title: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 4. decembra 2008.#Krystyna Zablocka-Weyhermüller proti Land Baden-Württemberg.#Predlog za sprejetje predhodne odločbe: Sozialgericht Stuttgart - Nemčija.#Izplačilo prejemkov preživelim zakoncem vojnih žrtev - Pogoj prebivališča na nacionalnem ozemlju - Člen 18(1) ES.#Zadeva C-221/07.

text:
      Zadeva C-221/07
      Krystyna Zablocka-Weyhermüller
      proti
      Land Baden-Württemberg
      (Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sozialgericht Stuttgart)
      „Izplačilo prejemkov preživelim zakoncem vojnih žrtev – Pogoj prebivališča na nacionalnem ozemlju – Člen 18(1) ES“
      Povzetek sodbe
      1.        Vprašanja za predhodno odločanje – Pristojnost Sodišča – Meje – Pristojnost nacionalnega sodišča – Ugotavljanje in presoja
            dejstev – Nujnost vprašanja za predhodno odločanje in upoštevnost predloženih vprašanj – Presoja nacionalnega sodišča
      (člen 234 ES)
      2.        Vprašanja za predhodno odločanje – Pristojnost Sodišča – Meje – Očitno neupoštevna vprašanja in hipotetična vprašanja, postavljena
            v okviru, ki izključuje koristen odgovor – Vprašanja, ki niso povezana s predmetom spora v postopku v glavni stvari
      (člen 234 ES)
      3.        Državljanstvo Unije – 39402 / Pravica do prostega gibanja in bivanja na ozemlju držav članic – Socialne ugodnosti
      (člen 18 ES)
      1.        V okviru postopka, določenega v členu 234 ES, je le nacionalno sodišče, ki odloča o sporu in mora prevzeti odgovornost za
         izrečeno sodno odločbo, tisto, ki glede na posebnosti zadeve presodi nujnost sprejetja predhodne odločbe, da bi lahko izdalo
         svojo sodbo, in upoštevnost vprašanj, ki jih zastavi Sodišču. Sodišče Skupnosti je zato, kadar se zastavljena vprašanja nanašajo
         na razlago prava Skupnosti, načeloma dolžno odločati.

      (Glej točko 20.)
      2.        Zavrnitev predloga nacionalnega sodišča v okviru postopka, določenega v členu 234 ES, je mogoča le, če je očitno, da zahtevana
         razlaga prava Skupnosti ni povezana z dejanskim stanjem ali predmetom spora o glavni stvari, če je problem hipotetičen ali
         če Sodišče nima na voljo pravnih in dejanskih elementov, ki so potrebni za to, da bi lahko na zastavljena vprašanja dalo uporabne
         odgovore.

      (Glej točko 20.)
      3.        Člen 18(1) ES je treba razlagati tako, da nasprotuje zakonodaji države članice, na podlagi katere bi slednja zavrnila izplačilo
         nekaterih prejemkov, ki so bili priznani preživelim zakoncem vojnih žrtev, zgolj zato, ker imajo stalno prebivališče na ozemlju
         nekaterih, določenih, držav članic.

      Nedvomno sta tako želja po tem, da se upravičencem, ki imajo prebivališče zunaj zadevne države članice, zagotovi ustrezno
         pokojnino ob upoštevanju trenutne razlike med življenjskimi stroški, dohodki in povprečnim zneskom socialnih prejemkov, ki
         jih je izplačala ta država članica, in tistimi, do katerih je upravičenec v državi bivanja upravičen, kot tudi potreba, da
         se omogoči zadostni nadzor poklicnega in socialnega položaja upravičencev, predvsem njihovih dohodkov, objektivni presoji
         splošnega interesa in taki, da lahko opravičujeta, da bi lahko pogoji ali načini izplačila prejemkov, kot so tisti iz postopka
         v glavni stvari, vplivali na svobodo gibanja.

      Vendar pogoja prebivališča ni mogoče šteti za sorazmernega z zasledovanimi cilji, ker izrecno omejuje prekinitve za upravičence
         s stalnim ali začasnim prebivališčem na ozemlju določenih držav članic, ne da bi se upošteval obstoj držav, ki niso navedene
         v nacionalni ureditvi in v katerih so življenjski stroški nižji od tistih v nekaterih omenjenih državah članicah. Prav tako
         bi se morala nujnost, da se omogoči zadostni nadzor poklicnega in socialnega položaja upravičencev, uporabljati v vseh državah
         članicah na isti način, ne glede na to, ali je navedena v nacionalni ureditvi.

      Poleg tega, če taka ureditev le prekine izplačila v njej urejenih prejemkov, ni mogoče trditi, da je primerna za prilagoditev
         teh prejemkov ob upoštevanju trenutnih razlik med zadevno državo in državo, v kateri upravičenec prebiva, v zvezi z življenjskimi
         stroški, prihodki in povprečnim zneskom socialnih prejemkov.

      Nazadnje, čeprav se lahko glede prejemkov, priznanih na podlagi dohodkov, nadzor poklicnega in socialnega položaja upravičencev
         izkaže za nujen, je prekinitev njihovega izplačila kljub temu ukrep, ki presega tisto, kar je dejansko nujno za izvedbo takega
         nadzora.

      (Glej točke 38, 39, od 41 do 44 in od 46 do 48 ter izrek.)
SODBA SODIŠČA (četrti senat)
      z dne 4. decembra 2008(*)

      „Izplačilo prejemkov preživelim zakoncem vojnih žrtev – Pogoj prebivališča na nacionalnem ozemlju – Člen 18(1) ES“
      V zadevi C-221/07,
      katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložilo Sozialgericht Stuttgart
         (Nemčija) z odločbo z dne 26. aprila 2007, ki je prispela na Sodišče 2. maja 2007, v postopku

      Krystyna Zablocka - Weyhermüller
      proti
      Land Baden-Württemberg,

      ob udeležbi
      Zvezne republike Nemčije,

      SODIŠČE (četrti senat),
      v sestavi K. Lenaerts, predsednik senata, T. von Danwitz, sodnik, R. Silva de Lapuerta (poročevalka), sodnica, E. Juhász in
         J. Malenovský, sodnika,

      generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro,
      sodni tajnik: R. Grass,
      na podlagi pisnega postopka,
      ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
      –        za Land Baden-Württemberg H. Sprau, zastopnik,
      –        za nemško vlado J. Möller in M. Lumma, zastopnika,
      –        za poljsko vlado T. Nowakowski, zastopnik,
      –        za Komisijo Evropskih skupnosti V. Kreuschitz, zastopnik,
      na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalnega pravobranilca, da bo v zadevi razsojeno brez sklepnih predlogov,
      izreka naslednjo
      Sodbo
      1        Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 18(1) ES.

      2        Ta predlog je bil vložen v okviru spora med K. Zablocka - Weyhermüller in Land Baden-Württemberg glede zavrnitve plačila določenih
         prejemkov, za katere K. Zablocka - Weyhermüller meni, da ji, kot preživelemu zakoncu vojne žrtve, pripadajo.

       Nacionalna ureditev
      3        Nacionalno ureditev določata zvezni zakon o pokojninskih prejemkih vojnih žrtev (Bundesversorgungsgesetz) z dne 20. decembra
         1950 v različici z dne 22. januarja 1982 (BGBl. 1982 I, str. 21), kot je bil nazadnje spremenjen z zakonom z dne 19. junija
         2006 (BGBl. 2006 I, str. 1305) (v nadaljevanju: BVG), in uredba o socialnih prejemkih za tujce (Auslandsversorgungsverordnung)
         z dne 30. junija 1990 (BGBl. 1990 I, str. 1321) (v nadaljevanju: AuslVersV) v zvezi z uporabo tega zakona.

