title: Zadeva T-241/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2015 – Grčija/Komisija (EKUJS — Jamstveni oddelek — EKJS in EKSRP — Odhodki, izključeni iz financiranja — Goveje meso — Ovčje in kozje meso — Tobak — Člen 69 Uredbe (ES) št. 1782/2003 — Člen 31(2) Uredbe (ES) št. 1290/2005 — Člen 23(1) Uredbe (ES) št. 796/2004)

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/44

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2015 – Grčija/Komisija
   (Zadeva T-241/13) (1)

   ((EKUJS - Jamstveni oddelek - EKJS in EKSRP - Odhodki, izključeni iz financiranja - Goveje meso - Ovčje in kozje meso - Tobak - Člen 69 Uredbe (ES) št. 1782/2003 - Člen 31(2) Uredbe (ES) št. 1290/2005 - Člen 23(1) Uredbe (ES) št. 796/2004))
   (2016/C 048/49)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Helenska republika (zastopniki: I. Chalkias, S. Papaïoannou in A. Vasilopoulou, agenti)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Marcoulli in D. Triantafyllou, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije 2013/123/EU z dne 26. februarja 2013 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL L 67, str. 20) v delu, v katerem so izključeni nekateri odhodki Helenske republike.

      Izrek

               1.

               Izvedbeni sklep Komisije 2013/123/EU z dne 26. februarja 2013 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije se razglasi za ničen v delu, v katerem so izključeni nekateri odhodki Helenske republike v sektorju tobaka iz naslova leta zahtevka 2006.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Evropska komisija in Helenska republika nosita vsaka svoje stroške.

      (1)  UL C 207, 20.7.2013.


title: Zadeva C-198/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Helsingin hovioikeus (Finska) 22. aprila 2014 – Valev Visnapuu proti Kihlakunnansyyttäjä (Helsinki), Suomen valtio – Tullihallitus

text:
               30.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 202/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Helsingin hovioikeus (Finska) 22. aprila 2014 – Valev Visnapuu proti Kihlakunnansyyttäjä (Helsinki), Suomen valtio – Tullihallitus
   (Zadeva C-198/14)
   2014/C 202/15
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Helsingin hovioikeus

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Valev Visnapuu

      Tožena stranka: Kihlakunnansyyttäjä (Helsinki), Suomen valtio – Tullihallitus

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba dopustnost finskih določb o davku na embalažo pijač, na podlagi katerih se pobira ta davek, če embalaža ni vključena v sistem vračanja, presojati po členu 110 PDEU namesto po členu 34 PDEU? Pri spornem sistemu vračanja je treba, da gre za sistem varščine, pri katerem izvajalec embaliranja ali uvoznik pijač sam ali na način, predpisan v zakonu o odpadkih ali v ustreznih pravnih predpisih, ki veljajo za provinco Åland, poskrbi za ponovno uporabo ali recikliranje embalaže pijač tako, da se embalaža uporabi znova ali pa reciklira kot surovina.

               2.

               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje: ali je navedena ureditev v skladu s členi 1(1), 7 in 15 Direktive 94/62/ES (1), če se upošteva tudi člen 110 PDEU?

               3.

               V primeru nikalnega odgovora na prvo vprašanje: ali je navedena ureditev v skladu s členi 1(1), 7 in 15 Direktive 94/62/ES, če se upošteva tudi člen 34 PDEU?

               4.

               V primeru nikalnega odgovora na tretje vprašanje: ali se šteje finska ureditev davka na embalažo pijač za dopustno na podlagi 36 PDEU?

               5.

               Ali se lahko šteje, da zahteva, da potrebuje oseba, ki uporablja alkoholne pijače v komercialne namene, za svojo dejavnost, ki zadeva alkoholne pijače za uvoz, posebno dovoljenje za prodajo na drobno, če je finski kupec preko interneta ali kako drugače preko prodaje na daljavo od prodajalca, ki posluje v drugi državi članici, kupil alkoholne pijače, ki jih na Finsko prepelje prodajalec, zadeva obstoj monopola ali je del delovanja monopola, tako da ni v nasprotju z določbami člena 34 PDEU, temveč ga je treba ocenjevati v luči člena 37 PDEU?

               6.

               V primeru pritrdilnega odgovora na peto vprašanje: ali je zahteva za dovoljenje združljiva s pogoji za državne monopole na podlagi 37 PDEU?

               7.

               V primeru nikalnega odgovora na peto vprašanje in se za obravnavani primer uporablja člen 34 PDEU: ali gre pri finski ureditvi, v skladu s katero je pri naročanju alkoholnih pijač iz tujine preko interneta ali kako drugače v prodaji na daljavo uvoz pijač za osebno uporabo dovoljen samo, če je alkoholne pijače uvozil naročnik sam ali tretja, od prodajalca neodvisna oseba, in po kateri se v nasprotnem primeru za uvoz zahteva dovoljenje na podlagi zakona o alkoholu, za količinsko omejevanje ali ukrep z enakim učinkom v nasprotju s členom 34?

               8.

               V primeru pritrdilnega odgovora na prejšnje vprašanje: ali se lahko ureditev šteje za utemeljeno in sorazmerno glede na varovanje zdravja in življenja ljudi?

      (1)  Direktiva Evropskega Parlamenta in Sveta 94/62/ES z dne 20. decembra 1994 o embalaži in odpadni embalaži (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 13, str. 349).


title: Zadeva T-466/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. marca 2015 – RFA International/Komisija (Damping — Uvoz ferosilicija s poreklom iz Rusije — Zavrnitev prošenj za vračilo plačanih protidampinških dajatev — Določitev izvozne cene — Enotni gospodarski subjekt — Določitev stopnje dampinga — Uporaba drugačne metodologije, kot je bila uporabljena v prvotni preiskavi — Sprememba okoliščin — Člena 2(9) in 11(9) Uredbe (ES) št. 1225/2009)

text:
               4.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/36

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. marca 2015 – RFA International/Komisija
   (Zadeva T-466/12) (1)

   ((Damping - Uvoz ferosilicija s poreklom iz Rusije - Zavrnitev prošenj za vračilo plačanih protidampinških dajatev - Določitev izvozne cene - Enotni gospodarski subjekt - Določitev stopnje dampinga - Uporaba drugačne metodologije, kot je bila uporabljena v prvotni preiskavi - Sprememba okoliščin - Člena 2(9) in 11(9) Uredbe (ES) št. 1225/2009))
   (2015/C 146/48)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: RFA International, LP (Calgary, Kanada) (zastopnik: B. Evtimov, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Němečková in A. Stobiecka-Kuik, zastopnici)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločb Komisije z dne 10. avgusta 2012 C (2012) 5577 final, C (2012) 5585 final, C (2012) 5588 final, C (2012) 5595 final, C (2012) 5596 final, C (2012) 5598 final in C (2012) 5611 final v zvezi s prošnjami za vračilo protidampinških dajatev plačanih ob uvozu fero-silicija s poreklom iz Rusije v delu v katerem je bilo s temi odločbami zavrnjeno vračilo plačanih protidampinških dajatev, razen tistih, za katere je bila prošnja razglašena za nedopustno zaradi izteka zakonitega roka.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi RFA International, LP se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 389, 15.12.2012.


title: Zadeva F-3/10: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 26. oktobra 2010 – AB proti Komisiji (Javni uslužbenci — Pogodbeni uslužbenci — Nepodaljšanje pogodbe za določen čas — Prepozna pritožba — Očitna nedopustnost)

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/38

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 26. oktobra 2010 – AB proti Komisiji
   (Zadeva F-3/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenci - Nepodaljšanje pogodbe za določen čas - Prepozna pritožba - Očitna nedopustnost)
   2011/C 13/73
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: AB (Bruselj, Belgija) (zastopnik: S. A. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in D. Martin, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o nepodaljšanju pogodbe pogodbenega uslužbenca za določen čas

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 100, 17.4.2010, str. 69.


title: Zadeva T-397/05: Tožba, vložena  3. novembra 2005  — ARCHI.M.E.D. — E.S proti Komisiji

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/20

         Tožba, vložena 3. novembra 2005 — ARCHI.M.E.D. — E.S proti Komisiji
   (Zadeva T-397/05)
   (2006/C 74/41)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Architecture, Microclimat, Energies Douces — Europe et Sud SARL (ARCHI.M.E.D. — E.S) (Ganges, Francija) (Zastopniki: P.-P. van Gehuchten, J. Sambon, P. Reyniers, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               ugotovitev, da Komisija ne more prekiniti pogodbe z dne 30. avgusta 2005,

               —

               naloži Evropski komisiji plačilo zneska 125 906 EUR, povečanega za zakonite zamudne obresti od 12. februarja 2002,

               —

               naložitev plačila celotnih stroškov postopka Komisiji.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka je stranka v pogodbi BU 209-95, sklenjeni s Komisijo na podlagi razpisa, objavljenega v okviru posebnega programa za raziskave in tehnološki razvoj na področju nejedrske energije (1), katerega cilj je izvedba obnove zgradbe v Lyonu z uporabo sončne in bioklimatske arhitekture. Pogodba zajema arbitražno klavzulo, na podlagi katere so za spore med pogodbeniki glede veljavnosti, uporabe in razlage pogodbe pristojni le organi Skupnosti.
   Pri izpolnjevanju svojih pogodbenih obveznosti je tožeča stranka 12. decembra 2001 Komisiji posredovala končno poročilo o projektu. Komisija tega poročila ni sprejela in je 5. julija 2002 na tožečo stranko naslovila odločbo o vračilu izplačanih predplačil zaradi zavrnitve priznanja določenih stroškov, ki jih je prijavila v navedenem poročilu. Niti korespondenca med strankami, niti izvedeni sestanki ter sodelovanje posrednika niso privedli do sporazumne rešitve spora. Komisija je s priporočenim pismom z dne 30. avgusta 2005 na tožečo stranko naslovila končno odločbo o vračilu, prej pa zadolžnico z dne 23. avgusta 2005. Ta odločba je bila predmet te tožbe, ki jo je tožeča stranka vložila na podlagi arbitražne klavzule.
   Namen tožbe je zlasti, da se Komisiji naloži plačilo 20 % zneska subvencije, ki ga domnevno dolguje tožeči stranki na podlagi pogodbe BU 209-95.
   V utemeljitev svojih trditev tožeča stranka zatrjuje, da bi morala Komisija vsako izpodbijanje glede načina, kako so pogodbeniki izvedli projekt, podati pred datumom, ko naj bi se končno poročilo domnevalo za sprejeto (dva meseca od dneva predložitve končnega poročila). Po mnenju tožeče stranke naj bi bila Komisija prekludirana in se je naj ne bi štelo za njenega upnika. Posledično, Komisija, kot prekludirana, ostaja dolžnik tožeče stranke glede zneska subvencije, ki se ga je zavezala plačati na podlagi zadevne pogodbe.

