zadeva T-163/09: Tožba, vložena 16. aprila 2009 — Martinet proti Komisiji

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/56

         Tožba, vložena 16. aprila 2009 — Martinet proti Komisiji
   (Zadeva T-163/09)
   2009/C 141/113
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Yvon Martinet (Pariz, Francija) (zastopnik: J.-L. Fourgoux, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba, s katero se je zavrglo prijavo Y. Marinet za delovno mesto namestnika člana komisije za pritožbe Evropske agencije za kemikalije, naj se razglasi za nično;

               —

               Evropski komisiji, generalnemu direktoratu za podjetništvo in industrijo, odboru za predizbor v okviru komisije za pritožbe Evropske agencije za kemikalije naj se naloži, da zaradi povrnitve nepremoženjske škode, ki je nastala zaradi izgube priložnosti, opravijo resnični preizkus ter preizkus o utemeljenosti prijave Y. Martinet;

               —

               Evropski komisiji, generalnemu direktoratu za podjetništvo in industrijo, odboru za predizbor v okviru komisije za pritožbe Evropske agencije za kemikalije naj se v vsakem primeru naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka zahteva razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero se je zavrgla njena prijava za namestnico člana komisije za pritožbe Evropske agencije za kemikalije (ECHA) z obrazložitvijo, da se njena prijava ni upoštevala, ker je ni prejela služba, odgovorna za postopek izbire, saj je bila poslana podpredsedniku Komisije, G. Verheugnu, to je na naslov, ki se je razlikoval od točnega naslova, navedenega v razpisu za prijavo interesa, objavljenega v
         Uradnem listu Evropske unije, C 2008, 41 A, str. 8.
   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi za razglasitev ničnosti navaja:

               —

               V izpodbijani odločbi naj ne bi bila izpolnjena obveznost obrazložitve, ki je materialni pogoj, ki ga je treba upoštevati;

               —

               v izpodbijani odločbi naj bi se oprlo na vsebinsko nepravilna dejstva, saj je bila prošnja poslana na naslov, ki je bil naveden v razpisu za oddajo prijav;

               —

               kršeno naj bi bilo načelo dobre uprave in enakih možnosti kandidatov, saj se prijava tožeče stranke ni preučila.


title: Zadeva T-142/06: Tožba, vložena  12. maja 2006  — ECZG proti Komisiji

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/33

         Tožba, vložena 12. maja 2006 — ECZG proti Komisiji
   (Zadeva T-142/06)
   (2006/C 178/62)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Elektrociepłownia Zielona Góra S.A. (Zielona Góra, Poljska) (zastopniki: M. Powell, Solicitor, C. Arhold in K. Struckmann, lawyers)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe Evropske Komisije, da uvede uradno preiskavo v zvezi z zadevo: državna pomoč C 43/2005 (prej N 99/2005) — poljski nasedli stroški — z dne 23. novembra 2005, ali podredno, razglasitev ničnosti odločbe kolikor zadeva pogodbo o nakupu energije (power purchase agreement), ki jo je sklenila tožeča stranka;

               —

               naj se tožeči stranki prisodi stroške tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka je upravljalec toplarne in elektrarne na Poljskem. V izpodbijani odločbi se je Komisija odločila za uvedbo uradne preiskave o domnevni novi državni pomoči v obliki pogodb o nabavi energije, sklenjenih med proizvajalci energije na Poljskem in upravljalcem energetskega omrežja v državni lasti„PSE“ (1).
   V utemeljitev svoje tožbe, tožeča stranka zatrjuje, da Komisija ni pristojna za uvedbo uradne preiskave v zvezi z ukrepi pomoči, odobrenimi pred pristopom Poljske k Evropski uniji, ki so se po datumu pristopa prenehali uporabljati. Komisija je s tem kršila splošna pravna načela prepovedi retroaktivnosti in varstva upravičenih pričakovanj.
   Tožeča stranka dalje trdi, da je Komisija napačno uporabila pravo in napačno presodila s tem, da je ukrep označila za novo državno pomoč. Prvič, Komisija ukrepa ni presodila v luči dejanskih in pravnih okoliščin, ki so obstajale v času sklenitve pogodb. Drugič, Komisija ni zadostno ocenila pojma prednosti v smislu člena 87(1) EC s tem, da je v celoti preučila vse pogodbe o nabavi energije, namesto da bi opravila posamično preiskavo. Tretjič, Komisija ni upoštevala dejstva da v času, ko so bili trgi električne energije držav članic odprti za konkurenco, pogodba, ki jo je sklenila tožeča stranka, ne bi mogla izkrivljati konkurence na skupnem trgu, ker Poljska še ni bila država članica. Končno tožeča stranka trdi, da pomoč ne pomeni nove državne pomoči, temveč veljavno pomoč v skladu s Pristopno pogodbo in sodno prakso, zaradi česar je treba pomoč, ki se je že uporabljala na trgu, zaprtem za konkurenco do njegove liberalizacije, šteti kot veljavno pomoč od liberalizacije naprej. Tožeča stranka dalje navaja, da Komisija ni preučila ali je zadevna pogodba ostala v veljavi tudi po pristopu Poljske.
   Nazadnje tožeča stranka trdi, da je izpodbijana odločba nezadostno obrazložena, zaradi česar je podana kršitev člena 253 ES.

