title: Zadeva C-60/19 P: Pritožba, ki jo je Mouvement pour une Europe des nations et des libertés vložilo 24. januarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 27. novembra 2018 v zadevi T-829/16, Mouvement pour une Europe des nations et des libertés/Parlament

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/36

      Pritožba, ki jo je Mouvement pour une Europe des nations et des libertés vložilo 24. januarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 27. novembra 2018 v zadevi T-829/16, Mouvement pour une Europe des nations et des libertés/Parlament
      (Zadeva C-60/19 P)
      (2019/C 93/47)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnik: Mouvement pour une Europe des nations et des libertés (zastopnik: A. Varaut, avocat)

         Druga stranka v postopku: Evropski parlament

         Predlogi

                  —

                  razveljavitev izpodbijane sodbe;

                  —

                  razglasitev ničnosti Sklepa Evropskega parlamenta z dne 12. septembra 2016, s katerim so bili nekateri stroški za subvencije za proračunsko leto 2015 razglašeni za neupravičene;

                  —

                  naložitev Parlamentu plačila vseh stroškov;

                  —

                  določitev zneska, ki se dodeli pritožniku za povračilo stroškov postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Mouvement pour une Europe des nations et des libertés (MENL) je izdala oglas v zvezi z migracijsko krizo in Schengenskim sporazumom, na katerem je njen logo in mnogo manj opazna loga Front National in Vlams Belang.
      Parlament je zavrnil strošek za ta oglas, ker je menil, da je neupravičena prednost za nacionalno politično stranko.
      Splošno sodišče je z izpodbijano sodbo zavrnilo tožbo, ki jo je vložila MENL za razglasitev ničnosti tega sklepa.
      MENL predlaga razveljavitev izpodbijane sodbe zaradi naslednje napačne uporabe prava:

                  —

                  dejansko stanje je bilo izkrivljeno, ker je Splošno sodišče potem ko je ugotovilo, da se predsedstvo Parlamenta ni poznalo razlogov, ki jih je v obrambo navedla MENL, kljub temu menilo, da bi slednja lahko podala obrambo, saj so bili njeni razlogi predloženi asistentu enega od članov predsedstva;

                  —

                  Člen 41 Listine, člen 16 Evropskega kodeksa dobrega ravnanja javnih uslužbencev in člen 8 Sklepa predsedstva Evropskega parlamenta z dne 29. marca 2004 o izvajanju Uredbe (ES) št. 2004/2003 Evropskega parlamenta in Sveta o predpisih, ki urejajo delovanje političnih strank na evropski ravni, in pravilih glede njihovega financiranja (1) so bili kršeni, ker je Splošno sodišče menilo, da je bilo odločanje služb Parlamenta mogoče nadomestiti s sklepom predsedstva Parlamenta;

                  —

                  Splošno sodišče je napačno zavrnilo ugovor nezakonitosti člena 7 Uredbe št. 2004/2003 na podlagi člena 277 PDEU, ker je presodilo, da je vsebina prepovedi posrednega financiranja nedoločen pravni pojem, čeprav priznava, da ga je uporabilo;

                  —

                  Splošno sodišče je s tem ko je menilo, da je prisotnost loga politične stranke, ne glede na njegovo velikost, na oglasu evropske politične stranke po naravi nedovoljeno neposredno financiranje te stranke.

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 4, str. 500.


title: Zadeva T-331/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. januarja 2019 – Szécsi in Somossy/Komisija (Odškodninska tožba – Institucionalno pravo – Nesprejetje ukrepov s strani Komisije, primernih za zagotovitev, da bi madžarska sodišča spoštovala člen 13 Direktive 2005/29/ES in nacionalno določbo za njegov prenos – Nedopustnost)

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/62

      Sklep Splošnega sodišča z dne 16. januarja 2019 – Szécsi in Somossy/Komisija
      (Zadeva T-331/18) (1)

      ((Odškodninska tožba - Institucionalno pravo - Nesprejetje ukrepov s strani Komisije, primernih za zagotovitev, da bi madžarska sodišča spoštovala člen 13 Direktive 2005/29/ES in nacionalno določbo za njegov prenos - Nedopustnost))
      (2019/C 93/81)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeči stranki: István Szécsi (Szeged, Madžarska) in Nóra Somossy (Szeged) (zastopnik: D. Lazar, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Bertelmann in N. Ruiz García, agenta)

         Predmet

      Tožba na podlagi člena 268 PDEU za povrnitev škode, ki naj bi tožečima strankama nastala, ker je Komisija kršila svojo obveznost nadzora.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se kot nedopustna zavrže.

                  2.

                  Istvánu Szécsiju in Nóri Somossy se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 259, 23.7.2018.


title: Zadeva T-436/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 23. januarja 2019 – Prigent/Komisija (Ničnostna tožba – Ustavitev pritožbenega postopka – Zavrnitev s strani Komisije, da sproži postopek za neizpolnitev obveznosti – Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva – Neobstoj neposrednega nanašanja – Nedopustnost)

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/62

      Sklep Splošnega sodišča z dne 23. januarja 2019 – Prigent/Komisija
      (Zadeva T-436/18) (1)

      ((Ničnostna tožba - Ustavitev pritožbenega postopka - Zavrnitev s strani Komisije, da sproži postopek za neizpolnitev obveznosti - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Neobstoj neposrednega nanašanja - Nedopustnost))
      (2019/C 93/82)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Claude Prigent (Caudan, Francija) (zastopnik: A. Bove, avocat)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnik: D. Martin, agent)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z 23. maja 2018 o ustavitvi pritožbenega postopka tožeče stranke za ugotovitev domnevne kršitve s strani francoskih organov Direktive 2009/138/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti zavarovanja in pozavarovanja (Solventnost II) (UL 2009, L 335, str. 1).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže.

                  2.

                  C. Prigentu se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 352, 1.10.2018.


title: Zadeva T-557/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 10. januarja 2019 – LG Electronics/EUIPO – Beko (BECON) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Umik ugovora – Ustavitev postopka)

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/63

      Sklep Splošnega sodišča z dne 10. januarja 2019 – LG Electronics/EUIPO – Beko (BECON)
      (Zadeva T-557/18) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Umik ugovora - Ustavitev postopka))
      (2019/C 93/83)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: LG Electronics, Inc. (Seul, Južna Koreja) (zastopnik: M. Graf, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Gája, agent)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO: Beko plc (Watford, Združeno kraljestvo)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 11. julija 2018 (zadeva R 41/2018-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Beko plc in LG Electronics, Inc.

         Izrek

                  1.

                  Postopek s tožbo se ustavi.

                  2.

                  Družbi LG Electronics, Inc. se naloži plačilo njenih stroškov in stroškov Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

         (1)  UL C 399, 5.11.2018.


title: Zadeva T-574/18 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 21. januarja 2019 – Agrochem-Maks/Komisija (Začasna odredba – Fitofarmacevtska sredstva – Aktivna snov oksasulfuron – Nepodaljšanje odobritve za dajanje na trg – Predlog za odlog izvršitve – Neobstoj nujnosti – Tehtanje interesov)

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/64

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 21. januarja 2019 – Agrochem-Maks/Komisija
      (Zadeva T-574/18 R)
      ((Začasna odredba - Fitofarmacevtska sredstva - Aktivna snov oksasulfuron - Nepodaljšanje odobritve za dajanje na trg - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti - Tehtanje interesov))
      (2019/C 93/84)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Agrochem-Maks d.o.o. (Zagreb, Hrvaška) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Lewis, I. Naglis in G. Koleva, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za odlog izvršitve Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2018/613 z dne 18. julija 2018 o neobnovitvi odobritve aktivne snovi oksasulfuron v skladu z Uredbo (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet ter o spremembi Izvedbene uredbe Komisije (UL 2018, L 183, str. 14).

         Izrek

                  1.

                  Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                  Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-751/18: Tožba, vložena 21. decembra 2018 – Daimler/Komisija

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/64

      Tožba, vložena 21. decembra 2018 – Daimler/Komisija
      (Zadeva T-751/18)
      (2019/C 93/85)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Daimler AG (Stuttgart, Nemčija) (zastopniki: N. Wimmer, C. Arhold in G. Ollinger, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za ničen sklep tožeče stranke na podlagi člena 12(2) Izvedbene uredbe (EU) št. 725/2011 (1) z dne 22. oktobra 2018 CLIMA/C4/WB/sg Ares(2018) referenčna številka Ares(2018)5413709 in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja te tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 12(1), drugi pododstavek, Izvedbene uredbe (EU) št. 725/2011 v povezavi s členom 1(3) Izvedbenega sklepa (EU) 2015/158 (2)

                              —

                              Tožeča stranka v okviru prvega tožbenega razloga navaja očitek, da je tožena stranka kršila člen 12(1), drugi pododstavek, Izvedbene uredbe (EU) št. 725/2011 v povezavi s členom 1(3) Izvedbenega sklepa (EU) 2015/158, s tem da je pri preizkusu prihrankov emisij CO2 od odobrene metodologije preskušanja odstopila tako, da je uporabila neprimeren faktor Willans.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 12(1), drugi pododstavek, Izvedbene uredbe (EU) št. 725/2011 v povezavi s členom 1(3) Izvedbenega sklepa (EU) 2015/158 v povezavi s členom 6(1) Izvedbene uredbe (EU) št. 725/2011

                              —

                              Tožeča stranka v okviru drugega tožbenega razloga navaja očitek, da je tožena stranka kršila člen 12(1), drugi pododstavek, Uredbe (ES) št. 443/2009 v povezavi s členom 1(3) Izvedbenega sklepa (EU) 2015/158 v povezavi s členom 6(1) Izvedbene uredbe (EU) št. 725/2011, ker v okviru metodologije preskušanja, ki jo je uporabila za občasno preverjanje, ni izvedla potrebne posebne predpriprave.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 12(2) Izvedbene uredbe (EU) št. 725/2011

                              —

                              Tožeča stranka v okviru tretjega tožbenega razloga navaja očitek, da je tožena stranka kršila člen 12(2) Izvedbene uredbe (EU) št. 725/2011, ker je odredila, da se ne upošteva ekoloških inovacij za prejšnje leto 2017, čeprav ta določba izrecno dovoljuje le odločitev o neupoštevanju za prihodnje leto.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev pravice do izjave

                              —

                              Tožeča stranka v okviru četrtega tožbenega razloga navaja očitek, da je bila kršena pravica tožeče stranke do izjave, ki izhaja iz splošnih načel, ki se nanašajo na pravico do obrambe, in zahtev člena 41(2)(a) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Tožena stranke je dopustila izmenjavo stališč v zvezi s pravnim položajem, vendar pa je v nadaljevanju izdala izpodbijani sklep.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve

                              —

                              Tožeča stranka v okviru petega tožbenega razloga navaja očitek, da sklep ni obrazložen v skladu z zahtevami člena 296(2) PDEU in člena 41(2)(c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Tožena stranka naj bi v izpodbijanem sklepu le nedoločno omenila odstopanja od metodologije preskušanja, pri čemer se naj ne bi izrekla glede odločilnega vprašanja, ali in v kolikšni meri metodologija preskušanja zahteva posebno predpripravo in ali je tožena stranka tako metodologijo preskušanja odobrila v Izvedbenem sklepu (EU) 2015/158.

