title: Zadeva C-208/07: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. julija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bayerisches Landessozialgericht — Nemčija) — Petra von Chamier-Glisczinski proti Deutsche Angestellten-Krankenkasse (Socialna varnost — Uredba (EGS) št. 1408/71 — Naslov III, poglavje 1 — Členi 18 ES, 39 ES in 49 ES — Dajatve v obliki storitev, namenjene kritju tveganja potrebe po pomoči in postrežbi — Stalno prebivališče v drugi državi članici, ki ni pristojna država — Sistem socialne varnosti države članice stalnega prebivališča, ki v primerih potrebe po pomoči in postrežbi ne vključuje dajatev v obliki storitev)

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/2

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. julija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bayerisches Landessozialgericht — Nemčija) — Petra von Chamier-Glisczinski proti Deutsche Angestellten-Krankenkasse
   (Zadeva C-208/07) (1)

   (Socialna varnost - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Naslov III, poglavje 1 - Členi 18 ES, 39 ES in 49 ES - Dajatve v obliki storitev, namenjene kritju tveganja potrebe po pomoči in postrežbi - Stalno prebivališče v drugi državi članici, ki ni pristojna država - Sistem socialne varnosti države članice stalnega prebivališča, ki v primerih potrebe po pomoči in postrežbi ne vključuje dajatev v obliki storitev)
   2009/C 220/02
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bayerisches Landessozialgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Petra von Chamier-Glisezinski

      Tožena stranka: Deutsche Angestellten-Krankenkasse

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Bayerisches Landessozialgericht — Razlaga člena 19(1)(a) in (2) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL L 149, str. 2) glede na člene 18, 39 in 49 ES in v zvezi s členom 10 Uredbe Sveta 1612/68 (EGS) z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti (UL L 257, str. 2) — Nacionalna ureditev, v skladu s katero ima družinski član zaposlene osebe, s stalnim prebivališčem v drugi državi članici, kot je pristojna država, in ki v tej slednji državi članici prejema kombinirane storitve (denarne dajatve in dajatve v obliki storitev), le pravico do dodatka za pomoč in postrežbo („Pflegegeld“) izračunanega v skladu s pravom pristojne države, če zakonodaja države stalnega prebivališča za storitve, ki jih prejema v tej državi članici, ne predvideva dajatev v obliki storitev — Prenos dajatev v obliki storitev v drugo državo članico, katere sistem socialne varnosti vključuje le denarne dajatve

      Izrek

               1)

               Kadar v sistemu socialne varnosti države članice stalnega prebivališča osebe, ki potrebuje pomoč in postrežbo in je zavarovana kot družinski član zaposlene ali samozaposlene osebe v smislu Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, kakor je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2 decembra 1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1386/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. junija 2001, v nasprotju s sistemom socialne varnosti pristojne države niso predvidene dajatve v obliki storitev v primerih potrebe po pomoči in postrežbi, kakršen je primer te osebe, člen 19 oziroma 22(1)(b) navedene uredbe sam po sebi ne zahteva zagotavljanja takih dajatev zunaj pristojne države s strani ali v imenu pristojnega nosilca.

               2)

               Kadar v sistemu socialne varnosti države članice stalnega prebivališča osebe, ki potrebuje pomoč in postrežbo in je zavarovana kot družinski član zaposlene ali samozaposlene osebe v smislu Uredbe št. 1408/71, kakor je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo št. 118/97, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1386/2001, v primerih potrebe po pomoči in postrežbi v nasprotju s sistemom socialne varnosti pristojne države niso predvidene dajatve v obliki storitev, člen 18 ES v okoliščinah, kakršne so te v zadevi v glavni stvari, ne nasprotuje ureditvi, kakršno določa člen 34 knjige XI zakonika o socialni varnosti (Sozialgesetzbuch), na podlagi katere pristojni nosilec v takih okoliščinah neodvisno od mehanizmov, ki jih uveljavlja člen 19 oziroma 22(1)(b) te uredbe, in za nedoločen čas zavrne kritje stroškov, povezanih z nastanitvijo v negovalnem domu v državi članici prebivališča do višine, ki ustreza dajatvam, do katerih bi bila ta oseba upravičena, če bi enako oskrbo prejela v negovalnem domu s koncesijo v pristojni državi.

      (1)  UL C 155, 7.7.2007.


title: Zadeva C-328/13: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 11. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Österreichischer Gewerkschaftsbund proti Wirtschaftskammer Österreich – Fachverband Autobus-, Luftfahrt- und Schifffahrtsunternehmungen (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Direktiva 2001/23/ES — Ohranjanje pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov — Obveznost pridobitelja, da še naprej zagotavlja s kolektivno pogodbo dogovorjene delovne pogoje do začetka veljavnosti druge kolektivne pogodbe — Pojem kolektivne pogodbe — Nacionalna zakonodaja, ki določa, da se odpovedana kolektivna pogodba še naprej uporablja do začetka veljavnosti nove pogodbe)

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/15

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 11. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Österreichischer Gewerkschaftsbund proti Wirtschaftskammer Österreich – Fachverband Autobus-, Luftfahrt- und Schifffahrtsunternehmungen
   (Zadeva C-328/13) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Direktiva 2001/23/ES - Ohranjanje pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov - Obveznost pridobitelja, da še naprej zagotavlja s kolektivno pogodbo dogovorjene delovne pogoje do začetka veljavnosti druge kolektivne pogodbe - Pojem kolektivne pogodbe - Nacionalna zakonodaja, ki določa, da se odpovedana kolektivna pogodba še naprej uporablja do začetka veljavnosti nove pogodbe))
   2014/C 409/21
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Österreichischer Gewerkschaftsbund

      Nasprotna stranka: Wirtschaftskammer Österreich – Fachverband Autobus-, Luftfahrt- und Schifffahrtsunternehmungen

      Izrek

   Člen 3(3) Direktive Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov je treba razlagati tako, da so „s kolektivno pogodbo dogovorjeni delovni pogoji“ v smislu te določbe delovni pogoji, ki so bili določeni s kolektivno pogodbo, ki na podlagi prava države članice kljub odpovedi navedene pogodbe učinkujejo na delovna razmerja, ki jih je urejala neposredno pred njenim prenehanjem, dokler za ta delovna razmerja ne začne učinkovati nova kolektivna pogodba ali dokler se z zadevnimi delavci ne sklene nov poseben dogovor.

      (1)  UL C 274, 21.9.2013.


title: Zadeva C-428/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 14. septembra 2007 vložilo High Court of Justice (England and Wales), Queen's Bench Division, Administrative Court – Mark Horvath proti Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 14. septembra 2007 vložilo High Court of Justice (England and Wales), Queen's Bench Division, Administrative Court – Mark Horvath proti Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs
   (Zadeva C-428/07)
   (2007/C 297/36)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   High Court of Justice (England and Wales), Queen's Bench Division, Administrative Court.
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Mark Horvath.

      Tožena stranka: Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs.
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Če je država članica vzpostavila decentraliziran sistem vlade, v katerem centralni državni organi ohranijo pristojnosti delovanja na celotnem ozemlju države članice, da bi zagotovili izvajanje njenih obveznosti po pravu Skupnosti, ki izvirajo iz Uredbe Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001 (1) (v nadaljevanju: Uredba Sveta):

                           a)

                           Ali lahko država članica zahteve, ki se nanašajo na vzdrževanje vidnih poti, na katerih obstaja služnost javne poti, vključi v svoja merila za dobre kmetijske in okoljske pogoje iz člena 5 in Priloge IV k Uredbi Sveta 1782/2003?

                           b)

                           Ali gre lahko – v primeru da notranji ustavni sistem države članice določa, da imajo različni organi decentralizirane oblasti zakonodajno pristojnost za različna območja države članice – za nedovoljeno diskriminacijo, če na teh območjih veljajo različna merila za dobre kmetijske in okoljske pogoje iz člena 5 in Priloge IV k Uredbi Sveta?

      (1)  UL L 270, str. 1.


title: Zadeva T-25/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2007 – González y Díez proti Komisiji ( Državne pomoči – Pomoči, namenjene kritju izrednih stroškov prestrukturiranja – Umik prejšnje odločbe – Prenehanje veljavnosti Pogodbe ESPJ – Pristojnost Komisije – Neprekinjenost pravnega reda Skupnosti – Neobstoj bistvenih kršitev postopka – Varstvo legitimnih pričakovanj – Očitna napaka pri presoji )

text:
               20.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/24

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2007 – González y Díez proti Komisiji
   (Zadeva T-25/04) (1)

   („Državne pomoči - Pomoči, namenjene kritju izrednih stroškov prestrukturiranja - Umik prejšnje odločbe - Prenehanje veljavnosti Pogodbe ESPJ - Pristojnost Komisije - Neprekinjenost pravnega reda Skupnosti - Neobstoj bistvenih kršitev postopka - Varstvo legitimnih pričakovanj - Očitna napaka pri presoji“)
   (2007/C 247/36)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: González y Díez, SA (Villabona-Llanera, Španija) (zastopnika: J. Díez-Hochleitner in A. Martínez Sánchez, odvetnika).

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: sprva J. Buendía Sierra, nato C. Urraca Caviedes, zastopnika, slednji skupaj z J. Buendía Sierra, odvetnik)
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti členov 1, 3 in 4 Odločbe Komisije 2004/340/ES z dne 5. novembra 2003 o odobritvi pomoči za kritje izrednih stroškov podjetju González y Díez, SA (pomoč za leto 2001 in zloraba pomoči za leti 1998 in 2000), ki spreminja Odločbo 2002/827/ESPJ (UL 2004, L 119, str. 26).
   Izrek sodbe

               1)

               Člen 3(b) v delu, ki se nanaša na znesek v višini 54 057,63 eura (8 994 433 ESP), in člen 4(1)(b) Odločbe 2004/340/ES Komisije z dne 5. novembra 2003 o pomoči za kritje izrednih stroškov v korist podjetja González y Díez, SA (pomoči za leto 2001 in zloraba pomoči za leti 1998 in 2000), ki spreminja Odločbo 2002/827/ESPJ, se razglasita za nična.

               2)

               Tožba se v preostalem zavrne.

               3)

               González y Díez, SA nosi štiri petine svojih stroškov in štiri petine stroškov, ki jih je priglasila Komisija, slednja nosi petino svojih stroškov in petino stroškov, ki jih je priglasilo González y Díez.

