title: Zadeva F-86/05: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 12. septembra 2006 — De Soeten proti Svetu (Pokojnina — Predlog za predčasno upokojitev brez zmanjšanja pravic do pokojnine — Zavrnitev predloga)

text:
               28.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/32

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 12. septembra 2006 — De Soeten proti Svetu
   (Zadeva F-86/05) (1)

   (Pokojnina - Predlog za predčasno upokojitev brez zmanjšanja pravic do pokojnine - Zavrnitev predloga)
   (2006/C 261/67)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Henders De Soeten (Haag, Nizozemska) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, avocats)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Simm in I. Sulce, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe Sveta, s katero je bil zavrnjen predlog tožeče stranke, da se na podlagi člena 9(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisomv predčasno upokoji brez zmanjšanja njenih pravic do pokojnine.
   Izrek sodbe

               1)

               Odločba Sveta Evropske unije z dne 5. oktobra 2004, s katero se zavrne predlog H. De Soetena za predčasno upokojitev brez zmanjšanja pravic do pokojnine, se razglasi za nično.

               2)

               Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 296, 26.11.2005 (zadeva, najprej vpisana pri Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti pod številko T-336/05 in odstopljena Sodišču za uslužbence Evropske unije s sklepom z dne 15.12.2005).


title: Zadeva T-372/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. februarja 2015 — El Corte Inglés/UUNT — Apro Tech (APRO) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti APRO — Prejšnja nacionalna figurativna znamka B – PRO by Boomerang, prejšnja besedna znamka Skupnosti PRO MOUNTAIN in prijavi prejšnja figurativna in besedna znamke Skupnosti B – PRO by Boomerang in PRO OUTDOOR — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               16.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/18

         Sodba Splošnega sodišča z dne 4. februarja 2015 — El Corte Inglés/UUNT — Apro Tech (APRO)
   (Zadeva T-372/12) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti APRO - Prejšnja nacionalna figurativna znamka B – PRO by Boomerang, prejšnja besedna znamka Skupnosti PRO MOUNTAIN in prijavi prejšnja figurativna in besedna znamke Skupnosti B – PRO by Boomerang in PRO OUTDOOR - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 089/19)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španija) (zastopniki: E. Seijo Veiguela, J. Rivas Zurdo in I. Munilla Muñoz, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Geroulakos, zastopnik)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT: Apro Tech Co., Ltd (Tachia, Tajvan)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 25. maja 2012 (zadeva R 196/2011-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama El Corte Inglés, SA in Apro Tech Co. Ltd.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi El Corte Inglés, SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 331, 27.10.2012.


title: Zadeva T-269/07: Tožba, vložena 19. julija 2007 – Mediterráneo Algodón proti Svetu in Komisiji

text:
               22.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/13

         Tožba, vložena 19. julija 2007 – Mediterráneo Algodón proti Svetu in Komisiji
   (Zadeva T-269/07)
   (2007/C 223/20)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Mediterráneo Algodón, SA (Sevilla, Španija) (zastopnik: L. Ortiz Blanco, odvetnik)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije in Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               O tem odškodninskem zahtevku naj se odloči na podlagi člena 288 ES in naj se ugotovi, da je tožeča stranka upravičena do denarne odškodnine v znesku tri milijone dvesto triinsedemdeset tisoč sto sedeminštirideset eurov (3 273 147 EUR), za katero solidarno odgovarjata Svet in Komisija, in

               —

               toženima institucijama naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot v zadevi Las Palmeras proti Svetu in Komisiji, T-217/07.


title: Zadeva C-366/12: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Finanzamt Dortmund-West proti Klinikum Dortmund gGmbH (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Šesta direktiva o DDV — Oprostitve — Člen 13(A)(1)(b) — Dobava blaga — Dobava citostatikov v okviru izvenbolnišnične zdravstvene oskrbe — Storitve, ki jih zagotavljajo različni davčni zavezanci — Člen 13(A)(1)(c) — Zdravstvena oskrba — Zdravila, ki jih predpiše zdravnik, ki neodvisno opravlja dejavnost v bolnišnici — Tesno povezane dejavnosti — Pomožne storitve pri zdravstveni oskrbi — Fizično in ekonomsko neločljive dejavnosti)

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/4

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Finanzamt Dortmund-West proti Klinikum Dortmund gGmbH
   (Zadeva C-366/12) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Šesta direktiva o DDV - Oprostitve - Člen 13(A)(1)(b) - Dobava blaga - Dobava citostatikov v okviru izvenbolnišnične zdravstvene oskrbe - Storitve, ki jih zagotavljajo različni davčni zavezanci - Člen 13(A)(1)(c) - Zdravstvena oskrba - Zdravila, ki jih predpiše zdravnik, ki neodvisno opravlja dejavnost v bolnišnici - Tesno povezane dejavnosti - Pomožne storitve pri zdravstveni oskrbi - Fizično in ekonomsko neločljive dejavnosti))
   2014/C 135/04
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Finanzamt Dortmund-West

      Tožena stranka: Klinikum Dortmund gGmbH

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesfinanzhof – Razlaga člena 13(A)(1)(b) Šeste direktiva 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23) – Pojem dejavnosti, tesno povezanih z bolnišnično ali izvenbolnišnično zdravstveno oskrbo – Dejavnost, ki ne pomeni storitve v smislu člena 6 Direktive – Dejavnost, ki jo opravlja davčni zavezanec, ki ni oseba, ki opravlja bolnišnično ali izvenbolnišnično zdravstveno oskrbo – Dejavnost, ki je tesno povezana z zdravstveno oskrbo, ki ni oproščena davka

      Izrek

   Dobava blaga, kot so citostatiki iz postopka v glavni stvari, ki jih v okviru izvenbolnišnične zdravstvene oskrbe proti raku predpišejo zdravniki, ki neodvisno opravljajo dejavnost v bolnišnici, ne more biti oproščena DDV na podlagi člena 13(A)(1)(c) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS), razen če je ta dobava fizično in gospodarsko neločljiva od glavne izvenbolnišnične zdravstvene oskrbe, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 366, 24.11.2012.


title: Zadeva C-74/04 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. julija 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Volkswagen AG (Pritožba — Konkurenca — Člen 81(1) ES — Distribucija motornih vozil — Pojem Sporazumi med podjetji — Dokaz o obstoju sporazuma)

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/2

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. julija 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Volkswagen AG
   (Zadeva C-74/04 P) (1)

   (Pritožba - Konkurenca - Člen 81(1) ES - Distribucija motornih vozil - Pojem „Sporazumi med podjetji“ - Dokaz o obstoju sporazuma)
   (2006/C 224/03)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Pritožnica: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: W. Mölls, zastopnik, H.-J. Freund, avocat)

      Druga stranka v postopku je bila: Volkswagen AG (zastopnika: R. Bechtold in S. Hirsbrunner, avocats)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 3. decembra 2003 v zadevi Volkswagen proti Komisiji (T-208/01), s katero je razglasilo ničnost Odločbe Komisije 2001/711/ES z dne 29. junija 2001 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe ES (zadeva COMP/F 2/36.693 — Volkswagen) (UL L 262, str. 14) — Nepoštena ravnanja družbe Volkswagen pri svojih nemških koncesionarjih v okviru dajanja na trg novega modela „Volkswagen Passat Variant“.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 94, 17.4.2004.


title: Zadeva C-36/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato – Sezione Seconda (Italija) 24. januarja 2011 – Pioneer Hi-Bred Italia Srl proti Ministero delle Politiche Agricole Alimentari e Forestali

text:
               19.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato – Sezione Seconda (Italija) 24. januarja 2011 – Pioneer Hi-Bred Italia Srl proti Ministero delle Politiche Agricole Alimentari e Forestali
   (Zadeva C-36/11)
   2011/C 89/22
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato – Sezione Seconda

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Pioneer Hi-Bred Italia Srl

      Tožena stranka: Ministero delle Politiche Agricole Alimentari e Forestali

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Če je država članica sklenila, da bo izdajo dovoljenja za pridelovanje GSO, čeprav so ti vpisani v skupni evropski katalog, podredila splošnim ukrepom, primernim za zagotavljanje soobstoja teh pridelkov ter konvencionalnih in ekoloških pridelkov, ali je treba člen 26a Direktive 2001/18/ES (1) ob upoštevanju Priporočila 2003/556/ES (2) in kasneje sprejetega Priporočila 2010/200/01 (3) razlagati tako, da je treba v obdobju pred sprejetjem splošnih ukrepov: (a) dovoljenje izdati, ker so predmet dovoljenja GSO, ki so vpisani v evropski skupni katalog sort; ali (b) preučitev vloge za izdajo dovoljenja odložiti, dokler niso sprejeti splošni ukrepi; ali (c) dovoljenje izdati, vendar z določitvijo ustreznih pogojev, ki v konkretnem primeru preprečujejo stik, tudi nenameren, gensko spremenjenih pridelkov, ki so predmet odobritve, s konvencionalnimi ali ekološkimi pridelki v istem okolju?

      (1)  UL 2003, L 106, str. 1.

      (2)  UL 2003, L 189, str. 36.

      (3)  UL 2010, C 200, str. 1.


title: Zadeva C-302/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 17. junija 2011 – Rosanna Valenza proti Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 17. junija 2011 – Rosanna Valenza proti Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
   (Zadeva C-302/11)
   2011/C 252/39
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Rosanna Valenza

      Tožena stranka: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Vprašanji za predhodno odločanje

               (a)

               Ali določba 4(4) iz Priloge k Direktivi 1999/70/ES (1), v skladu s katero je „obdobje pridobivanja kvalifikacij z opravljanjem dela, ki se nanašajo na posebne pogoje zaposlovanja, (…) enak(o) za delavce, zaposlene za določen čas in tudi za nedoločen čas, razen kjer so različne kvalifikacije, pridobljene z opravljanjem dela določeno obdobje, upravičljive iz objektivnih razlogov“, v povezavi z določbo 5, kot jo je že razložilo Sodišče, v skladu s katero je zakonita italijanska ureditev, ki v javnem sektorju prepoveduje spremembo delovnega razmerja za določen čas v delovno razmerje za nedoločen čas, nasprotuje nacionalni ureditvi o ustalitvi začasnih delavcev (člen 1(519) zakona št. 296/2006), ki dopušča neposredno zaposlitev delavcev, ki so že zaposleni za določen čas, za nedoločen čas kot izjemo od pravila javnega natečaja, vendar se jim ne upošteva delovna doba, pridobljena med delovnim razmerjem za določen čas, oziroma ali izguba delovne dobe, ki jo je določil nacionalni zakonodajalec, spada med izjeme iz „objektivnih razlogov“, da se tako zadosti zahtevi, da se prepreči imenovanje začasnih delavcev v uradniški naziv v škodo delavcev, ki so že uradniki, kar bi se zgodilo, če bi začasni uslužbenci ohranili prejšnjo delovno dobo?

