title: Zadeva C-111/10: Tožba, vložena 1. marca 2010 – Evropska komisija proti Svetu Evropske unije

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/32

         Tožba, vložena 1. marca 2010 – Evropska komisija proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-111/10)
   2010/C 113/50
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: V. Di Bucci, L. Flynn, B. Stromsky, A. Stobiecka-Kuik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlog tožeče stranke:

               —

               Sklep Sveta z dne 16. decembra 2009 o dodelitvi državne pomoči s strani oblasti Republike Litve za nakup kmetijskih zemljišč v državni lasti med 1. januarjem 2010 in 31. decembrom 2013 (1) naj se razglasi za ničnega;

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Svet je s sprejetjem spornega sklepa razvrednotil odločbo Komisije, ki je bila sprejeta na podlagi predloga ustreznih ukrepov iz točke 196 Smernic Skupnosti o državni pomoči v kmetijskem in gozdarskem sektorju 2007–2013 (2) (v nadaljevanju: Kmetijske smernice 2007) in nepogojnega sprejetja tega predloga s strani Litve ter slednji nalaga, da preneha z izvajanjem obstoječe sheme pomoči za nakup kmetijskih zemljišč v državni lasti najkasneje do 31. decembra 2009. Pod pretvezo izjemnih okoliščin je Svet Litvi dejansko dovolil obdržati shemo do prenehanja veljavnosti Kmetijskih smernic 2007, to je do 31. decembra 2013. Okoliščine, ki jih Svet navaja v utemeljitev svojega sklepa, očitno niso take izjemne okoliščine, ki bi upravičevale sprejeti sklep in ne upoštevajo odločbe Komisije o tej shemi.

               2.

               Komisija v podporo svoji ničnostni tožbi navaja štiri tožbene razloge:

                           Prvič, meni, da Svet zaradi člena 108(2), tretji pododstavek, PDEU ni pristojen za sprejetje akta, saj je bila pomoč, ki jo je potrdil, obstoječa pomoč, za katero se je Litva zavezala, da jo bo odpravila do konca leta 2009, s tem ko je sprejela ustrezne ukrepe, ki ji jih je predlagala Komisija.

                           Drugič, navaja, da je Svet, s tem ko je razvrednotil odločitev, da lahko Litva ukrepe pomoči, ki bi jih lahko obdržala do konca leta 2009, vendar ne dlje, obdrži do konca leta 2013, zlorabil svoja pooblastila.

                           Tretjič, sprejetje spornega sklepa krši načelo lojalnega sodelovanja, ki velja tako za države članice kot za odnose med institucijami. S svojim sklepom je Svet Litvo oprostil od obveznosti sodelovanja s Komisijo glede ustreznih ukrepov, ki jih je ta država sprejela v zvezi z obstoječimi pomočmi za nakup kmetijskih zemljišč v državni lasti v kontekstu sodelovanja na podlagi člena 108(1) PDEU.

                           Nazadnje, Komisija navaja, da je Svet napravil očitno napako pri presoji, saj je ugotovil, da obstajajo izjemne okoliščine, ki upravičujejo sprejetje potrjenega ukrepa. Komisija za primer, da bi katerakoli izmed izjemnih okoliščin obstajala, navaja, da sporni sklep potrjuje pomoč, ki bodisi ne more vplivati na te izjemne okoliščine bodisi presega tisto, kar je potrebno za njihovo odpravo, ter tako krši načelo sorazmernosti.

      (1)  2009/983/EU, UL L 338, str. 93.

      (2)  UL 2006 C 319, str. 1


title: Zadeva C-209/15: Sklep predsednika Sodišča z dne 14. septembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – Korpschef van politie/W. F. de Munk

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/25

         Sklep predsednika Sodišča z dne 14. septembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – Korpschef van politie/W. F. de Munk
   (Zadeva C-209/15) (1)

   (2015/C 398/35)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 254, 3.8.2015.


title: Zadeva T-266/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. julija 2007 – CB proti Komisiji ( Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Bančne kartice – Odločba, ki odreja preiskavo – Člen 14(3) Uredbe št. 17 – Obrazložitev – Sorazmernost )

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/29

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. julija 2007 – CB proti Komisiji
   (Zadeva T-266/03) (1)

   („Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Bančne kartice - Odločba, ki odreja preiskavo - Člen 14(3) Uredbe št. 17 - Obrazložitev - Sorazmernost“)
   (2007/C 199/53)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Groupement des cartes bancaires (CB) (Pariz, Francija) (zastopnika: A. Georges in J. Ruiz Calzado, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: sprva T. Christoforou in O. Beynet, nato T. Christoforou in F. Arbault, zastopnika)
   Predmet
   Po eni strani predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C (2003) 1524/9 z dne 7. maja 2003 v zadevi COMP/D1/38.606, s katero se za Groupement des cartes bancaires in za njene odvisne družbe odredi preiskavo na podlagi člena 14(3) Uredbe Sveta št. 17 z dne 6. februarja 1962, Prve Uredbe o izvajanju členov [85] in [86] Pogodbe (UL, 13, str. 204), kot je bila spremenjena, in po drugi strani predlog, da se vsi dokazi in ostale listine, ki so bile predložene Komisiji med preiskavo, izvzamejo iz spisa in se vrnejo tožeči stranki.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 251, 18.10.2003.


               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/2

         Dodelitev sodnikov senatom treh sodnikov
   (2007/C 269/03)
   Sodišče je na seji 9. oktobra 2007 odločilo, da na naslednji način dodeli sodnike senatom:
   Peti senat
   A. Tizzano, predsednik,
   R. Schintgen, E. Borg Barthet, M. Ilešič in E. Levits, sodniki
   Šesti senat
   L. Bay Larsen, predsednik,
   K. Schiemann, J. Makarczyk, P. Kūris, J. C. Bonichot, sodniki, in C. Toader, sodnica
   Sedmi senat
   U. Lõhmus, predsednik,
   J.-N. Cunha Rodrigues, J. Klučka, A. Ó Caoimh, sodniki, P. Lindh, sodnica, in A. Arabadjiev, sodnik
   Osmi senat
   G. Arestis, predsednik,
   R. Silva de Lapuerta, sodnica, E. Juhász, J. Malenovský in T. von Danwitz, sodniki


title: Zadeva C-23/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance de Namur (Belgija) 20. januarja 2015 – kazenski postopek proti Sébastienu Andreu

text:
               4.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance de Namur (Belgija) 20. januarja 2015 – kazenski postopek proti Sébastienu Andreu
   (Zadeva C-23/15)
   (2015/C 146/19)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de première instance de Namur

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Sébastien Andre
   Sodišče (četrti senat) je s sklepom z dne 19. marca 2015 predlog za sprejetje predhodne odločbe razglasilo za očitno nedopusten.


title: Zadeva T-133/09: Tožba, vložena 27. marca 2009 — I Marchi Italiani in B Antonio Basile 1952 proti UUNT — Osra (B Antonio Basile 1952)

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/47

         Tožba, vložena 27. marca 2009 — I Marchi Italiani in B Antonio Basile 1952 proti UUNT — Osra (B Antonio Basile 1952)
   (Zadeva T-133/09)
   2009/C 141/99
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

      Stranke

      Tožeči stranki: I Marchi Italiani Srl (Neapelj, Italija), B Antonio Basile 1952 (Giugliano, Italija) (zastopnik: G. Militerni, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Osra SA (Rovereta, Italija)

      Predlogi tožečih strank

               —

               Razveljavi naj se odločba drugega odbora za pritožbe z dne 9. januarja 2009, vročena tožečima strankama 30. januarja 2009 v postopku R 502/2008 med družbama I Marchi Italiani Srl in Osra S.A., s katero je bila potrjena odločba oddelka za izbris in s tem razveljavitev in razglasitev ničnosti znamke „B Antonio Basile 1952“ na podlagi pritožbe, ki jo je vložila družba Osra S.A.;

               —

               razglasi naj se veljavnost in učinkovanje registracije znamke „B Antonio Basile 1952“ od dneva vložitve prijave in/ali registracije navedene znamke;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: figurativna znamka, ki vsebuje izraz „B. Antonio Basile 1952“ (znamka Skupnosti št. 5 274 121 (deljena registracija, ki je nastala z delitvijo registracije št. 1 462 555 zaradi delnega odstopa znamke)), za proizvode iz razredov 14, 18 in 25

      Imetnika znamke Skupnosti: tožeči stranki

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Osra S.A.

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: figurativna znamka „BASILE“ (italijanska registracija št. 738 901 in mednarodna registracija št. R 413 396 B) za proizvode iz razreda 25

      Odločba oddelka za izbris: ugoditev predlogu za razveljavitev in razglasitev ničnosti znamke Skupnosti v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: napačna uporaba členov 52(1)(a) in 53(2) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1) (postala člena 53(1)(a) in 54(2) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o znamki Skupnosti, UL L 78, str. 1), in neobstoj verjetnosti zmede


title: Zadeva T-49/16: Tožba, vložena 1. februarja 2016 – Azanta/UUNT – Novartis (NIMORAL)

text:
               21.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/45

         Tožba, vložena 1. februarja 2016 – Azanta/UUNT – Novartis (NIMORAL)
   (Zadeva T-49/16)
   (2016/C 106/53)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Azanta A/S (Hellerup, Danska) (zastopnik: M. Hoffgaard Rasmussen, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Novartis AG (Basel, Švica)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „NIMORAL“ – Zahteva za registracijo št. 12 204 079

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora UNNT za pritožbe z dne 1. decembra 2015 v zadevi R 634/2015-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               dopusti registracijo sporne znamke.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-546/12: Tožba, vložena 17. decembra 2012 – Pensa Pharma proti UUNT – Ferring ini Farmaceutisk Lab Ferring (pensa)

text:
               23.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/19

         Tožba, vložena 17. decembra 2012 – Pensa Pharma proti UUNT – Ferring ini Farmaceutisk Lab Ferring (pensa)
   (Zadeva T-546/12)
   2013/C 55/33
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Pensa Pharma, SA (Valencia, Španija) (zastopnika: M. Esteve Sanz in M. González Gordon, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Drugi stranki pred odborom za pritožbe: Ferring BV (Hoofddorp, Nizozemska) in Farmaceutisk Lab Ferring A/S (Vanlose, Danska)

      Predlog

   Tožeča stranka splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo petega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 1. oktobra 2012 v zadevi R 1884/2011-5; in

               —

               toženi stranki in, odvisno od okoliščin, intervenientoma naloži plačilo stroškov postopka in stroške postopka s pritožbo pred UUNT.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: figurativna znamka „pensa“, za proizvode in storitve iz razredov 3, 5 in 44 – prijava znamke Skupnosti št. 4963542

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: drugi stranki pred odborom za pritožbe

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: zahteve za ugotovitev ničnosti so temeljile na razlogih iz člena 53(1)(a) v zvezi s členom 8(1)(b) in 8(5) ter členom 53(2) Uredbe Sveta št. 207/2009 in na registraciji Benelux znamke št. 377513 in sicer besedne znamke „PENTASA“, za proizvode iz razreda 5,

      Odločba oddelka za izbris: ugoditev zahtevam za ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti za vse, z zahtevo zajete, proizvode in storitve,

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe,

      Navajana tožbena razloga:

               —

               kršitev člena 53(3) Uredbe št. 207/2009; in

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva F-98/13: Tožba, vložena 3. oktobra 2013 – ZZ proti Parlamentu

text:
               14.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 367/40

         Tožba, vložena 3. oktobra 2013 – ZZ proti Parlamentu
   (Zadeva F-98/13)
   2013/C 367/72
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: A. Salerno in B. Cortese, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predmet in opis spora

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o določitvi seznama uradnikov, ki napredujejo v obdobju 2012, ker na njem med nepotrjenimi uradniki AST 6, ki so napredovali v AST 7, prvič ni omenjeno ime tožeče stranke in drugič, ker je na njem ime drugega uradnika.

