title: Zadeva C-366/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italija) 2. avgusta 2007 – Abbott SpA proti Ministero della Salute in Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)

text:
               20.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italija) 2. avgusta 2007 – Abbott SpA proti Ministero della Salute in Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)
   (Zadeva C-366/07)
   (2007/C 247/18)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Abbott SpA

      Toženi stranki: Ministero della Salute in Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Po določbah členov 2 in 3 [Direktive 89/105/EGS (1)], ki urejajo razmerje med upravnimi organi države članice in farmacevtskimi podjetji – tako, da je določitev cene za zdravilo ali povišanje cene zdravila izvedeno na podlagi podatkov, ki jih zagotovijo [slednja], vendar le, če to odobrijo pristojni organi, torej na podlagi dialoga med podjetji samimi in organi, pristojnimi za nadzor nad izdatki za farmacevtske izdelke – je v členu 4(1) določena „zamrznitev cen vseh zdravil ali določenih kategorij zdravil“, ki je zamišljena kot splošen ukrep, da je treba vsaj enkrat na leto opraviti pregled, da se ugotovi, ali makroekonomske okoliščine upravičujejo nadaljevanje zamrznitve.
               Ta določba daje pristojnim organom rok 90 dni od začetka pregleda, v katerem morajo ti objaviti, kakšna bodo povišanja ali znižanja cen, če sploh.
               Ali se taka določba v delu, ki določa „znižanja cen, če sploh“, razlaga tako, da je poleg splošnega ukrepa zamrznitve cen vseh zdravil ali določenih kategorij zdravil dovoljen tudi drug splošen ukrep znižanja cen vseh zdravil ali določenih kategorij zdravil, ali se besede „znižanja cen, če sploh“ nanašajo izključno na zdravila, ki so že predmet zamrznitve cen?

               2.

               Ali se člen 4(1) v delu, kjer pristojnim organom države članice v primeru zamrznitve cen nalaga, da vsaj enkrat na leto opravijo pregled, da ugotovijo ali makroekonomske okoliščine upravičujejo nespremenjeno nadaljevanje zamrznitve, razlaga tako, da je mogoče tak ukrep, če je odgovor na prvo vprašanje, da je znižanje cen dovoljeno, uporabiti celo večkrat v enem samem letu in to ponavljati v več letih (od 2002 do 2010)?

               3.

               Ali je na podlagi zgoraj navedenega člena 4, če ga beremo v povezavi z uvodnimi izjavami, ki so usmerjene k prvotnemu cilju ukrepov, ki je „pospeševanje javnega zdravja z zagotavljanjem razpoložljivosti ustrezne preskrbe z zdravili po razumni ceni in preprečevanje odstopanj pri takšnih ukrepih, ki lahko ovirajo ali izkrivljajo promet z zdravili v Skupnosti“, dovoljeno sprejetje ukrepov, ki se sklicujejo bolj na ocenjeno ekonomsko vrednost izdatkov kot pa na določeno vrednost (vprašanje se nanaša na oba primera)?

               4.

               Ali se morajo zahteve, povezane s spoštovanjem zgornjih mej izdatkov za farmacevtske izdelke, za določitev katerih je pristojna vsaka država članica, nanašati izključno na izdatke za farmacevtske izdelke, ali imajo države članice diskrecijsko pravico, da upoštevajo tudi podatke v zvezi z drugimi izdatki za zdravstveno varstvo?

               5.

               Ali je treba načeli preglednosti in sodelovanja zadevnih podjetij pri ukrepih zamrznitve ali splošnega znižanja cen zdravil, ki izhajata iz Direktive, razlagati tako, da je vedno in za vsak primer treba določiti možnost odstopanja od cene, ki je določena, (člen 4(2) Direktive) in možnost konkretnega sodelovanja podjetja, ki zaprosi za odstopanje, pri čemer morajo posledično upravni organi obrazložiti morebitno zavrnitev?

      (1)  Direktiva Sveta 89/105/EGS z dne 21. decembra 1988 v zvezi s preglednostjo ukrepov, ki urejajo določanje cen zdravil za človeško uporabo in njihovo vključitev v področje nacionalnih sistemov zdravstvenega zavarovanja (UL L 40, str. 8).


title: Zadeva T-164/17: Tožba, vložena 14. marca 2017 – Apple and Pear Australia in Star Fruits Diffusion/EUIPO – Pink Lady America (WILD PINK)

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/55

         Tožba, vložena 14. marca 2017 – Apple and Pear Australia in Star Fruits Diffusion/EUIPO – Pink Lady America (WILD PINK)
   (Zadeva T-164/17)
   (2017/C 144/75)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Apple and Pear Australia Ltd (Victoria, Avstralija), Star Fruits Diffusion (Caderousse, Francija) (zastopnika: T. de Haan in P. Péters, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Pink Lady America (Yakima, Washington, Združene države)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka EU „WILD PINK“ – Prijava št. 11 701 216

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 9. januarja 2017 v zadevi R 87/2015-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO in intervenientki naloži plačilo stroškov, vključno s tistimi, ki so tožečima strankama nastali pred četrtim odborom za pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 76(1) Uredbe št. 207/2009 in pravice do obrambe;

               —

               Kršitev člena 75 Uredbe št. 207/2009 in člena 296 PDEU;

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) in/ali člena 8(5) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-153/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 10. decembra 2013 – Et Solar Industry in drugi proti Komisiji

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/44

         Sklep Splošnega sodišča z dne 10. decembra 2013 – Et Solar Industry in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-153/13) (1)

   2014/C 45/80
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 123, 27.4.2013.


title: Zadeva C-33/14 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. septembra 2015 – Mory SA, v stečaju, Mory Team, v stečaju, Superga Invest/Evropska komisija (Pritožba — Državne pomoči — Ničnostna tožba — Člen 263 PDEU — Dopustnost — Nezakonite in nezdružljive pomoči — Obveznost zagotovitve vračila — Sklep Evropske komisije, da se obveznost zagotovitve vračila ne razširi na prevzemnika upravičenca do pomoči — Pravni interes — Odškodninska tožba in tožba za zagotovitev vračila pomoči pred nacionalnimi sodišči — Procesno upravičenje — Tožeča stranka, na katero se akt posamično ne nanaša)

text:
               9.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/7

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. septembra 2015 – Mory SA, v stečaju, Mory Team, v stečaju, Superga Invest/Evropska komisija
   (Zadeva C-33/14 P) (1)

   ((Pritožba - Državne pomoči - Ničnostna tožba - Člen 263 PDEU - Dopustnost - Nezakonite in nezdružljive pomoči - Obveznost zagotovitve vračila - Sklep Evropske komisije, da se obveznost zagotovitve vračila ne razširi na prevzemnika upravičenca do pomoči - Pravni interes - Odškodninska tožba in tožba za zagotovitev vračila pomoči pred nacionalnimi sodišči - Procesno upravičenje - Tožeča stranka, na katero se akt posamično ne nanaša))
   (2015/C 371/09)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnice: Mory SA, v stečaju, Mory Team, v stečaju, Superga Invest (zastopnika: B. Vatier in F. Loubières, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: T. Maxian Rusche in B. Stromsky, agenta)

      Izrek

               1.

               Sklep Splošnega sodišča Evropske unije v zadevi Mory in drugi/Komisija (T 545/12, EU:T:2013:607) se razveljavi.

               2.

               Ničnostna tožba, ki so jo zoper sklep Komisije C(2012) 2401 final z dne 4. aprila 2012 o prevzemu sredstev skupine Sernam v okviru postopka njene prisilne poravnave vložile družbe Mory SA, Mory Team in Superga Invest, se zavrže kot nedopustna.

               3.

               Družbe Mory SA, Mory Team, Superga Invest in Evropska komisija nosijo svoje stroške tako v zvezi s postopkom na prvi stopnji kot v zvezi s pritožbenim postopkom.

      (1)  UL C 102, 7.4.2014.


title: Zadeva T-450/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. novembra 2014 – Simba Toys/UUNT – Seven Towns (oblika kocke z mrežasto strukturo ploskev) („Znamka Skupnosti – Postopek za ugotovitev ničnosti – Tridimenzionalna znamka Skupnosti – Kocka z mrežasto strukturo ploskev – Absolutni razlogi za zavrnitev – Člen 76(1), prvi stavek, Uredbe (ES) št. 207/2009 – Neobstoj znaka, ki je sestavljen izključno iz oblike proizvoda, ki je potrebna za doseganje tehničnega učinka – Člen 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94 (postal člen 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 207/2009) – Neobstoj znaka, ki je sestavljen izključno iz oblike, ki jo zahteva sama narava proizvoda – Člen 7(1)(e)(i) Uredbe št. 40/94 (postal člen 7(1)(e)(i) Uredbe št. 207/2009) – Neobstoj znaka, ki je sestavljen izključno iz oblike, ki proizvodu daje bistveno vrednost – Člen 7(1)(e)(iii) Uredbe št. 40/94 (postal člen 7(1)(e)(iii) Uredbe št. 207/2009) – Razlikovalni učinek – Člen 7(1)(b) Uredbe št. 40/94 (postal člen 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009) – Neobstoj opisnosti – Člen 7(1)(c) Uredbe št. 40/94 (postal člen 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009) – Razlikovalni učinek, pridobljen z uporabo – Člen 7(3) Uredbe št. 40/94 (postal člen 7(3) Uredbe št. 207/2009) – Obveznost obrazložitve – Člen 75, prvi stavek, Uredbe št. 207/2009“)

text:
               19.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/26

      Sodba Splošnega sodišča z dne 25. novembra 2014 – Simba Toys/UUNT – Seven Towns (oblika kocke z mrežasto strukturo ploskev)
      (Zadeva T-450/09) (1)

      („Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Tridimenzionalna znamka Skupnosti - Kocka z mrežasto strukturo ploskev - Absolutni razlogi za zavrnitev - Člen 76(1), prvi stavek, Uredbe (ES) št. 207/2009 - Neobstoj znaka, ki je sestavljen izključno iz oblike proizvoda, ki je potrebna za doseganje tehničnega učinka - Člen 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94 (postal člen 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 207/2009) - Neobstoj znaka, ki je sestavljen izključno iz oblike, ki jo zahteva sama narava proizvoda - Člen 7(1)(e)(i) Uredbe št. 40/94 (postal člen 7(1)(e)(i) Uredbe št. 207/2009) - Neobstoj znaka, ki je sestavljen izključno iz oblike, ki proizvodu daje bistveno vrednost - Člen 7(1)(e)(iii) Uredbe št. 40/94 (postal člen 7(1)(e)(iii) Uredbe št. 207/2009) - Razlikovalni učinek - Člen 7(1)(b) Uredbe št. 40/94 (postal člen 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009) - Neobstoj opisnosti - Člen 7(1)(c) Uredbe št. 40/94 (postal člen 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009) - Razlikovalni učinek, pridobljen z uporabo - Člen 7(3) Uredbe št. 40/94 (postal člen 7(3) Uredbe št. 207/2009) - Obveznost obrazložitve - Člen 75, prvi stavek, Uredbe št. 207/2009“)
      (2015/C 016/42)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Simba Toys GmbH & Co. KG (Fürth, Nemčija) (zastopnik: O. Ruhl, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Botis, zastopnik)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Seven Towns Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopniki: sprva M. Edenborough, QC, in B. Cookson, solicitor, nato K. Szamosi in M. Borbás, odvetnika)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora UUNT za pritožbe z dne 1. septembra 2009 (zadeva R 1526/2008 2) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbo Simba Toys GmbH & Co. KG in družbo Seven Towns Ltd.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Simba Toys GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 11, 16.1.2010.