               (b)

               Ali navedena določba 4(4) Priloge k Direktivi 1999/70/ES, v skladu s katero je „obdobje pridobivanja kvalifikacij z opravljanjem dela, ki se nanašajo na posebne pogoje zaposlovanja, (…) enak(o) za delavce, zaposlene za določen čas in tudi za nedoločen čas, razen kjer so različne kvalifikacije, pridobljene z opravljanjem dela določeno obdobje, upravičljive iz objektivnih razlogov“, v povezavi z določbo 5, kot jo je že razložilo Sodišče, v skladu s katero je zakonita italijanska ureditev, ki v javnem sektorju prepoveduje spremembo delovnega razmerja za določen čas v delovno razmerje za nedoločen čas, nasprotuje nacionalni ureditvi, ki ne glede na doseženo delovno dobo med trajanjem delovnega razmerja za določen čas določa, da se pogodba o zaposlitvi za določen čas izteče in se sklene nova pogodba o zaposlitvi za nedoločen čas, ki se razlikuje od predhodne pogodbe, pri tem pa se ne ohrani prejšnja delovna doba (člen 1(519) zakona št. 296/2006)?

      (1)  UL L 175, str. 43.


title: Zadeva T-88/16: Tožba, vložena 26. februarja 2016 – Opko Ireland Global Holdings/EUIPO – Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN)

text:
               18.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 136/41

         Tožba, vložena 26. februarja 2016 – Opko Ireland Global Holdings/EUIPO – Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN)
   (Zadeva T-88/16)
   (2016/C 136/57)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Opko Ireland Global Holdings Ltd (Dublin, Irska) (zastopniki: S. Malynicz, Barrister, A. Smith in D. Meale, Solicitors)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Jeruzalem, Izrael)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka EU „ALPHAREN“ – Prijava št. 4 320 297

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe EUIPO z dne 16. decembra 2015 v zadevi R 2387/2014-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               naloži EUIPO, da plača svoje stroške in stroške tožeče stranke.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 1(d)(2) Uredbe št. 216/96, ker sta bila dva člana odbora, ki je sprejel prvotno odločbo Odbora za pritožbe iz leta 2014 (in odločbo Odbora za pritožbe o razveljavitvi z junija 2015), tudi člana odbora, ki je sprejel izpodbijano odločbo;

               —

               Kršitev člena 50 izvedbene uredbe, ker so bili uporabljeni novi dokazi, s katerimi EUIPO pri prvi obravnavi ugovora ni razpolagal;

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009, ker v postopku z ugovorom dokaznega bremena v zvezi z dokazovanjem podobnosti zadevnih proizvodov ni nosila stranka, ki je postopek z ugovorom začela;

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno opredelil upoštevno javnost in na splošno napačno presodil verjetnost zmede.


title: Zadeva T-396/05 R: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne  10. januarja 2006  — ArchiMEDES proti Komisiji ( Postopek za izdajo začasne odredbe — Predlog za izdajo začasne odredbe — Arbitražna klavzula — Dopustnost — Nujnost — Odsotnost )

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/29

         Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 10. januarja 2006 — ArchiMEDES proti Komisiji
   (Zadeva T-396/05 R)
   („Postopek za izdajo začasne odredbe - Predlog za izdajo začasne odredbe - Arbitražna klavzula - Dopustnost - Nujnost - Odsotnost“)
   (2006/C 86/58)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Architecture, microclimat, énergies douces — Europe et Sud (ArchiMEDES) SARL (Ganges, Francija) (zastopniki: P.-P. Van Gehuchten, J. Sambon in P. Reyniers, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: K. Kańska in E. Manhaeve, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Predlog za zadržanje izvršitve, prvič, odločbe Komisije, ki zajema dopis z dne 5. oktobra 2005, o zavrnitvi poplačila terjatev tožeči stranki, drugič, odločbe Komisije, ki zajema dopis z dne 30. avgusta 2005, in tretjič, zadolžnice z dne 23. avgusta 2005 št. 3240705638.
   Izrek sklepa

               1)

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2)

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-311/09 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2011 – Marcuccio proti Komisiji (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Socialna varnost — Povrnitev zdravstvenih stroškov — Odločba Komisije o zavrnitvi 100 % povrnitve nekaterih zdravstvenih stroškov pritožnika — Izkrivljanje — Obveznost obrazložitve — Pripravljalni postopek — Akt, ki posega v položaj — Pravnomočnost — Litispendenca — Potrditveni akt)

text:
               18.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 49/23

         Sklep Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2011 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-311/09 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Socialna varnost - Povrnitev zdravstvenih stroškov - Odločba Komisije o zavrnitvi 100 % povrnitve nekaterih zdravstvenih stroškov pritožnika - Izkrivljanje - Obveznost obrazložitve - Pripravljalni postopek - Akt, ki posega v položaj - Pravnomočnost - Litispendenca - Potrditveni akt)
   2012/C 49/41
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall in C. Berardis-Kayser, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 20. maja 2009 v zadevi Marcuccio proti Komisiji (F-73/08, neobjavljena v ZOdl), s katero se predlaga razveljavitev tega sklepa.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               L. Marcuccio nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije na tej stopnji.

      (1)  UL C 233, 26.9.2009.


title: Zadeva C-527/10: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 5. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Legfelsőbb Bíróság – Madžarska) – ERSTE Bank Hungary Nyrt proti Magyar Állam, B.C.L. Trading GmbH, ERSTE Befektetési Zrt (Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Postopki zaradi insolventnosti — Uredba (ES) št. 1346/2000 — Člen 5(1) — Časovna veljavnost — Stvarnopravna tožba, vložena v državi, ki ni država članica Evropske unije — Postopek zaradi insolventnosti, uveden zoper dolžnika v drugi državi članici — Pristop prvonavedene države k Evropski uniji — Uporabljivost)

text:
               22.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/4

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 5. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Legfelsőbb Bíróság – Madžarska) – ERSTE Bank Hungary Nyrt proti Magyar Állam, B.C.L. Trading GmbH, ERSTE Befektetési Zrt
   (Zadeva C-527/10) (1)

   (Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Postopki zaradi insolventnosti - Uredba (ES) št. 1346/2000 - Člen 5(1) - Časovna veljavnost - Stvarnopravna tožba, vložena v državi, ki ni država članica Evropske unije - Postopek zaradi insolventnosti, uveden zoper dolžnika v drugi državi članici - Pristop prvonavedene države k Evropski uniji - Uporabljivost)
   2012/C 287/06
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Legfelsőbb Bíróság

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: ERSTE Bank Hungary Nyrt

      Toženi stranki: Magyar Állam, B.C.L. Trading GmbH, ERSTE Befektetési Zrt

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Legfelsőbb Bíróság – Razlaga člena 5(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 1, str. 191) – Stvarnopravna tožba vložena v državi članici v kateri se nahaja stvar, ki je predmet zadevne stvarnopravne pravice, zoper toženo stranko, ki ima svoj statutarni sedež v drugi državi članici in nad katero je bil v tej slednji državi uveden postopek zaradi insolventnosti preden je prva država pristopila k Evropski Uniji – Uporaba člena 5(1) Uredbe (ES) št 1346/2000 ratione temporis

      Izrek

   Člen 5(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti je treba razlagati tako, da se v okoliščinah, kakršne so v postopku v glavni stvari, ta določba uporablja tudi za postopke zaradi insolventnosti, uvedene pred pristopom Republike Madžarske k Evropski uniji, če je bilo 1. maja 2004 premoženje dolžnika, na katero se navezuje zadevna stvarna pravica, na ozemlju navedene države, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 30, 29.1.2011.


title: Zadeva T-572/11 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 17. februarja 2012 – Hassan proti Svetu (Začasna odredba — Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Siriji — Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov — Predlog za sprejetje začasnih ukrepov — Neobstoj nujnosti — Uravnoteženje interesov)

text:
               14.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 109/13

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 17. februarja 2012 – Hassan proti Svetu
   (Zadeva T-572/11 R)
   (Začasna odredba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Siriji - Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Predlog za sprejetje začasnih ukrepov - Neobstoj nujnosti - Uravnoteženje interesov)
   2012/C 109/29
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Samir Hassan (Damask, Sirija) (zastopnika: É. Morgan de Rivery in E. Lagathu, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: S. Kyriakopoulou in M. Vitsentzatos, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za sprejetje začasnih ukrepov, natančneje predlog za odložitev izvršitve Izvedbenega sklepa Sveta 2011/515/SZVP z dne 23. avgusta 2011 o izvajanju Sklepa 2011/273/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL L 218, str. 20) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 843/2011 z dne 23. avgusta 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 442/2011 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (UL L 218, str. 1) v delih, v katerih se ti besedili nanašata na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Predlog za sprejetje začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-282/09 P: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 18. marca 2010 – Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (CFCMCEE) proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Pritožba — Člen 119 Poslovnika — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 7(1)(b) in (c) — Zavrnitev registracije — Splošna presoja proizvodov in storitev, na katere se nanaša zahteva za registracijo — Proizvodi in storitve, ki sestavljajo homogeno skupino — Pritožba, ki je deloma očitno neutemeljena in deloma očitno nedopustna)

text:
               5.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/11

         Sklep Sodišča (peti senat) z dne 18. marca 2010 – Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (CFCMCEE) proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-282/09 P) (1)

   (Pritožba - Člen 119 Poslovnika - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 7(1)(b) in (c) - Zavrnitev registracije - Splošna presoja proizvodov in storitev, na katere se nanaša zahteva za registracijo - Proizvodi in storitve, ki sestavljajo homogeno skupino - Pritožba, ki je deloma očitno neutemeljena in deloma očitno nedopustna)
   2010/C 148/17
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (CFCMCEE) (zastopnika: P. Greffe in L. Paudrat, odvetnika)