      Predlog tožečestranke

               —

               Odločba OPI o določitvi seznama uradnikov, ki napredujejo v obdobju 2012, ker na njem med nepotrjenimi uradniki AST 6, ki so napredovali v AST 7, prvič ni omenjeno ime tožeče stranke in drugič, ker je na njem ime drugega uradnika;

               —

               Parlamentu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-303/15: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 13. oktobra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Okręgowy w Łodzi – Poljska) – Naczelnik Urzędu Celnego I w Ł./G.M., M.S. (Predhodno odločanje — Tehnični predpisi v sektorju iger na srečo — Direktiva 98/34/ES — Pojem „tehnični predpis“ — Obveznost držav članic, da Evropski komisiji sporočijo vsak osnutek tehničnega predpisa — Neuporaba predpisov z lastnostjo tehničnih predpisov, ki niso bili sporočeni Komisiji)

text:
               12.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/7

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 13. oktobra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Okręgowy w Łodzi – Poljska) – Naczelnik Urzędu Celnego I w Ł./G.M., M.S.
   (Zadeva C-303/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Tehnični predpisi v sektorju iger na srečo - Direktiva 98/34/ES - Pojem „tehnični predpis“ - Obveznost držav članic, da Evropski komisiji sporočijo vsak osnutek tehničnega predpisa - Neuporaba predpisov z lastnostjo tehničnih predpisov, ki niso bili sporočeni Komisiji))
   (2016/C 462/10)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Sąd Okręgowy w Łodzi

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Naczelnik Urzędu Celnego I w Ł.

      Toženi stranki: G.M., M.S.

      ob udeležbi: Colin Wiliams sp. z o.o.

      Izrek

   Člen 1 Direktive 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov o storitvah informacijske družbe, kakor je bila spremenjena z Direktivo 98/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. julija 1998, je treba razlagati tako, da nacionalna določba, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ne spada pod pojem „tehnični predpis“ v smislu te direktive, za katerega velja obveznost, da se sporoči, v skladu s členom 8(1) navedene direktive, katere neizpolnitev se sankcionira z neuporabo takega predpisa.

      (1)  UL C 311, 21.9.2015.


title: Zadeva T-313/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. novembra 2013 – Heede proti UUNT (Matrix-Energetics) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti Matrix Energetics — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Upoštevna javnost — Dan presoje opisnosti — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               11.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/22

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. novembra 2013 – Heede proti UUNT (Matrix-Energetics)
   (Zadeva T-313/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti Matrix Energetics - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Upoštevna javnost - Dan presoje opisnosti - Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2014/C 9/35
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Günter Heede (Walldorf-Baden, Nemčija) (zastopnik: R. Utz, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: K. Klüpfel, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper Odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 8. aprila 2011 (zadeva R 1848/2010-4) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka Matrix-Energetics kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Günterju Heedu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 238, 13.8.2011.


title: Zadeva T-182/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 13. decembra 2007 – Borco-Marken-Import Matthiesen proti UUNT – Tequilas del Señor (TEQUILA GOLD Sombrero Negro)

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/60

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 13. decembra 2007 – Borco-Marken-Import Matthiesen proti UUNT – Tequilas del Señor (TEQUILA GOLD Sombrero Negro)
   (Zadeva T-182/07) (1)

   (2008/C 51/112)

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 170, 21.7.2007.


title: Zadeva C-331/12: Sklep predsednika Sodišča z dne 27. marca 2013 – Evropska komisija proti Republiki Poljski

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/57

         Sklep predsednika Sodišča z dne 27. marca 2013 – Evropska komisija proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-331/12) (1)

   2013/C 225/118
   Jezik postopka: poljščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 287, 22.9.2012.


title: Zadeva C-389/10 P: Pritožba, ki so jo 3. avgusta 2010 vložili KME Germany AG, prej KM Europa Metal AG, KME France SAS, prej Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, prej Europa Metalli SpA zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 19. maja 2010 v zadevi T-25/05: KME Germany AG, prej KM Europa Metal AG, KME France SAS, prej Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, prej Europa Metalli SpA proti Evropski komisiji

text:
               9.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/15

         Pritožba, ki so jo 3. avgusta 2010 vložili KME Germany AG, prej KM Europa Metal AG, KME France SAS, prej Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, prej Europa Metalli SpA zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 19. maja 2010 v zadevi T-25/05: KME Germany AG, prej KM Europa Metal AG, KME France SAS, prej Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, prej Europa Metalli SpA proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-389/10 P)
   ()
   2010/C 274/22
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožniki: KME Germany AG, prej KM Europa Metal AG, KME France SAS, prej Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, prej Europa Metalli SpA (zastopniki: M. Siragusa, odvetnik, A. Winckler, odvetnik, G. Rizza, odvetnik, T. Graf, Rechtsanwalt, M. Piergiovanni, odvetnik, R. Elderkin, Barrister)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožniki Sodišču predlagajo, naj:

               —

               sodbo razveljavi,

               —

               kolikor je mogoče na podlagi dejstev pred Sodiščem delno razveljavi odločbo in družbi KME zniža globo in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov teh postopkov in postopkov pred Splošnim sodiščem;

         oziroma, podredno, kjer stanje postopka tega ne dovoljuje,

               —

               sodbo razveljavi, vključno z odredbo Splošnega sodišča, da KME plača stroške, in zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   S prvim pritožbenim razlogom pritožniki izpodbijajo sklep Splošnega sodišča, da Komisiji ni bilo treba dokazati, da so dogovori vplivali na trg. Ne glede na to, ali se lahko izvzame iz pozitivne ugotovitve obstoja vpliva na trg za namene uvrščanja kršitve kot „zelo resne“, je Komisija zagotovo dolžna pozitivno vzpostaviti in ovrednotiti ta vpliv, kjer se namerava, kot je to storila v odločbi, sklicevati na dejanski vpliv kartela pri določanju izhodiščnega zneska globe družbe na račun teže. Splošno sodišče je napačno razsodilo, da je Komisija pravno zadostno dokazala, da so dogovori vplivali na trg, in da je bila Komisija upravičena do ugotovitve obstoja vpliva na trg zgolj s sklicevanjem na pokazatelje. Ta napaka je bila v tem primeru še toliko bolj resna, ker je v tem primeru družba KME predložila dokaze, tudi ekonomske narave, ki kažejo, da kršitev kot celota ni imela vpliv na trg. S tako utemeljitvijo in odločitvijo o zavrnitvi prvega tožbenega razloga družbe KME je Splošno sodišče izkrivilo dejstva in dokaze, ki so mu bili predloženi, kršilo pravo EU in podalo nelogično in nezadostno obrazložitev.
   Z drugim pritožbenim razlogom pritožniki očitajo Splošnemu sodišču, da je odobrilo referenco Komisije – za določitev velikosti trga, ki ga je prizadela kršitev, za namen določitve teže globe družbe KME – za tržno vrednost, ki vključuje prihodke trga od polizdelkov (bakrene vodovodne cevi). Treba bi bilo upoštevati le vrednost „kartelnega“ trga, med drugim trg za predelavo (ki predstavlja samo 30-40 % cene cevi). Z zavrnitvijo drugega tožbenega razloga družbe KME naj bi Splošno sodišče kršilo splošna načela EU sorazmernosti in enakega obravnavanja in podalo nezadostno obrazložitev.
   S tretjim pritožbenim razlogom pritožniki očitajo Splošnemu sodišču, da je zavrnilo četrti tožbeni razlog, po katerem naj bi Komisija nepravilno uporabila Smernice o načinu določanja glob iz leta 1998, in kršilo načeli sorazmernosti in enakega obravnavanja s tem, ko je naložilo najvišji odstotek povečanja izhodiščnega zneska globe družbe KME na račun trajanja, kljub svoji ugotovitvi, da je bil kartel v obdobju treh let v mirujočem stanju in ni imel nobene škodljive posledice. Po mnenju pritožnikov naj bi Splošno sodišče kršilo pravo EU in podalo nejasno, nelogično in pomanjkljivo obrazložitev za ohranitev zadevnega dela odločbe v veljavi.
   S četrtim pritožbenim razlogom pritožniki očitajo, da je Splošno sodišče zavrnilo peti tožbeni razlog in ohranilo v veljavi zadevne dele sklepa, s čimer je Komisija – v nasprotju s Smernicami o načinu določanja glob in načeloma poštenosti in enakega obravnavanja – odvzela družbi KME ugodnost zmanjšanja globe na podlagi več olajševalnih dejavnikov. Pritožniki zlasti trdijo, da je Splošno sodišče: (1) uporabilo napačen pravni standard pri presoji, ali se družba KME kvalificira za zmanjšanje globe zaradi svojega omejenega izvajanja dogovorov, (2) nepravilno zavrnilo tožbo družbe KME za zmanjšanje globe družbi KME zaradi krize v industriji bakrenih vodovodnih cevi, in (3) ni odpravilo Komisijine nezakonite zavrnitve zmanjšanja globe zaradi sodelovanja družbe KME zunaj obvestila o prizanesljivosti glede na širše evropske dogovore, ker naj bi družba Outokumpu kot prvo podjetje predložilo Komisiji informacije o skupnem trajanju teh dogovorov.
   S petim pritožbenim razlogom pritožniki očitajo Splošnemu sodišču, da je zavrnilo sedmi tožbeni razlog in podprlo zavrnitev Komisije za odobritev zmanjšanja globe družbi KME zaradi njene nezmožnosti plačila. Pritožniki zatrjujejo, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo pri razlagi testa iz oddelka S(b) Smernic o načinu določanja glob za znižanje globe zaradi nezmožnosti plačila, ki se odobri, in pri tem, da ni odpravilo nezakonite diskriminacije, ki jo je storila Komisija proti družbi KME v primerjavi z družbo SGL Carbon v primerih posebnega grafita ter električnega in mehanskega ogljika in grafita. Splošno sodišče je podalo tudi nelogično in neustrezno obrazložitev za zavrnitev tožbe družbe KME.
   S šestim pritožbenim razlogom pritožniki zatrjujejo, da je Splošno sodišče kršilo pravo EU in temeljno pravico pritožnikov do popolnega in učinkovitega sodnega nadzora s tem, da ni temeljito in natančno presodilo argumentov družbe KME in prikazalo pristranskost do Komisijine diskrecije.


