title: Zadeva C-375/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Handelsgericht Wien (Avstrija) 3. julija 2013 – Harald Kolassa proti Barclays Bank PLC

text:
               21.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Handelsgericht Wien (Avstrija) 3. julija 2013 – Harald Kolassa proti Barclays Bank PLC
   (Zadeva C-375/13)
   2013/C 274/12
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Handelsgericht Wien

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Harald Kolassa

      Tožena stranka: Barclays Bank PLC

      Vprašanja za predhodno odločanje

                  A.

                  (Člen 15(1) Uredbe (ES) št. 44/2001 (Uredba Bruselj l)):

                           1.

                           Ali je treba formulacijo v členu 15(1) Uredbe (ES) št. 44/2001 (1)„v zadevah v zvezi s pogodbami, ki jih sklene oseba – potrošnik – za namen, za katerega se šteje, da je izven njegove poklicne ali pridobitne dejavnosti“ razlagati tako, da

                                       1.1

                                       se tožeča stranka, ki kot potrošnik na sekundarnem trgu pridobi imetniško obveznico in ki sedaj zoper izdajateljico uveljavlja zahtevke iz naslova odgovornosti, ki izhaja iz prospekta, zaradi kršitve obveznosti posredovanja informacij in obveznosti nadzora ter posojilnih pogojev, lahko sklicuje na to podlago pristojnosti, če je tožeča stranka derivativno, z nakupom vrednostnega papirja od tretje osebe, vstopila v pogodbeno razmerje med izdajateljico in prvotnim vpisnikom posojila?

                                       1.2

                                       se lahko (če je odgovor na vprašanje 1.1. pritrdilen) tožeča stranka sklicuje na pristojnost iz člena 15 navedene uredbe, tudi če je tretja oseba, od katere je potrošnik kupil imetniško obveznico, to prej pridobila za namen, za katerega se šteje, da je v okviru njene poklicne ali pridobitne dejavnosti, če torej tožeča stranka posojilno razmerje prevzame od osebe, ki ni potrošnik?

                                       1.3

                                       da se lahko (če je odgovor na vprašanji 1.1. in 1.2. pritrdilen) tožeča stranka kot potrošnik sklicuje na pristojnost za potrošniške pogodbe na podlagi člena 15 navedene uredbe, tudi če sama ni imetnica imetniške obveznice, temveč tretja oseba, ki sama ni potrošnik, ki je vrednostne papirje kupila za tožečo stranko in ki jih na podlagi sporazuma fiduciarno drži v svojem imenu za tožečo stranko, in tožeči stranki priznava zgolj obligacijskopravni zahtevek za izročitev?

                           2.

                           (če je odgovor na vprašanje 1.1. pritrdilen) Ali je člen 15(1) Uredbe (ES št. 44/2001) podlaga za pristojnost sodišča, ki odloča zaradi pogodbene podlage iz naslova nakupa posojila, tudi v zadevah v zvezi z delikti iz istega posojila?

                  B.

                  (Člen 5, točka 1(a) Uredbe (ES) št. 44/2001 (Uredba Bruselj I)):

                           1.

                           Ali je treba formulacijo iz člena 5, točka 1(a), Uredbe (ES) št. 44/2001 „v zadevah v zvezi s pogodbenimi razmerji“ razlagati tako, da

                                       1.1

                                       se tožeča stranka, ki na sekundarnem trgu pridobi imetniško obveznico in ki sedaj zoper izdajateljico uveljavlja zahtevke iz naslova odgovornosti, ki izhaja iz prospekta, zaradi kršitve obveznosti posredovanja informacij in obveznosti nadzora ter posojilnih pogojev, lahko sklicuje na to podlago pristojnosti, če je tožeča stranka derivativno, z nakupom vrednostnega papirja od tretje osebe, vstopila v pogodbeno razmerje med izdajateljico in prvotnim vpisnikom posojila?

                                       1.2

                                       se lahko (če je odgovor na vprašanje 1.1. pritrdilen) tožeča stranka sklicuje na pristojnost iz člena 5, točka 1(a), navedene uredbe tudi v primeru, če sama ni imetnica imetniške obveznice, temveč tretja oseba, ki je za tožečo stranko kupila vrednostne papirje, ki jih na podlagi sporazuma fiduciarno drži v svojem imenu za tožečo stranko, in tožeči stranki priznava zgolj obligacijskopravni zahtevek za izročitev?

                           2.

                           (če je odgovor na vprašanje 1.1. pritrdilen) Ali je člen 5, točka 1(a), Uredbe (ES št. 44/2001) podlaga za pristojnost sodišča, ki odloča zaradi pogodbene podlage iz naslova nakupa posojila, tudi v zadevah v zvezi z delikti iz istega posojila?

                  C.

                  (Člen 5, točka 3, Uredbe (ES) št. 44/2001 (Uredba Bruselj I)):

                           1.

                           Ali je treba zahtevke iz naslova odgovornosti, ki izhaja iz prospekta na podlagi predpisov, ki urejajo kapitalske trge in zahtevke zaradi kršitve obveznosti varstva in seznanitve v zvezi z izdajo imetniških obveznic, šteti za zahtevke v zadevah v zvezi z delikti ali kvazidelikti v smislu člena 5, točka 3, Uredbe (ES) št. 44/2001?

                                       1.1

                                       (če je odgovor na vprašanje 1. pritrdilen) Ali to velja tudi v primeru, ko oseba, ki sama ni imetnica obveznice, temveč ima v razmerju do imetnika, ki zanjo fiduciarno drži vrednostne papirje, zgolj obligacijskopravni zahtevek za povračilo, te zahtevke uveljavlja zoper izdajateljico?

                           2.

                           Ali je treba izraz „kraj, kjer je prišlo ali kjer grozi škodni dogodek“ v členu 5, točka 3, Uredbe (ES) št. 44/2001 razlagati tako, da se v primeru nakupa vrednostnega papirja zaradi namernih napačnih informacij,

                                       2.1

                                       za kraj škodnega dogodka šteje kraj, kjer ima oškodovanec svoje prebivališče kot center njegovega premoženja?

                                       2.2

                                       (če je odgovor na vprašanje 2.1. pritrdilen) Ali to velja tudi v primeru, ko je mogoče nakup in nakazilo na račun preklicati do sklenitve posla, do česar je prišlo nekaj časa po odtegljaju z računa oškodovanca v drugi državi članici?

                  D.

                  Preizkus pristojnosti, dvojno relevantna dejstva

                           1.

                           Ali mora sodišče v okviru preizkusa pristojnosti na podlagi člena 25 in naslednjih Uredbe (ES) št. 44/2001 glede spornih dejstev, ki so pomembna tako glede vprašanja pristojnosti kot tudi za obstoj uveljavljanega zahtevka („dvojno relevantna dejstva“), izvesti obsežen dokazni postopek, ali pa mora pri odločanju o vprašanju glede pristojnosti izhajati iz pravilnosti trditev tožeče stranke?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah; UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19 zvezek 4, str. 42.


title: Zadeva T-274/17: Tožba, vložena 10. maja 2017 – Monster Energy/UUNT – Bösel (MONSTER DIP)

text:
               10.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/36

         Tožba, vložena 10. maja 2017 – Monster Energy/UUNT – Bösel (MONSTER DIP)
   (Zadeva T-274/17)
   (2017/C 221/51)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Monster Energy Company (Corona, Kalifornija, Združene države Amerike) (zastopnik: P. Brownlow, solicitor)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Marco Bösel (Bad Fallingbostel, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije, ki vsebuje besedna elementa „MONSTER DIP“ – prijava št. 13 118 211

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 10. februarja 2017 v zadevi R 1062/2016-2

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               razveljavi odločbo oddelka za ugovore z dne 19. aprila 2016 v postopku z ugovorom B 2433681;

               —

               zavrne prijavo sporne znamke za vse proizvode in storitve;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev členov 8(1)(b), 8(4) in 8(5) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-295/09: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 25. februarja 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2006/43/ES — Pravo družb — Obvezne revizije za letne in konsolidirane računovodske izkaze — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/9

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 25. februarja 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-295/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2006/43/ES - Pravo družb - Obvezne revizije za letne in konsolidirane računovodske izkaze - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   2010/C 100/13
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Braun in E. Adsera Ribera, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: F. Díez Moreno, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje ukrepov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o obveznih revizijah za letne in konsolidirane računovodske izkaze, spremembi direktiv Sveta 78/660/EGS in 83/349/EGS ter razveljavitvi Direktive Sveta 84/253/EGS, v predpisanem roku (UL L 157, str. 87)

      Izrek

               1.

               Kraljevina Španija s tem, ko ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o obveznih revizijah za letne in konsolidirane računovodske izkaze, spremembi direktiv Sveta 78/660/EGS in 83/349/EGS ter razveljavitvi Direktive Sveta 84/253/EGS, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 256, 24.10.2009.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 28. junija 2005 v zadevi T-301/03, Canali Ireland Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Znamka Skupnosti — Figurativna znamka CANAL JEAN CO. NEW YORK — Ugovor imetnika nacionalne besedne znamke CANALI — Verjetnost zmede)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/36

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 28. junija 2005
   v zadevi T-301/03, Canali Ireland Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Znamka Skupnosti - Figurativna znamka CANAL JEAN CO. NEW YORK - Ugovor imetnika nacionalne besedne znamke CANALI - Verjetnost zmede)
   (2005/C 217/81)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi T-301/03, Canali Ireland Ltd, s sedežem v Dublinu (Irska), ki jo zastopata C. Gielen in O. Schmutzer, avocats, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnika: A. Apostolakis in S. Laitinen), druga stranka v postopku pred Odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje, je bila Canal Jean Co. Inc., s sedežem v New Yorku, (Združene države), ki jo zastopa M. Cover, solicitor, zaradi pritožbe zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. junija 2003 (zadeva R 103/2002-2), o postopku z ugovorom 78859 med Canali S.p.A. in Canal Jean Co. Inc., je Sodišče prve stopnje (prvi senat), v sestavi J. D. Cooke, predsednik, I. Labucka in V. Trstenjak, sodnici, sodni tajnik: B. Pastor, namestnica sodnega tajnika, dne 28. junija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 275, 15.11.2003.


title: Zadeva T-302/05: Tožba, vložena 2. avgusta 2005 — Torijano Montero proti Svetu

text:
               12.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/23

         Tožba, vložena 2. avgusta 2005 — Torijano Montero proti Svetu
   (Zadeva T-302/05)
   (2005/C 281/43)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Javier Torijano Montero (Bruselj, Belgija) (zastopnika: S. Rodrigues, avocat, A. Jaume, avocat)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije
   Predlogi tožeče stranke
   Primarno:

               —

               naj razglasi za nično odločbo organa, pristojnega za imenovanja, (OPI), o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke, ki je bila sprejeta skupaj z odločbo o imenovanju, ki jo je OPI sprejel 20. oktobra 2004, kolikor določa njen naziv na podlagi člena 12(3) Priloge XIII Kadrovskih predpisov;

               —

               naj navede OPI-ju posledice razglasitve ničnosti izpodbijanih odločb, predvsem prerazporeditev tožeče stranke v naziv A*8 in to z učinkom za nazaj od 16. oktobra 2004, datuma veljavnosti odločbe o imenovanju z dne 20. oktobra 2004;

         Podredno:

               —

               naj Komisiji naloži, da povrne škodo, ki jo je utrpela tožeča stranka zaradi dejstva, da od 16. oktobra 2004, datuma veljavnosti odločbe o imenovanju z dne 20. oktobra 2004, ni bila razvrščena v naziv A*8;

         V vsakem primeru:

               —

               naj se toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve, ki jih je navedla tožeča stranka, so v večini enaki tistim, ki so navedeni v okviru zadeve T-207/05 Schulze proti Komisiji (1). Tožeča stranka prav tako navaja kršitev pravil o usklajenosti, na eni strani, med delovnimi mesti in na drugi strani, kategorijami in nazivi.