      Nasprotna stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 20. maja 2009 v združenih zadevah CFCMCEE proti UUNT (T-405/07 in T-406/07), s katero je to sodišče zavrnilo tožbo, ki jo je pritožnica vložila zoper odločbi prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 10. julija in 12. septembra 2007, s katerima sta bili zavrnjeni pritožbi zoper odločitev preizkuševalca, da se kot znamki ne registrirata besedna znaka PAYWEB CARD in P@YWEB CARD za proizvode in storitve iz razredov 9, 36 in 38 v smislu Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji proizvodov in storitev zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957 – Kršitev člena 7(1)(b) in 73 Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (posebna izdaja v slovenščini: poglavje 17, zvezek 1, str. 146) – Nujnost ločenega preizkusa vsakega od razlogov za zavrnitev registracije, navedenih v členu 7(1) navedene uredbe – Zahteva obrazložitve zavrnitve registracije v zvezi z vsakim proizvodom in storitvami, na katere se nanaša zahteva za registracijo – Proizvodi in storitve, ki sestavljajo homogeno skupino

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (CFCMCEE) se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 233, 26.9.2009.


title: Zadeva T-341/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 23. marca 2012 – Ecologistas en Acción proti Komisiji (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Zavrnitev dostopa zaradi molka organa — Pravni interes — Odločba, sprejeta po vložitvi tožbe — Ustavitev postopka)

text:
               26.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/29

         Sklep Splošnega sodišča z dne 23. marca 2012 – Ecologistas en Acción proti Komisiji
   (Zadeva T-341/11) (1)

   (Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Zavrnitev dostopa zaradi molka organa - Pravni interes - Odločba, sprejeta po vložitvi tožbe - Ustavitev postopka)
   2012/C 151/48
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ecologistas en Acción-CODA (Madrid, Španija) (zastopnik: J. Doreste Hernández, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: I. Martínez del Peral in P. Costa de Oliveira, zastopnika)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Kraljevina Španija (zatopniki: sprva M. Muñoz Pérez, abogado del Estado, skupaj z J.M. Rodriguez Cârcamo, odvetnikom, nato S. Centeno Huerta, abogado del Estado)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti sklepa Komisije, s katerim je bil tožeči stranki z molkom zavrnjen dostop do nekaterih dokumentov v zvezi z izgradnjo pristanišča v Granadilla (Tenerife, Španija), ki so jih španski organi v skladu s členom 6(4) Direktive Sveta z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL L 206, str. 7) poslali Komisiji

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo svojih stroškov in stroškov Ecologistas en Accion-CODA.

               3.

               Kraljevina Španija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 252, 27.8.2011.


title: Zadeva C-460/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský súd v Prešove (Slovaška) 15. oktobra 2012 – SKP proti Jánu Bríli

text:
               16.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský súd v Prešove (Slovaška) 15. oktobra 2012 – SKP proti Jánu Bríli
   (Zadeva C-460/12)
   2013/C 46/20
   Jezik postopka: slovaščina

      Predložitveno sodišče

   Krajský súd v Prešove

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SKP, k. s.

      Tožena stranka: Ján Bríla

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 38 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člena 6(1) in 7(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (1) razlagati tako, da nasprotujejo zakonodaji države članice, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki nacionalnemu sodišču, ki v okviru tožbe, ki jo je vložil upnik, odloča o zastarani terjatvi proti potrošniku, ne omogoča, da po uradni dolžnosti upošteva to zastaranje, tudi če se od potrošnika zahteva izpolnitev nečesa, kar izhaja iz nedovoljenih pogojev?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je treba člena 6(1) in 7(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah razlagati tako, da mora sodišče po uradni dolžnosti obvestiti potrošnika o njegovi pravici do uveljavljanja zastaranja terjatve upnika?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288.


title: Zadeva T-510/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 2. februarja 2017 – Mengozzi/EUIPO – Consorzio per la tutela dell’olio extravergine di oliva toscano (TOSCORO) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Evropske unije TOSCORO — Zaščitena prejšnja geografska označba „Toscano“ — Absolutni razlog za zavrnitev — Člen 142 Uredbe (ES) št. 40/94 — Člena 13 in 14 Uredbe (EGS) št. 2081/92 — Ugotovitev delne ničnosti)

text:
               13.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/26

         Sodba Splošnega sodišča z dne 2. februarja 2017 – Mengozzi/EUIPO – Consorzio per la tutela dell’olio extravergine di oliva toscano (TOSCORO)
   (Zadeva T-510/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Evropske unije TOSCORO - Zaščitena prejšnja geografska označba „Toscano“ - Absolutni razlog za zavrnitev - Člen 142 Uredbe (ES) št. 40/94 - Člena 13 in 14 Uredbe (EGS) št. 2081/92 - Ugotovitev delne ničnosti))
   (2017/C 078/34)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Roberto Mengozzi (Monaco, Monako) (zastopnik: T. Schuffenecker, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: A. Schifko in S. Crabbe, agenta)

      Druga stranka pred odborom EUIPO za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Consorzio per la tutela dell’olio extravergine di oliva toscano IGP (Firence, Italija) (zastopnik: F. Albisinni, odvetnik)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Italijanska republika (zastopnik: G. Palmieri, agentka)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora EUIPO za pritožbe z dne 5. junija 2015 (zadeva R 322/2014 2) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med Consorzio per la tutela dell’olio extravergine di oliva Toscano IGP in R. Mengozzijem.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Roberto Mengozzi poleg svojih stroškov nosi stroške, ki sta jih priglasila Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in Consorzio per la tutela dell’olio extravergine di oliva Toscano IGP.

               3.

               Italijanska republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 354, 26.10.2015.


title: Zadeva C-189/13: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 3. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de grande instance de Bayonne – Francija) – Préfet des Pyrénées-Atlantiques proti Raqueli Gianni Da Silva (Področje svobode, varnosti in pravice — Direktiva 2008/115/ES — Skupni standardi in postopki za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav — Nacionalna zakonodaja, ki določa zaporno kazen za državljane tretjih držav, zalotenih pri nezakonitem vstopu — Odgovor Sodišča, ki ni več potreben za rešitev spora — Ustavitev postopka)

text:
               1.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 292/8

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 3. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de grande instance de Bayonne – Francija) – Préfet des Pyrénées-Atlantiques proti Raqueli Gianni Da Silva
   (Zadeva C-189/13) (1)

   ((Področje svobode, varnosti in pravice - Direktiva 2008/115/ES - Skupni standardi in postopki za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav - Nacionalna zakonodaja, ki določa zaporno kazen za državljane tretjih držav, zalotenih pri nezakonitem vstopu - Odgovor Sodišča, ki ni več potreben za rešitev spora - Ustavitev postopka))
   2014/C 292/10
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de grande instance de Bayonne

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Préfet des Pyrénées-Atlantiques

      Tožena stranka: Raquel Gianni Da Silva

      Izrek

   Na vprašanja za predhodno odločanje, ki jih je postavil preiskovalni sodnik pri tribunal de grande instance de Bayonne (Francija), v odločbi z dne 9. aprila 2013 (zadeva C-189/13), ni treba odgovoriti.

      (1)  UL C 164, 8.6.2013.


title: Zadeva C-628/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzgericht (Avstrija) 5. decembra 2016 – Kreuzmayr GmbH

text:
               27.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzgericht (Avstrija) 5. decembra 2016 – Kreuzmayr GmbH
   (Zadeva C-628/16)
   (2017/C 095/10)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzgericht

      Stranka v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Kreuzmayr GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

   Prvo vprašanje:
   Ali v primerih, kot so ti v postopku v glavni stvari, v katerih davčni zavezanec X1 razpolaga z blagom, ki je skladiščeno v državi članici A, in X1 to blago proda davčnemu zavezancu X2, ta pa X1 obvesti, da bo blago prevažal v državo članico B in X2 v razmerju do X1 uporablja identifikacijsko številko za DDV, ki mu jo je dodelila država članica B,
   in X2 to blago proda naprej davčnemu zavezancu X3, s katerim se X2 dogovori, da bo X3 organiziral ali izvedel prevoz blaga iz države članice A v državo članico B, in je X3 organiziral ali izvedel prevoz blaga iz države članice A v državo članico B in je lahko X3 že v državi članici A z blagom razpolagal kot lastnik,
   vendar X2 X1 ni obvestil, da je blago, preden je zapustilo državo članico A, že prodal naprej
   in X1 tudi ni mogel vedeti, da prevoz blaga iz države članice A v državo članico B ne bo organiziral in izvedel X2,
   treba pravo Unije razlagati tako, da se kraj dobave X1 X2 določa na podlagi člena 32(1) Direktive 2006/112/ES (1), da se torej dobava X1 X2 šteje za (tako imenovano premično) dobavo znotraj Skupnosti?
   Drugo vprašanje:
   Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je treba pravo Unije razlagati tako, da lahko X3 kljub temu uveljavlja odbitek DDV države članice B, ki mu ga je zaračunal X2, kot vnaprej plačan davek, če X3 blago uporablja za namene obdavčenih transakcij v državi članici B in X3 ni mogoče očitati nepoštenega uveljavljanja pravice do odbitka?
   Tretje vprašanje:
   Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen in X1 pozneje izve, da je X3 organiziral prevoz in da je lahko že v državi članici A z blagom razpolagal kot lastnik, ali je v tem primeru treba pravo Unije razlagati tako, da se dobava X1 X2 šteje za dobavo znotraj Skupnosti z učinkom za nazaj (da se torej retroaktivno šteje za tako imenovano mirujočo dobavo)?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva T-527/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2011 – Google proti UUNT – G mail (GMail) ( „Znamka Skupnosti — Ugovor — Umik ugovora — Ustavitev postopka“ )

text:
               28.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 227/20

         Sklep Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2011 – Google proti UUNT – G mail (GMail)
   (Zadeva T-527/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Ugovor - Umik ugovora - Ustavitev postopka)
   2012/C 227/32
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Google, Inc. (Wilmington, Združene države) (zastopnika: M. Kinkeldey in A. Bognár, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Botis, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: G-mail GmbH (Los Angeles, Združene države) (zastopnik: S. Eble, odvetnik)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 8. septembra 2010 (Zadeva R 342/2010-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Giersch Ventures LLC in Google, Inc.