title: Zadeva C-155/15: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 7. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen – Švedska) – George Karim/Migrationsverket (Predhodno odločanje — Uredba (EU) št. 604/2013 — Določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za azil, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države — Člen 18 — Ponovni sprejem prosilca za azil, čigar prošnja se obravnava — Člen 19 — Prenehanje obveznosti — Najmanj trimesečna odsotnost z ozemlja držav članic — Nov postopek določanja odgovorne države članice — Člen 27 — Pravno sredstvo — Obseg sodnega nadzora)

text:
               16.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/14

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 7. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen – Švedska) – George Karim/Migrationsverket
   (Zadeva C-155/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Uredba (EU) št. 604/2013 - Določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za azil, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države - Člen 18 - Ponovni sprejem prosilca za azil, čigar prošnja se obravnava - Člen 19 - Prenehanje obveznosti - Najmanj trimesečna odsotnost z ozemlja držav članic - Nov postopek določanja odgovorne države članice - Člen 27 - Pravno sredstvo - Obseg sodnega nadzora))
   (2016/C 296/18)
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: George Karim

      Tožena stranka: Migrationsverket

      Izrek

               1.

               Člen 19(2) Uredbe (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva je treba razlagati tako, da se ta določba, zlasti njen drugi pododstavek, uporablja za državljana tretje države, ki po vložitvi prve prošnje za azil v državi članici predloži dokaz, da je pred vložitvijo nove prošnje za azil v drugi državi članici zapustil ozemlje držav članic za najmanj tri mesece.

               2.

               Člen 27(1) Uredbe št. 604/2013 v povezavi z njeno uvodno izjavo 19 je treba razlagati tako, da se v položaju, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, prosilec za azil v okviru pritožbe zoper odločbo o premestitvi, sprejeto v zvezi z njim, lahko sklicuje na kršitev pravila iz člena 19(2), drugi pododstavek, te uredbe.

      (1)  UL C 198, 15.6.2015.


title: Zadeva C-568/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Nürtingen (Nemčija) 10. septembra 2016 – kazenski postopek zoper Faiza Rasoola

text:
               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Nürtingen (Nemčija) 10. septembra 2016 – kazenski postopek zoper Faiza Rasoola
   (Zadeva C-568/16)
   (2017/C 022/21)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Nürtingen

      Stranke v postopku v glavni stvari

   Faiz Rasool, Rasool Entertainment GmbH, Staatsanwaltschaft Stuttgart

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 3, točka (o), Direktive o plačilnih storitvah na notranjem trgu (Direktiva 2007/64/ES) (1) razlagati tako, da omogočanje dviga gotovine v igralnem salonu z državno koncesijo na gotovinskem terminalu, ki je hkrati tudi avtomat za menjavo denarja, z uporabo EC kartice in številke PIN, pri čemer bančno in tehnično izvedbo storitve zagotavlja zunanji izvajalec („omrežni operater“) in stranka izplačilo prejme šele, ko omrežni operater po predhodni preveritvi kritja na računu pošlje kodo za odobritev na terminal, medtem ko upravljavec igralnega salona večfunkcionalen avtomat za menjavo denarja zgolj polni, in ki od banke, ki vodi račun stranke, ki dviguje denar, prejme dobropis v višini dvignjenega zneska, pomeni dejavnost v smislu člena 3, točka (o), Direktive, za katero ni treba pridobiti dovoljenja?

               2.

               Če dejavnost, ki je opisana v okviru prvega vprašanja, ni dejavnost v smislu člena 3, točka (o):
               Ali je treba člen 3, točka (e), Direktive 2007/64/ES razlagati tako, da omogočanje dviga gotovine z vnosom številke PIN, kot je opisana v okviru prvega vprašanja, pomeni dejavnost v smislu te določbe, če se hkrati z dvigom gotovine izda dobropis v višini 20 EUR, ki se lahko unovči v igralnem salonu za uporabo kovancev v igralnem avtomatu pod nadzorom salona?

         Če se dejavnost, kot je opisana v okviru prvega in drugega vprašanja, ne šteje za dejavnost iz člena 3, točki (o) in/ali (e), za kateri se ta direktiva ne uporablja:

               3a.

               Ali je treba točko 2 Priloge k Direktivi 2007/64/ES razlagati tako, da dejavnost upravljavca igralnega salona, kot je opisana v okviru prvega in drugega vprašanja, pomeni plačilno storitev, za katero je treba pridobiti dovoljenje, čeprav upravljavec igralnega salona ne vodi računa stranke, ki dviguje denar?

               3b.

               Ali je treba člen 4, točka 3, Direktive 2007/64 razlagati tako, da dejavnost upravljavca igralnega salona, kot je opisana v okviru prvega in drugega vprašanja, pomeni plačilno storitev v smislu te določbe, če upravljavec igralnega salona to storitev zagotavlja brezplačno?

         Če bo Sodišče zgoraj opisano dejavnost štelo za plačilno storitev, za katero je treba pridobiti dovoljenje:

               4.

               Ali je treba pravo Unije in Direktivo o plačilnih storitvah na notranjem trgu razlagati tako, da nasprotujeta kazenski sankciji upravljanja EC gotovinskega terminala v primeru, kakršen je obravnavani, če najdemo istovrstne EC terminale v številnih igralnih salonih, ki imajo državno koncesijo, pa tudi v igralnicah, ki imajo državno koncesijo, s katerimi delno tudi upravlja država, ki delujejo brez dovoljenja, pristojni organ za izdajo dovoljenj in izvajanje nadzora pa temu ne nasprotuje?

         Če je tudi odgovor na četrto vprašanje nikalen:

               5.

               Ali je treba Direktivo o plačilnih storitvah in načeli prava Unije pravne varnosti in jasnosti prava ter člen 17 Listine razlagati tako, da v primeru, kakršni je obravnavani, nasprotujejo upravni in sodni praksi, po kateri državni blagajni pripadajo tisti denarni zneski („denarna kazen“), ki jih upravljavec igralnega salona preko storitve omrežnega operaterja prejme od strank, ki so z EC kartico in številko PIN dvignile gotovino in/ali kupone za uporabo na igralnih avtomatih, čeprav vsi dobropisi ustrezajo samo tistim zneskom, ki so jih stranke prejele za gotovino in kupone za igre na avtomatih?

      (1)  Direktiva 2007/64/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o plačilnih storitvah na notranjem trgu in o spremembah direktiv 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES in 2006/48/ES ter o razveljavitvi Direktive 97/5/ES (UL L 319, str. 1).


title: Zadeva T-337/11: Tožba, vložena 24. junija 2011 – Italiana Calzature proti UUNT – Vicini (Giuseppe BY GIUSEPPE ZANOTTI)

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/38

         Tožba, vložena 24. junija 2011 – Italiana Calzature proti UUNT – Vicini (Giuseppe BY GIUSEPPE ZANOTTI)
   (Zadeva T-337/11)
   2011/C 252/86
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Società Italiana Calzature SpA (Milano, Italija) (zastopnika: A. Rapisardi in C. Ginevra, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Vicini SpA (San Mauro Pascoli, Italija)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe z dne 8. aprila 2011 v zvezi s postopkom št. R 0918/2010-2 naj se razveljavi in posledično naj se potrdi ukrep oddelka za ugovore z dne 30. aprila 2010, ki se nanaša na ugovor št. 992653

               —

               UUNT naj se naloži plačilo vseh stroške postopka

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: VICINI S.p.A.

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka z besednim elementom „BY GIUSEPPE ZANOTTI“ (zahteva za registracijo št. 992.653) za proizvode in storitve iz razredov 18 in 25

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: Prejšnja besedna znamka Skupnosti „ZANOTTI“ (št. 244.277) za proizvode iz razreda 25

      Odločba oddelka za ugovore: Delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev ugovora v celoti

      Navajani tožbeni razlogi: Napačna razlaga in uporaba člena 8(2)(b) Uredbe št. 207/2009 o znamki Skupnosti.


title: Zadeva T-308/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. decembra 2007 – Italija proti Komisiji ( Strukturni skladi – Sofinanciranje – Uredbi (ES) št. 1260/1999 in št. 448/2004 – Pogoji za upravičenost do predplačil, ki so jih nacionalni organi plačali v okviru sistemov državnih pomoči ali v povezavi z odobritvijo pomoči – Dokaz, da so sredstva uporabili končni naslovniki – Ničnostna tožba – Izpodbojni akt )

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/42

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. decembra 2007 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-308/05) (1)

   („Strukturni skladi - Sofinanciranje - Uredbi (ES) št. 1260/1999 in št. 448/2004 - Pogoji za upravičenost do predplačil, ki so jih nacionalni organi plačali v okviru sistemov državnih pomoči ali v povezavi z odobritvijo pomoči - Dokaz, da so sredstva uporabili končni naslovniki - Ničnostna tožba - Izpodbojni akt“)
   (2008/C 22/78)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnika: sprva A. Cingolo, nato P. Gentili, avvocati dello Stato)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: L. Flynn in M. Velardo, zastopnika, skupaj z G. Faedom, odvetnik)
   Predmet
   Zahtevek za razglasitev ničnosti odločb, ki naj bi bile vsebovane v dopisih Komisije št. 5272 z dne 7. junija 2005, št. 5453 z dne 8. junija 2005, št. 5726 in št. 5728 z dne 17. junija 2005 ter št. 5952 z dne 23. junija 2005.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 257, 15.10.2005.


title: Zadeva C-50/10: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 31. marca 2011 – Evropska komisija proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Okolje — Direktiva 2008/1/ES — Celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja — Zahteve za izdajanje dovoljenj obstoječim obratom)

text:
               21.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/8

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 31. marca 2011 – Evropska komisija proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-50/10) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Okolje - Direktiva 2008/1/ES - Celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja - Zahteve za izdajanje dovoljenj obstoječim obratom)
   2011/C 152/14
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Alcover San Pedro in C. Zadra, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnik: M. Russo, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 5(1) Direktive 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (UL L 24, str. 8) – Obrati, ki bi lahko vplivali na emisije v zrak, vodo in zemljo ter na onesnaževanje – Zahteve za izdajanje dovoljenj obstoječim obratom

      Izrek

               1.