      (1)  Državne pomoči — Poljska — Državna pomoč št. C 43/2005 (prej N 99/2005) — Poljski nasedli stroški — Vabilo za predložitev pripomb na podlagi člena 88(2) Pogodbe ES (UL 2006, C 52, str. 8).


title: Zadeva F-3/15: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 2. marca 2016 – Frieberger in Vallin/Komisija (Javni uslužbenci — Uradniki — Pokojnine — Reforma Satuta — Uredba št. 1023/2013 — Člen 22 Priloge XIII k Statutu — Zvišanje upokojitvene starosti — Povračilo prispevkov v pokojninski sistem Unije — Člen 26 Priloge XIII k Statutu — Preračunanje ugodnosti, ki se nanaša na pokojninske pravice)

text:
               18.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 136/46

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 2. marca 2016 – Frieberger in Vallin/Komisija
   (Zadeva F-3/15) (1)

   ((Javni uslužbenci - Uradniki - Pokojnine - Reforma Satuta - Uredba št. 1023/2013 - Člen 22 Priloge XIII k Statutu - Zvišanje upokojitvene starosti - Povračilo prispevkov v pokojninski sistem Unije - Člen 26 Priloge XIII k Statutu - Preračunanje ugodnosti, ki se nanaša na pokojninske pravice))
   (2016/C 136/65)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Jürgen Frieberger (Woluwe-Satint-Lambert, Belgija) in Benjamin Vallin (Saint-Gilles, Belgija) (zastopnika: J.-N. Louis in N. de Montigny, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: sprva J. Currall in G. Gattinara, agenta, nato G. Gattinara, agent)

      Intervenient v podporo tožečih strank: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in M. Veiga, agenta)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Evropski parlament (zastopnika: M. Ecker in E. Taneva, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepov Komisije, s katerima sta bila zavrnjena predloga tožečih strank glede nadomestila dela prispevkov v pokojninski sistem Evropske unije, ki so bili odtrgani od njunih dohodkov in predlog za ponovno oceno priznanih prenesenih pokojninskih pravic v pokojninski sistem EU, pridobljenih pred začetkom zaposlitve.

      Izrek

               1.

               Sklep Evropske komisije z dne 26. marca 2014, s katerim je bil zavrnjen predlog J. Friebergerja z dne 17. decembra 2013, da se ponovno izračuna dodatne ugodnosti za njegove pokojninske pravice, prenesene v pokojninski sistem Evropske unije, se razglasi za ničen.

               2.

               Postopek se ustavi v delu, v katerem je B. Vallin vložil tožbo zoper sklep Komisije z dne 13. marca 2014, s katerim naj bi domnevno zavrnila predlog za ponovni izračun dodatne prednosti za pokojninske pravice, prenesene v pokojninski sistem Evropske unije.

               3.

               V preostalem se tožba zavrne.

               4.

               Vsaka stranka nosi lastne stroške.

      (1)  UL C 96, 23.3.2015, str. 25.


title: Zadeva C-263/07: Tožba, vložena 1. julija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/12

         Tožba, vložena 1. julija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-263/07)
   (2007/C 211/22)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Alcover San Pedro in J.-B. Laignelot)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni pravilno preneslo člena 9(4) in 13(1) ter Priloge I k Direktivi Sveta 96/61/ES z dne 24. septembra 1996 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (1), ni izpolnilo obveznosti iz te direktive;