      4        Člen 9, točka 5, BVG določa, da imajo preživeli vojnih žrtev načeloma pravice do povračila pokojnine iz členov od 38 do 52
         tega zakona. Poleg osnovne pokojnine, ki sicer ni indeksirana, obstaja, če so izpolnjeni določeni dodatni pogoji, pravica
         do nadomestila v primeru izgube dohodka vojne žrtve zaradi invalidnosti, ki se izračuna glede na fiktivni dohodek, ki bi ga
         prejela, če invalidnost ne bi nastala (člen 40a BVG), in domnevno pravica do dodatka za pomoč in postrežbo (člen 40b BVG)
         in/ali pravica do nadomestila pokojnine (člen 41 BVG). Poleg tega lahko preživeli zakonec, ki je dopolnil 45 let, na podlagi
         člena 41(1)(b) in (2) BVG uveljavlja celotno nadomestilo pokojnine, razen kadar je treba odbiti morebitne osebne dohodke.

      5        V okviru socialne pomoči vojnim žrtvam se tem prejemkom v skladu s členoma 9, točka 1, in 10(4), prvi stavek, (c), BVG načeloma
         dodajojo pravica do zdravstvene oskrbe in pravice iz členov 9, točka 2, in od 25 do 27j BVG. Vendarle se ti prejemki dodelijo
         glede na potrebe.

      6        Za prosilce, ki imajo stalno ali začasno prebivališče zunaj Nemčije, veljajo izjeme iz členov od 64a do 64j BVG.

      7        Člen 64e BVG določa:

      „1.      Vojnim žrtvam, ki imajo stalno ali začasno prebivališče v državah, ki so v skladu s petim odstavkom določene v uredbi, se
         izplača delna pokojnina v skladu z odstavki od (2) do (4). V preostalem se pravica do prejemkov prekine.

      2.      Delna pokojnina zajema pokojninsko osnovo, vključno z odškodnino iz člena 44(1), dodatkom za težje invalide, dodatkom za osebe,
         ki potrebujejo gospodinjsko pomočnico, družinsko pokojnino in pogrebnino v višini ene tretjine zneskov iz členov 31, 35, 36,
         40, 46, 51 in 53 ter posmrtnino iz člena 37. Pokojninska osnova se za invalide poveča za eno tretjino zneska iz člena 31(1),
         prvi stavek, tako da predstavlja novo pokojninsko osnovo za invalide, katerih stopnja delovne nezmožnosti je 40-odstotna.
         Dohodki iz tujine se v zvezi s pokojninami upoštevajo le v primerih, ki so našteti v členu 48. Glede denarne pomoči, ki se
         prizna vdovam in sirotam, se v vseh primerih ohrani celoten znesek pokojnin za vdove in sirote ter se kot osnova upošteva
         ena tretjina referenčnega zneska iz člena 33(1)(a). Za izračun pogrebnine se kot osnova v vseh primerih upošteva najvišji
         znesek iz členov 36(1), drugi stavek, in 53, drugi stavek.

      3.      Delna pokojnina vključuje tudi nadomestilo za zdravstvene storitve iz člena 64a(1). Denarne pomoči, naštete v členu 11(3),
         se ne izplačajo; zvezno ministrstvo za delo in socialne zadeve lahko odobri izjeme. Zdravstvene storitve iz člena 64a(2) se
         lahko nudijo med začasnim bivanjem v državah, ki niso določene v uredbi v skladu s petim odstavkom, in le če zdravnik predpiše
         takojšnje zdravljenje. Zahtevki za prejemke, vloženi na podlagi stavkov od (1) do (3), se zavrnejo, če se pravica do enakovrednega
         prejemka lahko uveljavlja od nosilcev javnih in zasebnih zavarovanj ali njim podobnih nosilcev.

      4.      Storitve v zvezi z oskrbo vojnih žrtev iz člena 64b(1) se lahko nudijo s soglasjem ministrstva za delo in socialne zadeve.
         Člen 27b (3), prvi stavek, se ne uporablja.

      5.      Zvezna vlada je pristojna, da s soglasjem Bundesrata [drugi dom parlamenta] z uredbo določi države, v katerih se zaradi posebnih
         okoliščin in predvsem zaradi nižje povprečne stopnje socialne varnosti od tiste v Zvezni republiki Nemčiji in zaradi položaja
         ter razvoja po drugi svetovni vojni na podlagi odstavka 1 uveljavlja delna pokojnina. V takšni uredbi se lahko

      a)      za določene prejemke na novo določi stopnja delne pokojnine, za tretjino tiste iz drugega odstavka, prvi stavek, oziroma natančnejši
         način izračuna prejemkov;

      b)      v primeru znatne spremembe okoliščin, ki se upoštevajo pri dodelitvi delne pokojnine (prvi stavek), posledično spremeni njena
         stopnja iz drugega odstavka, prvi in drugi stavek.

      6.      V posebnih primerih se lahko delne pokojnine iz drugega odstavka, prvi in drugi stavek, in iz petega odstavka, drugi stavek,
         s soglasjem ministrstva za delo in socialne zadeve povišajo.

      7.      Za obdobje začasnega bivanja najmanj enega tedna zunaj držav, ki so v skladu s petim odstavkom določene v uredbi, se lahko
         s soglasjem ministrstva za delo in socialne zadeve dodeli pokojnine, naštete v drugem odstavku, prvi stavek, če presegajo
         zneske, ki so določeni v drugem odstavku, prvi in drugi stavek, in eno tretjino nadomestila pokojnine; uporabi se drugi odstavek,
         tretji stavek. Obdobja zdravljenja v bolnišnici v smislu tega zakona in ukrepi pomoči za rehabilitacijo in oskrbo [Erholungsmaßnahmen]
         iz člena 27b se upoštevajo do ene tretjine.“

      8        Člen 1 AuslVersV, ki se ga izvaja v skladu s členom 64e BVG z naslovom „Področje uporabe“, določa:

      „Delna pokojnina iz člena 64e [BVG] se dodeli nemškim državljanom in osebam nemške narodnosti, ki imajo stalno ali začasno
         prebivališče v Albaniji, Bolgariji, Estoniji, na Madžarskem, v Latviji, Litvi, na Poljskem, v Romuniji, Rusiji, na Slovaškem,
         v Sloveniji, Češki republiki in v preostalih državah, ki se nahajajo na ozemlju nekdanje Jugoslavije in nekdanje Sovjetske
         zveze.“

      9        Člen 2 AuslVersV z naslovom „Stopnja delne pokojnine“ določa:

      „1.      Znižana stopnja iz člen 64e(2), prvi stavek, [BVG] se lahko poviša za 60 %. Ta znižana stopnja se v zvezi s pogrebnino poveča
         za 45 %.

      2.      Znižana stopnja, ki se uporablja za dodatek iz člena 64e(2), drugi stavek, [BVG] se poveča za 40 % pokojninske osnove, kot
         to določa člen 31(1), prvi stavek, [BVG].

      3.      Sirote kot izjema od pravila iz člena 64e(2), prvi stavek, [BVG] prejmejo tri četrtine zneska pokojninske osnove.
      4.      Invalidi prejmejo pokojninsko osnovo v znesku, kot se trenutno izplačuje, če je to zanje ugodneje.“
       Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
      10      K. Zablocka - Weyhermüller, poljska državljanka, rojena leta 1952, se je 7. septembra 2002 poročila z M. Weyhermüllerjem.
         Slednji, ki mu je bil več let priznan status težkega vojnega invalida s pravico do invalidske pokojnine, je umrl 12. januarja
         2004. Do tega datuma je bilo njegovo stalno prebivališče v kraju, ki spada v pristojnost Versorgungsamt Münster v Nemčiji
         (urad za vojne veterane in vojne žrtve Münster), in prejemal je pokojnino ter različne dodatke in razna nadomestila. Njegovo
         zadnje mesečno izplačilo pokojnine je znašalo 1419 EUR.

      11      K. Zablocka-Weyhermüller je Versorgungsamt Münster v skladu z določbami BVG kot vojna vdova 20. aprila 2004 zaprosila za celotno
         pokojnino. V tem zahtevku se je sklicevala na status poljske državljanke in na to, da namerava v bližnji prihodnosti prenesti
         svoje stalno prebivališče na Poljsko.

      12      Organ, pristojen za izplačilo prejemkov tujcem, je z odločbo z dne 27. maja 2004 zahtevku K. Zablocke - Weyhermüller ugodil,
         pri čemer je ugotovil, da je bila smrt njenega moža posledica vojnih poškodb. Mesečna vdovska pokojnina je bila kot delna
         pokojnina na podlagi členov od 40 do 64e BVG določena na 224 EUR za obdobje od 1. februarja 2004 dalje.