               Italijanska republika s tem, da ni sprejela ustreznih ukrepov, s katerimi bi zagotovila, da pristojni organi z dovoljenji, izdanimi v skladu s členoma 6 in 8 Direktive 2008/1 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (kodificirana različica), ali, kadar je to primerno, tako da na novo preučijo pogoje in jih po potrebi posodobijo, poskrbijo, da obstoječi obrati v smislu člena 2, točka 4, te direktive delujejo v skladu z zahtevami iz členov 3, 7, 9, 10 in 13, člena 14(a) in (b) ter člena 15(2) navedene direktive, ni izpolnila obveznosti iz člena 5(1) te direktive.

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 100, 17.4.2010.


title: Zadeva C-82/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španija) 16. februarja 2012 – Transportes Jordi Besora, S.L. proti Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (TEARC) y Generalitat de Catalunya

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španija) 16. februarja 2012 – Transportes Jordi Besora, S.L. proti Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (TEARC) y Generalitat de Catalunya
   (Zadeva C-82/12)
   2012/C 138/03
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Transportes Jordi Besora, S.L.

      Toženi stranki: Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (TEARC) in Generalitat de Catalunya

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je člen 3(2) Direktive Sveta 92/12/EGS (1) z dne 25. februarja 1992 o posebnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov, še zlasti zahtevo, da gre za davek za „posebne namene“,

                           —

                           treba razlagati tako, da zahteva, da cilja, ki mu sledi, ni mogoče doseči z drugim usklajenim davkom?

                           —

                           treba razlagati tako, da kadar je neka dajatev uvedena sočasno s prenosom nekaterih pristojnosti na avtonomne skupnosti, ki se jim hkrati odstopijo prihodki od pobranega davka za delno kritje stroškov v zvezi s prenesenimi pristojnostmi, pri čemer je lahko stopnja dajatve zelo različna glede na ozemlje vsake avtonomne skupnosti, je namen zgolj proračunski?

                           —

                           Če je odgovor na prejšnje vprašanje nikalen, ali je izraz „posebni namen“ treba razumeti tako, da gre za izključni namen, ali pa, nasprotno, dovoljuje uresničevanje več različnih namenov, med katerimi je tudi zgolj proračunski, in sicer pridobitev financiranja za nekatere pristojnosti?

                           —

                           Če odgovor na prejšnje vprašanje dovoljuje uresničevanje več namenov, katero stopnjo pomembnosti mora za namene člena 3(2) Direktive 92/12 doseči neki cilj, zato da izpolnjuje pogoj, da gre za davek za „posebne namene“ v smislu sodne prakse Sodišča, in katera merila omogočajo razmejitev med glavnim in stranskimi cilji?

               2.

               Ali člen 3(2) Direktive 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o posebnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov, še zlasti pogoj upoštevanja davčnih pravil, ki se uporabljajo za trošarine ali DDV glede davčne obveznosti,

                           —

                           nasprotuje neusklajenemu posrednemu davku (kot je TPDDO), ki ga je treba plačati ob prodaji goriva končnemu potrošniku, drugače od usklajenega davka (trošarina za ogljikovodike, ki se obračuna takrat, ko proizvodi zapustijo zadnje trošarinsko skladišče) ali DDV (ki se obračuna v vsaki fazi proizvodnega in distribucijskega postopka, čeprav se ravno tako obračuna ob prodaji končnemu potrošniku), saj se z njim ne upošteva – če se uporabi izraz iz sodbe EKW in Wein & Co. (2) (točka 47) – splošna sistematika nobene od navedenih davčnih tehnik, ki jih urejajo predpisi Skupnosti?

                           —

                           Če je odgovor na prejšnje vprašanje nikalen, ali je razlaga taka, da je navedeni pogoj glede upoštevanja splošne sistematike ene od davčnih tehnik izpolnjen, ne da bi bilo potrebno sovpadanje, kar zadeva nastanek davčne obveznosti, zaradi same okoliščine, da neusklajeni posredni davek (v tem primeru TPDDO) ne vpliva na običajni postopek obračunavanja trošarin ali DDV, v smislu, da ga ne preprečuje ali otežuje?

      (1)  UL L 76, str. 1

      (2)  Sodba z dne 9.marca 2000 (C-437/97, Recueil str. I-1157).


title: Zadeva F-86/15: Tožba, vložena 9. junija 2015 – ZZ/ECB

text:
               24.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/61

         Tožba, vložena 9. junija 2015 – ZZ/ECB
   (Zadeva F-86/15)
   (2015/C 279/78)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o nesprejetju tožeče stranke v program „podpora v prehodnem obdobju v karieri“ ECB ter odškodninski zahtevek na podlagi zatrjevane premoženjske in nepremoženjske škode.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe skupine „podpora v prehodnem obdobju v karieri“ z dne 18. avgusta 2014 o zavrnitvi vloge tožeče stranke za sprejetje v program „podpora v prehodnem obdobju v karieri“;

               —

               odobritev nadomestila tožeči stranki za premoženjsko škodo, ki jo je utrpela zaradi finančnih sredstev programa „podpora v prehodnem obdobju v karieri“, ocenjeno na 1 01  447 EUR z zamudnimi obrestmi, izračunanimi na podlagi obrestne mere Evropske centralne banke, povečanimi za 3 točke;

               —

               odobritev nadomestila tožeči stranki za nepremoženjsko škodo, ki jo je utrpela, ocenjeno na 10  000 EUR;

               —

               naložitev plačila stroškov toženi stranki.


title: Zadeva C-218/08: Tožba, vložena 22. maja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/13

         Tožba, vložena 22. maja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-218/08)
   (2008/C 197/23)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: B. Schima in D. Recchia, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Italijanska republika, s tem da ni izdelala načrtov ukrepov zunaj organizacije za vse organizacije, za katere se zahtevajo ti načrti, ni izpolnila obveznosti iz člena 11(1)(c) Direktive Sveta 96/82/ES (1) z dne 9. decembra 1996 o obvladovanju nevarnosti večjih nesreč, v katere so vključene nevarne snovi, kot je bila spremenjena z Direktivo 2003/105/ES (2);

               —

               Italijanski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Cilj Direktive Seveso II je preprečevanje večjih nesreč, v katere so vključene nevarne snovi, in omejevanje njihovih posledic za človeka in okolje. Očitno je, da je izdelava načrtov ukrepov temeljna določba te direktive: omogoča, da so v primeru nesreče sprejeti nujni ukrepi za omejitev njenih posledic.
   Člen 11 se s sklicevanjem na člen 9 in na podlagi člena 2 Direktive uporablja za vse organizacije, v katerih so prisotne nevarne snovi v količinah, ki so enake ali večje od tistih, ki so navedene v Prilogi I, del 1 in 2, vrstica 3.
   Italijanski organi v dokumentih, ki so jih posredovali, priznavajo, da nekatere organizacije, ki bi morale imeti načrte ukrepov zunaj organizacije, teh načrtov dejansko nimajo.

      (1)  UL 1997, L 10, str. 13.

      (2)  UL L 345, str. 97.


title: Zadeva C-104/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich (Avstrija) 6. marca 2008 – Marc André Kurt proti Bürgermeister der Stadt Wels

text:
               7.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich (Avstrija) 6. marca 2008 – Marc André Kurt proti Bürgermeister der Stadt Wels
   (Zadeva C-104/08)
   (2008/C 142/21)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Marc André Kurt

      Tožena stranka: Bürgermeister der Stadt Wels
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je združljivo s temeljnimi načeli Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in Pogodbe o Evropski uniji (UL 2006 C-321 E/l) ter s svoboščinami, ki izhajajo iz njiju, da se državljanu EU, ki je zaradi teoretičnega in praktičnega izobraževanja ter dolgoletnih ustreznih poklicnih izkušenj in upravičenj, ki mu v državi članici EU formalno in dejansko omogočajo, da teoretično in praktično poučuje kandidate za voznike motornih vozil, v zadnjem času pa tudi inštruktorje v avtošoli, ustanovi avtošolo, jo upravlja in vodi, to upravičenje odreče v državi članici, namreč v državi njegovega porekla, na podlagi zakonsko opredeljene obveznosti pridobiti diplomo, ki se ji empirično ne da izogniti?

               2.

               Ali je „obveznost pridobiti diplomo“, ki izhaja iz člena 109(1)(e) KFG 1967, v skladu zlasti z vrednotami, opredeljenimi v členu 16 in 20 Listine o temeljnih pravicah (UL 2007/C 303/1), o svobodi gospodarske pobude ter proste konkurence in enakosti vseh državljanov?

               3.

               Ali je treba določbo člena 109(2) KFG 1967 razlagati tako, da se tudi drugo ustrezno izobrazbo v povezavi z ustrezno poklicno prakso lahko prizna kot „enakovredno drugo izobrazbo“?


title: Zadeva C-92/08: Sklep predsednika Sodišča z dne 19. februarja 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

text:
               16.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/28

         Sklep predsednika Sodišča z dne 19. februarja 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-92/08) (1)

   2009/C 113/53

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 116, 9.5.2008.


title: Zadeva T-345/12 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 16. novembra 2012 – Akzo Nobel in drugi proti Komisiji ( „Začasna odredba — Konkurenca — Objava odločbe, s katero je bila ugotovljena kršitev člena 81 ES — Zavrnitev prošnje za zaupno obravnavanje podatkov, ki so bili Komisiji posredovani ob uporabi njenega obvestila o prizanesljivosti — Predlog za izdajo začasnih odredb — Nujnost — Fumus boni juris — Tehtanje interesov“ )

text:
               12.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/37

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 16. novembra 2012 – Akzo Nobel in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-345/12 R)
   (Začasna odredba - Konkurenca - Objava odločbe, s katero je bila ugotovljena kršitev člena 81 ES - Zavrnitev prošnje za zaupno obravnavanje podatkov, ki so bili Komisiji posredovani ob uporabi njenega obvestila o prizanesljivosti - Predlog za izdajo začasnih odredb - Nujnost - Fumus boni juris - Tehtanje interesov)
   2013/C 9/68
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Akzo Nobel NV (Amsterdam, Nizozemska); Akzo Nobel Chemicals Holding AB (Nacka, Švedska); in Eka Chemicals AB (Bohus, Švedska) (zastopnika: C. Swaak in R. Wesseling, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: C. Giolito, M. Kellerbauer in G. Meessen, agenti)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve Odločbe C(2012) 3533 final Komisije z dne 24. maja 2012 o zavrnitvi prošnje za zaupno obravnavanje družb Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals Holding AB in Eka Chemicals AB na podlagi člena 8 Sklepa 2011/695/EU predsednika Evropske komisije z dne 13. oktobra 2011 o funkciji in mandatu pooblaščenca za zaslišanje v nekaterih postopkih o konkurenci (Zadeva št. COMP/F/C.38.620 – vodikov peroksid in perborat) in predlog za izdajo začasne odredbe, s katero se odredi ohranitev zaupne obravnave, ki je bila priznana nekaterim podatkom, ki zadevajo tožeče stranke, v zvezi z Odločbo 2006/903/ES Komisije z dne 3. maja 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP proti podjetjem Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals Holding AB, EKA Chemicals AB, Degussa AG, Edison SpA, FMC Corporation, FMC Foret S.A., Kemira OYJ, L'Air Liquide SA, Chemoxal SA, Snia SpA, Caffaro Srl, Solvay SA/NV, Solvay Solexis SpA, Total SA, Elf Aquitaine SA in Arkema SA (Zadeva št. COMP/F/C.38.620 – vodikov peroksid in perborat) (UL L 353, str. 54).