      (1)  Program sprejet z odločbo Sveta 94/806/ES z dne 23. novembra 1994, UL L 334, 22. 12. 1994, str. 87.


title: Zadeva T-591/15: Tožba, vložena 13. oktobra 2015 – Transavia Airlines/Komisija

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/74

         Tožba, vložena 13. oktobra 2015 – Transavia Airlines/Komisija
   (Zadeva T-591/15)
   (2015/C 398/87)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Transavia Airlines (Schiphol, Nizozemska) (zastopnika: R. Elkerbout in M. R. Baneke, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj,

               —

               člen 1(3) in (v delu, v katerem se nanašajo na člen 1(3)) člene 3, 4 in 5 Sklepa Evropske komisije razglasi za nične;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka predlaga razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije (EU) 2015/1227 z dne 23. julija 2014 o državni pomoči SA.22614 (C 53/07), ki jo je Francija odobrila Gospodarski zbornici Pau-Béarn ter družbam Ryanair, Airport Marketing Services in Transavia (notificirano pod dokumentarno številko C(2014) 5085) (UL 2015, L 201, str. 109).
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev načela dobrega upravljanje iz člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in pravice do obrambe.

                           —

                           Tožeči stranki naj pred izdajo izpodbijanega sklepa ne bi bila dana nobena možnost, da izrazi svoje stališče.

                           —

                           Komisija naj ne bi smela zavrniti zahteve tožeče stranke z dne 25. avgusta 2015 za dostop do določenih dokumentov.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU, saj naj bi bila domnevna državna pomoč napačno pripisana francoski državi.

                           —

                           Komisija naj bi „Gospodarsko zbornico Pau-Béarn“ napačno štela za javni organ.

                           —

                           Komisija naj bi si nasprotovala pri opredelitvi narave „Gospodarske zbornice Pau-Béarn“.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU, saj naj bi bilo merilo zasebnega udeleženca v tržnem gospodarstvu napačno uporabljeno.

                           —

                           Komisija naj ne bi zadostno obrazložila, zakaj je uporabila merilo rentabilnosti namesto primerjave s tržno ceno.

                           —

                           Komisija naj bi merilo rentabilnosti uporabila napačno, saj naj ne bi upoštevala motivov letališča Pau, da sklene pogodbo s tožečo stranko, naj bi upoštevala prekratko obdobje in naj ne bi pojasnila, katere prihodke in ugodnosti letališča Pau je upoštevala.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU, saj naj bi bilo napačno ugotovljeno, da je bila domnevna gospodarske prednost selektivna.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU, saj naj ne bi bilo preverjeno, ali so domnevne gospodarske prednosti tudi dejansko negativno vplivale na konkurenco.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU in člena 108(2) PDEU AEUV, saj naj bi Komisija storila napako pri presoji in naj bi napačno uporabila pravo s tem, da je ugotovila, da je pomoč tožeči stranki ustrezala skupni izgubi letališča Pau v obdobju od leta 2006 do leta 2009, čeprav bi morala preučiti, katere prednosti so bile tožeči stranki dejansko podeljene.


title: Zadeva T-257/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. junija 2009 — Poljska proti Komisiji ( Kmetijstvo — Skupna ureditev trgov — Prehodni ukrepi, ki jih je treba sprejeti zaradi pristopa novih držav članic — Uredba (ES) št. 1972/2003 o sprejetju ukrepov glede trgovine s kmetijskimi proizvodi — Ničnostna tožba — Rok za vložitev tožbe — Začetek — Zamuda — Sprememba določbe uredbe — Ponovno odprtje postopka zoper to določbo in zoper vse določbe, ki tvorijo celoto z njo — Delna dopustnost — Sorazmernost — Načelo prepovedi diskriminacije — Legitimno pričakovanje — Obrazložitev )

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/42

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. junija 2009 — Poljska proti Komisiji
   (Zadeva T-257/04) (1)

   („Kmetijstvo - Skupna ureditev trgov - Prehodni ukrepi, ki jih je treba sprejeti zaradi pristopa novih držav članic - Uredba (ES) št. 1972/2003 o sprejetju ukrepov glede trgovine s kmetijskimi proizvodi - Ničnostna tožba - Rok za vložitev tožbe - Začetek - Zamuda - Sprememba določbe uredbe - Ponovno odprtje postopka zoper to določbo in zoper vse določbe, ki tvorijo celoto z njo - Delna dopustnost - Sorazmernost - Načelo prepovedi diskriminacije - Legitimno pričakovanje - Obrazložitev“)
   2009/C 180/76
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Republika Poljska (zastopniki: sprva J. Pietras, nato E. Ośniecka-Tamecka, T. Nowakowski, M. Dowgielewicz in B. Majczyna, zastopniki, skupaj z M. Szpunar, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: sprva A. Stobiecka-Kuik, L. Visaggio in T. van Rijn, nato T. van Rijn, H. Tserepa-Lacombe in A. Szmytkowska, zastopniki)

      Predmet

   Tožba za razglasitev ničnosti členov 3 ter 4(3) in (5), osma alinea, Uredbe Komisije (ES) št. 1972/2003 z dne 10. novembra 2003 o prehodnih ukrepih, ki jih je treba sprejeti v zvezi s trgovino s kmetijskimi proizvodi zaradi pristopa Češke, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Madžarske, Malte, Poljske, Slovenije in Slovaške (UL L 293, str. 3), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 230/2004 z dne 10. februarja 2004 (UL L 39, str. 13) in z Uredbo Komisije (ES) št. 735/2004 z dne 20. aprila 2004 (UL L 114, str. 13).

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Republiki Poljski se naloži plačilo svojih stroškov in stroškov, ki jih je priglasila Komisija.

      (1)  UL C 251, 9.10.2004.


title: Zadeva T-136/13: Tožba, vložena 11. marca 2013 – Hanwha SolarOne in drugi proti Parlamentu in drugim

text:
               27.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/22

         Tožba, vložena 11. marca 2013 – Hanwha SolarOne in drugi proti Parlamentu in drugim
   (Zadeva T-136/13)
   2013/C 123/38
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Hanwha SolarOne (Qidong) Co. Ltd (Qidong, Kitajska), Hanwha SolarOne Technology Co. Ltd (Lianyungang, Kitajska), Hanwha SolarOne Solar Technology (Shanghai) Co. Ltd (Shanghai, Kitajsak) in Hanwha Solar Electric Power Engineering Co. Ltd (Qidong) (zastopnik: F. Graafsma, odvetnik)

      Tožene stranke: Evropski parlament, Evropska komisija in Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               Uredbo (EU) št. 1168/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 344, str. 1) razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na tožeče stranke;

               —

               sklep Komisije z dne 3. januarja 2013, s katerim je ta zavrnila obravnavo zahtevkov tožečih strank za tržnogospodarsko obravnavo (v nadaljevanju: TGO), razglasi za ničen; in

               —

               toženim strankam naloži plačilo njihovih stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo en razlog.
   Tožeče stranke predlagajo, naj se Uredbo (EU) št. 1168/2012 razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na njih in njihove zahtevke za TGO, ki so bili vloženi pri Komisiji v skladu s členom 2(7)(c) temeljne uredbe v protidampinškem postopku glede uvoza fotonapetostnih modulov in ključnih sestavnih delov na osnovi kristalnega silicija (tj. celic in rezin) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (Obvestilo o začetku, objavljeno v Uradnem listu Evropske unije 6. septembra 2012, UL C 269, str. 5). Tožeče stranke poleg tega predlagajo, naj se razglasi za ničen sklep Komisije z dne 3. januarja 2013, s katerim je ta zavrnila obravnavo zahtevkov tožečih strank za TGO, ki so bili vloženi v zgoraj navedeni preiskavi.
   Tožeče stranke zatrjujejo, da Uredba (EU) št. 1168/2012, kot jo je za tožeče stranke uporabila Komisija v sklepu z dne 3. januarja 2013, in sklep z dne 3. januarja 2013 v katerem je navedeno, da Komisija ne bo obravnavala zahtevkov tožečih strank za TGO, kršita legitimna pričakovanja tožečih strank in se uporabljata retroaktivno v njihovo škodo brez ustrezne utemeljitve. Zato Uredba (EU) št. 1168/2012, kot jo je Komisija uporabila v sklepu z dne 3. januarja 2013, in sklep z dne 3. januarja 2013 očitno kršita temeljni načeli pravne varnosti in dobre vere.


title: Zadeva T-187/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. maja 2011 – Emram proti UUNT – Guccio Gucci (G) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti G — Prejšnja nacionalna in prejšnja skupnostna figurativna znamka G — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               25.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/25

         Sodba Splošnega sodišča z dne 10. maja 2011 – Emram proti UUNT – Guccio Gucci (G)
   (Zadeva T-187/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti G - Prejšnja nacionalna in prejšnja skupnostna figurativna znamka G - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2011/C 186/47
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Maurice Emram (Marseille, Francija) (zastopnik: M. Benavï, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Guccio Gucci SpA (Firence, Italija) (zastopnik: F. Jacobacci, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 11. februarja 2010 (zadeva R 1281/2008-1), ki se nanaša na postopek z ugovorom med družbo Guccio Gucci SpA in Mauricom Emramom.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Mauricu Emramu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 179, 3.7.2010.


title: Zadeva T-428/07: Tožba, vložena 22. novembra 2007 – Centre d'Étude et de Valorisation des Algues proti Komisiji

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/48

         Tožba, vložena 22. novembra 2007 – Centre d'Étude et de Valorisation des Algues proti Komisiji
   (Zadeva T-428/07)
   (2008/C 22/90)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Centre d'Étude et de Valorisation des Algues SA (CEVA) (Pleubian, Francija) (zastopnik: J.-M. Peyrical, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Primarno naj se ugotovi postopkovna nepravilnost in kršitev načela kontradiktornosti in naj se zato bremepis Komisije št. 3240908670 z dne 20. septembra 2007 razglasi za ničnega, slednji pa naj se naloži, da CEVI ponovno izplača znesek zadevnega bremepisa;

               —

               podredno naj se ugotovi, da napake, navedene v revizijskem poročilu, niso tako resne, da bi bilo mogoče uporabiti člen 3.5 Priloge II k pogodbi, bremepis Komisije št. 3240908670 z dne 20. septembra 2007 naj se razglasi za ničnega v delu, v katerem se zahteva povrnitev vseh zneskov, ki so bili CEVI izplačani v okviru pogodbe SEAHEALTH, in naj se Komisiji naloži, naj CEVI ponovno izplača znesek zadevnega bremepisa;