      13      K. Zablocka - Weyhermüller je zahtevala povišanje pokojnine, ki ji je bila dodeljena, ker je bil znesek, ki ga je prej prejemal
         njen mož, precej višji. Pristojni organ je ta zahtevek zavrnil z odločbo z dne 19. januarja 2005, ta odločba pa je predmet
         spora pred predložitvenim sodiščem. Upravna pritožba tožeče stranke v postopku v glavni stvari, ki med drugim temelji na dejstvih,
         da je bilo prejšnje stalno prebivališče zakoncev v Nemčiji in da je Republika Poljska sedaj članica Evropske unije, je bila
         prav tako zavrnjena.

      14      Land Baden-Württemberg je med postopkom v glavni stvari 20. marca 2007 K. Zablocki - Weyhermüller odobril dodelitev delne
         pokojnine, povišane za znesek zadevne pokojninske osnove, z retroaktivnim učinkom od datuma, ko je pridobila pravico do pokojnine,
         v skladu s členom 64e(6) BVG. Mesečna pokojnina je na podlagi te odločbe znašala 372 EUR.

      15      V teh okoliščinah je Sozialgericht Stuttgart prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:

      „[…] ali so omejitve, določene v nemškem pravu socialne varnosti, v členu 64e [BVG], ki veljajo za upravičence s stalnim ali
         začasnim prebivališčem na Poljskem, kot novi državi članici [Unije], v skladu s pravom Skupnosti prednostne, zlasti z vidika
         prostega gibanja [?]“

       Vprašanje za predhodno odločanje
      16      Predložitveno sodišče v bistvu sprašuje, ali člen 18(1) ES nasprotuje zakonodaji države članice, na podlagi katere bi slednja
         zavrnila izplačilo določenih prejemkov, ki so bili priznani preživelim zakoncem vojnih žrtev, zgolj zato, ker imajo slednji
         stalno prebivališče na ozemlju nekaterih, določenih, držav članic.

       Dopustnost
      17      Land Baden-Württemberg in nemška vlada menita, da je predlog za sprejetje predhodne odločbe nedopusten.

      18      V zvezi z vdovsko pokojninsko osnovo, delno zmanjšano na podlagi člena 64e(1), prvi stavek, BVG, poudarjata, da v postopku
         v glavni stvari vprašanje za predhodno odločanje za odločitev o sporu pred predložitvenim sodiščem očitno ni pomembno, ker
         je bila ta pokojnina z retroaktivnim učinkom povišana za 100 % prejemka. Poleg tega nemška vlada trdi, da naj bi bila v postopku
         sprejemanja zakonodajna sprememba, ki bo s 1. januarjem 2008 povišala trenutno stopnjo delne pokojnine s 60 % na 100 %.

      19      V zvezi z drugimi prejemki, ki se dodelijo glede na dohodke in katerih izplačilo je bilo prekinjeno v skladu s členom 64e(1),
         drugi stavek, BVG, je nemška vlada prav tako navajala, da upoštevnost vprašanja za predhodno odločanje za odločitev o sporu
         o glavni stvari ni utemeljena. Tožeča stranka v tem sporu naj bi med obravnavo pred predložitvenim sodiščem vložila dodatni
         zahtevek za spremembe, ne da bi navedla kakršen koli argument v podporo svojemu zahtevku.

      20      V zvezi s tem je treba opozoriti, da je v okviru postopka, določenega v členu 234 ES, le nacionalno sodišče, ki odloča o sporu
         in mora prevzeti odgovornost za izrečeno sodno odločbo, tisto, ki glede na posebnosti zadeve presodi nujnost sprejetja predhodne
         odločbe, da bi lahko izdalo svojo sodbo, in upoštevnost vprašanj, ki jih zastavi Sodišču. Sodišče je zato, kadar se zastavljena
         vprašanja nanašajo na razlago prava Skupnosti, načeloma dolžno odločati (glej zlasti sodbi z dne 18. julija 2007 v zadevi
         Lucchini, C-119/05, ZOdl., str. I-6199, točka 43, in z dne 15. novembra 2007 v zadevi International Mail Spain, C-162/06,
         ZOdl., str. I-9911, točka 23). Zavrnitev predloga nacionalnega sodišča je mogoča le, če je očitno, da zahtevana razlaga prava
         Skupnosti ni povezana z dejanskim stanjem ali predmetom spora o glavni stvari, če je problem hipotetičen ali če Sodišče nima
         na voljo pravnih in dejanskih elementov, ki so potrebni za to, da bi lahko na zastavljena vprašanja dalo uporabne odgovore
         (glej zlasti sodbe z dne 13. marca 2001 v zadevi PreussenElektra, C-379/98, Recueil, str. I-2099, točka 39; z dne 5. decembra
         2006 v združenih zadevah Cipolla in drugi, C-94/04 in C-202/04, ZOdl., str. I-11421, točka 25; z dne 7. junija 2007 v združenih
         zadevah van der Weerd in drugi, od C-222/05 do C-225/05, ZOdl., str. I-4233, točka 22, in z dne 8. novembra 2007 v zadevi
         Amurta, C-379/05, ZOdl., str. I-9569, točka 64).

      21      V zadevi v glavni stvari je treba ugotoviti, da je, kot to izhaja iz predložitvene odločbe, nacionalno sodišče Sodišču predložilo
         podrobno poročilo dejanskega in pravnega okvira spora o glavni stvari in razloge, zaradi katerih meni, da je za izrek njegove
         sodbe potrebno odgovoriti na zastavljeno vprašanje.

      22      Predložitveno sodišče je v odgovoru na zahtevo Sodišča po pojasnilih med drugim trdilo, da razen povišane pokojninske osnove,
         navedene v točki 14 te sodbe, ki se nanaša na vdovsko pokojninsko osnovo, ostaja morebitna pravica do prejemkov iz členov
         40a, 40b in 41 BVG med strankama v postopku v glavni stvari sporna.

      23      Predlog za sprejetje predhodne odločbe je treba zato šteti za dopustnega.

       Uporaba člena 18(1) ES
      24      V zvezi s tem je treba predhodno ugotoviti, ali položaj, kot je ta v zadevi v glavni stvari, spada na področje uporabe prava
         Skupnosti, zlasti člena 18(1) ES.

      25      Glede osebnega področja uporabe navedene določbe zadostuje ugotovitev, da so v skladu s členom 17(1) ES državljani Unije vse
         osebe z državljanstvom ene od njenih držav članic. Poleg tega člen 17(2) ES status državljana Unije povezuje s pravicami in
         dolžnostmi, ki jih določa Pogodba ES, med katerimi so tudi tiste, navedene v členu 18(1) ES (sodbi z dne 26. oktobra 2006
         v zadevi Tas-Hagen in Tas, C-192/05, ZOdl., str. I-10451, točka 18, in z dne 22. maja 2008 v zadevi Nerkowska, C-499/06, še
         neobjavljena v ZOdl., točka 21).

      26      K. Zablocka - Weyhermüller ima kot poljska državljanka status državljanke Unije v skladu s členom 17(1) ES in glede na okoliščine
         lahko uveljavlja pravice, ki so s takim statusom povezane, zlasti pravico do prostega gibanja in bivanja iz člena 18(1) ES
         (zgoraj navedena sodba Nerkowska, točka 22).

      27      Poleg tega je treba glede na stvarno področje uporabe člena 18(1) ES poudariti, da na trenutni stopnji razvoja prava Skupnosti
         prejemek, kot je ta v postopku v glavni stvari, katerega namen je povrniti škodo preživelim zakoncem vojnih žrtev, spada v
         pristojnost držav članic (glej v tem smislu zgoraj navedeni sodbi Tas-Hagen in Tas, točka 21, in Nerkowska, točka 23).

      28      Vendar morajo slednje to pristojnost izvajati ob spoštovanju prava Skupnosti, zlasti določb Pogodbe o priznavanju svoboščine
         vsem državljanom Unije, da se prosto gibljejo in bivajo na ozemlju držav članic (zgoraj navedeni sodbi Tas-Hagen in Tas, točka
         22, in Nerkowska, točka 24).