         (1)  Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 725/2011 z dne 25. julija 2011 o uvedbi postopka za odobritev in certificiranje inovativnih tehnologij za zmanjšanje emisij CO 2 iz osebnih vozil v skladu z Uredbo (ES) št. 443/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2011, L 194, str. 19).

         (2)  Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2015/158 z dne 30. januarja 2015 o odobritvi dveh visoko učinkovitih alternatorjev Robert Bosch GmbH kot inovativnih tehnologij za zmanjšanje emisij CO 2 iz osebnih vozil v skladu z Uredbo (ES) št. 443/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2015, L 26, str. 31).


title: Zadeva T-755/18: Tožba, vložena 22. decembra 2018 – FL Brüterei M-V in drugi/Komisija

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/65

      Tožba, vložena 22. decembra 2018 – FL Brüterei M-V in drugi/Komisija
      (Zadeva T-755/18)
      (2019/C 93/86)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeče stranke: FL Brüterei M-V GmbH (Finkenthal, Nemčija), Erdegut GmbH (Finkenthal), Ökofarm Groß Markow GmbH (Lelkendorf, Nemčija) (zastopnik: H. Schmidt, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  člen 1(4) Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2018/1584 (1) z dne 22. oktobra 2018, objavljene 23. oktobra 2018 v številki L 264/1 Uradnega lista Evropske unije, s katerim je bila Uredba (ES) št. 889/2008 (2) spremenjena tako: „v členu 42(b) se datum ‚31. decembra 2018‘ nadomesti z ‚31. decembra 2020‘“, razglasi za ničen;

                  —

                  toženi stranki naloži, naj družbi FL Brüterei M-V GmbH plača 2 469 503,44 EUR z zamudnimi obrestmi od vročitve tožbe v višini osem odstotnih točk letno nad temeljno obrestno mero Evropske centralne banke; ter

                  —

                  ugotovi, da mora tožena stranka tožečim strankam povrniti nadaljnjo škodo, ki jim je nastala s tem, da je Komisija z Izvedbeno uredbo (EU) št. 2018/1584 za nadaljnji dve leti sprejela odstopanje, v skladu s katerim je, kadar ni „na voljo“ ekološko vzrejenih piščancev, v enoto za rejo kokoši dovoljeno vnesti konvencionalno vzrejene piščance, ne da bi to izjemo, kot naj bi bila njena dolžnost, v skladu s členom 22(2) Uredbe (ES) št. 834/2007 (3) na zahtevano „[minimalno mero]“ omejila s tem, da bi se za uveljavljanje odstopanja zahtevalo, da nobena valilnica v oddaljenosti do 700 kilometrov od lokacije enote za rejo kokoši ne ponuja ekološko vzrejenih piščancev in da se to, da ekološko vzrejenih piščancev ni na voljo, dokaže z neuspešnim naročilom pri treh valilnicah, za katere se ve, da so dobaviteljice ekološko vzrejenih piščancev, in ne s povpraševanjem pri valilnicah, za katere se ve, da ne ponujajo ekološko vzrejenih piščancev.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      V utemeljitev tožbe so navedeni naslednji tožbeni razlogi.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: ničnost predpisa

                              —

                              V okviru prvega tožbenega razloga se toženi stranki očita, da je kršila svojo dolžnost, da izjemo od načela iz člena 14(1)(a) Uredbe (ES) št. 834/2007, v skladu s katerim se morajo živali iz ekološke reje skotiti na ekoloških kmetijskih gospodarstvih in tam odraščati, omejiti na minimalno mero.

                              —

                              V zvezi s tem se navaja, da je podaljšanje veljavnosti odstopanja za dve leti v nasprotju z zahtevo iz člena 22 Uredbe (ES) št. 834/2007, da se izjemo omeji na minimalno mero. Neobstoj kvalitativnih pogojem in omejitev naj bi po mnenju tožečih strank omogočala zlorabo, kot so jo tožeče stranke odkrile v Kraljevini Nizozemski.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: odgovornost za upravno kršitev v skladu s členom 340, drugi odstavek, PDEU

                              —

                              V okviru drugega tožbenega razloga se trdi, da tožena stranka od Nizozemske ni zahtevala spoštovanja ureditve iz člena 42(b) Uredbe (ES) št. 889/2008.

                              —

                              V zvezi s tem se navaja, da naj bi tožečim strankam zaradi tega neustreznega ravnanja tožene stranke nastale izgube dohodkov, saj tožena stranka od nizozemskih organov ne zahteva zakonitega ravnanja v zvezi z uporabo ekološko vzrejenih piščancev v enotah za rejo ekološko vzrejenih kokoši.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: odgovornost za kršitev pri izvajanju izvedbenih pooblastil
                  V okviru tretjega tožbenega razloga se toženi stranki očita, da naj bi s ponovnim sprejetjem odstopanja, ki je omejeno zgolj časovno, ne pa tudi s kvalitativnimi pogoji in zahtevami, kršila člen 22 Uredbe št. 834/2007 in prekoračila nanjo prenesena pooblastila.

         (1)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2018/1584 z dne 22. oktobra 2018 o spremembi Uredbe (ES) št. 889/2008 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 834/2007 o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov glede ekološke pridelave, označevanja in nadzora (UL 2018, L 264, str. 1).

         (2)  Uredba Komisije (ES) št. 889/2008 z dne 5. septembra 2008 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 834/2007 o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov glede ekološke pridelave, označevanja in nadzora (UL 2008, L 250, str. 1).

         (3)  Uredba Sveta (ES) št. 834/2007 z dne 28. junija 2007 o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov in razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 2092/91 (UL 2007, L 189, str. 1).


title: Zadeva T-756/18: Tožba, vložena 28. decembra 2018 – AG/Europol

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/67

      Tožba, vložena 28. decembra 2018 – AG/Europol
      (Zadeva T-756/18)
      (2019/C 93/87)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: AG (zastopnica: C. Abrar, odvetnica)

         Tožena stranka: Agencija Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za nično odločbo zaradi molka organa, s katero je tožena stranka zavrnila pritožbo tožeče stranke z dne 2. julija 2018;

                  —

                  toženi stranki naloži, naj tožeči stranki izda ustrezno obrazloženo in zakonito odločbo v zvezi z njenim zahtevkom za delež v pokojninskem skladu Europola in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka navaja ta tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: splošna kršitev obveznosti obrazložitve

                              —

                              Tožeča stranka v okviru prvega tožbenega razloga navaja očitek, da je bil zahtevek tožeče stranke v zvezi (i) s posredovanjem upravnega akta, s katerim je tožena stranka za tožečo stranko uporabila Sklep (EU) 2015/1889, (1) in (ii) obrazložitvijo tega upravnega akta s pojasnilom, zakaj je bil velik del premoženja pokojninskega sklada prenesen na države članice, zavrnjen z odločbo zaradi molka organa.

                              —

                              Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da je tožena stranka kršila svoje obveznosti, ki izhajajo iz načela dobre evropske upravne prakse in člena 296 PDEU. Tožeča stranka naj bi imela pravni interes, ker ji zgolj obrazložena odločba o njenih pravicah v pokojninskem skladu Europola omogoča preizkus zakonitosti dodelitve in uveljavljanje morebitnih nadaljnjih zahtevkov.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: nadzor nad zakonitostjo Sklepa (EU) 2015/1889

                              —

                              Tožeča stranka v okviru drugega tožbenega razloga navaja, da bi se lahko v okviru pravnega preizkusa poleg tega izkazalo, da je bila v zvezi z domnevno pravno podlago manjkajoče odločbe storjena napaka pri presoji in da je zaradi tega nezakonita. V zvezi s tem naj bi bilo treba pojasniti zlasti, zakaj je bil velik del premoženja pokojninskega sklada Europola prenesen na države članice EU.

                              —

                              Tožeča stranka poleg tega Splošno sodišče poziva, naj ji zaradi ekonomičnosti postopka in v izogib morebitnim nadaljnjim sodnim postopkom poda napotila v zvezi z nezakonitostjo Sklepa (EU) 2015/1889, saj naj nadzor nad zakonitostjo tega sklepa zaradi tega, ker ni obrazložene odločbe, ne bi bil možen.