               —

               še bolj podredno, Sodišče prve stopnje naj določi izvedenca, katerega naloge naj bodo, da rekonstruira način izračuna CEVE glede časa, porabljenega na projektih; da ta način primerja s pogodbo SEAHEALTH in dejanskimi stroški, prikazanimi v izkazih o izdatkih; v odstotkih določi razliko med napakami v zabeleženem času dela, kot je bil posredovan Komisiji, in zabeleženim časom dela v skladu z načinom izračuna, ki ga je CEVA takrat uporabljala; poda oceno časa dejanskega dela, potrebnega za izvršitev nalog CEVE v okviru pogodbe SEAHEALTH; pove, ali bi bil lahko ta čas dejanskega dela za izvršitev nalog krajši od 7 092,88 ur, ki jih CEVA uveljavlja.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka s to tožbo predlaga, naj se za ničnega razglasi bremepis, s katerim je Komisija zahtevala povrnitev vseh predujmov, ki jih je izplačala tožeči stranki v okviru pogodbe SEAHEALTH št. QLK1 CT 2002 02433 v zvezi s projektom „Hrana, prehrana in zdravje“, ki je bil del ključnega ukrepa „Kakovost življenja in upravljanje z živimi viri“ (1).
   Tožeča stranka se v utemeljitev svoje tožbe sklicuje na kršitev pravic do obrambe, ker naj bi Komisija, s tem da je kršila načelo kontradiktornosti, svojo zahtevo utemeljila na evidenci opravljenih ur in ugotovitvah OLAF, s katerimi naj tožeča stranka ne bi bila seznanjena.
   Tožeča stranka podredno izpodbija uporabo člena 3.5 Priloge II s strani Komisije in ugotovitev Komisije, da so bila dejstva v obravnavanem primeru zadosti resna, da se je bilo mogoče sklicevati na pojem resnih finančnih nepravilnosti, kar upravičuje povračilo vseh predujmov.

      (1)  Peti okvirni program Evropske skupnosti za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (1998-2002).


title: Zadeva T-76/07: Tožba, vložena 12. marca 2007 – El Fatmi proti Svetu

text:
               26.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 117/22

         Tožba, vložena 12. marca 2007 – El Fatmi proti Svetu
   (Zadeva T-76/07)
   (2007/C 117/36)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Nouriddin El Fatmi (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnik: M.J.G. Uiterwaal, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije
   Predlogi tožeče stranke
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je bilo Skupno stališče 2002/402/SZVP (UL 2001, L 344, str. 93) v primeru tožeče stranke neupravičeno uporabljeno kot pravna podlaga Uredbe 2001/2580/ES (UL 2001, L 344, str. 70), tako da uredba tožeče stranke ne zavezuje;

               —

               podredno ugotovi, da se proti tožeči stranki ta uredba ne sme uporabiti;

               —

               podredno razglasi ničnost Sklepa 2006/1008/ES z dne 21. decembra 2006 (UL L 379, str. 123);

               —

               Svetu naloži stroške postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve, ki jih navaja tožeča stranka, so enaki kot v zadevi Hamdi proti Svetu (T-75/07) z izjemo zadnjega razloga, na katerega se tožeča stranka v obravnavani zadevi ne sklicuje.


title: Zadeva T-685/13: Tožba, vložena 23. decembra 2013 – Copernicus-Trademarks proti UUNT – Blue Coat Systems (BLUECO)

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/41

         Tožba, vložena 23. decembra 2013 – Copernicus-Trademarks proti UUNT – Blue Coat Systems (BLUECO)
   (Zadeva T-685/13)
   2014/C 52/79
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Copernicus-Trademarks Ltd (Borehamwood, Združeno kraljestvo) (zastopnika: L. Pechan in S. Körber, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Blue Coat Systems, Inc. (Sunnyvale, Združene države Amerike)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 8. oktobra 2013 v zadevi R 2028/2012-1 razveljavi in spremeni tako, da ugotovi, da je pritožba utemeljena in da je tako treba ugovor v celoti zavrniti;

               —

               toženemu uradu in družbi Blue Coat Systems, Inc., če bo ta vstopila v postopek, naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški postopka pred odborom za pritožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „BLUECO“ za proizvode iz razreda 9 – prijava znamke Skupnosti št. 9 724 675

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Blue Coat Systems, Inc.

      Navajana znamka ali znak: besedna znamka „BLUE COAT“ za proizvode iz razreda 9 in storitve iz razredov 38 in 42 – znamka Skupnosti št. 3 016 235

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009


title: Zadeva T-430/10: Tožba, vložena 17. septembra 2010 – Magnesitas de Rubián in drugi proti Komisiji

text:
               20.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 317/39

         Tožba, vložena 17. septembra 2010 – Magnesitas de Rubián in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-430/10)
   ()
   2010/C 317/71
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Magnesitas de Rubián, SA (Incio, Španija), Magnesitas Navarras, SA (Zubiri, Španija), Ellinikoi Lefkolithoi Anonimos Metalleftiki Viomichaniki Naftiliaki kai Emporiki Etaireia (Atene, Grčija) (zastopnika: H. Brokelmann in P. Martínez Lage Sobredo, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog tožečih strank

               —

               Razglasitev ničnosti točke 3 Referenčnega dokumenta o najboljših razpoložljivih tehnologijah za predelovalno industrijo cementa, apna in magnezijevega oksida (UL C 166; 25.6.2010), kot tudi sklicevanja na magnezijev oksid v drugih poglavjih tega dokumenta;

               —

               Podredno naj se, v primeru, da Splošno sodišče ne bi v celoti za nično razglasilo točko 3 tega akta, v vsakem primeru za nično razglasi točka 3.5.5.4 tega dokumenta vključno zlasti z emisijskimi vrednostmi določenimi v preglednici 3.11, in

               —

               Komisiji naj se v vsakem primeru naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba se nanaša na akt, ki ga je Komisija sprejela v okviru Direktive 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja, (1) ki določa sistem nadzora nad onesnaževanjem in predvideva mehanizem izdaje dovoljenj za določene industrijske obrate.
   V tem aktu se kot najboljša razpoložljiva tehnologija (NRT) navaja zmanjšanje emisij SOx iz proizvedenih plinov in so določene mejne vrednosti emisij SOx, ki so po mnenju tožečih strank, poleg tega da so nižje kot za katerikoli drugi sektor, dosegljive z uporabo tehnologij, ki resne negativno vplivajo na okolje. Poleg tega tožeče stranke menijo, da so se omenjene vrednosti določile na podlagi podatkov enega samega podjetja s čimer je bil kršen tozadevni postopek.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeče stranke navajajo štiri razloge.

               —

               Nepristojnost Evropske komisije.
               V zvezi s tem navajajo, da Komisija nima pristojnosti za vključitev proizvodnje magnezijevega oksida v izpodbijani akt.

               —

               Bistvena kršitev postopka.
               Po oceni tožečih strank so pri izpodbijanem aktu podane tri bistvne kršitve postopka:

                           —

                           Neobvestitev tožečih strank o uvedbi postopka priprave izpodbijanega akta in njihovo prepozno sodelovanje v tem postopku;

                           —

                           V izpodbijanem aktu ni „split views“, ki so jih navajale tožeče stranke, in

                           —

                           Nespoštovanje roka za analizo končne različice izpodbijanega akta.

               —

               Kršitev člena 1 Direktive 2008/1/ES o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja, ker izpodbijani akt krši cilj naveden v členu 1 te direktive, in sicer doseči celovito preprečevanje onesnaževanja okolja.

               —

               Kršitev splošnega načela enakega obravnavanja.

         Tožeče stranke ocenjujejo, da izpodbijani akt krši načelo enakega obravnavanja s tem da na enak način obravnava podjetja, ki so v različnih položajih.

      (1)  UL L 24, str. 8.


title: Zadeva T-87/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. oktobra 2011 – Chestnut Medical Technologies proti UUNT (PIPELINE) ( „Znamka Skupnosti — Zahteva za registracijo besedne znamke Skupnosti PIPELINE — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Obveznost obrazložitve — Člen 75 Uredbe št. 207/2009“ )

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 11. oktobra 2011 – Chestnut Medical Technologies proti UUNT (PIPELINE)
   (Zadeva T-87/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Zahteva za registracijo besedne znamke Skupnosti PIPELINE - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Obveznost obrazložitve - Člen 75 Uredbe št. 207/2009)
   2011/C 347/46
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Chestnut Medical Technologies, Inc. (Menlo Park, Kalifornija, Združene države) (zastopnika: H.P. Kunz-Hallstein in R. Kunz-Hallstein, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Botis, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 10. decembra 2009 (zadeva R 968/2009-2) glede zahteve za registracijo besedne znamke PIPELINE kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Chestnut Medical Technologies, Inc. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 100, 17.4.2010.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 4. maja 2005 v zadevi T-30/04, João Andrade Sena proti Evropski agenciji za varnost v letalstvu (EASA) (Osebje EASE — Zavrnitev prijave na delovno mesto izvršilnega direktorja — Postopek zaposlovanja — Obrazložitev — Kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku — Načelo dobre uprave)

text:
               9.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/19

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 4. maja 2005
   v zadevi T-30/04, João Andrade Sena proti Evropski agenciji za varnost v letalstvu (EASA) (1)

   (Osebje EASE - Zavrnitev prijave na delovno mesto izvršilnega direktorja - Postopek zaposlovanja - Obrazložitev - Kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku - Načelo dobre uprave)
   (2005/C 171/35)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi 30/04, João Andrade Sena, stanujoč v Rhode-Saint-Genèse (Belgija), ki ga zastopajo G. Vandersanden, L. Levi in A. Finchelstein, avocats, proti Evropski agenciji za varnost v letalstvu (EASA) (zastopniki: M. Junkkari, skupaj z D. Waelbroeck in I. Antypas, avocats), zaradi, na eni strani, razglasitve ničnosti odločb EASE o zavrnitvi prijave tožeče stranke na delovno mesto izvršilnega direktorja in o imenovanju drugega kandidata na navedeno delovno mesto, in na drugi strani, zahtevka za plačilo odškodnine zaradi premoženjske in nepremoženjske škode, je Sodišče prve stopnje (četrti senat), v sestavi H. Legal, predsednik, P. Lindh, sodnica, in V. Vadapalas, sodnik, sodni tajnik: I. Natsinas, administrator, dne 4. maja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               EASI se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 94, 17.4.2004.


title: Zadeva T-594/15: Tožba, vložena 14. oktobra 2015 – Metabolic Balance Holding/HABM (Metabolic Balance)

