title: Zadeva C-321/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Nemčija) 18. aprila 2019 – BY, CZ/Zvezna republika Nemčija

text:
               1.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Nemčija) 18. aprila 2019 – BY, CZ/Zvezna republika Nemčija
      (Zadeva C-321/19)
      (2019/C 220/26)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: BY, CZ

         Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali se lahko posamezni zavezanec za plačilo cestnine pred nacionalnimi sodišči sklicuje na določbe o izračunu cestnine iz členov 7(9) in 7a(1) in (2) Direktive 1999/62/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2006/38/ES (1) (neodvisno od določb člena 7a(3) v povezavi s Prilogo III te direktive), če država članica pri zakonski ureditvi cestnin teh določb ni upoštevala v celoti oziroma jih je v nacionalno pravo v breme zavezanca za plačilo cestnine prenesla napačno?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:

                              a)

                              Ali se lahko kot stroški obratovanja infrastrukturnega omrežja v smislu člena 7(9), drugi stavek, Direktive 1999/62/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2006/38/ES, upoštevajo tudi stroški prometne policije?

                              b)

                              Ali je prekoračitev v okviru ponderirane povprečne cestnine upoštevanih infrastrukturnih stroškov

                                          aa)

                                          za največ 3,8 %, zlasti, če se upoštevajo stroški, ki jih že po njihovi naravi ni mogoče upoštevati,

                                          bb)

                                          za največ 6 %
                                          v nasprotju s prepovedjo prekoračitve stroškov na podlagi člena 7(9) Direktive 1999/62/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2006/38/ES, kar ima za posledico, da se nacionalno pravo ne uporablja?

                  3.

                  Če je odgovor na točko b) drugega vprašanja pritrdilen:

                              a)

                              Ali je treba sodbo Sodišča z dne 26. septembra 2000 v zadevi C-205/98 (2) (točka 138) razumeti tako, da občutne prekoračitve stroškov ni mogoče odpraviti z naknadnim obračunom stroškov v okviru sodnega postopka, s čemer naj bi se dokazovalo, da določena cestnina dejansko ne presega ocenjenih stroškov?

                              b)

                              Če je odgovor na točko a) tretjega vprašanja nikalen:
                              Ali je treba v primeru naknadnega obračuna stroškov po izteku obdobja izračuna v celoti upoštevati dejanske stroške in dejansko zaračunane cestnine, in ne s tem povezane prihodke v okviru prvotnega izračuna, ki temelji na oceni?

         (1)  UL 2006, L 15, str. 8.

         (2)  UL 2000, C 335, str. 10.


title: Zadeva C-322/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court (Irska) 23. aprila 2019 – KS, MHK/The International Protection Appeals Tribunal, the Minister for Justice and Equality, Ireland in Attorney General

text:
               1.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/21

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court (Irska) 23. aprila 2019 – KS, MHK/The International Protection Appeals Tribunal, the Minister for Justice and Equality, Ireland in Attorney General
      (Zadeva C-322/19)
      (2019/C 220/27)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      High Court

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnika: KS, MHK

         Nasprotne stranke v pritožbenem postopku: The International Protection Appeals Tribunal, the Minister for Justice and Equality, Ireland in Attorney General

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali se pri razlagi instrumenta prava Unije, ki se uporablja v določeni državi članici, lahko upošteva instrument, ki se za to državo ne uporablja, če je zadnjenavedeni instrument sprejet hkrati s prvonavedenim??

                  2.

                  Ali se člen 15 Direktive o pogojih za sprejem (prenovitev) 2013/33/EU (1) uporablja za osebo, v zvezi s katero je bila sprejeta odločitev o predaji v skladu z Uredbo Dublin III, Uredbo (EU) št. 604/2013 (2)?

                  3.

                  Ali ima država članica pri izvajanju člena 15 Direktive o pogojih za sprejem (prenovitev) 2013/33/EU pravico sprejeti splošni ukrep, ki prosilcem, ki jih je treba predati, v skladu z Uredbo Dublin III, Uredbo (EU) št. 604/2013, dejansko pripisuje vse zamude v času sprejemanja odločitve o predaji ali po njenem sprejetju?

                  4.

                  Če prosilec zapusti državo članico, ker v njej ni zaprosil za mednarodno zaščito, in odpotuje v drugo državo članico, kjer zaprosi za mednarodno zaščito in je v zvezi z njim sprejeta odločba na podlagi Uredbe Dublin III, Uredbe (EU) št. 604/2013, s katero je predan nazaj prvi državi članici, ali je mogoče za namene člena 15 Direktive o pogojih za sprejem (prenovitev) 2013/33/EU posledično zamudo pri obravnavi prošnje za zaščito pripisati prosilcu?

                  5.

                  Če je treba prosilca na podlagi Uredbe Dublin III, Uredbe (EU) št. 604/2013, predati drugi državi članici, vendar je ta predaja preložena zaradi postopka sodnega nadzora, ki ga je sprožil prosilec, zaradi katerega se predaja zadrži na podlagi odredbe sodišče, ali je mogoče za namene člena 15 Direktive o pogojih za sprejem (prenovitev) 2013/33/EU posledično zamudo pri obravnavi prošnje za mednarodno zaščito pripisati prosilcu bodisi na splošno bodisi, konkretno, če je mogoče v tem postopku ugotoviti, da je sodni nadzor očitno ali kako drugače neutemeljen ali pa se z njim zlorablja postopek?

         (1)  Direktiva 2013/33/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o standardih za sprejem prosilcev za mednarodno zaščito (UL 2013, L 180, str. 96).