      (1)  UL C 193, 6.8.2005, str. 36.


title: Zadeva T-363/16: Tožba, vložena 7. julija 2016 – Zoetis Belgium/Komisija

text:
               22.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/50

         Tožba, vložena 7. julija 2016 – Zoetis Belgium/Komisija
   (Zadeva T-363/16)
   (2016/C 305/68)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Zoetis Belgium (Ottignies-Louvain-la-Neuve, Belgija) (zastopniki: H. Vanhulle, B. van de Walle de Ghelcke, C. Borgers in N. Baeten, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za ničen Sklep Komisije z dne 11. januarja 2016 o shemi državne pomoči glede oprostitve presežnega dobička SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), ki jo je sprejela Kraljevina Belgija;

               —

               podredno, razglasi za nične člene 2, 3 in 4 tega sklepa;

               —

               v vsakem primeru Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija je nepravilno uporabila pravo in storila očitno napako pri presoji, s tem ko je ugotovila ukrep pomoči in ga opredelila za shemo pomoči v smislu člena 1(d) Uredbe Sveta 2015/1589 (1) in člena 107 PDEU.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 107 PDEU, ni podala obrazložitve ter je storila očitno napako pri presoji, s tem ko je ugotovila, da belgijski sistem odločitev o presežnih dobičkih pomeni ukrep državne pomoči.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 16(1) Uredbe Sveta 2015/1589 in splošni načeli pravne varnosti in legitimnega pričakovanja, s tem ko je Belgiji naložila, naj zahteva vračilo zatrjevane pomoči.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 2(6) PDEU in načelo enakega obravnavanja ter zlorabila svoje pristojnosti, s tem ko je pravila o državnih pomočeh uporabila za prepoved belgijskega sistema odločitev o presežnih dobičkih.

      (1)  Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL L 248, str. 9).


title: Zadeva T-96/06: Tožba, vložena  17. marca 2006  — Tsakiris-Mallas A.E — Ajinomoto proti UUNT

text:
               6.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/29

         Tožba, vložena 17. marca 2006 — Tsakiris-Mallas A.E — Ajinomoto proti UUNT
   (Zadeva T-96/06)
   (2006/C 108/52)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: grščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Tsakiris-Mallas SA (Argyroupoli, Grčija) (zastopnika: G. Würtenberger in R. Kunze, Rechtsanwälte)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Late Editions Limited (Leighton Buzzard, Združeno kraljestvo)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 11. januarja 2006 v zadevi R 1127/2004-2.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „exë“ za proizvode iz razredov 18 in 25 — prijava št. 2 190 015.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Late Editions Limited.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Nacionalna besedna znamka „EXE“ za proizvode iz razreda 25.

      Odločba oddelka za ugovore: Popolna ugoditev ugovoru za del proizvodov.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Podana naj bi bila kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94.


title: Zadeva T-527/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 8. marca 2017 – DeMaCo Holland/Komisija

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/60

         Sklep Splošnega sodišča z dne 8. marca 2017 – DeMaCo Holland/Komisija
   (Zadeva T-527/12) (1)

   (2017/C 144/82)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 26, 26.1.2013.


title: Zadeva F-141/07: Tožba, vložena 20. decembra 2007 – Maniscalco proti Komisiji

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/49

         Tožba, vložena 20. decembra 2007 – Maniscalco proti Komisiji
   (Zadeva F-141/07)
   (2008/C 92/100)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Daniele Maniscalco (Rim, Italija) (zastopnika: C. Cardarello in F. D'amora, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti odločbe o uvrstitvi tožeče stranke v skupino IV, naziv 13, plačilni razred 1.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba ADMIN.B.2/OG/jmz/D(07)23504 naj se razglasi za nično;

               —

               ugotovi naj se, da je predlog za priznanje uvrstitve v višji naziv in razlike v plači od izdaje poročila, iz katerega izhaja, da je tožeča stranka upravičena do uvrstitve v naziv 16, utemeljen;

               —

               Generalnemu direktoratu za kadrovske zadeve in administracijo – Direktorat A – Kadrovske zadeve in kariere naj se naloži plačilo dolgovanega zneska, skupaj z obrestmi in dodatki, ki ustreza razliki v plači med nazivom 13 in 16;

               —

               v prihodnje naj se prizna uvrstitev v naziv 16 in plačilni razred, ki ustreza letom poklicnih izkušenj.


title: Razpis prostega delovnega mesta – Direktor za protokol in obiske (naziv AD 14 ali AD 15)

text:
               9.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               CA 130/1

         Razpis prostega delovnega mesta
   Direktor za protokol in obiske (naziv AD 14 ali AD 15)
   (2009/C 130 A/01)
   Kmalu bo prosto delovno mesto direktorja za protokol in obiske (naziv AD 14 ali AD 15) pri Sodišču Evropskih skupnosti. Zasedeno bo na podlagi člena 29(2) Kadrovskih predpisov za uradnike.
   Naloge
   Naloga zaposlenega na tem delovnem mestu, ki je podrejeno sodnemu tajniku Sodišča, je vodenje direktorata za protokol in obiske, katerega dejavnosti spodbuja in usklajuje.
   Direktor za protokol in obiske mora opravljati naloge vodje protokola Sodišča ter nadzorovati organizacijo uradnih obiskov Sodišča za osebe na visokem položaju ter organizacijo slavnostnih sej in drugih uradnih prireditev.
   Odgovoren je tudi za službo za obiske, kar vključuje:

               —

               pripravo študijskih in informativnih obiskov (približno 15 000 obiskovalcev na leto),

               —

               organizacijo kongresov nacionalnih sodnikov.

         Direktor za protokol in obiske bo predvsem pazil na dobro vodenje zaposlenih v svojem direktoratu; še zlasti bo spodbujal njihovo motivacijo, izobraževanje in prilagajanje zahtevam službe. Prizadeval si bo tudi za izboljšanje načinov dela v direktoratu ter čim boljšo uporabo razpoložljivih sredstev in orodij direktorata. Nazadnje, kot odredbodajalec na podlagi nadaljnjega prenosa bo skrbel za dobro upravljanje razpoložljivih dodeljenih sredstev.
   Zahtevani nazivi ali diplome

               —

               Končana univerzitetna izobrazba s pridobljeno univerzitetno diplomo,

               —

               poglobljeno znanje in poklicne izkušnje na področjih, ki jih pokriva direktorat,

               —

               sposobnost vodenja upravne enote,

               —

               dobro znanje angleščine in francoščine.

         Predložitev prijav
   Prijave za to delovno mesto morajo prispeti na Sodišče izključno po elektronski pošti, na elektronski naslov DIR-PV-CURIA@curia.europa.eu, najpozneje 27. junija 2009 do 13. ure. Prijavam morajo biti priloženi podroben življenjepis ter vsa druga potrebna dokazila.


               24.2.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 42/1

         (2007/C 42/01)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 20, 27.1.2007

   Prejšnje objave

      UL C 331, 30.12.2006

      UL C 326, 30.12.2006

      UL C 310, 16.12.2006

      UL C 294, 2.12.2006

      UL C 281, 18.11.2006

      UL C 261, 28.10.2006

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva T-364/09 P: Pritožba, ki jo je 21. septembra 2009 vložil Giorgio Lebedef zoper sodbo, ki jo je 7. julija 2009 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-39/08, Lebedef proti Komisiji

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/52

         Pritožba, ki jo je 21. septembra 2009 vložil Giorgio Lebedef zoper sodbo, ki jo je 7. julija 2009 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-39/08, Lebedef proti Komisiji
   (Zadeva T-364/09 P)
   2009/C 282/99
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luksemburg) (zastopnik: F. Frabetti, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi pritožnika:

               —

               Razveljavi naj se sodba Sodišča prve stopnje z dne 7. julija 2009 v zadevi F-39/08, Giorgio LEBEDEF, stanujoč na 4, Neie Wee, L-1670, Senningerberg, Luksemburg, uradnik Evropske komisije, ki ga zastopa Frédéric FRABETTI, stanujoč na 5, rue Jean Bertels, L-1230 Luxembourg, odvetnik na Sodišču, z naslovom za vročanje v svoji pisarni, proti Komisiji Evropskih skupnosti, ki jo zastopajo njeni zastopniki, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, tožena stranka, zaradi razglasitve ničnosti odločb z dne 29. 5. 2007, 20. 6. 2007, 28. 6. 2007, 6. 7. 2007, dveh odločb z dne 26. 7. 2007 in odločbe z dne 2. 8. 2007 glede odbitka 32 dni dopusta pritožniku za leto 2007;

               —

               ugodi naj se tožbenim zahtevkom, ki jih je pritožnik podal na prvi stopnji;

               —

               podredno, zadevo naj se v ponovno odločanje pošlje Sodišču za uslužbence;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik s to pritožbo predlaga razveljavitev sodbe Sodišča za uslužbence z dne 7. julija 2009, razglašene v zadevi Lebedef proti Komisiji, F-39/08, s katero je bila zavrnjena tožba pritožnika, s katero je predlagal razglasitev ničnosti odločb glede odbitka 32 dni svojega letnega dopusta za leto 2007.
   Pritožnik v podporo svoji pritožbi navaja devet pritožbenih razlogov:

               —

               kršitev člena 1, šesti pododstavek, Priloge II h Kadrovskim predpisom uslužbencev Evropskih skupnosti, ki se nanaša na sestavo in postopke, med drugim, odbora za uslužbence, in člena 1(2) okvirnega sporazuma glede odnosov med Komisijo in sindikalnimi in poklicnimi organizacijami;

