title: Zadeva T-276/13 RENV: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. novembra 2019 – Growth Energy in Renewable Fuels Association/Svet (Damping – Uvoz bioetanola s poreklom iz Združenih držav – Dokončna protidampinška dajatev – Razveljavitev izpodbijanega akta – Izguba pravnega interesa – Ustavitev postopka)

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/48

      Sklep Splošnega sodišča z dne 14. novembra 2019 – Growth Energy in Renewable Fuels Association/Svet
      (Zadeva T-276/13 RENV) (1)

      (Damping - Uvoz bioetanola s poreklom iz Združenih držav - Dokončna protidampinška dajatev - Razveljavitev izpodbijanega akta - Izguba pravnega interesa - Ustavitev postopka)
      (2020/C 19/58)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Growth Energy (Washington, Združene države) in Renewable Fuels Association (Washington) (zastopnici: P. Vander Schueren in M. Peristeraki, odvetnici)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnica: N. Tuominen, odvetnica)

         Intervenientki v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: T. Maxian Rusche in M. França, agenta), ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol (zastopnika: O. Prost in A. Massot, odvetnika)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 157/2013 z dne 18. februarja 2013 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz bioetanola s poreklom iz Združenih držav Amerike (UL 2013, L 49, str. 10) v delu, ki se nanaša na tožeči stranki in njune člane.

         Izrek

                  1.

                     Postopek s tožbo se ustavi.

                  2.

                     Growth Energy, Renewable Fuels Association, Svet Evropske unije, Evropska komisija in ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol nosijo vsak svoje stroške.

         (1)  UL C 226, 3.8.2013.


title: Zadeva C-180/19: Sklep predsednika Sodišča z dne 11. julija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Düsseldorf – Nemčija) – flightright GmbH/Eurowings GmbH

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/39

      Sklep predsednika Sodišča z dne 11. julija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Düsseldorf – Nemčija) – flightright GmbH/Eurowings GmbH
      (Zadeva C-180/19) (1)

      (2020/C 19/44)
      Jezik postopka: nemščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 246, 22.7.2019.


title: Zadeva T-618/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 21. novembra 2019 – ZI/Komisija (Javni uslužbenci – Uradniki – Zavarovanje v skupnem sistemu zdravstvenega zavarovanja – Vključitev zakonca uradnika v skupni sistem – Neobstoj pravnega interesa – Nedopustnost)

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/49

      Sklep Splošnega sodišča z dne 21. novembra 2019 – ZI/Komisija
      (Zadeva T-618/18) (1)

      (Javni uslužbenci - Uradniki - Zavarovanje v skupnem sistemu zdravstvenega zavarovanja - Vključitev zakonca uradnika v skupni sistem - Neobstoj pravnega interesa - Nedopustnost)
      (2020/C 19/59)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: ZI (zastopnik: J.-N. Louis, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: T. Bohr in L. Vernier, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa z dne 4. decembra 2017, Urada Komisije za „vodenje in plačevanje posameznih pravic“ (PMO), s katerim je bila zavrnjena vključitev moža tožeče stranke v skupni sistem zdravstvenega zavarovanja Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     ZI se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 455, 17.12.2018.


title: Zadeva C-746/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona (Španija) 14. oktobra 2019 – UD/Subdelegación del Gobierno en Barcelona

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/12

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona (Španija) 14. oktobra 2019 – UD/Subdelegación del Gobierno en Barcelona
      (Zadeva C-746/19)
      (2020/C 19/16)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: UD

         Tožena stranka: Subdelegación del Gobierno en Barcelona

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je španska država pravilno prenesla Direktivo 2008/115 (1) v nacionalno zakonodajo (sistemski zakon 4/2000, kakor je bil spremenjen s sistemskim zakonom 2/2009), ko je kot glavni odgovor na položaj nezakonitega prebivanja obdržala globo, odstranitev pa samo v hujših primerih?

                  2.

                  Ali lahko španska država na podlagi načela skladne razlage zahteva neposredno uporabo Direktive 2008/115, čeprav je v nasprotju z določbami njene nacionalne zakonodaje in se položaj tujca s tem poslabša?

                  3.

                  Ali je člena 55(1) in 57(1) sistemskega zakona 4/2000 mogoče razlagati skladno z Direktivo 2008/115, čeprav bi torej v španskem nacionalnem pravnem redu še naprej veljala določba, v skladu s katero je glavna sankcija za nezakonito prebivanje globa, ali pa bi, nasprotno, prišlo do razlage contra legem tega nacionalnega prava?

                  4.

                  Ali mora nacionalno sodišče še naprej uporabljati globo kot glavno sankcijo, odstranitev pa v hujših primerih, ali pa mora nujno v vseh primerih uporabiti odstranitev, razen v primerih, ki so izrecno izključeni z Direktivo 2008/115?

         (1)  Direktiva 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL 2008, L 348, str. 98).


title: Zadeva C-247/19: Sklep predsednika Sodišča z dne 19. julija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Ceuta – Španija) – HC, ID/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/40

      Sklep predsednika Sodišča z dne 19. julija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Ceuta – Španija) – HC, ID/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA
      (Zadeva C-247/19) (1)

      (2020/C 19/45)
      Jezik postopka: španščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 246 22.7.2019.


title: Zadeva C-756/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalska) 15. oktobra 2019 – Ramada Storax, S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/13

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalska) 15. oktobra 2019 – Ramada Storax, S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Zadeva C-756/19)
      (2020/C 19/17)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Ramada Storax, S.A.

         Tožena stranka: Autoridade Tributária e Aduaneira (davčna in carinska uprava)

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člena 90 in 273 Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 (Direktiva o DDV), načeli nevtralnosti DDV in sorazmernosti ter temeljne ekonomske svoboščine razlagati tako, da portugalskemu zakonodajalcu omogočajo, da v členu 78(7)(b) zakonika o davku na dodano vrednost (zakonik o DDV), ki je bil potrjen z uredbo-zakonom št. 394-B/84 z dne 26. decembra 1984, možnost popravka zneska davka na dodano vrednost (DDV) v zvezi s terjatvami, ki se v okviru postopka zaradi insolventnosti štejejo za neizterljive, omeji na primere, ki so določeni v tem zakoniku (to je, kadar se vodi poenostavljeni postopek zaradi insolventnosti, po pravnomočnosti sodbe o ugotovitvi obstoja terjatev in določitvi njihovega vrstnega reda iz Código da Insolvência e da Recuperação de Empresas (CIRE) (zakonik o postopku zaradi insolventnosti in reševanju podjetij), ki je bil potrjen z uredbo-zakonom št. 53/2004 z dne 18. marca 2004, oziroma, če je do tega prišlo, po potrditvi načrta, ki je predmet dogovora iz člena 156 navedenega zakonika), zaradi česar se za ta namen ne priznavajo odločbe sodišč drugih držav članic, ki potrjujejo, da terjatve, ki se uveljavljajo v postopku zaradi insolventnosti, niso izterljive?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).


title: Zadeva T-740/18 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 26. septembra 2019 – Taminco/Komisija (Začasna odredba – Fitofarmacevtska sredstva – Uredba (ES) št. 1107/2009 – Aktivna snov tiram – Pogoji za odobritev dajanja v promet – Predlog za odlog izvršitve – Neobstoj nujnosti)

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/50

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 26. septembra 2019 – Taminco/Komisija
      (Zadeva T-740/18 R)
      (Začasna odredba - Fitofarmacevtska sredstva - Uredba (ES) št. 1107/2009 - Aktivna snov tiram - Pogoji za odobritev dajanja v promet - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti)
      (2020/C 19/60)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Taminco BVBA (Gand, Belgija) (zastopnika: C. Mereu in S. Englebert, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: G. Koleva, A. Lewis in I. Naglis, agenti)

         Predmet

      Tožba na podlagi členov 278 in 279 PDEU za odlog izvršitve Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2018/1500 z dne 9. oktobra 2018 o neobnovitvi odobritve aktivne snovi „tiram“ ter prepovedi uporabe in prodaje semen, tretiranih s fitofarmacevtskimi sredstvi, ki vsebujejo tiram, v skladu z Uredbo (ES) Evropskega parlamenta in Sveta o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet ter o spremembi Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 540/2011 (UL 2018, L 254, str. 1).

         Izrek

                  1.

                     Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                     Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-758/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Polymeles Protodikeio Athinon (Grčija) 16. oktobra 2019 – OH/ID

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/14

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Polymeles Protodikeio Athinon (Grčija) 16. oktobra 2019 – OH/ID
      (Zadeva C-758/19)
      (2020/C 19/18)
      Jezik postopka: grščina

         Predložitveno sodišče

      Polymeles Protodikeio Athinon

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: OH

         Tožena stranka: ID

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali pojma „imuniteta pred sodnimi postopki“ in „imuniteta“ iz člena 11 Protokola (1), kot sta izražena in za namen, ki ga želita doseči, sovpadata?

                  2.

                  Ali „imuniteta pred sodnimi postopki“/„imuniteta“ iz člena 11 obsega in pokriva, poleg kazenskih postopkov, tudi postopke civilnega prava, ki jih zoper člane Komisije sprožijo oškodovane tretje osebe?

                  3.

                  Ali je mogoče komisarju odvzeti „imuniteto pred sodnimi postopki“/„imuniteto“ tudi v okviru tožbe civilnega prava zoper njega, kakršna je tožba v obravnavani zadevi? Če je odgovor pritrdilen, kdo mora začeti postopek odvzema?

                  4)

                  Ali so sodišča Evropske unije pristojna, da se izrečejo o tožbi za nepogodbeno odgovornost zoper komisarja, kakršna je tožba v obravnavani zadevi?

         (1)  Člen 11 Protokola o privilegijih in imunitetah Evropske unije z dne 8. aprila 1965, ki je zdaj priložen Pogodbi v Protokolu št. 7


title: Zadeva T-147/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. novembra 2019 – Flovax/EUIPO – Dagniaux in Gervais Danone (GLACIER DAGNIAUX DEPUIS 1923) (Znamka Evropske unije – Zahteva za ugotovitev ničnosti – Figurativna znamka Evropske unije GLACIER DAGNIAUX DEPUIS 1923 – Preklic izpodbijane odločbe – Prenehanje predmeta spora – Ustavitev postopka)

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/50

      Sklep Splošnega sodišča z dne 14. novembra 2019 – Flovax/EUIPO – Dagniaux in Gervais Danone (GLACIER DAGNIAUX DEPUIS 1923)
      (Zadeva T-147/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Zahteva za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka Evropske unije GLACIER DAGNIAUX DEPUIS 1923 - Preklic izpodbijane odločbe - Prenehanje predmeta spora - Ustavitev postopka)
      (2020/C 19/61)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Flovax Sàrl (Doncols, Luksemburg) (zastopnik: C.-S. Marchiani, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: S. Pétrequin in J. Crespo Carrillo, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO: Dagniaux (Roubaix, Francija)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Compagnie Gervais Danone (Pariz, Francija) (zastopnica: S. Havard Duclos, odvetnica)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. maja 2018 (združeni zadevi R 2210/2016-1 in R 2211/2016-1) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med na eni strani družbo Compagnie Gervais Danone in na drugi strani družbama Flovax in Dagniaux.