      Izrek

               1.

               O tožbi ni več treba odločati.

               2.

               Tožeči stranki in intervenientki se naloži plačilo lastnih stroškov in vsaki polovico stroškov tožene stranke.

      (1)  UL C 30, 29.1.2011.


title: Zadeva T-36/07: Tožba, vložena 12. februarja 2007 — Zipcar proti UUNT — Canary Islands Car (ZIPCAR)

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/44

         Tožba, vložena 12. februarja 2007 — Zipcar proti UUNT — Canary Islands Car (ZIPCAR)
   (Zadeva T-36/07)
   (2007/C 82/94)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Zipcar, Inc. (Cambridge, ZDA) (zastopnika: M. Elmslie, Solicitor, in N. Saunders, Barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Canary Islands Car SL (Lanzarote, Španija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               V celoti naj se razveljavi odločba drugega odbora za pritožbe z dne 30. novembra 2006 in vrne prijavo Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) v nadaljnjo obravnavo;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „ZIPCAR “za proizvode in storitve iz razredov 9, 39 in 42 — prijava št. 3 139 375

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Canary Islands Car SL

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Nacionalna besedna znamka „CICAR “za storitve iz razreda 39

      Odločba oddelka za ugovore: Ugoditev ugovoru v zvezi s spornimi storitvami iz razreda 39

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94, ker ni bilo verjetnosti zmede in ker odbor za pritožbe ni prišel do pravih zaključkov glede lastnosti povprečnega potrošnika upoštevnih storitev in značilnosti upoštevnega trga.


title: Zadeva C-447/11 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 5. decembra 2013 – Caffaro Srl, v postopku zaradi insolventnosti proti Evropski komisiji (Pritožba — Omejevalni sporazumi — Evropski trg vodikovega peroksida in natrijevega perborata — Odločba o kršitvi člena 81 ES — Izračun globe — Trajanje kršitve — Zastaranje — Olajševalne okoliščine)

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/4

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 5. decembra 2013 – Caffaro Srl, v postopku zaradi insolventnosti proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-447/11 P) (1)

   (Pritožba - Omejevalni sporazumi - Evropski trg vodikovega peroksida in natrijevega perborata - Odločba o kršitvi člena 81 ES - Izračun globe - Trajanje kršitve - Zastaranje - Olajševalne okoliščine)
   2014/C 45/07
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Caffaro Srl, v postopku zaradi insolventnosti (zastopnika: C. Biscaretti di Ruffia in E. Gambaro, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: V. Di Bucci, L. Malferrari, R. Striani in B. Gencarelli, agenti)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti razširjeni senat) z dne 16. junija 2011 v zadevi Caffaro proti Komisiji (T-192/06), s katero je Splošno sodišče zavrnilo predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 1766 konč. z dne 3. maja 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/F/38.620 – Vodikov peroksid in perborat), v delu, v katerem je Komisija naložila globo solidarno tožeči stranki in družbi SNIA SpA, ali predlog za zmanjšanje navedene globe – Globe – Enako obravnavanje – Zastaranje – Obveznost obrazložitve

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Caffaro Srl, v postopku zaradi insolventnosti se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 311, 22.10.2011.


title: Zadeva T-492/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. februarja 2013 – Melli Bank proti Svetu (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečevanja širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Subjekt, ki je v stoodstotni lasti subjekta, za katerega je ugotovljeno, da sodeluje pri širitvi jedrskega orožja — Ugovor nezakonitosti — Obveznost obrazložitve — Pravica do obrambe — Pravica do učinkovitega sodnega varstva)

text:
               6.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 101/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 20. februarja 2013 – Melli Bank proti Svetu
   (Zadeva T-492/10) (1)

   (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečevanja širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Subjekt, ki je v stoodstotni lasti subjekta, za katerega je ugotovljeno, da sodeluje pri širitvi jedrskega orožja - Ugovor nezakonitosti - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe - Pravica do učinkovitega sodnega varstva)
   2013/C 101/36
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Melli Bank plc (London, Združeno kraljestvo) (zastopniki: sprva S. Gadhia, S. Ashley, solicitors, D. Anderson, QC, in R. Blakeley, barrister, nato S. Ashley, S. Jeffrey, A. Irvine, solicitors, D. Wyatt, QC, in R. Blakeley)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in R. Liudvinaviciute-Cordeiro, zastopnika)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: S. Bolaert in M. Konstantinidis, zastopnika)

      Predmet

   Prvič, predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39), Sklepa Sveta 2010/644/SZVP z dne 25. oktobra 2010 o spremembi Sklepa 2010/413 (UL L 281, str. 81), Uredbe Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2007 (UL L 281, str. 1), Sklepa Sveta 2011/783/SZVP z dne 1. decembra 2011 o spremembi Sklepa 2010/413 (UL L 319, str. 71), Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1245/2011 z dne 1. decembra 2011 o izvajanju Uredbe št. 961/2010 (UL L 319, str. 11) in Uredbe Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe št. 961/2010 (UL L 88, str. 1) v delu, v katerem se ti akti nanašajo na tožečo stranko, ter drugič, predloga za razglasitev, da se člen 16(2)(a) Uredbe št. 961/2010 in člen 23(2) Uredbe št. 267/2012 za tožečo stranko ne uporabljata.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Melli Bank plc poleg svojih stroškov nosi tudi stroške Sveta Evropske unije.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 328, 4.12.2010.


title: Zadeva T-809/14: Tožba, vložena 12. decembra 2014 – Italija/Komisija

text:
               9.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/59

         Tožba, vložena 12. decembra 2014 – Italija/Komisija
   (Zadeva T-809/14)
   (2015/C 046/77)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnika: P. Gentili, avvocato dello Stato, in G. Palmieri, agent)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               razglasitev ničnosti dopisa z dne 2. oktobra 2014 HR.A2, ki ga je Generalni direktor za človeške vire Evropske komisije poslal Generalnemu direktorju za Evropsko unije Ministrstva za zunanje zadeve Italijanske republike;

               —

               naložitev plačila stroškov postopka Komisiji.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je vložena zoper omenjeni dopis, ki se navezuje na razpis prostega delovnega mesta Direktorja Prevajalskega centra za organe Evropske unije (Luxembourg) (COM/2014/10356), ki je že izpodbijan s tožbo v zadevi T-636/14, v tem dopisu pa je podano stališče glede domnevnega neskladja med zadevnim razpisom in modulom spletnega mesta na katerem je mogoče vložiti kandidature, ki omejuje razpoložljive jezika za to vložitev na francoščino, angleščino in nemščino.
   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja tri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 18 in 24(4) PDEU; člena 22 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah Evropske unije; členov 1 in 2 Uredbe št. 1 o določitvi jezikov, ki se uporabljajo v Evropski gospodarski skupnosti; 1d(1) in (6) Kadrovskih predpisov za uradnike, ker je bilo z razpisom s sklicevanjem na spletno mesto Komisije, ki je vsebovalo taka zavezujoča navodila, kandidatom naloženo da predložijo življenjepis in motivacijsko pismo obvezno v angleščini, francoščini ali nemščini, namesto v kateremkoli jeziku Unije. Zaradi odprave teh kršitev bi morala Komisija po mnenju tožeče stranke spremeniti spletno mesto in podaljšati roke za vložitev kandidatur.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Kršitev načela varstva upravičenih pričakovanj in lojalnega sodelovanja (člen 4(3) PDEU), ker je Komisija v postopku sprejemanja razpisa italijanski vladi večkrat uradno zagotovila, da bo ta jezikovna diskriminacija odpravljena, in ker je potem ta institucija ravnala nasprotno pri pripravi razpisa in z določitvijo pravil za delovanje spretnega mesta na katerega se je razpis skliceval kar zadeva vložitev kandidatur.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve, saj bi moral v okviru Komisije odločitev sprejeti predsednik ali pristojni komisar, ne pa generalni direktor za človeške vire.


title: Zadeva T-486/17: Tožba, vložena 2. avgusta 2017 – Foodterapia/EUIPO – Cloetta Italia (DIETOX)

text:
               25.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 318/20

         Tožba, vložena 2. avgusta 2017 – Foodterapia/EUIPO – Cloetta Italia (DIETOX)
   (Zadeva T-486/17)
   (2017/C 318/26)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Foodterapia, SL (Barcelona, Španija) (zastopnika: J. Erdozain López in J. Galán López, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Cloetta Italia Srl (Cremona, Italija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije, ki vsebuje besedni element „DIETOX“ – Prijava št. 13072798

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora EUIPO za pritožbe z dne 12. maja 2017 v zadevi R 1611/2016-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Izvolitev predsednika Splošnega sodišča

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/2

      Izvolitev predsednika Splošnega sodišča
      (2010/C 288/02)
      Splošno sodišče je 13. septembra 2007 v skladu s členom 7 Poslovnika izvolilo sodnika Marca Jaegerja za predsednika Splošnega sodišča za obdobje od 13. septembra 2010 do 31. avgusta 2013.


title: Zadeva T-431/04: Tožba Italijanske republike proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 19. oktobra 2004

text:
               18.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/26

         Tožba Italijanske republike proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 19. oktobra 2004
   (Zadeva T-431/04)
   (2004/C 314/61)
   Jezik postopka: italijanščina
   Italijanska republika, ki jo zastopa Maurizio Fiorilli, Avvocato dello Stato, je dne 19. oktobra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razglasi za nično pojasnjevalno opombo v točki 103 Priloge I Uredbe Komisije št. 1429/2004 glede časovne omejitve uporabe imena „Tocai friulano“ do 31. marca 2007.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožbeni razlogi in bistvene navedbe so enaki kot v zadevi Regione Autonoma del Friuli Venezia Giulia proti Komisiji, T-417/04 (1).