      (1)  UL C 71, 20.3.2004.


title: Zadeva C-491/10 PPU: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Celle – Nemčija) – Joseba Andoni Aguirre Zarraga proti Simone Pelz (Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Uredba (ES) št. 2201/2003 — Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo — Starševska odgovornost — Pravica do varstva in vzgoje — Ugrabitev otroka — Člen 42 — Izvršitev sodne odločbe o odreditvi vrnitve otroka, o kateri je bilo izdano potrdilo in jo je izdalo pristojno (špansko) sodišče — Pristojnost zaprošenega (nemškega) sodišča, da zavrne izvršitev te odločbe ob hudi kršitvi otrokovih pravic)

text:
               26.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/12

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Celle – Nemčija) – Joseba Andoni Aguirre Zarraga proti Simone Pelz
   (Zadeva C-491/10 PPU) (1)

   (Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 2201/2003 - Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo - Starševska odgovornost - Pravica do varstva in vzgoje - Ugrabitev otroka - Člen 42 - Izvršitev sodne odločbe o odreditvi vrnitve otroka, o kateri je bilo izdano potrdilo in jo je izdalo pristojno (špansko) sodišče - Pristojnost zaprošenega (nemškega) sodišča, da zavrne izvršitev te odločbe ob hudi kršitvi otrokovih pravic)
   2011/C 63/23
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Celle

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Joseba Andoni Aguirre Zarraga

      Tožena stranka: Simone Pelz

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberlandesgericht Celle – Razlaga člena 42 Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (UL L 338, str. 1) – Ugrabitev otroka – Izvršitev odločbe o odreditvi vrnitve otroka, ki jo je izdalo pristojno (špansko) sodišče – Pristojnost zaprošenega (nemškega) sodišča, da zavrne izvršitev te odločbe ob hudi kršitvi otrokovih pravic

      Izrek

   Pristojno sodišče države članice izvršitve v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, ne sme nasprotovati izvršitvi odločbe o vrnitvi neupravičeno premeščenega otroka, o kateri je bilo izdano potrdilo, z obrazložitvijo, da je sodišče države članice izvora, ki je izdalo to odločbo, kršilo člen 42 Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000, razlagan v skladu s členom 24 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, saj presoja obstoja take kršitve spada izključno v pristojnost sodišč države članice izvora.

      (1)  UL C 346, 18.12.2010.


title: Zadeva C-557/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 29. oktobra 2013 – Hermann Lutz proti Elke Bäuerle kot upraviteljici premoženja družbe ECZ Autohandel GmbH v postopku zaradi insolventnosti

text:
               18.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 15/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 29. oktobra 2013 – Hermann Lutz proti Elke Bäuerle kot upraviteljici premoženja družbe ECZ Autohandel GmbH v postopku zaradi insolventnosti
   (Zadeva C-557/13)
   2014/C 15/12
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožena stranka in vlagateljica revizije: Hermann Lutz

      Tožeča stranka in nasprotna stranka v postopku z revizijo: Elke Bäuerle kot upraviteljica premoženja družbe ECZ Autohandel GmbH v postopku zaradi insolventnosti

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se člen 13 Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti (1) uporablja, če je izplačilo – ki ga upravitelj v postopku zaradi insolventnosti izpodbija – zneska, ki je bil zarubljen pred uvedbo postopka zaradi insolventnosti, izvedeno šele po uvedbi tega postopka?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali se izjema iz člena 13 Uredbe št. 1346/2000 nanaša tudi na zastaralni rok, rok za vložitev tožbe in prekluzivni rok, ki je določen po pravu kraja, v katerem je izpodbijano pravno dejanje imelo pravne učinke (lex causae)?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: ali je treba obličnostne predpise za uveljavljanje zahtevka v smislu člena 13 Uredbe št. 1346/2000 presojati po lex causae ali po lex fori concursus?

      (1)  UL L 160, str. 1.


title: Zadeva C-346/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo cour d'appel de Mons (Belgija) 25. junija 2013 – Ville de Mons proti KPN Group Begium SA

text:
               31.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo cour d'appel de Mons (Belgija) 25. junija 2013 – Ville de Mons proti KPN Group Begium SA
   (Zadeva C-346/13)
   2013/C 252/35
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour d'appel de Mons

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Ville de Mons

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: KPN Group Begium SA

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člen 13 Direktive 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (1) lokalnim skupnostim prepoveduje, da iz proračunskih ali drugih razlogov obdavčijo gospodarsko dejavnost telekomunikacijskih operaterjev, ki so na njihovem ozemlju prisotni s stolpi, drogovi in antenami za GSM, namenjenimi tej dejavnosti?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 337.


title: Zadeva C-188/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Republika Poljska) 28. maja 2009 — Dyrektor Izby Skarbowej w Białymstoku proti Profaktor Kulesza, Frankowski, Trzaska spółka jawna w Białymstoku

text:
               15.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Republika Poljska) 28. maja 2009 — Dyrektor Izby Skarbowej w Białymstoku proti Profaktor Kulesza, Frankowski, Trzaska spółka jawna w Białymstoku
   (Zadeva C-188/09)
   2009/C 193/06
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Dyrektor Izby Skarbowej w Białymstoku

      Tožena stranka: Profaktor Kulesza, Frankowski, Trzaska spółka jawna w Białymstoku

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 2, prvi in drugi odstavek, Prve direktive Sveta o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih (67/227/EGS) (1) v povezavi s členi 2, 10(1) in (2) ter 17(1) in (2) Šeste direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) (2) izključuje možnost, da se za davčne zavezance — ki se ukvarjajo s prodajo fizičnim osebam, ki ne opravljajo gospodarske dejavnosti, oziroma osebam, ki opravljajo gospodarsko dejavnost v obliki posameznih kmetijskih gospodarstev — če kršijo obveznost vodenja evidence prometa in izstopnega davka z uporabo registrskih blagajn, določi začasna izguba pravice do zmanjšanja zneska izstopnega davka za znesek, ki ustreza 30 % vstopnega davka ob nabavi blaga in storitev, kot je določeno v odstavku 2 člena 111 v povezavi z odstavkom 1 člena 111 Ustawa z dnia 11 marca 2004 r. o podatku od towarów i usług (Dz. U. št. 54, pozicija 535 s spremembami) (zakon z dne 11. marca 2004 o davku na blago in storitve)?

               2.

               Ali „posebni ukrepi“ iz člena 27(1) Šeste direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) glede na naravo in namen lahko pomenijo začasno omejitev obsega pravice davčnega zavezanca do odbitka iz odstavka 2 člena 111 v povezavi z odstavkom 1 člena 111 Ustawa z dnia 11 marca 2004 r. o podatku od towarów i usług (Dz. U. št. 54, pozicija 535 s spremembami) za davčne zavezance, ki kršijo obveznost vodenja evidence prometa in izstopnega davka z uporabo registrskih blagajn, in je zato za njihovo sprejetje treba izvesti postopek, ki izhaja iz člena 27, od (2) do (4), zgoraj navedene Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977?

               3.

               Ali pravica države članice iz člena 33(1) Šeste direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) vključuje pooblastilo, da se za davčne zavezance uvede kazen začasne izgube pravice do zmanjšanja zneska izstopnega davka za znesek, ki ustreza 30 % vstopnega davka ob nabavi blaga in storitev, če kršijo obveznost vodenja evidence prometa in izstopnega davka z uporabo registrskih blagajn, iz odstavka 2 člena 111 v povezavi z odstavkom 1 člena 111 Ustawa z dnia 11 marca 2004 r. o podatku od towarów i usług (Dz. U. št. 54, pozicija 535 s spremembami)?

      (1)  UL 71, str. 1301.

      (2)  UL L 145, str. 1.


title: Zadeva T-133/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 23. oktobra 2008 – TIM in TTV proti UUNT – Past Perfect (PAST PERFECT) ( Znamka Skupnosti – Postopek za ugotovitev ničnosti – Besedna znamka Skupnosti PAST PERFECT – Zavrnitev predloga za razglasitev ničnosti – Člen 7(1)(b), (c) in (d) Uredbe (ES) št. 40/94 – Člen 7(2) navedene uredbe )

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/29

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 23. oktobra 2008 – TIM in TTV proti UUNT – Past Perfect (PAST PERFECT)
   (Zadeva T-133/06) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Skupnosti PAST PERFECT - Zavrnitev predloga za razglasitev ničnosti - Člen 7(1)(b), (c) in (d) Uredbe (ES) št. 40/94 - Člen 7(2) navedene uredbe“)
   (2008/C 313/51)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: TIM The International Music Company AG; in TTV Tonträger-Vertrieb-2000 GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnika: sprva J. Wendt in G. Kukuk, nato J. Wendt, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Past Perfect Ltd (Bucknell, Oxfordshire, Združeno kraljestvo) (zastopnika: sprva S. Disraeli, nato K. Tinkler, solicitors)
   Predmet
   Tožba, vložena zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. februarja 2006 (zadeva R 150/2005-1) o postopku za razglasitev ničnosti med TIM The International Music Company AG in TTV Tonträger-Vertrieb-2000 GmbH na eni strani, in Past Perfect Ltd na drugi strani.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               TIM The International Music Company AG in TTV Tonträger-Vertrieb-2000 GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 154, 1.7.2006.


title: Zadeva T-146/17: Tožba, vložena 7. marca 2017 – Mondi/ACER

text:
               24.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/34

         Tožba, vložena 7. marca 2017 – Mondi/ACER
   (Zadeva T-146/17)
   (2017/C 129/52)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mondi AG (Dunaj, Avstrija) (zastopnik: B. Rajal, odvetnik)

      Tožena stranka: Agencija za sodelovanje energetskih regulatorjev (ACER)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               za nično naj se razglasi odločba, izdana v pritožbi A-001-2017 (consolidated) pritožbenega odbora tožene stranke z dne 17. februarja 2017 glede zavrnitve njenega zahtevka za posredovanje v postopku,

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 11 Poslovnika odbora za pritožbe tožene stranke in kršitev člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ker je odbor za pritožbe nepravilno zanikal obstoj upravičenega interesa tožeče stranke glede izida postopka.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev pravice do izjave, ker odbor za pritožbe ni obvestil tožeče stranke glede stališča tožene stranke glede zahtevka tožeče stranke za posredovanje v postopku.


title: Zadeva C-317/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Giudice di Pace di Ischia (Italija) 15. julija 2008 – Rosalba Alassini proti Telecom Italia SpA

text:
               13.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Giudice di Pace di Ischia (Italija) 15. julija 2008 – Rosalba Alassini proti Telecom Italia SpA
   (Zadeva C-317/08)
   (2008/C 236/15)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Giudice di Pace di Ischia
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Rosalba Alassini

      Tožena stranka: Telecom Italia SpA
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali imajo določbe Skupnosti iz člena 6 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, Direktive 2002/022/CE (1), Direktive 1999/44/CE (2), Priporočila Komisije 2001/310/CE (3) in Direktive 1998/257/CE (4) neposredno zavezujoč učinek in se jih mora razlagati tako, da spori „s področja elektronskih komunikacij med končnimi uporabniki in operaterji, ki izhajajo iz nespoštovanja določb v zvezi z univerzalno storitvijo in s pravicami končnih uporabnikov, ki so določene z zakonskimi normami, s sklepi nadzornega organa, s pogodbenimi pogoji in z listino o storitvah“ (spori, določeni v členu 2 sklepa št. 173/07/CONS), ne smejo biti podvrženi obveznemu poskusu mirnega reševanja sporov, brez katerega se ne more začeti sodni postopek, ker te določbe prevladajo nad normo, ki izhaja iz člena 3(1) zgoraj navedenega sklepa nadzornega organa za komunikacije?