      29      V zvezi s tem je Sodišče že odločilo, da spadajo med situacije v zvezi s področjem uporabe ratione materiae prava Skupnosti zlasti tiste, ki zadevajo uresničevanje temeljnih svoboščin, ki jih zagotavlja Pogodba, in tiste, ki zadevajo
         uresničevanje pravice do prostega gibanja in bivanja na ozemlju držav članic, določene v členu 18 ES (sodbi z dne 15. marca
         2005 v zadevi Bidar, C-209/03, ZOdl., str. I-2119, točka 33; in z dne 12. julija 2005 v zadevi Schempp, C-403/03, ZOdl., str.
         I-6421, točki 17 in 18, ter zgoraj navedena sodba Nerkowska, točka 26).

      30      V obravnavani zadevi je treba ugotoviti, da se položaj, kakršen je položaj K. Zablocke - Weyhermüller, navezuje na pravico
         do prostega gibanja in bivanja državljanov Unije v državah članicah. S tem ko je tožeča stranka v glavni stvari za svoje stalno
         prebivališče izbrala Poljsko, je namreč uporabila pravico, ki jo člen 18(1) ES namenja vsem državljanom Unije, da se prosto
         gibljejo in bivajo na ozemlju držav članic.

      31      Poleg tega iz spisa, ki ga je predložitveno sodišče poslalo Sodišču, jasno izhaja, da je prekinitev izplačila pokojnin K.
         Zablocki - Weyhermüller v skladu s členom 64e(1), drugi stavek, in (5) BVG ter členom 1 AuslVersV posledica dejstva, da je
         ta prebivala na Poljskem.

      32      Iz zgoraj navedenega izhaja, da položaj, v katerem K. Zablocka - Weyhermüller izvaja svojo svoboščino, ki jo priznava pravni
         red Skupnosti, pri čemer je to izvajanje vplivalo na njeno pravico do prejemkov, predvidenih v nacionalni zakonodaji države
         članice, spada na področje uporabe prava Skupnosti, predvsem člena 18(1) ES.

      33      Treba je torej preučiti, ali je treba člen 18(1) ES razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki za izplačilo določenih
         prejemkov, priznanih preživelim zakoncem vojnih žrtev, zahteva, da ima upravičenec svoje prebivališče bodisi na ozemlju države
         članice, ki takšen prejemek odobri, bodisi v drugi državi članici, ki ni na seznamu, ki ga z uredbo določi vlada prve države
         članice.

       Zahtevani pogoj prebivališča
      34      Glede obsega člena 18(1) ES je Sodišče že presodilo, da možnosti, ki jih daje Pogodba na področju prostega gibanja oseb, ne
         bi imele polnega učinka, če bi državljana neke države članice lahko odvrnile od njihove uporabe zaradi ovir, ki jih njegovemu
         bivanju v državi članici gostiteljici iz razlogov pravne ureditve postavlja druga država članica, ki kaznuje dejstvo, da jih
         je uporabil (glej v tem smislu sodbo z dne 29. aprila 2004 v zadevi Pusa, C-224/02, Recueil, str. I-5763, točka 19; in zgoraj
         navedeni sodbi Tas-Hagen in Tas, točka 30, ter Nerkowska, točka 31).

      35      Nacionalna ureditev, ki je za določene državljane Skupnosti manj ugodna zgolj zaradi dejstva, ker so uporabili svojo svoboščino
         do prostega gibanja in bivanja v drugi državi članici, pomeni omejitev pravic, ki jih člen 18(1) ES priznava vsakemu državljanu
         Unije (glej v tem smislu sodbo z dne 18. julija 2006 v zadevi De Cuyper, C-406/04, ZOdl., str. I-6947, točka 39; in zgoraj
         navedeni sodbi Tas-Hagen in Tas, točka 31, ter Nerkowska, točka 32).

      36      Vendar BVG in AuslVersV tako omejitev določata. S tem ko izplačilo določenih prejemkov, vzpostavljenih v korist preživelih
         zakoncev vojnih žrtev, pogojujeta s tem, da morajo ti imeti svoje prebivališče na nacionalnem ozemlju ali v drugi državi članici,
         ki ni na seznamu držav članic, ki ga z uredbo določi vlada države članice, ki takšen prejemek odobri, lahko taka zakonodaja
         državljane Skupnosti, ki so v položaju, kot je položaj tožeče stranke v postopku v glavni stvari, odvrača od uporabe njihove
         pravice do prostega gibanja in bivanja v državi članici iz navedenega seznama.

      37      Nacionalna ureditev, ki nalaga tako omejitev v zvezi z izvajanjem svoboščin državljanov Skupnosti, je z vidika prava Skupnosti
         lahko utemeljena le, če temelji na objektivnih preudarkih splošnega interesa, ki niso odvisni od državljanstva zadevnih oseb,
         in če je sorazmerna s ciljem, ki ga nacionalno pravo legitimno zasleduje (glej v tem smislu zgoraj navedene sodbe De Cuyper,
         točka 40, Tas-Hagen in Tas, točka 33, in Nerkowska, točka 34).

      38      Iz stališč, ki sta jih Land Baden-Württemberg in nemška vlada predložila Sodišču, izhaja, da ima omejitev iz BVG za cilj,
         da se upravičencem, ki imajo prebivališče zunaj Nemčije, zagotovi ustrezno pokojnino ob upoštevanju trenutne razlike med življenjskimi
         stroški, dohodki in povprečnim zneskom socialnih prejemkov, ki jih je izplačala ta država članica, in tistimi, do katerih
         je upravičenec v državi bivanja upravičen. Poleg tega naj bi v skladu z navedenimi stališči navedeno omejitev opravičevala
         tudi potreba, da se omogoči zadostni nadzor poklicnega in socialnega položaja upravičencev, predvsem njihovih dohodkov.

      39      Nedvomno sta tako želja po zagotavljanju prejemka ob upoštevanju navedene razlike med zadevnima državama članicama kot potreba,
         da se omogoči zadostni nadzor poklicnega in socialnega položaja upravičencev, objektivni presoji splošnega interesa in takšne
         narave, ki opravičujeta, da bi pogoji ali načini izplačila prejemkov, kot so tisti iz postopka v glavni stvari, lahko vplivali
         na svobodo gibanja.

      40      Če je omejitev, ki je ugotovljena v točki 36 te sodbe, mogoče opravičiti z objektivnimi presojami splošnega interesa, kot
         so navedene v predhodni točki, še vedno ne sme biti nesorazmerna glede na zasledovani cilj. Iz ustaljene sodne prakse Sodišča
         izhaja, da je ukrep sorazmeren, če pri uresničenju zasledovanega cilja ne preseže okvirov, ki so potrebni za njegovo doseganje
         (zgoraj navedeni sodbi De Cuyper, točka 42, in Tas-Hagen in Tas, točka 35).

      41      Vendar pogoja prebivališča, kot je ta v postopku v glavni stvari, ni mogoče šteti za sorazmernega z zasledovanimi cilji.

      42      Vsekakor je treba poudariti, da člen 1 AuslVersV izrecno omejuje uporabo člena 64e BVG za upravičence s stalnim ali začasnim
         prebivališčem na ozemlju bodisi ene izmed desetih omenjenih držav bodisi Albanije ali nekdanje Jugoslavije in nekdanje Sovjetske
         zveze.

      43      Vendar obstajajo tudi države, ki niso navedene v členu 1 AuslVersV, v katerih so življenjski stroški nižji od tistih v nekaterih
         v tem členu omenjenih državah članicah. Poleg tega so razlike med državami članicami, ki so omenjene v tem členu, precejšnje.

      44      Prav tako bi se morala zahteva, da se omogoči zadostni nadzor poklicnega in socialnega položaja upravičencev, uporabljati
         v vseh državah članicah na isti način, ne glede na to, ali je navedena v členu 1 AuslVersV.

      45      Posledično, ureditev, kot je ta v postopku v glavni stvari, ne sledi ciljem, ki sta jih uveljavljala Land Baden-Württemberg
         in nemška vlada in ki so navedeni v točki 39 te sodbe.