      Izrek

               1.

               Odloži se izvršitev Odločbe Komisije C(2012) 3533 z dne 24. maja 2012 o zavrnitvi prošnje za zaupno obravnavanje družb Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals Holding AB in Eka Chemicals AB na podlagi člena 8 Sklepa 2011/695/EU predsednika Evropske komisije z dne 13. oktobra 2011 o funkciji in mandatu pooblaščenca za zaslišanje v nekaterih postopkih o konkurenci (Zadeva št. COMP/F/C.38.620 – vodikov peroksid in perborat).

               2.

               Komisiji se odredi, naj ne objavi različice Odločbe 2006/903/ES z dne 3. maja 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in člena 53 Sporazuma EGP proti podjetjem Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals Holding AB, EKA Chemicals AB, Degussa AG, Edison SpA, FMC Corporation, FMC Foret S.A., Kemira OYJ, L'Air Liquide SA, Chemoxal SA, Snia SpA, Caffaro Srl, Solvay SA/NV, Solvay Solexis SpA, Total SA, Elf Aquitaine SA in Arkema SA (Zadeva št. COMP/F/C.38.620 – vodikov peroksid in perborat), ki bi bila, kar zadeva družbe Akzo Nobel, Akzo Nobel Chemicals Holding in Eka Chemicals, natančnejša kot različica te odločbe, objavljena septembra 2007, na njeni internetni strani.

               3.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se v preostalem zavrne.

               4.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Sodba Sodišča z dne 1. februarja 2016 v zadevi E-21/15 – Nadzorni organ Efte proti Islandiji (Neizpolnitev obveznosti države EGP/Efte – Neizvajanje – Direktiva 2011/88/EU o spremembah Direktive 97/68/ES glede določb za motorje, dane na trg v okviru sistema prožnosti)

text:
               19.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 18/27

         SODBA SODIŠČA
   z dne 1. februarja 2016
   v zadevi E-21/15
   Nadzorni organ Efte proti Islandiji
   (Neizpolnitev obveznosti države EGP/Efte – Neizvajanje – Direktiva 2011/88/EU o spremembah Direktive 97/68/ES glede določb za motorje, dane na trg v okviru sistema prožnosti)
   (2017/C 18/11)
   V zadevi E-21/15, Nadzorni organ Efte proti Islandiji – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov za izvajanje akta iz točke 1a poglavja XXIV Priloge II k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2011/88/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o spremembah Direktive 97/68/ES glede določb za motorje, dane na trg v okviru sistema prožnosti), kakor je bil navedenemu sporazumu prilagojen s Protokolom št. 1, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 2 navedenega akta in člena 7 Sporazuma EGP – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Páll Hreinsson, 1. februarja 2016 izdalo sodbo,
   katere izrek se glasi:

               1.

               Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov za izvajanje akta iz točke 1a poglavja XXIV Priloge II k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2011/88/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o spremembah Direktive 97/68/ES glede določb za motorje, dane na trg v okviru sistema prožnosti), kakor je bil navedenemu sporazumu prilagojen s Protokolom št. 1, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 2 navedenega akta in člena 7 Sporazuma EGP.

               2.

               Islandiji se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva T-828/16: Tožba, vložena 25. novembra 2016 – CRDO Torta del Casar/EUIPO – CRDOP „Queso de La Serena“ (QUESO Y TORTA DE LA SERENA)

text:
               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/54

         Tožba, vložena 25. novembra 2016 – CRDO Torta del Casar/EUIPO – CRDOP „Queso de La Serena“ (QUESO Y TORTA DE LA SERENA)
   (Zadeva T-828/16)
   (2017/C 022/73)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Consejo Regulador de la Denominación de Origen Torta del Casar (Casar de Cáceres, Španija) (zastopnika: A. Pomares Caballero in M. Pomares Caballero, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Consejo Regulador de la Denominación de Origen Protegida „Queso de La Serena“ (Castuera, Španija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije, ki vsebuje besedni element „QUESO Y TORTA DE LA SERENA“ – prijava št. 10 486 447

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 26/09/2016 v zadevi R 2573/2014-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo spremeni in ugotovi, da so v tem primeru izpolnjeni pogoji za uporabo relativnega razloga za zavrnitev registracije iz člena 8(4) Uredbe št. 207/2009 v povezavi s členom 13(1) Uredbe št. 510/2006;

               —

               ali, če tega ne stori, razveljavi izpodbijano odločbo, in

               —

               vsekakor EUIPO naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov tožeče stranke (vključno s stroški postopka pred odborom za pritožbe).

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev členov 2(2) in 3(1) Uredbe št. 510/2006 v povezavi s členom 13(1) te uredbe in na podlagi napotila, nazadnje, iz člena 8(4) Uredbe št. 207/2009.

               —

               Kršitev člena 13(1) Uredbe št. 510/2006 na podlagi napotila iz člena 8(4) Uredbe št. 207/2009.

               —

               Kršitev člena 75 Uredbe št. 207/2009.

               —

               Kršitev splošnih načel pravne varnosti in dobrega upravljanja.


title: Zadeva T-488/12: Tožba, vložena 12. novembra 2012 – CITEB in Belgo-Metal proti Parlamentu

text:
               12.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/42

         Tožba, vložena 12. novembra 2012 – CITEB in Belgo-Metal proti Parlamentu
   (Zadeva T-488/12)
   2013/C 9/76
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Cit Blaton SA (CITEB) (Schaerbeek, Belgija) in Belgo-Metal (Wetteren, Belgija) (zastopnik: R. Simar, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               ničnostno tožbo razglasi za nično;

               —

               razglasi za nično odločbo, s katero je generalna direkcija Evropskega parlamenta za infrastrukturo in logistiko 7. septembra 2012 zavrnila ponudbo tožečih strank in naročilo dodelila drugemu ponudniku ter o kateri sta bili tožeči stranki obveščeni 7. in 18. septembra 2012;

               —

               Evropskemu parlamentu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 89(1) in (2) ter 92 Finančne uredbe (1), člena 135(1) in (5) Izvedbene uredbe (2) in člena 49 Direktive 2004/18 (3) ter načel konkurence, preglednosti, enakosti, sorazmernosti in skrbnosti, ker v izpodbijani odločbi ni poročila, ki ga pripravi odbor za ocenjevanje in ki pomeni razlog iz odločbe, ki s tem tožečim strankam ne omogoča preveriti pravilnosti izbrane ponudbe.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji in kršitev obveznosti obrazložitve, člena 100(2) Finančne uredbe, razpisne dokumentacije in določb, ki urejajo dodelitev naročila, ker izpodbijana odločba ni izčrpno in primerno obrazložena, saj ne vsebuje informacij iz poročila odbora za ocenjevanje.

      (1)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 4, str. 74).

      (2)  Uredba Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 4, str. 145).

      (3)  Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 132).


title: Zadeva C-336/09 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 26. junija 2012 – Republika Poljska proti Evropski komisiji (Pritožba — Skupna ureditev trgov — Prehodni ukrepi, ki jih je treba sprejeti zaradi pristopa novih držav članic — Uredba (ES) št. 60/2004 o ukrepih v sektorju sladkorja — Ničnostna tožba — Rok — Začetek — Zamuda — Nedopustnost — Razlogi — Kršitev načel skupnosti, ki temelji na vladavini prava, in načela učinkovitega pravnega varstva)

text:
               25.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 258/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 26. junija 2012 – Republika Poljska proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-336/09 P) (1)

   (Pritožba - Skupna ureditev trgov - Prehodni ukrepi, ki jih je treba sprejeti zaradi pristopa novih držav članic - Uredba (ES) št. 60/2004 o ukrepih v sektorju sladkorja - Ničnostna tožba - Rok - Začetek - Zamuda - Nedopustnost - Razlogi - Kršitev načel skupnosti, ki temelji na vladavini prava, in načela učinkovitega pravnega varstva)
   2012/C 258/03
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Pritožnica: Republika Poljska (zastopnika: M. Dowgielewicz in M. Szpunar, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: H. Tserepa-Lacombe, A. Stobiecka-Kuik, A. Szmytkowska in T. van Rijn, zastopniki)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Sodišča prve stopnje (prvi razširjeni senat) z dne 10. junija 2009 v zadevi Poljska proti Komisiji (T-258/04), s katerim je Sodišče prve stopnje kot nedopustno zavrglo tožbo za razglasitev delne ničnosti Uredbe Komisije (ES) št. 60/2004 z dne 14. januarja 2004 o prehodnih ukrepih v sektorju sladkorja zaradi pristopa Češke, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Madžarske, Malte, Poljske, Slovenije in Slovaške (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 42, str. 125) – Datum, od katerega začne teči rok za vložitev ničnostne tožbe – Napačna razlaga člena 230, četrti odstavek, ES, člena 3 Uredbe (ES) št. 1972/2003 in Uredbe št. 1 o določitvi jezikovnih ureditev, ki se uporabljajo v EGS (UL L 17, str. 385) – Kršitev pravice do učinkovitega pravnega sredstva in načel solidarnosti in dobre vere – Nepravilnosti pri izvedbi postopka, ker je Splošno sodišče zavrnilo obravnavo razlogov v zvezi s kršitvijo teh načel.

      Izrek

               1.

               Sklep Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 10. junija 2009 v zadevi Poljska proti Komisiji (T 258/04) se razveljavi.

               2.