         Izrek

                  1.

                     Postopek s tožbo se ustavi.

                  2.

                     Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 148, 29.4.2019.


title: Zadeva C-327/19: Sklep predsednika Sodišča z dne 29. avgusta 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus – Finska) – postopek, ki ga je začela Nobina Finland Oy

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/40

      Sklep predsednika Sodišča z dne 29. avgusta 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus – Finska) – postopek, ki ga je začela Nobina Finland Oy
      (Zadeva C-327/19) (1)

      (2020/C 19/46)
      Jezik postopka: finščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 220, 1.7.2019.


title: Zadeva C-760/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Združeno kraljestvo) 16. oktobra 2019 – JCM Europe (UK) Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/15

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Združeno kraljestvo) 16. oktobra 2019 – JCM Europe (UK) Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Zadeva C-760/19)
      (2020/C 19/19)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: JCM Europe (UK) Ltd

         Tožena stranka: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je Uredba 2016/1760 (1) neveljavna, ker so z njo validator bankovcev in blagajniški predali, opisani v Uredbi 2016/1760, uvrščeni pod oznako KN 84729070 in ne pod oznako KN 90314990?

                  2.

                  Natančneje, ali je Uredba 2016/1760 neveljavna, ker:

                              a)

                              neupravičeno omejuje področje uporabe tarifne številke 9031;

                              b)

                              neupravičeno razširja področje uporabe tarifne številke 8472;

                              c)

                              upošteva nedopustne dejavnike;

                              d)

                              pri uvrstitvi proizvoda, kot je opisan v tej uredbi, ne upošteva pravilno pojasnjevalnih opomb, tarifnih številk KN in/ali splošnih pravil za razlago?

         (1)  UL 2016, L 269, str. 6.


title: Zadeva T-181/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 18. novembra 2019 – Dickmanns/EUIPO (Javni uslužbenci – Začasni uslužbenci – Pogodba za določen čas s klavzulo o odpovedi – Klavzula, na podlagi katere se pogodba odpove, če se ime uslužbenca ne vpiše na rezervni seznam natečaja – Izključno potrditveni akt – Rok za vložitev pritožbe – Nedopustnost)

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/51

      Sklep Splošnega sodišča z dne 18. novembra 2019 – Dickmanns/EUIPO
      (Zadeva T-181/19) (1)

      (Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Pogodba za določen čas s klavzulo o odpovedi - Klavzula, na podlagi katere se pogodba odpove, če se ime uslužbenca ne vpiše na rezervni seznam natečaja - Izključno potrditveni akt - Rok za vložitev pritožbe - Nedopustnost)
      (2020/C 19/62)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Sigrid Dickmanns (Gran Alacant, Španija) (zastopnik: H. Tettenborn, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: A. Lukosiütè, agent, skupaj z B. Wägenbaurom, odvetnik)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za, prvič, razveljavitev odločbe EUIPO z dne 4. junija 2018, s katero so bile zavrnjene zahteve tožeče stranke za črtanje klavzule o odpovedi v členu 5 njene pogodbe, za prekvalifikacijo njene pogodbe v pogodbo za nedoločen čas, po potrebi preklic odločbe z dne 14. decembra 2017 in za odobritev drugega podaljšanja njene pogodbe po 30. septembru 2018 oziroma vsaj njeno vključitev v postopek za drugo podaljšanje pogodb z začasnim osebjem v skladu s Smernicami za podaljšanje pogodb za določen čas začasnih uslužbencev z dne 28. januarja 2016, in drugič za povrnitev škode, ki naj bi jo utrpela tožeča stranka.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrže kot nedopustna.

                  2.

                     Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Sigrid Dickmanns.

         (1)  UL C 206, 17.6.2019.


title: Zadeva C-766/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Judicial da Comarca dos Açores (Portugalska) 18. oktobra 2019 – QE, RD/SATA International – Serviços de Transportes Aéreos, S. A.

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/15

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Judicial da Comarca dos Açores (Portugalska) 18. oktobra 2019 – QE, RD/SATA International – Serviços de Transportes Aéreos, S. A.
      (Zadeva C-766/19)
      (2020/C 19/20)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Judicial da Comarca dos Açores

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: QE, RD

         Tožena stranka: SATA International – Serviços de Transportes Aéreos, S. A.

         Intervenientka: ANA – Aeroportos de Portugal, S.A.

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba dogodek – kakršen je ta, ki se je zgodil 10. maja 2017 na letališču v Lizboni, kjer je prišlo do splošne in bistvene motnje v oskrbi z gorivom, kar je onemogočilo oskrbo zrakoplovov z gorivom zaradi okvare v črpalnem sistemu, ki je preprečila pretakanje goriva v oskrbovalni sistem, za katerega so odgovorni subjekti, ki upravljajo letališko infrastrukturo, pri čemer je ta okvara vplivala na kontinuiteto delovanja in operativnost navedenega letališča ter povzročila zamude in odpoved 473 letov, od katerih je bilo 12 preusmerjenih, 98 odpovedanih, 363 pa jih je imelo zamudo, zaradi česar je bilo prizadetih 41 000 potnikov – šteti za „izredne razmere“ v smislu člena 5(3) Uredbe št. 261/2004 (1), ki letalskega prevoznika oproščajo obveznosti plačila odškodnine?

                  2.

                  Ali je letalska družba, ki se je ob nemožnosti oskrbe z gorivom na letališču v Lizboni zaradi zgoraj navedenih dogodkov odločila, da se z gorivom oskrbi na drugem bližnjem letališču (Porto), in ki je, ker je zaradi zamude, do katere je prišlo zaradi poznega vzleta z letališča v Lizboni, pa tudi zaradi oskrbe z gorivom na drugem letališču, potekel delovni čas njene posadke, ki bi družbi v skladu z zakonom omogočila zagotovitev leta, ki je imel zamudo, z drugo letalsko družbo sklenila pogodbo o zakupu s posadko (ACMI), da bi zagotovila navedeni let, sprejela vse razpoložljive ukrepe, da bi zmanjšala zamudo leta?

         (1)  Uredba št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1).


title: Zadeva T-518/19 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 26. septembra 2019 – Sipcam Oxon/Komisija (Začasna odredba – Fitofarmacevtska sredstva – Uredba (ES) št. 1107/2009 – Aktivna snov klorotalonil – Pogoji za odobritev dajanja v promet – Predlog za odlog izvršitve – Neobstoj nujnosti)

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/52

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 26. septembra 2019 – Sipcam Oxon/Komisija
      (Zadeva T-518/19 R)
      (Začasna odredba - Fitofarmacevtska sredstva - Uredba (ES) št. 1107/2009 - Aktivna snov klorotalonil - Pogoji za odobritev dajanja v promet - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti)
      (2020/C 19/63)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Sipcam Oxon SpA (Milano, Italija) (zastopnika: C. Mereu in P. Sellar, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: I. Naglis in A. Dawes, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za odlog izvršitve Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2019/677 z dne 29. aprila 2019 o neobnovitvi odobritve aktivne snovi klorotalonil v skladu z Uredbo (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet ter o spremembi Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 540/2011 (UL 2019, L 114, str. 15).

         Izrek

                  1.

                     Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                     Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-345/19: Sklep predsednika Sodišča z dne 26. avgusta 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Düsseldorf – Nemčija) – EUflight.de GmbH/Eurowings GmbH

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/40

      Sklep predsednika Sodišča z dne 26. avgusta 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Düsseldorf – Nemčija) – EUflight.de GmbH/Eurowings GmbH
      (Zadeva C-345/19) (1)

      (2020/C 19/47)
      Jezik postopka: nemščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 255, 29.7.2019.


title: Zadeva C-768/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 18. oktobra 2019 – Zvezna republika Nemčija/SE

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/16

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 18. oktobra 2019 – Zvezna republika Nemčija/SE
      (Zadeva C-768/19)
      (2020/C 19/21)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožena stranka in revidentka: Zvezna republika Nemčija

         Tožeča stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: SE

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba v primeru prosilca za azil, ki je pred nastopom polnoletnosti njegovega otroka, s katerim je v izvorni državi obstajala družina in kateremu je bil na podlagi prošnje za zaščito, vložene pred nastopom polnoletnosti, po nastopu polnoletnosti priznan status subsidiarne zaščite (v nadaljevanju: oseba, upravičena do subsidiarne zaščite), vstopil v državo članico gostiteljico osebe, upravičene do subsidiarne zaščite, in je tam prav tako vložil prošnjo za mednarodno zaščito (v nadaljevanju: prosilec za azil), kadar gre za nacionalno določbo, ki se za priznanje subsidiarne zaščite, izvedene iz statusa osebe, upravičene do subsidiarne zaščite, sklicuje na člen 2(j) Direktive 2011/95/EU (1), pri vprašanju, ali je oseba, upravičena do subsidiarne zaščite, „mladoletna“ v smislu tretje alineje člena 2(j) Direktive 2011/95/EU, izhajati iz trenutka izdaje odločbe o prošnji prosilca za azil ali pa iz zgodnejšega trenutka, na primer trenutka, ko je:

                              a)

                              bil osebi, upravičeni do subsidiarne zaščite, priznan status subsidiarne zaščite;

                              b)

                              prosilec za azil vložil prošnjo za azil;

                              c)

                              prosilec za azil vstopil v državo članico gostiteljico, ali

                              d)

                              oseba, upravičena do subsidiarne zaščite, vložila prošnjo za azil?

                  2.

                  V primeru:

                              a)

                              da je odločilen trenutek vložitve prošnje:

                                          Ali je treba v tem pogledu izhajati iz pisnega, ustnega ali na kakšen drug način izraženega zaprosila za zaščito, s katerim je bil seznanjen nacionalni organ, pristojen za prošnjo za azil (neformalna prošnja za azil), ali iz formalno vložene prošnje za mednarodno zaščito?