      (1)  Še ni objavljena v UL EU.


title: Zadeva T-58/08 P: Pritožba, ki jo je 8. februarja 2008 vložila Komisija Evropskih skupnosti zoper sodbo, ki jo je 27. novembra 2007  razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-122/06, Roodhuijzen proti Komisiji

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/38

         Pritožba, ki jo je 8. februarja 2008 vložila Komisija Evropskih skupnosti zoper sodbo, ki jo je 27. novembra 2007 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-122/06, Roodhuijzen proti Komisiji
   (Zadeva T-58/08 P)
   (2008/C 92/77)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Pritožnica: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in D. Martin, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: Anton Pieter Roodhuijzen (Luxembourg, Veliko vojvodstvo Luksemburg)
   Predlogi pritožnice:

               —

               Sodba Sodišča za uslužbence z dne 27. novembra 2007 v zadevi F-122/06, Roodhuijzen proti Komisiji naj se razveljavi;

               —

               tožba A.P. Roodhuijzena naj se zavrne;

               —

               vsaki stranki naj se naloži plačilo njenih stroškov postopka na prvi stopnji in pred Sodiščem prve stopnje.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija s to pritožbo predlaga, naj se razveljavi sodba Sodišča za uslužbence z dne 27. novembra 2007, razglašena v zadevi Roodhuijzen proti Komisiji, F-122/06, s katero je bila za nično razglašena odločba Komisije, s katero na podlagi skupnega sistema zdravstvenega zavarovanja Evropskih skupnosti ni bila priznana izvenzakonska skupnost tožeče stranke.
   Komisija se v utemeljitev svoje pritožbe sklicuje na tri razloge za razveljavitev.
   Komisija s prvim pritožbenim razlogom zatrjuje, da naj bi Sodišče za uslužbence, s tem da je kršilo člen 1(2) Priloge VII h Kadrovskim predpisom in načelo prepovedi diskriminacije, ker naj bi v zvezi s tem zavrnilo utemeljitev tožeče stranke in jo nadomestilo s svojo utemeljitvijo, ne da bi Komisiji omogočilo, da nanjo odgovori, in s tem kršilo njene pravice do obrambe, odločalo ultra vires.
   Drugi pritožbeni razlog se nanaša na domnevno napačno uporabo prava pri razlagi pojma „izvenzakonska skupnost“, kot je vsebovan v členu 1(2) Priloge VII h Kadrovskim predpisom, na podlagi katere je partner uradnika upravičen do zavarovanja v okviru skupnega sistema zdravstvenega zavarovanja.
   Tretji pritožbeni razlog, na katerega se pritožnica podredno sklicuje, se nanaša na napačno razlago načela prepovedi diskriminacije.


title: Združeni zadevi C-318/11 in C-319/11: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 25. oktobra 2012 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Förvaltningsrätten i Falun – Švedska) – Daimler AG (C-318/11), Widex A/S (C-319/11) proti Skatteverket (Skupni sistem davka na dodano vrednost — Direktiva 2006/112/ES — Člena 170 in 171 — Osma direktiva o DDV — Člen 1 — Direktiva 2008/9/ES — Člen 3(a) — Podrobna pravila za vračilo davka na dodano vrednost davčnim zavezancem, katerih sedež ni na ozemlju države — Davčni zavezanec s sedežem v državi članici, ki v drugi državi članici opravlja le dejavnost tehničnega testiranja ali raziskovalno dejavnost)

text:
               22.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/5

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 25. oktobra 2012 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Förvaltningsrätten i Falun – Švedska) – Daimler AG (C-318/11), Widex A/S (C-319/11) proti Skatteverket
   (Združeni zadevi C-318/11 in C-319/11) (1)

   (Skupni sistem davka na dodano vrednost - Direktiva 2006/112/ES - Člena 170 in 171 - Osma direktiva o DDV - Člen 1 - Direktiva 2008/9/ES - Člen 3(a) - Podrobna pravila za vračilo davka na dodano vrednost davčnim zavezancem, katerih sedež ni na ozemlju države - Davčni zavezanec s sedežem v državi članici, ki v drugi državi članici opravlja le dejavnost tehničnega testiranja ali raziskovalno dejavnost)
   2012/C 399/07
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Förvaltningsrätten i Falun

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Daimler AG (C-318/11), Widex A/S (C-319/11)

      Tožena stranka: Skatteverket

      Predmet

   (C-318/11)
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Förvaltningsrätten i Falun – Razlaga členov 170 in 171 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1), členov 1 in 2 Osme direktive Sveta z dne 6. decembra 1979 o uskladitvi zakonov držav članic o prometnih davkih - postopki za vračilo davka na dodano vrednost davčnim zavezancem, katerih sedež ni na ozemlju države (79/1072/EEC) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 79) in členov 2, 3 in 5 Direktive Sveta 2008/9/ES z dne 12. februarja 2008 o podrobnih pravilih za vračilo davka na dodano vrednost, opredeljenih v Direktivi 2006/112/ES, davčnim zavezancem, ki nimajo sedeža v državi članici vračila, ampak v drugi državi članici (UL L 44, str. 23) – Proizvajalec avtomobilov s sedežem v državi članici A, ki je v državi članici B opravil nekatere pridobitve, da bi tam prek hčerinske družbe v tej državi članici v zimskih razmerah testiral vzdržljivost svojih avtomobilov za njihovo prodajo v državi članici A – Hčerinska družba, ki je v stoodstotni lasti proizvajalca avtomobilov in katere glavni namen je v državi članici B zagotoviti matični družbi prostore, testne steze in storitve v zvezi s testiranjem, ki je potrebno za poslovne dejavnosti matične družbe v državi članici njenega sedeža – Vprašanje obstoja stalne poslovne enote proizvajalca avtomobilov v državi članici B.
   (C-319/11)
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Förvaltningsrätten i Falun – Razlaga členov 170 in 171 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1), členov 1 in 2 Osme direktive Sveta z dne 6. decembra 1979 o uskladitvi zakonov držav članic o prometnih davkih - postopki za vračilo davka na dodano vrednost davčnim zavezancem, katerih sedež ni na ozemlju države (79/1072/EEC) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 79) – Družba, ki proizvaja slušne aparate, s sedežem v državi članici A, ki je pridobila blago in storitve v državi članici B za potrebe dejavnosti raziskovalnega oddelka s področja avdiologije, ki je v tej državi članici in katerega osebje je zaposleno v navedeni družbi – Vprašanje obstoja stalne poslovne enote družbe, ki proizvaja slušne aparate, v državi članici B.

      Izrek

               1.

               Ni mogoče šteti, da ima zavezanec za davek na dodano vrednost s sedežem v državi članici, ki v drugi državi članici izvaja le tehnično testiranje ali raziskovalno delo in ne opravlja obdavčljivih transakcij, v tej drugi državi članici „stalno poslovno enoto, iz katere se opravljajo poslovne transakcije“, v smislu člena 1 Osme direktive Sveta z dne 6. decembra 1979 o uskladitvi zakonov držav članic o prometnih davkih – postopki za vračilo davka na dodano vrednost davčnim zavezancem, katerih sedež ni na ozemlju države (79/1072/EEC), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2006/98/ES z dne 20. novembra 2006, in člena 3(a) Direktive Sveta 2008/9/ES z dne 12. februarja 2008 o podrobnih pravilih za vračilo davka na dodano vrednost, opredeljenih v Direktivi 2006/112/ES, davčnim zavezancem, ki nimajo sedeža v državi članici vračila, ampak v drugi državi članici.

               2.

               Okoliščina, da ima davčni zavezanec v državi članici vložitve zahtevka za vračilo hčerinsko družbo v stoodstotni lasti, ki je skoraj izključno namenjena temu, da zanj opravlja razne storitve v zvezi s tehničnim testiranjem, v položaju, kot je ta iz spora o glavni stvari v zadevi C-318/11, ne vpliva na to razlago.

      (1)  UL C 269, 10.9.2011.


title: Zadeva F-75/06: Tožba, vložena 17. julija 2006 — Lofaro proti Komisiji

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/48

         Tožba, vložena 17. julija 2006 — Lofaro proti Komisiji
   (Zadeva F-75/06)
   (2006/C 212/86)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Alessandro Lofaro (Bruselj, Belgija) (zastopnik: J.-L. Laffineur, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe z dne 28. septembra 2005 o odpustitvi tožeče stranke po izteku poskusne dobe in poročila o poskusni dobi, na katerem ta odločba temelji;

               —

               po potrebi razglasitev ničnosti odločbe organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb o zaposlitvi (OPSP), z dne 31. marca 2005 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke;

               —

               naložitev toženi stranki, da plača tožeči stranki odškodnino, ocenjeno ex aequo et bono na 85.473 evrov za nastalo premoženjsko škodo in 50.000 evrov za utrpelo nepremoženjsko škodo, s pridržkom povečanja ali zmanjšanja tekom postopka;

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji Evropskih skupnosti.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, nekdanji začasni uslužbenec Komisije, je bila zaposlena za obdobje od 16. septembra 2004 do 15. septembra 2009 na podlagi pogodbe, ki je v skladu s členom 14 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev (PZDU) določala šestmesečno poskusno dobo. Po prvem negativnem ocenjevalnem poročilu, podaljšanju poskusne dobe za šest mesecev in drugem negativnem ocenjevalnem poročilu je tožena stranka navedeno pogodbo prekinila.
   Tožeča stranka v tožbi zatrjuje, da je tožena stranka kršila pooblastilo za odločanje po prostem preudarku, ker naj bi se, na eni strani, opirala na netočna dejstva ali dala napačno razlago dejstev, in na drugi strani, naj bi tožeči stranki očitale težave, odgovornost za katere ji ni bilo mogoče pripisati.
   Poleg tega tožeča stranka meni, da naj bi tožena stranka kršila splošna načela, ki zagotavljajo pravico do dostojanstva in obrambe ter podala nepotrebne kritike.
   Nazadnje tožeča stranka zatrjuje, da naj bi tožena stranka, ker ocenjevalnega poročila ni zaključila najkasneje mesec dni pred iztekom poskusne dobe, kršila člen 14 PZDU.


title: Zadeva C-128/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji, vložena dne 18. marca 2005

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/21

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji, vložena dne 18. marca 2005
   (Zadeva C-128/05)
   (2005/C 182/41)
   Jezik postopka: nemščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa Dr. Dimitris Triantafyllou, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 18. marca 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Republiki Avstriji.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Republika Avstrija ni izpolnila obveznosti iz členov 2, 6, 9(2)(b), 17, 18 in 22(3 do 5) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (1), s tam, da je davčnim zavezancem, ki nimajo stalnega bivališča v Avstriji, in ki v Avstriji opravljajo prevoz ljudi, dovolila, da ne predložijo davčnih napovedi in ne plačajo neto zneska davka na dodano vrednost, če je njihov letni promet manjši od 22.000 evrov, izhaja v tem primeru iz tega, da je znesek dolgovanega davka na dodano vrednost enak izvedenemu davku na dodano vrednost, in uporabo poenostavljene ureditve pogojuje s tem, da avstrijski davek na dodano vrednost v računih, oziroma v dokumentih, ki izhajajo z njene strani, ni izkazan.