               Zadeva se vrne Splošnemu sodišču v odločanje o predlogih Republike Poljske za razglasitev ničnosti členov 5, 6, od (1) do (3), 7(1) in 8(2)(a) Uredbe Komisije (ES) št. 60/2004 z dne 14. januarja 2004 o prehodnih ukrepih v sektorju sladkorja zaradi pristopa Češke, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Madžarske, Malte, Poljske, Slovenije in Slovaške.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 282, 21.11.2009.


title: Zadeva T-182/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 27. junija 2007 – Nizozemska proti Komisiji ( Približevanje zakonodaj – Nacionalne določbe o odstopanju – Zavrnitev osnutka odloka, ki vnaprej določa znižanje mejne vrednosti Skupnosti za emisije trdnih delcev nekaterih novih vozil na dizelski pogon, s strani Komisije – Dolžnost skrbnega ravnanja in obveznost obrazložitve – Specifičnost problema spoštovanja s strani države članice, ki je poslala uradno obvestilo o mejnih vrednostih Skupnosti za koncentracijo trdnih delcev v zunanjem zraku )

text:
               4.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/32

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 27. junija 2007 – Nizozemska proti Komisiji
   (Zadeva T-182/06) (1)

   („Približevanje zakonodaj - Nacionalne določbe o odstopanju - Zavrnitev osnutka odloka, ki vnaprej določa znižanje mejne vrednosti Skupnosti za emisije trdnih delcev nekaterih novih vozil na dizelski pogon, s strani Komisije - Dolžnost skrbnega ravnanja in obveznost obrazložitve - Specifičnost problema spoštovanja s strani države članice, ki je poslala uradno obvestilo o mejnih vrednostih Skupnosti za koncentracijo trdnih delcev v zunanjem zraku“)
   (2007/C 183/63)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Nizozemska (zastopnika: H. Sevenster in M. de Grave, zastopnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: M. Patakia, A. Alcover San Pedro in H. van Vliet, zastopniki)
   Predmet
   Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2006/372/ES z dne 3. maja 2006 o osnutku nacionalnih določb v zvezi z določitvijo mejnih vrednosti emisij trdnih delcev iz vozil na dizelski pogon, o katerih je Kraljevina Nizozemska na podlagi člena 95(5) Pogodbe ES poslala uradno obvestilo (UL L 142, str. 16).
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Kraljevini Nizozemski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 212, 2.9.2006.


20150731038616962015/C 270/271862013TC27020150817SL01SLINFO_JUDICIAL20150630222322Združene zadeve T-186/13, T-190/13 in T-193/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. junija 2015 – Nizozemska in drugi/Komisija (Državne pomoči – Prodaja zemljišča – Pomoč, dodeljena Schouten-de Jong Bouwfonds s strani javno-zasebnega partnerstva, ki ga je vzpostavila občina Leidschendam-Voorburg – Zmanjšanje prodajne cene zemljišč in oprostitev z retroaktivnim učinkom nadomestila za uporabnost in kakovost – Sklep, s katerim je pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in naložena njena vrnitev – Pojem državne pomoči – Merilo zasebnega vlagatelja – Presoja glede na vse upoštevne elemente transakcije in njenega okvira)
 ---documentbreak--- C2702015SL2220120150630SL0027222232Sodba Splošnega sodišča z dne 30. junija 2015 – Nizozemska in drugi/Komisija
   (Združene zadeve T-186/13, T-190/13 in T-193/13) (
         1
      )
   „(Državne pomoči — Prodaja zemljišča — Pomoč, dodeljena Schouten-de Jong Bouwfonds s strani javno-zasebnega partnerstva, ki ga je vzpostavila občina Leidschendam-Voorburg — Zmanjšanje prodajne cene zemljišč in oprostitev z retroaktivnim učinkom nadomestila za uporabnost in kakovost — Sklep, s katerim je pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in naložena njena vrnitev — Pojem državne pomoči — Merilo zasebnega vlagatelja — Presoja glede na vse upoštevne elemente transakcije in njenega okvira)“2015/C 270/27Jezik postopka: nizozemščina
      Stranke

      Tožeče stranke: Kraljevina Nizozemska (zastopniki: M. Bulterman, B. Koopman in J. Langer, zastopniki) (zadeva T-186/13); Gemeente Leidschendam-Voorburg (Nizozemska) (zastopnika: A. de Groot in J.-K. Sluijs, odvetnika) (zadeva T-190/13); Bouwfonds Ontwikkeling BV (Hoevelaken, Nizozemska) in Schouten & De Jong Projectontwikkeling BV (Leidschendam, Nizozemska) (zastopnika: E. Pijnacker Hordijk in X. Reintjes, odvetnika) (zadeva T-193/13)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. J. Loewenthal in S. Noë, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C (2013) 87 z dne 23. januarja 2013 v zvezi z državno pomočjo št. SA.24123 (ex. 2011/NN), ki jo je izvedla Nizozemska – Domnevna prodaja zemljišč pod tržno ceno s strani občine Leidschendam-Voorburg.

      Izrek

            1.

            Sklep Komisije C (2013) 87 z dne 23. januarja 2013 v zvezi z državno pomočjo št. SA.24123 (ex. 2011/NN, ki jo je izvedla Nizozemska – Domnevna prodaja zemljišč pod tržno ceno s strani občine Leidschendam-Voorburg, se razglasi za ničen.

            2.

            Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške Kraljevine Nizozemske, Gemeente Leidschendam-Voorburg, Bouwfonds Ontwikkeling BV in Schouten & De Jong Projectontwikkeling BV.

      (
         1
      )	UL C 156, 1.6.2013.


title: Zadeva T-653/13 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. septembra 2015 – Wahlström/Frontex (Pritožba — Javni uslužbenci — Začasni uslužbenci — Ocenjevanje — Karierno ocenjevalno poročilo — Ocenjevalno obdobje 2010 — Letni pogovor z ocenjevalcem — Določitev ciljev)

text:
               9.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 18. septembra 2015 – Wahlström/Frontex
   (Zadeva T-653/13 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Ocenjevanje - Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno obdobje 2010 - Letni pogovor z ocenjevalcem - Določitev ciljev))
   (2015/C 371/26)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Kari Wahlström (Espoo, Finska) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska agencija za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije (Frontex) (zastopniki: S. Vuorensola in H. Caniard, zastopnika, skupaj z A. Duronom in D. Waelbroeckom, odvetnikoma)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije z dne 9. oktobra 2013 v zadevi Wahlström/Frontex (F-116/12, RecFP, EU:F:2013:143) in s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Sodba Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 9. oktobra 2013, Wahlström/Frontex (F- 116/12, RecFP, EU:F:2013:143) se razveljavi v delu, v katerem je Sodišče za uslužbence zavrnilo drugi in tretji del drugega razloga za razveljavitev, navajanega na prvi stopnji ter odškodninski zahtevek.

               2.

               Pritožba se v preostalem zavrne.

               3.

               Ocenjevalno poročilo za leto 2010 Kari Wahlström se razglasi za nično.

               4.

               Evropski agenciji za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije (Frontex) se naloži plačilo odškodnine v višini 2000 EUR K. Wahlströmu.

               5.

               Frontex se naloži plačilo vseh stroškov v zvezi s tem postopkom in postopkom pred Sodiščem za uslužbence.

      (1)  UL C 52, 22.2.2014.


title: Zadeva T-563/10 P: Pritožba, ki jo je 10. decembra 2010 vložila Patrizia De Luca zoper sodbo, ki jo je 30. septembra 2010 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi De Luca proti Komisiji, F-20/06

text:
               26.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/27

         Pritožba, ki jo je 10. decembra 2010 vložila Patrizia De Luca zoper sodbo, ki jo je 30. septembra 2010 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi De Luca proti Komisiji, F-20/06
   (Zadeva T-563/10 P)
   2011/C 63/52
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: Patrizia De Luca (Bruselj, Belgija) (zastopnika: S. Orlandi in J.-N. Louis, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija in Svet Evropske unije

      Predlogi pritožnice:

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razsodi, da se sodba Sodišča za uslužbence Evropskih skupnosti, izdana 30. septembra 2010 (zadeva F-20/06, De Luca proti Komisiji), s katero je bila zavrnjena tožba pritožnice, razveljavi;

               —

               odloča o sporu na podlagi novih določb in razsodi,

                           —

                           da se odločba Komisije Evropskih skupnosti z dne 23. februarja 2005 o imenovanju pritožnice na delovno mesto administratorja razveljavi v delu, v katerem določa njeno razvrstitev v naziv A*9, plačilni razred 2;

                           —

                           da se Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja dva pritožbena razloga.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava, ker je bilo razsojeno, da se člen 12(3) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropske unije lahko uporabi, čeprav naj bi bilo to določbo mogoče uporabiti zgolj za „sprejem v službo“ uradnikov, pritožnica pa je ob svojem imenovanju že bila uradnica.

                           —

                           Pritožnica trdi, da Sodišče za uslužbence s tem, da je razsodilo, da je to določbo mogoče uporabiti, ni upoštevalo stvarnega področja uporabe člena 12(3) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom, s čimer je kršilo pravilo razlage, v skladu s katerim je treba vse prehodne pravne določbe razlagati restriktivno.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava, ker je bil zavrnjen ugovor nezakonitosti iz člena 12(3) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom.

                           —

                           Pritožnica trdi, da uporaba te določbe vodi do kršitve temeljnega načela enakega obravnavanja uradnikov in načela upravičenosti do kariere, saj naj bi bila pritožnica razvrščena v nižji naziv, potem ko je uspešno opravila natečaj višje stopnje, medtem ko naj bi bili uspešni kandidati natečaja za prehod iz kategorije naziva B*10 ugodneje obravnavani, saj naj bi bili razvrščeni v naziv A*10.