                              b)

                              da je odločilen trenutek vstopa prosilca za azil v državo ali trenutek vložitve njegove prošnje za azil: ali je pomembno tudi, da v tem trenutku še ni bilo odločeno o prošnji za zaščito osebe, upravičene do subsidiarne zaščite, ki ji je bil ta status priznan šele kasneje?

                  3.

                              (a)

                              Kakšne zahteve morajo biti izpolnjene v položaju, opisanem pod točko 1, da gre pri prosilcu za azil za „družinskega člana“ (člen 2(j) Direktive 2011/95/EU), ki je „v zvezi s prošnjo za mednarodno zaščito […] [prisoten] v isti državi članici“ kot oseba, kateri je bila priznana mednarodna zaščita, in s katerim je „družina že obstajala v izvorni državi“? Ali to zlasti predpostavlja, da je bilo družinsko življenje med osebo, upravičeno do subsidiarne zaščite, in prosilcem za azil v smislu člena 7 Listine o temeljnih pravicah v državi članici gostiteljici ponovno vzpostavljeno, ali pa v tem pogledu zadošča zgolj sočasna prisotnost osebe, upravičene do subsidiarne zaščite, in prosilca za azil v državi članici gostiteljici? Ali je eden od staršev tudi tedaj družinski član, če vstop glede na okoliščine posameznega primera ni bil povezan s tem, da bi se dejansko prevzela odgovornost v smislu tretje alineje člena 2(j) Direktive 2011/95/EU za osebo, ki ji je bila priznana mednarodna zaščita in ki je še mladoletna in neporočena?

                              (b)

                              Če je treba na vprašanje 3(a) odgovoriti tako, da mora biti družinsko življenje med osebo, upravičeno do subsidiarne zaščite, in prosilcem za azil v smislu člena 7 Listine o temeljnih pravicah v državi članici gostiteljici ponovno vzpostavljeno, ali je tedaj pomembno, kdaj pri prišlo do te ponovne vzpostavitve? Ali je tem pogledu zlasti treba upoštevati, ali je bilo družinsko življenje ponovno vzpostavljeno v določenem roku po vstopu prosilca za azil v državo, v trenutku, ko je prosilec za azil vložil prošnjo, ali v trenutku, ko je bila oseba, upravičena do subsidiarne zaščite, še mladoletna?

                  4.

                  Ali lastnost prosilca za azil kot družinskega člana v smislu tretje alineje člena 2(j) Direktive 2011/95/EU preneha z nastopom polnoletnosti osebe, upravičene do subsidiarne zaščite, in s tem povezanim prenehanjem odgovornosti za osebo, ki je mladoletna in neporočena? Če je odgovor na to nikalen: ali ta lastnost družinskega člana (in s tem povezane pravice) po tem trenutku obstaja časovno neomejeno naprej ali pa preneha po določenem roku (in če da: kakšnem?) ali ko nastopijo določeni dogodki (in če da: kateri?)?

         (1)  Direktiva 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite (UL L 337, str. 9).


title: Zadeva C-370/19: Sklep predsednika Sodišča z dne 22. julija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Hamburg – Nemčija) – GE/Société Air France

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/41

      Sklep predsednika Sodišča z dne 22. julija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Hamburg – Nemčija) – GE/Société Air France
      (Zadeva C-370/19) (1)

      (2020/C 19/48)
      Jezik postopka: nemščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 280, 19.8.2019.


title: Zadeva T-549/19 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 26. septembra 2019 – Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate/Komisija (Začasna odredba – Zdravilo sirota – Predlog za odlog izvršitve – Neobstoj nujnosti)

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/53

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 26. septembra 2019 – Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate/Komisija
      (Zadeva T-549/19 R)
      (Začasna odredba - Zdravilo sirota - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti)
      (2020/C 19/64)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate mbH (Wedel, Nemčija) (zastopnik: P. von Czettritz, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. F. Brakeland, L. Haasbeek in C. Hermes, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za odlog izvršitve člena 5 Izvedbenega sklepa Komisije C (2019) 4858 final z dne 20. junija 2019 o izdaji dovoljenja za promet z zdravilom za uporabo v humani medicini „Trecondi-treosulfan“ na podlagi Uredbe št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta.

         Izrek

                  1.

                     Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                     Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-287/16 RENV: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. novembra 2019 – Belgija/Komisija (EKJS in EKSRP – Odhodki, izključeni iz financiranja – Odhodki Belgije – Neupravičeno izplačana izvozna nadomestila – Neizterjava zaradi malomarnosti, ki jo je mogoče pripisati organu države članice – Neizčrpanje vseh možnih pravnih sredstev – Sorazmernost)

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/42

      Sodba Splošnega sodišča z dne 26. novembra 2019 – Belgija/Komisija
      (Zadeva T-287/16 RENV) (1)

      (EKJS in EKSRP - Odhodki, izključeni iz financiranja - Odhodki Belgije - Neupravičeno izplačana izvozna nadomestila - Neizterjava zaradi malomarnosti, ki jo je mogoče pripisati organu države članice - Neizčrpanje vseh možnih pravnih sredstev - Sorazmernost)
      (2020/C 19/49)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Kraljevina Belgija (zastopniki: J.-C. Halleux, M. Jacobs in C. Pochet, agenti, skupaj z É. Grégoire in J. Mariani, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Bouquet in B. Hofstötter, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2016/417 z dne 17. marca 2016 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL 2016, L 75, str. 16) v delu, v katerem je z njim iz navedenega financiranja glede Kraljevine Belgije izključen znesek 9 601 619,00 EUR.

         Izrek

                  1.

                     Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2016/417 z dne 17. marca 2016 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije, se v delu, v katerem je z njim iz navedenega financiranja glede Kraljevine Belgije izključen znesek 9 601 619,00 EUR, razglasi za ničen.

                  2.

                     Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov postopka pred Splošnim sodiščem in pred Sodiščem.

         (1)  UL C 270, 25.7.2016.


title: Zadeva C-771/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Symvoulio tis Epikrateias (državni svet, Grčija) 21. oktobra 2019 – NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E. – LDK Symvouloi Michanikoi A.E., NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E., LDK Symvouloi Michanikoi A.E./Archi Exetasis Prodikastikon Prosfygon (AEPP), ATTIKO METRO A.E.

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Symvoulio tis Epikrateias (državni svet, Grčija) 21. oktobra 2019 – NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E. – LDK Symvouloi Michanikoi A.E., NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E., LDK Symvouloi Michanikoi A.E./Archi Exetasis Prodikastikon Prosfygon (AEPP), ATTIKO METRO A.E.
      (Zadeva C-771/19)
      (2020/C 19/22)
      Jezik postopka: grščina

         Predložitveno sodišče

      Symvoulio tis Epikrateias

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E. – LDK Symvouloi Michanikoi A.E., NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E., LDK Symvouloi Michanikoi A.E.

         Toženi stranki: Archi Exetasis Prodikastikon Prosfygon (AEPP), ATTIKO METRO A.E.

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                              a)

                              Ali je treba člen 1(3), člen 2(1)(a) in (b) ter člen 2a(2) Direktive Sveta 92/13/EGS (1) z dne 25. februarja 1992 o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o uporabi pravil Skupnosti za oddajo javnih naročil podjetjem na vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem področju (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 315), ob upoštevanju ugotovitev iz sodb Fastweb (C-100/12), PFE (C-689/13), Archus in Gama (C-131/16) ter Lombardi (C-333/18), razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni sodni praksi, v skladu s katero ponudnik, ki ni izključen z odločbo javnega naročnika v sklepni fazi oddaje naročila, temveč v eni od predhodnih faz v postopku oddaje javnega naročila (kakršna je faza preverjanja tehničnih ponudb), in se dopusti sodelovanje drugega zainteresiranega subjekta (konkurenta), če pristojno sodišče zavrne njegov predlog za odlog izvršitve sklepa AEPP v delu, ki se nanaša na njegovo izključitev iz postopka oddaje javnega naročila, ohrani pravni interes, da z istim predlogom za odlog izvršitve predlaga izključitev drugega ponudnika, če trdi le, da je bilo sodelovanje tega ponudnika dopuščeno v nasprotju z načelom enakega obravnavanja ponudb?

                              b)

                              Če je odgovor na vprašanje pod točko a) pritrdilen, ali je treba zgoraj navedene določbe razlagati tako, da ima izključeni ponudnik, glede na zgoraj navedeno, pravico, da s predlogom za odlog izvršitve očita kakršno koli pomanjkljivost sodelovanja konkurenta v postopku oddaje javnega naročila, in sicer tudi druge očitne nepravilnosti v ponudbi konkurenta, ki so drugačne od nepravilnosti, zaradi katerih je bila izključena njegova ponudba, da se zlasti prekine nadaljevanje postopka oddaje javnega naročila in oddaja javnega naročila konkurentu z aktom, ki se sprejme v poznejši fazi postopka, tako da bi bil ta konkurent,, če bi se glavnemu pravnemu sredstvu (predlog za razglasitev ničnosti) ugodilo, izključen, postopek za oddajo javnega naročila razveljavljen in bi se začel nov postopek oddaje javnega naročila, v katerem bi sodelovala izključena tožeča stranka?

                  2.

                  Ali je za odgovor na predhodno vprašanje pomembno dejstvo, da je dostop do začasnega (in tudi dokončnega) sodnega varstva pogojen z zahtevkom za revizijo, ki ga je predhodno zavrnil neodvisni nacionalni organ za preverjanje zahtevkov za revizijo, tudi ob upoštevanju ugotovitev iz sodbe Bietergemeinschaft Technische Gebäudebetreuung und Caverion Österreich (C-355/15)?

                  3.

                  Ali je za odgovor na prvo vprašanje pomembno dejstvo, da v primeru ugoditve očitkom izključenega ponudnika zoper sodelovanje konkurenta v postopku oddaje javnega naročila (a) ne bi bilo mogoče organizirati novega javnega razpisa, ali (b) razlog, zaradi katerega je bila tožeča stranka izključena, ne bi omogočal njenega sodelovanja v morebitnem novem postopku oddaje javnega naročila?