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Za davčne zavezance s stalnim prebivališčem v drugih državah članicah ali tretjih državah, ki opravljajo prevoz ljudi čez mejo, v Avstriji od 1.4.2002 velja poenostavljena ureditev. Davčnim zavezancem je dovoljeno, da ne oddajo davčne napovedi in ne plačajo neto zneska DDV, če njihov letni promet v Avstriji ne presega 22.000 evrov. Ureditev izhaja iz tega, da v tem primeru znesek dolgovanega davka na dodano vrednost ustreza izvedenemu davku na dodano vrednost. Istočasno davčni zavezanci, ki uporabljajo to poenostavljeno ureditev, avstrijskega DDV v svojih računih, oziroma dokumentih, ki se pojavijo na njihovi strani, ne smejo izkazovati.
   Ta ureditev naj ne bi bila v skladu s predpisi Direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17.05.1977 (Šesta direktiva o prometnem davku) in Odločbo Sveta 2001/242/ES z dne 19.05.2001.
   Komisija navaja, da navedena direktiva sicer vsebuje možnost pavšalne ureditve za mala podjetja, vendar v avstrijski ureditvi uporabljeni pojem „malo podjetje“ (promet v Avstriji, manjši od 22.000 evrov), ne ustreza izrazu Skupnosti „malo podjetje“, ki se razlaga enotno. Nadalje naj ne bi bilo dokazano, da naj avstrijska pavšalna ureditev ne bi vodila k znižanju davka, ki bi presegal poenostavitev, ki stremi k odobritvi člena 24(1) navedene direktive. Oprostitev siceršnjih dolžnosti izstavitve računov, predložitve davčne napovedi in beleženja naj bi še naprej pomenila formalni vidik prekomerne poenostavitve.
   Komisija zatrjuje, da sporna avstrijska ureditev tudi ne bi mogla biti sprejeta na podlagi omenjene odločbe Sveta. Ta odločba naj bi sicer pooblastila Republiko Avstrijo, da z odstopanjem od člena 11 navedene direktive od 1.1.2001 do 31.12.2005 obdavčuje čezmejni prevoz oseb, ki ga opravljajo davčni zavezanci brez stalnega bivališča v Avstriji, s prevoznimi sredstvi, registriranimi v Avstriji, ta izjema pa naj bi se izrecno navezovala na pogoj, da bi morala biti v Avstriji prevožena pot na podlagi povprečne obdavčljive podlage obdavčena glede na vsako osebo in vsak kilometer.

      (1)  UL 1977, št. L 145, str. 1.


title: Zadeva T-68/14: Tožba, vložena 29. januarja 2014 – Post Bank Iran proti Svetu

text:
               28.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/27

         Tožba, vložena 29. januarja 2014 – Post Bank Iran proti Svetu
   (Zadeva T-68/14)
   2014/C 129/35
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Post Bank Iran (Teheran, Iran) (zastopnik: D. Luff, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               točko 1 Priloge k Sklepu Sveta 2013/661/SZVP z dne 15. novembra 2013 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 306, str. 18) razglasi za nično;

               —

               točko 1 Priloge k Izvedbeni uredbi Sveta (EU) št. 1154/2013 z dne 15. novembra 2013 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 306, str. 3) razglasi za nično;

               —

               ugotovi, da se člen 20(1)(c) Sklepa Sveta 2010/413/SZVP, (1) kakor je bil spremenjen s členom 1(7) Sklepa Sveta 2012/35/SZVP (2) z dne 23. januarja 2012, ter člena 23(2)(d) in 46(2) Uredbe Sveta (EU) št. 267/2012 (3) z dne 23. marca 2012 za tožečo stranko ne uporabijo;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Sodišče je pristojno za nadzor nad točko 1 Priloge k Sklepu Sveta 2013/661/SZVP in točko 1 Priloge k Izvedbeni uredbi Sveta (EU) št. 1154/2013 ter za nadzor nad njuno skladnostjo s splošnimi načeli evropskega prava.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Sklep Sveta 2010/413/SZVP, kakor je bil spremenjen s členom 1(7) Sklepa Sveta 2012/35/SZVP z dne 23. januarja 2012, in Uredba Sveta št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 pomenita kršitev prava EU in bi bilo treba razglasiti, da se za tožečo stranko ne uporabita, zaradi česar sta Sklep Sveta 2013/661/SZVP z dne 15. novembra 2013 in Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1154/2013 z dne 15. novembra 2013, ki temeljita na njiju, neveljavna, ker:

                           —

                           se s členom 46(2) Uredbe Sveta št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 krši člen 215 PDEU, saj se z njim Svetu omogoča naložitev sankcij proti tožeči stranki, ne da bi moral spoštovati postopek iz člena 215 PDEU.

                           —

                           se s členom 20(1)(c) Sklepa Sveta 2010/413/SZVP, kakor je bil spremenjen s členom 1(7) Sklepa Sveta 2012/35/SZVP z dne 23. januarja 2012, in s členom 23(2)(d) Uredbe št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 kršijo temeljne pravice oseb, ki so varovane s členi 2 PEU, 21 PEU in 23 PEU ter z Listino EU o temeljnih pravicah, ker se z njima Svetu podeljujejo samovoljna pooblastila za odločitev, katere osebe in subjekte želi sankcionirati, kadar ugotovi, da te osebe ali subjekti podpirajo iransko vlado.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Svet je ob sprejetju Sklepa Sveta 2013/661/SZVP z dne 15. novembra 2013 in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1154/2013 z dne 15. novembra 2013 napačno uporabil pravo in napačno ugotovil dejansko stanje, kar zadeva tožečo stranko, ker:

                           —

                           posebni razlog za vpis družbe Post Bank Iran na seznam ni utemeljen. Tožeča stranka je jasno zanikala zagotavljanje finančne podpore iranski vladi. Tožeča stranka Iranu tudi ne zagotavlja podpore na jedrskem področju. Zato zahteve iz člena 20(1)(c) Sklepa Sveta 2010/413/SZVP (kakor je bil naknadno spremenjen s členom 1(7) Sklepa Sveta 2012/35/SZVP z dne 23. januarja 2012, členom 1(8) Sklepa Sveta 2012/635/SZVP z dne 15. oktobra 2012 in s členom 1(2) Sklepa Sveta 2012/829/SZVP z dne 21. decembra 2012) in zahteve iz člena 23(2)(d) Uredbe Sveta (EU) št. 267/2012 (kakor je bil naknadno spremenjen s členom 1(11) Uredbe Sveta št. 1263/2012 z dne 21. decembra 2012) niso izpolnjene.

                           —

                           je Svet s tem, da je družbi Post bank Iran naložil sankcije zgolj zato, ker je v lasti vlade, diskriminiral tožečo stranko v primerjavi z drugimi iranskimi družbami v javni lasti, ki jim niso bile naložene sankcije. Svet je pri tem kršil načela enakega obravnavanja, prepovedi diskriminacije in dobrega upravljanja.

                           —

                           Svet ni ustrezno obrazložil odločitve za ohranitev tožeče stranke na seznamu sankcioniranih subjektov. Pri sklicevanju na „učinek ukrepov v okviru ciljev politike Unije“ ni opredelil vrste učinka, na katerega se sklicuje, in kako naj bi ukrepi dosegali tak učinek.

                           —

                           je Svet z ohranitvijo tožeče stranke na seznamu sankcioniranih družb zlorabil pooblastila. Svet je dejansko zavrnil spoštovanje sodbe Splošnega sodišča v zadevi T-13/11. Svet je ogrozil institucionalno zgradbo Evropske unije in pravico tožeče stranke do sodnega varstva in spoštovanja sodnih odločb. Prav tako se je Svet izognil lastnim odgovornostim in obveznostim iz Sklepa Sveta 2013/661/SZVP z dne 15. novembra 2013 in Izvedbene uredbe (EU) št. 1154/2013 z dne 15. novembra 2013, ki jih je Splošno sodišče v zgoraj omenjeni sodbi Svetu jasno izpostavilo.

                           —

                           Svet je kršil načelo varstva legitimnih pričakovanj s tem, da ni ravnal v skladu s sodbo Splošnega sodišča, v kateri je bil Svet stranka v postopku proti tožeči stranki, v katerem je Svet izgubil; s tem, da ni sledil niti utemeljitvi in obrazložitvi te sodbe; s tem, da je napačno ugotovil dejansko stanje glede poslovanja tožeče stranke in njene domnevne vloge v zvezi z iransko vlado; s tem, da ni opravil niti najmanjše preiskave o dejanski vlogi in poslovanju tožeče stranke v Iranu, čeprav je Splošno sodišče poudarilo, da je to pomemben vidik sistema sankcij EU proti Iranu; in s tem, da je vztrajal pri sankcijah še po 20. januarju 2014, ko je EU dovolila dejavnosti, ki ustvarjajo prihodek za Iran, saj se ne šteje več, da Iran izvaja dejavnosti širjenja jedrskega orožja.

                           —

                           Svet je kršil načelo sorazmernosti. Sankcije se nanašajo na dejavnosti Irana v zvezi s širjenjem jedrskega orožja. Svet ni dokazal in ne more dokazati, da je tožeča stranka neposredno ali posredno nudila podporo pri širjenju jedrskega orožja v Iranu. Celo ne zatrjuje več, da prispeva ravno k širjenju jedrskega orožja v Iranu. Ker sankcije nimajo učinka na širjenje jedrskega orožja, cilj sankcij ne upravičuje izničenje upravičenj, ki za tožečo stranko izhajajo iz sodbe Splošnega sodišča, in ustvarjanja napetosti za celotni sistem sodnega varstva v EU, kaj šele kršitve lastninske pravice tožeče stranke in njene pravice do poslovanja. Ta ugotovitev je potrjena s tem, da je Svet 20. januarja 2014 sprejel uredbo o odpravi nekaterih sankcij na podlagi priznanja, da Iran dejansko ne izvaja dejavnosti širjenja jedrskega orožja.