                           —

                           Pritožnica poleg tega trdi, da je Sodišče za uslužbence napačno uporabilo pravo, ker naj bi ugotovilo, da se ugovor nezakonitosti iz členov 5(2) in 12(3) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom ni implicitno uveljavljal na podlagi tožbenega razloga v zvezi s kršitvijo načel enakega obravnavanja, sorazmernosti in obveznosti obrazložitve.


title: Zadeva T-174/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. marca 2017 – EFB/Komisija

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/61

         Sklep Splošnega sodišča z dne 15. marca 2017 – EFB/Komisija
   (Zadeva T-174/15) (1)

   (2017/C 144/90)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 205, 22.6.2015.


title: Zadeva C-541/14 P: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 21. aprila 2016 – Royal Scandinavian Casino Århus I/S/Evropska komisija, Kraljevina Danska, Betfair Group plc, Betfair International Ltd, European Gaming and Betting Association (EGBA) (Pritožba — Člen 181 Poslovnika Sodišča — Ničnostna tožba — Člen 263, četrti odstavek, PDEU — Pravica do pravnega sredstva — Procesno upravičenje — Fizične ali pravne osebe — Državne pomoči — Sklep o razglasitvi združljivosti sheme pomoči z notranjim trgom — Akt, ki se na pritožnico nanaša posamično — Predpis, ki ne potrebuje izvedbenih ukrepov)

text:
               1.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/2

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 21. aprila 2016 – Royal Scandinavian Casino Århus I/S/Evropska komisija, Kraljevina Danska, Betfair Group plc, Betfair International Ltd, European Gaming and Betting Association (EGBA)
   (Zadeva C-541/14 P) (1)

   ((Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Ničnostna tožba - Člen 263, četrti odstavek, PDEU - Pravica do pravnega sredstva - Procesno upravičenje - Fizične ali pravne osebe - Državne pomoči - Sklep o razglasitvi združljivosti sheme pomoči z notranjim trgom - Akt, ki se na pritožnico nanaša posamično - Predpis, ki ne potrebuje izvedbenih ukrepov))
   (2016/C 279/02)
   Jezik postopka: danščina

      Stranke

      Pritožnica: Royal Scandinavian Casino Århus I/S (zastopnik: B. Jacobi, odvetnik)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija (zastopnika: L. Grønfeldt in M. P-J. Loewenthal, agenta), Kraljevina Danska (zastopnika: M. C. Thorning, agent, skupaj z R. Holdgaardom, odvetnikom), Betfair Group plc, Betfair International Ltd (zastopniki: O. Brouwer, A. Pliego Selie in M. Groothuismink, odvetniki), European Gaming and Betting Association (EGBA) (zastopniki: J. Heithecker, C.-D. Ehlermann in J. Ylinen, odvetniki)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Royal Scandinavian Casino Århus I/S se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Kraljevina Danska nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 34, 2.2.2015.


title: Zadeva T-137/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. novembra 2010 – Nike International proti UUNT – Muñoz Molina (R10) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti R10 — Neregistrirana nacionalna besedna znamka R10 — Prenos nacionalne znamke — Kršitev postopka)

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 24. novembra 2010 – Nike International proti UUNT – Muñoz Molina (R10)
   (Zadeva T-137/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti R10 - Neregistrirana nacionalna besedna znamka R10 - Prenos nacionalne znamke - Kršitev postopka)
   2011/C 13/46
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Nike International Ltd (Beaverton, Oregon, Združene države) (zastopnik: M. de Justo Bailey, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Aurelio Muñoz Molina (Petrer, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 21. januarja 2009 (zadeva R 551/2008-1) glede postopka z ugovorom med DL Sports & Marketing Ltda in A. Muñozom Molino.

      Izrek

               1.

               Odločba Prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 21. januarja 2009 (zadeva R 551/2008-1) se razglasi za nično.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 129, 6.6.2009.


title: Zadeva C-466/16 P: Pritožba, ki jo je Svet Evropske unije vložil 20. avgusta 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat)) z dne 9. junija 2016 v zadevi T-277/13, Marquis Energy LLC/Svet Evropske unije

text:
               31.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 402/22

         Pritožba, ki jo je Svet Evropske unije vložil 20. avgusta 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat)) z dne 9. junija 2016 v zadevi T-277/13, Marquis Energy LLC/Svet Evropske unije
   (Zadeva C-466/16 P)
   (2016/C 402/24)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Svet Evropske unije (zastopnika: S. Boelaert, agent, N. Tuominen, odvetnik)

      Druge stranke v postopku: Marquis Energy LLC, Evropska komisija, ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol

      Predlog

   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 9. junija 2016, ki je bila Svetu uradno sporočena 10. junija 2016 v zadevi T-277/13 Marquis Energy/Svet Evropske unije;

               —

               zavrne tožbo Marquis Energy zaradi razglasitve ničnosti sporne uredbe (1);

               —

               Marquis Energy naloži plačilo stroškov Sveta na prvi stopnji in v okviru pritožbe.

         podredno,

               —

               zadevo vrne v ponovno razsojanje Splošnemu sodišču;

               —

               v primeru vrnitve zadeve Splošnemu sodišču pridrži odločitev o stroških na prvi stopnji in v okviru pritožbe.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   S to pritožbo Svet spoštljivo predlaga, naj se izpodbijana sodba razveljavi iz spodaj navedenih razlogov.
   Ugotovitve Splošnega sodišča glede dopustnosti tožbe in zlasti njegove ugotovitve glede neposrednega in posamičnega nanašanja na tožečo stranko so pravno napačne.

               a.

               Prvič, Splošno sodišče meni, da za obstoj neposrednega nanašanja zadostuje, da so štirje vzorčeni proizvajalci iz Združenih držav proizvajalci bioetanola. Vendar pa ta ugotovitev glede neposrednega učinka ni združljiva z ustaljeno sodno prakso, ki zavrača neposredni učinek na podlagi zgolj ekonomskih posledic.

               b.

               Drugič, ni jasno, kako bi pred uvedbo dajatev zgolj dejstvo, da so proizvajalci iz ZDA svoj bioethanol prodajali domačim trgovcem/pripravljavcem mešanic, ki je bil nato prodan na domačem trgu oziroma so ga ti domači trgovci/pripravljavci mešanic v velikih količinah izvozili v Unijo, lahko znatno poseglo v njihov položaj na trgu. Da bi izkazala znaten poseg v njen položaj na trgu bi morala tožeča stranka dokazati vsaj vpliv protidampinških dajatev na ravni uvoza v Unijo po njihovi uvedbi. Vendar pa tožeča stranka glede tega ni navedla nobenih podatkov, v izpodbijani sodbi pa v zvezi s tem tudi ni nobene ugotovitve. Gre za napačno uporabo prava v zvezi z merilom posamičnega nanašanja in neobstoj obrazložitve.

         V okviru meritorne obravnave je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo v zvezi z razlago osnovne uredbe (2) ter dvakrat storilo napako glede prava STO.

               a.

               Prvič, Splošno sodišče je napačno razlagalo osnovno uredbo, ko je štelo, da se s členom 9(5) osnovne uredbe prenašata člen 9.2 in člen 6.10 protidampinškega sporazuma. Kot je namreč razvidno iz besedila člena 9(5) osnovne uredbe se ta določba ne nanaša na vprašanje vzorčenja. Poleg tega je člen 6.10 protidampinškega sporazuma uveljavljen s členom 17 in členom 9(6) osnovne uredbe, in ne s členom 9(5) osnovne uredbe.

               b.

               Drugič, Splošno sodišče je napačno razlagalo pojem „dobavitelj“ iz člena 9(5) osnovne uredbe in člena 9.2 protidampinškega sporazuma. Iz logike in splošne strukture člena 9(5) izhaja, da je lahko dobavitelj le „vir, za katerega se ugotovi, da je pod ceno in povzroča škodo.“ Ker pa proizvajalci iz ZDA niso imeli izvozne cene, jih ni bilo mogoče obtožiti dampinga. Zato je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ko jih je opredelilo za „dobavitelje“ v smislu člena 9(5) osnovne uredbe in člena 9.2 protidampinškega sporazuma.

               c.

               Tretjič, Splošno sodišče je napačno razlagalo pojem „ni izvedljivo“ iz člena 9(5) osnovne uredbe in člena 9.2 protidampinškega sporazuma, tako da se je oprlo na napačno razlago člena 9(5) osnovne uredbe v zvezi s členom 6.10 protidampinškega sporazuma ter na poročilo pritožbenega organa v zadevi ES – pritrdilni elementi (3). Slednje poročilo se nanaša le na člen 9.2 protidampinškega sporazuma, zato se obravnava pojma „ni izvedljivo“ nanaša le na položaj in obravnavo, ki jo člen 9(5) osnovne uredbe predpisuje za izvoznike v državi brez tržnega gospodarstva. Pritožbeni organ torej ni podal razlage pojma „ni izvedljivo“, ki bi jo bilo mogoče uporabiti v tem postopku, ki se ne nanaša na izvoznik iz netržnih gospodarstev.

         Nazadnje, Splošno sodišče je zmotno ugotovilo dejstvo, da je bil izračun individualnih dajatev „izvedljiv.“ Položaj, v katerem proizvajalci bioetanola nimajo izvozne cene, temveč le ceno za domači trg, očitno praktično preprečuje in onemogoča določitev individualne stopnje dampinga ter Komisiji dovoljuje, da določi samo eno stopnjo dampinga na ravni države.

      (1)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 157/2013 z dne 18. februarja 2013 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz bioetanola s poreklom iz Združenih držav Amerike (UL L 49, str. 10).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti

      UL L 343, str. 51.

      (3)  Evropske skupnosti – Dokončni protidampinški ukrepi za nekatere pritrdilne elemente iz železa ali jekla iz Kitajske – AB-2011-2 – poročilo pritožbenega organa, WT/DS397/AB/R („ES – Pritrdilni elementi, WT/DS397/AB/R“)


title: Zadeva T-608/13: Tožba, vložena 22. novembra 2013 – easyGroup IP Licensing proti UUNT – TUI (easyAir-tours)

text:
               25.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/33

         Tožba, vložena 22. novembra 2013 – easyGroup IP Licensing proti UUNT – TUI (easyAir-tours)
   (Zadeva T-608/13)
   2014/C 24/60
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: easyGroup IP Licensing Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: J. Day, Solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: TUI AG (Hannover, Nemčija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 5. septembra 2013, sprejeto v zadevi R 1029/2012-1;

               —

               naloži toženi stranki plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka z besednimi elementi „easyAir-tours“ za proizvode in storitve iz razredov 16, 36, 39 in 43 – prijava znamke Skupnosti št. 9 220 849

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: mednarodna registracija znamke za Evropsko unijo, registracija znamke Skupnosti in nacionalna registracija figurativne znamke, ki med drugim vsebuje besedni element „airtours“

      Odločba oddelka za ugovore: delna zavrnitev prijave znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009


title: Zadeva F-124/05: Tožba, vložena  16. decembra 2005  — A proti Komisiji

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/47

         Tožba, vložena 16. decembra 2005 — A proti Komisiji
   (Zadeva F-124/05)
   (2006/C 86/86)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: A (Port-Vendres, Francija) (zastopnika: B. Cambier in L. Cambier, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nično naj se razglasi odločba tožene stranke z dne 28. februarja 2005o zavrnitvi predloga tožeče stranke, vloženega 22. oktobra 2004 na podlagi člena 90(1) Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti, naj se konča disciplinski postopek zoper njo, ki se je začel z odločbo z dne 16. januarja 2004;

               —

               za nično naj se razglasi odločba tožene stranke z dne 26. septembra 2005 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke, vložene 20. maja 2005 na podlagi člena 90(2) Kadrovskih predpisov, s katero je zahtevala spremembo zgoraj navedene odločbe z dne 28. februarja 2005;

               —

               ugotovi naj se, da je zgoraj navedeni predlog tožeče stranke z dne 22. oktobra 2004 dopusten in utemeljen;