      (1)  UL L 108, str. 51.

      (2)  UL L 171, str. 12.

      (3)  UL L 109, str. 56.

      (4)  UL L 115, str. 3 (Priporočilo Komisije).


title: Zadeva F-27/10: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 10. marca 2011 – Begue in drugi proti Komisiji (Javni uslužbenci — Pogodbeni uslužbenci — Dodatki za delavce, ki so redno v pripravljenosti na poziv — Člena 55 in 56b Kadrovskih predpisov — Uredba (EGS, Euratom, ESPJ) št. 495/77)

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/23

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 10. marca 2011 – Begue in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-27/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenci - Dodatki za delavce, ki so redno v pripravljenosti na poziv - Člena 55 in 56b Kadrovskih predpisov - Uredba (EGS, Euratom, ESPJ) št. 495/77)
   2012/C 138/44
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Christian Begue in drugi (Marcy, Francija) (zastopnik: A. Woimant, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Martin in B. Eggers, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe, s katero je bilo tožečim strankam zavrnjeno izplačilo dodatka za redno pripravljenost na poziv iz člena 56b Kadrovskih predpisov z retroaktivnim učinkom.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Tožeče stranke nosijo svoje stroške, naloženo pa jim je tudi plačilo stroškov Komisije.

      (1)  UL C 179, 3.7.2010, str. 58.


title: Zadeva C-204/15: Sklep predsednika Sodišča z dne 15. januarja 2016 – (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā tiesa – Latvija) – kazenski postopek zoper Valsts ieņēmumu dienests, ob udeležbi: SIA „Latspas“

text:
               18.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 136/23

         Sklep predsednika Sodišča z dne 15. januarja 2016 – (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā tiesa – Latvija) – kazenski postopek zoper Valsts ieņēmumu dienests, ob udeležbi: SIA „Latspas“
   (Zadeva C-204/15) (1)

   (2016/C 136/29)
   Jezik postopka: latvijščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 228, 13.7.2015.


title: Zadeva C-342/04 P: Pritožba Hauptverband der Deutschen Bauindustrie e.V, Kaefer Isoliertechnik GmbH & Co. KG in poslovodje Jürgen Schmoldt zoper sklep Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (tretji senat) z dne 25. maja 2004 v zadevi Jürgen Schmoldt, Kaefer Isoliertechnik GmbH && Co. KG in Hauptverband der Deutschen Bauindustrie e.V. proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-264/03, vložena dne 10. avgusta 2004

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/17

         Pritožba Hauptverband der Deutschen Bauindustrie e.V, Kaefer Isoliertechnik GmbH & Co. KG in poslovodje Jürgen Schmoldt zoper sklep Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (tretji senat) z dne 25. maja 2004 v zadevi Jürgen Schmoldt, Kaefer Isoliertechnik GmbH & Co. KG in Hauptverband der Deutschen Bauindustrie e.V. proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-264/03, vložena dne 10. avgusta 2004
   (Zadeva C-342/04 P)
   (2004/C 262/30)
   Hauptverband der Deutschen Bauindustrie e.V, Kaefer Isoliertechnik GmbH & Co. KG in poslovodja Jürgen Schmoldt, ki jih zastopa prof. dr. dr. H.C. Hans-Peter Schneider, so dne 10. avgusta 2004 pred Sodiščem Evropskih skupnosti vložili pritožbo zoper sklep Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (tretji senat) z dne 25. maja 2004 v zadevi Jürgen Schmoldt, Kaefer Isoliertechnik GmbH & Co. KG in Hauptverband der Deutschen Bauindustrie e.V proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-264/03.
   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sklep in vrne zadevo Sodišču prve stopnje v ponovno odločanje;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov spora.

         Pritožbeni razlogi in bistvene navedbe
   V nasprotju z navedbami sodišča pritožnike sporna odločba Komisije iz postopka o glavni stvari posamično zadeva.
   Pritožniki uveljavljajo osem pritožbenih razlogov:

               (1)

               Sporni sklep izhaja iz napačnega dejanskega stanja: Nesporno je, da poročilo ad-hoc skupine Stalnega odbora z dne 22. novembra 2002 ne obstaja. Ta, na 55. zasedanju Stalnega odbora z dne 10./11. septembra 2002 v pritožbenem postopku iz člena 5(1) Direktive 89/106/EGS, imenovana ad-hoc skupina, se ni nikoli sestala in/ali sprejela takšnega poročila;

               (2)

               Tretji pritožnik ni vložil tožbe „v svojem imenu“: Tretji pritožnik je nesporno poslovodja oddelka strokovne zveze „Zaščita pred toploto, mrazom, zvokom in ognjem“ prvega pritožnika, združenja podjetij, ki uporabljajo gradbeni material na tem področju v Nemčiji in ki je kot tak pri prvem pritožniku zaposlen. K delovnim nalogam tretjega pritožnika spada zastopanje prvega pritožnika in v njega včlanjenih podjetij, v okviru ustreznih nacionalnih in evropskih dejavnosti pri standardizaciji;

               (3)

               Pravo Skupnosti predvideva procesne varovalke za pritožnike. Na Stalni odbor za gradbeništvo sklicujoče se procesne varovalke v členu 5 in sedmi uvodni izjavi Direktive 89/106/EGS morajo služiti v dobro tudi tistim, ki jih strokovni odbor kot ad-hoc skupino strokovno zajame v ustreznem mnenju v skladu s členom 5(1);

               (4)

               V postopku iz člena 5(1) Direktive 89/106/EGS tretji pritožnik ni zastopal kot član ad-hoc skupine Stalnega odbora za gradbeništvo le prvega pritožnika, ampak seveda tudi drugega pritožnika kot včlanjeno podjetje. Drugi pritožnik je nesporno član oddelka strokovne zveze „Zaščita pred toploto, mrazom, zvokom in ognjem“ prvega pritožnika;

               (5)

               Drugi pritožnik je Sodišču ponazoril poseg v tekoče pogodbe s pomočjo štirih primerov;

               (6)

               Prvi pritožnik je bil – ne da bi bilo to bistveno – „vodja pogajanj“;

               (7)

               Prvi pritožnik je bil neposredno udeležen pri evropskem delu glede standardizacije kot tudi v postopku iz člena 5(1) Direktive 89/106/EGS;

               (8)

               Odločitev Sodišča glede stroškov je bila neustrezna.


title: Zadeva T-410/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne  27. oktobra 2005  — Italija proti Komisiji

text:
               24.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 330/25

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 27. oktobra 2005 — Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-410/04) (1)

   (2005/C 330/62)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 19, 22.1.2005.


title: Zadeva C-258/07: Tožba, vložena 31. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski

text:
               4.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/22

         Tožba, vložena 31. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski
   (Zadeva C-258/07)
   (2007/C 183/38)
   Jezik postopka: švedščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Kukovec in K. Nyberg, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Švedska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Kraljevina Švedska s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/18/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev oziroma Komisije o teh predpisih ni obvestila, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Kraljevini Švedski naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive se je iztekel 31. januarja 2006.

      (1)  UL L 134, 30.4.2004, str. 114.


title: Zadeva C-246/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione Tributaria Provinciale di Siracusa (Italija) 28. aprila 2016 – Enzo Di Maura/Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale di Siracusa

text:
               18.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/26

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione Tributaria Provinciale di Siracusa (Italija) 28. aprila 2016 – Enzo Di Maura/Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale di Siracusa
   (Zadeva C-246/16)
   (2016/C 260/33)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Commissione Tributaria Provinciale di Siracusa

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Enzo Di Maura

      Tožena stranka: Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale di Siracusa

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je glede na člena 11, del C(1), in 20(1)(b), drugi stavek, Direktive 77/388/EGS (1), ki se nanašata na spremembo davčne osnove navzdol in na popravek DDV, obračunan za obdavčljive transakcije, v primeru popolnega ali delnega neplačila protistoritve, dogovorjene med strankama, skladno z načeloma sorazmernosti in učinkovitosti, zagotovljenima s PDEU, in načelom nevtralnosti, ki ureja obračun DDV, da se določajo meje, zaradi katerih davčni zavezanec ne more izterjati davka v zvezi s protistoritvijo, ki ni bila plačana v celoti ali delno, ali je ta izterjava zanj neekonomična – tudi s časovnega vidika, povezanega z nepredvidljivim trajanjem postopka zaradi insolventnosti?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je z zgoraj navedenimi načeli združljiv predpis – kot je člen 26(2) uredbe predsednika republike št. 633/1972, v besedilu, veljavnem pred spremembami, uvedenimi s členom 1(126) in (127) zakona št. 208 z dne 28. decembra 2015 – ki za pravico do izterjave davka kot pogoj določa zadosten dokaz, da so bili predhodno izvedeni postopki zaradi insolventnosti z neuspešnim izidom, to je v skladu s sodno prakso in prakso davčnega organa v državi članici Unije izključno po neuspešni končni razdelitvi premoženja oziroma, v primeru neuspešne končne razdelitve premoženja, po pravnomočnosti ukrepa, s katerim se konča stečajni postopek, tudi kadar so ti postopki razumno neekonomični zaradi zneska uveljavljane terjatve, možnosti njene izterjave in stroškov postopkov zaradi insolventnosti ter ob upoštevanju, da imajo lahko navedene predpostavke vpliv še več let po datumu uvedbe stečajnega postopka?