title: Zadeva C-1/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte di Appello di Torino (Italija) 2. januarja 2017 – Petronas Lubricants Italy SpA/Livio Guida

text:
               10.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte di Appello di Torino (Italija) 2. januarja 2017 – Petronas Lubricants Italy SpA/Livio Guida
   (Zadeva C-1/17)
   (2017/C 112/24)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte di Appello di Torino

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Petronas Lubricants Italy SpA

      Nasprotna stranka: Livio Guida

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 20(2) Uredbe št. 44/2001 dopušča možnost, da delodajalec s stalnim prebivališčem na ozemlju države članice EU, proti kateremu vloži tožbo njegov nekdanji zaposleni pri sodiščih države članice, kjer stalno prebiva (v skladu s členom 19 navedene uredbe), da proti navedenemu delavcu vloži nasprotno tožbo pri istem sodišču, pri katerem je vložena glavna tožba?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali člen 20(2) Uredbe št. 44/2001 dopušča pristojnost sodišča, pri katerem je vložena glavna tožba, tudi če predmet nasprotne tožbe, ki jo je vložil delodajalec, ni terjatev ki je prvotno pripadala delodajalcu, temveč terjatev, ki je prvotno pripadala drugemu subjektu (ki je hkrati na podlagi vzporedne pogodbe o zaposlitvi delodajalec istega delavca), in nasprotna tožba temelji na pogodbi o prenosu terjatve, sklenjeni med delodajalcem in prvotnim imetnikom terjatve, po tem ko je delavec vložil glavno tožbo?


title: Zadeva T-157/09 P: Pritožba, ki jo je 20. aprila 2009 vložil Luigi Marcuccio zoper sklep, ki ga je 18. februarja 2009 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-42/08, Marcuccio proti Komisiji

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/55

         Pritožba, ki jo je 20. aprila 2009 vložil Luigi Marcuccio zoper sklep, ki ga je 18. februarja 2009 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-42/08, Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-157/09 P)
   2009/C 141/112
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi pritožnika:

               —

               Sklep prvega senata Sodišča za uslužbence z dne 18. februarja 2009 v zadevi F-42/08 (v nadaljevanju: obravnavana zadeva), Marcuccio proti Komisiji, naj se v celoti in brez kakršnekoli izjeme razveljavi;

               —

               ugotovi naj se, da je bila tožba, glede katere je bil izdan izpodbijani sklep, v celoti dopustna; poleg tega pa

         primarno:

               —

               v celoti in brez kakršnekoli izjeme naj se ugodi zahtevku pritožnika iz tožbe v postopku na prvi stopnji, kar pomeni, da se ta v vseh pogledih izrecno ponovno vlaga;

               —

               toženi stranki naj se naloži, da pritožniku povrne vse stroške tako iz postopka na prvi stopnji kot iz postopka s pritožbo v obravnavani zadevi, oziroma

         podredno:

               —

               obravnavana zadeva naj se vrne Sodišču za uslužbence, da v drugačni sestavi o njej ponovno vsebinsko odloči.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta pritožba je vložena zoper sklep Sodišča za uslužbence (SDU) z dne 18. februarja 2009, s katerim je kot očitno nedopustno zavrglo tožbo pritožnika za povračilo škode, ki naj bi ji nastala s tem, da je Komisija poslala dopis na številko telefaksa, do katere ni imela dostopa.
   V utemeljitev svojih predlogov pritožnik uveljavlja očitno pomanjkljivost obrazložitve glede:

               —

               nedopustnosti odškodninskega zahtevka;

               —

               nedopustnosti predlogov Sodišču, da med drugim „ugotovi nedopustnost dejanja, s katerim je bila povzročena škoda“;

               —

               datuma vložitve odgovora na tožbo; zvezi s tem se navaja tudi kršitev postopka, ker ni bila spoštovana dolžnost neupoštevanja vsebine odgovora na tožbo, če je ta vložen prepozno, kar lahko resno ogrozi interese pritožnika.

         Pritožnik se sklicuje tudi na kršitev pravil poštenega sojenja, člena 6 Evropske konvencije o človekovih pravicah in člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.


title: Zadeva T-687/16: Tožba, vložena 23. septembra 2016 – Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret/EUIPO – Nadal Esteban (STYLO & KOTON)

text:
               7.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 410/31

         Tožba, vložena 23. septembra 2016 – Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret/EUIPO – Nadal Esteban (STYLO & KOTON)
   (Zadeva T-687/16)
   (2016/C 410/44)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret AŞ (Istanbul, Turčija) (zastopnika: J. Güell Serra in E. Stoyanov Edissonov, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Joaquín Nadal Esteban (Alcobendas, Španija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka, ki vsebuje besedna elementa „STYLO & KOTON“ – Znamka EU št. 9 917 436

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora EUIPO za pritožbe z dne 14. junija 2016 v zadevi R 1779/2015-2

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži, naj sporno blagovno znamko razglasi za nično;

               —

               EUIPO in drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev členov 8(1)(b) in 52(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva F-55/09: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 11. maja 2010 – Maxwell proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Napotitev v interesu službe — Dopust iz osebnih razlogov — Stroški nastanitve in šolanja — Odškodninska tožba — Krivdna odgovornost — Neupravičena obogatitev)

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/57

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 11. maja 2010 – Maxwell proti Komisiji
   (Zadeva F-55/09) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Napotitev v interesu službe - Dopust iz osebnih razlogov - Stroški nastanitve in šolanja - Odškodninska tožba - Krivdna odgovornost - Neupravičena obogatitev)
   2010/C 234/105
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Allan Maxwell (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in J. Baquero Cruz, zastopnika)

      Predmet

   Zahtevek za povrnitev škode, ki je tožeči stranki nastala med njenim dopustom iz osebnih razlogov, na katerem je bila zaradi opravljanja nalog na delovnem mestu „EU Senior Advisor“ pri Korejski organizaciji za razvoj energije, in je posledica tega, da ji niso bili povrnjeni stroški nastanitve in šolanja.

      Izrek

               1.

               Tožba A. Maxwella se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 180, 1.8.2009, str. 64.


title: Zadeva T-439/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2014 – Fard in Sarkandi proti Svetu

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/55

         Sklep Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2014 – Fard in Sarkandi proti Svetu
   (Zadeva T-439/13) (1)

   2014/C 142/72
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 367, 14.12.2013.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne7. julija 2005 v zadevi T-385/03, Miles Handelsgesellschaft International mbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Zahteva za registracijo figurativne znamke Skupnosti, ki vsebuje besedni element „Biker Miles“ — Prejšnja besedna znamka Skupnosti MILES — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/38

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne7. julija 2005
   v zadevi T-385/03, Miles Handelsgesellschaft International mbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Zahteva za registracijo figurativne znamke Skupnosti, ki vsebuje besedni element „Biker Miles“ - Prejšnja besedna znamka Skupnosti MILES - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94)
   (2005/C 217/84)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi T-385/03, Miles Handelsgesellschaft International mbH, s sedežem v Norderstedtu (Nemčija), ki jo zastopata F. Dettmann in A. Deutsch, avocats, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnika: T. Eichenberg in G. Schneider), druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje, je Biker Miles Motorrad Handels- und Vertriebsgesellschaft mbH, s sedežem v Berlinu (Nemčija), ki jo zastopa G. Malchartzeck, avocat, zaradi tožbe zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 9. septembra 2003 (zadeva R 174/2002-2), ki se nanaša na postopek z ugovorom med Biker Miles Motorrad Handels- und Vertriebsgesellschaft mbH in Miles Handelsgesellschaft International mbH, je Sodišče prve stopnje (četrti senat), v sestavi H. Legal, predsednik, P. Lindh in M. V. Vadapalas, sodnika; sodni tajnik B. Pastor, namestnica sodnega tajnika, dne 7. julija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 9. septembra 2003 (zadeva R 174/2002 2) se razveljavi.

               2)

               UUNT nosi stroške tožeče stranke.

               3)

               Intervenient nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 35, 7.2.2004


title: Zadeva T-249/11: Tožba, vložena 10. maja 2011 – Sanco proti UUNT – Marsalman (slika piščanca)

text:
               9.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 204/27

         Tožba, vložena 10. maja 2011 – Sanco proti UUNT – Marsalman (slika piščanca)
   (Zadeva T-249/11)
   2011/C 204/49
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sanco, SA (Barcelona, Španija) (zastopnik: A. Segura Roda, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Marsalman, SL (Barcelona, Španija)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               šteje, da je bila pritožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. februarja 2011 v zadevi R 1073/2010-2 vložena pravočasno in v pravilni obliki, in naj po opravljenem ustreznem postopku razveljavi navedeno odločbo in zavrne registracijo znamke Skupnosti št. 6.675.383 za vse zajete razrede ter UUNT izrecno naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Marsalman, SL

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka brez besedila, ki vsebuje sliko piščanca v polkrogu (prijava št. 6.675.383), za proizvode iz razreda 29 in storitve iz razredov 35 in 39

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: španska znamka brez besedila, ki vsebuje sliko piščanca v ovalu (št. 2.727.182), za proizvode iz razredov 29 in 31

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: nepravilna razlaga in uporaba člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva C-415/15 P: Pritožba, ki so jo Stichting Woonpunt in drugi vložili 29. julija 2015 zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 12. maja 2015 v zadevi T-203/10 RENV, Stichting Woonpunt in drugi/Evropska komisija

text:
               12.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 337/9

         Pritožba, ki so jo Stichting Woonpunt in drugi vložili 29. julija 2015 zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 12. maja 2015 v zadevi T-203/10 RENV, Stichting Woonpunt in drugi/Evropska komisija
   (Zadeva C-415/15 P)
   (2015/C 337/11)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Pritožnice: Stichting Woonpunt, Stichting Havensteder, prej Stichting Com.wonen, Woningstichting Haag Wonen, Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl (zastopnika: P. Glazener, odvetnik, in L. Hancher, profesorica)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Kraljevina Belgija, Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN)

      Predlogi

   Pritožnice Sodišču predlagajo, naj

               —

               v skladu z uveljavljanimi pritožbenimi razlogi v celoti ali deloma razveljavi Sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 12. maja 2015 v zadevi T-203/10 RENV;