         (1)  Direktiva Sveta 92/13/EGS z dne 25. februarja 1992 (UL 1992, L 76, str. 14).


title: Zadeva C-782/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de grande instance de Paris (Francija) 22. oktobra 2019 – FA/BNP Paribas Personal Finance SA, Procureur de la République

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/29

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de grande instance de Paris (Francija) 22. oktobra 2019 – FA/BNP Paribas Personal Finance SA, Procureur de la République
      (Zadeva C-782/19)
      (2020/C 19/30)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal de grande instance de Paris

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: FA

         Toženi stranki: BNP Paribas Personal Finance SA, Procureur de la République

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali Direktiva 93/13 (1), če se razlaga z vidika načela učinkovitosti, v zadevi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, nasprotuje uporabi pravil o zastaranju v naslednjih primerih: (a) za ugotovitev nepoštenosti pogoja, (b) za morebitna vračila, (c) če je potrošnik tožeča stranka in (d) če je potrošnik tožena stranka, vključno v postopku z nasprotnim zahtevkom?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje v celoti ali delno nikalen, ali Direktiva 93/13, če se razlaga z vidika načela učinkovitosti, v zadevi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, nasprotuje uporabi nacionalne sodne prakse, ki kot začetek teka zastaralnega roka določa datum sprejetja kreditne ponudbe, in ne datum nastanka resnih finančnih težav?

                  3.

                  Ali so pogoji, kot so ti iz postopka v glavni stvari, ki med drugim določajo, da je švicarski frank obračunska valuta in evro plačilna valuta, zaradi česar valutno tveganje nosi kreditojemalec, del glavnega predmeta pogodbe v smislu člena 4(2) Direktive 93/13 ob neizpodbijanju zneska stroškov menjave in ob obstoju pogojev, ki na določene datume predvidevajo možnost, da kreditojemalec uveljavlja možnost pretvorbe v evre po vnaprej določeni formuli?

                  4.

                  Ali Direktiva 93/13, če se razlaga z vidika načela učinkovitosti iz prava Skupnosti, nasprotuje nacionalni sodni praksi, v skladu s katero so pogoj ali skupina pogojev, kot so sporni pogoji iz postopka v glavni stvari, „jasni in razumljivi“ v smislu te direktive, če:

                              —

                              so v predhodni kreditni ponudbi podrobno predstavljeni devizni posli, izvršeni med trajanjem kredita, in je natančno navedeno, da se bo uporabil menjalni tečaj evro/švicarski frank, ki bo veljal dva delovna dneva pred datumom dogodka, ki določa posel, in ki bo objavljen na spletni strani Evropske centralne banke;

                              —

                              je v ponudbi navedeno, da kreditojemalec sprejme devizne posle iz švicarskih frankov v evre in iz evrov v švicarske franke, ki so potrebni za delovanje in vračilo kredita, ter da bo dajalec kredita preostali znesek mesečnih plačil v evrih pretvoril v švicarske franke po plačilu dodatnih stroškov kredita;

                              —

                              je v ponudbi navedeno, da če je znesek po deviznem poslu nižji od zapadlega obroka v švicarskih frankih, bo amortizacija glavnice manj hitra, morebitni delež neamortizirane glavnice na podlagi zapadlega obroka pa bo vpisan v negativni saldo računa v švicarskih frankih, poleg tega je pojasnjeno, da se bo amortizacija glavnice kredita spreminjala glede na zvišanje ali znižanje menjalnega tečaja, uporabljenega za mesečna plačila, ter da se lahko zaradi te spremembe podaljša ali skrajša amortizacijska doba kredita in glede na okoliščine spremenijo skupni stroški vračila;

                              —

                              so v členih „interni račun v evrih“ in „interni račun v švicarskih frankih“ podrobno predstavljeni posli, ki se izvedejo ob vsakem plačilu obroka v dobro in v breme vsakega računa, v pogodbi pa je pregledno predstavljeno konkretno delovanje mehanizma pretvorbe tuje valute; in ponudba zlasti ne vsebuje niti izrecne navedbe „valutnega tveganja“, ki ga nosi kreditojemalec, če prihodkov ne prejema v obračunski valuti, niti izrecne navedbe „obrestnega tveganja“?

                  5.

                  Če bi bil odgovor na četrto vprašanje pritrdilen, ali Direktiva 93/13, če se razlaga z vidika načela učinkovitosti iz prava Skupnosti, nasprotuje nacionalni sodni praksi, v skladu s katero so pogoj ali skupina pogojev, kot so sporni pogoji iz postopka v glavni stvari, „jasni in razumljivi“ v smislu te direktive, če je elementom, omenjenim v četrtem vprašanju, dodana le simulacija 5,37-odstotnega znižanja plačilne valute glede na obračunsko valuto v pogodbi s prvotnim trajanjem 25 let, brez druge navedbe izrazov, kot sta „tveganje“ ali „težava“?

                  6.

                  Ali dokazno breme glede „jasnosti in razumljivosti“ pogoja v smislu Direktive 93/13, vključno glede okoliščin sklenitve pogodbe, nosi ponudnik ali potrošnik?

                  7.

                  Če dokazno breme glede jasnosti in razumljivosti pogoja nosi ponudnik, ali Direktiva 93/13 nasprotuje nacionalni sodni praksi, v kateri se ob obstoju dokumentov o prodajnih metodah šteje, da morajo kreditojemalci dokazati, prvič, da so bili naslovniki informacij iz teh dokumentov in, drugič, da jih je nanje naslovila banka, ali pa se, nasprotno, zahteva, da ti elementi pomenijo domnevo, da so bile informacije iz teh dokumentov – tudi ustno – zagotovljene kreditojemalcem, to je izpodbojno domnevo, ki jo mora ovreči ponudnik, saj mora ta odgovarjati za informacije, ki jih predstavijo njegovi izbrani posredniki?

                  8.

                  Ali je lahko obstoj znatnega neravnotežja podan v pogodbi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v kateri obe stranki nosita valutno tveganje, ker ima na eni strani ponudnik na voljo boljša sredstva od potrošnika, da predvidi valutno tveganje, in ker je na drugi strani tveganje, ki ga nosi ponudnik, omejeno, medtem ko tveganje, ki ga nosi potrošnik, ni?

         (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 28).


title: Zadeva T-502/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. novembra 2019 – Missir Mamachi di Lusignano in drugi/Komisija (Javni uslužbenci – Uradniki – Umor uradnika in njegove soproge – Obveznost zagotovitve varnosti osebja, ki službuje za Unijo – Odgovornost institucije za nepremoženjsko škodo upravičencev po pokojnem uradniku – Mati, brat in sestra uradnika – Odškodninska tožba – Dopustnost – Procesno upravičenje na podlagi člena 270 PDEU – Oseba, za katero veljajo Kadrovski predpisi – Razumni rok)

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/43

      Sodba Splošnega sodišča z dne 20. novembra 2019 – Missir Mamachi di Lusignano in drugi/Komisija
      (Zadeva T-502/16) (1)

      (Javni uslužbenci - Uradniki - Umor uradnika in njegove soproge - Obveznost zagotovitve varnosti osebja, ki službuje za Unijo - Odgovornost institucije za nepremoženjsko škodo upravičencev po pokojnem uradniku - Mati, brat in sestra uradnika - Odškodninska tožba - Dopustnost - Procesno upravičenje na podlagi člena 270 PDEU - Oseba, za katero veljajo Kadrovski predpisi - Razumni rok)
      (2020/C 19/50)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Missir Mamachi di Lusignano (Šanghaj, Kitajska) in 6 drugih tožečih strank, katerih imena so v prilogi sodbe (zastopniki: F. Di Gianni, G. Coppo in A. Scalini, avocats)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva B. Eggers, G. Gattinara in D. Martin, nato G. Gattinara in R. Striani, agenti)

         Predmet

      Predloga na podlagi člena 270 PDEU, naj se Komisiji naloži, da mora upravičencem po Alessandru Missirju Mamachiju di Lusignanu, upravičencem po Liviu Missirju Mamachiju di Lusignanu, Anne Jeanne Cécile Magdaleni Marii Sintobin, Stefanu Missirju Mamachiju di Lusignanu in Marii Letizii Missir Mamachi di Lusignano plačati različne zneske za povrnitev nepremoženjske škode, ki je posledica umora Alessandra Missirja Mamachija di Lusignana in njegove soproge, do katerega je prišlo 18. septembra 2006 v Rabatu (Maroko), kjer je bil Alessandro Missir Mamachi di Lusignano zaradi službenih razlogov.

         Izrek

                  1.

                     Postopek s predlogi, naj se Evropski komisiji zaradi povrnitve nepremoženjske škode naloži plačilo zneska 463 050 EUR vsakemu upravičencu po Alessandru Missirju Mamachiju di Lusignanu, znesek 574 000 EUR istim upravičencem in znesek 308 700 EUR upravičencem po Liviu Missirju Mamachiju di Lusignanu, se ustavi.

                  2.

                     Komisiji se solidarno naloži plačilo zneska 50 000 EUR Anne Jeanne Cécile Magdaleni Marii Sintobin iz naslova nepremoženjske škode, ki jo je utrpela.

                  3.

                     Komisiji se solidarno naloži plačilo zneska 10 000 EUR Marii Letizii Missir Mamachi di Lusignano iz naslova nepremoženjske škode, ki jo je utrpela.

                  4.

                     Komisiji se solidarno naloži plačilo zneska 10 000 EUR Stefanu Missirju Mamachiju di Lusignanu iz naslova nepremoženjske škode, ki jo je utrpel.

                  5.

                     Na odškodnine iz točk od 2 do 4 tega izreka tečejo zamudne obresti od izreka te sodbe do celotnega plačila po obrestni meri, ki jo Evropska centralna banka (ECB) določi za svoje operacije glavnega refinanciranja, povečani za dve odstotni točki.

                  6.

                     V preostalem se tožba zavrne.

                  7.

                     Komisiji se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 26, 26.1.2013 (zadeva najprej vpisana pri Sodišču za uslužbence Evropske unije pod številko F-132/12 in prenesena na Splošno sodišče dne 1.9.2016).


title: Zadeva C-783/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Barcelona (Španija) 22. oktobra 2019 – Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne/GB

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/31

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Barcelona (Španija) 22. oktobra 2019 – Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne/GB
      (Zadeva C-783/19)
      (2020/C 19/31)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Audiencia Provincial de Barcelona

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne

         Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: GB

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali področje zaščite označbe porekla omogoča zaščito ne le v razmerju do podobnih proizvodov, ampak tudi do storitev, ki so povezane z neposredno ali posredno distribucijo teh izdelkov?

                  2.

                  Ali je treba zaradi nevarnosti kršitve zaradi prikazovanja (namigovanja), na katero se sklicujejo zadevni členi uredb Skupnosti (1) (2), izvesti predvsem analizo uporabljenega imena, da se ugotovi učinke na povprečnega potrošnika, ali pa je treba v zvezi s to nevarnostjo kršitve zaradi prikazovanja (namigovanja) najprej ugotoviti, da gre za enake, podobne ali kompleksne proizvode, ki med svojimi sestavnimi deli vsebujejo proizvod, ki je zaščiten z označbo porekla?