      (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23).


title: Zadeva F-27/14: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 18. marca 2015 – DK/ESZD (Javni uslužbenci — Osebje ESZD — Uradnik — Disciplinski postopek — Odpoklic brez zmanjšanja pokojninskih pravic — Člen 25 Priloge IX h Kadrovskim predpisom — Kazenski pregon v teku — Istovetnost dejstev, predloženih OI in kazenskemu sodišču)

text:
               4.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/45

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 18. marca 2015 – DK/ESZD
   (Zadeva F-27/14) (1)

   ((Javni uslužbenci - Osebje ESZD - Uradnik - Disciplinski postopek - Odpoklic brez zmanjšanja pokojninskih pravic - Člen 25 Priloge IX h Kadrovskim predpisom - Kazenski pregon v teku - Istovetnost dejstev, predloženih OI in kazenskemu sodišču))
   (2015/C 146/60)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: DK (zastopnik: S. Orlandi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD) (zastopnika: S. Marquardt in M. Silva, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa, s katerim je bila tožeča stranka z učinkom od 1. februarja 2014 odpoklicana z delovnega mesta brez znižanja pokojninskih pravic zaradi disciplinskega postopka, ki je bil uveden potem, ko so zoper tožečo stranko nacionalni organi uvedli preiskavo zaradi goljufije na evropskih trgih javnih naročil, ponarejanja in uporabe ponaredkov, pranja denarja in korupcije.

      Izrek

               1.

               Sklep z dne 16. januarja 2014, s katerim je Evropska služba za zunanje delovanje odpoklicala DK z njegovih funkcij brez zmanjšanja pokojninskih pravic, se razglasi za ničen.

               2.

               Evropska služba za zunanje delovanje nosi svoje stroške in se ji naloži vse stroške, ki jih je priglasil DK.

      (1)  UL C 184, 16.6.2014, str. 43.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. julija 2005 v zadevi C-353/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Court of Appeal): Société des produits Nestlé SA proti Mars UK Ltd (Znamke — Direktiva 89/104/EGS — Odsotnost razlikovalnega učinka — Z uporabo pridobljen razlikovalni učinek — Uporaba dela registrirane znamke ali kombinacija z le-to)

text:
               17.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 229/3

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 7. julija 2005
   v zadevi C-353/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Court of Appeal): Société des produits Nestlé SA proti Mars UK Ltd (1)

   (Znamke - Direktiva 89/104/EGS - Odsotnost razlikovalnega učinka - Z uporabo pridobljen razlikovalni učinek - Uporaba dela registrirane znamke ali kombinacija z le-to)
   (2005/C 229/05)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi C-353/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložil Court of Appeal (Anglija in Wales) (Civil Division) (Združeno kraljestvo), z odločbo z dne 25. julija 2003, ki je prispela na Sodišče dne 18. avgusta 2003 v postopku Société des produits Nestlé SA proti Mars UK Ltd, je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, R. Silva de Lapuerta, C. Gulmann (poročevalec), P. Kūris in G. Arestis, sodniki, generalna pravobranilka: J. Kokott, sodni tajnik: L. Hewlett, glavna administratorka, dne 7. julija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Znamka lahko dobi razlikovalni učinek iz člena 3(3) Prve direktive Sveta 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami, z uporabo te znamke kot dela registrirane znamke ali v kombinaciji z le-to.

      (1)  UL C 251, 18.10.2003.


title: Zadeva T-190/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 4. oktobra 2006 — Freixenet proti UUNT (Oblika bele brušene steklenice) ( Znamka Skupnosti — Oblika bele brušene steklenice — Absolutni razlog za zavrnitev — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 — Odsotnost razlikovalnega učinka — Kršitev pravic obrambe — Člen 73 Uredbe št. 40/94 )

text:
               18.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/32

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 4. oktobra 2006 — Freixenet proti UUNT (Oblika bele brušene steklenice)
   (Zadeva T-190/04) (1)

   („Znamka Skupnosti - Oblika bele brušene steklenice - Absolutni razlog za zavrnitev - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 - Odsotnost razlikovalnega učinka - Kršitev pravic obrambe - Člen 73 Uredbe št. 40/94“)
   (2006/C 281/54)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Freixenet, SA (Sant Sadurní d'Anoia, Španija) (Zastopniki: F. de Visscher, E. Cornu, É. De Gryse in D. Moreau, avocats)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Zastopnik: I. de Medrano Caballero, zastopnik)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 11. februarja 2004 (Zadeva R 97/2001-4) glede registracije znamke, v obliki bele brušene steklenice, kot znamke Skupnosti.
   Izrek

               1)

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 11. februarja 2004 (Zadeva R 97/2001-4) se razglasi za nično.

               2)

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               3)

               UUNT nosi svoje stroške in stroške tožeče stranke.

      (1)  UL C 201, 7.8.2004.


title: Zadeva T-513/15: Tožba, vložena 7. septembra 2015 – Gruppe Nymphenburg Consult/UUNT (Limbic® Map)

text:
               26.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 354/48

         Tožba, vložena 7. septembra 2015 – Gruppe Nymphenburg Consult/UUNT (Limbic® Map)
   (Zadeva T-513/15)
   (2015/C 354/58)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Gruppe Nymphenburg Consult AG (München, Nemčija) (zastopnika: R. Kunze in G. Würtenberger, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „Limbic® Map“ – prijava št. 12 316 411

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 23 junija 2015 v zadevi R 1973/2014-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo v zvezi s prijavo znamke Skupnosti 012 316 411 Limbic® Map razveljavi;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev členov 63, 75, prvi stavek, in76 Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-313/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado del lo Mercantil n° 3 iz Barcelone (Španija) 5. julija 2007 – Kirtruna SL in Elisa Vigano proti Cristini Delgado Fernández de Heredia, Sergiu Sabiniju Celiu, Miguelu Olivánu Basconesu, Red Elite de Electrodomésticos SA in Electro Calbet SA

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado del lo Mercantil no 3 iz Barcelone (Španija) 5. julija 2007 – Kirtruna SL in Elisa Vigano proti Cristini Delgado Fernández de Heredia, Sergiu Sabiniju Celiu, Miguelu Olivánu Basconesu, Red Elite de Electrodomésticos SA in Electro Calbet SA
   (Zadeva C-313/07)
   (2007/C 211/47)
   Jezik postopka: španščina
   Predložitveno sodišče
   Juzgado de lo Mercantil no 3, Barcelona
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Kirtruna, S.L. in Elisa Vigano

      Tožene stranke: Cristina Delgado Fernández de Heredia, Sergio Sabini Celio, Miguel Oliván Bascones, Red Elite de Electrodomésticos S.A., in Electro Calbet S.A.
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba jamstvo, da pridobitelj, ki prevzame podjetje v stečajnem postopku, ali proizvodni obrat podjetja, ne prevzame dolgov iz pogodb o zaposlitvi ali delovnih razmerij, kadar se ga v postopkih zaradi plačilne nesposobnosti zagotovi kot jamstvo ki je vsaj enako tistemu, določenemu v direktivah Skupnosti, razlagati tako, da velja edino in izključno za obveznosti, neposredno povezane s pogodbami o zaposlitvi ali delovnimi razmerji, ali pa bi bilo treba to jamstvo v smislu celovitega varstva pravic delavcev in ohranjanja zaposlitve razširiti na ostale pogodbe, ki se ne nanašajo strogo na delo, ampak kljub temu vplivajo na prostore, kjer se odvija dejavnost delodajalca, ali določajo sredstva in instrumente proizvodnje, ki so nujni za kontinuiteto dejavnosti podjetja?

               2)

               Ali lahko v tem smislu v zvezi z varstvom pravic delavcev prevzemnik proizvodnega obrata sprejme jamstvo sodnika, ki vodi stečajni postopek in odloči ne le glede pravic iz pogodb o zaposlitvi ampak tudi glede pravic iz drugih pogodbe ali glede obveznosti dolžnika, ki so nujne za zagotovitev kontinuitete dejavnosti?

               3)

               Ali ima tisti, ki prevzame podjetje v stečaju ali proizvodni obrat podjetja, s tem da se zaveže, da bo ohranil vse ali del pogodb o zaposlitvi, ki jih prav tako prevzame, jamstvo, da mu ne bodo naložene ali se nanj ne bodo prenesle druge obveznosti odsvojitelja iz pogodb ali razmerij, ki jih prevzame, zlasti davčne kvote ali dolgovi socialne varnosti ali pravice, ki bi jih lahko uveljavljali nosilci pravic in obveznosti iz pogodb, sklenjenih s prezadolženim in prenesenih na prevzemnika v celoti ali kot proizvodni obrat?

               4)

               Nato, ali je mogoče Direktivo 23/2001 (1), v zvezi s prenosom proizvodnih obratov ali podjetij, za katere je bilo v sodnem ali upravnem postopku ugotovljeno, da so plačilno nesposobna in v postopku likvidacije, razlagati tako, da omogoča ne le varstvo pogodb v zvezi z delom ampak tudi druge pogodbe, ki neposredno in takoj vplivajo na ohranjanje pogodb?

               5)

               Nazadnje, ali je člen 149.2. španskega zakona o stečajnem postopku v zvezi s prevzemom podjetja nezdružljiv s členom 5.2(a) Direktive 23/2001, kjer določa da bi se z odstopom na pridobitelja prenesele poklicne obveznosti in obveznosti, nastale stečajnemu dolžniku ali prezadolženemu, v bistvu dolgovi na področju socialne varnosti, ki jih morebiti ne bi plačalo podjetje v stečaju.

      (1)  Direktiva Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov (UL L 82, str. 16).


title: Zadeva T-22/13: Tožba, vložena 16. januarja 2013 – Senz Technologies proti UUNT – Impliva (Umbrellas)

text:
               6.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 101/19

         Tožba, vložena 16. januarja 2013 – Senz Technologies proti UUNT – Impliva (Umbrellas)
   (Zadeva T-22/13)
   2013/C 101/41
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Senz Technologies BV (Delft, Nizozemska) (zastopnika: W. Hoyng in C. Zeri, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Impliva BV (Amsterdam, Nizozemska)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo tretjega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 26. septembra 2012 v zadevi R 2453/2010-3;

               —

               pritrdi trditvam, podanim pred Splošnim sodiščem, in razglasi registracijo modela Skupnosti št. 000579032-0001 za veljavno;

               —

               odloči, da Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) nosi svoje stroške in mu naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Registrirani model Skupnosti, ki je predmet zahteve za razglasitev ničnosti: model „Umbrellas“ – registracija modela Skupnosti št. 000579032-0001

      Imetnik modela Skupnosti: tožeča stranka

      Vložnik zahteve za razglasitev ničnosti modela Skupnosti: Impliva BV

      Obrazložitev zahteve za razglasitev ničnosti: zahteva za razglasitev ničnosti je temeljila na členih 4 in 9 Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002

      Odločba oddelka za izbris: ugoditev zahtevi za ugotovitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 7(1) in 6 v povezavi s členom 25(1)(b) Uredbe Sveta št. 6/2002.


title: Zadeva T-98/09: Tožba, vložena 11. marca 2009 – Tubesca proti UUNT – Tubos del Mediterráneo (T TUMESA TUBOS DEL MEDITERRANEO S.A.)