      46      Poleg tega, če takšna ureditev le prekine izplačila v njej urejenih prejemkov, ni mogoče trditi, da je primerna za prilagoditev
         teh prejemkov ob upoštevanju trenutnih razlik med Nemčijo in državo članico, v kateri upravičenec prebiva, v zvezi z življenjskimi
         stroški, prihodki in povprečnim zneskom socialnih prejemkov.

      47      Nazadnje, čeprav se lahko glede prejemkov, priznanih na podlagi dohodkov, nadzor poklicnega in socialnega položaja upravičencev
         izkaže za nujnega, je prekinitev njihovega izplačila kljub temu ukrep, ki presega tisto, kar je dejansko nujno za izvedbo
         takega nadzora.

      48      Ob upoštevanju zgoraj navedenih preudarkov je treba na postavljeno vprašanje odgovoriti, da je treba člen 18(1) ES razlagati
         tako, da nasprotuje zakonodaji države članice, na podlagi katere bi slednja zavrnila izplačilo določenih prejemkov, ki so
         bili priznani preživelim zakoncem vojnih žrtev, zgolj zato, ker imajo stalno prebivališče na ozemlju nekaterih, določenih,
         držav članic.

       Stroški
      49      Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči
         o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

      Iz teh razlogov je Sodišče (četrti senat) razsodilo:
      Člen 18(1) ES je treba razlagati tako, da nasprotuje zakonodaji države članice, na podlagi katere bi slednja zavrnila izplačilo
            določenih prejemkov, ki so bili priznani preživelim zakoncem vojnih žrtev, zgolj zato, ker imajo stalno prebivališče na ozemlju
            nekaterih, določenih, držav članic.
      Podpisi
      * Jezik postopka: nemščina.


title: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 29. oktobra 2009.#Dinter GmbH proti Hauptzollamt Düsseldorf (C-522/07) in Europol Frost-Food GmbH proti Hauptzollamt Krefeld (C-65/08).#Predloga za sprejetje predhodne odločbe: Finanzgericht Düsseldorf - Nemčija.#Skupna carinska tarifa - Uredba (EGS) št. 2658/87 - Kombinirana nomenklatura - Tarifna razvrstitev - Veljavnost - Dodatna opomba - Koncentrirani jabolčni sok.#Združeni zadevi C-522/07 in C-65/08.

text:
      Združeni zadevi C-522/07 in C-65/08
      Dinter GmbH
      proti
      Hauptzollamt Düsseldorf
      in
      Europol Frost-Food GmbH
      proti
      Hauptzollamt Krefeld
      (Predloga za sprejetje predhodne odločbe, ki ju je vložilo Finanzgericht Düsseldorf)
      „Skupna carinska tarifa – Uredba (EGS) št. 2658/87 – Kombinirana nomenklatura – Tarifna razvrstitev – Veljavnost – Dodatna opomba – Koncentrirani jabolčni sok“
      Povzetek sodbe
      Skupna carinska tarifa – Tarifne številke – Pojasnjevalne opombe h kombinirani nomeklaturi
      (Uredba Sveta št. 2658/87; uredbe Komisije št. 1776/2001, št. 2031/2001 in št. 1810/2004)
      Dodatna opomba 5(b) k poglavju 20 Priloge I k Uredbi št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski
         tarifi, ki izhaja iz uredb št. 1776/2001, št. 2031/2001 in št. 1810/2004 o spremembi Priloge I k Uredbi št. 2658/87, je neveljavna,
         ker iz številke 2009 izključuje koncentrirani naravni jabolčni sok.

      Sistematika podštevilke 2009 79 namreč upravičuje jasen sklep, da koncentrirani naravni jabolčni sok, katerega Brix vrednost
         je le nekoliko manjša od 67, v nasprotju s tem, kar določa ta opomba, ni izgubil značaja jabolčnega soka. Ta opomba izključuje
         koncentrirani sok s fiktivnim izračunom vsebnosti dodanega sladkorja, ki da rezultat, ki presega 50 mas %, čeprav koncentrirani
         jabolčni sokovi, ki so bili dehidrirani, zaradi česar se je njihova Brix vrednost povišala, ohranijo naravne značilnosti.
         Ker ni bilo nobenega dodajanja sladkorja in ker povišana vsebnost dodanega sladkorja, ki da ta rezultat, večji od 50 mas %,
         izhaja izključno iz koncentracije, ki je posledica dehidracije, zadevna dodatna opomba s tem, da izključuje koncentrirani
         jabolčni sok iz številke 2009, na določen način spreminja vsebino upoštevnih tarifnih številk, s čimer prekoračuje pooblastila,
         ki jih Komisiji podeljuje člen 9 Uredbe št. 2658/87.

      (Glej točke od 40 do 42 in izrek.)
SODBA SODIŠČA (osmi senat)
      z dne 29. oktobra 2009(*)

      „Skupna carinska tarifa – Uredba (EGS) št. 2658/87 – Kombinirana nomenklatura – Tarifna razvrstitev – Veljavnost – Dodatna opomba – Koncentrirani jabolčni sok“
      V združenih zadevah C‑522/07 in C‑65/08,
      katerih predmet sta predloga za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ju je vložilo Finanzgericht Düsseldorf
         (Nemčija), z odločbama z dne 8. novembra 2007 in 12. februarja 2008, ki sta prispeli na Sodišče 22. novembra 2007 in 18. februarja
         2008, v postopkih

      Dinter GmbH

      proti
      Hauptzollamt Düsseldorf (C-522/07)

      in
      Europol Frost-Food GmbH
      proti
      Hauptzollamt Krefeld (C-65/08),

      SODIŠČE (osmi senat),
      v sestavi G. Arestis (poročevalec), v funkciji predsednika osmega senata, J. Malenovský in T. von Danwitz, sodnika,
      generalna pravobranilka: E. Sharpston,
      sodni tajnik: B. Fülöp, administrator,
      na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 14. maja 2009,
      ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
      –        za Dinter GmbH H. Bleier, odvetnik,
      –        za Europol Frost-Food GmbH A. Erben, odvetnik,
      –        za Komisijo Evropskih skupnosti G. Wilms in A. Sipos, zastopnika,
      na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalne pravobranilke, da bo v zadevi razsojeno brez sklepnih predlogov,
      izreka naslednjo
      Sodbo
      1        Predloga za sprejetje predhodne odločbe se nanašata na veljavnost dodatne opombe 5(b) iz poglavja 20 kombinirane nomenklature
         (v nadaljevanju: KN), navedene v Prilogi 1 k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični
         nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL L 256, str. 1), v različici, ki je veljala v času dejanskega stanja v postopku
         v glavni stvari (v nadaljevanju: Uredba št. 2658/87).

      2        Predloga sta bila vložena v okviru dveh sporov glede uvrstitve koncentriranega jabolčnega soka v KN, in sicer med Dinter GmbH
         (v nadaljevanju: Dinter) in Hauptzollamt Düsseldorf (glavni carinski urad v Düsseldorfu) ter med Europol Frost-Food GmbH (v
         nadaljevanju: Europol) in Hauptzollamt Krefeld (glavni carinski urad v Krefeldu).

       Pravni okvir
      3        Mednarodna konvencija o harmoniziranem sistemu poimenovanj in šifrskih oznak blaga (v nadaljevanju: HS), sklenjena v Bruslju
         14. junija 1983, in Protokol o spremembah Konvencije z dne 24. junija 1986 (v nadaljevanju: Konvencija HS) sta bila v imenu
         Skupnosti odobrena s Sklepom Sveta 87/369/EGS z dne 7. aprila 1987 (UL L 198, str. 1).

      4        Na podlagi člena 3(1) Konvencije HS se vsaka pogodbena stranka zavezuje, da so njene tarifne nomenklature in statistični podatki
         v skladu s HS, da uporablja vse njene tarifne številke in podštevilke brez dodajanja ali spreminjanja, kot tudi pripadajoče
         oznake, in da upošteva pravilo za naštevanje navedenega sistema. Vsaka pogodbena stranka se prav tako zavezuje za uporabo
         splošnih pravil za razlago HS ter vseh opomb oddelkov, poglavij in podštevilk HS in za nespreminjanje njihovega obsega.