               —

               zadevo vrne v ponovno obravnavanje Splošnemu sodišču pri čemer mora to presojati v skladu s pravnim stališčem Sodišča;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   S prvim pritožbenim razlogom pritožnice Splošnemu sodišču očitajo, da je kršilo pravo Unije, upoštevno dejansko stanje napačno presodilo ter sklep nezadostno obrazložilo, ker je odločilo, da je tožba v resnici uperjena zoper dopis na podlagi člena 17 in da to ne spada v okvir sodnega nadzora. Pri svoji odločitvi Splošno sodišče ni upoštevalo, da morajo biti v skladu s členom 108(1) PDEU pravne posledice odločbe upravičene zaradi dejstva, da je bilo predhodno stanje nezdružljivo s Pogodbo. Splošno sodišče se je napačno oprlo na sodbo TF1, ker na njeni podlagi sklepa, da se mora njegov preizkus izpodbijane odločbe omejiti na vprašanje ali je Komisija pravilno presodila združljivost obstoječe sheme pomoči, kot je bila spremenjena v skladu z zavezami, ki so jih sprejeli nizozemski organi.
   Z drugim pritožbenim razlogom pritožnice Splošnemu sodišču očitajo, da je kršilo pravo Unije, upoštevno dejansko stanje napačno presodilo ter sklep nezadostno obrazložilo, ker je odločilo, da ustrezni ukrepi, ki jih je predlagala Komisija, izvzeti iz njegovega nadzora, saj naj bi šlo le za predloge, tako da bi ustrezni ukrepi postali zavezujoči šele ko bi jih sprejeli nizozemski organi.


title: Zadeva C-384/04: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne  11. maja 2006  (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (Civil Division) — Združeno kraljestvo) — Commissioners of Customs & Excise, Attorney General proti Federation of Technological Industries (Šesta direktiva DDV — Člena 21(3) in 22(8) — Nacionalni ukrepi z namenom boja proti davčnim utajam — Solidarna odgovornost za plačilo DDV — Zagotovitev varščine za DDV, ki ga je dolžan plačati drug gospodarski subjekt)

text:
               15.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/7

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. maja 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (Civil Division) — Združeno kraljestvo) — Commissioners of Customs & Excise, Attorney General proti Federation of Technological Industries
   (Zadeva C-384/04) (1)

   (Šesta direktiva DDV - Člena 21(3) in 22(8) - Nacionalni ukrepi z namenom boja proti davčnim utajam - Solidarna odgovornost za plačilo DDV - Zagotovitev varščine za DDV, ki ga je dolžan plačati drug gospodarski subjekt)
   (2006/C 165/12)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   Court of Appeal (Civil Division)
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Commissioners of Customs & Excise, Attorney General

      Tožena stranka: Federation of Technological Industries
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Court of Appeal (Civil Division) — Razlaga Šeste Direktive Sveta (77/388/EGS) z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) — Področje uporabe člena 21(3), na podlagi katerega lahko države članice določijo, da je namesto osebe, ki je dolžna plačati davek, druga oseba solidarno odgovorna za plačilo davka — Goljufija vrste „davčni vrtiljak“
   Izrek

               1)

               Člen 21(3) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, kot je bila spremenjena z direktivama Sveta 2000/65/ES z dne 17. oktobra 2000 in 2001/115/ES z dne 20. decembra 2001, je treba razlagati v tem smislu, da dovoljuje državi članici sprejeti tako zakonodajo, kot je ta zadevna v postopku v glavni stvari, ki določa, da davčni zavezanec, kateremu je bila opravljena dobava blaga ali storitev in ki je vedel ali je imel razloge za utemeljen sum, da del ali celoten DDV, ki ga je treba plačati v zvezi s to dobavo ali vso prejšnjo ali poznejšo dobavo tega blaga, ne bo plačan, postane solidarno zavezan za plačilo DDV skupaj z osebo, ki je prvotno dolžna plačati ta davek. Vendar mora biti ta zakonodaja skladna s splošnimi načeli prava, ki so del pravnega reda Skupnosti in ki vključujejo zlasti načelo pravne varnosti in načelo sorazmernosti.

               2)

               Člen 22(8) Šeste direktive 77/388, kot je bila spremenjena z direktivama 2000/65 in 2001/115, je treba razlagati v tem smislu, da državi članici ne dovoljuje, da bi sprejela ali zakonodajo, kot je ta zadevna v postopku v glavni stvari, ki določa, da lahko davčni zavezanec, kateremu je bila opravljena dobava blaga ali storitev in ki je vedel ali je imel razloge za utemeljen sum, da del ali celoten DDV, ki ga je treba plačati v zvezi s to dobavo ali vso prejšnjo ali poznejšo dobavo tega blaga, ne bo plačan, postane solidarno odgovoren za plačilo tega DDV skupaj z osebo, ki je prvotno dolžna plačati davek, ali zakonodajo, ki določa, da se lahko od davčnega zavezanca zahteva zagotovitev varščine za plačilo DDV, ki ga je ali ga bo dolžan plačati davčni zavezanec, kateremu je on dobavil omenjeno blago ali storitve ali ki mu jih le-ta dobavlja.
               Po drugi strani ta določba ne nasprotuje nacionalnemu ukrepu, ki od vsakogar, ki je v skladu z nacionalnim ukrepom, sprejetim na podlagi člena 21(3) Šeste direktive 77/388, solidarno odgovoren za plačilo DDV, zahteva zagotovitev varščine za plačilo dolgovanega DDV.

      (1)  UL C 273 z dne 6.11.2004.


title: Zadeva C-200/08: Sklep predsednika prvega senata Sodišča z dne 1. julija 2010 – Evropska komisija proti Francoski republiki

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/27

      Sklep predsednika prvega senata Sodišča z dne 1. julija 2010 – Evropska komisija proti Francoski republiki
      (Zadeva C-200/08) (1)

      ()
      (2010/C 288/46)
      Jezik postopka: francoščina
      Predsednik prvega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 171, 5.7.2008.


title: Zadeva C-408/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Frankfurt am Main (Nemčija) 5. septembra 2007 – Brigitte Ruf, roj. Elsässer, in Gertrud Elsässer, roj. Sommer proti Evropski centralni banki (ECB), Coop Himmelblau Prix, Dreibholz & Partner ZT GmbH, intervenient: Stadt Frankfurt am Main

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Frankfurt am Main (Nemčija) 5. septembra 2007 – Brigitte Ruf, roj. Elsässer, in Gertrud Elsässer, roj. Sommer proti Evropski centralni banki (ECB), Coop Himmelblau Prix, Dreibholz & Partner ZT GmbH, intervenient: Stadt Frankfurt am Main
   (Zadeva C-408/07)
   (2007/C 283/25)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Landgericht Frankfurt am Main
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Brigitte Ruf, roj. Elsässer, in Gertrud Elsässer, roj. Sommer

      Tožene stranke: Evropska centralna banka (ECB), Coop Himmelblau Prix, Dreibholz & Partner ZT GmbH

      Intervenient: Stadt Frankfurt am Main
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člen 288, drugi odstavek, ES, razlagati tako, da evropska institucija deluje „pri opravljanju svojih dolžnosti“, kadar načrtuje določen gradbeni ukrep za izgradnjo novega sedeža?

               2)

               Ali je treba člen 288, drugi odstavek, ES, razlagati tako, da med oblike nadomestil za škodo, ki jih lahko naloži Sodišče ES, spada tudi sklep o prepovedi možne, a še ne dejanske, kršitve pravice (kršitev moralnih avtorskih pravic)?

               3)

               Ali je treba člen 288, drugi odstavek, ES, razlagati tako, da ta določba podeljuje Sodišču ES izključno pristojnost tudi v primerih, kadar tožeča stranka odškodinsko odgovornost evropskih institucij utemeljuje s kršitvijo nacionalnega prava?


title: Zadeva T-319/05: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2010 – Švica proti Komisiji (Zunanji odnosi — Sporazum med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o zračnem prometu — Nemški ukrepi glede priletov in odletov z letališča Zürich — Uredba (EGS) št. 2408/92 — Pravica do obrambe — Načelo prepovedi diskriminacije — Načelo sorazmernosti)

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/29

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2010 – Švica proti Komisiji
      (Zadeva T-319/05) (1)

      (Zunanji odnosi - Sporazum med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o zračnem prometu - Nemški ukrepi glede priletov in odletov z letališča Zürich - Uredba (EGS) št. 2408/92 - Pravica do obrambe - Načelo prepovedi diskriminacije - Načelo sorazmernosti)
      (2010/C 288/55)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Švicarska konfederacija (zastopniki: S. Hirsbrunner, U. Soltész in P. Melcher, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: F. Benyon, M. Huttunen in M. Niejahr, zastopniki)

         Intervenientki v podporo tožene stranke: Zvezna reublika Nemčija (zastopniki: C.-D. Quassowski in A. Tiemann, zastopnika, skupaj s T. Masingom, odvetnik); in Landkreis Waldshut (zastopnik: M. Núñez-Müller, odvetnik)

         Predmet

      Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2004/12/ES z dne 5. decembra 2003 o postopku na podlagi prvega stavka člena 18(2) Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o zračnem prometu ter Uredbe Sveta (EGS) št. 2408/92 (Zadeva TREN/AMA/11/03 – Nemški ukrepi glede priletov in odletov z letališča Zürich) (UL 2004, L 4, str. 13)

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Švicarska konfederacija nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

                  3.

                  Zvezna republika Nemčija in Landkreis Waldshut nosita svoje stroške.