text:
               1.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/33

         Tožba, vložena 11. marca 2009 – Tubesca proti UUNT – Tubos del Mediterráneo (T TUMESA TUBOS DEL MEDITERRANEO S.A.)
   (Zadeva T-98/09)
   2009/C 102/49
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Tubesca (Ailly-sur-Noye, Francija) (zastopnik: F. Greffe, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Tubos del Mediterráneo, SA (Sagunto, Španija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavi naj se odločba četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. decembra 2008, tožba R 518/2008-4.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tubos del Mediterráneo, SA

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „T TUMESA TUBOS DEL MEDITERRANEO S.A.“ za proizvode in storitve iz razredov 6, 35 in 42 – prijava št. 4 085 098

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nacionalna besedna in mednarodna figurativna znamka „TUBESCA“ za proizvode iz razredov 6, 19 in 20

      Odločba oddelka za ugovore: ugovoru se delno ugodi; delna zavrnitev registracije prijavljene znamke

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za ugovore in zavrnitev ugovora

      Navajani tožbeni razlogi: za povprečno pozornega potrošnika oziroma končnega uporabnika naj bi obstajala verjetnost zmede med nasprotujočima si znamkama, še toliko bolj, ker naj bi bile znamke „TUBESCA“ znane in zelo razlikovalne


title: Zadeva C-341/15: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 20. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Wien – Avstrija) – Hans Maschek/Magistratsdirektion der Stadt Wien – Personalstelle Wiener Stadtwerke (Predhodno odločanje — Socialna politika — Direktiva 2003/88/ES — Člen 7 — Pravica do plačanega letnega dopusta — Upokojitev na predlog zadevne osebe — Delavec, ki ni izkoristil svojih pravic do plačanega letnega dopusta pred prenehanjem delovnega razmerja — Nacionalna zakonodaja, ki ne priznava denarnega nadomestila za neizrabljen plačan letni dopust — Odsotnost z dela zaradi bolezni — Uradniki)

text:
               19.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/7

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 20. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Wien – Avstrija) – Hans Maschek/Magistratsdirektion der Stadt Wien – Personalstelle Wiener Stadtwerke
   (Zadeva C-341/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Socialna politika - Direktiva 2003/88/ES - Člen 7 - Pravica do plačanega letnega dopusta - Upokojitev na predlog zadevne osebe - Delavec, ki ni izkoristil svojih pravic do plačanega letnega dopusta pred prenehanjem delovnega razmerja - Nacionalna zakonodaja, ki ne priznava denarnega nadomestila za neizrabljen plačan letni dopust - Odsotnost z dela zaradi bolezni - Uradniki))
   (2016/C 343/10)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Wien

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Hans Maschek

      Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Magistratsdirektion der Stadt Wien – Personalstelle Wiener Stadtwerke

      Izrek

   Člen 7(2) Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa je treba razlagati tako, da:

               —

               nasprotuje nacionalni zakonodaji, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v skladu s katero se delavcu, ki mu je delovno razmerje prenehalo na podlagi njegovega predloga za upokojitev in ki ni mogel izkoristiti svojih pravic pred prenehanjem tega delovnega razmerja, ne prizna pravica do denarnega nadomestila za neizrabljen plačan letni dopust;

               —

               ima delavec ob upokojitvi pravico do denarnega nadomestila za plačan letni dopust, ki ga ni izrabil, ker zaradi bolezni ni opravljal dela;

               —

               delavec, ki mu je delovno razmerje prenehalo in ki na podlagi sporazuma, sklenjenega s svojim delodajalcem, ni smel priti na delovno mesto v določenem obdobju pred svojo upokojitvijo, pri čemer pa je še vedno prejemal plačo, nima pravice do denarnega nadomestila za plačan letni dopust, ki ga v navedenem obdobju ni izrabil, razen če teh pravic ni mogel izkoristiti zaradi bolezni;

               —

               morajo, na eni strani, države članice odločiti, ali bodo delavcem priznale dodaten plačan dopust poleg minimalnega plačanega letnega dopusta štirih tednov, ki je določen v členu 7 Direktive 2003/88. V tem primeru lahko države članice določijo, da se delavcu, ki zaradi bolezni ni mogel izrabiti vsega dodatnega plačanega letnega dopusta pred prenehanjem delovnega razmerja, prizna pravica do denarnega nadomestila, ki ustreza temu dodatnemu obdobju. Države članice morajo, na drugi strani, določiti pogoje za to priznanje.

      (1)  UL C 346, 19.10.2015.


title: Zadeva T-205/13 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 27. novembra 2013 – Marcuccio proti Komisiji (Pritožba — Javni uslužbenci — Zavrženje tožbe na prvi stopnji kot očitno nedopustne — Začetna vloga, vložena po telefaksu v roku za vložitev tožbe in žigosana z odvetnikovim podpisom — Vložitev izvirnika po roku — Prepozna vložitev tožbe — Očitno neutemeljena pritožba)

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/33

         Sklep Splošnega sodišča z dne 27. novembra 2013 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-205/13 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Zavrženje tožbe na prvi stopnji kot očitno nedopustne - Začetna vloga, vložena po telefaksu v roku za vložitev tožbe in žigosana z odvetnikovim podpisom - Vložitev izvirnika po roku - Prepozna vložitev tožbe - Očitno neutemeljena pritožba)
   2014/C 45/57
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: C. Berardis-Kayser in G. Gattinara, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 28. januarja 2013 v zadevi Marcuccio proti Komisiji (F-100/12, še neobjavljen v ZOdl.), ki se nanaša na razveljavitev tega sklepa.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrže.

               2.

               Luigi Marcuccio nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije v okviru tega postopka.

      (1)  UL C 156, 1.6.2013.


title: Zadeva T-277/07: Tožba, vložena 20. julija 2007 – Secure Computing proti UUNT – Investronica (SECUREOS)

text:
               6.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/14

         Tožba, vložena 20. julija 2007 – Secure Computing proti UUNT – Investronica (SECUREOS)
   (Zadeva T-277/07)
   (2007/C 235/25)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Secure Computing Corporation (Minnesota, Združene države) (Zastopnika: H. P. Kunz-Hallstein in R. Kunz-Hallstein, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Investronica, SA
   Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe tožene stranke z dne 25. aprila 2007 v zadevi R 1063/2006-1 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „SECUREOS“ za proizvode iz razreda 9 (prijava št. 2 659 944).

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Investronica, S.A.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Besedna znamka „SECUREURO“ (znamka Skupnosti št. 2 126 290) za proizvode in storitve iz razredov 7, 9, 16, 35, 36, 37 in 42 ter figurativna znamka „secureuro“ (znamka Skupnosti št. 2 418 135) za proizvode in storitve iz razredov 7, 9, 16, 35 in 36.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugoditev ugovoru in zavrnitev prijave.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev členov 8(1), 73 in 74(1), drugi stavek, Uredbe (ES) št. 40/94 (1).

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva T-58/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. februarja 2016 – Ludwig Bertram/UUNT – Seni Vita (Sanivita)

text:
               18.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 136/45

         Sklep Splošnega sodišča z dne 16. februarja 2016 – Ludwig Bertram/UUNT – Seni Vita (Sanivita)
   (Zadeva T-58/15) (1)

   (2016/C 136/63)
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 118, 13.4.2015.


title: Zadeva T-447/05: Tožba, vložena  22. decembra 2005  — Plantations de Mbanga proti Komisiji

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/24

         Tožba, vložena 22. decembra 2005 — Plantations de Mbanga proti Komisiji
   (Zadeva T-447/05)
   (2006/C 74/47)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Société des plantations de Mbanga (SPM) SA (Douala, Kamerun) (zastopnika: P. Soler Couteaux, S. Cahn, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nično naj se razglasi Uredba Komisije (ES) št. 2015/2005 z dne 9. decembra 2005 o uvozu banan s poreklom iz držav AKP za meseca januar in februar 2006 po tarifni kvoti, odprti z Uredbo Sveta (ES) št. 1964/2005 o tarifnih stopnjah za banane;

               —

               Komisiji in Svetu naj se naloži plačilo vseh stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Uredba Sveta Evropske unije št. 1964/2005 z dne 29. novembra 2005 (1) je v okviru sprememb posebne ureditve tarifnih kvot za trgovino s tretjimi državami, ki so del ukrepov za organizacijo trgov za banane, med drugim Komisiji podelila pristojnost, da sprejme ukrepe, potrebne za izvedbo omenjene uredbe, in prehodne ukrepe za upravljanje s tarifno kvoto za banane s poreklom iz držav AKP. V tem okviru je Komisija v svoji Uredbi št. 2015/2005 z dne 9. decembra 2005 (2) za januar in februar 2006 ohranila prejšnjo ureditev dodelitve uvoznih dovoljenj na podlagi preteklih obdobij (3), kot jo je najprej določala Uredba št. 896/2001. S to tožbo se želi doseči razglasitev ničnosti omenjene Uredbe št. 2015/2005.
   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi zatrjuje, da naj bi Uredba št. 2015/2005 s tem, ko je v členih 3 in 4 določila ureditev dodelitve uvoznih dovoljenj na podlagi preteklih obdobij in na vključitvi netradicionalnih izvajalcev, kršila:

               —

               določbe konvencij, ki urejajo trg banan;

               —

               pristop in načela, ki izhajajo iz določb Skupnosti na področju skupne kmetijske politike, skupne organizacije trgov banan in same zadevne določbe predpisov Skupnosti;

               —

               načela, ki izhajajo iz členov 81 ES in 82 ES, saj naj bi na trgu prej prisotnim izvajalcem omogočala kolektivno zlorabo prevladujočega položaja, ki naj bi ga po mnenju tožeče stranke pridobili na podlagi pravnih predpisov, in ker naj bi prav tako spodbujala druga protikonkurenčna ravnanja na skupnostnem trgu banan;

               —

               načela, ki izhajajo iz člena 87 ES, saj naj bi imela za posledico pridobitev velike finančne koristi, in sicer samo za nekatere na trgu prej prisotne pomembne tradicionalne uvoznike, ki naj bi jim bilo omogočeno pridobiti korist s preprodajo dovoljenj, ki so jih neopravičeno pridobili brezplačno;

               —

               načelo sorazmernosti, saj naj ne bi omogočala nastanka in razvoja dejavnosti zaupanja vrednih in sposobnih netradicionalnih uvoznikov, saj slednji lahko obstanejo samo v povezavi s tradicionalnim uvoznikom; poleg tega tožeča stranka zatrjuje, da naj bi Uredba, za katero se predlaga razglasitev ničnosti, prav tako ne omogočala pridelovalcem banan AKP, da bi pravično izkoristili prednost za banane AKP, saj prednost ureditve izdatno koristi nekaterim na trgu prej prisotnim pomembnim tradicionalnim uvoznikom;

               —

               načelo nediskriminacije, saj naj bi dozdevno enako obravnavala vse tradicionalne uvoznike AKP, vendar pa naj bi dejansko dajala prednost nekaterim na trgu prej prisotnim pomembnim tradicionalnim uvoznikom.