               —

               toženi stranki naj se naloži, da tožeči stranki in njeni družini plača začasni znesek v višini 1 581 801 evrov, ki ustreza polovici škode, povzročene z odločbo o začetku in nadaljevanju disciplinskega postopka zoper tožečo stranko; druga polovica bo ocenjena ob pomoči izvedenca;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo obresti v višini 8 % na seštevek zgoraj navedenih zneskov, in sicer od 23. novembra 1999, ko je bilo zaključeno prvo poročilo o notranji preiskavi Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF), v katerem so prvi znaki pristranskosti glede tožeče stranke, ali podredno od 16. januarja 2004, ko je Organ, pristojen za imenovanja (OPI), odločil, da začne disciplinski postopek zoper tožečo stranko;

               —

               imenuje naj se izvedenca;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V podporo svoji tožbi tožeča stranka navaja šest tožbenih razlogov.
   V prvem tožbenem razlogu trdi, da se je zadevni disciplinski postopek začel izključno zaradi kazenskega postopka proti tožeči stranki, ki se je končal z dokončno odločbo Chambre du Conseil iz Bruslja z dne 30. junija 2004 o ustavitvi postopka. Disciplinski postopek bi se moral zato končati enako.
   V drugem tožbenem razlogu se tožeča stranka sklicuje na pravnomočnost zgoraj navedene odločbe o ustavitvi postopka, zoper katero se tožena stranka ni pritožila.
   Podredno, v primeru, da bi se štelo, da OPI lahko nadaljuje disciplinski postopek na podlagi presojanih dejstev, za katera je Chambre du Conseil iz Bruslja dokončno presodilo, da niso dokazana, tožeča stranka v svojem tretjem tožbenem razlogu meni, da sporne odločbe postopek, ki se je začel zoper njo, nepravilno povezujejo z izidom postopka zoper go. Cresson.
   V četrtem in petem tožbenem razlogu tožeča stranka trdi, da so njej očitana dejstva napačna in da je OPI kršil dolžnost skrbnosti iz člena 24 Kadrovskih predpisov in načelo zaupanja v pravo, ker ni storil vsega, kar je v njegovi moči, da bi razumel točen potek dogodkov.
   Končno, v svojem zadnjem tožbenem razlogu tožeča stranka meni, da je razumni rok, v katerem bi se moral izreči OPI, že zdavnaj potekel, ker dejstva izhajajo iz obdobja 1995-1996.
   Tožeča stranka je glede predloga povračila škode navedla, da so napake tožene stranke razlog za njen živčni zlom, ki naj bi jo prisilil, da je predhodno končala svojo uradniško kariero. Ta okoliščina naj bi povzročila premoženjsko in nepremoženjsko škodo tako njej kot njeni družini.


title: Zadeva T-411/11: Tožba, vložena 28. julija 2011 – Hemofarm proti UUNT – Laboratorios Diafarm (HEMOFARM)

text:
               22.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/44

         Tožba, vložena 28. julija 2011 – Hemofarm proti UUNT – Laboratorios Diafarm (HEMOFARM)
   (Zadeva T-411/11)
   2011/C 311/83
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Hemofarm AD (Vršac, Srbija) (zastopnik: D. Cañadas Arcas)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Laboratorios Diafarm, SA (Barberá del Vallès, Španija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               postopek pred Splošnim sodiščem, ki ga je sprožila tožeča stranka v zvezi s pritožbo zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 17. maja 2011, prekine, dokler UUNT in gospodarski sodišči v Barceloni št. 4 in 8 ne odločijo o zahtevah za razglasitev ničnosti in razveljavitev zaradi neuporabe,

               —

               v nasprotnem primeru bodisi ponovno preveri bodisi razveljavi ali po potrebi spremeni odločbo R 298/2010-4 četrtega odbora za pritožbe, kar zadeva sporne proizvode iz razreda 5, da se nazadnje zavrne ugovor B 996 506 v zvezi z navedenim razredom, tako da se znamko Skupnosti št. 4 504 049 HEMOFARM tožeče stranke sprejme za vse proizvode iz razreda 5 in se jo lahko registrira v prijavljenih razredih 5 in 35.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „HEMOFARM“ za proizvode in storitve iz razredov 3, 5 in 35

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Laboratorios Diafarm, SA

      Navajana znamka ali znak: besedna znamka Skupnosti in mednarodna besedna znamka „HEMOFARM“ za proizvode iz razredov 3 in 16 ter nacionalni besedni znamki „HEMOPLANT“ in „HEMONET“ za proizvode iz razreda 5

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlog: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), ker naj med spornima znamkama ne bi obstajala verjetnost zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


               3.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/15

         Tožba Nadzornega organa Efte proti Islandiji, vložena 28. junija 2013
   (Zadeva E-11/13)
   2013/C 287/11
   Nadzorni organ Efte, ki ga zastopajo Xavier Lewis, Clémence Perrin in Maria Moustakali, zastopniki za Nadzorni organ Efte, 35 Rue Belliard, 1040 Bruselj, Belgium, je 28. junija 2013 na Sodišču Efte vložil tožbo proti Islandiji.
   Nadzorni organ Efte od Sodišča Efte zahteva, da:

               1.

               ugotovi, da Islandija s tem, ko ni v predpisanem roku ustrezno prenesla odstavkov 1 in 2 člena 9 ter člena 10 akta, navedenega v točki 13b Priloge IX k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2002/92/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. decembra 2002 o zavarovalnem posredovanju), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu EGP, ni izpolnila svojih obveznosti v skladu s tem aktom ter v skladu s členom 7 Sporazuma EGP;

               2.

               Islandiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               Tožba se nanaša na neukrepanje Islandije glede uskladitve z obrazloženim mnenjem Nadzornega organa Efte z dne 4. julija 2012 najkasneje do 4. septembra 2012, ker ni ustrezno prenesla odstavkov 1 in 2 člena 9 ter člena 10 akta, navedenega v točki 13b Priloge IX k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2002/92/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. decembra 2002 o zavarovalnem posredovanju), (v nadaljnjem besedilu: Direktiva).

               —

               Nadzorni organ Efte ugotavlja, da Islandija ni izpolnila svojih obveznosti iz odstavkov 1 in 2 člena 9 ter člena 10 Direktive kot tudi iz člena 7 Sporazuma EGP, ker ni v predpisanem roku sprejela potrebnih ukrepov za izvajanje Direktive.


title: Zadeva C-322/05 P: Pritožba Hippocrateja Vounakisa zoper sklep Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (tretji senat) z dne 2. junija 2005 v zadevi Hippocrate Vounakis proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-326/03, vložena dne 24. avgusta 2005

text:
               15.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/6

         Pritožba Hippocrateja Vounakisa zoper sklep Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (tretji senat) z dne 2. junija 2005 v zadevi Hippocrate Vounakis proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-326/03, vložena dne 24. avgusta 2005
   (Zadeva C-322/05 P)
   (2005/C 257/11)
   Jezik postopka: francoščina
   Hippocrate Vounakis, ki ga zastopajo S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, avocats, je dne 24. avgusta 2005 pred Sodiščem Evropskih skupnosti vložil pritožbo zoper sklep Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (tretji senat) z dne 2. junija 2005 v zadevi Hippocrate Vounakis proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-326/03.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:
   ugotovi in razsodi:

               1.

               Sklep Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 2. junija 2005 v zadevi T-326/03 (Hippocrate Vounakis proti Komisiji Evropskih skupnosti) se razveljavi v celoti;

               2.

               Ničnostna tožba zoper odločbo Komisije, da imena tožeče stranke ne uvrsti na seznam napredovanj v naziv A4 iz naslova napredovanj 2002, je dopustna.

               3.

               Toženi stranki se naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji in pritožbenih stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   V utemeljitev pritožbe tožeča stranka ugotavlja, da je Sodišče prve stopnje pri kvalifikaciji odločbe, ki jo tožeča stranka izpodbija, zmotno uporabilo pravo.
   Sodišče prve stopnje je tako zmotno ugotovilo, da je odločba, ki jo tožeča stranka izpodbija, odločba, ki vsebuje seznam napredovanj, in je sestavljena iz cele vrste individualnih aktov, katerih naslovniki so uradniki, ki so napredovali, čeprav je izpodbijana odločba strogo individualna, in sicer, da se imena tožeče stranke ne uvrsti na seznam napredovanj.
   Ker tožeča stranka ni bila naslovnica odločb o napredovanjih drugih uradnikov, ki jih je Sodišče prve stopnje zmotno štelo za izpodbijani akt, je Sodišče prve stopnje ugotovilo, da je treba uporabiti člen 90(2), druga alinea, drugi stavek, Kadrovskih predpisov, in je torej po njegovem mnenju, čeprav je bila tožeča stranka na letnem dopustu do 16. septembra in čeprav je bila odločba objavljena 14. avgusta 2002, rok za ugovor v vsakem primeru pričel teči na dan objave zadevnega seznama.
   S tem je Sodišče prve stopnje kršilo člen 90(2), druga alinea, prvi stavek, Kadrovskih predpisov, saj je izpodbijani akt individualna odločba, da tožeča stranka po primerjalni preučitvi uspešnosti uradnikov, ki lahko napredujejo, ne napreduje, in ne gre za individualne odločbe o napredovanju drugih uradnikov, ki so napredovali in ki ne posegajo v njen pravni položaj.
   Ker gre v enem delu za individualno odločbo, bi morala biti tožeči strani „uspešno“ vročena.
   Iz vseh gornjih navedb izhaja, da je Sodišče prve stopnje zmotno uporabilo pravo.


title: Zadeva F-37/05: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 24. septembra 2009 – Brown proti Komisiji (Javni uslužbenci — Notranji natečaj v instituciji — Pogoji za pripustitev — Pomožni uslužbenci — Zavrnitev prijave)

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/83

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 24. septembra 2009 – Brown proti Komisiji
   (Zadeva F-37/05) (1)

   (Javni uslužbenci - Notranji natečaj v instituciji - Pogoji za pripustitev - Pomožni uslužbenci - Zavrnitev prijave)
   2009/C 267/148
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Michael Brown (Overijse, Belgija) (zastopnik: L. Vogel, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. Tserepa-Lacombe in K. Herrmann, zastopnika)

      Predmet zadeve

   Razglasitev ničnosti odločbe komisije za natečaj COM/PB/04 za prehod iz kategorije C v kategorijo B, s katero tožeči stranki ni bilo dovoljeno opravljanje preizkusa v fazi predizbora za ta natečaj, ker naj ne bi izpolnila obveznega pogoja iz Kadrovskih predpisov glede roka za vložitev prijav.