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija svojo tožbo opira na tri očitke.
   V svojem prvem očitku toženi stranki očita, da je nepravilno prenesla člen 9(4) Direktive 96/61, ker naj bi pravilno opredelitev pojma „najboljša razpoložljiva tehnologija“ dopolnila z navedbo glede „prekomernih stroškov“ te tehnologije, ki naj bi je Direktiva ne zajemala. Če Direktiva določa, da najboljša razpoložljiva tehnologija zajema tehnologijo na takšni ravni, ki omogoča njeno uporabo v posamezni industrijski panogi pod ekonomsko in tehnično izvedljivimi pogoji, naj ne bi omogočala sistematične izključitve tehnologije, katere uporabnost in razpoložljivost bi bila povezana s prekomernimi stroški v primerjavi z istovrstnimi ali podobnimi napravami, ki so srednje velike in gospodarsko ugodne. Takšne navedbe bi presegale določbe Direktive v zvezi s tem.
   V svojem drugem očitku Komisija toženi stranki očita, da je zmanjšala obseg obveznosti ponovnega preverjanja ali posodobitve pogojev v dovoljenju, ki je določen s členom 13(1) Direktive, ker naj bi se tako ponovno preverjanje v skladu z nacionalnimi določbami opravilo zgolj v treh natančno določenih situacijah ali v nujnem primeru, ki bi bil „skrbno obrazložen“. Ti pojmi naj bi bili bolj omejujoči od pojmov iz Direktive, ki naj bi se sklicevala zgolj na „ponovno preverjanje v rednih časovnih presledkih“ in na posodobitev pogojev v dovoljenju „po potrebi“.
   V svojem tretjem očitku Komisija toženi stranki očita, da je nepravilno prenesla Prilogo I k Direktivi, ker naj bi nacionalni ukrepi, s katerimi je bila prenesena Direktiva, navedli „kotle z nazivno vhodno toplotno močjo nad 50 MW“ in ne – tako kot pod 1.1. zgoraj navedene priloge – „[k]urilne naprave z nazivno vhodno toplotno močjo nad 50 MW“. Zadnje navedena kategorija naj bi bila širša od zgolj kotlov.

      (1)  UL L 257, str. 26.


title: Zadeva T-141/16: Tožba, vložena 4. aprila 2016 – Evropska komisija/IEM

text:
               30.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/39

         Tožba, vložena 4. aprila 2016 – Evropska komisija/IEM
   (Zadeva T-141/16)
   (2016/C 191/51)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnik: S. Lejeune, agent)

      Tožena stranka: IEM – Erga – Erevnes – Meletes Perivallontos kai Chorotaxias AE (Atene, Grčija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               toženi stranki naloži plačilo zneska 105 416,47 EUR z zamudnimi obrestmi po obrestni meri, ki jo je Evropska centralna banka uporabljala za operacije glavnega refinanciranja na dan 1. julija 2010 (2,0 %), povišani za en odstotek (1,0 %), torej skupaj tri odstotke (3 %), ki tečejo od 6. julija 2010 do celotnega plačila tega zneska, zmanjšanega za 30 208 EUR (plačilo s kompenzacijo z dne 4. septembra 2010), in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s to tožbo, vloženo pri Splošnem sodišču na podlagi člena 272 PDEU, predlaga izdajo odločbe, s katero se toženi stranki nalaga, da Evropski komisiji plača znesek 75 208,47 EUR, skupaj z zamudnimi obrestmi, na podlagi pogodbe FAIR-CT98-9544 za dejavnost, naslovljeno „Odkritje nove metode za pranje in razkoščičenje sadja“.
   Evropska komisija kot glavno pravno podlago navaja kršitev pogodbenih obveznost, ki jih je storila tožena stranka, pri čemer zlasti trdi, da znesek, plačan toženi stranki na podlagi navedene pogodbe, ni bil uporabljen za kakršnokoli dejavnost v zvezi s pogodbo in da tožena stranka ni predložila nobenih dokazil v zvezi s tem. Podredno Evropska komisija zatrjuje neupravičeno obogatitev tožene stranke, kot je določena v členih 904 in 908 civilnega zakonika.


title: Zadeva T-23/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 27. novembra 2013 – MAF proti EIOPA (Ničnostna tožba — Jezikovna ureditev — Objava posvetovalnih dokumentov s strani EIOPE na njenem spletnem mestu zgolj v angleščini — Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva — Nedopustnost)

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/31

         Sklep Splošnega sodišča z dne 27. novembra 2013 – MAF proti EIOPA
   (Zadeva T-23/12) (1)

   (Ničnostna tožba - Jezikovna ureditev - Objava posvetovalnih dokumentov s strani EIOPE na njenem spletnem mestu zgolj v angleščini - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Nedopustnost)
   2014/C 45/50
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mutuelle des architectes français assurances (Pariz, Francija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J. N. Louis, É. Marchal in D. Abreu Caldas, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine (EIOPA) (zastopnika: J. Stuyck in A. M. Vandromme, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti domnevne odločbe EIOPE o objavi informacij na svojem spletnem mestu in, natančneje, o začetku javnega posvetovanj zgolj v angleščini ter domnevne odločbe izvršnega direktorja EIOPE z dne 16. januarja 2012 o zavrnitvi zahteve MAF za umik prve domnevne odločbe in za objavo navedenih posvetovanj in vseh informacij na spletni strani EIOPE v vseh uradnih jezikih Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se kot nedopustna zavrže.

               2.