         (1)  Sklep Sveta (EU) 2015/1889 z dne 8. oktobra 2015 o razpustitvi pokojninskega sklada Europola (UL 2015, L 276, str. 60).


title: Zadeva T-760/18: Tožba, vložena 20. decembra 2018 – Intercontinental Exchange Holdings/EUIPO – New York Mercantile Exchange (NYMEX BRENT)

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/68

      Tožba, vložena 20. decembra 2018 – Intercontinental Exchange Holdings/EUIPO – New York Mercantile Exchange (NYMEX BRENT)
      (Zadeva T-760/18)
      (2019/C 93/88)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Intercontinental Exchange Holdings, Inc. (Atlanta, Georgia, Združene države) (zastopnika: R. Hoy, Solicitor, in J. Bowhill, QC)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: New York Mercantile Exchange, Inc. (New York, New York, Združene države)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije NYMEX BRENT – Zahteva za registracijo št. 15333891

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. oktobra 2018 v zadevi R 102/2018-4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-6/19: Tožba, vložena 4. januarja 2019 – Irish Wind Farmers’ Association in drugi/Komisija

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/69

      Tožba, vložena 4. januarja 2019 – Irish Wind Farmers’ Association in drugi/Komisija
      (Zadeva T-6/19)
      (2019/C 93/89)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Irish Wind Farmers’ Association Clg (Kilkenny, Irska), Carrons Windfarm Ltd (Shanagolden, Irska), Foyle Windfarm Ltd (Dublin, Irska) in Greenoge Windfarm Ltd (Bunclody, Irska) (zastopnika: M. Segura Catalán in M. Clayton, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za ničen dopis Evropske komisije z dne 25. oktobra 2018 v zvezi z zadevo SA.44671 Irska – Domnevna nezakonita državna pomoč sektorju fosilnih goriv v obliki znižanih stopenj davka na nepremičnine;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbena razloga in bistvene trditve

      Tožeče stranke tožbo utemeljujejo z enim samim tožbenim razlogom, in sicer, da Komisija ne glede na dvome v zvezi z obstojem državne pomoči ni začela formalne preiskave na podlagi člena 108(2) PDEU in člena 4(4) Uredbe 2015/1589, (1) s čimer je tožečim strankam odvzela njihove postopkovne pravice. Ta tožbeni razlog se deli na dva dela:

                  1.

                  Prvi del: Komisija bi morala sprejeti formalen sklep. Komisija ni ustrezno preučila pritožbe, kot to določajo njena lastna pravila, izpodbijani akt pa je bil sprejet s kršitvijo določb Uredbe 2015/1589.

                  2.

                  Drugi del: Komisija bi morala imeti resne dvome v zvezi z opredelitvijo ukrepa za pomoč in bi morala zaradi tega začeti formalno preiskavo v skladu s členom 4(4) Uredbe 2015/1589, zlasti in med drugim ker Komisija ni razumela obsega pritožbe; ni ustrezno preučila vseh informacij, ki jih je pritožnica navedla v kontekstu pritožbe; ni ustrezno preučila ukrepa; je uporabila napačen pristop v zvezi s presojo selektivnosti in ni preučila drugih zahtev, ki izhajajo iz člena 107 PDEU.

         (1)  Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL L 248, 2015, str. 9).


title: Zadeva T-10/19: Tožba, vložena 4. januarja 2019 – United States Seafoods/EUIPO (UNITED STATES SEAFOODS)

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/69

      Tožba, vložena 4. januarja 2019 – United States Seafoods/EUIPO (UNITED STATES SEAFOODS)
      (Zadeva T-10/19)
      (2019/C 93/90)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: United States Seafoods LLC (Seattle, Washington, Združene države) (zastopniki: C. Spintig, S. Pietzcker in M. Prasse, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, figurativne znamke UNITED STATES SEAFOODS – prijava št. 1 365 398

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 11. oktobra 2018 v zadevi R 817/2018-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-17/19: Tožba, vložena 11. januarja 2019 – Giulia Moi/Parlament

text:
                  11.3.2019

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  C 93/70

         Tožba, vložena 11. januarja 2019 – Giulia Moi/Parlament
         (Zadeva T-17/19)
         (2019/C 93/91)
         Jezik postopka: italijanščina

            Stranki

            Tožeča stranka: Giulia Moi ( XX (*1), Italia) (zastopnik: M. Contini, odvetnik)

            Tožena stranka: Evropski parlament

            Predlogi

         Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                     —

                     primarno, razglasi ničnost sklepa predsedstva Evropskega parlamenta z dne 12. novembra 2018, s katerim je bil potrjen sklep predsednika Evropskega parlamenta z dne 2. oktobra 2018 o naložitvi sankcije Giulii Moi v obliki izgube pravice do izplačila dnevnic za obdobje 12 dni zaradi psihičnega nasilja, ki ga je ta oseba izvajala nad svojima akreditiranima parlamentarnima pomočnikoma;

                     —

                     podredno, v nepričakovanem primeru, da se predlogom, navedenim primarno, ne bi ugodilo, in brez poseganja v morebitno pritožbo, ugotovi, da je naložena disciplinska sankcija pretirana in/ali nesorazmerna ter jo posledično prekvalificira v sankcijo iz člena 166(a) pravilnika Evropskega parlamenta;

                     —

                     toženi instituciji vsekakor naloži, naj tožeči stranki plača odškodnino, za katero bo Splošno sodišče presodilo, da je pravična, in sicer v višini 50 000 EUR – oziroma več ali manj – in odredi, da mora predsednik na plenarnem zasedanju Evropskega parlamenta to novico javno objaviti;

                     —

                     toženi stranki naloži plačilo stroškov.

            Tožbeni razlogi in bistvene trditve

         Tožeča stranka se v utemeljitev tožbe sklicuje na kršitev načela kontradiktornosti, ustreznega pravnega postopanja in člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                     1.

                     Tožeča stranka opozarja na neobstoj predpostavk za naložitev zadevne disciplinske sankcije, ki očitno temelji zgolj na sklicevanju na poročilo svetovalnega organa, ki pa ni obrazloženo in ki ravnanje tožeče stranke opredeljuje kot „psihično nasilje“ brez vsakršnega dokaza.

                     2.

                     Poleg tega naj bi bilo razvidno, da je predsedstvo očitno napačno uporabilo in zlorabilo svoja pooblastila, ker dejanj, na katera se sklicujeta pomočnika, ki naj bi bila žrtvi nasilja, ni mogoče opredeliti kot psihično nasilje v smislu člena 12 Kadrovskih predpisov.

                     3.

                     Predsedstvo naj bi storilo napako in izkrivljalo dejstva, ki so predmet sklepa, ob upoštevanju opredelitve psihičnega nasilja, kot je določeno v členu 12 Kadrovskih predpisov. Pri takem nasilju mora iti za „neprimerno ravnanje“, ki vključuje vedenje, govorjen ali pisan jezik in geste, ki „traja[jo], se ponavlja[jo] ali [so] sistematičn[e]“ in so posledica namernih in ponavljajočih se ravnanj, ki lahko razvrednotijo osebnost, dostojanstvo ali fizično ali psihološko integriteto katere koli osebe.

                     4.

                     Ob upoštevanju zgoraj navedenega pojasnila v zvezi s pojmom nasilja naj bi bilo iz spisa razvidno, da ravnanje tožeče stranke nikakor ni „nasilje“ in da se maloštevilni očitki, ki so poleg tega omejeni na zelo kratko časovno obdobje, nanašajo na naloge, ki sta jih opravljala pomočnika, ter na njihovo prisotnost v pisarni in so posledica njihovega maščevanja tožeči stranki, ki je zahtevala odpoved njune pogodbe o zaposlitvi.

                     5.

                     Poleg tega naj ne bi noben zunanji opazovalec s povprečno občutljivostjo, ki pozna delovno okolje, v katerem delujejo poslanci Parlamenta in njihovi neposredni sodelavci, mogel sklepati, da je ravnanje, ki se očita tožeči stranki, tako čezmerno in graje vredno, da bi lahko razvrednotilo osebnost, dostojanstvo in fizično ali psihično integriteto zadevnih pomočnikov, tudi ob upoštevanju obsežnega nadomestila, ki jima ga je namenil Parlament.

            (*1)  Informacija je bila izbrisana ali nadomeščena v okviru varstva osebnih in/ali zaupnih podatkov.


title: Zadeva T-21/19: Tožba, vložena 11. januarja 2019 – Pablosky/EUIPO – docPrice (mediFLEX easystep)

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/71

      Tožba, vložena 11. januarja 2019 – Pablosky/EUIPO – docPrice (mediFLEX easystep)
      (Zadeva T-21/19)
      (2019/C 93/92)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Pablosky, SL (Madrid, Španija) (zastopnik: A. Tarí Lázaro, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: docPrice GmbH (Koblenz, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: Prijava figurativne znamke Evropske unije mediFLEX easystep – Zahteva za registracijo št. 15730 898

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. novembra 2018 v zadevi R 76/2018-4

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  spremeni izpodbijano odločbo;

                  —

                  v celoti zavrne zahtevo za registracijo znamke št. 15730 898 glede proizvodov iz razredov 10 in 25;

                  —

                  tožeči stranki naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-23/19: Tožba, vložena 14. januarja 2019 – Limango/EUIPO – Consolidated Artists (limango)

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/72

      Tožba, vložena 14. januarja 2019 – Limango/EUIPO – Consolidated Artists (limango)
      (Zadeva T-23/19)
      (2019/C 93/93)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Limango GmbH (Munich, Nemčija) (zastopnika: C. Hauss-Löhde, in M. Mette, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Consolidated Artists BV (Rotterdam, Nizozemska)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije limango – Zahteva za registracijo št. 6 943 096

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 3. oktobra 2018 v povezanih zadevah R 1844/2017-1 in R 2093/2017-1

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  ugovor v celoti zavrne;

                  —

                  toženi stranki in intervenientki naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  Kršitev člena 8(5) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-24/19: Tožba, vložena 11. januarja 2019 – INC in Consorzio Stabile Sis/Komisija

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/73

      Tožba, vložena 11. januarja 2019 – INC in Consorzio Stabile Sis/Komisija
      (Zadeva T-24/19)
      (2019/C 93/94)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: INC SpA (Torino, Italija) in Consorzio Stabile Sis SCpA (Torino) (zastopniki: H.-G. Kamann, F. Louis in G. Tzifa, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

                  —

                  razglasi ničnost Sklepa Komisije C(2018) 2435 final z dne 27. aprila 2018 v zadevah SA. 49335 (2017/N) in SA.49336 (2017/N); (1)

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata po en tožbeni razlog za vsak ločen primer domnevne državne pomoči.