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/76

         Tožba, vložena 14. oktobra 2015 – Metabolic Balance Holding/HABM (Metabolic Balance)
   (Zadeva T-594/15)
   (2015/C 398/88)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Metabolic Balance Holding GmbH (Isen, Nemčija) (zastopnik: W. Riegger, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedni element „Metabolic Balance“ – Prijava št. 1 2 5 86  137

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 12. avgusta 2015 v zadevi R 2156/2014-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka predlaga:

               —

               razveljavitev izpodbijane odločbe;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški pritožbenega postopka.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-454/15: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 24. novembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hessisches Landesarbeitsgericht – Nemčija) – Jürgen Webb-Sämann/Christopher Seagon, stečajni upravitelj družbe Baumarkt Praktiker DIY GmbH, (Predhodno odločanje — Socialna politika — Direktiva 2008/94/ES — Člen 8 — Varstvo delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca — Predpisi o socialni varnosti — Obseg — Ukrepi, potrebni za varstvo priznanih ali prihodnjih pravic delavcev iz naslova dodatnega pokojninskega zavarovanja — Obveznost določitve pravice do izločitve neplačanih pokojninskih prispevkov iz stečajne mase — Neobstoj)

text:
               30.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/12

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 24. novembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hessisches Landesarbeitsgericht – Nemčija) – Jürgen Webb-Sämann/Christopher Seagon, stečajni upravitelj družbe Baumarkt Praktiker DIY GmbH,
   (Zadeva C-454/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Socialna politika - Direktiva 2008/94/ES - Člen 8 - Varstvo delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca - Predpisi o socialni varnosti - Obseg - Ukrepi, potrebni za varstvo priznanih ali prihodnjih pravic delavcev iz naslova dodatnega pokojninskega zavarovanja - Obveznost določitve pravice do izločitve neplačanih pokojninskih prispevkov iz stečajne mase - Neobstoj))
   (2017/C 030/11)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Hessisches Landesarbeitsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Jürgen Webb-Sämann

      Tožena stranka: Christopher Seagon, stečajni upravitelj družbe Baumarkt Praktiker DIY GmbH,

      Izrek

   Člen 8 Direktive 2008/94/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca je treba razlagati tako, da se v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca ne zahteva, da se odtegnjeni zneski od plače, ki so bili pretvorjeni v pokojninske prispevke nekdanjega zaposlenega, ki bi jih delodajalec moral plačati na pokojninski račun v korist tega zaposlenega, izločijo iz stečajne mase.

      (1)  UL C 389, 23.11.2015.


title: Zadeva T-264/10: Tožba, vložena 16. junija 2010 – Španija proti Komisiji

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/53

         Tožba, vložena 16. junija 2010 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-264/10)
   ()
   2010/C 221/84
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnica: Nuria Díaz Abad, državna pravobranilka)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Sklep Evropske komisije z dne 10. maja 2010 o odložitvi zahtevka za vmesno plačilo, ki ga je Španija vložila 18. decembra 2009, naj se zaradi razlogov, navedenih v točki 1 obrazložitve tega sklepa, razglasi za nično;

               —

               zahtevi, da naj Evropska komisija plača obresti, ki so posledica zamude pri dejanskem plačilu vmesnih plačil, ki so bila neutemeljeno ustavljena, naj se ugodi;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je vložena zoper sklep Komisije o odložitvi roka za plačilo zahtevka za vmesno plačilo, ki ga je Španija vložila 18. decembra 2009. Navedeni zahtevek za vmesno plačilo, ki znaša 37 320 854,12 EUR, se nanaša na Operativni program pomoči Skupnosti iz Evropskega socialnega sklada za boj proti diskriminaciji v okviru ciljev konvergenčnosti ter regionalne konkurenčnosti in zaposlovanja v Španiji (CCI 2007ESO5UPO002).
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so navedeni v zadevi Španija proti Komisiji (T-263/10).


title: Zadeva T-60/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 23. septembra 2015 – Appelrath-Cüpper/UUNT – Ann Christine Lizenzmanagement (AC) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti AC — Prejšnje figurativne nacionalne in mednarodne znamke AC ANN CHRISTINE in prejšnji figurativni znamki Skupnosti AC ANN CHRISTINE OCEAN in AC ANN CHRISTINE INTIMATE — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen (8)(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               23.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 23. septembra 2015 – Appelrath-Cüpper/UUNT – Ann Christine Lizenzmanagement (AC)
   (Zadeva T-60/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti AC - Prejšnje figurativne nacionalne in mednarodne znamke AC ANN CHRISTINE in prejšnji figurativni znamki Skupnosti AC ANN CHRISTINE OCEAN in AC ANN CHRISTINE INTIMATE - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen (8)(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 389/28)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Reiner Appelrath-Cüpper Nachf. GmbH (Köln, Nemčija) (zastopnika: C. Schumann in A. Berger, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Ann Christine Lizenzmanagement GmbH & Co. KG (Dunaj, Avstrija) (zastopniki: M. Hartmann, N. Voß in S. Fröhlich, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri UNNT z dne 28. novembra 2012 (zadeva R 108/2012-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med Ann Christine Lizenzmanagement GmbH & Co. KG in Reiner Appelrath-Cüpper Nachf. GmbH.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 28. novembra 2012 (zadeva R 108/2012-4) se razveljavi v delu, v katerem je bilo ugovoru Ann Christine Lizenzmanagement GmbH & Co. KG delno ugodeno.

               2.

               UUNT nosi svoje stroške in polovico stroškov, ki jih je priglasila Reiner Appelrath-Cüpper Nachf. GmbH.

               3.

               Ann Christine Lizenzmanagement GmbH & Co. KG nosi svoje stroške in polovico stroškov, ki jih je Reiner Appelrath-Cüpper Nachf. GmbH priglasila v postopku pred odborom za pritožbe.

      (1)  UL C 101, 6.4.2013.


title: Zadeva F-6/08: Tožba, vložena 7. januarja 2008 – Blais proti Evropski centralni banki

text:
               7.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/39

         Tožba, vložena 7. januarja 2008 – Blais proti Evropski centralni banki
   (Zadeva F-6/08)
   (2008/C 142/72)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Jessica Blais (Frankfurt am Main, Nemčija) (zastopnik: B. Karthaus, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti odločbe Evropske centralne banke, da se tožeči stranki ne izplača izselitvenega dodatka, ker naj tožeča stranka, v skladu s členom 17(ii) Conditions of Employment (CoE), 10 let pred nastopom dela pri toženi stranki ne bi imela prebivališča izven ozemlja države članice v kateri je zaposlena.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločbo Evropske centralne banke z dne 15. avgusta 2007, v obliki sporočila predsednika Evropske centralne banke z dne 8. novembra 2007, da se tožeči stranki ne izplača izselitvenega dodatka, naj se razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva C-534/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 3. decembra 2008 – KLG Europe Eersel BV proti Reedereikontor Adolf Zeuner GmbH

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/33

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 3. decembra 2008 – KLG Europe Eersel BV proti Reedereikontor Adolf Zeuner GmbH
   (Zadeva C-534/08)
   (2009/C 44/54)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hoge Raad der Nederlanden
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: KLG Europe Eersel BV

      Tožena stranka: Reedereikontor Adolf Zeuner GmbH
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali pojem „med istima strankama“ iz člena 34(3), Uredbe št. 44/2001 (1) napotuje na pravila glede subjektivnega obsega učinka pravne odločbe zadevne države članice ali pa je njegov namen, da se subjektivni obseg učinka konkurirajočih si odločb opredeli natančneje in tako, kot samostojno izhaja iz uredbe?

               2)

               Če je treba na prvo vprašanje odgovoriti tako, da je namen pojma „isti stranki“ natančneje opredeliti subjektivni obseg učinka konkurirajočih si odločb in tako, kot samostojno izhaja iz uredbe, ali je treba

                           i)

                           pri razlagi tega pojma iz člena 34(3), Uredbe št. 44/2001 upoštevati razlago, ki jo je Sodišče v sodbi z dne 19. maja 1998 v zadevi Drouot (C-351/96, Recueil, str. I-3075) podalo glede pojma „med istima strankama“ v smislu člena 21 Bruseljske konvencije, sedaj člen 27 Uredbe št. 44/2001, in

                           ii)

                           družbo K-Line, ki je bila stranka v postopku v Rotterdamu in ne v Düsseldorfu, zaradi odstopa in pooblastila obravnavati kot „isto stranko“ kot družbo Zeuner, ki je bil stranka v postopku v Düsseldorfu, ne pa v Rotterdamu?

               3)

               Ali je treba – da bi bilo sklicevanje na zavrnitveni razlog iz člena 34(3) Uredbe št. 44/2001 uspešno –

                           i)

                           da je odločba, ki jo je izdala država članica, v kateri se zahteva priznanje, postala pravnomočna?

                           ii)

                           da je bila odločba, ki jo je izdala država članica, v kateri se zahteva priznanje, izdana pred vložitvijo predloga za izvršbo oziroma pred odobritvijo izvršbe?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 2001 L 12, str. 1).


title: Zadeva T-592/13: Tožba, vložena 11. novembra 2013 – Ratioparts-Ersatzteile proti UUNT – Norwood Industries (NORTHWOOD professional forest equipment)

text:
               25.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/29

         Tožba, vložena 11. novembra 2013 – Ratioparts-Ersatzteile proti UUNT – Norwood Industries (NORTHWOOD professional forest equipment)
   (Zadeva T-592/13)
   2014/C 24/52
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ratioparts-Ersatzteile-Vertriebs GmbH (Euskirchen, Nemčija) (zastopnik: M. Koch, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Norwood Industries (Kilworthy, Kanada)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo drugega odbora za pritožbe z dne 28. avgusta 2013 (zadeva R 356/2013-2) spremeni tako, da se ugovor B1771461 zavrne v celoti, in

               —

               vložnici ugovora naloži plačilo stroškov postopka z ugovorom, nasprotni stranki v postopku pred odborom za pritožbe pa plačilo stroškov pritožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „NORTHWOOD professional forest equipment“ za proizvode in storitve iz razredov 8, 9, 20, 25 in 35 – prijava znamke Skupnosti št. 9 412 776

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Norwood Industries

      Navajana znamka ali znak: besedna znamka Skupnosti „NORWOOD“ za proizvode iz razreda 7

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlog: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009.


title: Zadeva T-90/10: Tožba, vložena 19. februarja 2010 – Ferriere Nord proti Komisiji

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/60

         Tožba, vložena 19. februarja 2010 – Ferriere Nord proti Komisiji
   (Zadeva T-90/10)
   2010/C 113/92
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ferriere Nord SpA (Osoppo, Italija) (zastopnika: W. Viscardini in G. Donà, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

         Primarno
      , na podlagi člena 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije naj se za nično razglasi Odločba Evropske komisije z dne 30. septembra 2009 C(2009) 7492 konč. – kakor je bila spremenjena in dopolnjena z odločbo Evropske komisije z dne 8. decembra 2009 C(2009) 9912 konč., vročena 9. decembra 2009 – s katero je bilo tožeči stranki ob končanju postopka na podlagi člena 65 Pogodbe ESPJ (COMP/37.956 – Jeklo za armiranje betona, ponovno sprejetje) naloženo plačilo globe 3 570 000,00 EUR.