               —

               nepravilna razlaga in uporaba koncepta „sindikalne svobode“, ki temelji na členu 24 Kadrovskih predpisov;

               —

               kršitev točke III.c glede „krajšega delovnega časa zaradi zdravstvenih razlogov“ iz odločbe Komisije z dne 28. aprila 2004 o uvedbi izvedbenih določb na področju odsotnosti zaradi bolezni ali nesreče in, natančneje, točke, ki določa, da „katerikoli dan vzetega letnega dopusta šteje kot ves dan“;

               —

               neupoštevanje zdravstvenega stanja pritožnika;

               —

               nepravilna razlaga in uporaba pojmov „udeležba pri zastopanju uslužbencev“, „napotitev iz sindikalnih razlogov“ in „sindikalna naloga“;

               —

               izkrivljenje in popačenje dejstev in trditev pritožnika ter vsebinska nenatančnost ugotovitev Sodišča za uslužbence glede beleženja „neupravičenih odsotnosti“ v sistemu SysPer2;

               —

               nepravilna uporaba prava s strani Sodišča za uslužbence pri razlagi pojma „odsotnost“, kot ga določajo členi 57, 59 in 60 Kadrovskih predpisov;

               —

               nepravilna uporaba prava s strani Sodišča za uslužbence pri uporabi člena 60 Kadrovskih predpisov; in

               —

               neobrazložitev ugotovitev Sodišča za uslužbence, ki so izpodbijane s prvimi osmimi pritožbenimi razlogi.


title: Zadeva C-8/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de primera instancia (Španija) 10. januarja 2014 – Unim Banc S.A. proti Diegu Fernándezu Gabarru in drugim

text:
               7.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de primera instancia (Španija) 10. januarja 2014 – Unim Banc S.A. proti Diegu Fernándezu Gabarru in drugim
   (Zadeva C-8/14)
   2014/C 102/18
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de primera instancia

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Unim Banc S.A.

      Tožena stranka: Diego Fernández Gabarro in drugi

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba enomesečni rok, določen z Ley 1/2013 de Protección al Deudor Hipotecario, Reestructuración de Deuda y Alquiler Social, razumeti tako, da ni v skladu s členoma 6 in 7 Direktive 93/13/EGS (1)?

      (1)  Direktiva Sveta z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).


title: Združeni zadevi T-420/11 in T-56/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. januarja 2015 – Ocean Capital Administration in drugi/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi zoper Iran zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Pravnomočnost — Posledice razglasitve ničnosti omejevalnih ukrepov za subjekt, ki je v lasti ali pod nadzorom subjekta, za katerega je bilo ugotovljeno, da sodeluje pri širjenju jedrskega orožja — Sprememba učinkov razglasitve ničnosti s potekom časa)

text:
               9.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 81/12

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. januarja 2015 – Ocean Capital Administration in drugi/Svet
   (Združeni zadevi T-420/11 in T-56/12) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi zoper Iran zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Pravnomočnost - Posledice razglasitve ničnosti omejevalnih ukrepov za subjekt, ki je v lasti ali pod nadzorom subjekta, za katerega je bilo ugotovljeno, da sodeluje pri širjenju jedrskega orožja - Sprememba učinkov razglasitve ničnosti s potekom časa))
   (2015/C 081/15)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Ocean Capital Administration GmbH (Hamburg, Nemčija) in druge tožeče stranke, navedene v prilogi k sodbi (zadeva T-420/11); IRISL Maritime Training Institute (Teheran, Iran); Kheibar Co. (Teheran); Kish Shipping Line Manning Co. (Kish Island, Iran); IRISL Multimodal Transport Co. (Teheran) (zadeva T-56/12) (zastopniki: F. Randolph, QC, M. Taher, solicitor, in M. Lester, barrister)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: M. Bishop in, v zadevi T-420/11, P. Plaza García in, v zadevi T-56/12, M.-M. Joséphidès, zastopniki)

      Predmet

   V zadevi T-420/11 predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2011/299/SZVP z dne 23. maja 2011 o spremembah Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 136, str. 65), Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 503/2011 z dne 23. maja 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 136, str. 26) in Uredbe Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1), in sicer v delih, v katerih ti akti zadevajo tožeče stranke, ter v zadevi T-56/12 predlog za razglasitev ničnosti, Sklepa Sveta 2011/783/SZVP z dne 1. decembra 2011 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 319, str. 71), Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1245/2011 z dne 1. decembra 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 319, str. 11) ter Uredbe št. 267/2012, in sicer v delih, v katerih ti akti zadevajo tožeče stranke.

      Izrek

               1.

               Za nične se v delih, v katerih zadevajo Ocean Capital Administration GmbH in druge tožeče stranke, navedene v prilogi k tej sodbi, razglasijo:

                           —

                           Sklep Sveta 2011/299/SZVP z dne 23. maja 2011 o spremembah Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu;

                           —

                           Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 503/2011 z dne 23. maja 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu;

                           —

                           Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010.

               2.

               Za nične se v delih, v katerih zadevajo IRISL Maritime Training Institute, Kheibar Co., Kish Shipping Line Manning Co. in IRISL Multimodal Transport Co., razglasijo:

                           —

                           Sklep Sveta 2011/783/SZVP z dne 1. decembra 2011 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu;

                           —

                           Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1245/2011 z dne 1. decembra 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu;

                           —

                           Uredba št. 267/2012.

               3.

               Učinki Sklepa Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2011 o omejevalnih ukrepih proti Iranu, s katerim je bilo odpravljeno Skupno stališče Sveta 2007/140/SZVP, kot je bil spremenjen s Sklepom 2011/299 in Sklepom 2011/783, se – glede Ocean Capital Administration GmbH in druge tožeče stranke, navedene v prilogi k tej sodbi, na eni strani ter glede IRISL Maritime Training Institute, Kheibar Co., Kish Shipping Line Manning Co. in IRISL Multimodal Transport Co. na drugi strani – ohranijo do učinkovanja razglasitve ničnosti Uredbe št. 267/2012.

               4.

               Svet Evropske unije poleg svojih stroškov nosi stroške, ki so jih priglasili Ocean Capital Administration GmbH in 35 drugih tožečih strank, navedenih v prilogi k tej sodbi, na eni strani ter IRISL Maritime Training Institute, Kheibar Co., Kish Shipping Line Manning Co. in IRISL Multimodal Transport Co. na drugi strani.

      (1)  UL C 290, 1.10.2011.


               9.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/22

         Tožba družb Autonomy Capital (Jersey) LP in Eaton Vance Management proti Nadzornemu organu Efte, vložena 20. decembra 2016
   (Zadeva E-20/16)
   (2017/C 73/12)
   Družbi Autonomy Capital (Jersey) LP in Eaton Vance Management, ki ju zastopata Pétur Örn Sverrisson hrl. in Halldór Backman hrl. iz družbe Morrison & Foerster (UK) LLP, Citypoint, One Ropemaker Street, London EC2Y 9AW, je 20. decembra 2016 vložila tožbo proti Nadzornemu organu Efte.
   Tožeča stranka Sodišču Efte predlaga, naj:

               1.

               razveljavi odločitev tožene stranke z dne 23. Novembra 2016, s katero je bila zaključena pritožba tožečih strank proti Islandiji, in

               2.

               toženi stranki naloži plačilo tožnikovih stroškov tega postopka.

         Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               Tožeči stranki zatrjujeta, da je zakon št. 37/2016, ki ga je sprejel islandski parlament, diskriminatoren na podlagi državljanstva, saj za tuje lastnike premoženja v kronah, ki večinoma ne prebivajo na Islandiji, nalaga pretirane zahteve in kazni za neizpolnjevanje zahtev, medtem ko domačim lastnikom premoženja v kronah podobnih zahtev ne nalaga.

               —

               Po mnenju tožečih strank se je nadzorni organ Efte, da bi podprl navedbo, da je bilo Islandiji dovoljeno – in ji je še vedno dovoljeno–, da odstopi od obveznosti spoštovanja temeljnih svoboščin iz Sporazuma EGP, oprl na člen 43 Sporazuma EGP.

               —

               Tožeči stranki zatrjujeta, da je Nadzorni organ Efte napačno presodil stopnjo diskrecijske pravice, ki jo državam EGP/Efte podeljuje člen 43, zato Islandija ni izpolnila meril iz člena 43(3).

               —

               Poleg tega tožeči stranki navajata, da mora biti, ne glede na situacijo, vsako odstopanje od obveznosti iz Sporazuma EGP v skladu z načelom sorazmernosti, po obsegu pa ne sme preseči okvira, ki je nujno potreben za odpravo kakršnih koli nenadno nastalih težav. Po mnenju tožečih strank je nadzor, ki ga zahteva zakon št. 37/2016 nesorazmeren in ne obravnava zaskrbljenosti, ki jo je izrazila islandska vlada, poleg tega pa islandski organi niso preučili bistveno manj restriktivnih možnosti, ki so jim bile predlagane.


title: Zadeva T-284/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 29. novembra 2016 – Gulli/EUIPO – Laverana (Lybera)

text:
               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/60

         Sklep Splošnega sodišča z dne 29. novembra 2016 – Gulli/EUIPO – Laverana (Lybera)
   (Zadeva T-284/16) (1)

   (2017/C 022/81)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 270, 25.7.2016.


title: Zadeva F-123/06: Tožba, vložena 23. oktobra 2006 — Timmer proti Računskemu sodišču

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/84

         Tožba, vložena 23. oktobra 2006 — Timmer proti Računskemu sodišču
   (Zadeva F-123/06)
   (2006/C 326/170)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Marianne Timmer (Saint Sauves d'Auvergne, Francija) (zastopnik: F. Rollinger, avocat)

      Tožena stranka: Evropsko računsko sodišče
   Predlogi tožeče stranke

               —

               vsa ocenjevalna poročila tožeče stranke, ki jih je sestavil g. L., naj se razglasijo za nična;

               —

               povezane oziroma podredne odločbe, vključno z odločbo o imenovanju g. L., naj se razglasijo za nične;

               —

               odredi naj se plačilo premoženjske škode v višini izgube dohodka, ki je nastala tožeči stranki glede na položaj, v katerem bi bila, če bi napredovala vsakokrat, ko bi teoretično lahko napredovala v obdobju njene zaposlitve, ko je bila podrejena g. L.;