      (1)  Sklep Sveta z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39).

      (2)  Sklep Sveta 2012/35/SZVP z dne 23. januarja 2012 o spremembah Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 19, str. 22).

      (3)  Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1).


               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/1

         (2007/C 283/01)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 269, 10.11.2007

   Prejšnje objave

      UL C 247, 20.10.2007

      UL C 235, 6.10.2007

      UL C 223, 22.9.2007

      UL C 211, 8.9.2007

      UL C 183, 4.8.2007

      UL C 170, 21.7.2007

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva T-448/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2007 – Komisija proti Trends ( Arbitražna klavzula – Četrti okvirni program za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti – Pogodbe glede projektov na področju telematskih aplikacij skupnega interesa – Neobstoj dokazil in neskladnost s pogodbenimi določili za del prijavljenih stroškov – Povračilo prejetih zneskov )

text:
               20.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/28

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2007 – Komisija proti Trends
   (Zadeva T-448/04) (1)

   („Arbitražna klavzula - Četrti okvirni program za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti - Pogodbe glede projektov na področju telematskih aplikacij skupnega interesa - Neobstoj dokazil in neskladnost s pogodbenimi določili za del prijavljenih stroškov - Povračilo prejetih zneskov“)
   (2007/C 247/44)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: M. Patakia, zastopnik, skupaj z M. Brajem, K. Kapoutzidouom in S. Chatzigiannisom, nato K. Kapoutzidou in S. Chatzigiannis, odvetniki)

      Tožena stranka: Transport Environment Development Systems (Trends) (Atene, Grčija) (zastopnika: V. Christianos in V. Vlassi, odvetnika)
   Predmet zadeve
   Predlog Komisije, naj se družbi Trends naloži, naj na podlagi arbitražne klavzule v smislu člena 283 ES Komisiji povrne znesek 48 046 eurov s pogodbeno določenimi obrestmi ali, podredno, z zamudnimi obrestmi.
   Izrek sodbe

               1)

               Zahtevek za izločitev listin se zavrne.

               2)

               Družbi Transport Environment Development Systems (Trends) se naloži, naj Komisiji plača znesek 48 046 eurov z zamudnimi obrestmi po letni obrestni meri 5,50 %, šteto od 1. januarja 1999 do poplačila celotnega dolga.

               3)

               Družbi Trends se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 184, 2.8.2003 (nekdanja zadeva C-248/03).


title: Zadeva T-106/16: Tožba, vložena 17. marca 2016 – zero/EUIPO – Hemming (ZIRO)

text:
               17.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/18

         Tožba, vložena 17. marca 2016 – zero/EUIPO – Hemming (ZIRO)
   (Zadeva T-106/16)
   (2016/C 175/21)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: zero Holding GmbH & Co. KG (Bremen, Nemčija) (zastopnik: M. Nentwig, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Oliver Hemming (Cadbury, Združeno kraljestvo)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka EU, ki vsebuje besedni element „ZIRO“ – Prijava št. 12 264 958

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 12. januarja 2016 v zadevi R 71/2015-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 75, drugi stavek, Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-107/06: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena  22. februarja 2006

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/22

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena 22. februarja 2006
   (Zadeva C-107/06)
   (2006/C 86/43)
   Jezik postopka: grščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Richard Lyal in Dimitrios Triantafyllou, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je 22. februarja 2006 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Helenski republiki.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Helenska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, nujno potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2003/123/ES z dne 22. decembra 2003 o spremembah Direktive 90/435/EGS o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic (1) ali, v vsakem primeru s tem, da o njih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 2 te direktive;

               —

               Helenski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za prenos Direktive v notranji pravni red, se je iztekel 1. januarja 2005.

      (1)  UL L 7, 13. januar 2004, str. 41.


title: Zadevi T-389/10 in T-419/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. julija 2015 – SLM in Ori Martin/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Evropski trg jekla za prednapenjanje — Določitev cen, razdelitev trga in izmenjava občutljivih poslovnih informacij — Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU — Enotna, zapletena in trajajoča kršitev — Zastaranje — Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 — Pripis odgovornosti za kršitev matični družbi — Sorazmernost — Načelo individualizacije kazni in sankcij — Neomejena pristojnost)

text:
               14.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 302/32

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. julija 2015 – SLM in Ori Martin/Komisija
   (Zadevi T-389/10 in T-419/10) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg jekla za prednapenjanje - Določitev cen, razdelitev trga in izmenjava občutljivih poslovnih informacij - Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU - Enotna, zapletena in trajajoča kršitev - Zastaranje - Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 - Pripis odgovornosti za kršitev matični družbi - Sorazmernost - Načelo individualizacije kazni in sankcij - Neomejena pristojnost))
   (2015/C 302/41)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Siderurgica Latina Martin SpA (SLM) (Ceprano, Italija) (zastopnika: G. Belotti in F. Covone, odvetnika) (zadeva T-389/10) in Ori Martin SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: P. Ziotti, odvetnik) (zadeva T-419/10)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva B. Gencarelli, V. Bottka in P. Rossi, nato V. Bottka, P. Rossi in G. Conte, agenti)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti in spremembo Sklepa Komisije C(2010) 4387 final z dne 30. junija 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/38344 – Jeklo za prednapenjanje), kakor je bil spremenjen s Sklepom C(2010)6676 final z dne 30. septembra 2010 in Sklepom C(2011)2269 final z dne 4. aprila 2011.

      Izrek

               1.

               Zadevi T-389/10 in T-419/10 se za potrebe sodbe združita.

               2.

               Člen 1, točka 16, Sklepa Komisije C(2010) 4387 final z dne 30. junija 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/38344 – Jeklo za prednapenjanje), kakor je bil spremenjen s Sklepom C(2010)6676 final z dne 30. septembra 2010 in Sklepom C(2011)2269 final z dne 4. aprila 2011, se razglasi za ničen v delu, v katerem se družbi Siderurgica Latina Martin SpA (SLM) očita sodelovanje pri vseh sporazumih in usklajenih ravnanjih v sektorju jekla za prednapenjanje na notranjem trgu znotraj Evropskega gospodarskega prostora (EGP) od 10. februarja 1997 do 14. aprila 1997.

               3.

               Člen 2, točka 16, Sklepa C(2010) 4387 final, kakor je bil spremenjen s Sklepom C (2010) 6676 final in Sklepom C (2011) 2269 final, se razglasi za ničen.

               4.

               Znesek globe, naložene družbi SLM, se zniža z 19,8 milijonov EUR na 19 milijonov EUR, od katerih je 13,3 milijonov EUR iz naslova solidarne odgovornosti naloženih družbi Ori Martin SA; zaradi zakonsko določenega praga v višini 10 % skupnega prometa iz člena 23(2) Uredbe (ES) št. 1/2003 je končni znesek globe, naložene družbi SLM, 1,956 milijonov EUR.

               5.

               Tožba se v preostalem zavrne.

               6.

               Komisija nosi svoje stroške, dve tretjini stroškov družbe SLM in tretjino stroškov družbe Ori Martin.

               7.

               Družba SLM nosi tretjino svojih stroškov.

               8.

               Družba Ori Martin nosi dve tretjini svojih stroškov.

      (1)  UL C 301, 6.11.2010.


title: Zadeva C-113/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 19. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/37

         Sklep predsednika Sodišča z dne 19. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-113/06) (1)

   (2006/C 294/75)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 86, 8.4.2006.


title: Zadeva F-123/15: Tožba, vložena 21. septembra 2015 – ZZ/Komisija

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/79

         Tožba, vložena 21. septembra 2015 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-123/15)
   (2015/C 398/94)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

      Tožena stranka: Evorpska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe komisije natečaja EPSO/AD/293/14, s katero tožeči stranki ni bilo dodeljeno zadostno število točk, da bi bila vabljena v ocenjevalni center.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe z dne 11. junija 2015, s katero komisija natečaja EPSO/AD/293/14 tožeče stranke ni pripustila k izbirnim preizkusom, organiziranim v centru za ocenjevanje;

               —

               naložitev stroškov Komisiji.


title: Zadeva F-75/15: Tožba, vložena 12. avgusta 2016 – OT/Komisija

text:
               17.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/30

         Tožba, vložena 12. avgusta 2016 – OT/Komisija
   (Zadeva F-75/15)
   (2016/C 383/39)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: OT (zastopnik: D. Sobor, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe tožene stranke z dne 26. septembra 2014 o zavrnitvi kandidature tožeče stranke za delovno mesto direktorja Evropskega centra za spremljanje drog in zasvojenosti z drogami in odškodninski zahtevek za povrnitev premoženjske in nepremoženjske škode, za katero tožeča stranka trdi, da ji je nastala.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba tožene stranke z dne 26. septembra 2014 o zavrnitvi kandidature tožeče stranke za delovno mesto direktorja Evropskega centra za spremljanje drog in zasvojenosti z drogami naj se razglasi za nično;

               —

               odločba tožene stranke z dne 9. aprila 2015 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke naj se razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo 2 836 107 EUR (dva milijona osemstošestintridestet tisoč stosedem eurov) odškodnine za premoženjsko škodo, ki je nastala tožeči stranki;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo 100 000 EUR (sto tisoč eurov) odškodnine za nepremoženjsko škodo, ki je nastala tožeči stranki; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-404/09: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 24. novembra 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 85/337/EGS — Presoja vplivov nekaterih projektov na okolje — Direktiva 92/43/EGS — Ohranjanje naravnih habitatov — Prostoživeče živalske in rastlinske vrste — Dnevni kopi premoga — Območje „Alto Sil“ — Posebno območje varstva — Območje, pomembno za Skupnost — Rjavi medved (Ursus arctos) — Divji petelin (Tetrao urogallus))

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/3

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 24. novembra 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji
      (Zadeva C-404/09) (1)

      (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 85/337/EGS - Presoja vplivov nekaterih projektov na okolje - Direktiva 92/43/EGS - Ohranjanje naravnih habitatov - Prostoživeče živalske in rastlinske vrste - Dnevni kopi premoga - Območje „Alto Sil“ - Posebno območje varstva - Območje, pomembno za Skupnost - Rjavi medved (Ursus arctos) - Divji petelin (Tetrao urogallus))
      (2012/C 25/05)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: D. Recchia, F. Castillo de la Torre in J.-B. Laignelot, zastopniki)

         Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: N. Díaz Abad, zastopnik)

         Predmet

      Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 2, 3 in 5(1) in (3) Direktive Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje, kakor je bila spremenjena z Direktivo 97/11/EGS (UL L 175, str. 40), in člena 6 od (2) do (4), v povezavi s členom 7 Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL L 206, str. 7)) – Površinski kopi – Posebno varstveno območje „Alto Sil“ (ES0000210) – Habitat velikega kantabrijskega divjega petelina

         Izrek

                  1.