         (1)  UL C 94, 17.4.2004 (prej zadeva C-70/04).


title: Zadeva F-33/07: Tožba, vložena 10. aprila 2007 – Toronjo Benitez proti Komisiji

text:
               9.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/26

         Tožba, vložena 10. aprila 2007 – Toronjo Benitez proti Komisiji
   (Zadeva F-33/07)
   (2007/C 129/45)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Alberto Toronjo Benitez (Bruselj, Belgija) (Zastopniki: S. Orlandi, J.-N. Louis, A. Coolen in E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Člen 2 Odločbe Komisije o postopku napredovanja uradnikov, ki so plačani iz postavke „Raziskave “splošnega proračuna (v različici z dne 16. junija 2004 v z dne 20. julija 2005) (v nadaljevanju: prva izpodbijana odločba), naj se razglasi za nezakonitega;

               —

               odločba Komisije o izbrisu 44,5 točke popotnice tožeče stranke, ki jih je zbrala kot začasni uslužbenec (v nadaljevanju: druga izpodbijana odločba) naj se razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, ki je 16. januarja 2000 nastopila službo pri Komisiji kot začasni uslužbenec, razporejen v generalni direktorat (v nadaljevanju DG) „Raziskave“, je bila 16. aprila 2004 imenovana za uradnika istega DG. 1. maja 2005 je bila razporejena v DG „Relex“. Z dopisom z dne 16. junija 2006 je bila obveščena, da so bile na podlagi prve izpodbijane odločbe točke, ki jih je zbrala kot začasni uslužbenec, izbrisane, ker je bila na lastno zahtevo premeščena na delovno mesto, ki spada pod oddelek splošnega proračuna „Delovanje“, pred potekom dveh let od zaposlitve kot uradnik pripravnik na delovnem mestu, ki spada pod postavko „Raziskave “istega proračuna.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka najprej navaja kršitev načel pravne varnosti, zakonitosti upravnih aktov in varstva pridobljenih pravic, ker bi Odbor, pristojen za imenovanja (OPI) moral v razumnem roku umakniti nezakonito odločbo, ki ustanavlja subjektivne pravice, kar pa se v drugi izpodbijani odločbi ni zgodilo.
   Poleg tega tožeča stranka navaja, da člen 2 druge izpodbijane odločbe uvaja diskriminacijo nasproti uradnikom, ki so plačani iz postavke „Raziskave“, ki zahtevajo premestitev pred iztekom dveh let od njihove zaposlitve, ker ti uradniki izgubijo točke zaradi premestitve, medtem ko uradniki, ki so premeščeni po uradni dolžnosti ali opravljajo dela, ki se štejejo za občutljiva, svoje točke obdržijo.


title: Zadeva T-43/15: Tožba, vložena 28. januarja 2015 — CRM/Komisija

text:
               16.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/43

         Tožba, vložena 28. januarja 2015 — CRM/Komisija
   (Zadeva T-43/15)
   (2015/C 089/52)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: CRM Srl (Modena, Italija) (zastopniki: G. Forte, C. Marinuzzi in A. Franchi, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično Izvedbeno uredbo Komisije št. 1174/2014 z dne 24. oktobra 2014 o vpisu imena v register zaščitenih označb porekla in zaščitenih geografskih označb (Piadina Romagnola/Piada Romagnola (ZGO)), ki je bila objavljena v Uradnem listu Evropske unije 4. novembra 2014, L 316;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je vložena zoper vpis zaščitene geografske označbe „Piadina Romagnola/Piada Romagnola“ v zvezi z dejstvom, da je bil ugled, ki ga uživajo ročno izdelani proizvodi Piadina, razširjen tudi na proizvode Piadina, ki so izdelani industrijsko.
   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog glede kršitve in nepravilno uporabe člena 7(1)(f), točka II, in člena 8(1)(c), točka II, Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (UL L 343, str. 1)

                           —

                           V zvezi s tem se zatrjuje, da v obravnavanem primeru ni dokazov, ki bi utemeljevali povezavo z geografskim poreklom, in

                           —

                           da se ugled ročno izdelanih proizvodov Piadina razširi na industrijsko izdelane proizvode.

               2.

               Drugi tožbeni razlog glede očitne napake pri presoji in glede neizvedbe predhodne poizvedbe.

                           —

                           V zvezi s tem se zatrjuje, da je prišlo do očitne napake pri presoji prijave za registracijo v zvezi z izpolnjevanjem pogojev za objavo prijave za registracijo geografske označbe v zvezi s Piadina Romagnola; in

                           —

                           da ni bila opravljena predhodna poizvedba zaradi neizvedene presoje razveljavitve s strani sodnih organov države članice nacionalnih pravil, na katerih temelji izpodbijana uredba.

                           —

                           Dalje se zatrjuje kršitev načela dobrega upravljanja.

               3.

               Tretji tožbeni razlog glede kršitve členov 6 in 13 Evropske konvencije o človekovih pravicah in člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah zaradi kršitve pravice do učinkovitega sodnega varstva.


title: Zadeva T-538/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. marca 2015 – Belgija/Komisija (Državne pomoči — Javno zdravje — Pomoči, dodeljene za financiranje testiranja na transmisivno spongiformno encefalopatijo (TSE) pri govedu — Sklep, s katerim je ugotovljeno, da so pomoči deloma združljive in deloma nezdružljive z notranjim trgom — Ničnostna tožba — Akt, ki posega v položaj — Dopustnost — Pojem prednosti — Pojem selektivnosti)

text:
               11.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/22

         Sodba Splošnega sodišča z dne 25. marca 2015 – Belgija/Komisija
   (Zadeva T-538/11) (1)

   ((Državne pomoči - Javno zdravje - Pomoči, dodeljene za financiranje testiranja na transmisivno spongiformno encefalopatijo (TSE) pri govedu - Sklep, s katerim je ugotovljeno, da so pomoči deloma združljive in deloma nezdružljive z notranjim trgom - Ničnostna tožba - Akt, ki posega v položaj - Dopustnost - Pojem prednosti - Pojem selektivnosti))
   (2015/C 155/24)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Belgija (zastopniki: C. Pochet in J. C. Halleux, zastopnika, skupaj z L. Van den Hendejem, odvetnikom)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva H. van Vliet in S. Thomas, nato H. van Vliet in S. Noë, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije 2011/678/EU z dne 27. julija 2011 o državni pomoči, ki jo je Belgija izvedla za financiranje testiranja na transmisivno spongiformno encefalopatijo (TSE) pri govedu (državna pomoč C 44/08 (ex NN 45/04)) (UL L 274, str. 36).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 347, 26.11.2011.


title: Zadeva T-295/16: Tožba, vložena 6. junija 2016 – SymbioPharm/EMA

text:
               1.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/38

         Tožba, vložena 6. junija 2016 – SymbioPharm/EMA
   (Zadeva T-295/16)
   (2016/C 279/54)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: SymbioPharm GmbH (Herborn, Nemčija) (zastopnik: A. Sander, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep EMA z dne 1. aprila 2016, ki je bil vročen 7. aprila 2016, o uvedbi postopka predložitve v skladu s členom 31 Direktive 2001/83/ES v zvezi z zdravilom Symbioflor 2 in podobno poimenovanimi zdravili družbe SymbioPharm GmbH, razglasi za ničen;

               —

               agenciji EMA naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 31 Direktive 2001/83/ES (1)

               Tožeča stranka očita, da je bil uveden postopek predložitve, čeprav v vlogi (notification), ki jo je predložil nemški organ, pristojen za izdajanje dovoljenj, ni naveden „poseben primer, kadar gre za interese Unije“ in ta tudi ni podan.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 29 Direktive 2001/83/ES
               Nemški organ, pristojen za izdajanje dovoljenj, ni navedel postopkovne predpostavke „tveganje za javno zdravje“ v zvezi z zdravilom za uporabo v humani medicini Symbioflor 2, prav tako pa ta očitno ni podana.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev členov 116 in 17 der Direktive 2001/83/ES
               Nemški organ, pristojen za izdajanje dovoljenj, ni navedel, da razmerje med tveganji in koristjo v zvezi z zdravilom za uporabo v humani medicini Symbioflor 2 ne bi bilo ugodno, prav tako pa to očitno ni podano.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 22a Direktive 2001/83/ES, načela sorazmernosti in pravice do izjave
               Tožeča stranka trdi, da sta kršena člen 22a Direktive 2001/83/ES in načelo sorazmernosti, ker nemški organ, pristojen za izdajanje dovoljenj, ni uporabil možnosti naložitve izvedbe študije učinkovitosti (neuporaba diskrecijske pravice). To naj bi bilo razvidno tudi iz tega, da je nemški organ, pristojen za izdajanje dovoljenj, izrecno zavrnil prošnjo tožeče stranke, da se izjavi v okviru mediacije.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev načel pravne države
               V zvezi s tem tožeča stranka trdi, da je to, da se med nacionalnim sodnim postopkom, ki še poteka, glede istega dejanskega stanja uvede postopek predložitve, v nasprotju z načeli pravne države.

      (1)  Direktiva 2001/83/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 69).


title: Zadeva T-833/16: Tožba, vložena 28. novembra 2016 – Karp/Parlament

text:
               13.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/19

         Tožba, vložena 28. novembra 2016 – Karp/Parlament
   (Zadeva T-833/16)
   (2017/C 046/22)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kevin Karp (Bruselj, Belgija) (zastopnika: N. Lambers, in R. Ben Ammar, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep organa, pristojnega za sklepanje pogodb o zaposlitvi za skupino EFDD v Evropskem parlamentu, s katerim je bila tožeča stranka uvrščena v funkcionalno skupino I kot akreditirani parlamentarni pomočnik (APA) v skladu s pogodbo, podpisano 25. februarja 2015, in v funkcionalno skupino II v okviru pogodbe o zaposlitvi, podpisane 12. maja 2016, razglasi za ničen;

               —

               toženi stranki naloži, naj tožeči stranki povrne nastalo premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki je začasno ocenjena na 40 888,66 EUR oziroma 63 323,20 EUR;

               —

               toženi stranki naloži plačilo svojih stroškov in stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 80 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije:

                           —

                           Tožeča stranka je bila uvrščena v plačni razred za funkcionalno skupino I, kar zadeva njeno prvo pogodbo, in na dno plačnega razreda za funkcionalno skupino II, kar zadeva drugo pogodbo o zaposlitvi, ki ji je bila ponujena. Funkcionalna skupina II vključuje „tajniške in administrativne naloge, vodenje pisarne in enakovredne tehnične naloge, ki se izvajajo pod nadzorom uradnikov ali začasno zaposlenih uslužbencev“, medtem ko so bile tožeči stranki v okviru prve in druge pogodbe o zaposlitvi povečini zaupane administrativne in posvetovalne naloge, kot je prikazano v prilogah k tožbi.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 82 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije:

                           —

                           Člen 82 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev določa, da se pogodbeni uslužbenec zaposli v funkcionalni skupini IV, če lahko dokaže, da ima izobrazbo, ki ustreza vsaj tri letnemu z diplomo potrjenemu zaključenemu univerzitetnemu študiju ali poklicnemu usposabljanju na enakovredni ravni. Tožeča stranka ima opravljenih pet let univerzitetnega študija, potrjenega z dvema diplomama, poleg tega pa ima v zvezi z drugo od pogodb, ki ji je bila ponujena, delovne izkušnje v Evropskem parlamentu, pridobljene na podlagi nalog, ki so enakovredne tistim, ki jih dejansko opravlja.


title: Zadeva T-370/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 2. septembra 2014 – Petropars in drugi/Svet

text:
               1.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/46

         Sklep Splošnega sodišča z dne 2. septembra 2014 – Petropars in drugi/Svet
   (Zadeva T-370/14) (1)

   (2014/C 431/73)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 261, 11.8.2014.


title: Zadeva C-104/05 P: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 28. septembra 2006 — El Corte Inglés, SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Pritožba — Znamka Skupnosti — Člen 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 — Verjetnost zmede — Figurativna znamka EMILIO PUCCI — Ugovor imetnika nacionalnih figurativnih znamk EMIDIO TUCCI — Podobnost med proizvodi)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/22

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 28. septembra 2006 — El Corte Inglés, SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)
   (Zadeva C-104/05 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Člen 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 - Verjetnost zmede - Figurativna znamka „EMILIO PUCCI“ - Ugovor imetnika nacionalnih figurativnih znamk „EMIDIO TUCCI“ - Podobnost med proizvodi)
   (2006/C 326/44)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: El Corte Inglés, SA (zastopnik: J.L. Rivas Zurdo, avocat)

      Druge stranke v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: O. Montalto in P. Bullock, zastopnika), Emilio Pucci Srl (zastopniki: P. L. Roncaglia, G. Lazzeretti, M. Boletto in E. Gavuzzi, avocats)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 13. decembra 2004 v zadevi El Corte Inglés proti UUNT — Pucci (T-8/03), s katero je bila zavrnjena tožba za razveljavitev odločbe četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 3. oktobra 2002 o zavrnitvi pritožbe, ki jo je tožeča stranka vložila zoper odločbo oddelka za ugovore o delni zavrnitvi ugovora zoper zahtevo za registracijo figurativne znamke Skupnosti „EMILIO PUCCI“ za proizvode iz razredov 3, 18, 24 in 25.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               El Corte Inglés, SA, se naloži plačilo 80 % stroškov.