      5         Člen 9 Uredbe št. 2658/87 z dodatnimi opombami določa meje pooblastila Komisije za odločanje po prostem preudarku:

      „1. V skladu s postopkom, določenem v členu 10, se sprejmejo ukrepi, ki se nanašajo na naslednja vprašanja:
      a) uporaba kombinirane nomenklature in Tarica zlasti glede:
      –        uvrščanja blaga v nomenklature iz člena 8,
      –        pojasnil,
      b) spremembe kombinirane nomenklature ob upoštevanju sprememb v zahtevah statistike ali trgovinske politike;
      c) spremembe Priloge II;
      d) spremembe kombinirane nomenklature in usklajevanje dajatev v skladu s sklepi Sveta ali Komisije;
      e) spremembe kombinirane nomenklature zaradi uskladitve s tehnološkim razvojem ali razvojem trgovine ali zaradi uskladitve
         ali razčiščenja besedila jezikovnih različic;

      f) spremembe kombinirane nomenklature, ki izhajajo iz sprememb nomenklature harmoniziranega sistema;
      g) vprašanja, ki se nanašajo na uporabo, delovanje in upravljanje harmoniziranega sistema ter naj bi se obravnavala v okviru
         Sveta za carinsko sodelovanje ter bila uveljavljena s strani Skupnosti.

      2. Ukrepi, sprejeti v skladu z odstavkom 1, ne smejo povzročiti sprememb:
      –        carinskih stopenj,
      –        kmetijskih prelevmanov, nadomestil ali drugih zneskov, ki se uporabljajo v okviru skupne kmetijske politike ali v okviru posebnih
         aranžmajev, ki se uporabljajo za nekatero blago, pridobljeno s predelavo kmetijskih proizvodov,

      –        količinskih omejitev iz določb Skupnosti
      –        nomenklatur, sprejetih v okviru skupne kmetijske politike.
      3. Po potrebi se spremembe podštevilk KN takoj vključijo kot podštevilke Tarica. V KN se vključijo samo pod pogoji iz člena
         12.“

      6        Z Uredbo Komisije št. 2388/2000 z dne 13. oktobra 2000 je bila spremenjena Priloga I k Uredbi št. 2658/87 (UL L 264, str. 1),
         ki je začela veljati 1. januarja 2001. S popravkom te uredbe (L 276, str. 92) je bila prvotna številka 2263/2000 nadomeščena
         s številko 2388/2000.

      7         Z Uredbo Komisije št. 2031/2001 z dne 6. avgusta 2001 je bila spremenjena Priloga I k Uredbi št. 2658/87 (UL L 279, str. 1),
         ki je začela veljati 1. januarja 2002.

      8        Zadnja sprememba Priloge I k Uredbi št 2658/87, ki se je nanašala na dejansko stanje v postopku v glavni stvari, je bila opravljena
         z Uredbo Komisije št. 1810/2004 z dne 7. septembra 2004 (UL L 327, str. 1), ki je začela veljati 1. januarja 2005.

      9        V Uredbi št. 2388/2000 je podštevilka 2009 70, imenovana „Jabolčni sok“, opisana tako:

      „2009 70 – Jabolčni sok:
                         - - gostote, ki presega 1,33 g/cm3 pri 20° C:

      2009 70 11 - - - z vrednostjo, ki ne presega 22 EUR za 100 kg neto mase
      2009 70 19 - - - drugo
                         - - gostote, ki ne presega 1,33 g/cm3 pri 20° C:

      2009 70 30 - - - z vrednostjo, ki ne presega 18 EUR za 100 kg neto mase, ki vsebuje dodan sladkor
                                 - - - drugo:
      2009 70 91 - - - - z vsebnostjo dodanega sladkorja, ki presega 30 mas %
      2009 70 93 - - - - z vsebnostjo dodanega sladkorja, ki ne presega 30 mas %
      2009 70 99 - - - - ki ne vsebuje dodanega sladkorja.“
      10      Uredbi št. 2031/2001 in 1810/2004 za podštevilko, ki se nanaša na „Jabolčni sok“, vsebujeta enaki tarifni vrstici.

      11      V skadu s tema dvema uredbama je ta podštevilka, ki je prej nosila številko 2009 70, opisana tako:

      „− Jabolčni sok:
      2009 71  - - z Brix vrednostjo do vključno 20:
      2009 71 10  - - - z vrednostjo več kot 18 EUR za 100 kg neto mase, ki vsebuje dodan sladkor
               - - - drugo:
      2009 71 91   - - - - ki vsebuje dodan sladkor
      2009 71 99  - - - - ki ne vsebuje dodanega sladkorja
      2009 79  - - drugo:
                                  - - - z Brix vrednostjo več kot 67:
      2009 79 11  - - - - z vrednostjo do vključno 22 EUR za 100 kg neto mase
      2009 79 19  - - - - drugo
                                  - - - z Brix vrednostjo več kot 20 do vključno 67:
      2009 79 30  - - - - z vrednostjo več kot 18 EUR za 100 kg neto mase, ki vsebuje dodan sladkor
                                 - - - - drugo:
      2009 79 91  - - - - - z vsebnostjo dodanega sladkorja več kot 30 mas %
      2009 79 93  - - - - - z vsebnostjo dodanega sladkorja do vključno 30 mas %
      2009 79 99  - - - - - ki ne vsebuje dodanega sladkorja.“
      12      Dodatna opomba 5 poglavja 20 KN je bila v času dejanskega stanja v postopku v glavni stvari večkrat spremenjena.

      13      V Uredbi št. 2388/2000 je v tej opombi navedeno:

      „Vsebnost dodanega sladkorja pri proizvodih, uvrščenih pod tarifno številko št. 2009, ustreza vsebnosti sladkorja, zmanjšani
         za vrednosti, ki so naštete spodaj, glede na vrsto soka:

      - limonin ali paradižnikov sok: 3,
      - jabolčni sok: 11,
      - grozdni sok: 15,
      - drugi sadni ali zelenjavni sokovi, vključno z mešanicami sokov: 13.“
      14      Z Uredbo Komisije (ES) št. 1776/2001 z dne 7. septembra 2001 o spremembi Priloge I k Uredbi št. 2658/87 (UL L 240, str. 3)
         je bila nato v poglavju 20 KN dodana dodatna opomba 5(b), v kateri je navedeno:

      „Sadni sokovi z dodanim sladkorjem in gostoto manjšo od 1,33 g/cm3 pri 20° C, ki v naravnem stanju vsebujejo manj od 50 mas % sadnega soka, pridobljeni iz sadja ali z redčenjem koncentriranega
         soka, izgubijo svoj prvotni značaj sadnih sokov iz tarifne številke 2009.“

      15      Uredba št. 2031/2001 je dodatno opombo 5(b) spremenila tako:

      „Sadni sokovi z dodanim sladkorjem, pri katerih Brix vrednost ne presega 67 in vsebujejo manj kot 50 mas % sadnih sokov v
         njihovem naravnem stanju, pridobljeni iz sadja ali z redčenjem koncentriranega soka, izgubijo svoj prvotni značaj sadnih sokov
         iz tarifne številke 2009.“

      16      V dodatni opombi 5 Uredbe št. 1810/2004 je navedeno:

      „a)       Vsebnost dodanega sladkorja pri proizvodih, uvrščenih pod tarifno številko 2009, ustreza vsebnosti sladkorja, zmanjšani za
         vrednosti, ki so naštete spodaj, glede na vrsto soka:

      –        limonin ali paradižnikov sok: 3,
      –        grozdni sok: 15,
      –         drugi sadni ali zelenjavni sokovi, vključno z mešanicami sokov: 13.
      b) Sadni sokovi z dodanim sladkorjem, pri katerih Brix vrednost ne presega 67 in vsebujejo manj kot 50 mas % sadnih sokov
         v njihovem naravnem stanju, pridobljeni iz sadja ali z redčenjem koncentriranega sadnega soka, izgubijo svoj prvotni značaj
         sadnih sokov iz tarifne številke 2009.“

      17      Dodatna opomba 5(b) k poglavju 20 KN je bila z Uredbo (ES) št. 360/2008 z dne 18. aprila 2008 (UL L 111, str. 9) pred kratkim
         spremenjena tako:

      „5. Za zadevne proizvode se uporablja naslednje:
      […]
      b) Sadni sokovi z dodanim sladkorjem, pri katerih Brix vrednost ne presega 67 in vsebujejo manj kot 50 mas % sadnih sokov,
         izgubijo svoj prvotni značaj sadnih sokov pod tarifno številko 2009.