         Podredno
      , za delno nično naj se razglasi Odločba C(2009) 7492 konč. – kakor je bila spremenjena in dopolnjena z Odločbo C(2009) 9912 konč. – in posledično zmanjša globa.

         V vsakem primeru
      , Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožba je vložena zoper odločbo z dne 30. septembra 2009, kakor je bila spremenjena in dopolnjena z odločbo z dne 8. decembra 2009, s katero je Komisija na podlagi Uredbe (ES) 1/2003 (1) sankcionirala kršitev člena 65 ESPJ.
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim, ki so navedeni v drugih tožbah, vloženih zoper navedeno odločbo.
   Tožeča stranka med drugim navaja tožbene razloge:

               —

               nepristojnost Komisije za sankcioniranje kršitve Pogodbe ESPJ po prenehanju veljavnosti te pogodbe;

               —

               nevročitev novega „Obvestila o očitanih kršitvah“;

               —

               neizvedba novega zaslišanja pred pooblaščencem za zaslišanje;

               —

               časovno poznejše končno poročilo pooblaščenca za zaslišanje v primeru odločbe z dne 30. septembra 2009;

               —

               sprejetje odločbe z dne 30. septembra 2009 brez tam navedenih prilog.

         Podredno, tožeča stranka predlaga naj se za delno nično razglasi nevedena odločba iz več razlogov, med katerimi so:

               —

               napačna pravna presoja dejstev (glede trajanja njenega sodelovanja pri kartelu, navedenih očitkov, nizkih cen, cen „pribitka na dimenzijo“ in glede omejitve proizvodnje oziroma prodaje);

               —

               nesorazmernost globe glede na obseg in trajanje kartela;

               —

               neupoštevanje olajševalnih okoliščin;

               —

               napačna uporaba meril, določenih v „Obvestilu Komisije z dne 18. julija 1996 o nenaložitvi oziroma zmanjšanju globe v primerih kartela“.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, 4.1.2003, str. 1; posebna izdaja v slovenščini: poglavje 8, zvezek 2, str. 205).


title: Zadeva T-477/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 3. septembra 2008 – Cofra proti Komisiji ( Ničnostna tožba – Dostop do dokumentov – Odprava odločbe o zavrnitvi dostopa – Razkritje dokumentov v nasprotju z izrecno voljo njihovega avtorja – Ustavitev postopka )

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/26

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 3. septembra 2008 – Cofra proti Komisiji
   (Zadeva T-477/07) (1)

   („Ničnostna tožba - Dostop do dokumentov - Odprava odločbe o zavrnitvi dostopa - Razkritje dokumentov v nasprotju z izrecno voljo njihovega avtorja - Ustavitev postopka“)
   (2008/C 272/50)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Cofra srl (Bari, Italija) (zastopnik: A. Calabrese, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: P. Costa de Oliveira in G. Conte, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 17. oktobra 2007, s katero je bil tožeči stranki zavrnjen dostop do nekaterih dokumentov, ki so jih italijanski organi posredovali Komisiji v okviru postopkov glede shem državnih pomoči.
   Izrek

               1)

               Tožbeni postopek se ustavi.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 64, 8.3.2008.


title: Zadeva T-285/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2011 – Gooré proti Svetu ( „Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Slonokoščeni obali — Črtanje s seznama zadevnih oseb — Ničnostna tožba — Ustavitev postopka — Odškodninska tožba — Tožba, ki je očitno brez pravne podlage“ )

text:
               18.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 49/24

         Sklep Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2011 – Gooré proti Svetu
   (Zadeva T-285/11) (1)

   (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Slonokoščeni obali - Črtanje s seznama zadevnih oseb - Ničnostna tožba - Ustavitev postopka - Odškodninska tožba - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)
   2012/C 49/44
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Charles Kader Gooré (Abidjan, Slonokoščena obala) (zastopnik: F. Meynot, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: B. Driessen, G. Étienne in M. Chavrier, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (EU) št. 330/2011 z dne 6. aprila 2011 o spremembi Uredbe (ES) št. 560/2005 o uvedbi določenih posebnih omejevalnih ukrepov zoper nekatere osebe in subjekte glede na razmere v Slonokoščeni obali (UL L 93, str. 10) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, in odškodninski zahtevek.

      Izrek

               1.

               Ni več treba odločati o predlogu za razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (EU) št. 330/2011 z dne 6. aprila 2011 o spremembi Uredbe (ES) št. 560/2005 o uvedbi določenih posebnih omejevalnih ukrepov zoper nekatere osebe in subjekte glede na razmere v Slonokoščeni obali.

               2.

               Odškodninski zahtevek se zavrne.

               3.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

               4.

               O predlogu za intervencijo Komisije ni treba odločiti.

      (1)  UL C 238, 13.8.2011.


title: Zadeva C-165/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena dne 8. aprila 2005

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/20

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena dne 8. aprila 2005
   (Zadeva C-165/05)
   (2005/C 132/38)
   Jezik postopka: francoščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa Gérard Rozet, zastopnik, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 8. aprila 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da v svoji zakonodaji državljanom tretjih držav, ki so poročeni z delavci migranti iz Evropske Unije, nalaga pridobitev delovnega dovoljenje in da svoje zakonodaje ni uskladilo s pravom Skupnosti, ni izpolnilo obveznosti iz člena 11 Uredbe Sveta št. 1612/68 (EGS) z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti (1).

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Člen 11 Uredbe št. 1612/68 določa, da imajo, kadar državljan države članice opravlja delo kot zaposlena ali samozaposlena oseba v drugi državi članici, njegov zakonec in njuni otroci, ki so mlajši od 21 let ali jih delavec vzdržuje, pravico, da opravljajo delo kot zaposlene osebe na ozemlju te države, tudi če niso državljani nobene države članice.
   Pravica delavca je brezpogojna in pomeni, da od zakonca ali drugega družinskega člana, ki je državljan tretje države, ni mogoče zahtevati, da zaprosi za delovno dovoljenje ali ga pridobi zato, da lahko opravlja delo kot zaposlena oseba, ker naj bi imelo to za posledico, da bi bila ta pravica odvisna od predhodnega dodatnega pogoja, ki naj bi bil v nasprotju z izrecnimi določbami zgoraj navedenega člena 11.
   Luksemburškim državljanom ni treba imeti delovnega dovoljenje za to, da lahko imajo dostop do zaposlitve v Velikem vojvodstvu. Zato je naložitev take obveznosti državljanom tretjih držav, ki so poročeni z delavci migranti iz Evropske Unije, v nasprotju s členom 3 Uredbe št. 1612/68.
   Nacionalni zakonski okvir ne sme puščati nobenega dvoma ali nejasnosti, ne samo glede vsebine nacionalne ureditve, ki se uporabi, ampak tudi glede formalne vrednosti te ureditve.
   Nezdružljivost nacionalne zakonodaje z določbami Pogodbe, tudi s tistimi, ki so neposredno uporabne, je mogoče dokončno odpraviti samo z notranjimi določbami, ki so po naravi zavezujoče in imajo enak pravni status, kot tiste, ki jih je treba spremeniti.

      (1)  UL L 257, 19.10.1968, str. 2.


title: Zadeva T-36/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2015 – Japan Airlines/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Evropski trg zračnega tovornega prevoza — Sporazumi in usklajena ravnanja v zvezi z več sestavnimi deli cen za storitve zračnega tovornega prevoza (uvedba dodatnih taks za gorivo in varnost, neplačilo provizije od dodatnih taks) — Člen 101 PDEU, člen 53 Sporazuma EGP in člen 8 Sporazuma med Skupnostjo in Švico o letalskem prometu — Obveznost obrazložitve)

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/31

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2015 – Japan Airlines/Komisija
   (Zadeva T-36/11) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg zračnega tovornega prevoza - Sporazumi in usklajena ravnanja v zvezi z več sestavnimi deli cen za storitve zračnega tovornega prevoza (uvedba dodatnih taks za gorivo in varnost, neplačilo provizije od dodatnih taks) - Člen 101 PDEU, člen 53 Sporazuma EGP in člen 8 Sporazuma med Skupnostjo in Švico o letalskem prometu - Obveznost obrazložitve))
   (2016/C 048/35)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Japan Airlines Co. Ltd, prej Japan Airlines International Co. Ltd (Tokio, Japonska) (zastopniki: J.-F. Bellis, K. Van Hove, odvetnika, in R. Burton, solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva N. von Lingen in S. Noë, nato S. Noë in J. Bourke in na koncu A. Dawes, agenti, skupaj z J. Holmesom, barrister)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2010) 7694 final z dne 9. novembra 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU, člena 53 Sporazuma EGP in člena 8 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o letalskem prometu (zadeva COMP/39258 – Zračni tovorni prevoz) in podredno za znižanje zneska globe, naložene tožeči stranki in Japan Airlines Corp.

      Izrek

               1.

               Sklep Komisije C(2010) 7694 final z dne 9. novembra 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU, člena 53 Sporazuma EGP in člena 8 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o letalskem prometu (zadeva COMP/39258 – Zračni tovorni prevoz) se v delu, v katerem se nanaša na družbi Japan Airlines Co. Ltd in Japan Airlines Corp, razglasi za ničen.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov družbe Japan Airlines Co. Ltd.