                  Kraljevina Španija s tem, da je izdala soglasja za dnevna kopa „Nueva Julia“ in „Ladrones“, ne da bi za izdajo teh soglasij zahtevala presojo, ki bi omogočala, da se primerno ugotovijo, opišejo in ocenijo neposredni, posredni in kumulativni vplivi obstoječih projektov dnevnih kopov, razen glede rudnika „Ladrones“ v zvezi z rjavim medvedom (Ursus arctos), ni izpolnila svojih obveznosti iz členov 2, 3 ter 5(1) in (3) Direktive Sveta z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (85/337/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997.

                  2.

                  Od leta 2000, datuma določitve območja „Alto Sil“ kot posebnega območja varstva na podlagi Direktive Sveta z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic (79/409/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Komisije 97/49/ES z dne 29. julija 1997,

                              —

                              s tem, da je izdala soglasje za dnevna kopa „Nueva Julia“ in „Ladrones“, ne da bi za izdajo teh soglasij zahtevala ustrezno presojo mogočih vplivov teh projektov in v vsakem primeru ne da bi upoštevala pogoje, v katerih je dopustno izvesti projekt kljub z njim povezanim tveganjem za divjega petelina (Tetrao urogallus), ki je eno od naravnih bogastev, zaradi katerih je bilo območje „Alto Sil“ uvrščeno kot posebno območje varstva – to je, da ni drugih ustreznih rešitev, da obstajajo nujni razlogi prevladujočega javnega interesa in da je Evropska Komisija obveščena o izravnalnih ukrepih, potrebnih za zagotovitev usklajenosti omrežja Natura 2000, in

                              —

                              s tem, da ni sprejela ukrepov, potrebnih za preprečitev poslabšanja stanja habitatov in pomembnega vznemirjanja velikega petelina, katerega prisotnost na območju je vzrok za določitev tega območja kot posebnega območja varstva, ki je posledica rudnikov „Feixolín“, „Salguero-Prégame-Valdesegadas“, „Fonfría“, „Ampliación de Feixolín“ in „Nueva Julia“,

                        Kraljevina Španija v zvezi z območjem posebnega varstva „Alto Sil“ ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 6, od (2) do (4), Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst v povezavi s členom 7 te direktive.

                  3.

                  Kraljevina Španija od decembra 2004, s tem, da ni sprejela ukrepov, potrebnih za preprečitev poslabšanja stanja habitatov, med njimi habitatov vrst, in vznemirjanja vrst, ki je posledica rudnikov „Feixolín“, „Fonfría“ in „Ampliación de Feixolín“, Kraljevina Španija glede območja, pomembnega za Skupnost, „Alto Sil“, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 6(2) Direktive 92/43.

                  4.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  5.

                  Kraljevina Španija poleg svojih stroškov nosi dve tretjini stroškov Evropske Komisije. Evropska Komisija nosi tretjino svojih stroškov.

         (1)  UL C 11, 16.1.2010.


title: Zadeva C-25/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 20. januarja 2014 – Union des syndicats de l'immobilier (UNIS) proti Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourisme (SNRT) in drugim

text:
               22.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 85/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 20. januarja 2014 – Union des syndicats de l'immobilier (UNIS) proti Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourisme (SNRT) in drugim
   (Zadeva C-25/14)
   2014/C 85/30
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Union des syndicats de l'immobilier (UNIS)

      Tožene stranke: Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourisme (SNRT) in drugi

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je upoštevanje obveznosti preglednosti, ki izhaja iz člena 56 Pogodbe o delovanju Evropske unije, obvezni predpogoj za to, da država članica kolektivni sporazum, s katerim je upravljanje sistema obveznih dodatnih kolektivnih zavarovanj za zaposlene dodeljeno enemu samemu subjektu, ki so ga izbrali socialni partnerji, razširi na vsa podjetja neke panoge?


title: Zadeva F-10/12: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 19. marca 2013 – SF (*1) proti Komisiji (Javni uslužbenci — Osebni prejemki — Dnevnice — Premestitev — Dodelitev dnevnice — Uradnik, ki je lastnik stanovanja v novem kraju opravljanja dela — Dokaz o stroških, ki so nastali z začasno nastanitvijo v novem kraju opravljanja dela)

text:
                  25.5.2013

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  C 147/33

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 19. marca 2013 –  SF (*1) proti Komisiji
         (Zadeva F-10/12) (1)

         (Javni uslužbenci - Osebni prejemki - Dnevnice - Premestitev - Dodelitev dnevnice - Uradnik, ki je lastnik stanovanja v novem kraju opravljanja dela - Dokaz o stroških, ki so nastali z začasno nastanitvijo v novem kraju opravljanja dela)
         (2013/C 147/61)
         Jezik postopka: francoščina

            Stranki

            Tožeča stranka: SF (*1) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

            Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in D. Martin, zastopnika)

            Predmet

         Javni uslužbenci – Predlog za razglasitev ničnosti sklepa, s katerim je Komisija tožeči stranki zavrnila dodelitev dnevnic.

            Izrek

                     1.

                     Tožba se zavrne.

                     2.

                     Evropska komisija nosi svoje stroške in polovico stroškov  SF (*1).

                     3.

                      SF (*1) nosi polovico svojih stroškov.

            (*1)  Informacija je bila izbrisana ali nadomeščena v okviru varstva osebnih in/ali zaupnih podatkov.

            (1)  UL C 65, 3.3.2012, str. 29.


title: Zadeva F-39/07: Tožba, vložena 23. aprila 2007 – Campos Valls proti Svetu

text:
               9.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/28

         Tožba, vložena 23. aprila 2007 – Campos Valls proti Svetu
   (Zadeva F-39/07)
   (2007/C 129/49)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Manuel Campos Valls (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, J.-N. Louis, A. Coolen in E. Marchal, avocats)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije
   Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba organa, pristojnega za imenovanje (OPI), o zavrnitvi kandidature tožeče stranke za delovno mesto vodje španskega oddelka GD A, Direkcija III – Prevajanje in proizvodnja dokumentov – Prevajalska služba, ter odločba o imenovanju drugega kandidatata na to delovno mesto, naj se razglasita za nični;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en tožbeni razlog, in sicer kršitev obvestila o prostem delovnem mestu št. 60/06, obstoj očitne napake pri presoji in kršitev člena 45 Kadrovskih predpisov, ker kandidat, ki je bil izbran na sporno delovno mesto, v nasprotju s tožečo stranko, ni imel tehničnega znanja za prevajanje, ki se zahteva v obvestilu o prostem delovnem mestu. Natančneje, trditev Sveta, da je bilo treba to znanje presojati v luči nalog upravljanja s kadri, ki jih mora opravljati vodja oddelka, naj bi ne upoštevala obvestila o prostem delovnem mestu.


title: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 9. decembra 2004 v zadevi C-219/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države — Obdavčitev povečane vrednosti)

text:
               5.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/3

      SODBA SODIŠČA

   (šesti senat)
   z dne 9. decembra 2004
   v zadevi C-219/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Obdavčitev povečane vrednosti)
   (2005/C 31/07)
   Jezik postopka: španščina
   V zadevi C-219/03, katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES z dne 19. maja 2003, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Diaz-Llanos La Roche in L. Escobar Guerrero) proti Kraljevini Španiji (zastopnica: L. Fraguas Gadea), je Sodišče (šesti senat) v sestavi A. Borg Barthet, predsednik senata, J.-P. Puissochet (poročevalec) in S. von Bahr sodnika, generalna pravobranilka: J. Kokott, sodni tajnik: R. Grass, dne 9. decembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Kraljevina Španija, s tem da je ohranila davčno ureditev, ki je za delnice, kotirane na trgih, ki niso španski, manj ugodna kot za delnice, kotirane na španskih trgih glede obdavčevanja povečane vrednosti, pridobljene po 1. januarju 1997 iz prenosa delnic, pridobljenih pred 31. decembrom 1994, ni izpolnila obveznosti iz člena 49 ES in 56 ES, niti iz člena 36 in 40 iz Sporazuma o evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992.

               2.

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 184, 2.8.2003.


title: Zadeva C-407/09: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 31. marca 2011 – Evropska komisija proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Neizpolnitev obveznosti izvršitve sodbe Sodišča — Denarne sankcije — Naložitev plačila pavšalnega zneska)

text:
               21.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/5

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 31. marca 2011 – Evropska komisija proti Helenski republiki
   (Zadeva C-407/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Neizpolnitev obveznosti izvršitve sodbe Sodišča - Denarne sankcije - Naložitev plačila pavšalnega zneska)
   2011/C 152/08
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Condou-Durande in A.-M. Rouchaud-Joët, zastopnici)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopnika: A. Samoni-Rantou in N. Dafniou, zastopnici)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Člen 228 ES – Neizvršitev sodbe Sodišča z dne 18. julija 2007 v zadevi C-26/07 – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2004/80/ES z dne 29. aprila 2004 o odškodnini žrtvam kaznivih dejanj (UL L 261, str. 15) – Predlog za določitev periodične denarne kazni

      Izrek

               1.

               Helenska republika s tem, da ob izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju z dne 23. septembra 2008, ki ga je Komisija Evropskih skupnosti podala v skladu s členom 228 ES, ni sprejela ukrepov, potrebnih za izvršitev sodbe z dne 18. julija 2007 v zadevi Komisija proti Grčiji (C-26/07), ni izpolnila obveznosti iz odstavka 1 navedenega člena.

               2.

               Helenski republiki se naloži, naj Evropski komisiji na račun „Lastni viri Evropske unije“ plača pavšalni znesek 3 milijone EUR.

               3.

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 11, 16.1.2010.