      Točka b) se ne uporablja za naravne koncentrirane sadne sokove. Zato naravni koncentrirani sadni sokovi niso izključeni iz
         tarifne številke 2009.“

       Spora o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
       Zadeva C-522/07
      18      Carinski urad je 27. oktobra 2005 sprejel tarifno uvrstitev koncentriranega jabolčnega soka brez dodanega sladkorja z Brix
         vrednostjo 66,8, ki ga je uvažala družba Dinter, pod številko 2009 79 99 KN. Jabolčni sok je bil zgolj dehidriran.

      19      Glavni carinski urad v Düsseldorfu je z odločbo z dne 15. marca 2006 zahteval naknadno izterjavo carine za jabolčni sok, ki
         ga je uvozila družba Dinter, z razlogom, da je na podlagi dodatnih opomb 2(a), 5(a) in 5(b) k poglavju 20 KN uvoženi jabolčni
         sok izgubil svoj prvotni značaj sadnega soka pod številko 2009, zato ga je potrebno obravnavati pod podštevilko 2106 90 98
         KN.

      20      Družba Dinter je proti Finanzgericht Düsseldorf zoper to odločbo pri predložitvenem sodišču vložila tožbo, brez predhodnega
         upravnega postopka, v katerega je sicer privolil glavni carinski urad v Düsseldorfu.

      21      V teh okoliščinah je Finanzgericht Düsseldorf prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji:

      „1.      Ali je treba dodatno opombo 5(b) k poglavju 20 [KN] razlagati tako, da se izraz „sadni sokovi z dodanim sladkorjem“ nanaša
         tudi na sadne sokove, ki jim sladkor ni bil dodan, ampak je bil vsebovani dodani sladkor matematično izračunan v skladu z
         dodatno opombo 5(a) k poglavju 20 [KN]?

      2.      Ali je treba dodatno opombo 5(b) k poglavju 20 [KN] razlagati tako, da je izraz „naravni sadni sokovi“ le pojasnjen z besedami
         „pridobljeni iz sadja ali z redčenjem koncentriranega soka“ v bistvu pa se nanaša na vse vrste sadnih sokov (nekuhane in brez
         dodanega alkohola), ne glede na to, kako so predstavljeni?

      3.      Če sta odgovora na zgoraj navedeni vprašanji pritrdilna, ali je dodatna opomba 5(b) k poglavju 20 [KN] veljavna?“
       Zadeva C-65/08
      22      Europol je od 13. novembra 2001 do 11. oktobra 2002 uvažal koncentrirani jabolčni sok z Brix vrednostjo 65, pri čemer je v
         letu 2001 blago deklariral pod podštevilko 2009 70 30 in v letu 2002 pod podštevilko 2009 79 19 KN.

      23      Glavni carinski urad Krefeld je 14. avgusta 2003 izdal mnenje, v katerem je ob uporabi dodatne opombe 5 poglavja 20 KN presodil,
         da je uvoženi sok izgubil prvotni značaj sadnega soka iz številke 2009 in bi moral biti uvrščen pod podštevilko 2106 90 98
         KN, in zahteval naknadno izplačilo pripadajočih carinskih dajatev.

      24      Europol je 15. marca 2005 zoper to mnenje vložil pravno tožbo, ki je bila zavrnjena kot neutemeljena.

      25      Tožeča stranka je Finanzgericht Düsseldorf predlagala razglasitev ničnosti te zavrnilne odločbe.

      26      Finanzgericht Düsseldorf je 12. februarja 2008 prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:

      „Ali je dodatna opomba 5(b) k poglavju 20 KN v različici, kot izhaja iz uredb št. 2388/2000 in št. 2031/2001, veljavna?“
      27      Zadevi C‑522/07 in C‑121/06 sta bili s sklepom predsednika Sodišča z dne 27. junija 2008 združeni za namene ustnega postopka
         in izdaje sodbe.

       Vprašanja za predhodno odločanje
      28      Predložitveno sodišče z vprašanji, ki jih je treba obravnavati združeno, v bistvu sprašuje, ali je dodatna opomba 5(b) k poglavju
         20 KN v različici, kot izhaja iz uredb št. 1776/2001, 2031/2001 in 1810/2004, veljavna. Zlasti sprašuje, ali je treba to opombo
         razlagati tako, da izraz sadni sokovi z dodanim sladkorjem zajema tudi koncentrirane sadne sokove brez dodanega sladkorja,
         in ali se besedilo „pridobljeni iz sadja ali z redčenjem koncentriranega sadnega soka“ nanaša na vse sadne sokove v njihovem
         naravnem stanju, ne glede na njihovo obliko.

      29      Najprej je treba spomniti na ustaljeno sodno prakso, iz katere izhaja, da je treba v interesu pravne varnosti in lažjih nadzorov
         odločilno merilo za tarifno uvrstitev blaga na splošno poiskati v njegovih značilnostih in objektivnih lastnostih, kot so
         opredeljene z zapisom tarifne številke KN in opombami oddelka ali poglavja (glej zlasti sodbi z dne 18. julija 2007 v zadevi
         Olicom, C‑142/06, ZOdl., str. I‑6675, točka 16 in navedena sodna praksa, ter z dne 11. decembra 2008 v zadevi Kip Europe in
         drugi, C‑362/07, ZOdl., str. I-9489, točka 26).

      30      V zvezi s tem so opombe poglavja KN kot tudi pojasnjevalne opombe HS pomembno sredstvo za zagotavljanje enotne uporabe te
         tarife in kot take zagotavljajo veljavne elemente za njeno razlago (glej sodbe z dne 19. maja 1994 v zadevi Siemens Nixdorf,
         C‑11/93, Recueil, str. I‑1945, točka 12; z dne 18. decembra 1997 v zadevi Techex, C‑382/95, Recueil, str. I‑7363, točka 12;
         z dne 19. oktobra 2000 v zadevi Peacock, C‑339/98, Recueil, str. I‑8947, točka 10, ter zgoraj navedeno sodbo Olicom, točka
         17).

      31      Vsebina navedenih opomb mora biti zato v skladu z določbami KN in ne sme spreminjati njenega obsega (glej zlasti sodbe z dne
         9. februarja 1999 v zadevi ROSE Elektrotechnik, C‑280/97, Recueil, str. I‑689, točka 23; z dne 26. septembra 2000 v zadevi
         Eru Portuguesa, C‑42/99, Recueil, str. I‑7691, točka 20, in z dne 15. septembra 2005 v zadevi Intermodal Transports, C-495/03,
         ZOdl., str. I-8151, točka 48).

      32      V zvezi s tem je treba spomniti, da je v skladu z ustaljeno sodno prakso Svet v sodelovanju s carinskimi strokovnjaki držav
         članic Komisiji dal široko pooblastilo za odločanje po prostem preudarku, da natančneje določi vsebino tarifnih številk, ki
         pridejo v poštev za uvrstitev nekega blaga. Vendar pa pooblastilo Komisiji za sprejemanje ukrepov iz člena 9(1)(a), (b), (d)
         in (e) Uredbe št. 2658/87 le-te ne pooblašča za spreminjanje vsebine tarifnih številk, ki so določene na podlagi HS, vzpostavljenega
         s konvencijo, glede katere se je Skupnost na podlagi člena 3 zavezala, da ne bo spreminjala njenega obsega (sodbi z dne 14. decembra 1995
         v zadevi Francija proti Komisiji, C‑267/94, Recueil, str. I‑4845, točki 19 in 20, ter z dne 27. aprila 2006 v zadevi Kawasaki
         Motors Europe, C‑15/05, ZOdl., str. I‑3657, točka 35).

      33      V obravnavanem primeru je torej treba preučiti, ali je Komisija s sprejetjem dodatne opombe 5(b) v uredbah št. 1776/2001,
         2031/2001 in 1810/2004 spremenila številko 2009 7 KN in tako prekoračila meje pooblastil, ki so ji bila podeljena v členu
         9 Uredbe št. 2658/87.