                  1.

                  Tožeči stranki v okviru prvega tožbenega razloga, ki se nanaša na zadevo SA.49336 (2017/N), zatrjujeta, da Komisija, ki je sprejela izpodbijani sklep, ni začela formalnega postopka preiskave iz člena 108(2) PDEU ter členov 4(4) in 6 Uredbe (EU) št. 2015/1589 (2) kljub resnim težavam, ki so se pokazale v predhodnem postopku preverjanja glede združljivosti priglašene posamične pomoči v zvezi z italijanskim cestninskim operaterjem (Autostrade per l'Italia SpA) z notranjim trgom. Tožeči stranki navajata, da je Komisija s tem kršila člen 108(3) PDEU in člen 4(3) Uredbe 2015/1589.

                  2.

                  Tožeči stranki v okviru drugega tožbenega razloga, ki se nanaša na zadevo SA.49335 (2017/N), zatrjujeta, da Komisija, ki je sprejela izpodbijani sklep, ni začela formalnega postopka preiskave iz člena 108(2) PDEU ter členov 4(4) in 6 Uredbe (EU) št. 2015/1589 kljub resnim težavam, ki so se pokazale v predhodnem postopku preverjanja glede združljivosti priglašene posamične pomoči v zvezi z italijanskim cestninskim operaterjem (Autostrade per l'Italia SpA) z notranjim trgom. Tožeči stranki navajata, da je Komisija s tem kršila člen 108(3) PDEU in člen 4(3) Uredbe 2015/1589.

         (1)  UL C 379, str. 3.

         (2)  Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL 2015, L 248, str. 9).


title: Zadeva T-29/19: Tožba, vložena 15. januarja 2019 – Idea Groupe/EUIPO – The Logistical Approach (Idealogistic Verhoeven Greatest care in getting it there)

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/73

      Tožba, vložena 15. januarja 2019 – Idea Groupe/EUIPO – The Logistical Approach (Idealogistic Verhoeven Greatest care in getting it there)
      (Zadeva T-29/19)
      (2019/C 93/95)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Idea Groupe (Montoir de Bretagne, Francija) (zastopnik: P. Langlais, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: The Logistical Approach BV (Uden, Nizozemska

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije Idealogistic Verhoeven Greatest care in getting it there črne in bele barve ter z odtenki modre – Prijava št. 14 567 184

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 12. novembra 2018 v zadevi R 2064/2017-4

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov;

                  —

                  družbi The Logistical Approach B.V naloži stroške v zvezi z njeno intervencijo, če bo nastopala v vlogi intervenientke.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 8(4) Uredbe (EU) št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-35/19: Tožba, vložena 17. januarja 2019 – Benavides Torres/Svet

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/74

      Tožba, vložena 17. januarja 2019 – Benavides Torres/Svet
      (Zadeva T-35/19)
      (2019/C 93/96)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Antonio José Benavides Torres (Caracas, Venezuela) (zastopnika: L. Giuliano in F. Di Gianni, odvetnika)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za nična Sklep Sveta (SZVP) 2018/1656 (1) in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2018/1653, (2) v delu v katerem se njune določbe nanašajo na tožečo stranko; in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlog in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en sam tožbeni razlog, v katerem trdi, da je tožena stranka storila očitno napako pri presoji, s tem da je odločila, da se ime tožeče stranke ohrani na seznamih iz Priloge I k Sklepu Sveta (SZVP) 2017/2074 (3) in Priloge IV k Uredbi Sveta (EU) 2017/2063, (4) ne glede na to, da nima nobene vloge pri in ni povezana z venezuelskimi političnimi ali vojaškimi oblastmi.

         (1)  Sklep Sveta (SZVP) 2018/1656 z dne 6. novembra 2018 o spremembi Sklepa (SZVP) 2017/2074 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Venezueli (UL L 276, 2018, str. 10).

         (2)  Izvedbena uredba Sveta (EU) 2018/1653 z dne 6. novembra 2018 o izvajanju Uredbe (EU) 2017/2063 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Venezueli (UL L 276, 2018, str. 1).

         (3)  Sklep Sveta (SZVP) 2017/2074 z dne 13. novembra 2017 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Venezueli (UL L 295, 2017, str. 60).

         (4)  Uredba Sveta (EU) 2017/2063 z dne 13. novembra 2017 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Venezueli (UL L 295, 2017, str. 21).


title: Zadeva T-36/19: Tožba, vložena 18. januarja 2019 – PE Digital/EUIPO – Spark Networks Services (ElitePartner)

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/75

      Tožba, vložena 18. januarja 2019 – PE Digital/EUIPO – Spark Networks Services (ElitePartner)
      (Zadeva T-36/19)
      (2019/C 93/97)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: PE Digital GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnika: V. von Bomhard in J. Fuhrmann, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Spark Networks Services GmbH (Berlin, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije ElitePartner – znamka Evropske unije št. 5 996 351

         Postopek pred EUIPO: postopek za izbris

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 25. oktobra 2018 v zadevi R 614/2017-1

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo spremeni tako, da razlog za ničnost iz člena 59(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001 v povezavi s členom 7(1)(b) te uredbe ne nasprotuje sporni znamki Evropske unije;

                  —

                  podredno, izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  toženi stranki in v primeru intervencije druge stranke v postopku pred odborom za pritožbe tudi tej stranki naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški tožeče stranke.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 59(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta v povezavi s členom 7(1)(b) te uredbe

                  —

                  kršitev člena 94(1), prvi stavek, Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-40/19: Tožba, vložena 21. januarja 2019 – Amigüitos pets & life v EUIPO – Société des produits Nestlé (THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect)

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/76

      Tožba, vložena 21. januarja 2019 – Amigüitos pets & life v EUIPO – Société des produits Nestlé (THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect)
      (Zadeva T-40/19)
      (2019/C 93/98)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Amigüitos pets & life, SA (Lorca, Španija) (zastopnik: N. Fernández Fernández-Pacheco, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Švica)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: registracija figurativne znamke Evropske unije THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect bele, rdeče in črne barve – Prijava št. 15 385 719

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. novembra 2018 v zadevi R 272/2018-4

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem je bilo z njo ugodeno ugovoru zoper prijavo znamke Evropske unije št. 15 385 719 za proizvode iz razredov 5 in 31;

                  —

                  EUIPO naloži, naj potrdi prijavo znamke Evropske unije št. 15 385 719 za vse proizvode, ki so zajeti z njo;

                  —

                  intervenientki in, če je potrebno, toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka pred EUIPO in Splošnim sodiščem.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 8(5) Uredbe (EU) št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-44/19: Tožba, vložena 23. januarja 2019 – Globalia Corporación Empresarial/EUIPO – Touring Club Italiano (TC Touring Club)

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/77

      Tožba, vložena 23. januarja 2019 – Globalia Corporación Empresarial/EUIPO – Touring Club Italiano (TC Touring Club)
      (Zadeva T-44/19)
      (2019/C 93/99)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Globalia Corporación Empresarial, SA (Llucmajor, Španija) (zastopnik: A. Gómez López, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Touring Club Italiano (Milano, Italija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije „TC Touring Club“ v rdeči in svetlo sivi barvi – zahteva za registracijo št. 15 299 001

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 9. novembra 2018 v zadevi R 448/2018-4

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi, in sicer zaradi kršitve člena 95(1) in (2) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta, zaradi česar je bila storjena bistvena kršitev postopka; in/ali

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi, in sicer zaradi napačne uporabe člena 47(2) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta, ter ugotovi, da je dokaz o „resni in dejanski“ uporabi prejšnje znamke nezadosten ali neprepričljivi; in/ali

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi, in sicer zaradi napačne uporabe člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta, ter ugotovi, da ne obstaja verjetnost zmede med nasprotujočima si znamkama;

                  —

                  toženi stranki in intervenientki, če se udeleži postopka, naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev člena 95(1) in (2) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 47(2) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-46/19: Tožba, vložena 25. januarja 2019 – Helenska republika/Evropska komisija

text:
               11.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/78

      Tožba, vložena 25. januarja 2019 – Helenska republika/Evropska komisija
      (Zadeva T-46/19)
      (2019/C 93/100)
      Jezik postopka: grščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Helenska republika (zastopniki: G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou, A. E. Vasilopoulou)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost izpodbijanega sklepa v delu, v katerem so bili Helenski republiki naloženi enkratni in pavšalni finančni popravki v bruto znesku 25 092 988,84 EUR, kar v neto znesku pomeni 24 851 438,56 EUR, po preverjanju ΑΑ/2016/013/GR glede pomoči, vezanih na površino, v letih vložitve zahtevka 2015/16 (poslovni leti 2016 in 2017, strani od 63 do 74 kratkega poročila) in toženi stranki naloži plačilo stroškov Helenske republike.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Tožeča stranka v okviru prvega tožbenega razloga trdi, da je Komisija kršila člen 4(1)(h) Uredbe št. 1307/2013 (1) z vidika razlage in uporabe opredelitve „trajnega pašnika“.

                  2.

                  Tožeča stranka se v okviru drugega tožbenega razloga sklicuje na neobstoj obrazložitve ob kršitvi člena 296 PDEU, člena 18(5) Uredbe št. 640/2014 (2), smernic kvalitativne ocene LPIS (Executable Test Suite (ETS) LPIS data quality measures, version 6.0) in načela sorazmernosti.

                  3.

                  Tožeča stranka se v okviru tretjega tožbenega razloga sklicuje na nezadostnost obrazložitve v točkah, v katerih je tožena stranka naložila hkrati enkratne in pavšalne finančne popravke.

         (1)  Uredba (EU) št. 1307/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. december 2013 o pravilih za neposredna plačila kmetom na podlagi shem podpore v okviru skupne kmetijske politike ter razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 637/2008 in Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 (UL 2013, L 347, str. 608).