               Mutuelle des architectes français assurances (MAF) se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 98, 31.3.2012.


title: Zadeva T-205/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 22. maja 2008 – NewSoft Technology proti UUNT – Soft (Presto! BizCard Reader) ( Znamka Skupnosti – Postopek ugotovitve ničnosti – Besedna znamka Skupnosti Presto! BizCard Reader – Prejšnje nacionalne figurativne znamke Presto – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) in člen 52(1)(a) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/31

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 22. maja 2008 – NewSoft Technology proti UUNT – Soft (Presto! BizCard Reader)
   (Zadeva T-205/06) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek ugotovitve ničnosti - Besedna znamka Skupnosti Presto! BizCard Reader - Prejšnje nacionalne figurativne znamke Presto - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) in člen 52(1)(a) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2008/C 171/56)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: NewSoft Technology Corp. (Taipei, Tajvan) (zastopniki: M. Dirksen-Schwanenland, U. von Sothen in M. Di Stefano, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Soft, SA (Madrid, Španija) (zastopnika: A. Velázquez Ibáñez in P. Merino Baylos, odvetnika)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 19. maja 2006 (zadeva R 601/2005-2) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med Soft, SA in NewSoft Technology Corp.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               NewSoft Technology Corp. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 237, 30.9.2006.


title: Zadeva T-258/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. julija 2011 – i-content proti UUNT (BETWIN) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti BETWIN — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Obveznost obrazložitve — Enako obravnavanje — Člen 49 ES)

text:
               13.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 6. julija 2011 – i-content proti UUNT (BETWIN)
   (Zadeva T-258/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti BETWIN - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Obveznost obrazložitve - Enako obravnavanje - Člen 49 ES)
   2011/C 238/22
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: i-content Ltd Zweigniederlassung Deutschland (Berlin, Nemčija) (zastopnika: sprva A. Nordemann, nato A. Nordemann in T. Boddien, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: S. Schäffner, zastopnik)

      Predmet

   Tožba za razveljavitev odločbe četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 4. maja 2009 (zadeva R 1528/2008-4) glede zahteve za registracijo besednega znaka BETWIN kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 4. maja 2009 (zadeva R 1528/2008-4) se razveljavi glede storitev, ki niso storitve „ustvarjanje in razvijanje predstav, iger, loterij, tekmovanj, plesov, žrebanj, natečajev; prirejanje, organizacija in vodenje nastopov, iger, loterij, tekmovanj, plesov, žrebanj, natečajev vseh vrst; igralni saloni; upravljanje igralnic; storitve športnih ustanov, storitve v zvezi z igrami, stavami in loterijami, vključno na in prek interneta; dajanje na voljo športne in igralniške opreme ter opreme za stave in loterije, vključno na in prek interneta; upravljanje igralnih salonov; dajanje na voljo interaktivnih računalniških; upravljanje in vodenje igralnic ter organizacija iger na srečo, iger s kartami, stav, športnih stav, iger, ki niso odvisne od naključja; igralni avtomati; upravljanje igralnic in igralnih salonov; upravljanje vseh vrst stavnic in centrov za loterije“ iz razreda 41 Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji proizvodov in storitev zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957, kakor je bil revidiran in spremenjen, in ki niso storitve „ustvarjanje in razvijanje predstav, iger, loterij, tekmovanj, plesov, žrebanj, poslovnih, organizacijskih in oglaševalskih natečajev“ iz razreda 35 tega aranžmaja.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 205, 29.8.2009.


title: Zadeva T-540/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 19. januarja 2016 – Klass/UUNT – F. Smit (PLAYSEAT in PLAYSEATS)

text:
               21.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/46

         Sklep Splošnega sodišča z dne 19. januarja 2016 – Klass/UUNT – F. Smit (PLAYSEAT in PLAYSEATS)
   (Zadeva T-540/14) (1)

   (2016/C 106/55)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 329, 22.9.2014.


title: Zadeva C-606/15: Sklep predsednika devetega senata Sodišča z dne 19. junija 2017 – Evropska komisija/Češka republika

text:
               11.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/27

         Sklep predsednika devetega senata Sodišča z dne 19. junija 2017 – Evropska komisija/Češka republika
   (Zadeva C-606/15) (1)

   (2017/C 300/31)
   Jezik postopka: češčina
   Predsednik devetega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 27, 25.1.2016.


title: Zadeva C-194/07: Sklep predsednika Sodišča z dne 23. maja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – SAVA e C. Srl, SIEME Srl, GRADED SpA proti Mostra d'Oltremare SpA, Cofathec Servizi SpA, in drugi

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/38

         Sklep predsednika Sodišča z dne 23. maja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – SAVA e C. Srl, SIEME Srl, GRADED SpA proti Mostra d'Oltremare SpA, Cofathec Servizi SpA, in drugi
   (Zadeva C-194/07) (1)

   (2008/C 209/61)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 140, 23.6.2007.