      Izrek sodbe

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 193, 6.8.2005, str. 36 (zadeva, prvotno registrirana pri Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti pod številko T-208/05 in nato prenesena na Sodišče za uslužbence Evropske unije s sklepom z dne 15. 12. 2005).


title: Zadeva T-200/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 18. maja 2010 – Abertis Infraestructuras proti Komisiji ( „Ničnostna tožba — Koncentracije — Sklep o končanju postopka, začetega na podlagi člena 21(4) Uredbe (ES) št. 139/2004 — Rok za vložitev tožbe — Začetek — Nedopustnost“ )

text:
               17.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/18

         Sklep Splošnega sodišča z dne 18. maja 2010 – Abertis Infraestructuras proti Komisiji
   (Zadeva T-200/09) (1)

   („Ničnostna tožba - Koncentracije - Sklep o končanju postopka, začetega na podlagi člena 21(4) Uredbe (ES) št. 139/2004 - Rok za vložitev tožbe - Začetek - Nedopustnost“)
   2010/C 195/30
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Abertis Infraestructuras, SA (Barcelona, Španija) (zastopnika: M. Roca Junyent in P. Callol García, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: V. Di Bucci in É. Gippini Fournier, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 13. avgusta 2008 o končanju postopka, začetega na podlagi člena 21(4) Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 z dne 20. januarja 2004 o nadzoru koncentracij podjetij (UL L 24, str. 1) v zvezi z nadzorom koncentracije med tožečo stranko in družbo Autostrade, S.p.A. (zadeva COMP/M. 4388 – Abertis proti Autostrade).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Abertis Infraestructuras, SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 167, 18.7.2009.


title: Zadeva T-252/06 P: Pritožba, ki jo je 7. septembra 2006 vložila M.-Y. Beau zoper sodbo, ki jo je 28. junija 2006 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi Beau proti Komisiji, F-39/05

text:
               18.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/38

         Pritožba, ki jo je 7. septembra 2006 vložila M.-Y. Beau zoper sodbo, ki jo je 28. junija 2006 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi Beau proti Komisiji, F-39/05
   (Zadeva T-252/06 P)
   (2006/C 281/67)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Pritožnica: Marie-Yolande Beau (Pariz, Francija) (zastopnika: S. Rodrigues in C. Bernard-Glanz, avocats)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnice:

               —

               naj se ta pritožba razglasi za dopustno;

               —

               naj se sodba Sodišča za uslužbence z dne 28. junija 2006 v zadevi F-39/05 razveljavi;

               —

               naj se ugodi predlogom za razveljavitev in povračilo škode, ki jih je tožeča stranka predložila v postopku na prvi stopnji;

               —

               naj se toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   V pritožbi pritožnica zatrjuje, da je Sodišče prve stopnje po eni strani kršilo pravo Skupnosti, s tem da je določena dejstva napačno pravno kvalificiralo in po drugi strani storilo kršitev postopka, ki omejujejo njeno pravico do obrambe.


title: Zadeva T-58/15: Tožba, vložena 4. februarja 2015 – Ludwig Bertram/UUNT – Seni Vita (Sanivita)

text:
               13.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/36

         Tožba, vložena 4. februarja 2015 – Ludwig Bertram/UUNT – Seni Vita (Sanivita)
   (Zadeva T-58/15)
   (2015/C 118/45)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ludwig Bertram GmbH (Isernhagen, Nemčija) (zastopnik: V. Rust-Sorge, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Seni Vita OHG (Bayreuth, Nemčija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj/Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti št. 9949959

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 21. novembra 2014 v zadevi R 1087/2013-1

      Tožbeni predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj izpodbijano odločbo razveljavi.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-141/13 P: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 17. julija 2014 – Reber Holding GmbH & Co. KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Wedl & Hofmann GmbH (Pritožba — Znamka Skupnosti — Figurativna znamka Walzer Traum — Ugovor imetnika nacionalne besedne znamke Walzertraum — Pojem resne in dejanske uporabe znamke — Neupoštevanje predhodnih odločb — Načelo enakega obravnavanja)

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/11

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 17. julija 2014 – Reber Holding GmbH & Co. KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Wedl & Hofmann GmbH
   (Zadeva C-141/13 P) (1)

   ((Pritožba - Znamka Skupnosti - Figurativna znamka Walzer Traum - Ugovor imetnika nacionalne besedne znamke Walzertraum - Pojem resne in dejanske uporabe znamke - Neupoštevanje predhodnih odločb - Načelo enakega obravnavanja))
   2014/C 315/16
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnik: Reber Holding GmbH & Co. KG (zastopnici: O. Spuhler in M. Geitz, odvetnici)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, agent), Wedl & Hofmann GmbH (zastopnik: T. Raubal, odvetnik)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Reber Holding GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 141, 18.5.2013.


title: Zadeva C-292/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione tributaria provinciale di Parma (Italija) 27. junija 2009 – Isabella Calestani proti Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma

text:
               26.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 233/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione tributaria provinciale di Parma (Italija) 27. junija 2009 – Isabella Calestani proti Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma
   (Zadeva C-292/09)
   2009/C 233/17
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Commissione tributaria provinciale di Parma

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Isabella Calestani

      Tožena stranka: Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Da bi se lahko odločilo v sporu o glavni stvari, je treba odgovoriti na vprašanje, ali je člen 19(5) DPR št. 633/72 v nasprotju s pravom Skupnosti in z načelom nediskriminatornosti DDV ter zlasti ali je bila Šesta direktiva Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 pomanjkljivo prenesena v nacionalni pravni red v delu, v katerem ta ne predvideva pravice do odbitka DDV, ki so ga pri nabavah plačali subjekti, ki opravljajo oproščene transakcije.


title: Zadeva T-356/13 P: Pritožba, ki jo je 4. julija 2013 vložil Giorgio Lebedef zoper sodbo, ki jo je 24. aprila 2013 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi Lebedef proti Komisiji, F-56/11

text:
               12.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 298/8

         Pritožba, ki jo je 4. julija 2013 vložil Giorgio Lebedef zoper sodbo, ki jo je 24. aprila 2013 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi Lebedef proti Komisiji, F-56/11
   (Zadeva T-356/13 P)
   2013/C 298/14
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luksemburg) (zastopnik: F. Frabetti, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence z dne 24. aprila 2013 v zadevi Lebedef proti Komisiji, F-56/11, katere predmet je razglasitev ničnosti disciplinske odločbe z dne 6. julija 2010, s katero je bila pritožniku izrečena sankcija degradiranja za dva naziva v isti funkcionalni skupini;

               —

               ugodi tožbenim predlogom, ki jih je pritožnik podal na prvi stopnji;

               —

               podredno, zadevo vrne v razsojanje Sodišču za uslužbence;

               —

               odloči o stroških in plačilo le-teh naloži Komisiji Evropske unije.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v podporo pritožbi zatrjuje več očitkov, ki se nanašajo na točke 35, 36, 44, 45, 56, 57, 69, 70, 71, 77, 78, 86, in 96 izpodbijane sodbe in s katerimi se zatrjujeta kršitev pravice do obrambe in kršitev načela prepovedi arbitrarnega odločanja, saj je Sodišče za uslužbence izkrivilo in nepravilno razlagalo dejstva ter nepravilno razlagalo prvostopenjsko tožbo in izpodbijano odločbo.


title: Zadeva T-310/08: Tožba, vložena 8. avgusta 2008 – BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH proti UUNT

text:
               27.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/22

         Tožba, vložena 8. avgusta 2008 – BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH proti UUNT
   (Zadeva T-310/08)
   (2008/C 247/44)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (München, Nemčija) (zastopnik: S. Biagosch, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 5. junija 2008 (zadeva R 845/2007-1) naj se razveljavi;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naj se naloži plačilo svojih stroškov in stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „executive edition“ za proizvode iz razredov 7, 9 in 11 (prijava št. 4 908 182).

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev registracije.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), saj ima prijavljena znamka zadosten razlikovalni učinek.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva F-101/09: Tožba, vložena 15. decembra 2009 – AA proti Komisiji

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/52

         Tožba, vložena 15. decembra 2009 – AA proti Komisiji
   (Zadeva F-101/09)
   2010/C 63/92
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: AA (Bruselj, Belgija) (zastopnika: K. Van Maldegem in C. Mereu, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Odločba, s katero se je tožečo stranko razvrstilo v naziv AD6, plačilni razred 2, naj se delno razglasi za nično in tožena stranka naj povrne povzročeno nepremoženjsko in premoženjsko škodo. Podredno, toženi stranki naj se naloži plačilo nepremoženjske in premoženjske škode, ki jo je povzročila s prepozno zaposlitvijo tožeče stranke.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba z dne 19. februarja 2009 naj se v delu, ki določa dokončno razvrstitev tožeče stranke, razglasi za nično in toženi stranki naj se zaradi povzročene nepremoženjske in premoženjske škode naloži plačilo odškodnine v znesku 320 845 EUR in zamudnih obresti v višini 6,75 %;

               —

               podredno, toženi stranki naj se naloži plačilo odškodnine v znesku 2 331 246 EUR in zamudnih obresti v višini 6,75 % zaradi nepremoženjske in premoženjske škode, ki jo je povzročila s prepozno zaposlitvijo tožeče stranke;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-398/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgija) 3. julija 2017 – Profit Europe NV/Belgische Staat

text:
               11.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgija) 3. julija 2017 – Profit Europe NV/Belgische Staat
   (Zadeva C-398/17)
   (2017/C 300/25)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Profit Europe NV

      Tožena stranka: Belgische Staat

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba tarifno podštevilko KN 7307 19 10 (1) razlagati tako, da zajema pribore (fitinge) za cevi iz sferoidnega grafitnega litega železa, ki imajo značilnosti pribora (fitingov) za cevi, ki se obravnava v postopku v glavni stvari, če iz njihovih objektivnih značilnosti izhaja, da se bistveno razlikujejo od tempranega litega železa, ker preoblikovalnost sferoidnega grafitnega litega železa ni posledica ustrezne toplotne obdelave in ker ima sferoidno grafitno lito železo drugačno obliko grafita kot temprano lito železo, in sicer obliko sferoidnega grafita in ne obliko tempranega ogljika?

               2.

               Ali je treba tarifno podštevilko KN 7307 11 00 razlagati tako, da zajema pribore (fitinge) za cevi iz sferoidnega grafitnega litega železa, ki imajo značilnosti pribora (fitingov) za cevi, ki se obravnava v postopku v glavni stvari, če iz objektivnih značilnosti sferoidnega grafitnega litega železa izhaja, da se ta v bistvenem ujema z objektivnimi značilnostmi netempranega litega železa?

               3.

               Ali se pojasnjevalnih opomb KN v zvezi s tarifno podštevilko 7307 19 10, v katerih je navedeno, da temprano lito železo zajema sferoidno grafitno lito železo, ne sme upoštevati v delu, v katerem določajo, da temprano lito železo zajema sferoidno grafitno lito železo, če se ugotovi, da pri sferoidnem grafitnem litem železu ne gre za temprano lito železo?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382).