                  3.

                  Ali je nevarnost kršitve zaradi prikazovanja (namigovanja) mogoče ugotoviti, kadar objektivno obstaja popolno ali zelo visoko sovpadanje imen, ali pa je treba to nevarnost kršitve določiti s stopnjevanjem glede na proizvode in storitve, pri katerih obstaja prikazovanje oziroma se nanje namiguje, da se lahko ugotovi, da je tveganje prikazovanja (namigovanja) majhno oziroma nepomembno?

                  4.

                  Ali gre pri zaščiti, ki jo določajo zadevni predpisi v primeru nevarnosti prikazovanja (namigovanja) ali izkoriščanja, za posebno zaščito, ki ustreza posebnostim teh proizvodov, ali pa mora biti zaščita nujno povezana s pravili o nelojalni konkurenci?

         (1)  Člen 13 Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 z dne 20. marca 2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (UL 2006, L 93, str. 12).

         (2)  Člen 103 Uredbe (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in razveljavitvi Uredb (EGS) št. 922/72, (EGS) št. 234/79, (ES) št. 1037/2001 in (ES) št. 1234/2007 (UL 2013, L 347, str. 671).


title: Zadeva T-568/19 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 26. septembra 2019 – Micreos Food Safety/Komisija (Začasna odredba – Bakteriofag – Listerija – Listex™ P100 – Nedopustnost)

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/53

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 26. septembra 2019 – Micreos Food Safety/Komisija
      (Zadeva T-568/19 R)
      (Začasna odredba - Bakteriofag - Listerija - Listex™ P100 - Nedopustnost)
      (2020/C 19/65)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Micreos Food Safety BV (Wageningen, Nizozemska) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: B. Eggers, W. Farrell in I. Galindo Martín, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za odlog izvršitve domnevnega sklepa Evropske komisije z dne 17. junija 2019, s katerim naj bi ta prepovedala dajanje na trg Listex™ P100 za uporabo kot pomožno tehnološko sredstvo na živilskih proizvodih živalskega izvora za takojšnje uživanje.

         Izrek

                  1.

                     Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                     Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-795/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Riigikohus (Estonija) 29. oktobra 2019 – XX/Tartu vangla

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/32

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Riigikohus (Estonija) 29. oktobra 2019 – XX/Tartu vangla
      (Zadeva C-795/19)
      (2020/C 19/32)
      Jezik postopka: estonščina

         Predložitveno sodišče

      Riigikohus

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: XX

         Tožena stranka: Tartu vangla

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 2(2) v povezavi s členom 4(1) Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (1) razlagati tako, da nasprotuje nacionalnim predpisom, v katerih je določeno, da okvara sluha pod predpisanim standardom pomeni absolutno oviro za delo paznika v zaporu in da uporaba korekcijskih pripomočkov za presojo izpolnjevanja zahtev glede sluha, ni dovoljena?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 79.


title: Zadeva C-774/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 22. oktobra 2019 vložilo Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenija) – A. B. in B. B./Personal Exchange International Limited

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 22. oktobra 2019 vložilo Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenija) – A. B. in B. B./Personal Exchange International Limited
      (Zadeva C-774/19)
      (2020/C 19/23)
      Jezik postopka: slovenščina

         Predložitveno sodišče

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: A. B. in B. B.

         Tožena stranka: Personal Exchange International Limited

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba prvi odstavek 15. člena Uredbe 44/2001 (1) razlagati tako, da se kot pogodba, ki jo sklene potrošnik za namen, za katerega se šteje, da je izven njegove pridobitne ali poklicne dejavnosti, šteje tudi pogodba za igranje spletne igre pokra, ki jo sklene posameznik preko spleta na daljavo s tujo prirediteljico spletnih iger in pod njenimi Splošnimi pogoji poslovanja, pri čemer se posameznik več let preživlja s tako pridobljenim dohodkom oziroma zaslužkom od igranja pokra, čeprav tovrstne dejavnosti nima uradno registrirane in je tudi sicer drugim na trgu ne ponuja kot plačljivo storitev?

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42).


title: Zadeva T-31/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. novembra 2019 – Izuzquiza in Semsrott/Frontex (Dostop do dokumentov – Uredba (ES) št. 1049/2001 – Dokumenti, povezani s pomorsko operacijo agencije Frontex v osrednjem Sredozemlju leta 2017 – Uporabljena plovila – Zavrnitev dostopa – Člen 4(1)(a) Uredbe št. 1049/2001 – Izjema v zvezi z varstvom javnega interesa na področju javne varnosti)

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/44

      Sodba Splošnega sodišča z dne 27. novembra 2019 – Izuzquiza in Semsrott/Frontex
      (Zadeva T-31/18) (1)

      (Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti, povezani s pomorsko operacijo agencije Frontex v osrednjem Sredozemlju leta 2017 - Uporabljena plovila - Zavrnitev dostopa - Člen 4(1)(a) Uredbe št. 1049/2001 - Izjema v zvezi z varstvom javnega interesa na področju javne varnosti)
      (2020/C 19/51)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Luisa Izuzquiza (Madrid, Španija) in Arne Semsrott (Berlin, Nemčija) (zastopniki: S. Hilbrans, R. Callsen, avocats, in J. Pobjoy, barrister)

         Tožena stranka: Evropska agencija za mejno in obalno stražo (zastopniki: H. Caniard in T. Knäbe, agenta, skupaj z B. Wägenbaur in J. Currall, avocats)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe agencije Frontex CGO/LAU/18911c/2017 z dne 10. novembra 2017, s katero je bil zavrnjen dostop do dokumentov, ki vsebujejo informacije o imenu, zastavi in vrsti vsakega plovila, ki ga je agencija Frontex uporabljala v osrednjem Sredozemlju v okviru skupne operacije Triton od 1. junija do 30. avgusta 2017.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Luisi Izuzquiza in Arneju Semsrottu se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 112, 26.3.2018.


title: Zadeva C-776/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de grande instance de Paris (Francija) 22. oktobra 2019 – VB, WA/BNP Paribas Personal Finance SA

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de grande instance de Paris (Francija) 22. oktobra 2019 – VB, WA/BNP Paribas Personal Finance SA
      (Zadeva C-776/19)
      (2020/C 19/24)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal de grande instance de Paris

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: VB, WA

         Tožena stranka: BNP Paribas Personal Finance SA

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali Direktiva 93/13 (1), če se razlaga z vidika načela učinkovitosti, v zadevi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, nasprotuje uporabi pravil o zastaranju v naslednjih primerih: (a) za ugotovitev nepoštenosti pogoja, (b) za morebitna vračila, (c) če je potrošnik tožeča stranka in (d) če je potrošnik tožena stranka, vključno v postopku z nasprotnim zahtevkom?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje v celoti ali delno nikalen, ali Direktiva 93/13, če se razlaga z vidika načela učinkovitosti, v zadevi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, nasprotuje uporabi nacionalne sodne prakse, ki kot začetek teka zastaralnega roka določa datum sprejetja kreditne ponudbe, in ne datum nastanka resnih finančnih težav?

                  3.

                  Ali so pogoji, kot so ti iz postopka v glavni stvari, ki med drugim določajo, da je švicarski frank obračunska valuta in evro plačilna valuta, zaradi česar valutno tveganje nosi kreditojemalec, del glavnega predmeta pogodbe v smislu člena 4(2) Direktive 93/13 ob neizpodbijanju zneska stroškov menjave in ob obstoju pogojev, ki na določene datume predvidevajo možnost, da kreditojemalec uveljavlja možnost pretvorbe v evre po vnaprej določeni formuli?

                  4.

                  Ali Direktiva 93/13, če se razlaga z vidika načela učinkovitosti iz prava Skupnosti, nasprotuje nacionalni sodni praksi, v skladu s katero so pogoj ali skupina pogojev, kot so sporni pogoji iz postopka v glavni stvari, „jasni in razumljivi“ v smislu te direktive, če:

                              —

                              so v predhodni kreditni ponudbi podrobno predstavljeni devizni posli, izvršeni med trajanjem kredita, in je natančno navedeno, da se bo uporabil menjalni tečaj evro/švicarski frank, ki bo veljal dva delovna dneva pred datumom dogodka, ki določa posel, in ki bo objavljen na spletni strani Evropske centralne banke;

                              —

                              je v ponudbi navedeno, da kreditojemalec sprejme devizne posle iz švicarskih frankov v evre in iz evrov v švicarske franke, ki so potrebni za delovanje in vračilo kredita, ter da bo dajalec kredita preostali znesek mesečnih plačil v evrih pretvoril v švicarske franke po plačilu dodatnih stroškov kredita;

                              —

                              je v ponudbi navedeno, da če je znesek po deviznem poslu nižji od zapadlega obroka v švicarskih frankih, bo amortizacija glavnice manj hitra, morebitni delež neamortizirane glavnice na podlagi zapadlega obroka pa bo vpisan v negativni saldo računa v švicarskih frankih, poleg tega je pojasnjeno, da se bo amortizacija glavnice kredita spreminjala glede na zvišanje ali znižanje menjalnega tečaja, uporabljenega za mesečna plačila, ter da se lahko zaradi te spremembe podaljša ali skrajša amortizacijska doba kredita in glede na okoliščine spremenijo skupni stroški vračila;

                              —

                              so v členih „interni račun v evrih“ in „interni račun v švicarskih frankih“ podrobno predstavljeni posli, ki se izvedejo ob vsakem plačilu obroka v dobro in v breme vsakega računa, v pogodbi pa je pregledno predstavljeno konkretno delovanje mehanizma pretvorbe tuje valute; in ponudba zlasti ne vsebuje niti izrecne navedbe „valutnega tveganja“, ki ga nosi kreditojemalec, če prihodkov ne prejema v obračunski valuti, niti izrecne navedbe „obrestnega tveganja“?

                  5.

                  Če bi bil odgovor na četrto vprašanje pritrdilen, ali Direktiva 93/13, če se razlaga z vidika načela učinkovitosti iz prava Skupnosti, nasprotuje nacionalni sodni praksi, v skladu s katero so pogoj ali skupina pogojev, kot so sporni pogoji iz postopka v glavni stvari, „jasni in razumljivi“ v smislu te direktive, če je elementom, omenjenim v četrtem vprašanju, dodana le simulacija 5,37-odstotnega znižanja plačilne valute glede na obračunsko valuto v pogodbi s prvotnim trajanjem 25 let, brez druge navedbe izrazov, kot sta „tveganje“ ali „težava“?

                  6.