               —

               odredi naj se plačilo nepremoženjske škode in posledic za zdravje tožeče stranke, ki so ji jih povzročile zgoraj navedene nezakonitosti, v višini 250 000 evrov;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi najprej navaja, da naj bi bila njena kariera ovirana, dokler je niso odstranili iz službe, da so omogočili njenemu nadrejenemu nadaljnje nezakonito izvrševanje svojih funkcij. Tožba naj bi bila vložena pozno, ker je tožeča stranka izvedela, da so bile odločbe o njeni karieri nezakonite, šele ob odkritju nekaterih novih dejstev, ki naj bi vplivala na veljavnost njenih ocenjevalnih poročil, zlasti: i) njen nadrejeni je dvakratno kršil člen 11a Kadrovskih predpisov; ii) njen nadrejeni ob imenovanju ni imel dovolj delovne dobe; iii) nezakonitosti v okviru natečaja CC/LA/18/82; iv) nezakonita zasedba delovnega mesta, ki bi ga lahko zasedla tožeča stranka; v) osebni interes njenih nadrejenih; vi) opustitev disciplinskih ukrepov.
   Tožeča stranka se na eni strani sklicuje na to, da odločbe v zvezi z njo, ki jih je sprejel generalni sekretar Računskega sodišča, niso bile obrazložene, in na drugi strani, na nezakonitosti v postopku odločanja navedenega sodišča.


title: Zadeva T-389/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2017 – AIA/EUIPO – Casa Montorsi (MONTORSI F. & F.) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Evropske unije MONTORSI F. & F. — Prejšnja nacionalna besedna znamka Casa Montorsi — Relativni razlog za ničnost — Verjetnost zmede — Člen 53(1)(a) in člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Sporazum glede soobstoja znamk — Obseg — Člen 53(3) Uredbe št. 207/2009)

text:
               28.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/43

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2017 – AIA/EUIPO – Casa Montorsi (MONTORSI F. & F.)
   (Zadeva T-389/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Evropske unije MONTORSI F. & F. - Prejšnja nacionalna besedna znamka Casa Montorsi - Relativni razlog za ničnost - Verjetnost zmede - Člen 53(1)(a) in člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Sporazum glede soobstoja znamk - Obseg - Člen 53(3) Uredbe št. 207/2009))
   (2017/C 283/65)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Agricola italiana alimentare SpA (AIA) (San Martino Buon Albergo, Italija) (zastopnik: S. Rizzo, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Casa Montorsi Srl (Vignola, Italija) (zastopniki: S. Verea, K. Muraro in M. Balestriero, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 28. aprila 2016 (zadeva R 1239/2014-1) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Casa Montorsi in AIA.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Agricola italiana alimentare SpA (AIA) se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 335, 12.9.2016.


title: Zadeva F-93/06: Tožba, vložena 16. avgusta 2006 — Dethomas proti Komisiji

text:
               30.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 237/22

         Tožba, vložena 16. avgusta 2006 — Dethomas proti Komisiji
   (Zadeva F-93/06)
   (2006/C 237/38)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Bruno Dethomas (Rabat, Maroko) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nično naj se razglasi odločba Komisije z dne 11. januarja 2006 o imenovanju tožeče stranke za uradnika pripravnika Evropskih skupnosti kot vodjo delegacije Komisije v Maroku v generalnem direktoratu „Zunanji odnosi“, ker določa njeno razvrstitev v naziv A*14, plačilni razred 2;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka je v času, ko je bila začasni uslužbenec, razvrščen v naziv A*14, plačilni razred 8, vložila kandidaturo za delovno mesto na podlagi obvestila COM/229/04 za prosto delovno mesto vodje delegacije Komisije v Maroku (1). Njeno kandidatura je bila sprejeta, imenovana je bila za uradnika pripravnika z razvrstitvijo v naziv A*14, plačilni razred 2.
   Tožeča stranka v tožbi navaja, da ker je bil imenovan za uradnika v isti naziv in takoj po obdobju dela kot začasni uslužbenec, bi jo morala Komisija na podlagi člena 32(3) Kadrovskih predpisov razvrstiti v naziv A*14, plačilni razred 8. Komisija naj bi s tem, ko ji ni odobrila ugodnosti na podlagi omenjenega člena, napačno uporabila pravo.

      (1)   UL UE C 246 A, 5.10.2004, str. 1.


title: Zadeva T-410/16: Tožba, vložena 31. julija 2016 – Makhlouf/Svet

text:
               10.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/13

         Tožba, vložena 31. julija 2016 – Makhlouf/Svet
   (Zadeva T-410/16)
   (2016/C 371/15)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Rami Makhlouf (Damask, Sirija) (zastopnik: E. Ruchat, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je tožba tožeče stranke dopustna in utemeljena;

               —

               posledično, Sklep (SZVP) 2016/850 z dne 27. maja 2016 in poznejše akte za njegovo izvajanje razglasi za nične v delu, v katerem se nanašajo na tožečo stranko;

               —

               Svetu Evropske unije naložiti plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe in pravice do učinkovitega sodnega varstva iz členov 6 in 13 Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (v nadaljevanju: EKČP) s členom 215 Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljevanju: PDEU) in členoma 41 in 47 Listine Evropske Unije o temeljnih pravicah.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve, ker naj obrazložitev Sveta ne bi ustrezala obveznosti obrazložitve, ki je naložena institucijam Evropske Unije s členom 6 EKČP, členom 296 PDEU in členom 41 Listine Evropske Unije o temeljnih pravicah.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji, ki naj bi jo Svet storil v zvezi z vključitvijo tožeče stranke v financiranje sirskega režima.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: izpodbijani ukrepi neutemeljeno in nesorazmerno omejujejo temeljne pravice tožeče stranke, natančneje, njeno lastninsko pravico, določeno v členih 1 Protokola št. 1 h EKČP in 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, njeno pravico do spoštovanja njenega ugleda, določeno v členih 8 in 10(2) EKČP, načelo domneve nedolžnosti, odločeno v členu 6 EKČP in 48 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, njeno svobodo izražanja, določeno v členu 10 EKČP, in njeno pravico do svobode gibanja, določeno v členu 2(2) Protokola št. 4 k EKČP.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev Smernic Sveta z dne 2. decembra 2005 za izvajanje in ocenjevanje omejevalnih ukrepov (sankcij) v okviru skupne zunanje in varnostne politike Evropske unije (dokument Sveta 15114/05 z dne 2. decembra 2005).


title: Zadeva C-139/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Burgos (Španija) 7. marca 2016 – Juan Moreno Marín, Maria Benavente Cardaba in Rodrigo Moreno Benavente/Abadía Retuerta, S.A.

text:
               6.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 200/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Burgos (Španija) 7. marca 2016 – Juan Moreno Marín, Maria Benavente Cardaba in Rodrigo Moreno Benavente/Abadía Retuerta, S.A.
   (Zadeva C-139/16)
   (2016/C 200/09)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Audiencia Provincial de Burgos

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožniki: Juan Moreno Marín, Maria Benavente Cardaba in Rodrigo Moreno Benavente

      Nasprotna stranka: Abadía Retuerta, S.A.

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je mogoče med prepovedi iz člena 3(1)(c) Direktive 2008/95 (1) vključiti uporabo znaka, ki se nanaša na značilnost proizvoda ali storitve, ta značilnost pa je, da je ta proizvod ali storitev mogoče najti v izobilju na enem in istem kraju ter da ima visoko stopnjo vrednosti in kakovosti?

               2.

               Ali je mogoče šteti, da je znak s temi značilnostmi označba geografskega izvora, ker sta proizvod ali storitev vedno na določenem fizičnem prostoru?

      (1)  Direktiva 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL L 299, str. 25).


title: Zadeva T-14/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 14. decembra 2006 — K-Swiss proti UUNT (vzporedni trakovi na čevlju) ( Znamka Skupnosti — Procesne napake — Ugovor nedopustnosti — Obvestilo o odločbi odbora za pritožbe — Rok za pritožbo )

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/43

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 14. decembra 2006 — K-Swiss proti UUNT (vzporedni trakovi na čevlju)
   (Zadeva T-14/06) (1)

   („Znamka Skupnosti - Procesne napake - Ugovor nedopustnosti - Obvestilo o odločbi odbora za pritožbe - Rok za pritožbo“)
   (2006/C 331/96)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: K-Swiss, Inc. (West Lake Village, Kalifornija, Združene države) (zastopnik: H. Hübner, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: Ó. Mondéjar, zastopnik)
   Predmet
   Predlog za razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 26. septembra 2006 (zadeva R 1109/2004-1), glede registracije znamke v obliki čevlja s petimi vzporednimi trakovi ob strani, kot znamke Skupnosti.
   Izrek

               1)

               Tožba se kot nedopustna zavrže.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 86, 8.4.2006.


title: Zadeva T-356/16: Tožba, vložena 4. julija 2016 – Brita/EUIPO – Aquis Wasser-Luft-Systeme (maxima)

text:
               22.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/50

         Tožba, vložena 4. julija 2016 – Brita/EUIPO – Aquis Wasser-Luft-Systeme (maxima)
   (Zadeva T-356/16)
   (2016/C 305/67)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Brita GmbH (Taunusstein, Nemčija) (zastopnik: S. Maaßen, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Aquis Wasser-Luft-Systeme GmbH (Rebstein, Švica)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, št. 1 128 639

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 3. maja 2016 v zadevi R 99/2015-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo ter odločbo oddelka za ugovore z dne 11. novembra 2014 in ju spremeni tako, da se ugodi ugovoru in zavrne razširitev mednarodne registracije IR 1128639 „MAXIMA“ na področje znamke Unije;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka.

      Navajana tožbena razloga

               —

               kršitev členov 8(1)(b) in 43(2) in (3) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 42(2) in (3) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-54/06: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji, vložena  1. februarja 2006

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/10

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji, vložena 1. februarja 2006
   (Zadeva C-54/06)
   (2006/C 74/19)
   Jezik postopka: francoščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata J. Hottiaux in F. Simonetti, zastopnici, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je 1. februarja 2006 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Kraljevini Belgiji.
   Komisija Evropskih skupnost predlaga Sodišču, naj:

               1.

               ugotovi, da Kraljevina Belgija s tem, ko ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje (1), ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Kraljevini Belgiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive se je iztekel 21. julija 2004. Belgija še vedno ni sprejela vseh ukrepov iz pristojnosti flamske regije in zvezne vlade, oziroma jih v vsakem primeru ni sporočila Komisiji.

      (1)  UL L 197, 21.7.2001, str. 30.


title: Zadeva T-666/16 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 3. julija 2017 – De Nicola/EIB (Pritožba — Osebje EIB — Ocenjevanje — Karierno ocenjevalno poročilo — Ocenjevalno poročilo za leto 2013 — Predlog za razglasitev ničnosti odločbe odbora za pritožbe in odločbe o nenapredovanju pritožnika — Psihično nasilje — Odškodninski zahtevek)

text:
               28.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/50

         Sklep Splošnega sodišča z dne 3. julija 2017 – De Nicola/EIB
   (Zadeva T-666/16 P) (1)

   ((Pritožba - Osebje EIB - Ocenjevanje - Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno poročilo za leto 2013 - Predlog za razglasitev ničnosti odločbe odbora za pritožbe in odločbe o nenapredovanju pritožnika - Psihično nasilje - Odškodninski zahtevek))
   (2017/C 283/77)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburg) (zastopnik: G. Ferabecoli, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska investicijska banka (EIB) (zastopniki: T. Gilliams in G. Faedo, agenta, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 21. julija 2016, De Nicola/EIB (F-100/15, EU:F:2016:167), s katero se predlaga razveljavitev navedene sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Carlo De Nicola nosi svoje stroške in stroške Evropske investicijske banke (EIB) v pritožbenem postopku.