      (1)  UL C 80, 12.3.2011.


title: Zadeva T-461/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. aprila 2011 – Visa Europe in Visa International Service proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg storitev v zvezi s pridobivanjem transakcij s plačilnimi karticami ali karticami z odloženim plačilom — Odločba, s katero je ugotovljena kršitev člena 81 ES — Omejitev konkurence — Potencialni konkurent — Globe — Olajševalne okoliščine — Razumni rok — Pravna varnost — Pravica do obrambe)

text:
               28.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 160/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. aprila 2011 – Visa Europe in Visa International Service proti Komisiji
   (Zadeva T-461/07) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg storitev v zvezi s pridobivanjem transakcij s plačilnimi karticami ali karticami z odloženim plačilom - Odločba, s katero je ugotovljena kršitev člena 81 ES - Omejitev konkurence - Potencialni konkurent - Globe - Olajševalne okoliščine - Razumni rok - Pravna varnost - Pravica do obrambe)
   2011/C 160/18
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Visa Europe Ltd (London, Združeno kraljestvo) in Visa International Service (Wilmington, Delaware, Združene države Amerike) (zastopniki: sprva S. Morris, QC, H. Davies in A. Howard, barristers, V. Davies in H. Masters, solicitors, nato S. Morris in P. Scott, solicitor, A. Howard, V. Davies in C. Thomas, solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva F. Arbault, N. Khan in V. Bottka, nato N. Khan in V. Bottka)

      Predmet

   Primarno, predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2007) 4471 konč. z dne 3. oktobra 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/D1/37.860 – Morgan Stanley/Visa International in Visa Europe) in, podredno, predlog za odpravo ali zmanjšanje globe, naložene tožečima strankama z navedeno odločbo.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Visa Europe Ltd in Visa International Service se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 51, 23.2.2008.


title: Zadeva T-78/09 P: Pritožba, ki jo je 25. februarja 2009 vložil Evropski parlament zoper sodbo Sodišča za uslužbence z dne 11. decembra 2008 v zadevi Collée proti Parlamentu, F-148/06

text:
               1.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/28

         Pritožba, ki jo je 25. februarja 2009 vložil Evropski parlament zoper sodbo Sodišča za uslužbence z dne 11. decembra 2008 v zadevi Collée proti Parlamentu, F-148/06
   (Zadeva T-78/09 P)
   2009/C 102/42
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropski parlament (zastopnika: C. Burgos in A. Lukošiūtė, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: Laurent Collée (Luxembourg, Luksemburg)

      Predlogi pritožnice:

               —

               Izpodbijana sodba Sodišča za uslužbence naj se v celoti razveljavi;

               —

               dokončno naj se odloči o sporu in tožba, ki jo je vložil L. Collée, naj se zavrne kot neutemeljena;

               —

               o stroških naj se odloči v skladu s predpisi.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Parlament s to pritožbo predlaga razveljavitev sodbe Sodišča za uslužbence z dne 11. decembra 2008 v zadevi Collée proti Parlamentu, F-148/06, s katero je Sodišče za uslužbence razglasilo za nično odločbo Parlamenta, s katero sta bili L. Colléeju dodeljeni dve točki za delovno uspešnost v napredovalnem obdobju 2004.
   Parlament v utemeljitev pritožbe navaja štiri pritožbene razloge:

               —

               izkrivljanje dejstev in dokazov, saj je Sodišče za uslužbence menilo, da L. Collée ni prejel tretje točke za delovno uspešnost samo zato, ker ni bil bolj uspešen od uradnikov, ki so prejeli tri točke, medtem ko je bilo s primerjalno oceno uspešnosti za odločitev o upravni pritožbi L. Colléeja, ugotovljeno, da njegovo ocenjevalno poročilo ni bilo primerljivo z ocenjevalnim poročilom uradnikov, ki so prejeli tri točke;

               —

               nezadostna obrazložitev, saj Sodišče za uslužbence ni pojasnilo, zakaj se je odmaknilo od predhodne sodne prakse, ter protislovje v obrazložitvi, prvič, v točkah 42 in 46 v povezavi s točko 18 izpodbijane sodbe in, drugič, v točkah 43 in 46 v povezavi s točkama 44 in 45 navedene sodbe;

               —

               kršitev člena 45 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske skupnosti in s tem povezane sodne prakse, saj naj zahteva po večji uspešnosti, ki jo je Parlament uporabil za dodelitev tretje točke, ne bi bila v nasprotju s členom 45 Kadrovskih predpisov; tako bi moral biti uradnik pred zadnjim uradnikom v padajočem vrstnem redu delovne uspešnosti, ki je prejel tri točke;

               —

               kršitev načela enakega obravnavanja, ker se je Parlamentu očitalo, da je to načelo kršil, čeprav naj L. Collée ne bi bil v položaju, ki je primerljiv s tistim, v katerem so bili uradniki, ki so prejeli tri točke za delovno uspešnost.


title: Zadeva T-440/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 4. junija 2012 – Azienda Agricola Bracesco proti Komisiji (Nepogodbena odgovornost — Kmetijstvo — Ptičja gripa — Izredni ukrepi za podporo trgu z jajci in perutnino — Nevključitev prepelic med vrste perutnine, ki so upravičene do pomoči — Načelo enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije — Vzročna zveza — Pravno očitno neutemeljena tožba)

text:
               21.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/22

         Sklep Splošnega sodišča z dne 4. junija 2012 – Azienda Agricola Bracesco proti Komisiji
   (Zadeva T-440/09) (1)

   (Nepogodbena odgovornost - Kmetijstvo - Ptičja gripa - Izredni ukrepi za podporo trgu z jajci in perutnino - Nevključitev prepelic med vrste perutnine, ki so upravičene do pomoči - Načelo enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije - Vzročna zveza - Pravno očitno neutemeljena tožba)
   2012/C 217/47
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Azienda Agricola Bracesco Srl – in liquidazione (Orgiano, Italija) (zastopniki: F. Tosello, S. Rizzioli in C. Pauly, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Jimeno Fernández in D. Nardi, zastopnika)

      Predmet

   Odškodninska tožba za povrnitev škode, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi sprejetja Uredbe Komisije (ES) št. 1010/2006 z dne 3. julija 2006 o nekaterih izrednih ukrepih za podporo trgu z jajci in perutnino v nekaterih državah članicah (UL L 180, str. 3), ker ne določa takih ukrepov za rejce perutnine, ki se ukvarjajo s proizvodnjo in trženjem prepelic.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot očitno brez pravne podlage.

               2.

               Azienda Agricola Bracesco Sri – in liquidazione nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 312, 19.12.2009.


title: Zadeva C-167/11 P: Sklep Sodišča z dne 22. marca 2012 – Cantiere navale De Poli SpA proti Evropski komisiji (Pritožba — Člen 119 Poslovnika — Državne pomoči — Nezdružljivost s skupnim trgom — Sklep Komisije — Sprememba obstoječe pomoči — Uredba (ES) št. 794/2004 — Uredba (ES) št. 1177/2002 — Začasni obrambni mehanizem za ladjedelništvo)

text:
               30.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/7

         Sklep Sodišča z dne 22. marca 2012 – Cantiere navale De Poli SpA proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-167/11 P) (1)

   (Pritožba - Člen 119 Poslovnika - Državne pomoči - Nezdružljivost s skupnim trgom - Sklep Komisije - Sprememba obstoječe pomoči - Uredba (ES) št. 794/2004 - Uredba (ES) št. 1177/2002 - Začasni obrambni mehanizem za ladjedelništvo)
   2012/C 194/10
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožnik: Cantiere navale De Poli SpA (zastopnika: A. Abate in A. Franchi, odvetnika)

      Druga stranka: Evropska komisija (zastopnika: V. Di Bucci in C. Urraca Caviedes, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožečih strank: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, zastopnik, P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 3. februarja 2011 v zadevi Cantieri navale Dim Poli proti Komisiji (T-584/08), s katero je Splošno sodišče zavrnilo ničnostno tožbo zoper odločbo Komisije 2010/38/ES z dne 21. oktobra 2009 v zvezi z državno pomočjo C-20/08 (ex N 62/08), ki jo Italija namerava izvesti v skladu s spremenjeno shemo N 59/04 o začasnem obrambnem mehanizmu za ladjedelništvo (UL 2010, L 17, str. 50)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Cantiere navale De Poli SpA se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Italijanska republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 173, 11.6.2011.


title: Zadeva C-539/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 4. decembra 2008 – Staatssecretaris van Financiën proti Fiscale eenheid Facet BV/Facet Trading BV

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/35

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 4. decembra 2008 – Staatssecretaris van Financiën proti Fiscale eenheid Facet BV/Facet Trading BV
   (Zadeva C-539/08)
   (2009/C 44/57)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Error! Reference source not found.
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Staatssecretaris van Financiën

      Tožena stranka: Fiscale eenheid Facet BV / Facet Trading BV
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je treba člena 17(2) in (3) ter 28b(A)(2) Šeste direktive (1) razlagati tako, da ima, če se na podlagi prvega pododstavka zadnjenavedene določbe kot kraj pridobitve znotraj Skupnosti šteje ozemlje države članice, ki je izdala identifikacijsko številko za DDV, pod katero oseba, ki pridobiva blago, opravi pridobitev, ta pridobitelj pravico do neposrednega odbitka DDV, ki ga tako dolguje tej državi članici?

      (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) (UL L 145, str. 1).


title: Zadeva T-517/09: Tožba, vložena 21. decembra 2009 – Alstom proti Komisiji

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/40

         Tožba, vložena 21. decembra 2009 – Alstom proti Komisiji
   (Zadeva T-517/09)
   2010/C 51/76
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Alstom (Levallois Perret, Francija) (zastopnika: J. Derenne in A. Müller-Rappard, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije z dne 7. oktobra 2009 v zadevi COMP/F/39.129 – Energetski transformatorji, naj se razglasi za nično;

               —

               odločba računovodje Komisije z dne 10. decembra 2009 naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Družba Alstom s to tožbo predlaga na eni strani, razglasitev ničnosti Odločbe C(2009) 7601 konč. – Energetski transformatorji, ki jo je Komisija sprejela 7. oktobra 2009 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES (zdaj člen 101 PDEU) in člena 53 EGP glede omejevalnega sporazuma na evropskem trgu energetskih transformatorjev in, na drugi strani, razglasitev ničnosti odločbe računovodje Komisije z dne 10. decembra 2009 o zavrnitvi predloga družbe Alstom za zagotovitev finančne garancije za čas trajanja postopka s to tožbo.
   Tožeča stranka svoj predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 7. oktobra 2009 opira na tri tožbene razloge, ki se nanašajo na:

               —

               kršitev upoštevnih pravnih pravil o solidarnosti, ker je Komisija za isto kršitev ugotovila solidarno odgovornost dveh podjetij, ki ju posamično in neodvisno ne bi mogla šteti za neposredno in formalno odgovorni za kršitev;

               —

               kršitev člena 296 PDEU, ker naj bi bila izpodbijana odločba:

                           —

                           pomanjkljivo obrazložena glede obstoja prizadetosti trgovine med državami članicami;

                           —

                           neobrazložena glede trditve Komisije, da družba Alstom ni ovrgla domneve o odgovornosti matične družbe za ravnanja hčerinske družbe in ni dokazala samostojnosti hčerinske družbe;

                           —

                           kontradiktorno obrazložena glede skupne odgovornosti družb Alstom in Alstom T&D SA;

               —

               kršitev člena 101 PDEU v zvezi s pravili o odgovornosti matičnih družb za kršitve, ki jih storijo hčerinske družbe, ker se je Komisija oprla na sodno prakso, ki naj bi kršila pravo Evropske unije in se je torej ne sme upoštevati, saj je po sodni poti ustvarila neizpodbojno domnevo, ki ne temelji na samostojnosti ali obnašanju na trgu, temveč na gospodarskih, pravnih in organizacijskih vezeh, ki so na splošno značilne za vsako skupino družb.