                  Ali dokazno breme glede „jasnosti in razumljivosti“ pogoja v smislu Direktive 93/13, vključno glede okoliščin sklenitve pogodbe, nosi ponudnik ali potrošnik?

                  7.

                  Če dokazno breme glede jasnosti in razumljivosti pogoja nosi ponudnik, ali Direktiva 93/13 nasprotuje nacionalni sodni praksi, v kateri se ob obstoju dokumentov o prodajnih metodah šteje, da morajo kreditojemalci dokazati, prvič, da so bili naslovniki informacij iz teh dokumentov in, drugič, da jih je nanje naslovila banka, ali pa se, nasprotno, zahteva, da ti elementi pomenijo domnevo, da so bile informacije iz teh dokumentov – tudi ustno – zagotovljene kreditojemalcem, to je izpodbojno domnevo, ki jo mora ovreči ponudnik, saj mora ta odgovarjati za informacije, ki jih predstavijo njegovi izbrani posredniki?

                  8.

                  Ali je lahko obstoj znatnega neravnotežja podan v pogodbi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v kateri obe stranki nosita valutno tveganje, ker ima na eni strani ponudnik na voljo boljša sredstva od potrošnika, da predvidi valutno tveganje, in ker je na drugi strani tveganje, ki ga nosi ponudnik, omejeno, medtem ko tveganje, ki ga nosi potrošnik, ni?

         (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 28).


title: Zadeva T-527/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. novembra 2019 – K.A. Schmersal Holding/EUIPO – Tecnium (tec.nicum) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije tec.nicum – Prejšnja figurativna nacionalna znamka TECNIUM – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Podobnost storitev – Podobnost znakov – Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 – Resna uporaba prejšnje znamke – Člen 18(1), drugi odstavek, (a), in člena 47(2) in (3) Uredbe 2017/1001 – Oblika, ki se razlikuje po elementih, ne spreminja pa razlikovalnega učinka – Dokazi, predloženi prvič pred Splošnim sodiščem)

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/44

      Sodba Splošnega sodišča z dne 21. novembra 2019 – K.A. Schmersal Holding/EUIPO – Tecnium (tec.nicum)
      (Zadeva T-527/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije tec.nicum - Prejšnja figurativna nacionalna znamka TECNIUM - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost storitev - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Resna uporaba prejšnje znamke - Člen 18(1), drugi odstavek, (a), in člena 47(2) in (3) Uredbe 2017/1001 - Oblika, ki se razlikuje po elementih, ne spreminja pa razlikovalnega učinka - Dokazi, predloženi prvič pred Splošnim sodiščem)
      (2020/C 19/52)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: K.A. Schmersal Holding GmbH & Co. KG (Wuppertal, Nemčija) (zastopnik: A. Haudan, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: J. Ivanauskas in H. O'Neill, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Tecnium, SL (Manrise, Španija) (zastopnik: E. Sugrañes Coca, odvetnica)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 21. Junija 2018 (zadeva R 2427/2017-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Tecnium in K. A. Schmersal Holding.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Družbama K. A. Schmersal Holding GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 381, 22.10.2018.


title: Zadeva T-719/19: Tožba, vložena 23. oktobra 2019 – Northgate in Northgate Europe/Komisija

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/54

      Tožba, vložena 23. oktobra 2019 – Northgate in Northgate Europe/Komisija
      (Zadeva T-719/19)
      (2020/C 19/66)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Northgate plc (Darlington, Združeno kraljestvo) in Northgate Europe Ltd (Darlington) (zastopnika: J. Lesar, Solicitor, in K. Beal, QC)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

                  —

                  sklep, ki ga je Evropska komisija sprejela 2. aprila 2019 o državni pomoči SA.44896, ki jo je Združeno kraljestvo izvedlo v zvezi z nadzorovanimi tujimi družbami z izjemo pri financiranju skupin, razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožeči stranki ali katerokoli od njiju;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov tožečih strank.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata osem tožbenih razlogov.

                  1.

                  V okviru prvega tožbenega razloga trdita, da je Komisija napačno uporabila člen 107(1) PDEU in/ali storila očitno napako pri presoji pri izbiri referenčnega okvira za analizo davčnega sistema. Komisija bi morala obravnavati referenčni okvir kot sistem davka od dohodkov pravnih oseb v Združenem kraljestvu, ne pa le samega sistema nadzorovanih tujih družb.

                  2.

                  V okviru drugega tožbenega razloga zatrjujeta, da je Komisija napačno uporabila pravo pri uporabi člena 107(1) PDEU in/ali storila očitno napako pri presoji s pomanjkljivim pristopom k analizi sistema nadzorovanih tujih družb. Komisija je v točkah od 124 do 126 obrazložitve izpodbijanega sklepa napačno obravnavala določbe poglavja 9 dela 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 kot obliko odstopanja od splošne davčne obveznosti iz poglavja 5.

                  3.

                  V okviru tretjega tožbenega razloga trdita, da je Komisija napačno uporabila pravo pri uporabi člena 107(1) PDEU, ker je v točkah od 127 do 151 obrazložitve izpodbijanega sklepa ugotovila, da je bilo merilo selektivnosti izpolnjeno, podjetja v dejansko in pravno primerljivih položajih pa so bila obravnavana različno.

                  4.

                  V okviru četrtega tožbenega razloga navajata, da je 75-odstotna oprostitev v skladu z oddelkom 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 upravičena z naravo in celotno strukturo davčnega sistema.

                  5.

                  V okviru petega tožbenega razloga trdita, da obdavčitev nadzorovanih tujih družb, ki izpolnjujejo pogoje za odstopanje iz navedenega poglavja 9 kot razred, krši pravico tožečih strank do ustanavljanja v nasprotju s členom 49 PDEU.

                  6.

                  V okviru šestega tožbenega razloga trdita, da je bila storjena očitna napaka pri presoji v zvezi s 75-odstotno oprostitvijo in problemom fiksnega razmerja.

                  7.

                  V okviru sedmega tožbenega razloga trdita, da sklep Komisije ni v skladu s splošnima načeloma prava Unije v zvezi s prepovedjo diskriminacije in enakosti.

                  8.

                  V okviru osmega tožbenega razloga navajata, da je Komisija napačno uporabila pravo, ker je uporabila po analogiji ali se zanašala na pogoje Direktive (EU) 2016/1164 (1), ki se ne bi smela uporabiti ratione temporis.

         (1)  Direktiva Sveta (EU) 2016/1164 z dne 12. julija 2016 o določitvi pravil proti praksam izogibanja davkom, ki neposredno vplivajo na delovanje notranjega trga (UL 2016, L 193, str. 1).


title: Zadeva C-799/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Okresný súd Košice I (Slovaška) 30. oktobra 2019 – NI, OJ, PK/Sociálna poist'ovňa

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/32

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Okresný súd Košice I (Slovaška) 30. oktobra 2019 – NI, OJ, PK/Sociálna poist'ovňa
      (Zadeva C-799/19)
      (2020/C 19/33)
      Jezik postopka: slovaščina

         Predložitveno sodišče

      Okresný súd Košice I

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: NI, OJ, PK

         Tožena stranka: Sociálna poist'ovňa

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 3 Direktive 2008/94/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca (1) razlagati tako, da pojem „neporavnane terjatve delavcev, ki izhajajo iz pogodb o zaposlitvi“, vključuje tudi nepremoženjsko škodo, povzročeno zaradi smrti delavca zaradi nezgode pri delu?

                  2.

                  Ali je treba člen 2 Direktive 2008/94/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca razlagati tako, da se za plačilno nesposobnega šteje tudi delodajalec, zoper katerega je bil sicer vložen predlog za izvršbo v zvezi s sodno priznanim zahtevkom za nadomestilo za nepremoženjsko škodo zaradi smrti delavca zaradi nezgode pri delu, vendar je bilo v izvršilnem postopku ugotovljeno, da je dolg neizterljiv, ker delodajalec nima sredstev?

         (1)  UL 2008, L 283, str. 36.


title: Zadeva T-726/19: Tožba, vložena 25. oktobra 2019 – LSEGH (Luxembourg) in London Stock Exchange Group Holdings (Italy)/Komisija

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/55

      Tožba, vložena 25. oktobra 2019 – LSEGH (Luxembourg) in London Stock Exchange Group Holdings (Italy)/Komisija
      (Zadeva T-726/19)
      (2020/C 19/67)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: LSEGH (Luxembourg) Ltd (London, Združeno kraljestvo) in London Stock Exchange Group Holdings (Italy) Ltd (London,) (zastopniki: O. Brouwer, A. Pliego Selie in A. von Bonin, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

                  —

                  Sklep Komisije C(2019) 2526 final z dne 2. aprila 2019 o državni pomoči SA.44896, ki jo je Združeno kraljestvo izvedlo v zvezi z nadzorovanimi tujimi družbami z izjemo pri financiranju skupin razglasi za ničen;

                  —

                  Komisiji naloži, da tožečima strankama v skladu s členom 134 Poslovnika Splošnega sodišča plača stroške, vključno s stroški kateregakoli intervenienta.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata štiri tožbene razloge.

                  1.

                  V okviru prvega tožbenega razloga trdita, da je Komisija napačno uporabila pravo in/ali storila očitne napake pri presoji ter v izpodbijanem sklepu ni ustrezno obrazložila opredelitve referenčnega sistema.

                  2.

                  V okviru drugega tožbenega razloga navajata, da je Komisija napačno uporabila pravo in/ali storila napake pri presoji ter v izpodbijanem sklepu neustrezno obrazložila napačno opredelitev izjeme pri financiranju skupin kot odstopanje od običajnega delovanja referenčnega sistema.

                  3.

                  V okviru tretjega tožbenega razloga trdita, da je Komisija napačno uporabila pravo in/ali storila očitne napake pri presoji pri ugotovitvi v izpodbijanem sklepu, da izjema pri financiranju skupin diskriminira med gospodarskimi subjekti.

                  4.