               3)

               UUNT se naloži plačilo 20 % stroškov.

      (1)  UL C 115, 14.5.2005.


title: Zadeva C-134/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 22. marca 2005

text:
               11.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/21

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 22. marca 2005
   (Zadeva C-134/05)
   (2005/C 143/30)
   Jezik postopka: italijanščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa E. Traversa, član pravne službe Komisije, je dne 22. marca 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Italijanski republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je Italijanska republika s tem, da:

                           1.

                           pogojuje dejavnost izvensodne izterjave z dovoljenjem, ki ga izda lokalni policijski organ (Questore);

                           2.

                           omejuje veljavnost dovoljenja na ozemlje pokrajine, kjer je bilo slednje izdano;

                           3.

                           navezuje dejavnost izvensodne izterjave na prostore, ki so posebej navedeni v dovoljenju;

                           4.

                           pogojuje opravljanje dejavnosti v pokrajini, za katero izvajalec nima dovoljenja, s podelitvijo mandata pooblaščenemu zastopniku;

                           5.

                           zavezuje izvajalce, da na viden način predstavijo seznam, ki prikazuje vse storitve, ki jih lahko opravi za stranke;

                           6.

                           določa, da lahko lokalni policijski organ (Questore) določi dodatne pogoje za izdajo dovoljenja;

                           7.

                           omejuje svobodo izvajalcev glede določanja tarif;

                           8.

                           določa dejavnost izterjave nezdružljivo z bančno in kreditno dejavnostjo, ki je predmet D.Lgs. št. 385/93;

                     ni izpolnila obveznosti iz členov 43 in 49 Pogodbe o ustanovitvi Evropskih skupnosti.

               —

               Italijanski republiki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Zahteva po dovoljenju policijskega organa ni združljiva s členom 49 Pogodbe, kolikor se brez razlike uporablja za vse, ki opravljajo storitve, ki imajo sedež v drugi državi članici, brez upoštevanja izpolnjevanja obveznosti s strani teh izvajalcev, ki jih določajo nacionalni predpisi njihove matične države za varovanje istega javnega interesa.

               2.

               Italijansko ozemlje je trenutno razdeljeno na 103 pokrajine. To pomeni, da bo moral izvajalec iz Skupnosti, ki namerava ustanoviti sedež v Italiji in razširiti svojo dejavnost na precejšen del italijanskega ozemlja, vložiti toliko prošenj za dovoljenje, kolikor je pokrajin na katere je razdeljeno območje, ki ga želi pokrivati in tako 103 zahteve, če želi ustanoviti sedež in opravljati dejavnost na celotnem italijanskem ozemlju.

               3.

               Družba, ki želi ustanoviti sedež v Italiji in opravljati dejavnost na širšem območju, bo morala ne le pridobiti različna dovoljenja, ampak si tudi priskrbeti toliko prostorov, kolikor je pridobljenih dovoljenj in zadevnih pokrajin. Tako breme je zagotovo nesorazmerno glede na stroške, ki jih postavlja za izvajalce, in ki poleg tega niso nujni za opravljanje dejavnosti. Še več, določanje obveznosti razpolaganja s prostori pomeni zahtevati od subjekta, ki opravlja dejavnost v režimu čezmejnih storitev, da ustanovi sedež.

               4.

               Izvajalec, ki zakonito opravlja svojo dejavnost, bi jo moral smeti opravljati na celotnem italijanskem ozemlju, ne da bi moral skleniti mandatno pogodbo s posrednikom v primeru, v katerem ta isti izvajalec želi opravljati dejavnost zunaj pokrajine za katero je pridobil dovoljenje. Dejansko je tak posrednik, ki je dejaven v sektorju istih dejavnosti, potencialen konkurent naročnika, poleg tega pa uporaba posrednika za tega naročnika pomeni dodaten čas in stroške.

               5.

               Obveznost na viden način predstaviti seznam storitev v prostoru predpostavlja, da izvajalec nujno razpolaga s prostori za izvajanje zadevne dejavnosti. V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča pomeni določanje obveznosti razpolaganja s prostori v državi članici, kjer se dejavnost opravlja, zahtevati od subjekta, ki opravlja dejavnost v režimu čezmejnih storitev, da ustanovi sedež.

               6.

               Možnost, ki je prepuščena vsakemu pokrajinskemu policijskemu organu (Questore), da dovoljenje za dejavnost izterjave pogojuje z „dodatnimi pogoji“, ki niso bolje opredeljeni, ne zadovolji pogojev preglednosti in nepristranskosti, ki jih zahteva sodna praksa Sodišča, čeprav je pristojnost Questorja omejena z zakonom in s ciljem, ki ga zasleduje.

               7.

               Omejitve svobodnega določanja tarif vzpostavljajo oviro tako za svobodo ustanavljanja, kot tudi za svobodo opravljanja storitev. Dejansko se mora nov izvajalec, ki ima namen vstopiti na določen trg uveljaviti nasproti konkurentom in cena storitev predstavlja dejavnik, ki je najpomembnejši za pridobitev strank.

               8.

               Nezdružljivost z bančno in kreditno dejavnostjo, ki jo določa italijanska zakonodaja, se za izvajalce, ki opravljajo bančno in kreditno dejavnost in prihajajo iz drugih držav članic rešuje s prepovedjo opravljanja dejavnosti izterjave v Italiji, v škodo bodisi svobode ustanavljanja bodisi svobode opravljanja storitev, ki sta zagotovljeni v Pogodbi.


title: Zadeva T-474/14: Tožba, vložena 25. junija 2014 – Cesáreo Martín-Sanz in drugi proti Komisiji

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/48

         Tožba, vložena 25. junija 2014 – Cesáreo Martín-Sanz in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-474/14)
   2014/C 261/76
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Cesáreo Martín-Sanz, SA Transportes (Madrid, Španija); Transportes y Servicios de Minería, SA (Transportes y Servicios de Minería, Španija); Inauto, Industrias del Automóvil, SA (Madrid); Premium Quality Investments, SL (Madrid); in Naviera Ispaster, gospodarsko interesno združenje (Madrid) (zastopniki: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero in A. Lamadrid de Pablo, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               za ničen razglasi sklep, ki opredeljuje skupek ukrepov, združenih pod poimenovanje Španski sistem finančnega najema, kot novo in z notranjim trgom nezdružljivo državno pomoč;

               —

               podredno, za nična razglasi člena 1 in 4 izpodbijanega sklepa, ki investicijske družbe v gospodarskih interesnih združenjih (GIZ) opredeljujeta kot edine upravičence teh domnevnih pomoči in kot edine osebe, ki morajo opraviti vračilo;

               —

               podredno, za ničen razglasi člen 4 izpodbijanega sklepa, ker nalaga vračilo domnevnih pomoči, kar je kršitev splošnih načel prava EU;

               —

               podredno, za ničen razglasi člen 4 izpodbijanega sklepa, ker je v njem odločeno o zakonitosti zasebnih pogodb, sklenjenih med investitorji in drugimi družbami in

               —

               Komisiji naloži, naj plača vse stroške tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot v postopku Bankia proti Komisiji, T-700/13.


title: Zadeva T-726/15: Tožba, vložena 15. decembra 2015 – Blaž Jamnik in Blaž proti Parlamentu

text:
               14.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/45

         Tožba, vložena 15. decembra 2015 – Blaž Jamnik in Blaž proti Parlamentu
   (Zadeva T-726/15)
   (2016/C 098/60)
   Jezik postopka: slovenščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Jožica Blaž Jamnik (Ljubljana, Slovenija) in Brina Blaž (Ljubljana) (zastopnik: D. Mihevc, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata:

               —

               naj ugotovi, da je bila izbira ponudnika v postopku INLO.AO-2013-051-LUX-UGIMBI-06 nezakonita;

               —

               naj se izbira ponudnika razveljavi;

               —

               naj se kot najugodnejši ponudnik izbereta tožeči stranki;

               —

               podredno, naj se tožečima strankama prizna odškodnina v znesku 3 852 384,60 EUR, če se ju ne bo izbralo kot najugodnejšega ponudnika postopka INLO.AO-2013-051-LUX-UGIMBI-06;

               —

               naj se tožečima strankama povrnejo njuni stroški postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 113 Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 (1)

               Po mnenju tožečih strank naj bi bil izbor najugodnejšega ponudnika izveden v nasprotju s členom 113 zgoraj navedene uredbe, saj naj ne bi bili upoštevani v naprej določeni kriteriji, ki so bili navedeni v razpisni dokumentaciji.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: nezakonito voden postopek izbora
               Tožeči stranki v zvezi s tem navajata, da projekti, slikovna dokumentacija in statični izračuni, ki sta jih svoji ponudbi priložili tožeči stranki, sploh naj ne bi bili predmet pregleda, saj naj ne bi bili posredovani iz ljubljanske pisarne v odločanje v Luksemburg.