         Tožeča stranka svoj predlog za razglasitev ničnosti odločbe računovodje Komisije z dne 10. decembra 2009 opira na te tožbene razloge, ki se nanašajo na:

               —

               neobstoj pravne podlage, ker odločba o zavrnitvi predloga za zagotovitev finančne garancije za čas trajanja postopka za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 7. oktobra 2009 naj ne bi bila pravno utemeljena ne s finančno uredbo Sveta št. 1605/2002 (1) ne z izvedbeno uredbo Komisije št. 2342/2002, ki je bila spremenjena z Uredbo št. 1248/2006 (2);

               —

               kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj, ker naj bi odločba računovodje kršila upravičena pričakovanja, nastala na podlagi prejšnje prakse Komisije;

               —

               kršitev načela enakosti, ker naj bi bila družba Alstom z novim pristopom računovodje Komisije brez predhodne objave in brez prehodnih ukrepov postavljena v neenak položaj v primerjavi z drugimi dolžniki za plačilo globe, ki so pred spremembo tega pristopa lahko zagotovili finančno garancijo;

               —

               kršitev obveznosti do javnega popravka napačne razlage, če bi Splošno sodišče odločilo, da praksa Komisije v preteklosti ni bila v skladu z veljavnimi finančnimi predpisi.

      (1)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 248, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (ES, Euratom) št. 1248/2006 z dne 7. avgusta 2006 o spremembi Uredbe (ES, Euratom) št. 2342/2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 227, str. 3).


title: Zadeva C-224/10: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. oktobra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Baden-Baden – Nemčija) – kazenski postopek zoper Lea Apelta (Direktiva 91/439/EGS — Vzajemno priznavanje vozniških dovoljenj — Odvzem nacionalnega vozniškega dovoljenja, ki ga je izdala država članica prebivališča, in izdaja vozniškega dovoljenja kategorij B in D s strani druge države članice — Zavrnitev priznanja s strani države članice prebivališča — Obveznost imeti veljavno vozniško dovoljenje kategorije B ob izdaji vozniškega dovoljenja kategorije D)

text:
               3.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/6

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. oktobra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Baden-Baden – Nemčija) – kazenski postopek zoper Lea Apelta
   (Zadeva C-224/10) (1)

   (Direktiva 91/439/EGS - Vzajemno priznavanje vozniških dovoljenj - Odvzem nacionalnega vozniškega dovoljenja, ki ga je izdala država članica prebivališča, in izdaja vozniškega dovoljenja kategorij B in D s strani druge države članice - Zavrnitev priznanja s strani države članice prebivališča - Obveznost imeti veljavno vozniško dovoljenje kategorije B ob izdaji vozniškega dovoljenja kategorije D)
   2011/C 355/09
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Baden-Baden

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Leo Apelt

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Landgericht Baden-Baden – Razlaga členov 1, 5(1)(a) ter 8(2) in (4) Direktive Sveta z dne 29. julija 1991 o vozniških dovoljenjih (91/439/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 1, str. 317) in člena 11(4) Direktive 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vozniških dovoljenjih (UL L 403, str. 18) – Vozniško dovoljenje kategorije B, ki ga je izdala država članica državljanu druge države članice, preden mu je bilo odvzeto nacionalno vozniško dovoljenje, vendar po nastanku dejanskega stanja, ki je upravičevalo odvzetje – Razširitev tega vozniškega dovoljenja s strani države članice, ki je izdala vozniško dovoljenje, na kategorijo D, po izteku prepovedi za izdajo novega nacionalnega vozniškega dovoljenja – Možnost države članice prebivališča, da ne prizna veljavnosti tega dovoljenja, z obrazložitvijo, da ob izdaji vozniškega dovoljenja za kategorijo D ni obstajalo veljavno dovoljenje za kategorijo B.

      Izrek

   Členi 1(2), 5(1)(a), 7(1)(b) in 8(2) in (4) Direktive Sveta z dne 29. julija 1991 o vozniških dovoljenjih (91/439/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Komisije 2000/56/ES z dne 14. septembra 2000, ne nasprotujejo temu, da država članica gostiteljica zavrne priznanje vozniškega dovoljenja za kategoriji B in D, ki ga je izdala druga država članica, prvič, če je bilo imetniku navedenega vozniškega dovoljenja dovoljenje za vožnjo vozil kategorije B izdano ob neupoštevanju pogoja običajnega prebivališča in po tem, ko mu je policija prve države članice začasno odvzela vozniško dovoljenje, ki ga je izdala ta prva država članica, vendar pred sodnim odvzemom vozniškega dovoljenja v tej prvi državi članici, in, drugič, če je bilo imetniku navedenega vozniškega dovoljenja dovoljenje za vožnjo vozil kategorije D izdano po sprejetju ukrepa sodnega odvzema in po izteku prepovedi izdaje novega vozniškega dovoljenja.

      (1)  UL C 221, 14.8.2010.


title: Zadeva T-340/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 17. oktobra 2012 – Régie Networks in NRJ Global proti Komisiji (Odškodninska tožba — Državne pomoči — Zastaranje — Škoda, ki jo je treba povrniti — Tožba, ki je deloma očitno nedopustna in deloma očitno brez pravne podlage — Očitna nepristojnost)

text:
               1.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 373/6

         Sklep Splošnega sodišča z dne 17. oktobra 2012 – Régie Networks in NRJ Global proti Komisiji
   (Zadeva T-340/11) (1)

   (Odškodninska tožba - Državne pomoči - Zastaranje - Škoda, ki jo je treba povrniti - Tožba, ki je deloma očitno nedopustna in deloma očitno brez pravne podlage - Očitna nepristojnost)
   2012/C 373/10
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Régie Networks (Lyon, Francija) in NRJ Global (Pariz, Francija) (zastopnika: B. Geneste in C. Vannini, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Stromsky in S. Thomas, zastopnika)

      Predmet

   Odškodninska tožba, vložena na podlagi člena 340 PDEU, za povrnitev škode, ki naj bi jo utrpeli tožeči stranki, prvič, zaradi sprejetja domnevno nezakonite Odločbe Komisije z dne 10. novembra 1997 o državni pomoči N 679/97, in drugič, zaradi domnevne kršitve načela dobrega upravljanja, ker naj Komisija ne bi odpravila škodljivih učinkov te odločbe.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbama Régie Networks in NRJ Global se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 282, 24.9.2011.


title: Zadeva F-6/11: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 28. septembra 2011 – M proti EMA (Javni uslužbenci — Odškodninska tožba — Očitno nedopustna tožba)

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/40

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 28. septembra 2011 – M proti EMA
   (Zadeva F-6/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Odškodninska tožba - Očitno nedopustna tožba)
   2011/C 340/82
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: M (Broxbourne, Združeno kraljestvo) (zastopnika: C. Thomann, barrister, in I. Khawaja, solicitor)

      Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila (zastopnika: V. Salvatore in N. Rampal Olmedo, zastopnika)

      Predmet

   Odškodninska tožba za povračilo škode, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi nesreče na delovnem mestu, ki naj bi se zgodila, ker je agencija kršila svoje obveznosti v zvezi z varovanjem varnosti in zdravja delavcev pri delu, ki izhajajo iz evropske in britanske zakonodaje.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne kot očitno nedopustna.

               2.

               M se naloži plačilo vseh stroškov.

      (1)  UL C 148, 5.6.2010, str. 37.


title: Zadeva C-131/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 21. marca 2014 – Malvino Cervati, Società Malvi Sas di Cervati Malvino proti Agenzia delle Dogane, Agenzia delle Dogane – Ufficio delle Dogane di Livorno

text:
               24.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 21. marca 2014 – Malvino Cervati, Società Malvi Sas di Cervati Malvino proti Agenzia delle Dogane, Agenzia delle Dogane – Ufficio delle Dogane di Livorno
   (Zadeva C-131/14)
   2014/C 194/13
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte suprema di cassazione

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Vlagatelj revizije: Malvino Cervati, Società Malvi Sas di Cervati Malvino

      Nasprotne stranke v revizijskem postopku: Agenzia delle Dogane, Agenzia delle Dogane – Ufficio delle Dogane di Livorno

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba uredbi št. 1047/2001 (1) in št. 2988/95 (2) razlagati tako, da je prepovedano ter da pomeni zlorabo pravice in goljufivo ravnanje, če gospodarski subjekt Skupnosti A (komanditna družba Malvi), ki nima uvoznega dovoljenja ali je izčrpal svojo tarifno kvoto in zato nabavi posamezne pošiljke blaga od drugega gospodarskega subjekta Skupnosti B (komanditna družba Tonini Roberto & C.), ki jih je sam nabavil od dobavitelja zunaj Skupnosti (družba z omejeno odgovornostjo Bananaservice), nato pa jih je prodal v tujino drugemu gospodarskemu subjektu Skupnosti C (družba L'Olivo Maria), ki je z izpolnitvijo zahtev pridobil dovoljenje v okviru kvote in jih brez prenosa svojega dovoljenja sprostil v prosti promet v Evropski skupnosti, nato pa jih je po ocarinjenju za ustrezno plačilo, ki je bilo nižje od posebne carinske stopnje za uvoze zunaj kvot, prodal istemu gospodarskemu subjektu B (komaditna družba Tonini Roberto & C.), ta pa jih je nazadnje prodal gospodarskemu subjektu A (komanditna družba MALVI)?

      (1)  Uredba Evropske komisije ES št. 1047/2001 z dne 30. maja 2001 o uvedbi sistema uvoznih dovoljenj in potrdil o poreklu in o določitvi pravil za upravljanje tarifnih kvot za česen, uvožen iz tretjih držav (UL, L 145, str. 35).