         (2)  Delegirana uredba Komisije (EU) št. 640/2014 z dne 11. marca 2014 o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta glede integriranega administrativnega in kontrolnega sistema, pogojev za zavrnitev ali ukinitev plačil in za upravne kazni, ki se uporabljajo za neposredna plačila, podporo za razvoj podeželja in navzkrižno skladnost (UL 2014, L 181, str. 48).


title: Zadeva T-79/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. januarja 2019 – Bekat/EUIPO – Borbet (ARBET) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije ARBET – Prejšnja besedna nacionalna znamka BORBET – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Podobnost znakov – Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               18.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/38

      Sodba Splošnega sodišča z dne 30. januarja 2019 – Bekat/EUIPO – Borbet (ARBET)
      (Zadeva T-79/18) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije ARBET - Prejšnja besedna nacionalna znamka BORBET - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2019/C 103/49)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Arif Oliver Bekat (Esslingen, Nemčija) (zastopnik: P. Kohl, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: M. Eberl, D. Hanf in D. Walicka, agenti)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Borbet GmbH (Hallenberg, Nemčija) (zastopnik: J. Krenzel, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 6. decembra 2017 (zadeva R 1117/2017-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Borbet in A. O. Bekat.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Arif Oliver Bekat nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 134, 16.4.2018.


title: Zadeva T-88/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. februarja 2019 – Gruppo Armonie/EUIPO (ARMONIE) (Znamka Evropske unije – Prijava figurativne znamke Evropske unije ARMONIE – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               18.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/38

      Sodba Splošnega sodišča z dne 5. februarja 2019 – Gruppo Armonie/EUIPO (ARMONIE)
      (Zadeva T-88/18) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije ARMONIE - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2019/C 103/50)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Gruppo Armonie SpA (Casalgrande, Italija) (zastopnik: G. Medri, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: L. Rampini, agent)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. decembra 2017 (zadeva R 2063/2017-5) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka ARMONIE kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Gruppo Armonie SpA se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 134, 16.4.2018.


title: Zadeva T-97/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 31. januarja 2019 – DeepMind Technologies/EUIPO (STREAMS) (Znamka Evropske unije – Prijava besedne znamke Evropske unije STREAMS – Absolutni razlogi za zavrnitev – Opisnost – Člen 7(1)(c) in (2) Uredbe (EU) 2017/1001) – Prejšnja praksa EUIPO)

text:
               18.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/39

      Sodba Splošnega sodišča z dne 31. januarja 2019 – DeepMind Technologies/EUIPO (STREAMS)
      (Zadeva T-97/18) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije STREAMS - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) in (2) Uredbe (EU) 2017/1001) - Prejšnja praksa EUIPO))
      (2019/C 103/51)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: DeepMind Technologies Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopniki: T. St Quintin, barrister, K. Gilbert in G. Lodge, solicitors)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: sprva V. Ruzek in D. Walicka, nato V. Ruzek in H. O’Neill, agenti)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 27. novembra 2017 (zadeva R 35/2017-1) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka STREAMS kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  DeepMind Technologies Ltd se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 134, 16.4.2018.


title: Zadeva T-181/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. januarja 2019 – Multifit/EUIPO (TAKE CARE) (Znamka Evropske unije – Prijava figurativne znamke Evropske unije TAKE CARE – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               18.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/39

      Sodba Splošnega sodišča z dne 24. januarja 2019 – Multifit/EUIPO (TAKE CARE)
      (Zadeva T-181/18) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije TAKE CARE - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2019/C 103/52)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Multifit Tiernahrungs GmbH (Krefeld, Nemčija) (zastopnika: N. Weber in L. Thiel, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: M. Eberl in M. Fischer, agenta)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. januarja 2018 (zadeva R 845/2017-5) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka TAKE CARE kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Multifit Tiernahrungs GmbH se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 161, 7.5.2018.


title: Zadeva T-256/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. januarja 2019 – Arezzo Indústria e Comércio/EUIPO (SCHUTZ) (Znamka Evropske unije – Prijava besedne znamke Evropske unije SCHUTZ – Absolutni razlogi za zavrnitev – Opisnost – Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               18.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/40

      Sodba Splošnega sodišča z dne 30. januarja 2019 – Arezzo Indústria e Comércio/EUIPO (SCHUTZ)
      (Zadeva T-256/18) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije SCHUTZ - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001)))
      (2019/C 103/53)
      Jezik postopka: portugalščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Arezzo Indústria e Comércio, SA (Belo Horizonte, Brazilija) (zastopnika: A. Sebastião in J. M. Pimenta, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: J. Crespo Carrillo, agent)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 12. februarja 2018 (zadeva R 661/2017-4) v zvezi z registracijo besednega SCHUTZ kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Arezzo Indústria e Comércio, SA se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 231, 2.7.2018.


title: Zadeva T-332/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. februarja 2019 – Marry Me Group/EUIPO (MARRY ME) (Znamka Evropske unije – Prijava besedne znamke Evropske unije MARRY ME – Absolutni razlog za zavrnitev – Opisnost – Člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               18.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/40

      Sodba Splošnega sodišča z dne 6. februarja 2019 – Marry Me Group/EUIPO (MARRY ME)
      (Zadeva T-332/18) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije MARRY ME - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2019/C 103/54)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Marry Me Group AG (Zug, Švica) (zastopnik: G. Theado, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnici: J. Schäfer in D. Walicka, agentki)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 5. marca 2018 (zadeva R 807/2017-5) glede zahteve za registracijo besednega znaka MARRY ME kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Marry Me Group AG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 259, 23.7.2018.


title: Zadeva T-427/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 31. januarja 2019 – Geske/EUIPO (SATISFYERMEN) (Znamka Evropske unije – Prijava figurativne znamke Evropske unije SATISFYERMEN – Absolutni razlogi za zavrnitev – Opisnost – Člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 – Neobstoj razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b) Uredbe 2017/1001 – Obveznost obrazložitve – Člen 94, prvi stavek, Uredbe 2017/1001)

text:
               18.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/42

      Sodba Splošnega sodišča z dne 31. januarja 2019 – Geske/EUIPO (SATISFYERMEN)
      (Zadeva T-427/18) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije SATISFYERMEN - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe 2017/1001 - Obveznost obrazložitve - Člen 94, prvi stavek, Uredbe 2017/1001))
      (2019/C 103/56)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: André Geske (Lübbecke, Nemčija) (zastopnik: R. Albrecht, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: A. Sesma Merino in S. Hanne, agenta)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 10. maja 2018 (zadeva R 2603/2017-1) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka SATISFYERMEN kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Andréju Gesku se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 301, 27.8.2018.


title: Zadeva T-624/16 TO: Sklep Splošnega sodišča z dne 29. januarja 2019 – L’Huillier/Gollnisch in Parlament (Ugovor tretjega – Zavrženje predloga za intervencijo tretjega, ki vlaga ugovor – Nedopustnost)

text:
               18.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/43

      Sklep Splošnega sodišča z dne 29. januarja 2019 – L’Huillier/Gollnisch in Parlament
      (Zadeva T-624/16 TO) (1)

      ((Ugovor tretjega - Zavrženje predloga za intervencijo tretjega, ki vlaga ugovor - Nedopustnost))
      (2019/C 103/58)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tretji, ki vlaga ugovor: Guillaume L’Huillier (Etterbeek, Belgija) (zastopnik: A. Varaut, odvetnik)

         Tožeča stranka v postopku v glavni stvari: Bruno Gollnisch (Villiers-le-Mahieu, Francija) (zastopnik: B. Bonnefoy-Claudet, odvetnik)

         Tožena stranka v postopku v glavni stvari: Evropski parlament (zastopnici: M. Ecker in L. Vétillard, agentki)

         Predmet

      Ugovor tretjega zoper sodbo z dne 7. marca 2018, Gollnisch/Parlament (T-624/16, neobjavljena, v pritožbenem postopku, EU:T:2018:121).

         Izrek

                  1.

                  Ugovor tretjega se zavrže.

                  2.

                  G. L’Huillier poleg svojih stroškov nosi stroške Evropskega parlamenta.

                  3.

                  B. Gollnisch nosi lastne stroške.

         (1)  UL C 383, 17.10.2016.


title: Zadeva T-687/18 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 21. januarja 2019 – Pilatus Bank/ECB (Začasna odredba – Ekonomska in monetarna politika – Bonitetni nadzor kreditnih institucij – Predlog za odlog izvršitve – Neobstoj nujnost)

text:
               18.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/43

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 21. januarja 2019 – Pilatus Bank/ECB
      (Zadeva T-687/18 R)
      ((Začasna odredba - Ekonomska in monetarna politika - Bonitetni nadzor kreditnih institucij - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnost))
      (2019/C 103/59)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Pilatus Bank plc (Ta’Xbiex, Malta) (zastopniki: O.H. Behrends, M. Kirchner in L. Feddern, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka (zastopniki: E. Yoo, M. Puidokas in A. Karpf, agenti)

         Predmet

      PREDLOG na podlagi členov 278 in 279 PDEU za odlog izvršitve akta Evropske centralne banke iz dopisa z dne 10. septembra 2018, s katerim je ECB zahtevala, da tožeča stranka vsako sporočilo ECB posreduje prek osebe, ki jo je imenoval organ za finančne storitve, ali z odobritvijo te osebe.

         Izrek

                  1.

                  Predlog za odlog izvršitve se zavrne.

                  2.

                  Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-741/18: Tožba, vložena 18. decembra 2018 – ZZ/ECB

text:
               18.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/46

      Tožba, vložena 18. decembra 2018 – ZZ/ECB
      (Zadeva T-741/18)
      (2019/C 103/61)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: M. Demetriou, QC, D. Piccinin, barrister, E. Poulton, L. Carlisle, in R. Molesworth, solicitors)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka (ECB)

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za ničen sklep ECB z dne 10. oktobra 2018 v zvezi s predlogom, da tožeča stranka pridobi kvalificirani delež v Banki A (ECB-SSM-2018-LV-2);

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: nedokazanost, da tožeča stranka pri postopanju s pristojnimi organi ni bila pregledna.