         Tožeča stranka nazadnje v podporo svojim predlogom zatrjuje tudi kršitev načela zaupanja v pravo in načela svobodnega opravljanja poklicne dejavnosti.

      (1)  Uredba (ES) št. 1964/2005 z dne 29. novembra 2005 o tarifnih stopnjah za banane, UL L 316, 2.12.2005.

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 2015/2005 z dne 9. decembra 2005 o uvozu banan s poreklom iz držav AKP za meseca januar in februar 2006 po tarifni kvoti, odprti z Uredbo Sveta (ES) št. 1964/2005 o tarifnih stopnjah za banane, UL L 324, str. 5.

      (3)  To ureditev tožeča stranka izpodbija v zadevi T-128/05, v kateri teče postopek pred Sodiščem prve stopnje.


title: Zadeva T-402/11: Tožba, vložena 29. julija 2011 – Preparados Alimenticios del Sur proti Komisiji

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/39

         Tožba, vložena 29. julija 2011 – Preparados Alimenticios del Sur proti Komisiji
   (Zadeva T-402/11)
   2011/C 282/74
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Preparados Alimenticios del Sur, SL (Murcia, Španija) (zastopnik: I. Acero Campos, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost sklepa, da se spis, ki se nanaša na odpust, pošlje španski carini,

               —

               Komisiji naloži, naj odloči o zahtevku za odpust, ki ga je vložila družba Prealisur S.L., pri čemer se ta neposredno nanaša na zahtevek, ki ga je vložila družba Zukan S.L.,

               —

               Komisijo zato, da bi odločila o navedenem zahtevku, zaveže k sprejetju ukrepov in izvedbi potrebnih dejanj, vključno s sprejetjem ukrepov zoper špansko carinsko upravo, da bi pridobila vse potrebne podatke za rešitev spisa, vključno z dokumentacijo, za katero ta institucija navaja, da jo je zahtevala od španske carine, in je ta ni predložila, in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je vložena zoper Sklep Komisije z dne 29. junija 2011, da se spis, ki se nanaša na odpust, vrne španski carinski upravi, zato da bi ta odločila o zahtevku za odpust, ki ga je vložila tožeča stranka (spis št. 003-004-005-006-2009 RRPP-J Y REC 04/10), ker naj Komisija ne bi imela dovolj podatkov za to, da bi ga sama rešila. Španska carinska uprava je navedeni spis prej poslala Komisiji na podlagi člena 220(2)(b) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1).
   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog temelji na kršitvi nekaterih členov Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 253, str. 1).

                           —

                           Tožeča stranka konkretno navaja kršitev členov 872 in 873, ker naj Evropska komisija tožeči stranki ne bi sporočila namere o izreku neugodne odločbe, da bi lahko v zvezi s tem predložila pripombe, in ker tožeče stranke ni obvestila o zaprosilu za podatke, ki ga je poslala španski carinski upravi, in o posledičnem podaljšanju roka za odločitev o zahtevku za odpust.

               2.

               Drugi tožbeni razlog temelji na kršitvi člena 220(2)(b) Carinskega zakonika, saj ta določba ne predvideva, da mora biti napaka carinskih organov „aktivna“, kot jo razume Komisija, zaradi česar je, ker ni bilo podatkov o storilcu napake, ki pa ni nihče drug kot španska carina, spis vrnila,.

               3.

               Tretji tožbeni razlog temelji na kršitvi poslovnika Komisije, konkretno priloge, ki vsebuje kodeks dobrega upravnega ravnanja osebja Komisije v odnosih z javnostjo.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem zatrjuje, da je izpodbijani sklep kršil splošna načela dobrega upravnega ravnanja, smernice dobrega upravnega ravnanja in pravico do obveščenosti o pravicah zainteresiranih strank. Po navedbah tožeče stranke Komisija prav tako ni predložila nobenega od zaprošenih dokumentov niti ni v spornem sklepu ničesar navedla glede tega.

               4.

               Četrti tožbeni razlog temelji na kršitvi Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                           —

                           Tožeča stranka konkretno navaja kršitev členov 41, 42, 47, 48 in 51 navedene listine.


title: Zadeva T-579/15: Tožba, vložena 5. oktobra 2015 – For Tune/UUNT – Gastwerk Hotel Hamburg (fortune)

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/70

         Tožba, vložena 5. oktobra 2015 – For Tune/UUNT – Gastwerk Hotel Hamburg (fortune)
   (Zadeva T-579/15)
   (2015/C 398/84)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: For Tune sp. z o.o. (Varšava, Poljska) (zastopnica: K. Popławska, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Gastwerk Hotel Hamburg GmbH & Co. KG (Hamburg, Nemčija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: Figurativna znamka Skupnosti z besednim elementom „fortune“ – zahteva za registracijo št. 1 1 5 25  491

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 7. avgusta 2015 v zadevi R 2808/2014-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               UUNT in drugi stranki pred odborom za pritožbe naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Izbris zadeve C-38/04

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/21

         Izbris zadeve C-38/04 (1)

   (2005/C 106/41)

      (Jezik postopka: nizozemščina)

   S sklepom z dne 4. februarja 2005 je predsednik petega senata Sodišča Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. C-38/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski.

      (1)  UL C 71, 20.3.2004.


               13.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/29

         Tožba, vložena 17. decembra 2014 – Banco Espírito Santo/Komisija
   (Zadeva T-814/14)
   (2015/C 118/38)
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Banco Espírito Santo, S.A. (zastopnika: M. Gorjão-Henriques in L. Bordalo e Sá, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               (i)

               točki 9 in 1 Priloge II k sklepu Komisije C(2014) 5682 final z dne 3. avgusta 2014 državna pomoč SA.39250 (2014/N) – Portugalska, Reševanje Banco Espírito Santo, S.A., v delu, v katerem je tožeči stranki (družbi Banco Espírito Santo, S.A. [BES]) naložena oziroma je mogoče šteti, da ji je naložena odgovornost, da zagotovijo plačilo ali plačilo kakršnih koli drugih stroškov v zvezi s skrbnikom spremljanja;

               (ii)

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršena so bila pravna pravila v zvezi z uporabo Pogodbe

                           —

                           plačilo stroškov v zvezi s spremljanjem skladnosti z zavezami, ki jih je dala Portugalska republika, je bilo naloženo družbi BES.

                           —

                           Družbi BES so bile naložene obveznosti v zvezi z ravnanjem tretje stranke, ki ga družba BES ni odobrila, na podlagi katerega ni pridobila koristi in ki ni bilo izbrano na podlagi meril, ki zagotavljajo skladnost z načelom s stroškovnega vidika najučinkovitejše rešitve, s posledično morebitno škodo za upnike in delničarje družbe BES.

                           —

                           Skrbnika spremljanja v skladu z izpodbijanim sklepom imenuje sklad za reševanje. Čeprav je Portugalska republika pristojna zgolj imenovati skrbnika spremljanja, pa ni sprejemljivo, da breme plačila skrbnika spremljanja nosi v celoti družba BES. S to rešitvijo bi bila kršena temeljna načela javnih pomoči: (i) okrepi prednosti, ki jih ima premostitvena banka, pri čemer jo razbremeni stroškov reševanja, ki bi bili sicer naloženi na podlagi zakona; (ii) izkrivlja konkurenco v korist premostitvene banke, pri čemer jo razbremeni stroškov, ki v odobritvi državne pomoči niso bili količinsko opredeni.

                           —

                           V zakonodaji EU v zvezi z državnimi pomočmi ni podlage za naložitev odgovornosti za plačilo skrbnika spremljanja družbi BES, ki, kar je poudarjeno, ni naslovnica sklepa, niti prejemnica pomoči.

                           —

                           Uredba (EU) št. 806/2014 o enotnem mehanizmu za reševanje, ki se bo uporabljala od leta 2016 naprej, ne pojasnjuje ničesar v zvezi s tem, čeprav v členu 19 določa vlogo skrbnika, nič pa ni dodano niti z Uredbo št. 1083/2010, niti z Direktivo 2014/59/EU, rok za prenos katere se ni iztekel.

                           —

                           V okviru prava EU in ukrepov generalnega direktorata Evropske komisije za konkurenco, službe, odgovorne za pripravo izpodbijanega sklepa, obstajajo jasna pravila za razlago skrbnika spremljanja in njegovega plačila, na podlagi katerih je mogoče odpraviti opustitve zakonodajalca v zvezi z okoliščinami v obravnavani zadevi, zlasti v zvezi s količinsko strukturo plačila skrbnika spremljanja, ki mora temeljiti na sporazumu med strankama, s tem, da ga mora odobriti Evropska komisija, da mora biti nujno neodvisno in da morajo biti odobrena sredstva.

                           —

                           Evropska komisija ne more določiti načina, kako naj tožeča stranka v praksi ravna s plačilom skrbnika, pristojnega za spremljanje, tako da zavezujoča naložitev takega finančnega bremena (to je ne da bi družba BES ta znesek prej sprejela) s strani Evropske komisije nima pravne podlage niti v Uredbi (EU) št. 806/2014 niti v kateremkoli koli drugem zakonodajnem besedilu.

                           —

                           Evropska komisija je v izpodbijanem sklepu sama navedla le, da skrbnika spremljanja plača slaba banka „tako, da se ne ovira neodvisno in učinkovito opravljanje njegove funkcije“. Tako niso navedene niti konkretna definicija strukture plačila, predvsem kako bo izvedena v praksi, niti njene omejitve.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršena so bila načelo legitimnih pričakovanj, načelo pravne varnosti in načelo, da upravne organe zavezujejo lastna pravila.

                           —

                           Komisija je kršila načelo legitimnih pričakovanj, načelo pravne varnosti in načelo, da upravne organe zavezujejo lastna pravila, ker družbi BES nalagajo oziroma ker je mogoče šteti, da ji nalagajo stroške v zvezi s skrbnikom spremljanja.

                           —

                           Tako je zlasti, ker je družba BES, ki je tretja stranka sklepa, v celoti izključena iz izbirnega postopka za skrbnika spremljanja in tako ni mogla, ne da bi posegla v neodvisnost in sredstva, ki jih določa sklep, zagotoviti izpolnitve svojih pristojnosti (vključno s fiduciarnimi odgovornostmi svojih direktorjev), da bi zagotovila, da bi to spremljanje zavez predstavljalo manjše finančno breme za družbo BES.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršeno je bilo načelo sorazmernosti.