      (1)  UL C 410, 7.11.2016.


               15.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 467/25

         Tožba družbe Marine Harvest ASA proti Nadzornemu organu Efte, vložena 20. septembra 2016
   (Zadeva E-12/16)
   (2016/C 467/12)
   Družba Marine Harvest ASA, ki jo zastopata Torben Foss, odvetnik, in Kjetil Raknerud, odvetnik, iz družbe Advokatfirmaet PricewaterhouseCoopers AS, Sandviksbodene 2A, P.O. Box 3984 Sandviken, NO-5835 Bergen, je 20. septembra 2016 vložila tožbo proti Nadzornemu organu Efte.
   Tožeča stranka Sodišču Efte predlaga, naj ugotovi:

               1.

               Odločba Nadzornega organa Efte v zadevi št. 79116 z dne 27. julija 2016 temelji na napačni razlagi upoštevnih pravnih virov in je zato nična.

               2.

               Nadzorni organ Efte ima pristojnost in dolžnost, da izvaja nadzor državne pomoči za ribiški sektor v skladu s členom 4(1) Protokola 9 EGP, in zato mora preučiti navedbe tožeče stranke iz uradne pritožbe, vložene 2. maja 2016.

               3.

               Nadzornemu organu Efte se naloži plačilo stroškov postopka.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti odločbe Nadzornega organa Efte v zadevi št. 79116 z dne 27. julija 2016.

               —

               Družba Marine Harvest trdi, da ima Nadzorni organ Efte potrebno pristojnost, da preveri, ali je pomoč za proizvodnjo in trženje proizvodov ribištva in akvakulture združljiva s Sporazumom EGP, ter za izvajanje nadzora v skladu s členom 62 Sporazuma EGP v povezavi s Protokolom 26 k Sporazumu EGP, in nadalje, da mora Nadzorni organ Efte v skladu z istim členom tak nadzor tudi izvajati.

               —

               Bistveni element spora je razlaga Protokola 26 Sporazuma, ki določa pristojnosti Nadzornega organa Efte, vendar ne navaja izrecno področja ribištva in akvakulture. V skladu z odločbo Nadzornega organa Efte bi moral zgoraj navedeni seznam šteti za izčrpnega.

               —

               Tožeča stranka meni, da ta razlaga k Protokolu 26 dodaja zahtevo, ki ne temelji na ciljih in temeljnih določbah Sporazuma, ki jih navaja sam Protokol.


title: Zadeva F-85/12: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 29. avgusta 2016 – Roest/Komisija

text:
               10.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/34

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 29. avgusta 2016 – Roest/Komisija
   (Zadeva F-85/12) (1)

   (2016/C 371/40)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 295, 29.9.2012, str. 35.


title: Zadeva T-256/17: Tožba, vložena 2. maja 2017 – Labiri/EESO

text:
               3.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/34

         Tožba, vložena 2. maja 2017 – Labiri/EESO
   (Zadeva T-256/17)
   (2017/C 213/46)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Vassiliki Labiri (Bruselj, Belgija) (zastopnika: J.–N. Louis in N. de Montigny, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski ekonomsko-socialni odbor

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, točka 3, da se sporazuma o poravnavi med strankama ne izvaja v dobri veri, razglasi za nično;

               —

               Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru se naloži, naj tožeči stranki plača znesek 250 000 EUR;

               —

               toženi stranki se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 266 PDEU: izpodbijana odločba, v skladu s katero tožena stranka ne bi mogla izpolniti že podpisanega sporazuma v zadevi F-33/15, Labiri/EWSA, bi pomenila neizvedbo odločbe Sodišča Evropske unije. Takšna nezakonita opustitev izvršitve sporazuma bi med drugim pomenila kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja do tožeče stranke, dolžnosti lojalnega sodelovanja, določenega v členu 4(3) PEU, načela izvajanja v dobri veri prostovoljnih dogovorov med strankami in načela dobrega upravljanja ter dolžnosti zagotavljanja pomoči iz člena 24 Kadrovskih predpisov.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na zlorabo pooblastil: tožena stranka naj nikoli ne bi imela namena lojalno izvršiti sporazuma, sklenjenega med strankama in naj bi ga podpisala samo zato, da bi dosegla umik tožbe v zadevi F-33/15.


title: Zadeva C-136/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Areios Pagos (Grčija) 10. aprila 2009 — Organismos Sillogikis Diacheirisis Dimiourgon Theatrikon kai Optikoakoustikon Ergon proti DIVANI AKROPOLIS Anonimi Xenodocheiaki kai Touristiki Etaireia

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/32

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Areios Pagos (Grčija) 10. aprila 2009 — Organismos Sillogikis Diacheirisis Dimiourgon Theatrikon kai Optikoakoustikon Ergon proti DIVANI AKROPOLIS Anonimi Xenodocheiaki kai Touristiki Etaireia
   (Zadeva C-136/09)
   2009/C 141/56
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Areios Pagos

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Organismos Sillogikis Diacheirisis Dimiourgon Theatrikon kai Optikoakoustikon Ergon

      Tožena stranka: DIVANI AKROPOLIS Anonimi Xenodocheiaki kai Touristiki Etaireia

      Vprašanje za predhodno odločanje

   „Ali namestitev televizijskih sprejemnikov in njihova povezava s centralno anteno hotela, ki ju opravi hotelir, brez kakršnega koli drugega dejanja, posredovanja ali posega pomenita priobčitev dela javnosti v smislu člena 3(1) Direktive 2001/29/ES in zlasti ali gre v skladu z zgoraj navedeno sodbo Sodišča z dne 7. decembra 2006 v zadevi Sociedad General de Autores y Editores de Espana (SGAE) (C-306/05) v obravnavanem primeru za distribucijo signalov prek televizijskih sprejemnikov gostom, ki so nastanjeni v hotelskih sobah, s tehničnim posegom upravitelja hotela?“


title: Zadeva C-317/09 P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 18. novembra 2010 – Architecture, microclimat, énergies douces – Europe et Sud SARL (ArchiMEDES) proti Evropski komisiji (Pritožba — Pobot terjatev, ki jih urejajo različni pravni redi — Zahteva za vračilo predplačil — Načelo litis denuntiatio — Pravica do obrambe in pravica do poštenega sojenja)

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/13

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 18. novembra 2010 – Architecture, microclimat, énergies douces – Europe et Sud SARL (ArchiMEDES) proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-317/09 P) (1)

   (Pritožba - Pobot terjatev, ki jih urejajo različni pravni redi - Zahteva za vračilo predplačil - Načelo litis denuntiatio - Pravica do obrambe in pravica do poštenega sojenja)
   2011/C 13/21
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Architecture, microclimat, énergies douces - Europe et Sud SARL (ArchiMEDES) (zastopnik: P.-P. Van Gehuchten, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: E. Manhaeve in S. Delaude, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (zdaj Splošno sodišče) (peti senat) z dne 10. junija 2009 v zadevi ArchiMEDES proti Komisiji (združeni zadevi T-396/05 in T-397/05), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo pritožnice, s katero je ta predlagala, prvič, naj se razglasi ničnost odločbe Komisije o vračilu predplačil, izplačanih v okviru pogodbe s pritožnico, in o pobotu vzajemnih terjatev, ter drugič, naj se Komisiji naloži plačilo zneska subvencije, določene v tej pogodbi – Neuporabnost načela litis denuntiatio – Zavrnitev predloga za ugotovitev solidarne odgovornosti sopogodbenic – Kršitev pravice do obrambe in pravice do poštenega sojenja

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Architecture, microclimat, énergies douces - Europe et Sud SARL (ArchiMEDES) se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 267, 7.11.09.


title: Zadeva F-25/12: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 5. februarja 2013 – Presset proti Komisiji (Javni uslužbenci — Plača — Dnevnica — Pogoj za dodelitev)

text:
               16.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/33

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 5. februarja 2013 – Presset proti Komisiji
   (Zadeva F-25/12) (1)

   (Javni uslužbenci - Plača - Dnevnica - Pogoj za dodelitev)
   2013/C 79/55
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Paul-Henri Presset (Bruselj, Belgija) (zastopnik: P. Pradal, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in G. Gattinara, zastopnika)

      Predmet

   Javni uslužbenci – Predlog za razglasitev ničnosti odločbe, s katero je bila tožeči stranki zavrnjena dodelitev dnevnice

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               P.-H. Presset nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 138, 12.5.2012, str. 36..


title: Zadeva T-321/12: Tožba, vložena 20. julija 2012 – Ciudad de la Luz in Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana proti Komisiji

text:
               22.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/32

         Tožba, vložena 20. julija 2012 – Ciudad de la Luz in Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana proti Komisiji
   (Zadeva T-321/12)
   2012/C 287/61
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Ciudad de la Luz, SA (Alicante, Španija) in Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana, SA (Alicante) (zastopniki: J. Buendía Sierra, N. Ruiz García, J. Belenguer Mula in M. Muñoz de Juan, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               sprejme njune razloge za razglasitev ničnosti, predložene v njuni tožbi, in jim ugodi;

               —

               razglasi za ničen sklep Evropske komisije z dne 8. maja 2012 C(2012) 3025 final o državni pomoči št. SA. 22668 (C 8/2008 – ex NN 4/2008), ki jo je Španija podelila družbi „Ciudad de la Luz SA“, zlasti člen 1(1) sklepa, ker je v njem razglašeno, da naložba v družbo Ciudad de la Luz (CDL) zajema elemente nezdružljive državne pomoči in zahteva njeno povračilo;

               —

               razglasi za neobstoječ, oziroma podredno, razglasi za ničen izpodbijan sklep, zlasti člen 1(1) sklepa, ker je v njem razglašeno, da so nekateri producenti, ki so snemali pri družbi CDL, prejeli nezdružljivo pomoč;

               —

               posledično, za nične razglasi odredbe o vračilu iz člena 2 izpodbijanega sklepa, in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata tri tožbene razloge.

               1.