                              —

                              Tožeča stranka trdi, da dokazi, na katere se je ECB oprla v izpodbijanemu sklepu, ne dokazujejo pravilnosti ugotovitve ECB, da tožeča stranka ni bila pregledna in je torej njena celovitost vprašljiva, in da ti dokazi tudi niso zadostna podlaga za to ugotovitev.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: napačna uporaba prava pri ugotovitvi, da nedolžni stiki tožeče stranke s tretjo osebo vzbujajo dvom o njeni celovitosti.

                              —

                              Tožeča stranka trdi, da je ECB napačno uporabila pravo s tem, da je ugotovila, da stiki tožeče stranke s tretjo osebo vzbujajo dvom o njeni celovitosti, pri čemer ECB priznava, da tožeča stranka takrat ni vedela za nikakršno nepravilno ravnanje te tretje stranke in da so bile okoliščine take, da je bila tožeča stranka nedolžna žrtev teh nepravilnosti.


title: Zadeva T-763/18: Tožba, vložena 30. decembra 2018 – Lazarus Szolgáltató és Kereskedelmi/Evropska komisija

text:
               18.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/47

      Tožba, vložena 30. decembra 2018 – Lazarus Szolgáltató és Kereskedelmi/Evropska komisija
      (Zadeva T-763/18)
      (2019/C 103/62)
      Jezik postopka: madžarščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Lazarus Szolgáltató és Kereskedelmi Kft. (Lazarus Kft.) (Békésm, Madžarska) (zastopnik: L. Szabó, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  primarno, razglasi ničnost Sklepa Komisije z dne 20. julija 2011 v zadevi SA. 29432 — CP 290/2009 — Madžarska — „Zaradi diskriminatorne ureditve domnevno nezakonita pomoč za zaposlovanje invalidov“ (v nadaljevanju: primarno izpodbijani sklep);

                  —

                  podredno, razglasi ničnost Sklepa Komisije z dne 25. januarja 2017 v zadevi SA. 45498 (FC/2016) — „Ugovor družbe OPS Újpest-lift Kft. v zvezi z državnimi pomočmi, med letoma 2006 in 2012 dodeljenimi družbam, ki zaposlujejo invalidne delavce“ (v nadaljevanju: podredno izpodbijani sklep);

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en tožbeni razlog za vsak svoj predlog.

                  1.

                  Tožbeni razlog, ki se nanaša na primarni predlog: napačna uporaba prava in napačna presoja razpoložljivih dokazov
                  Madžarski organi so enaindvajsetim podjetjem, konkurentom tožeče stranke, v nasprotju s členom 107(1) PDEU dodelili nezakonite državne pomoči. Te pomoči se niso nanašale samo na dodatne stroške, ki so nastali zaradi zaposlovanja invalidnih delavcev, temveč so bili z njimi kriti tudi običajni stroški podjetij prejemnikov, zaradi česar je prišlo do izkrivljanja konkurence. Komisija je v primarno izpodbijanem sklepu navedla, da skupni znesek pomoči, dodeljenih podjetjem prejemnikom, ne presega skupnega zneska pomoči, ki jih je mogoče dodeliti v skladu s členom 41 in 42 Uredbe o splošnih skupinskih izjemah (1), in da so sporne pomoči zato načeloma združljive z notranjim trgom v smislu člena 107(3) PDEU. Primarno izpodbijani sklep ne obravnava učinkov, ki so za tožečo stranko škodljivi in ki izhajajo iz nacionalnih ukrepov, s katerimi so bile dodeljene pomoči, zaradi česar so s tem sklepom kršene postopkovne pravice, ki jih ima tožeča stranka na podlagi člena 108(2) PDEU.

                  2.

                  Tožbeni razlog, ki se nanaša na podredni predlog: napačna uporaba prava in očitno izkrivljanje razpoložljivih dokazov
                  Komisija je napačno uporabila pravo in očitno izkrivljala razpoložljive dokaze s tem, da je v podredno izpodbijanem sklepu navedla, da ugovor družbe OPS Újpest-lift Kft. ne vsebuje nobenega novega pravnega ali dejanskega elementa, s katerim bi bilo mogoče spremeniti presojo Komisije v zadevi SA. 29432 — CP 290/2009. Podredno izpodbijani sklep ne obravnava učinkov, ki so za tožečo stranko škodljivi in ki izhajajo iz nacionalnih ukrepov, s katerimi so bile dodeljene pomoči, zaradi česar so s tem sklepom kršene postopkovne pravice, ki jih ima tožeča stranka na podlagi člena 108(2) PDEU.

         (1)  Uredba Komisije (ES) št. 800/2008 z dne 6. avgusta 2008 o razglasitvi nekaterih vrst pomoči za združljive s skupnim trgom z uporabo členov 87 in 88 Pogodbe (UL L 214, 2008, str. 3).


title: Zadeva T-13/19: Tožba, vložena 8. januarja 2019 – Češka republika/Komisija

text:
               18.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/48

      Tožba, vložena 8. januarja 2019 – Češka republika/Komisija
      (Zadeva T-13/19)
      (2019/C 103/63)
      Jezik postopka: češčina

         Stranki

         Tožeča stranka: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, J. Vláčil in O. Serdula, agenti)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da Evropska komisija s tem, da po tem, ko je Češka republika pogojno dala na voljo tradicionalna lastna sredstva v višini 40 482 255 CZK, ni začela postopka zaradi kršitve obveznosti zoper Češko republiko in vrnitve zadevnega zneska, kršila obveznosti iz člena 4(3) Pogodbe o Evropski uniji v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, in

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en sam razlog.
      Republika Češka meni, da obveznost Komisije, da ravna v zgoraj navedenem smislu izhaja iz načela lojalnega sodelovanja iz člena 4(3) Pogodbe o Evropski uniji, v povezavi s pravico do učinkovitega sodnega varstva, določeno v členu 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.
      Glede na to, da v skladu s sodno prakso Sodišča (1) lahko v sporih med državo članico in Komisijo na področju tradicionalnih lastnih sredstev le Sodišče, v okviru postopka zaradi kršitve obveznosti dokončno odloči, Komisija, po izvedbi pogojnega plačila ali nemudoma začne ta postopek ali pa opravi izterjavo navedenega plačila, če ne najde razlogov, ki bi upravičili začetek postopka zaradi kršitve obveznosti.
      Republika Češka je pod določenimi pogoji sporni znesek plačala na račun Komisije že leta 2015. Vendar pa Evropska komisija ni začela postopka zaradi kršitve obveznosti v tem primeru in zadevnega zneska, ki ji je bil pogojno plačan, ni vrnila, čeprav jo je Republika Češka k temu formalno pozvala. Republika Češka zato trdi, da so izpolnjeni pogoji za ugotovitev nedelovanja Komisije.

         (1)  Glej sodbi z dne 25. oktobra 2017, Slovaška/Komisija (C-593/15 P in C-594/15 P, EU:C:2017:800) in z dne 25. oktobra 2017, Romunija/Komisija (C-599/15 P, EU:C:207:801).


title: Zadeva T-25/19: Tožba, vložena 11. januarja 2019 – AD/ECHA

text:
               18.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/49

      Tožba, vložena 11. januarja 2019 – AD/ECHA
      (Zadeva T-25/19)
      (2019/C 103/64)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: AD (zastopnici: L. Levi in N. Flandin, odvetnici)

         Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije (ECHA)

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost sklepa tožene stranke z dne 28. marca 2018 o tem, da se ne podaljša pogodba tožeče stranke o zaposlitvi pri ECHA;

                  —

                  razglasi ničnost objave prostega delovnega mesta, ki jo je ECHA objavila 9. marca 2018 za delovno mesto pogodbenega uslužbenca funkcionalne skupine II z nalogami, ki so identične nalogam, ki jih je tožeča stranka opravljala v okviru pogodbe začasnega uslužbenca;

                  —

                  po potrebi razglasi ničnost sklepa tožene stranke z dne 1. oktobra 2018, ki je bil tožeči stranki vročen 2. oktobra 2018 in s katerim je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke zoper sklep o nepodaljšanju;

                  —

                  naloži povračilo premoženjske in nepremoženjske škode, ki jo je utrpela tožeča stranka;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev navodil ECHA za delo glede postopka podaljšanja oziroma nepodaljšanja pri pogodbah ter načela enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev obveznosti zadostne obrazložitve.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe, zlasti načela kontradiktornosti.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: obrazložitev, ki jo je navedla ECHA v utemeljitev nepodaljšanja pogodbe o zaposlitvi, je očitno napačna in iz nje je razvidna zloraba pooblastil.


title: Zadeva C-221/18 P: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 13. decembra 2018 – Électricité de France (EDF)/Evropska komisija, Francoska republika (Pritožba – Člen 181 Poslovnika Sodišča – Državne pomoči – Prvi sklep Evropske komisije – Državna pomoč, nezdružljiva z notranjim trgom – Razglasitev ničnosti s strani Splošnega sodišča Evropske unije – Potrditev s strani Sodišča Evropske unije – Drugi sklep Komisije – Ukrep države pomoči, nezdružljiv z notranjim trgom – Zavrnitev ničnostne tožbe – Člen 266 PDEU – Kršitev pravnomočnosti prve sodbe Splošnega sodišča – Izkrivljanje dokazov – Neupoštevanje s strani Splošnega sodišča Komisijinih obveznosti skrbne in nepristranske preiskave – Pomanjkljiva obrazložitev – Opredelitev ukrepa – Nova ali obstoječa pomoč)

text:
               18.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/6

      Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 13. decembra 2018 – Électricité de France (EDF)/Evropska komisija, Francoska republika
      (Zadeva C-221/18 P) (1)