                           —

                           Komisija je kršila načelo sorazmernosti, ker je družbi BES enostransko naložila celotno breme, ki je glede na trenutno finančno situacijo družbe BES kot institucije, v zvezi s katero se izvaja ukrep za reševanje, zelo težavno in veliko, ampak presega tudi meje sorazmernosti v ožjem pomenu.

                           —

                           To velja toliko bolj, ker po mnenju družbe BES odgovornost za te stroške, ker jih ni prevzela Portugalska država z zavezami, nosi na podlagi svojih odgovornosti v zvezi z reševanjem bančnih institucij in zavezami, ki so jih dale države članice v okviru teh ukrepov, sama Evropska komisija.


title: Zadeva T-91/15: Tožba, vložena 19. februarja 2015 – AEDEC/Komisija

text:
               20.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 127/34

         Tožba, vložena 19. februarja 2015 – AEDEC/Komisija
   (Zadeva T-91/15)
   (2015/C 127/47)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Asociación Española para el Desarrollo de la Epidemiología Clínica (AEDEC) (Madrid, Španija) (zastopnik: R. López López, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožena stranka predlaga Splošnemu sodišču, naj:

               —

               Za ničnega razglasi sklep o zavrnitvi zahtevanega financiranja, ki ga je sprejel Generalni direktorat za raziskave in inovacije Evropske komisije, direktorij E (zdravje) v javnem razpisu H2020-HCO-2014, prejetem 4. septembra 2014, s katerim je bila zahtevana ponovna preučitev prednosti zavrnjenega projekta.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja kršitev splošnih načel dobrega upravljanja, preglednosti in enakega obravnavanja na podlagi naslednjih preudarkov:
   Konzorcij LATIN PLAN, ki ga koordinira AEDEC bi moral dobiti subvencijo, razpisano v javnem razpisu H2020-HCO-2014, ker naj bi bila tako sklep o njegovi zavrnitvi kot tudi sklep o potrditvi te zavrnitve očitno nepravična iz teh razlogov:

               (a).-

               V sporočilih Evropske komisije med postopkom ocenjevanja projekta je bil napačno identificiran njegov koordinator, in sicer so bila naslovljena na osebo, ki ni bila zakoniti zastopnik, kontaktna oseba in koordinator zadevnega projekta. Ta napaka je v tem primeru še posebej pomembna, saj navedena oseba nikakor ni povezana z AEDEC in je del konzorcija LATIN PLAN kot član finske ekipe.
               Očitno je, da je Evropska komisija menila, da ta oseba ni upravičena do subvencije, saj je menila, da je koordinirala projekt LATIN PLAN kot del AEDEC in da je bila hkrati član finske ekipe, na podlagi „načela nekumulativnega dodeljevanja“, ki velja na področju subvencij v pravu Skupnosti in ki določa, da noben projekt ne more dobiti več kot ene subvencije iz proračuna, kadar je upravičenec isti. Vsak član ekipe LATIN zaprosi za proračun. Če bi bila subvencija nazadnje dodeljena ekipi, bi napaka Komisije povzročila, da je zadevna oseba prejela subvencijo kot del AEDEC in kot del finske ekipe.

               (b).-

               V poročilu o oceni projektov je navedeno, da obstoječa asimetrija med proračuni, za katere zaprosi vsaka ekipa, članica konzorcija LATIN PLAN, ni bila primerno razložena in utemeljena, zaradi česar je projekt izgubil točke. Tožeča stranka ne zanika, da obstaja asimetrija glede proračunov, za katere so zaprosile različne ekipe/partnerji, vendar ni res, da ni bila razložena. Konkretno, v oddelku utemeljitve proračuna so bili v celoti in podrobno razloženi razlogi, zakaj je AEDEC partner, ki zaproša za največ denarja.

               (c).-

               Poleg tega je treba dodati, da je z znanstvenega vidika to dober projekt. Ekipa je dobila 11 točk od največ 15 možnih in presegla preizkus kakovosti 10 točk, ki ga določa javni razpis. Zadevni projekt je dobil višjo oceno kot drugi, za katere je bilo odobreno financiranje, zaradi česar je izpodbijani sklep nepravičen.


title: Zadeva F-135/14: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 16. decembra 2015 – DE/EMA (Javni uslužbenci — Osebje EMA — Dodelitev „neaktivnega statusa“ — Akt, ki posega v položaj — Pravica do izjave — Kršitev)

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/95

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 16. decembra 2015 – DE/EMA
   (Zadeva F-135/14) (1)

   ((Javni uslužbenci - Osebje EMA - Dodelitev „neaktivnega statusa“ - Akt, ki posega v položaj - Pravica do izjave - Kršitev))
   (2016/C 048/107)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: DE (zastopnika: S. Rodrigues in A. Blot, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila (zastopniki: S. Marino, T. Jabłoński in N. Rampal Olmedo, agenti, D. Waelbroeck in A. Duron, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe EMA, s katero je bil tožeči stranki dodeljen neaktivni status, in za plačilo odškodnine za domnevno nastalo nepremoženjsko škodo.

      Izrek

               1.

               Odločba z dne 31. januarja 2014, s katero je Evropska agencija za zdravila DE dodelila „neaktivni status“, se razglasi za nično.

               2.

               Evropski agenciji za zdravila se naloži, da mora DE plačati znesek 10 000 EUR.

               3.

               Evropska agencija za zdravila nosi lastne stroške in stroške, ki jih je priglasil DE.

      (1)  UL C 16, 19.1.2015, str. 50.


title: Sodba Sodišča z dne 10. decembra 2010 v zadevi E-1/10 – Periscopus AS proti Oslo Børs ASA in Erik Must AS (Direktiva 2004/25/ES – Pridobitev nadzora – Obvezna ponudba – Prilagoditev cene ponudbe – Jasno določene okoliščine in merila – Sklicevanje na tržno ceno)

text:
               12.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/13

         SODBA SODIŠČA
   z dne 10. decembra 2010
   v zadevi E-1/10
   Periscopus AS proti Oslo Børs ASA in Erik Must AS
   (Direktiva 2004/25/ES – Pridobitev nadzora – Obvezna ponudba – Prilagoditev cene ponudbe – Jasno določene okoliščine in merila – Sklicevanje na tržno ceno)
   2011/C 141/13
   V zadevi E-1/10 – Periscopus AS proti Oslo Børs AS in Erik Must AS – ZAHTEVEK za Sodišče po členu 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega odbora in sodišča, ki ga vlaga Oslo tingrett (okrožno sodišče Oslo), Norveška, v zvezi z razlago člena 5(4) Direktive 2004/25/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o ponudbah za prevzem, kakor je bila prilagojena Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu, je Sodišče v sestavi: Carl Baudenbacher, predsednik in poročevalec, Thorgeir Örlygsson in Henrik Bull, sodnika, dne 10. decembra 2010 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:
   Drugi odstavek člena 5(4) Direktive 2004/25/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o ponudbah za prevzem se ne sklada z nacionalno zakonodajo, ki določa, da mora biti cena, ki bo ponujena v obvezni ponudbi, vsaj tako visoka kot „tržna cena“, kadar je jasno, da je „tržna cena“ višja od cene, izračunane v skladu z glavnim pravilom, določenim v skladu s prvim odstavkom člena 5(4), brez dodatne pojasnitve pojma „tržna cena“. Zlasti je potrebna dodatna pojasnitev glede časovnega obdobja, ki je relevantno za določitev „tržne cene“, ne glede na to, ali je treba „tržno ceno“ izračunati na podlagi povprečja obsega trgovanja, in ne glede na to, ali so sedanji posli potrebni oziroma trajni nalogi za nakup in prodajo zadoščajo za postavitev „tržne cene“.


title: Zadeva C-440/09: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 3. marca 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Najwyższy – Republika Poljska) – Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Nowym Sączu proti Stanisławi Tomaszewski (Socialna varnost delavcev migrantov — Člen 45(1) Uredbe (EGS) št. 1408/71 — Minimalna doba, ki se na podlagi nacionalnega prava zahteva za pridobitev pravice do starostne pokojnine — Upoštevanje prispevne dobe, dopolnjene v drugi državi članici — Seštevanje — Način izračuna)

text:
               30.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 130/5

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 3. marca 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Najwyższy – Republika Poljska) – Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Nowym Sączu proti Stanisławi Tomaszewski
   (Zadeva C-440/09) (1)

   (Socialna varnost delavcev migrantov - Člen 45(1) Uredbe (EGS) št. 1408/71 - Minimalna doba, ki se na podlagi nacionalnega prava zahteva za pridobitev pravice do starostne pokojnine - Upoštevanje prispevne dobe, dopolnjene v drugi državi članici - Seštevanje - Način izračuna)
   2011/C 130/09
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Sąd Najwyższy

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vložnica kasacijske pritožbe: Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Nowym Sączu

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Stanisława Tomaszewska

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Sąd Najwyższy – Razlaga člena 45(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL L 149, str. 2) in člena 15(1)(a) Uredbe Sveta (EGS) št. 574/72 z dne 21. marca 1972 o določitvi postopka za izvajanje Uredbe (EGS) št. 1408/71 (UL L 74, str. 1) – Predčasna starostna pokojnina na podlagi neke prispevne dobe – Način izračuna dajatev – Seštevanje prispevnih dob, dopolnjenih v drugi državi članici, in prispevnih dob, dopolnjenih v zadevni državi članici, pred ali po tem, ko se prištejejo dodatne dobe, ki jih določa nacionalna zakonodaja in ki znašajo tretjino prispevnih dob

      Izrek

   Člen 45(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, v različici, kakor je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1992/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006, je treba razlagati tako, da mora pristojni nosilec zadevne države članice pri določitvi minimalne zavarovalne dobe, ki se na podlagi nacionalnega prava zahteva za to, da delavec migrant pridobi pravico do starostne pokojnine, upoštevati – da bi določil mejo, ki je ne morejo preseči neprispevne dobe v razmerju do prispevnih dob, kot je ta, ki jo določajo predpisi te države članice – vse zavarovalne dobe, dopolnjene v času poklicne kariere delavca migranta, skupaj z dobami, ki so bile dopolnjene v drugih državah članicah.