               Napačna uporaba prava, ker je Komisija odločila, da obstaja državna pomoč v korist družbe CDL (napačna uporaba načela zasebni investitor). Kršitev členov 107(1) in 345 PDEU.
               Tožeči stranki menita, da je Komisija naredila napako pri analizi načela zasebni investitor in napačno presodila, da obstaja državna pomoč. Naložbe Generalitat Valenciana v družbo CDL so bile izvedene dvakrat, leta 2000 in leta 2004, in obe odločitvi o naložbah sta bili sprejeti po pripravi poslovnih načrtov, v katerih je predvidena pričakovana donosnost projekta. Komisija je uporabila načelo zasebnega investitorja in ta projekt primerjala z donosnostjo projektov in dejavnikov, ki zaradi njihovih velikosti niso primerljivi in tako odvzela smisel navedenemu načelu in kršila člena 107(1) in 345 PDEU.
               Komisija v svoji pravno gospodarski analizi prav tako ne upošteva dejstva, da poleg projekta filmskih studijev, obstaja tudi projekt o razvoju trgovskega in hotelskega območja na ozemlju blizu zemljišča, ki je last SPTCV. Ob upoštevanju teh dveh projektov je bila donosnost naložbe v družbo CDL še večja.

               2.

               Napačna uporaba prava pri analizi združljivosti projekta CDK in neobstoj obrazložitve.
               Tožeči stranki menita, da Komisija ne upošteva, da je bil projekt upravičen do regionalne pomoči, ker se družba CDL nahaja v Alicanteju. Ker gre za velik projekt naložb, so španski organi presodili, da bi družba CDL lahko zaprosila za regionalne pomoči do višine 36 %, ne da bi Komisija temu ugovarjala. Kljub temu pa noče priznati, da je imel projekt, ko je uporabila načelo zasebnega investitorja do 64 % naložb, še večjo donosnost.
               Podredno, tožeči stranki menita, da bi morala biti naložba valencijskih organov v kinematografski kompleks na podlagi člena 107(3)(d) PDEU v celoti ali delno razlašena za združljivo.
               Komisija ne obrazloži svojih odločitev, v skladu s katerimi pomoči za gradnjo filmskih studijev niso potrebne, sorazmerne in ustrezne, niti jih ni mogoče niti delno utemeljiti kot združljive s kulturno politiko.

               3.

               Napačna uporaba prava zaradi neobstoja odločitve in v vsakem primeru neobstoj obrazložitve v zvezi s spodbudami za produkcijo.
               Komisija poleg tega, da meni, da spodbuda za družbo CDL pomeni nezdružljivo pomoč, na enak način opredeljuje vse spodbude, odobrene filmskim producentom, pod pogojem, da je snemanje potekalo pri družbi CDL.
               V sklepu je tem domnevnim pomočem namenjen en sam odstavek, to je odstavek, v katerem se zgolj razglašajo za nezdružljive. V sklepu niso ne opisani ukrepi, na katere napotuje, ne navedeni podatki, ki jih je v zvezi s tem predložila država članica, niti ni preučeno, ali obstajajo elementi državne pomoči, ni opravljena analiza meril združljivosti in ni obravnavan morebiten obstoj legitimnih pričakovanj.
               Tožeči stranki menita, da gre zaradi neobstoja obrazložitve za neobstoječ ali ničen akt. Poleg tega bi bilo treba te spodbude šteti za združljive s členom 107(3)(d) PDEU, ker spoštujejo pogoje iz Obvestila Komisije o državnih pomočeh na področju kinematografije iz leta 2001.


title: Zadeva C-125/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 18. marca 2014 – Iron & Smith Kft. proti Unilever NV

text:
               10.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 18. marca 2014 – Iron & Smith Kft. proti Unilever NV
   (Zadeva C-125/14)
   2014/C 175/28
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Törvényszék

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Iron & Smith Kft.

      Druga stranka v postopku: Unilever NV

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali za utemeljitev ugleda blagovne znamke Skupnosti za namene člena 4(3) Direktive 2008/95/ES (1) o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (v nadaljevanju: Direktiva) lahko zadostuje njen ugled v eni državi članici tudi v primeru, da je bila prijava za registracijo nacionalne blagovne znamke, zoper katero je bil vložen ugovor na podlagi tega ugleda, vložena v drugi državi članici?

               2.

               Ali je v okviru ozemeljskih meril, ki se uporabijo za preučitev ugleda blagovne znamke Skupnosti, mogoče uporabiti načela, ki jih je Sodišče Evropske unije oblikovalo v zvezi z resno in dejansko rabo blagovne znamke Skupnosti?

               3.

               Ali je v primeru, da imetnik prejšnje blagovne znamke Skupnosti utemelji ugled blagovne znamke Skupnosti v drugih državah članicah – ki zavzemajo znaten del ozemlja Evropske unije – kot je ta, v kateri je bila vložena prijava za registracijo nacionalne blagovne znamke, mogoče zahtevati tudi, da ne glede na to predloži še zadosten dokaz za njen ugled v tej državi članici?

               4.

               Če je odgovor na prejšnje vprašanje nikalen, ali glede na posebnosti notranjega trga lahko pride do tega, da blagovne znamke, ki se intenzivno uporablja v znatnem delu Evropske unije, upoštevni nacionalni potrošnik ne pozna in zato ni izpolnjen drugi pogoj za obstoj razloga, ki v skladu z določbami člena 4(3) Direktive onemogoča registracijo, saj ni tveganja, da bosta oškodovana ali neupravičeno izkoriščena ugled ali razlikovalni značaj? Če je tako, obstoj katerih okoliščin mora dokazati imetnik blagovne znamke Skupnosti, da se lahko šteje, da je ta pogoj izpolnjen?

      (1)  Direktiva 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL L 299, str. 25).


title: Zadeva T-585/11: Tožba, vložena 10. novembra 2011 – Cheverny Investments proti Komisiji

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/60

      Tožba, vložena 10. novembra 2011 – Cheverny Investments proti Komisiji
      (Zadeva T-585/11)
      (2012/C 25/115)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Cheverny Investments Ltd (St. Julians, Republika Malta) (zastopnik: H. Prinz zu Hohenlohe Langenburg, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka predlaga, naj se:

                  —

                  Sklep Komisije C(2011) 275 z dne 26. januarja 2011 o državni pomoči C-7/10 (Shema za prenos davčnih izgub v primeru prestrukturiranja podjetij v težavah) („KStG, Sanierungsklausel“), ki je bil vročen Zvezni republiki Nemčiji, razglasi za ničnega;

                  —

                  podredno, Sklep Komisije z dne 26. januarja 2011 o državni pomoči C-7/10, ki je bil vročen Zvezni republiki Nemčiji, razglasi za delno ničnega, ker se v skladu z razlago nacionalnega prava določba, ki omogoča davčni prenos izgub („Sanierungsklausel“) iz člena 8c(1a) nemškega zakona o davku od dohodkov pravnih oseb (Körperschaftsteuergesetz, v nadaljevanju: KStG) ne nanaša le na prezadolžene ali insolvenčne družbe ali tiste, ki jim grozi insolvenčnost, temveč sanacija v smislu prej navedene določbe lahko omogoči tudi družbam, katerih insolvenčnosti ali prezadolženosti se je mogoče izogniti, da prenesejo izgube v primeru spremembe imetnika deležev, če so ustrezni pogoji izpolnjeni;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka v skladu s členom 87(2) Poslovnika Splošnega sodišča.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka navaja, da je tožena stranka opravila napačno presojo člena 8c(1a) KStG z ugotovitvijo da „Sanierungsklausel“ predstavlja državno pomoč. Tožena stranka je namreč ocenila, da:

                  —

                  ta določba zadeva le podjetja, ki so ali lahko postanejo insolventna, in ne tistih pri katerih je insolventnost ali prezadolženost zgolj mogoča;

                  —

                  je ta določba selektivna, pri čemer je kot referenčni sistem uporabila zgolj člen 8c KStG in na samega KStG.

            Poleg tega tožeča stranka navaja, da je tožena stranka v izpodbijanem sklepu storila napako pri presoji, saj

                  —

                  referenčnega sistema ni določila glede na KStG in ob upoštevanju svojega Obvestila o uporabi pravil o državni pomoči za ukrepe, ki zadevajo neposredno obdavčitev ustvarjenega dohodka (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 277) in predloga Direktive Sveta o skupni konsolidirani osnovi za davek od dohodkov pravnih oseb (CCCTB);

                  —

                  ni štela, da je določba, ki omogoča davčni prenos izgub, upravičena zaradi porušenja makroekonomskih ravnovesij v letu 2009.

            S tem je tožena stranka po mnenju tožeče stranke kršila člen 107(1) PDEU.


title: Zadeva C-523/08: Tožba, vložena 27. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

text:
               24.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/20

         Tožba, vložena 27. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-523/08)
   (2009/C 19/35)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Condou-Durande in M.-A. Rabanal Suárez, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Španija, s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2005/71/ES (1) z dne 12. oktobra 2005 o posebnem postopku za dovolitev vstopa državljanom tretjih držav za namene znanstvenega raziskovanja, oziroma jih v vsakem primeru ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz navedene direktive.

               —

               Kraljevini Španiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2005/71/ES se je iztekel 12. oktobra 2007.

      (1)  UL L 289, str. 15.


title: Zadeva C-459/08: Sklep predsednika Sodišča z dne 17. junija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/31

         Sklep predsednika Sodišča z dne 17. junija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-459/08) (1)

   2009/C 220/60

      Jezik postopka: portugalščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 313, 6.12.2008.


title: Zadeva T-107/13 P: Pritožba, ki jo je 21. februarja 2013 vložila Cornelia Trentea zoper sodbo, ki jo je 11. decembra 2012 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-112/10, Trentea proti FRA

text:
               4.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/22

         Pritožba, ki jo je 21. februarja 2013 vložila Cornelia Trentea zoper sodbo, ki jo je 11. decembra 2012 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-112/10, Trentea proti FRA
   (Zadeva T-107/13 P)
   2013/C 129/45
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Cornelia Trentea (Barcelona, Španija) (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Agencija Evropske unije za temeljne pravice (FRA)

      Predlogi

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sodbo Sodišča za uslužbence z dne 11. decembra 2012 v zadevi F-112/10 razveljavi;

               —

               v skladu s tem razveljavi odločbo organa, pristojnega za sklepanje pogodb o zaposlitvi, z dne 5. junija 2010 o zavrnitvi prijave pritožnice za delovno mesto (ref. TA-ADMIN-AST 4-2009) in odločbo o imenovanju drugega kandidata; FRA naloži plačilo odškodnine za premoženjsko škodo, ki je nastala pritožnici in ustreza razliki med njeno trenutno plačo in plačo v nazivu AST 4 do upokojitvene starosti, vključno z vsemi dodatki, nadomestili in izravnavo pokojnine; in FRA naj se naloži plačilo odškodnine za nepremoženjsko škodo, nastalo pritožnici, ki se ex aequo et bono oceni na 10 000 EUR; in