      ((Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Državne pomoči - Prvi sklep Evropske komisije - Državna pomoč, nezdružljiva z notranjim trgom - Razglasitev ničnosti s strani Splošnega sodišča Evropske unije - Potrditev s strani Sodišča Evropske unije - Drugi sklep Komisije - Ukrep države pomoči, nezdružljiv z notranjim trgom - Zavrnitev ničnostne tožbe - Člen 266 PDEU - Kršitev pravnomočnosti prve sodbe Splošnega sodišča - Izkrivljanje dokazov - Neupoštevanje s strani Splošnega sodišča Komisijinih obveznosti skrbne in nepristranske preiskave - Pomanjkljiva obrazložitev - Opredelitev ukrepa - Nova ali obstoječa pomoč))
      (2019/C 103/06)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Pritožnica: Électricité de France (EDF) (zastopnik: M. Debroux, avocat)

         Drugi stranki: Evropska komisija (zastopniki: É. Gippini Fournier, B. Stromsky in D. Recchia, agenti), Francoska republika

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Électricité de France (EDF) se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 182, 28.5.2018.


title: Zadeva C-561/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Berlin (Nemčija) 4. septembra 2018 – Solvay Chemicals GmbH/Bundesrepublik Deutschland

text:
               18.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/6

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Berlin (Nemčija) 4. septembra 2018 – Solvay Chemicals GmbH/Bundesrepublik Deutschland
      (Zadeva C-561/18)
      (2019/C 103/07)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgericht Berlin

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Solvay Chemicals GmbH

         Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland
      Splošno sodišče (prvi senat) je s sklepom z dne 6. februarja 2019 odločilo:
      Člen 49(1), drugi pododstavek, in Priloga IV, točka 20, B, Uredbe Komisije (EU) št. 601/2012 z dne 21. junija 2012 o spremljanju emisij toplogrednih plinov in poročanju o njih v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1) sta neveljavna v delu, v katerem določata, da se ogljikov dioksid (CO2), ki se zaradi proizvodnje oborjenega kalcijevega karbonata prenese na drugo napravo, sistematično vključi med emisije naprave za proizvodnjo natrijevega karbonata, ne glede na to, ali se sprosti v ozračje ali ne.

         (1)  UL 2012, L 181, str. 30.


title: Zadeva C-674/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgerichts (Nemčija) 30. oktobra 2018 – EM/TMD Friction GmbH

text:
               18.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/7

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgerichts (Nemčija) 30. oktobra 2018 – EM/TMD Friction GmbH
      (Zadeva C-674/18)
      (2019/C 103/08)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesarbeitsgericht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: EM

         Tožena stranka: TMD Friction GmbH

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je na podlagi člena 3(4) Direktive Sveta 2001/23/ES (1) z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov v primeru prenosa podjetja po uvedbi postopka zaradi insolventnosti nad sredstvi odsvojitelja v nacionalnem pravu, ki v primeru prenosa podjetja določa, da se člen 3(1) in (3) Direktive 2001/23/ES načeloma uporablja tudi v zvezi s pravico delavcev do starostnih, invalidskih ali družinskih dajatev na podlagi dodatnega zavarovanja v podjetju ali na medpodjetniški ravni, dopustno določiti omejitev, v skladu s katero pridobitelj ne jamči za pričakovane pravice do prejemkov, ki temeljijo na delovni dobi, ki je bila dopolnjena pred uvedbo postopka zaradi insolventnosti?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje za predhodno odločanje pritrdilen:
                  Ali se potrebni ukrepi, s katerimi se zavarujejo interesi delavcev v zvezi s priznanimi ali pričakovanimi pravicami do starostnih dajatev na podlagi dodatnega zavarovanja v podjetju ali na medpodjetniški ravni, iz člena 3(4)(b) Direktive 2001/23/ES v primeru prenosa podjetja po uvedbi postopka zaradi insolventnosti nad sredstvi odsvojitelja presojajo na podlagi zahtevane ravni varstva iz člena 8 Direktive 2008/94/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca?

                  3.

                  Če je odgovor na drugo vprašanje za predhodno odločanje nikalen:
                  Ali je treba člen 3(4)(b) Direktive 2001/23/ES razlagati tako, da so potrebni ukrepi, s katerimi se zavarujejo interesi delavcev v zvezi s priznanimi ali pričakovanimi pravicami do starostnih dajatev na podlagi dodatnega zavarovanja v podjetju ali na medpodjetniški ravni, sprejeti, če nacionalno pravo določa, da

                              —

                              se obveznost prihodnjega zagotavljanja starostne dajatve na podlagi dodatnega zavarovanja v podjetju ali na medpodjetniški ravni delavcem, ki jih zadeva prenos podjetja v primeru insolventnosti, načeloma prenese na pridobitelja,

                              —

                              pridobitelj za pričakovane pravice iz naslova poklicne pokojnine jamči v obsegu, ki se nanaša na delovno dobo, ki je bila v tem podjetju dopolnjena po uvedbi postopka zaradi insolventnosti,

                              —

                              na podlagi nacionalnega prava določeno združenje za jamstvo poklicnega pokojninskega zavarovanja v tem primeru ne jamči za tisti del prihodnjih pravic do pokojninskih prejemkov, ki so bile pridobljene pred uvedbo postopka zaradi insolventnosti, in

                              —

                              lahko delavec prihodnje pravice do pokojninskih prejemkov, ki so bile pridobljene pred uvedbo postopka zaradi insolventnosti, uveljavlja v okviru postopka zaradi insolventnosti odsvojitelja?

                  4.

                  Ali se v primeru, če nacionalno pravo v primeru prenosa podjetja določa uporabo členov 3 in 4 Direktive 2001/23/ES tudi med postopkom zaradi insolventnosti, člen 5(2)(a) Direktive 2001/23/ES uporablja za pričakovane pravice delavcev iz naslova dodatnega pokojninskega zavarovanja v podjetju ali na medpodjetniški ravni, ki so sicer nastale že pred uvedbo postopka zaradi insolventnosti, vendar delavci terjatve iz naslova dajatev pridobijo šele ob nastopu zavarovalnega primera, torej šele pozneje?

                  5.

                  Če je odgovor na drugo ali četrto vprašanje za predhodno odločanje pritrdilen:
                  Ali minimalna raven varstva, ki jo morajo zagotoviti države članice na podlagi člena 8 Direktive 2008/94/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o varstvu delavcev v primeru insolventnosti delodajalca, zajema tudi obveznost zavarovanja pričakovanih pravic, ki ob uvedbi postopka zaradi insolventnosti na podlagi nacionalnega prava na podlagi zakona še niso bile pridobljene in ki se tudi sicer na podlagi zakona pridobijo samo zato, ker prenehanje delovnega razmerja ni povezano z insolventnostjo?

                  6.

                  Če je odgovor na peto vprašanje za predhodno odločanje pritrdilen:
                  Pod katerimi pogoji je mogoče izgube, ki so nastale nekdanjemu delavcu v okviru prejemkov iz naslova poklicnega pokojninskega zavarovanja zaradi insolventnosti delodajalca, šteti za očitno nesorazmerne in s tem države članice zavezati k zagotovitvi minimalnega varstva na podlagi člena 8 Direktive 2008/94/ES, čeprav bo delavec prejel najmanj polovico prejemkov iz naslova pridobljenih pokojninskih pravic?

                  7.

                  Če je odgovor na peto vprašanje za predhodno odločanje pritrdilen:
                  Ali se varstvo pričakovanih pravic delavcev na podlagi členov 3(4)(b) ali 5(2)(a) Direktive 2001/23/ES – ki je enakovredno varstvu iz člena 8 Direktive 2008/94/ES – zagotavlja, tudi če ta obveznost ne izhaja iz nacionalnega prava, temveč zgolj iz neposredne uporabe člena 8 Direktive 2008/94/ES?

                  8.

                  Če je odgovor na sedmo vprašanje za predhodno odločanje pritrdilen:
                  Ali ima člen 8 Direktive 2008/94/ES neposredni učinek, tako da se lahko posamezni delavec nanj sklicuje pred nacionalnimi sodišči, tudi če delavec sicer prejme vsaj polovico dajatev, ki izhajajo iz pridobljenih pokojninskih pravic, izgube, ki so mu nastale zaradi insolventnosti delodajalca, pa je treba kljub temu šteti za nesorazmerne?

                  9.

                  Če je odgovor na osmo vprašanje za predhodno odločanje pritrdilen:
                  Ali je ustanova zasebnega prava, ki jo je država članica – kar je za delodajalce obvezno – določila kot združenje za jamstvo poklicnega pokojninskega zavarovanja, ki je predmet državnega nadzora finančnih storitev in ki na podlagi javnega prava od delodajalcev pobira prispevke za zavarovanje in lahko kot organ z upravnim aktom določi pogoje za izvršbo, javni organ države članice?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 98.

         (2)  UL L 283, 2008, str. 36.


title: Zadeva C-675/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgerichts (Nemčija) 30. oktobra 2018 – FL/TMD Friction EsCo GmbH

text:
               18.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/9

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgerichts (Nemčija) 30. oktobra 2018 – FL/TMD Friction EsCo GmbH
      (Zadeva C-675/18)
      (2019/C 103/09)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesarbeitsgericht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: FL

         Tožena stranka: TMD Friction EsCo GmbH

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je na podlagi člena 3(4) Direktive Sveta 2001/23/ES (1) z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov v primeru prenosa podjetja po uvedbi postopka zaradi insolventnosti nad sredstvi odsvojitelja v nacionalnem pravu, ki v primeru prenosa podjetja določa, da se člen 3(1) in (3) Direktive 2001/23/ES načeloma uporablja tudi v zvezi s pravico delavcev do starostnih, invalidskih ali družinskih dajatev na podlagi dodatnega zavarovanja v podjetju ali na medpodjetniški ravni, dopustno določiti omejitev, v skladu s katero pridobitelj ne jamči za pričakovane pravice do prejemkov, ki temeljijo na delovni dobi, ki je bila dopolnjena pred uvedbo postopka zaradi insolventnosti?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje za predhodno odločanje pritrdilen:
                  Ali se potrebni ukrepi, s katerimi se zavarujejo interesi delavcev v zvezi s priznanimi ali pričakovanimi pravicami do starostnih dajatev na podlagi dodatnega zavarovanja v podjetju ali na medpodjetniški ravni, iz člena 3(4)(b) Direktive 2001/23/ES v primeru prenosa podjetja po uvedbi postopka zaradi insolventnosti nad sredstvi odsvojitelja presojajo na podlagi zahtevane ravni varstva iz člena 8 Direktive 2008/94/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca?