      (1)  Uredba (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (UL L 298, str. 1).


title: Izvolitev predsednikov senatov

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/1

         Izvolitev predsednikov senatov
   (2006/C 326/03)
   Sodniki Sodišča Evropskih skupnosti so 9. oktobra 2006 na podlagi člena 10(1), prvi pododstavek, Poslovnika izvolili P. Janna, C. W. A. Timmermansa, A. Rosasa in K. Lenaertsa za predsednike prvega, drugega, tretjega in četrtega senata petih sodnikov, za obdobje treh let, ki se izteče 6. oktobra 2009.
   Sodniki Sodišča Evropskih skupnosti so 9. oktobra 2006 na podlagi člena 10(1), drugi pododstavek, Poslovnika izvolili R. Schintgena, P. Kūrisa, J. Klučko in E. Juhásza za predsednike petega, šestega, sedmega in osmega senata treh sodnikov, za obdobje enega leta, ki se izteče 6. oktobra 2007.


title: Zadeva T-520/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2014 – Genebre proti UUNT – General Electric (GE) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti GE — Prejšnja nacionalna besedna znamka GE — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               14.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2014 – Genebre proti UUNT – General Electric (GE)
   (Zadeva T-520/11) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti GE - Prejšnja nacionalna besedna znamka GE - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2014/C 112/35
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Genebre, SA (Hospitalet de Llobregat, Španija) (zastopnik: D. Pellisé Urquiza, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: General Electric Company (Schenectady, Združene države) (Zastopnika: sprva S. Malynicz, barrister, nato E. Armijo Chávarri, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 26. julija 2011 (zadeva R 20/2009-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med General Electric Company in Genebre SA.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Genebre SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 13, 14.1.2012.


title: Zadeva C-238/15: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. decembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal administratif – Luksemburg) – Maria do Céu Bragança Linares Verruga, Jacinto Manuel Sousa Verruga, André Angelo Linares Verruga/Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche (Predhodno odločanje — Prosto gibanje oseb — Enako obravnavanje — Socialne ugodnosti — Uredba (EU) št. 492/2011 — Člen 7(2) — Finančna pomoč za visokošolski študij — Pogoj za študente, ki ne prebivajo na ozemlju zadevne države članice, da so otroci delavcev, ki so bili v tej državi članici zaposleni ali pa so tam opravljali svojo poklicno dejavnost neprekinjeno vsaj pet let — Posredna diskriminacija — Utemeljitev — Cilj povečati delež rezidentov z visokošolsko izobrazbo — Ustreznost — Sorazmernost)

text:
               13.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/4

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. decembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal administratif – Luksemburg) – Maria do Céu Bragança Linares Verruga, Jacinto Manuel Sousa Verruga, André Angelo Linares Verruga/Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche
   (Zadeva C-238/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Prosto gibanje oseb - Enako obravnavanje - Socialne ugodnosti - Uredba (EU) št. 492/2011 - Člen 7(2) - Finančna pomoč za visokošolski študij - Pogoj za študente, ki ne prebivajo na ozemlju zadevne države članice, da so otroci delavcev, ki so bili v tej državi članici zaposleni ali pa so tam opravljali svojo poklicno dejavnost neprekinjeno vsaj pet let - Posredna diskriminacija - Utemeljitev - Cilj povečati delež rezidentov z visokošolsko izobrazbo - Ustreznost - Sorazmernost))
   (2017/C 046/04)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal administratif

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Maria do Céu Bragança Linares Verruga, Jacinto Manuel Sousa Verruga, André Angelo Linares Verruga

      Tožena stranka: Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche

      Izrek

   Člen 7(2) Uredbe (EU) št. 492/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2011 o prostem gibanju delavcev v Uniji je treba razlagati tako, da nasprotuje zakonodaji države članice, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki za dodelitev finančne pomoči za visokošolski študij študentom nerezidentom določa pogoj, da je ob vložitvi prošnje za finančno pomoč vsaj eden od njihovih staršev v tej državi članici delal vsaj in neprekinjeno pet let, takega pogoja pa ne določa za študente, ki prebivajo na ozemlju navedene države članice, s čimer se želi spodbujati povečanje deleža rezidentov z visokošolsko izobrazbo.

      (1)  UL C 254, 3.8.2015.


title: Zadeva C-180/13 P: Pritožba, ki so jo Vetrai 28 srl, nekdanja Barovier & Toso Vetrerie Artistiche Riunite srl, in drugi vložili 12. aprila 2013 zoper sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 29. januarja 2013 v zadevi Barbini in drugi proti Evropski komisiji, T-272/00

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/5

         Pritožba, ki so jo Vetrai 28 srl, nekdanja Barovier & Toso Vetrerie Artistiche Riunite srl, in drugi vložili 12. aprila 2013 zoper sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 29. januarja 2013 v zadevi Barbini in drugi proti Evropski komisiji, T-272/00
   (Zadeva C-180/13 P)
   2013/C 207/07
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožniki: Vetrai 28 srl, nekdanja Barovier & Toso Vetrerie Artistiche Riunite srl, in drugi (zastopniki: A. Vianello, A. Bortoluzzi in A. Veronese, odvetniki)

      Druge stranke v postopku: Alfredo Barbini srl in drugi, Italijanska republika, Evropska komisija

      Predlog

               —

               razveljavitev ali sprememba sklepa Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 29. januarja 2013, ki je bil izdan v zadevi T-272/00, in naložitev stroškov Komisiji.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožniki v utemeljitev pritožbe navajajo napačno uporabo prava pri uporabi načel, ki jih je Sodišče navedlo v sodbi „Comitato Venezia vuole vivere“ v zvezi z obveznostjo obrazložitve odločb Komisije na področju državnih pomoči na eni strani in dokaznim bremenom glede predpostavk iz člena 107(1) PDEU na drugi strani.
   Splošno sodišče naj se s sklepom, ki je predmet te pritožbe, ne bi uskladilo z navedbami Sodišča v sodbi „Comitato Venezia vuole vivere“ z dne 9. junija 2011, v kateri je navedeno, da odločba Komisije „mora vsebovati vse bistvene elemente za izvršitev s strani nacionalnih organov“. Čeprav naj odločba ne bi vsebovala bistvenih elementov za izvršitev s strani nacionalnih organov, Splošno sodišče ni ugotovilo nobene pomanjkljivosti v metodi, ki jo je v izpodbijani odločbi uporabila Komisija, zaradi česar je bilo napačno uporabljeno pravo.
   Na podlagi načel, ki jih je Sodišče navedlo v sodbi „Comitato Venezia vuole vivere“ v okviru povrnitve, mora država članica – in ne prejemnik pomoči – v vsakem posameznem primeru dokazati obstoj predpostavk iz člena 107(1) PDEU. V obravnavani zadevi pa Komisija v izpodbijani odločbi ni navedla „načina“ takega preverjanja; ker Italijanska republika ni imela bistvenih elementov, da bi v okviru povrnitve dokazala, da so bile dodeljene ugodnosti za prejemnike državne pomoči – z zakonom št. 228 z dne 24. decembra 2012 (člen 1, točka 351 in naslednje) – naj bi prevalila dokazno breme v nasprotju s sodno prakso Skupnosti. Po mnenju italijanskega zakonodajalca mora vsako podjetje, ki je prejemnik pomoči, dodeljenih v obliki oprostitve socialnih prispevkov, in ne država članica dokazati, da zadevne ugodnosti ne izkrivljajo konkurence niti ne vplivajo na trgovino med državami članicami, sicer se to, da dodeljena ugodnost izkrivlja konkurenco, in vpliv na trgovino med državami članicami domnevata. Vse to naj bi bilo očitno v nasprotju z načeli, navedenimi v sodbi „Comitato Venezia vuole vivere“.


title: Zadeva T-302/13: Tožba, vložena 28. maja 2013 – Nordex Holding proti UUNT – Fontana Food (Taverna)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/21

         Tožba, vložena 28. maja 2013 – Nordex Holding proti UUNT – Fontana Food (Taverna)
   (Zadeva T-302/13)
   (2013/C 226/28)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Nordex Holding A/S (Dronninglund, Danska) (zastopnik: M. Kleis, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Fontana Food AB (Tyresö, Švedska)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe z dne 21. marca 2013 v zadevi R 2608/2011-1;

               —

               razveljavi odločbo oddelka za izbris št. 4891 C z dne 21. oktobra 2011, ki je bila sprejeta pred sprejetjem izpodbijane odločbe;

               —

               Uradu naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, nastalimi v postopku s pritožbo.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Registrirana znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: figurativna znamka z besednim elementom „Taverna“ – Registracija znamke Skupnosti št. 5 466 909

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti temelji na členih 53(1)(a) in 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009.

      Odločba oddelka za izbris: razglasitev delne ničnosti znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Tožbeni razlogi: kršitev člena 53(1)(a) v povezavi s členom 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009


title: Zadeva C-279/12: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 19. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Upper Tribunal – Združeno kraljestvo) – Fish Legal, Emily Shirley proti The Information Commissioner, United UtilitiesWater plc, Yorkshire Water Services Ltd, Southern Water Services Ltd (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Aarhuška konvencija — Direktiva 2003/4/ES — Dostop javnosti do informacij o okolju — Področje uporabe — Pojem „organ javne oblasti“ — Podjetja za kanalizacijo in oskrbo z vodo — Olastninjenje vodnega sektorja v Angliji in Walesu)

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/13

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 19. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Upper Tribunal – Združeno kraljestvo) – Fish Legal, Emily Shirley proti The Information Commissioner, United UtilitiesWater plc, Yorkshire Water Services Ltd, Southern Water Services Ltd
   (Zadeva C-279/12) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Aarhuška konvencija - Direktiva 2003/4/ES - Dostop javnosti do informacij o okolju - Področje uporabe - Pojem „organ javne oblasti“ - Podjetja za kanalizacijo in oskrbo z vodo - Olastninjenje vodnega sektorja v Angliji in Walesu)
   2014/C 52/20
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Upper Tribunal

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Fish Legal, Emily Shirley

      Tožene stranke: The Information Commissioner, United UtilitiesWater plc, Yorkshire Water Services Ltd, Southern Water Services Ltd

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Upper Tribunal (Administrative Appeals Chamber) – Razlaga člena 2, točka 2(a), (b) in (c) Direktive 2003/4/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive Sveta 90/313/EGS (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 375) – Obveznost organov, da vsem, ki to želijo, zagotovijo dostop do informacij o okolju, ki jih hranijo – Področje uporabe – Pojem fizične ali pravne osebe, „ki opravlja naloge javne uprave po nacionalni zakonodaji“

      Izrek

               1.

               Da bi opredelili, ali je mogoče subjekte, kot so družbe United Utilities Water plc, Yorkshire Water Services Ltd in Southern Water Services Ltd, opredeliti kot pravne osebe, ki opravljajo „naloge javne uprave“ po nacionalni zakonodaji, v smislu člena 2, točka 2(b), Direktive 2003/4/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive Sveta 90/313/EGS, je treba preveriti, ali so tem osebam na podlagi nacionalnega prava, ki velja zanje, naložene posebne pristojnosti, ki presegajo pristojnosti, ki izhajajo iz običajnih pravil, ki se uporabljajo pri odnosih med posamezniki.

               2.