               —

               FRA naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji in pritožbenega postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja pet pritožbenih razlogov.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev pravil o dopustnosti pritožbenih razlogov: dopustnost trditev na obravnavi na prvi stopnji o neprisotnosti predstavnika odbora uslužbencev v izbirni komisiji – kršitev obveznosti obrazložitve prvostopenjskega sodišča. Pritožnica meni, da je Sodišče za uslužbence, prvič, kršilo prvi odstavek člena 43 Poslovnika Sodišča za uslužbence s tem, da naj ne bi upoštevalo tega, da naj bi zadevne trditve temeljile na dokumentih in informacijah, ki naj bi jih FRA navedla šele v postopku pred Sodiščem prve stopnje, in drugič, da Sodišče za uslužbence ni upoštevalo, da je treba ugotoviti, da so sporne trditve dopustne, ker naj bi bile tesno povezane z drugimi očitki, navedenimi v pisnem postopku. Tretjič, Sodišče za uslužbence naj bi vsekakor napačno in neutemeljeno ugotovilo, da te očitek ne spada med očitke, ki jih lahko Sodišče za uslužbence preizkusi po uradni dolžnosti.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog se nanaša na dejansko napako v zvezi s pisnimi preizkusi, zaradi česar naj bi Sodišče za uslužbence kršilo načelo enakega obravnavanja in izkrivljalo dokaze. Pritožnica meni, da je Sodišče za uslužbence napačno ugotovilo, da ni bilo dokazano ali celo zatrjevano, da so bila vprašanja v pisnem preizkusu enaka za vse kandidate, saj naj bi tožena stranka to potrdila v odgovoru na tožbo. Ta napaka naj bi vplivala na pravno presojo Sodišča za uslužbence, saj načelo enakega obravnavanja zahteva, da pisni preizkusi potekajo sočasno za vse kandidate in ne na različne dneve kot v primeru izbirnega postopka pritožnice. Poleg tega naj bi prvostopenjsko sodišče pritožničin tožbeni razlog glede neanonimnosti pisnega preizkusa zavrnilo zgolj na podlagi trditve FRA, ki ji je pritožnica nasprotovala.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog se nanaša na napačno sestavo izbirne komisije, izkrivljanje dokazov in kršitev obveznosti obrazložitve Sodišča za uslužbence. Pritožnica meni, da je Sodišče za uslužbence napačno uporabilo pravo in izkrivljalo dokaze, ker je brez dodatne obrazložitve zgolj na podlagi trditev FRA, ki jim je pritožnica nasprotovala, ugotovilo, da sta imela vodja oddelka FRA za administracijo in finančni upravitelj FRA poglobljeno znanje in izkušnje v zvezi z javnimi naročili. To pomanjkanje izkušenj naj bi prav tako vplivalo na izbiro.

               4.

               Četrti pritožbeni razlog se nanaša na kršitev obveznosti obrazložitve in neizdajo sodbe v razumnem roku. Pritožnica meni, da je prvostopenjsko sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je ugotovilo, da je tožena stranka izpolnila obveznost obrazložitve, saj naj pritožnica do postopka na prvi stopnji ne bi vedela, po katerih merilih se je presojala njena prijava, ni bila obveščena, katerih pogojev ni izpolnjevala, in naj do obravnave ne bi prejela obrazložitve splošnih ocen, ki jih je prejela. Sodišče za uslužbence naj bi se tudi nezakonito oprlo na dokument, ki ga je tožena stranka predložila na obravnavi, za ugotovitev, da je tožena stranka izpolnila obveznost obrazložitve, ne da bi to upravičevale kakršnekoli izjemne okoliščine. Poleg tega, prvič, če bi pritožnica ta dokument prejela v upravni fazi, kot je zahtevala, naj bi lahko bolje razumela, zakaj ni bila izbrana, in bi lahko to odločbo bolje izpodbijala. Drugič, trajanje postopka pred Sodiščem za uslužbence naj bi bilo razumnejše.

               5.

               Peti pritožbeni razlog se nanaša na kršitev členov 87(2) in 88 Poslovnika Sodišča za uslužbence glede stroškov, kršitev obveznosti obrazložitve. Pritožnica meni, da ji je Sodišče za uslužbence nezakonito naložilo plačilo lastnih stroškov in stroškov tožene stranke.


               19.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/1

         (2008/C 183/01)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 171, 5.7.2008

   Prejšnje objave

      UL C 158, 21.6.2008

      UL C 142, 7.6.2008

      UL C 128, 24.5.2008

      UL C 116, 9.5.2008

      UL C 107, 26.4.2008

      UL C 92, 12.4.2008

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva T-179/09: Tožba, vložena 28. aprila 2009 — Dunamenti Erőmű proti Komisiji

text:
               18.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 167/16

         Tožba, vložena 28. aprila 2009 — Dunamenti Erőmű proti Komisiji
   (Zadeva T-179/09)
   2009/C 167/32
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Dunamenti Erőmű Zrt. (Százhalombatta, Madžarska) (zastopniki: J. Lever, QC, A. Nourry in R. Griffith, solicitors)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba in vse operativne določbe izreka, ki se nanašajo na tožečo stranko, naj se razglasijo za nične;

               —

               podredno, člena 2 in 5 Odločbe naj se razglasita za nična v delu, v katerem tožeči stranki nalagata vrnitev vseh pomoči, ki bi jih Komisija morala opredeliti kot nezdružljive s skupnim trgom;

               —

               v skladu s členom 65 Poslovnika naj se odredi pripravljalni ukrep, s katerim naj se Komisiji naloži, naj Sodišču prve stopnje predloži kopije vseh pisnih sporočil med Komisijo in madžarskimi organi in vse zapisnike sestankov in pogovorov med njimi, ki jih navaja člen 466 izpodbijane odločbe;

               —

               če se Sodišče prve stopnje strinja, da bi mu izvedenec ali več izvedencev lahko pomagalo, naj odredi pripravo izvedenskega mnenja ali kakršenkoli drug pripravljalni ukrep, ki se mu zdi primeren;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008)2223 konč. z dne 4. junija 2008, s katero je bila za nezdružljivo s skupnim trgom razglašena pomoč, ki so jo madžarski organi dodelili nekaterim proizvajalcem električne energije v obliki dolgoročnih sporazumov o nakupu električne energije (v nadaljevanju: PPA), ki so jih pred pridružitvijo Republike Madžarske Evropski uniji, sklenili upravljavci energetskega omrežja Magyar Villamos Müvek Rt. (v nadaljevanju: MVM), ki je v lasti države Madžarske, in ti proizvajalci (Državna pomoč C 41/2005 (prej NN 49/2005) — Nasedle naložbe Madžarske). V izpodbijani odločbi je tožeča stranka opredeljena kot upravičenka do domnevne državne pomoči in Madžarski je naloženo, naj od tožeče stranke izterja pomoč skupaj s pripadajočimi obrestmi.
   Tožeča stranka v utemeljitev svojih zahtevkov navaja štiri tožbene razloge.
   V prvem tožbenem razlogu tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila člen 87(1) ES, s tem da je PPA tožeče stranke opredelila kot ukrep pomoči, čeprav je priznala, da gre za „nujen“ predprivatizacijski dogovor. Po mnenju tožeče stranke so madžarski organi tako delovali v skladu z načelom tržno usmerjenega vlagatelja. Tožeča stranka trdi, da je Komisija napačno uporabila pogodbo o pristopu Madžarske in člen 1(b)(v) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 (1).
   Drugič, tožeča stranka trdi, da le če bi bila s PPA tožeči stranki leta 1995 dodeljena državna pomoč, kar pa ne drži, bi se tožeča stranka v skladu s pravom Skupnosti lahko upravičeno zanašala, da bo ta pomoč obravnavana kot obstoječa.
   Tretjič, tožeča stranka trdi, da z opredelitvijo PPA tožeče stranke kot nezdružljivo državno pomoč odločba krši načelo sorazmernosti, saj je bila pomoč napačno opredeljena kot pomoč za tekoče poslovanje in ne bi smela biti obravnavana kot nezdružljiva s trgom Skupnosti, niti v delu, v katerem je odrejeno vračilo nepovratnih stroškov tožeči stranki. Dalje, tožeča stranka trdi, da je ta sklep nezadostno in/ali napačno obrazložen in krši člen 87(3)(a) ES, s tem da dolgoročnim sporazumom tožeče stranke o nakupu električne energije ne pripisuje nobene vloge pri spodbujanju gospodarskega razvoja.
   Četrtič, tožeča stranka trdi, da so z odreditvijo vračila kršeni člen 14(1) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 in splošna načela prava Skupnosti, kot na primer načelo varstva legitimnih interesov in zaupanja v pravo. Dalje, tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila bistvene postopkovne zahteve, kot na primer procesno pravico do poštenega sojenja.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL L 83, str. 1).


title: Zadeva T-347/08: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 19. decembra 2008 – iTouch International proti UUNT – Touchnet Information Systems (iTouch)

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/68

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 19. decembra 2008 – iTouch International proti UUNT – Touchnet Information Systems (iTouch)
   (Zadeva T-347/08) (1)

   (2009/C 44/117)

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 272, 25.10.2008.


title: Zadeva T-76/15: Tožba, vložena 18. februarja 2015 – KENUP Foundation in drugi/EIT

text:
               4.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/40

         Tožba, vložena 18. februarja 2015 – KENUP Foundation in drugi/EIT
   (Zadeva T-76/15)
   (2015/C 146/54)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: KENUP Foundation (Kalkara, Malta), Candena GmbH (Lüneburg, Nemčija), Center odličnosti za biosenzoriko, instrumentacijo in procesno kontrolo (CO BIK) (Ajdovščina, Slovenija), Evotec AG (Hamburg, Nemčija) (zastopniki: U. Soltész, C. Wagner in H. Weiß, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropski inštitut za inovacije in tehnologijo (EIT)

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               odločbi Evropskega inštituta za inovacije in tehnologijo z dne 9. decembra 2014 o imenovanju skupnosti znanja in inovacij (02008.EIT.2014.I.EIT.GB) in o zavrnitvi predloga KENUP, o katerih so bile obveščene z dopisom z dne 10. decembra 2014 (012234.EIT.D.2014.MK), razglasi za nični in

               —

               EIT naloži plačilo stroškov tožečih strank.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo devet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: izpodbijanih odločb, s katerima je bil zavrnjen predlog KENUP, ni sprejel pristojen organ EU.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: EIT pri sprejetju izpodbijanih odločb ni spoštoval ustreznega izbirnega postopka.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: EIT s tem, da tožečih strank ni obvestil o odločbi o imenovanju, ni izpolnil obveznosti obrazložitve.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: z oceno predloga KENUP, ki jo je podal neodvisni strokovnjak EIT, je bilo kršeno načelo enakega obravnavanja.

               5.