                  V okviru četrtega tožbenega razloga trdita, da je Komisija napačno uporabila pravo in/ali storila očitne napake pri presoji v izpodbijanem sklepu, ker je ugotovila, da izjema pri financiranju skupin ni upravičena z naravo celotne strukture referenčnega sistema.


title: Zadeva T-592/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. novembra 2019 – Wywiał-Prząda/Komisija (Javni uslužbenci – Pogodbeni uslužbenci – Osebni prejemki – Sklep o zavrnitvi upravičenosti do izselitvenega dodatka – Člen 4(1)(a) Priloge VII h Kadrovskim predpisom – Delo za drugo državo – Diplomatski status – Petletno referenčno obdobje)

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/45

      Sodba Splošnega sodišča z dne 28. novembra 2019 – Wywiał-Prząda/Komisija
      (Zadeva T-592/18) (1)

      (Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenci - Osebni prejemki - Sklep o zavrnitvi upravičenosti do izselitvenega dodatka - Člen 4(1)(a) Priloge VII h Kadrovskim predpisom - Delo za drugo državo - Diplomatski status - Petletno referenčno obdobje)
      (2020/C 19/53)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Katarzyna Wywiał-Prząda (Wezembeek-Oppem, Belgija) (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: T. Bohr in D. Milanowska, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa Komisije z dne 23. novembra 2017, s katerim je bila tožeči stranki zavrnjena upravičenost do izselitvenega dodatka.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Katarzyni Wywiał-Prząda se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 427, 26.11.2018.


title: Zadeva C-812/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Högsta förvaltningsdomstolen (Švedska) 4. novembra 2019 – Danske Bank A/S/Skatteverket

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/33

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Högsta förvaltningsdomstolen (Švedska) 4. novembra 2019 – Danske Bank A/S/Skatteverket
      (Zadeva C-812/19)
      (2020/C 19/34)
      Jezik postopka: švedščina

         Predložitveno sodišče

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Danske Bank A/S

         Druga stranka v postopku: Skatteverket

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je švedska podružnica banke, ustanovljene v drugi državi članici, neodvisni davčni zavezanec, če matična družba opravlja storitve za to podružnico ter ji pripiše stroške, povezane s tem, in je ta matična družba del skupine za DDV v drugi državi članici, medtem ko švedska podružnica ni članica nobene švedske skupine za DDV (1)?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006 L 347, str. 1).


title: Zadeva C-92/16: Sklep Sodišča (prvi senat) z dne 3. julija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de Primera Instancia de Fuenlabrada – Španija) – Bankia SA/Henry-Rodolfo Rengifo Jiménez, Sheyla-Jeanneth Felix Caiza (Predhodno odločanje – Varstvo potrošnikov – Direktiva 93/13/EGS – Člena 6 in 7 – Nedovoljeni pogoji v potrošniških pogodbah – Pogoj o predčasni zapadlosti pogodbe o hipotekarnem kreditu – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Vprašanje, ki je enako tistemu, o katerem je Sodišče že odločalo oziroma je odgovor nanj mogoče jasno izpeljati iz sodne prakse – Ugotovitev delne nepoštenosti pogoja – Pristojnosti nacionalnega sodišča, kadar gre za pogoj, ki je opredeljen za „nepoštenega“ – Nadomestitev nepoštenega pogoja z določbo nacionalnega prava – Člen 98(1) Poslovnika Sodišča – Očitno nedopustno vprašanje)

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/2

      Sklep Sodišča (prvi senat) z dne 3. julija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de Primera Instancia de Fuenlabrada – Španija) – Bankia SA/Henry-Rodolfo Rengifo Jiménez, Sheyla-Jeanneth Felix Caiza
      (Zadeva C-92/16) (1)

      (Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Direktiva 93/13/EGS - Člena 6 in 7 - Nedovoljeni pogoji v potrošniških pogodbah - Pogoj o predčasni zapadlosti pogodbe o hipotekarnem kreditu - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Vprašanje, ki je enako tistemu, o katerem je Sodišče že odločalo oziroma je odgovor nanj mogoče jasno izpeljati iz sodne prakse - Ugotovitev delne nepoštenosti pogoja - Pristojnosti nacionalnega sodišča, kadar gre za pogoj, ki je opredeljen za „nepoštenega“ - Nadomestitev nepoštenega pogoja z določbo nacionalnega prava - Člen 98(1) Poslovnika Sodišča - Očitno nedopustno vprašanje)
      (2020/C 19/02)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de Primera Instancia no 1 de Fuenlabrada

         Stranke

         Tožeča stranka: Bankia SA

         Tožen stranki: Henry-Rodolfo Rengifo Jiménez, Sheyla-Jeanneth Felix Caiza

         Izrek

      Člena 6 in 7 Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da nasprotujeta temu, da se pogoj o predčasni zapadlosti obveznosti iz pogodbe o hipotekarnem kreditu, ki je bil ugotovljen za nepoštenega, delno ohrani s tem, da nacionalno sodišče odpravi elemente, zaradi katerih je nepošten. Ta člena pa ne nasprotujeta temu, da nacionalno sodišče popravi ničnost takega nepoštenega pogoja, katerega besedilo sledi zakonski določbi, ki se uporabi, če se pogodbeni stranki tako dogovorita, s tem, da ga nadomesti s spremenjenim besedilom te zakonske določbe, ki je bilo uvedeno po sklenitvi pogodbe, če zadevna pogodba v primeru odprave tega nepoštenega pogoja ne bi mogla obstajati in če zaradi ugotovitve ničnosti celotne pogodbe za potrošnika lahko nastanejo posebej škodljive posledice.

         (1)  UL C 156, 2.5.2016.


title: Zadeva T-642/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. novembra 2019 – August Wolff/EUIPO – Faes Farma (DermoFaes Atopimed) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Evropske unije DermoFaes Atopimed – Prejšnja besedna znamka Evropske unije Dermowas – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/46

      Sodba Splošnega sodišča z dne 28. novembra 2019 – August Wolff/EUIPO – Faes Farma (DermoFaes Atopimed)
      (Zadeva T-642/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije DermoFaes Atopimed - Prejšnja besedna znamka Evropske unije Dermowas - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2020/C 19/54)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel (Bielefeld, Nemčija) (zastopnik: A. Thünken, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: J. Ivanauskas in H. O'Neill, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Faes Farma, SA (Lamiaco-Leioa, Španija) (zastopnika: A. Vela Ballesteros in S. Fernandez Malvar, odvetnika)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 11. julija 2018 (zadeva R 1365/2017-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Dr. August Wolff in Faes Farma.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Družba Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel nosi svoje stroške in stroške, ki sta jih priglasila Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in družba Faes Farma, SA, vključno s stroški, ki so zadnjenavedeni nastali v postopku pred odborom za pritožbe EUIPO.

         (1)  UL C 4, 7.1.2019.


title: Zadeva C-777/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de grande instance de Paris (Francija) 22. okotbra 2019 – XZ, YY/BNP Paribas Personal Finance SA

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/21

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de grande instance de Paris (Francija) 22. okotbra 2019 – XZ, YY/BNP Paribas Personal Finance SA
      (Zadeva C-777/19)
      (2020/C 19/25)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal de grande instance de Paris

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: XZ, YY

         Tožena stranka: BNP Paribas Personal Finance SA

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali Direktiva 93/13 (1), če se razlaga z vidika načela učinkovitosti, v zadevi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, nasprotuje uporabi pravil o zastaranju v naslednjih primerih: (a) za ugotovitev nepoštenosti pogoja, (b) za morebitna vračila, (c) če je potrošnik tožeča stranka in (d) če je potrošnik tožena stranka, vključno v postopku z nasprotnim zahtevkom?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje v celoti ali delno nikalen, ali Direktiva 93/13, če se razlaga z vidika načela učinkovitosti, v zadevi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, nasprotuje uporabi nacionalne sodne prakse, ki kot začetek teka zastaralnega roka določa datum sprejetja kreditne ponudbe, in ne datum nastanka resnih finančnih težav?

                  3.

                  Ali so pogoji, kot so ti iz postopka v glavni stvari, ki med drugim določajo, da je švicarski frank obračunska valuta in evro plačilna valuta, zaradi česar valutno tveganje nosi kreditojemalec, del glavnega predmeta pogodbe v smislu člena 4(2) Direktive 93/13 ob neizpodbijanju zneska stroškov menjave in ob obstoju pogojev, ki na določene datume predvidevajo možnost, da kreditojemalec uveljavlja možnost pretvorbe v evre po vnaprej določeni formuli?

                  4.

                  Ali Direktiva 93/13, če se razlaga z vidika načela učinkovitosti iz prava Skupnosti, nasprotuje nacionalni sodni praksi, v skladu s katero so pogoj ali skupina pogojev, kot so sporni pogoji iz postopka v glavni stvari, „jasni in razumljivi“ v smislu te direktive, če:

                              —

                              so v predhodni kreditni ponudbi podrobno predstavljeni devizni posli, izvršeni med trajanjem kredita, in je natančno navedeno, da se bo uporabil menjalni tečaj evro/švicarski frank, ki bo veljal dva delovna dneva pred datumom dogodka, ki določa posel, in ki bo objavljen na spletni strani Evropske centralne banke;

                              —

                              je v ponudbi navedeno, da kreditojemalec sprejme devizne posle iz švicarskih frankov v evre in iz evrov v švicarske franke, ki so potrebni za delovanje in vračilo kredita, ter da bo dajalec kredita preostali znesek mesečnih plačil v evrih pretvoril v švicarske franke po plačilu dodatnih stroškov kredita;

                              —

                              je v ponudbi navedeno, da če je znesek po deviznem poslu nižji od zapadlega obroka v švicarskih frankih, bo amortizacija glavnice manj hitra, morebitni delež neamortizirane glavnice na podlagi zapadlega obroka pa bo vpisan v negativni saldo računa v švicarskih frankih, poleg tega je pojasnjeno, da se bo amortizacija glavnice kredita spreminjala glede na zvišanje ali znižanje menjalnega tečaja, uporabljenega za mesečna plačila, ter da se lahko zaradi te spremembe podaljša ali skrajša amortizacijska doba kredita in glede na okoliščine spremenijo skupni stroški vračila;

                              —

                              so v členih „interni račun v evrih“ in „interni račun v švicarskih frankih“ podrobno predstavljeni posli, ki se izvedejo ob vsakem plačilu obroka v dobro in v breme vsakega računa, v pogodbi pa je pregledno predstavljeno konkretno delovanje mehanizma pretvorbe tuje valute; in ponudba zlasti ne vsebuje niti izrecne navedbe „valutnega tveganja“, ki ga nosi kreditojemalec, če prihodkov ne prejema v obračunski valuti, niti izrecne navedbe „obrestnega tveganja“?

                  5.

                  Če bi bil odgovor na četrto vprašanje pritrdilen, ali Direktiva 93/13, če se razlaga z vidika načela učinkovitosti iz prava Skupnosti, nasprotuje nacionalni sodni praksi, v skladu s katero so pogoj ali skupina pogojev, kot so sporni pogoji iz postopka v glavni stvari, „jasni in razumljivi“ v smislu te direktive, če je elementom, omenjenim v četrtem vprašanju, dodana le simulacija 5,37-odstotnega znižanja plačilne valute glede na obračunsko valuto v pogodbi s prvotnim trajanjem 25 let, brez druge navedbe izrazov, kot sta „tveganje“ ali „težava“?