                  3.

                  Če je odgovor na drugo vprašanje za predhodno odločanje nikalen:
                  Ali je treba člen 3(4)(b) Direktive 2001/23/ES razlagati tako, da so potrebni ukrepi, s katerimi se zavarujejo interesi delavcev v zvezi s priznanimi ali pričakovanimi pravicami do starostnih dajatev na podlagi dodatnega zavarovanja v podjetju ali na medpodjetniški ravni, sprejeti, če nacionalno pravo določa, da

                              —

                              se obveznost prihodnjega zagotavljanja starostne dajatve na podlagi dodatnega zavarovanja v podjetju ali na medpodjetniški ravni delavcem, ki jih zadeva prenos podjetja v primeru insolventnosti, načeloma prenese na pridobitelja,

                              —

                              pridobitelj za pričakovane pravice iz naslova poklicne pokojnine jamči v obsegu, ki se nanaša na delovno dobo, ki je bila v tem podjetju dopolnjena po uvedbi postopka zaradi insolventnosti,

                              —

                              na podlagi nacionalnega prava določeno združenje za jamstvo poklicnega pokojninskega zavarovanja v tem primeru ne jamči za tisti del prihodnjih pravic do pokojninskih prejemkov, ki so bile pridobljene pred uvedbo postopka zaradi insolventnosti, in

                              —

                              lahko delavec prihodnje pravice do pokojninskih prejemkov, ki so bile pridobljene pred uvedbo postopka zaradi insolventnosti, uveljavlja v okviru postopka zaradi insolventnosti odsvojitelja?

                  4.

                  Ali se v primeru, če nacionalno pravo v primeru prenosa podjetja določa uporabo členov 3 in 4 Direktive 2001/23/ES tudi med postopkom zaradi insolventnosti, člen 5(2)(a) Direktive 2001/23/ES uporablja za pričakovane pravice delavcev iz naslova dodatnega pokojninskega zavarovanja v podjetju ali na medpodjetniški ravni, ki so sicer nastale že pred uvedbo postopka zaradi insolventnosti, vendar delavci terjatve iz naslova dajatev pridobijo šele ob nastopu zavarovalnega primera, torej šele pozneje?

                  5.

                  Če je odgovor na drugo ali četrto vprašanje za predhodno odločanje pritrdilen:
                  Ali minimalna raven varstva, ki jo morajo zagotoviti države članice na podlagi člena 8 Direktive 2008/94/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o varstvu delavcev v primeru insolventnosti delodajalca, zajema tudi obveznost zavarovanja pričakovanih pravic, ki ob uvedbi postopka zaradi insolventnosti na podlagi nacionalnega prava na podlagi zakona še niso bile pridobljene in ki se tudi sicer na podlagi zakona pridobijo samo zato, ker prenehanje delovnega razmerja ni povezano z insolventnostjo?

                  6.

                  Če je odgovor na peto vprašanje za predhodno odločanje pritrdilen:
                  Pod katerimi pogoji je mogoče izgube, ki so nastale nekdanjemu delavcu v okviru prejemkov iz naslova poklicnega pokojninskega zavarovanja zaradi insolventnosti delodajalca, šteti za očitno nesorazmerne in s tem države članice zavezati k zagotovitvi minimalnega varstva na podlagi člena 8 Direktive 2008/94/ES, čeprav bo delavec prejel najmanj polovico prejemkov iz naslova pridobljenih pokojninskih pravic?

                  7.

                  Če je odgovor na peto vprašanje za predhodno odločanje pritrdilen:
                  Ali se varstvo pričakovanih pravic delavcev na podlagi členov 3(4)(b) ali 5(2)(a) Direktive 2001/23/ES – ki je enakovredno varstvu iz člena 8 Direktive 2008/94/ES – zagotavlja, tudi če ta obveznost ne izhaja iz nacionalnega prava, temveč zgolj iz neposredne uporabe člena 8 Direktive 2008/94/ES?

                  8.

                  Če je odgovor na sedmo vprašanje za predhodno odločanje pritrdilen:
                  Ali ima člen 8 Direktive 2008/94/ES neposredni učinek, tako da se lahko posamezni delavec nanj sklicuje pred nacionalnimi sodišči, tudi če delavec sicer prejme vsaj polovico dajatev, ki izhajajo iz pridobljenih pokojninskih pravic, izgube, ki so mu nastale zaradi insolventnosti delodajalca, pa je treba kljub temu šteti za nesorazmerne?

                  9.

                  Če je odgovor na osmo vprašanje za predhodno odločanje pritrdilen:
                  Ali je ustanova zasebnega prava, ki jo je država članica – kar je za delodajalce obvezno – določila kot združenje za jamstvo poklicnega pokojninskega zavarovanja, ki je predmet državnega nadzora finančnih storitev in ki na podlagi javnega prava od delodajalcev pobira prispevke za zavarovanje in lahko kot organ z upravnim aktom določi pogoje za izvršbo, javni organ države članice?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 98.

         (2)  UL L 283, 2008, str. 36.


title: Zadeva C-719/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 15. novembra 2018 – Vivendi SA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

text:
               18.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/11

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 15. novembra 2018 – Vivendi SA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
      (Zadeva C-719/18)
      (2019/C 103/10)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Vivendi SA

         Nasprotna stranka: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je, čeprav je dolžnost držav članic, da preverijo, ali imajo podjetja prevladujoč položaj (in jim posledično naložijo določene obveznosti), določba člena 43, odstavek 11, d.lgsl 31. 7. 2005, n. 177 (zakonska uredba št. 177 z dne 31. julija 2005), v besedilu, veljavnem na dan sprejetja izpodbijane odločbe, ki določa: „podjetja, tudi prek odvisnih ali povezanih družb, katerih prihodki v sektorju elektronskih komunikacij, kot je opredeljen v skladu s členom 18 decreto legislativo 1o agosto 2003, n. 259 (zakonska uredba št. 259 z dne 1. avgusta 2003), presegajo 40 odstotkov skupnih prihodkov iz navedenega sektorja, v integriranem sistemu komunikacij ne smejo dosegati prihodkov, ki presegajo 10 odstotkov prihodkov v tem sistemu“, v nasprotju s pravom Evropske unije, in zlasti z načelom prostega pretoka kapitala iz člena 63 PDEU; in sicer v delu, v katerem je zadevni sektor s sklicevanjem na člen 18 Codice delle comunicazioni elettroniche (zakon o elektronskih komunikacijah) omejen na trge, primerne za predhodno zakonsko urejanje, čeprav se informacije (katerih pluralizmu je namenjen predpis) vedno bolj prenašajo z uporabo spleta, osebnih računalnikov in mobilne telefonije, tako da bi izključitev zlasti maloprodajnih storitev mobilne telefonije iz tega sektorja samo zato, ker se opravljajo v razmerah neokrnjene konkurence, lahko postala nerazumna? Ali je navedena določba v nasprotju s pravom Unije tudi ob upoštevanju dejstva, da je Autorità (regulativni organ) omejil sektor elektronskih komunikacij za namen uporabe navedenega člena 43, odstavek 11, prav v obravnavani zadevi, tako da je upošteval samo trge, za katere je bila opravljena vsaj ena analiza od začetka veljavnosti zakona o elektronskih komunikacijah, in sicer od leta 2003 do današnjega dne, in prihodke iz zadnje odmere iz leta 2015?

                  2.

                  Ali načela s področja varstva svobode ustanavljanja in svobode opravljanja storitev iz členov 49 in 56 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), člena 15 in 16 Direktive 2002/21/ES (1) [o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve], ki varujeta pluralnost in svobodo izražanja, ter načelo Evropske unije o sorazmernosti nasprotujejo uporabi nacionalne zakonodaje s področja javnih avdiovizualnih in radijskih medijskih storitev, kakršna je italijanska zakonodaja iz člena 43, odstavka 11 in 14, v skladu s katero se za določitev drugega praga 10 % upoštevajo tudi prihodki podjetij, ki niso odvisna ali pod prevladujočim vplivom, ampak so le „povezana“ v smislu člena 2359 Codice civile (civilni zakonik) (na katerega se sklicuje odstavek 14 člena 43), kljub temu, da ni mogoče vplivati na informacije, ki jih širijo?

                  3.

                  Ali načela s področja svobode ustanavljanja in svobode opravljanja storitev iz členov 49 in 56 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), člena 15 in 16 Direktive 2002/21/ES ter načela s področja varstva pluralnosti virov informacij Direktive 2010/13/EU (2) o avdiovizualnih medijskih storitvah in Direktive 2002/21/ES nasprotujejo nacionalni ureditvi, kakršna je zakonska uredba 177/2005, ki v odstavkih 9 in 11 člena 43 določa precej drugačne pragove (in sicer 20 % oziroma 10 %) za „subjekte, za katere se zahteva vpis v register operaterjev komunikacij, vzpostavljen v skladu s členom 1, odstavek 6, točka (a), št. 5, legge 31 luglio 1997, n. 249 (zakon št. 249 z dne 31. julija 1997)“ (oziroma subjekte imetnike koncesije ali dovoljenja na podlagi veljavne zakonodaje, ki ga je izdal regulativni organ ali drugi pristojni organ, ter oglaševalska podjetja, ne glede na to, kje se oglaševanje predvaja, založnike itd. iz odstavka 9) od tistih, ki jih določa za podjetja, ki poslujejo v sektorju elektronskih komunikacij, kot je opredeljen zgoraj (v odstavku 11)?

         (1)  Direktiva evropskega parlamenta in sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29).

         (2)  Direktiva 2010/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. marca 2010 o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju avdiovizualnih medijskih storitev (Direktiva o avdiovizualnih medijskih storitvah) (UL 2010, L 95, str. 1).