               Peti tožbeni razlog: z oceno predloga KENUP, ki jo je podal neodvisni strokovnjak EIT, sta bili kršeni načeli preglednosti in obveznosti obrazložitve.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: z oceno predloga KENUP, ki so jo podali neodvisni strokovnjaki EIT, so bila kršene določbe Uredbe o pravilih za sodelovanje v okvirnem programu Obzorje 2020 o etični presoji.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: neodvisni strokovnjaki EIT so pri ocenjevanju predloga KENUP storili očitne napake pri presoji.

               8.

               Osmi tožbeni razlog: neodvisni strokovnjaki EIT in člani upravnega odbora EIT, ki so sodelovali v izbirnem postopku, v katerem sta bili sprejeti izpodbijani odločbi, so bili v položaju, v katerem so bili njihovi interesi v navzkrižju z interesi Evropske unije.

               9.

               Deveti tožbeni razlog: z razpisom EIT za zbiranje predlogov za skupnosti znanja in inovacij (SZI) za leto 2014 so bila kršena postopkovna pravila o postopku izbire SZI.


title: Zadeva C-272/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 12. junija 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel d'Angers – Francija) – EARL Mainelvo proti Denkavit France SARL

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/25

         Sklep predsednika Sodišča z dne 12. junija 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel d'Angers – Francija) – EARL Mainelvo proti Denkavit France SARL
   (Zadeva C-272/06) (1)

   (2007/C 199/41)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 212, 2.9.2006.


title: Zadeva T-450/17: Tožba, vložena 18. julija 2017 – Eurosupport – Fineurop support/EIGE

text:
               23.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 357/16

         Tožba, vložena 18. julija 2017 – Eurosupport – Fineurop support/EIGE
   (Zadeva T-450/17)
   (2017/C 357/20)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Eurosupport – Fineurop support Srl (Milano, Italija) (zastopnica: M. Velardo, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropski inštitut za enakost spolov (EIGE)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično izpodbijano odločbo z dne 8. maja 2017 o neizbiri ponudbe tožeče stranke v okviru postopka EIGE/2017/OPER/04 „Female Genital Mutilation: Estimating Girls at Risk“ in nadaljnje odločbe o izbiri ponudbe drugega ponudnika in oddaji naročila temu ponudniku;

               —

               toženi stranki naloži plačilo odškodnine za škodo, nastalo tožeči stranki, z 8-odstotnimi obrestmi ali podredno, plačilo nadomestila z 8-odstotnimi obrestmi;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev načela enakega obravnavanja, načela preglednosti, načela previdnega ravnanja in obveznosti spoštovanja zaupnosti ter očitna napaka pri presoji.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: neskladnost obrazložitve odločb o oceni in kršitev načela sorazmernosti pri presoji ponudbe tožeče stranke.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev pravice do dobrega upravljanja.


title: Zadeva C-479/04: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. septembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret — Danska) — Laserdisken ApS proti Kulturministeriet (Direktiva 2001/29/ES — Usklajevanje določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi — Člen 4 — Pravica distribuiranja — Pravilo o izčrpanju — Pravna podlaga — Mednarodni sporazumi — Konkurenčna politika — Načelo sorazmernosti — Svoboda govora — Načelo enakosti — Člena 151 in 153 ES)

text:
               18.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/10

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. septembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret — Danska) — Laserdisken ApS proti Kulturministeriet
   (Zadeva C-479/04) (1)

   (Direktiva 2001/29/ES - Usklajevanje določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi - Člen 4 - Pravica distribuiranja - Pravilo o izčrpanju - Pravna podlaga - Mednarodni sporazumi - Konkurenčna politika - Načelo sorazmernosti - Svoboda govora - Načelo enakosti - Člena 151 in 153 ES)
   (2006/C 281/15)
   Jezik postopka: danščina
   Predložitveno sodišče
   Østre Landsret
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Laserdisken ApS

      Tožena stranka: Kulturministeriet
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Østre Landsret — Razlaga in veljavnost člena 4(2) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL L 167, str. 10) — Izčrpanje pravice imetnika samo v primeru prve prodaje ali prvega drugega prenosa lastništva znotraj Skupnosti s strani imetnika pravice ali z njegovim soglasjem — Uvoz DVD-jev s kinematografskimi deli iz tretjih držav.
   Izrek

               1)

               Pri preučitvi prvega vprašanja za predhodno odločanje ni bil ugotovljen noben dejavnik, ki bi vplival na veljavnost člena 4(2) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi.

               2)

               Člen 4(2) Direktive 2001/29 je treba razlagati tako, da mu nasprotujejo nacionalna pravila, ki določajo izčrpanje pravice distribuiranja v zvezi z izvirnikom ali primerki dela, ki jih na trg zunaj Evropske skupnosti da imetnik pravice ali pa je to storjeno z njegovim soglasjem.

      (1)  UL C 31, 5.2.2005.


title: Zadeva C-339/13: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 22. maja 2014 – Evropska komisija proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 1999/74/ES — Člena 3 in 5(2) — Prepoved reje kokoši nesnic v neizpopolnjenih kletkah — Reja kokoši nesnic v kletkah, ki niso skladne z zahtevami iz te direktive)

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/12

         Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 22. maja 2014 – Evropska komisija proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-339/13) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 1999/74/ES - Člena 3 in 5(2) - Prepoved reje kokoši nesnic v neizpopolnjenih kletkah - Reja kokoši nesnic v kletkah, ki niso skladne z zahtevami iz te direktive))
   2014/C 253/15
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Bianchi in B. Schima, agenta)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, agent, F Urbani Neri, avvocato dello Stato)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 3 in 5(2) Direktive Sveta 1999/74/ES z dne 19. julija 1999 o minimalnih standardih za zaščito kokoši nesnic (UL L, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 26, str. 225)

      Izrek

               1.

               Italijanska republika s tem, da ni zagotovila, da se od 1. januarja 2012 dalje kokoši nesnice ne vzrejajo v neizpopolnjenih kletkah, ni izpolnila obveznosti na podlagi členov 3 in 5(2) Direktive Sveta 1999/74/ES z dne 19. julija 1999 o minimalnih standardih za zaščito kokoši nesnic

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 252, 31.8.2013.


title: Zadeva C-341/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Arbetsdomstolen (Švedska) z dne 15. septembra 2005 v zadevi Laval un Partneri Ltd proti Svenska Byggnadsarbetareförbundet, Svenska Byggnadsarbetareförbundet avdelning 1 Byggettan in Svenska Elektrikerförbundet

text:
               12.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/10

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Arbetsdomstolen (Švedska) z dne 15. septembra 2005 v zadevi Laval un Partneri Ltd proti Svenska Byggnadsarbetareförbundet, Svenska Byggnadsarbetareförbundet avdelning 1 Byggettan in Svenska Elektrikerförbundet
   (Zadeva C-341/05)
   (2005/C 281/18)
   Jezik postopka: švedščina
   Arbetsdomstolen (Švedska) je s sklepom z dne 15. septembra 2005 v zadevi Laval un Partneri Ltd proti Svenska Byggnadsarbetareförbundet, Svenska Byggnadsarbetareförbundet avdelning 1 Byggettan in Svenska Elektrikerförbundet, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 19. septembra 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Arbetsdomstolen (Švedska) predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali je poskus sindikatov, da bi s skupno akcijo v obliki blokade prisilili tujega izvajalca storitev, da v državi gostiteljici k podpiše kolektivne pogodbe o pogojih za delo in zaposlitev, kot je ta v zgoraj navedenem sklepu Arbetsdomstolena, če v državi gostiteljici zakonodaja, ki je prenesla Direktivo 96/71, ne vsebuje izrecnih določb o uporabi pogojev za delo in zaposlitev v kolektivnih pogodbah, združljiv s pravili pogodbe ES o svobodi opravljanja storitev in prepovedi diskriminacije glede na državljanstvo ter določbami Direktive 96/71/ES Evropskega parlamenta in Sveta o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev?

               2.

               Švedski Medbestämmandelagen (zakon o sodelovanju delavcev pri odločanju) sindikatu prepoveduje skupne akcije, katerih namen je izogibanje kolektivni pogodbi, ki so je sklenili socialni partnerji. Vendar pa ta prepoved v skladu s posebno določbo, ki je del zakona imenovanega „lex Britannia“ velja le, če sindikat izvede skupno akcijo v zvezi s pogoji dela za katere se Medbestämmandelagen neposredno uporablja, kar v praksi pomeni, da prepoved ne velja za skupne akcije zoper tuja podjetja, ki začasno z lastno delovno silo izvajajo dejavnosti na Švedskem. Ali pravila pogodbe ES o svobodi opravljanja storitev in prepovedi diskriminacije glede na državljanstvo ter določbe Direktive 96/71 nasprotujejo uporabi navedenega pravila — ki skupaj z ostalimi določbami lex Britannie v praksi pomeni, da švedske kolektivne pogodbe začnejo veljati in prevladajo nad tujimi že sklenjenimi kolektivnimi pogodbami — za skupno akcijo v obliki blokiranja, ki jo izvedejo švedski sindikati proti izvajalcu storitev, ki začasno opravlja dejavnost na Švedskem?


title: Zadeva T-644/13 R: Sklep sodnika za začasne odredbe z dne 4. februarja 2014 – Serco Belgium in drugi proti Komisiji (Začasna odredba — Javna naročila — Postopek javnega razpisa — Zavrnitev ponudbe ponudnika — Predlog za odlog izvršitve — Fumus boni juris)

text:
               10.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/45

         Sklep sodnika za začasne odredbe z dne 4. februarja 2014 – Serco Belgium in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-644/13 R)
   ((Začasna odredba - Javna naročila - Postopek javnega razpisa - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Predlog za odlog izvršitve - Fumus boni juris))
   2014/C 175/62
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Serco Belgium SA (Bruselj, Belgija), SA Bull NV (Bruselj) in Unisys Belgium SA (Bruselj) (zastopnika: V. Ost in M. Vanderstraeten, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: S. Delaude, L. Cappelletti in F. Moro, zastopniki)

      Predmet

   Prvič, predlog za odložitev izvršitve sklepa Komisije z dne 30. oktobra 2013 o zavrnitvi ponudbe konzorcija tožečih strank v okviru javnega razpisa DIGIT/R2/PO/2012/026 – ITIC-SM (upravljanje storitev IT za integrirano in enotno IT namizno okolje Evropske komisije) (JO 2012/S 69 – 112095) in oddaji javnega naročila nekemu drugemu konzorciju, drugič, predlog da se Komisiji prepove sklenitev zadevne okvirne pogodbe in posamičnih pogodb v njenem okviru in, tretjič, predlog naj se odredi druge ustrezne začasne ukrepe.

      Izrek

               1.

               Predlog za sprejetje začasnih odredb se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.