                  6.

                  Ali dokazno breme glede „jasnosti in razumljivosti“ pogoja v smislu Direktive 93/13, vključno glede okoliščin sklenitve pogodbe, nosi ponudnik ali potrošnik?

                  7.

                  Če dokazno breme glede jasnosti in razumljivosti pogoja nosi ponudnik, ali Direktiva 93/13 nasprotuje nacionalni sodni praksi, v kateri se ob obstoju dokumentov o prodajnih metodah šteje, da morajo kreditojemalci dokazati, prvič, da so bili naslovniki informacij iz teh dokumentov in, drugič, da jih je nanje naslovila banka, ali pa se, nasprotno, zahteva, da ti elementi pomenijo domnevo, da so bile informacije iz teh dokumentov – tudi ustno – zagotovljene kreditojemalcem, to je izpodbojno domnevo, ki jo mora ovreči ponudnik, saj mora ta odgovarjati za informacije, ki jih predstavijo njegovi izbrani posredniki?

                  8.

                  Ali je lahko obstoj znatnega neravnotežja podan v pogodbi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v kateri obe stranki nosita valutno tveganje, ker ima na eni strani ponudnik na voljo boljša sredstva od potrošnika, da predvidi valutno tveganje, in ker je na drugi strani tveganje, ki ga nosi ponudnik, omejeno, medtem ko tveganje, ki ga nosi potrošnik, ni?

         (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 28).


title: Zadeva C-821/19: Tožba, vložena 8. novembra 2019 – Evropska komisija/Madžarska

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/34

      Tožba, vložena 8. novembra 2019 – Evropska komisija/Madžarska
      (Zadeva C-821/19)
      (2020/C 19/36)
      Jezik postopka: madžarščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: M. Condou-Durande, J. Tomkin in A. Tokár, agenti)

         Tožena stranka: Madžarska

         Predlogi tožeče stranke

      Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

                  (a)

                  ugotovi, da:

                              —

                              Madžarska ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 33(2) Direktive 2013/32/EU, s tem, da je uvedla nov razlog nedopustnosti, poleg tistih, ki so izrecno določeni v navedeni direktivi v zvezi z nedopustnostjo prošenj za azil;

                              —

                              Madžarska ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi členov 8(2), 12(1)(c) in 22(1) Direktive 2013/32/EU ter na podlagi člena 10(4) Direktive 2013/33/EU s tem, da je sprejela ukrepe, v skladu s katerimi je organiziranje dejavnosti omogočanja začetka azilnega postopka za osebe, ki ne izpolnjujejo meril, ki jih določa nacionalno pravo v okviru azilne zakonodaje, opredeljena kot kaznivo dejanje in s katerimi je določeno sprejetje omejevalnih ukrepov zoper osebe, ki so obtožene ali obsojene za to kaznivo dejanje;

                  (b)

                  Madžarski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Odkar se je leta 2015 nenadoma povečalo število prošenj za azil, je Madžarska večkrat spremenila svoj azilni sistem. Leta 2018 je bila bistveno spremenjena madžarska ureditev pravice do azila. Madžarski parlament je 20. junija 2018 sprejel az egyes törvényeknek a jogellenes bevándorlás elleni intézkedésekkel kapcsolatos módosításáról szóló, 2018. Évi VI. törvény (zakon VI iz leta 2018 o spremembi nekaterih zakonov v zvezi z ukrepi proti nezakonitem priseljevanju) in potrdil sedmo spremembo madžarske ustave. Ta sveženj ukrepov je znan tudi kot zakon „Stop Soros“. S temi spremembami se je še bolj omejil krog oseb s pravico do azila, saj se v skladu z zakonom o pravici do azila, kakor je bil spremenjen, prošnja šteje za nedopustno, če je prosilec na ozemlje Madžarske prišel prek države, v kateri ni bil izpostavljen preganjanju ali neposredni nevarnosti preganjanja. V tem smislu je bil spremenjen tudi Büntető Törvénykönyv (kazenski zakonik). Tako je bilo kot kaznivo dejanje opredeljeno organiziranje dejavnosti z namenom omogočanja začetka azilnih postopkov za osebe, ki v svoji izvorni državi, v državi običajnega prebivališča ali v drugi državi, preko katere so prišle na [Madžarsko], niso preganjane zaradi rase, državljanstva, pripadnosti določeni družbeni skupini, vere ali političnih prepričanj oziroma ki nimajo utemeljenega razloga za strah pred neposrednim preganjanjem.
      Ob upoštevanju, da je ureditev, ki je bila sprejeta leta 2018, v nasprotju s pravom Unije, je Komisija proti Madžarski sprožila postopek za ugotavljanje kršitev. Ker trditve, ki jih je Madžarska predložila v predhodnem postopku, niso odpravile dvomov Komisije, je ta odločila, da zadevo predloži Sodišču.


title: Zadeva C-847/19 P: Pritožba, ki sta jo Achemos Grupė UAB in Achema AB vložili 20. novembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 12. septembra 2019 v zadevi T-417/16, Achemos Grupė in Achema AB/Komisija

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/35

      Pritožba, ki sta jo Achemos Grupė UAB in Achema AB vložili 20. novembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 12. septembra 2019 v zadevi T-417/16, Achemos Grupė in Achema AB/Komisija
      (Zadeva C-847/19 P)
      (2020/C 19/37)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnici: Achemos Grupė UAB, Achema AB (zastopnika: R. Martens, avocat, V. Ostrovskis, advokatas)

         Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Republika Litva, Klaipėdos Nafta AB

         Predlogi

      Tožeči stranki Sodišču predlagata, naj:

                  —

                  razveljavi točki 1 in 2 izreka izpodbijane sodbe;

                  —

                  zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču,

                  —

                  ali, podredno, samo odloči o prvostopenjski tožbi in izpodbijani sklep (1) v celoti razglasi za ničen;

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 263 PDEU v povezavi s členom 256(1) PDEU in obveznosti obrazložitve, ker je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker ni presodilo informacij, na katere se je Komisija oprla pri sprejetju sklepa, čeprav ustrezna preučitev zakonitosti sklepa Komisije s strani Splošnega sodišča zajema preučitev, ali so informacije, na katere se je oprla Komisija, vsebinsko pravilne, zanesljive in dosledne.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 41(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, pravice do dobrega upravljanja in člena 12 Uredbe Sveta (EU) 2015/1589 (2) v povezavi s členom 5 te uredbe, ker je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker je očitalo pritožnicama, da Komisiji med njenim predhodnim postopkom nista zagotovili informacij, čeprav je v skladu z obveznostjo skrbne in nepristranske preiskave in pravice do dobrega upravljanja Komisija tista, ki mora zagotoviti, da ima na voljo čim popolnejše in zanesljive informacije.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 296(2) PDEU, člena 41(1) in (2)(c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter obveznosti obrazložitve, ker Splošno sodišče ni jasno in nedvoumno navedlo, zakaj je bilo mogoče projekt LNG izključiti iz uporabe člena 14 Direktive 2004/18/ES (3) in ga dodeliti neposredno družbi Klaipėdos Nafta, čeprav bi moralo Splošno sodišče v skladu z obveznostjo obrazložitve obrazložitev izraziti tako, da bi pritožnicama omogočilo, da se seznanita z razlogi za sprejeto odločitev.

         (1)  Sklep Komisije C(2013) 7884 final z dne 20. novembra 2013 o razglasitvi državne pomoči SA.36740 (2013/NN), ki jo je Litva dodelila družbi Klaipėdos Nafta, za združljivo z notranjim trgom (UL 2016, C 161, str. 1).

         (2)  Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL 2015, L 248, str. 9).

         (3)  Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 132).


title: Zadeva C-486/16: Sklep Sodišča (prvi senat) z dne 3. julija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de Primera Instancia no 6 de Alicante – Španija) – Bankia SA/Alfredo Sánchez Martínez, Sandra Sánchez Triviño (Predhodno odločanje – Varstvo potrošnikov – Direktiva 93/13/EGS – Člena 6 in 7 – Nepošteni pogoji v pogodbah, sklenjenih s potrošniki – Pogoj o predčasni zapadlosti obveznosti iz pogodbe o hipotekarnem kreditu – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Vprašanje, ki je enako vprašanju, o katerem je Sodišče že odločilo ali na odgovor katerega je mogoče jasno sklepati iz sodne prakse – Pristojnosti nacionalnega sodišča, kadar gre za pogoj, ki je opredeljen za „nepoštenega“ – Nadomestitev nepoštenega pogoja z določbo nacionalnega prava – Načelo učinkovitosti – Načelo postopkovne avtonomnosti)

text:
               20.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/4

      Sklep Sodišča (prvi senat) z dne 3. julija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de Primera Instancia no 6 de Alicante – Španija) – Bankia SA/Alfredo Sánchez Martínez, Sandra Sánchez Triviño
      (Zadeva C-486/16) (1)

      (Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Direktiva 93/13/EGS - Člena 6 in 7 - Nepošteni pogoji v pogodbah, sklenjenih s potrošniki - Pogoj o predčasni zapadlosti obveznosti iz pogodbe o hipotekarnem kreditu - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Vprašanje, ki je enako vprašanju, o katerem je Sodišče že odločilo ali na odgovor katerega je mogoče jasno sklepati iz sodne prakse - Pristojnosti nacionalnega sodišča, kadar gre za pogoj, ki je opredeljen za „nepoštenega“ - Nadomestitev nepoštenega pogoja z določbo nacionalnega prava - Načelo učinkovitosti - Načelo postopkovne avtonomnosti)
      (2020/C 19/04)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de Primera Instancia no 6 de Alicante

         Stranke

         Tožeča stranka:Bankia SA

         Toženi stranki: Alfredo Sánchez Martínez, Sandra Sánchez Triviño

         Izrek

      Člen 7(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah, in načelo učinkovitosti je treba v okoliščinah, kakršne so te iz postopka v glavni stvari, razlagati tako, da ne nasprotujejo temu, da je prvostopenjsko nacionalno sodišče lahko vezano na odločbo pritožbenega sodišča, ki nalaga začetek izvršilnega postopka ob upoštevanju resnosti neizpolnitve obveznosti potrošnika, ki jih ima ta na podlagi pogodbe o hipotekarnem kreditu, tudi če bi ta pogodba vsebovala pogoj, razglašen za nepošten v predhodni sodbi, ki je postala dokončna, vendar po nacionalnem pravu ni pravnomočna.

         (1)  UL C 441, 28.11.2016.