      (2)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1, str. 340).


title: Zadeva F-135/07: Tožba, vložena 30. oktobra 2007 – Smadja proti Komisiji

text:
               9.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/35

         Tožba, vložena 30. oktobra 2007 – Smadja proti Komisiji
   (Zadeva F-135/07)
   (2008/C 37/57)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Daniele Smadja (New Delhi, Indija) (Zastopnik: E. Boigelot, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije o imenovanju tožeče stranke, uradnika, ki je bil sprva razporejen v naziv A*15, plačilni razred 4, v delu, v katerem po njegovem ponovnem imenovanju na mesto direktorja Direkcije RELEX.B, po razglasitvi ničnosti prvega imenovanja, določa njegovo razporeditev v naziv A*15, plačilni razred 1. Zahtevek za povrnitev nematerialne in materialne škode.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasiti ničnost akta o imenovanju tožeče stranke z dne 21. decembra 2006, v delu v katerem jo kot direktorja razporeja v naziv A*15, plačilni razred 1, in določa za datum razporeditve v plačilni razred iz naslova delovne dobe 1. november 2005 po njenem ponovnem imenovanju 15. novembra 2005 na mesto direktorja Direkcije RELEX.B „Multilateralni odnosi in človekove pravice“, zaradi razglasitve ničnosti njenega prvega imenovanja na isto mesto s sodbo Sodišča prve stopnje z dne 29. septembra 2005 v zadevi Napoli Buzzanca proti Komisiji, T-218/02;

               —

               naložiti toženi stranki plačilo 25 000 eurov zaradi nematerialne in materialne škode in zaradi škodovanja karieri tožeče stranke;

               —

               naložiti tožeči stranki plačilo stroškov.


title: Zadeva C-331/09: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. aprila 2011 – Evropska komisija proti Republiki Poljski (Neizpolnitev obveznosti države — Državna pomoč — Pomoč, ki jo je Republika Poljska dodelila skupini Technologie Buczek — Odločba Komisije, s katero je bila ta pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in naložena zagotovitev njenega vračila — Neizvršitev v določenem roku)

text:
               18.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/4

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. aprila 2011 – Evropska komisija proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-331/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Državna pomoč - Pomoč, ki jo je Republika Poljska dodelila skupini Technologie Buczek - Odločba Komisije, s katero je bila ta pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in naložena zagotovitev njenega vračila - Neizvršitev v določenem roku)
   2011/C 179/05
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: K. Gross in A. Stobiecka-Kuik, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Poljska (zastopnica: M. Krasnodebska-Tomkiel, zastopnica)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje ali nesporočitev vseh ukrepov, potrebnih za izvršitev Odločbe Komisije z dne 23. oktobra 2007 o državni pomoči št. C 23/06 (ex NN 35/06) Poljske za proizvajalca jekla skupino Technologie Buczek [državna pomoč C(2007) 5087, UL L 116, str. 26], v predpisanem roku – Neobstoj takojšnje in učinkovite izvršitve navedene odločbe – Neobstoj absolutne nezmožnosti izvršitve

      Izrek

               1.

               Republika Poljska s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za zagotovitev izvršitve Odločbe Komisije z dne 23. oktobra 2007 o državni pomoči št. C 23/06 (ex NN 35/06) Poljske za proizvajalca jekla skupino Technologie Buczek (2008/344/ES), ni izpolnila obveznosti iz člena 249, četrti odstavek, ES in členov 3 in 4 navedene odločbe.

               2.

               Republiki Poljski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 312, 19.12.2009.


title: Zadeva C-318/06: Tožba, vložena 20. julija 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/26

         Tožba, vložena 20. julija 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-318/06)
   (2006/C 212/44)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Enegren in G. Rozet, zastopnika)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg
   Predlogi tožeče stranke

               —

               ugotovi naj se, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2001/86/ES z dne 8. oktobra 2001 ki dopolnjuje Statut evropske delniške družbe glede vključevanja zaposlenih (1) oziroma s tem, da v vsakem primeru o njih ni obvestilo Komisije, ni izpolnilo obveznosti iz člena 14 te direktive;

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2001/86/ES se je iztekel 8. oktobra 2004.

      (1)  UL L 294, str. 22.


title: Zadeva T-67/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 10. julija 2008 – Elini proti UUNT – Rolex (Elini)

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/58

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 10. julija 2008 – Elini proti UUNT – Rolex (Elini)
   (Zadeva T-67/06) (1)

   (2008/C 223/103)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 96, 22.4.2006.


title: Zadeva F-23/10: Tožba, vložena 16. aprila 2010 – Allen proti Komisiji

text:
               19.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/58

      Tožba, vložena 16. aprila 2010 – Allen proti Komisiji
      (Zadeva F-23/10)
      (2010/C 161/93)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Finola Allen (Armação de Pera, Portugalska) (zastopnika: L. Levi in A. Blot, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predmet in opis spora

      Razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi predloga za priznanje hude bolezni.

         Predlogi tožeče stranke

      Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost odločbe z dne 30. junija 2009, s katero je bil zavrnjen njen predlog za priznanje hude bolezni, in po potrebi ničnost odločbe z dne 17. julija 2009;

                  —

                  po potrebi razglasi ničnost odločbe z dne 8. januarja 2010, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke;

                  —

                  posledično njene bolezni, navedene v predlogu z dne 19. maja, kakor je bil dopolnjen 2. julija 2009, prizna za hudo bolezen in ji prizna polno varstvo z učinkom od 1. julija 2009;

                  —

                  podredno, prizna zdravstveno zavarovanje do 10. julija 2009;

                  —

                  naloži plačilo odškodnine, ki je ex aequo et bono in začasno ocenjena na 1 EUR;

                  —

                  Evropski Komisiji naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva F-109/06: Tožba, vložena 15. septembra 2006 — Dittert proti Komisiji

text:
               18.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/47

         Tožba, vložena 15. septembra 2006 — Dittert proti Komisiji
   (Zadeva F-109/06)
   (2006/C 281/84)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Daniel Dittert (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnika: B. Cortese in C. Cortese, avvocati)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe Organa, pristojnega za imenovanja (OPI), s katero je bilo tožeči stranki dodeljeno nezadostno število prednostnih točk za napredovanje v napredovalnem obdobju 2005 in zato tožena stranka v okviru tega napredovalnega obdobja ni napredovala, kot je bila potrjena z Odločbo z dne 6. junija 2006, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke št. R/73/06;

               —

               naložitev plačila stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi uveljavlja en sam tožbeni razlog: izpodbijana odločba naj bi imela več hudih napak, ki izhajajo iz procesnih nepravilnosti ter kršitve načela dobrega upravljanja in dolžnosti skrbnega ravnanja.
   Po še vedno nepojasnjeni tehnični težavi generalni direktorat tožeče stranke pri dodelitvi prednostnih točk tožeči stranki za napredovalno obdobje 2005 ni upošteval njenega spisa. To neupoštevanje naj bi pomenilo procesno napako in kršitev načela dobrega upravljanja ter dolžnosti skrbnega ravnanja.
   Navedene nepravilnosti naj bi razveljavljale postopek napredovanja za leto 2005 glede tožeče stranke in kršile njene interese, ker naj bi ji OPI, ko je bila tehnična težava odkrita, dodelil manj prednostnih točk, kot so ji jih želeli dati njeni nadrejeni (v tem primeru generalni direktor GD konkurenca). Po mnenju tožeče stranke je GD konkurenca potrdil, da bi ji, če ne bi bilo tehnične težave, dodelil zadostno število prednostnih točk, da bi napredovala v naziv AD 9, in sicer 7 točk; isti GD naj bi sicer izrecno pozval Odbor za napredovanja A*, naj izboljša položaj tožeče stranke s tem, da ji dodeli to število točk. Odbor za napredovanja A* je kljub temu predlagal, naj se tožeči stranki dodeli samo 4 „pritožbene točke“, in OPI je ta predlog upošteval, tako da je tožeča stranka prejela nezadostno število za napredovanje v naziv AD 9 v obdobju 2005.
   Tožeča stranka zatrjuje, da naj bi sama poseganja Odbora za napredovanja A* in OPI namesto izboljšanja položaja, ki ga je ustvarila tehnična težava, povzročila procesne napake. Odbor za napredovanja A* naj bi tako kršil svoja pooblastila in pristojnosti s tem, ko je po odkritju tehnične težave predlagal dodelitev nižjega števila točk, kot so jih predlagali nadrejeni tožeče stranke. Poleg tega naj niti Odbor za napredovanja A* niti OPI ne bi opravila prave primerjalne ocene uspešnosti tožeče stranke.


title: Zadeva T-261/10 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 29. julija 2010 – Brinkmann proti Nemčiji (Začasna odredba — Očitna nepristojnost)

text:
               9.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/23

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 29. julija 2010 – Brinkmann proti Nemčiji
   (Zadeva T-261/10 R)
   (Začasna odredba - Očitna nepristojnost)
   2010/C 274/36
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Norbert Brinkmann (Rheine, Nemčija) (zastopnik: R. Wiegers, odvetnik)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Predmet

   Predlog za odlog uporabe členov 47 in 48a nemškega zveznega zakonika o notariatu (Bundesnotarordnung) v zvezi s predlagateljem.

      Izrek

               1.

               Predlog za sprejetje začasne odredbe se zavrže.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-432/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van beroep te Brussel (Belgija) 2. novembra 2009 – Airfield NV proti Agicoa Belgium BVBA

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van beroep te Brussel (Belgija) 2. novembra 2009 – Airfield NV proti Agicoa Belgium BVBA
   (Zadeva C-432/09)
   2010/C 24/44
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van beroep te Brussel

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Airfield NV

      Tožena stranka: Agicoa Belgium BVBA

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je v nasprotju z Direktivo 93/83, da se od ponudnika digitalne satelitske televizije zahteva, da pridobi soglasje imetnika pravice, če radiotelevizijski zavod signale kot nosilce programa bodisi po fiksni povezavi bodisi s kodiranim satelitskim signalom pošlje enemu od ponudnikov digitalne satelitske televizije, ki od njega ni odvisen in te signale kodira in jih pošlje na satelit prek z njim povezane družbe, nakar se ti signali s soglasjem radiotelevizijskega zavoda oddajajo kot del paketa televizijskih programov in so zato vezani na naročnike ponudnika satelitske televizije, ki lahko programe sočasno in nespremenjene spremljajo s kartico za dekodiranje, ki jo da na voljo ponudnik satelitske televizije?

               2.

               Ali je v nasprotju z Direktivo 93/83, da se od ponudnika digitalne satelitske televizije zahteva, da pridobi soglasje imetnika pravice, če radiotelevizijski zavod signale kot nosilce programa po navodilih enega od njega neodvisnih ponudnikov digitalne satelitske televizije pošlje na satelit, nakar se ti signali s soglasjem radiotelevizijskega zavoda oddajajo kot del paketa televizijskih programov in so zato vezani na naročnike ponudnika satelitske televizije, ki programe sočasno in nespremenjene spremljajo s kartico za dekodiranje, ki jo da na voljo ponudnik satelitske televizije?