      (1)  UL C 37, 13.2.2010.


title: Združene zadeve C-338/04, C-359/04 in C-360/04: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. marca 2007 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Larino, Tribunale di Teramo — Italija) — kazenski postopki proti Massimilianu Placanici (C-338/04), Christianu Palazzesi (C-359/04) in Angelu Sorricchiu (C-360/04) (Pravica do ustanavljanja — Svoboda opravljanja storitev — Razlaga členov 43 ES in 49 ES — Igre na srečo — Pobiranje stav na športne dogodke — Obveznost koncesije — Izključitev subjektov, ki so organizirani v določenih oblikah kapitalskih družb — Obveznost dovoljenja policije — Kazenske sankcije)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/3

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. marca 2007 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Larino, Tribunale di Teramo — Italija) — kazenski postopki proti Massimilianu Placanici (C-338/04), Christianu Palazzesi (C-359/04) in Angelu Sorricchiu (C-360/04)
   (Združene zadeve C-338/04, C-359/04 in C-360/04) (1)

   (Pravica do ustanavljanja - Svoboda opravljanja storitev - Razlaga členov 43 ES in 49 ES - Igre na srečo - Pobiranje stav na športne dogodke - Obveznost koncesije - Izključitev subjektov, ki so organizirani v določenih oblikah kapitalskih družb - Obveznost dovoljenja policije - Kazenske sankcije)
   (2007/C 95/04)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveni sodišči
   Tribunale di Larino, Tribunale di Teramo
   Stranke v kazenskih postopkih v glavni stvari
   Massimiliano Placanica (C-338/04), Christian Palazzese (C-359/04) in Angelo Sorricchio (C-360/04)
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Tribunale di Larino — Razlaga členov 43 in naslednjih, ter 49 ES in sodbe Sodišča v zadevi C-243/01 v zadevi Gambelli in drugi — Nacionalni zakon, ki sankcionira oglaševanje in pobiranje stav na različnih, predvsem športnih dogodkih — Pobiranje stav na daljavo izvajalca brez dovoljenja, ki to opravlja za račun družbe, ki to z dovoljenjem izvaja v drugi državi članici.
   Izrek

               1)

               Nacionalna ureditev, ki ob neobstoju koncesije ali dovoljenja policije, ki jih izdaja zadevna država članica, prepoveduje opravljanje dejavnosti pobiranja, sprejemanja, vpisa in prenosa stavnih predlogov, še posebej na športne dogodke, pomeni omejitev pravice do ustanavljanja in svobode opravljanja storitev, ki sta določeni v členih 43 ES in 49 ES.

               2)

               Predložitveni sodišči sta pristojni, da preverita, ali je resnični cilj nacionalne ureditve — če omejuje število subjektov, ki delujejo v sektorju iger na srečo — preprečevanje izkoriščanja dejavnosti v tem sektorju v kriminalne ali goljufive namene.

               3)

               Člena 43 ES in 49 ES je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, kot je ta, ki se obravnava v postopkih v glavni stvari, ki izključi in še naprej izključuje iz sektorja iger na srečo subjekte, ki so organizirani v obliki kapitalskih družb, katerih delnice kotirajo na organiziranem trgu.

               4)

               Člena 43 ES in 49 ES je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, kot je ta, ki se obravnava v postopkih v glavni stvari, ki določa kazensko sankcijo za osebe, kot so obtoženci iz postopka v glavni stvari, ker so opravljali organizirano dejavnost pobiranja stav brez koncesije ali dovoljenja policije, ki ga zahteva nacionalna zakonodaja, če te osebe niso mogle pridobiti koncesij ali dovoljenj, ker jim jih zadevna država članica, v nasprotju s pravom Skupnosti, ni odobrila.

      (1)  UL C 273, 6.11.2004.

      UL C 262, 23.10.2004.


title: Zadeva T-264/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. februarja 2016 – UTi Worldwide in drugi/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Mednarodne letalske špedicijske storitve — Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU — Dodatne dajatve in mehanizmi zaračunavanja, ki vplivajo na končno ceno — Napake pri presoji — Dokaz — Vpliv na trgovino med državami članicami — Občuten vpliv na konkurenco — Znesek globe — Teža kršitve — Sorazmernost — Solidarna odgovornost — Neomejena sodna pristojnost)

text:
               18.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 136/26

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. februarja 2016 – UTi Worldwide in drugi/Komisija
   (Zadeva T-264/12) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Mednarodne letalske špedicijske storitve - Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU - Dodatne dajatve in mehanizmi zaračunavanja, ki vplivajo na končno ceno - Napake pri presoji - Dokaz - Vpliv na trgovino med državami članicami - Občuten vpliv na konkurenco - Znesek globe - Teža kršitve - Sorazmernost - Solidarna odgovornost - Neomejena sodna pristojnost))
   (2016/C 136/36)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: UTi Worldwide, Inc. (Tortola, Združeno kraljestvo), UTi Nederland BV (Schiphol, Nizozemska), in UTI Worldwide (UK) Ltd (Reading, Združeno kraljestvo) (zastopnik: P. Kirch, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Biolan, V. Bottka in G. Meessen, agenti)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C (2012) 1959 final z dne 28. marca 2012 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 [PDEU] in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/39462 – Špedicija) v delu, ki se nanaša na tožeče stranke, in podredno, predlog za spremembo zneska glob, ki so jim bile s tem sklepom naložene.

      Izrek

               1.

               Sklep C (2012) 1959 final Komisije z dne 28. marca 2012 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 [PDEU] in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/39462 – Špedicija) se razglasi za ničen v delu, v katerem znesek globe, naložene UTi Worldwide, Inc., presega znesek glob, naloženih UTi Nederland BV in UTI Worldwide (UK) Ltd.

               2.

               Skupni znesek globe, naložene UTi Worldwide v členu 2(2) Sklepa C (2012) 1959 final, se določi na 2 965 000 EUR, znesek globe, ki ji je pripisan s prvo vrstico člena 2(2)(j) navedenega sklepa, pa na 1 692 000 EUR.

               3.

               Tožba se v preostalem zavrne.

               4.

               UTi Worldwide, UTi Nederland in UTI Worldwide (UK) nosijo devet desetin stroškov Evropske Komisije in svojih stroškov.

               5.

               Evropska komisija nosi eno desetino svojih stroškov in stroškov UTi Worldwide, UTi Nederland in UTI Worldwide (UK).

      (1)  UL C 235, 4.8.2012.


title: Zadeva C-476/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture – Uprava zračnog prometa, elektroničkih komunikacija i pošte (Hrvaška) 30. avgusta 2016 – Hrvatska agencija za civilno zrakoplovstvo/Air Serbia A.D. Beograd in Dane Kondič, direktor Air Serbia A.D. Beograd

text:
               14.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 419/31

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture – Uprava zračnog prometa, elektroničkih komunikacija i pošte (Hrvaška) 30. avgusta 2016 – Hrvatska agencija za civilno zrakoplovstvo/Air Serbia A.D. Beograd in Dane Kondič, direktor Air Serbia A.D. Beograd
   (Zadeva C-476/16)
   (2016/C 419/41)
   Jezik postopka: hrvaščina

      Predložitveno sodišče

   Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture – Uprava zračnog prometa, elektroničkih komunikacija i pošte

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hrvatska agencija za civilno zrakoplovstvo

      Toženi stranki: Air Serbia A.D. Beograd in Dane Kondič, direktor Air Serbia A.D. Beograd

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je v skladu z razlago prava Evropske unije na splošno in natančneje v skladu z razlago določbe člena 3[1](a)(i) Protokola VI iz Priloge V k Večstranskemu sporazumu o vzpostavitvi skupnega evropskega zračnega prostora praksa letalskega prevoznika iz pridružene stranke Sporazuma ECAA, da opravlja komercialni zračni prevoz potnikov s krajem odhoda iz države članice Evropske unije, prek matične države kot transferne točke s prestopom potnikov in pretovorom prtljage v drugo letalo istega prevoznika, v namembni kraj v državah članicah Evropske unije oziroma v tretjih državah, na podlagi samostojnega prevoznega dokumenta, v katerem je naveden zračni prevoz z dvema ločenima številkama letov?


title: Zadeva T-379/08: Tožba, vložena 11. septembra 2008 – Mustang proti UUNT – Decathlon (upodobitev valovite linije)

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/35

         Tožba, vložena 11. septembra 2008 – Mustang proti UUNT – Decathlon (upodobitev valovite linije)
   (Zadeva T-379/08)
   (2008/C 313/64)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Mustang – Bekleidungswerke GmbH + Co. KG (Künzelsau, Nemčija) (zastopnika: A. Klett in K. Weimer, zastopnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Decathlon SA (Villeneuve d'Ascq, Francija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 8. julija 2008 v zadevi R 859/20074 naj se razveljavi in

               —

               toženi stranki v tem postopku in v postopku pred odborom za pritožbe naj se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, ki so nastali tožeči stranki v obeh postopkih.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: Predstavitev valovite linije za blago in storitve iz razredov 3, 18 in 25 – Prijava št. 4 081 352.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Decathlon SA.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Nacionalna in mednarodna figurativna znamka, sestavljena iz upodobitve bele valovite linije na črnem ozadju, za blago iz razredov 3, 18 in 25.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugoditev ugovoru.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94, ker med spornima znamkama ni nobene vidne, slišne ali pojmovne podobnosti, ki bi utemeljevala verjetnost zmede.


title: Zadeva T-295/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 7. marca 2017 – SymbioPharm/EMA (Ničnostna tožba — Zdravila za uporabo v humani medicini — Začetek postopka predložitve pri EMA — Členi od 31 do 34 Direktive 2001/83/ES — Zdravilo Symbioflor 2 in zdravila za podobne oznake — Akt, zoper katerega ni mogoče vložiti tožbe — Pripravljalni akt — Nedopustnost)

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/45

         Sklep Splošnega sodišča z dne 7. marca 2017 – SymbioPharm/EMA
   (Zadeva T-295/16) (1)

   ((Ničnostna tožba - Zdravila za uporabo v humani medicini - Začetek postopka predložitve pri EMA - Členi od 31 do 34 Direktive 2001/83/ES - Zdravilo Symbioflor 2 in zdravila za podobne oznake - Akt, zoper katerega ni mogoče vložiti tožbe - Pripravljalni akt - Nedopustnost))
   (2017/C 144/61)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: SymbioPharm GmbH (Herborn, Nemčija) (zastopnik: A. Sander, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila (EMA) (zastopniki: T. Jabłoński, N. Rampal Olmedo, I. Ratescu, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti dopisa EMA z dne 1. aprila 2016 o začetku postopka predložitve iz členov od 32 do 34 Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 69) v zvezi z zdravilom Symbioflor 2 in zdravila za podobne oznake, po obvestilu Zvezne republike Nemčije na podlagi člena 31 te direktive.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Družbi SymbioPharm GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 279, 1.8.2016.