      34      Dodatna opomba 5(b) poglavja 20 KN v različici, ki je veljala v času dejanskega stanja v postopku v glavni stvari, določa,
         da sadni sokovi z dodanim sladkorjem, pridobljeni iz sadja ali z redčenjem koncentriranega sadnega soka, pri katerih Brix
         vrednost ne presega 67 in v naravnem stanju vsebujejo manj kot 50 mas % sadnih sokov, izgubijo svoj prvotni značaj sadnih
         sokov pod tarifno številko 2009. Ugotoviti je treba, da kriterij gostote, ki presega 1,33 g/cm3 pri 20° C, ustreza Brix vrednosti 67, kar pomeni, da imajo dodatne opombe 5(b) v uredbah št. 1776/2001, 2031/2001 in 1810/2004
         identično vsebino. V zvezi s tem se ne izpodbija, da ta opomba izključuje uporabo številke 2009 za koncentrirane jabolčne
         sokove, katerih Brix vrednost je le nekoliko manjša od 67.

      35      Tožeče stranke v sporu v glavni stvari so zatrjevale, da na podlagi besedila tarifne vrstice lastna vsebnost sladkorja, ki
         ga vsebuje sadje, ni omejena. V tej zadevi so na podlagi dodatne opombe 5(b) k poglavju 20 KN nacionalni organi fiktivno izračunali
         vsebnost dodanega sladkorja. Uvoženi koncentrirani jabolčni sok je imel vsebnost sadnega soka do 100 mas %, pri čemer ni bil
         podvržen nobenemu drugemu postopku kot dehidraciji, kar nima nobenega vpliva na prvotni značaj sadnega soka. Tožeče stranke
         namreč navajajo, da se ta opomba ne nanaša na koncentrirani jabolčni sok brez dodanega sladkorja. Poleg tega naj HS ne bi
         predvideval izključitve uporabe številke 2009 za koncentrirane jabolčne sokove, katerih Brix vrednost je le nekoliko manjša
         od 67.

      36      Komisija v zadevi C-522/07 navaja, da je namen dodatne opombe 5(b) k poglavju 20 KN izključitev izdelkov, ki zaradi povečane
         vsebnosti sladkorja izgubijo prvotni značaj sadnega soka. V skladu s prvo in peto uvodno izjavo Uredbe Komisije (ES) št. 1776/2001
         z dne 7. septembra 2001, ki spreminja Prilogo I k Uredbi št. 2658/87 (UL L 240, str. 3), je namen te uredbe izključiti izdelke,
         katerih vsebnost naravnega sadnega soka je manjša od 50 mas %, kar govori v prid razlagi te določbe, v skladu s katero se
         dodani sladkor izračuna popolnoma matematično.

      37      Komisija meni, da se dodatna opomba 5(b) k poglavju 20 KN nanaša na vse vrste sadnih sokov, ne glede na njihovo obliko, in
         posledično tudi na koncentrirani jabolčni sok. Zaradi umestitve številke 2009 in ustaljene sodne prakse, na podlagi katere
         sadni sokovi zaradi njihovega vonja in okusa ohranijo svoj prvotni značaj sadnega soka, se ta opomba ne bi mogla uporabljati
         v primeru, kakršen je v postopku v glavni stvari, ko zadevni izdelek ohrani svoj značaj jabolčnega soka zaradi vonja in okusa.

      38      Poleg tega je Komisija v zadevi C-65/08 priznala, da je s sprejetjem dodatne opombe 5(b) k poglavju 20 KN prekoračila pooblastila,
         ki jih ima na podlagi člena 9 uredbe št. 2658/87. Zato je spremenila to opombo s tem, da je sprejela Uredbo št. 360/2008 in
         dodala novo določbo, ki natančneje določa, da se njena točka (b) ne uporablja za koncentrirane naravne sadne sokove.

      39      Najprej je treba omeniti, da se številka 2009, kot izhaja iz uredb št. 2388/2000, 2031/2001 in 1810/2004, tako po HS kot po
         KN, nanaša na koncentrirane jabolčne sokove. Uredbi št. 2031/2001 in 1810/2004 vsebujeta enaki tarifni vrstici za podštevilki,
         ki se nanašata na podštevilko, imenovano „Jabolčni sok“, in v poglavju 20 zadevne KN vključujeta dodatno opombo 5(b). Uredba
         št. 2388/2000 te opombe ne vsebuje in uporablja merilo „gostote, ki presega 1,33 g/cm3 pri 20° C“, ki ustreza Brix vrednosti 67. Iz tega izhaja, da vsebujejo tarifne številke iz Uredbe št. 2388/2000 razlike,
         ki so podobne tistim iz uredb št. 2031/2001 in 1810/2004.

      40      Besedila, ki se nanašajo na opis različnih vrst jabolčnega soka iz številke 2009, namreč vsebujejo razlikovanje med izdelki,
         uvrščenimi pod številko 2009 71 z Brix vrednostjo, ki ne presega 20, in izdelki pod številko 2009 79 „drugo“. Podštevilka
         2009 79 vsebuje dve skupini jabolčnega soka: z Brix vrednostjo več kot 67 in z Brix vrednostjo več kot 20 do vključno 67.
         Podštevilki 2009 71 in 2009 79 vsebujeta podskupini z opisom „ki ne vsebuje dodanega sladkorja“. Niti besedilo niti umestitev
         številke 2009 ne izključujeta njene uporabe za koncentrirani jabolčni sok z določeno Brix vrednostjo.

      41      Sistematika podštevilke 2009 79 posledično upravičuje jasen sklep, da koncentrirani naravni jabolčni sok, katerega Brix vrednost
         je le nekoliko manjša od 67, ni izgubil značaja jabolčnega soka, v nasprotju s tem, kar določa zadevna dodatna opomba 5(b)
         k poglavju 20 KN, ki tak sok izključuje iz omenjene podštevilke. Ta opomba izključuje koncentrirani sok s fiktivnim izračunom
         vsebnosti dodanega sladkorja, ki da rezultat, ki presega 50 mas %. Zadevni koncentrirani jabolčni sok, ki je bil dehidriran,
         zato se je njegova Brix vrednost povišala, ohrani svoje naravne značilnosti. V obravnavanem primeru ni bilo nobenega dodajanja
         sladkorja. Povišana vsebnost dodanega sladkorja, ki da rezultat, večji od 50 mas %, izhaja izključno iz koncentracije, ki
         je posledica dehidracije. Dodatna opomba 5(b) k poglavju 20 KN s tem, da izključuje koncentrirani jabolčni sok iz številke
         2009, zato nekako spreminja vsebino upoštevnih tarifnih številk, s čimer prekoračuje pooblastila, ki jih Komisiji podeljuje
         člen 9 Uredbe št. 2658/87.

      42      Glede na zgoraj navedeno je treba ugotoviti, da je dodatna opomba 5(b) k poglavju 20 KN v različici, uveljavljeni z uredbami
         št. 1776/2001, 2031/2001 in 1810/2004, neveljavna, ker iz številke 2009 izključuje koncentrirani naravni jabolčni sok.

       Stroški
      43      Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči
         o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

      Iz teh razlogov je Sodišče (osmi senat) razsodilo:
      Dodatna opomba 5(b) k poglavju 20 Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični
            nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, ki izhaja iz uredb Komisije št. 1776/2001 z dne 7. septembra 2001, št. 2031/2001
            z dne 6. avgusta 2001 in št. 1810/2004 z dne 7. septembra 2004 o spremembi Priloge I k Uredbi št. 2658/87, je neveljavna,
            ker iz številke 2009 izključuje koncentrirani naravni jabolčni sok.
      Podpisi
      *Jezik postopka: nemščina.


Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 4. februarja 2010. # Valérie Wiame proti Evropski komisiji. # Javni uslužbenci - Splošni javni natečaj. # Zadeva F-15/08.


Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 2. maja 1985. # Klaus von Menges proti Land Nordrhein-Westfalen. # Predlog za sprejetje predhodne odločbe: Oberverwaltungsgericht Nordrhein-Westfalen - Nemčija. # Zadeva 109/84.