               Podjetja, kot so United Utilities Water plc, Yorkshire Water Services Ltd in Southern Water Services Ltd, ki zagotavljajo javne storitve v zvezi z okoljem, so pod nadzorom organa ali osebe iz člena 2, točka 2(a) ali (b), Direktive 2003/4, tako da bi morala biti opredeljena kot „organ oblasti“ na podlagi člena 2, točka 2(c), te direktive, če ta podjetja ne določajo resnično avtonomno načina, kako opravljajo te storitve, ker lahko organ oblasti, ki je zajet s členom 2, točka 2(a) ali (b), navedene direktive, odločilno vpliva na delovanje navedenih podjetij na področju okolja.

               3.

               Člen 2, točka 2(b), Direktive 2003/4 je treba razlagati tako, da se oseba, ki je zajeta s to določbo, šteje za organ oblasti glede vseh informacij o okolju, ki jih hrani. Gospodarske družbe, kot so družbe za oskrbo z vodo, ki jih je mogoče šteti za organe oblasti na podlagi člena 2, točka 2(c), navedene direktive le, če so, ko opravljajo naloge javne uprave na področju okolja, pod nadzorom organa ali osebe, ki spada na področje uporabe člena 2, točka 2(a) ali (b), te direktive, niso zavezane posredovati informacij o okolju, če ni sporno, da se te ne nanašajo na opravljanje takih nalog.

      (1)  UL C 250, 18.8.2012.


title: Zadeva C-85/13: Tožba, vložena 21. februarja 2013 – Evropska komisija proti Italijanski republiki

text:
               25.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 147/9

         Tožba, vložena 21. februarja 2013 – Evropska komisija proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-85/13)
   2013/C 147/16
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: E. Manhaeve, L. Cimaglia, agenta)

      Tožena stranka: Italijanska republika

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Italijanska republika s tem, da ni:

                           —

                           sprejela potrebnih predpisov, da bi aglomeracijam Bareggio, Cassano d’Adda, Melegnano, Mortara, Olona Nord, Olona Sud, Robecco sul Naviglio, San Giuliano Milanese Est, San Giuliano Milanese Ovest, Seveso Sud, Trezzano sul Naviglio, Turbigo in Vigevano (Lombardija), s populacijskim ekvivalentom nad 10 000, ki odvajajo v sprejemne vode, ki štejejo za „občutljiva območja“ v smislu člena 5 Direktive Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode, (1) zagotovila kanalizacijske sisteme za komunalne odpadne vode v smislu člena 3 te direktive,

                           —

                           sprejela potrebnih predpisov, da bi v aglomeracijah Pescasseroli (Abruci), Aviano Capoluogo, Krmin, Gradišče ob Soči, Gradež, Pordenone/Porcia/Roveredo/Cordenons, Sacile (Furlanija – Julijska krajina), Bareggio, Broni, Calco, Cassano d’Adda, Casteggio, Melegnano, Mortara, Orzinuovi, Rozzano, San Giuliano Milanese Ovest, Seveso Sud, Somma Lombardo, Trezzano sul Naviglio, Turbigo, Valle San Martino, Vigevano, Vimercate (Lombardija), Pesaro, Urbino (Marke), Alta Val Susa (Piemont), Nuoro (Sardinija), Castellammare del Golfo I, Cinisi, Terrasini (Sicilija), Courmayeur (Aosta) in Thiene (Benečija), s populacijskim ekvivalentom nad 10 000, zagotovila, da je komunalna odpadna voda, ki vstopa v kanalizacijske sisteme, pred izpustom obdelana v sekundarnem postopku ali v drugem primerljivem postopku v skladu s členom 4 Direktive 91/271/EGS,

                           —

                           sprejela potrebnih predpisov, da bi v aglomeracijah Pescasseroli (Abruci), Aviano Capoluogo, Čedad, Codroipo/Sedegliano/Flaibano, Krmin, Gradišče ob Soči, Gradež, Latisana Capoluogo, Pordenone/Porcia/Roveredo/Cordenons, Sacile, San Vito al Tagliamento, Videm (Furlanija – Julijska krajina), Frosinone (Lacij), Francavilla Fontana, Monteiasi, Trinitapoli (Apulija), Dorgali, Nuoro, ZIR Villacidro (Sardinija) in Castellammare del Golfo I, Cinisi, Partinico, Terrasini in Trappeto (Sicilija), s populacijskim ekvivalentom nad 10 000, ki odvajajo v sprejemne vode, ki štejejo za „občutljiva območja“ v smislu člena 5 Direktive 91/271/EGS, zagotovila, da je komunalna odpadna voda, ki vstopa v kanalizacijske sisteme, pred izpustom obdelana v postopku, ki je strožji od sekundarnega postopka ali drugega primerljivega postopka v skladu s členom 5 iste direktive,

                           —

                           sprejela potrebnih predpisov, da bi bile komunalne čistilne naprave, zgrajene za izpolnitev zahtev iz členov od 4 do 7 Direktive 91/271/EGS, načrtovane, zgrajene, upravljane in vzdrževane tako, da bi bila zagotovljena zadostna učinkovitost delovanja ob vseh običajnih lokalnih podnebnih razmerah in da bi se pri načrtovanju naprav upoštevalo sezonsko spreminjanje obremenitve v aglomeracijah Pescasseroli (Abruci), Aviano Capoluogo, Čedad, Codroipo/Sedegliano/Flaibano, Krmin, Gradišče ob Soči, Gradež, Latisana Capoluogo, Pordenone/Porcia/Roveredo/Cordenons, Sacile, San Vito al Tagliamento, Videm (Furlanija – Julijska krajina), Frosinone (Lacij), Bareggio, Broni, Calco, Cassano d’Adda, Casteggio, Melegnano, Mortara, Orzinuovi, Rozzano, San Giuliano Milanese Ovest, Seveso Sud, Somma Lombardo, Trezzano sul Naviglio, Turbigo, Valle San Martino, Vigevano, Vimercate (Lombardija), Pesaro, Urbino (Marke), Alta Val Susa (Piemont), Francavilla Fontana, Monteiasi, Trinitapoli (Apulija), Dorgali, Nuoro, ZIR Villacidro (Sardinija), Castellammare del Golfo I, Cinisi, Partinico, Terrasini, Trappeto (Sicilija), Courmayeur (Aosta) in Thiene (Benečija),

                     ni izpolnila obveznosti iz členov 3 in/ali 4 in/ali 5 ter 10 Direktive 91/271/EGS;

               —

               Italijanski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija s tožbo zatrjuje, da Italija na različnih območjih svojega ozemlja ni pravilno izvršila Direktive Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode.
   Komisija ugotavlja zlasti razne kršitve člena 3 direktive, ki v odstavku 1, drugi pododstavek in v odstavku 2 določa, da morajo države članice za komunalne odpadne vode, ki se odvajajo v sprejemne vode, ki štejejo med „občutljiva območja“, kot so opredeljena v členu 5 te direktive, za aglomeracije s populacijskim ekvivalentom večjim od 10 000 najkasneje do 31. decembra 1998 zagotoviti kanalizacijske sisteme, ki so v skladu z zahtevami iz priloge I, oddelek A. V številnih aglomeracijah v deželi Lombardiji, ki spadajo na področje uporabe zgoraj navedenih določb, ta obveznost ni bila pravilno izpolnjena.
   Člen 4(1) in (3) Direktive 91/271/EGS poleg tega določa, da so morale države članice zagotoviti, da bo komunalna odpadna voda, ki vstopa v kanalizacijske sisteme, najkasneje do 31. decembra 2000 za vse izpuste iz aglomeracij s PE večjim od 15 000 in najkasneje do 31. decembra 2005 za vse izpuste iz aglomeracij s PE med 10 000 in 15 000 pred izpustom obdelana v sekundarnem postopku čiščenja ali primerljivem postopku, v skladu z zahtevami iz Priloge I, oddelek B. Komisija je ugotovila, da se te določbe niso spoštovale v številnih aglomeracijah v deželah Abruci, Furlanija – Julijska krajina, Lombardija, Marke, Piemont, Sardinija, Sicilija, Aosta in Benečija.
   Dalje člen 5 (2) in (3) določa, da bi morale Države članice zagotoviti, da bodo komunalne odpadne vode, ki se dovajajo v kanalizacijske sisteme, pred izpustom v občutljiva območja podvržene strožjemu postopku čiščenja, kot je tisti, opisan v členu 4, in sicer najkasneje do 31. decembra 1998 za vse aglomeracije s PE večjim od 10 000. Komisija je ugotovila, da se te določbe niso spoštovale v številnih aglomeracijah v deželah Abruci, Furlanija – Julijska krajina, Lacij, Marke, Apulija, Sardinija in Sicilija.
   Nespoštovanje členov 4 in 5 Direktive 91/271/EGS ima za posledico tudi kršitev člena 10 iste direktive, v skladu s katerim morajo biti komunalne čistilne naprave načrtovane, zgrajene, upravljane in vzdrževane tako, da bi bila zagotovljena zadostna učinkovitost delovanja ob vseh običajnih lokalnih podnebnih razmerah.

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 26.


title: Zadeva T-686/16 P: Pritožba, ki jo je Daniele Possanzini 23. septembra 2016 vložil zoper sklep, ki ga je 18. julija 2016 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-68/15, Possanzini/Frontex

text:
               21.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 428/19

         Pritožba, ki jo je Daniele Possanzini 23. septembra 2016 vložil zoper sklep, ki ga je 18. julija 2016 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-68/15, Possanzini/Frontex
   (Zadeva T-686/16 P)
   (2016/C 428/22)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Daniele Possanzini (Pisa, Italija) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska agencija za upravljanje operativnega sodelovanja na zunanjih mejah držav članic Evropske unije

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence z dne 18. julija 2016, s katero je bila zavrnjena njegova tožba;

               —

               ugodi zahtevkom, podanim na prvi stopnji;

               —

               drugi stranki v postopku naloži vse stroške.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja dva pritožbena razloga.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog, ki je sestavljen iz dveh delov: kršitev člena 11(4), (5) in (6) odločbe izvršnega direktorja Evropske agencije za mejno in obalno stražo (Frontex) z dne 27. avgusta 2009, o postopku ocenjevanja uslužbencev (odločba z dne 27. avgusta 2009), v smislu člena 41(1) in (2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                           —

                           Prvi del pritožbenega razloga: Sodišče za uslužbence naj bi napačno uporabilo pravo s tem, da ni preučilo tožbenega razloga, ki ga je navedla tožeča stranka v postopku na prvi stopnji, zaradi pomanjkanja predhodnega dialoga med potrjevalcem in ocenjevalcem.

                           —

                           Drugi del pritožbenega razloga: napačna uporaba prava v primeru izpodbijanega sklepa, ker po uradni dolžnosti ni bilo preizkušeno pomanjkanje predhodnega dialoga med potrjevalcem in ocenjevalcem.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: kršitev člena 2(2) sklepa z dne 27. avgusta 2009 in sicer zaradi razlikovanja vlog med potrjevalcem in ocenjevalcem, kot je bilo vzpostavljeno znotraj Frontexa.