         (2)  Uredba (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (UL 2013, L 180, str. 31).


title: Zadeva C-327/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 19. aprila 2019 – Nobina Finland Oy

text:
               1.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/22

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 19. aprila 2019 – Nobina Finland Oy
      (Zadeva C-327/19)
      (2019/C 220/28)
      Jezik postopka: finščina

         Predložitveno sodišče

      Korkein hallinto-oikeus

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Nobina Finland Oy

         Drugi stranki v postopku: Helsingin seudun liikenne-kuntayhtymä, Oy Pohjolan Kaupunkiliikenne Ab

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali Direktiva 2004/17/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev (sektorska direktiva iz leta 2004) nasprotuje razlagi, v skladu s katero lahko naročnik v primeru, ko lahko ponudniki ponudbe predložijo za več sklopov ali vse sklope nekega naročila, s klavzulo o omejitvi, ki jo navede v povabilu k predložitvi ponudb, omeji število sklopov, ki se lahko oddajo posameznemu ponudniku (klavzula o omejitvi)?

                  2.

                  V skladu s klavzulo o omejitvi, uporabljeno v zadevnem javnem razpisu za avtobusni prevoz, se, če predmeti naročila, ki jih je pridobil posamezen ponudnik, presegajo v klavzuli navedeno največje število voznih dni, predmet naročila, pri katerem je zmnožek razlike med točkami najboljše in druge najboljše ponudbe ter števila vozil tega predmeta naročila najmanjši, odda ponudniku, ki je predložil drugo najboljšo ponudbo. Uporaba te klavzule o omejitvi lahko povzroči, da se ponudniku, ki je za zadevni predmet naročila predložil najboljšo ponudbo, na podlagi javnega razpisa odda skupno manj voznih dni kot ponudniku, ki je za ta predmet naročila predložil drugo najboljšo ponudbo.

                              a)

                              Ali se lahko pri presoji dopustnosti klavzule o omejitvi upošteva, kakšen konkretni rezultat bi uporaba klavzule o omejitvi v razpisu lahko imela, ali pa se mora presojati abstraktno, tako da je glede na sektorsko direktivo iz leta 2004 uporaba klavzule o omejitvi, kakršna je v postopku v glavni stvari, bodisi dopustna bodisi nedopustna?

                              b)

                              Ali so pri presoji dopustnosti klavzule o omejitvi, kakršna je v postopku v glavni stvari, upoštevne okoliščine, s katerimi se v razpisu utemeljuje klavzula o omejitvi ter ki se nanašajo na konkurenčne razmere na področju linijskih avtobusnih prevozov v regiji Helsinki in z zmanjšanje operativnega tveganja, ki ga za kakovost prevoznih storitev predstavljata prevzem velikega obsega prevozov in spreminjanje linij?

         (1)  UL 2004, L 134, str. 1.


title: Zadeva C-328/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 19. aprila 2019 – Porin kaupunki

text:
               1.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/23

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 19. aprila 2019 – Porin kaupunki
      (Zadeva C-328/19)
      (2019/C 220/29)
      Jezik postopka: finščina

         Predložitveno sodišče

      Korkein hallinto-oikeus

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: Porin kaupunki

         Drugi udeleženci postopka: Porin Linjat Oy, Lyttylän Liikenne Oy

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 1(2)(a) Direktive 2004/18/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev razlagati tako, da model odgovorne občine, kot je obravnavana pogodba o sodelovanju med občinami, izpolnjuje pogoje za prenos pristojnosti, ki ne spada na področje uporabe te direktive (C-51/15, Remondis), ali za horizontalno sodelovanje, za katero ne velja obveznost objave povabila k oddaji ponudb (C-386/11, Piepenbrock. in navedena sodna praksa), ali gre za nek tretji primer?

                  2.

                  Če model odgovorne občine na podlagi pogodbe o sodelovanju izpolnjuje pogoje za prenos pristojnosti: Ali se v primeru, da so bila naročila oddana po prenosu pristojnosti, javni organ, na katerega so bile prenesene pristojnosti, šteje za naročnika in ali sme ta javni organ na podlagi pristojnosti, ki so jih nanj prenesle druge občine, kot odgovorna občina brez objave povabila k oddaji ponudb oddati naročila storitev svojemu povezanemu subjektu tudi, če bi bila oddaja teh naročil storitev brez instituta odgovorne občine naloga občin, ki so prenesle lastne pristojnosti?

                  3.

                  Če model odgovorne občine v skladu s pogodbo o sodelovanju izpolnjuje pogoje za horizontalno sodelovanje: Ali lahko občine, ki so stranke pogodbe o sodelovanju, brez objave povabila k oddaji ponudb oddajo naročila storitev občini, ki je stranka pogodbe o sodelovanju, ki je brez objave povabila k oddaji ponudb ta naročila storitev oddala svojemu povezanemu subjektu?

                  4.

                  Ali se v okviru preizkusa, ali družba opravlja pretežni del svoje dejavnosti za občino, ki izvaja nadzor nad njo, pri izračunu prometa, ki se nanaša na občino, upošteva promet družbe v lasti občine, ki opravlja storitve prevoza v smislu Uredbe (ES) št. 1370/2007 (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o javnih storitvah železniškega in cestnega potniškega prevoza ter o razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 1191/69 in št. 1107/70 (v nadaljevanju: Uredba o javnih storitvah potniškega prevoza), v obsegu, ki ga ta družba ustvari s prevozi, ki jih organizira občina kot pristojni organ v smislu Uredbe o javnih storitvah potniškega prevoza?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 132.

         (2)  UL 2007, L 315, str. 1.


title: Zadeva C-333/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d’appel de Bruxelles (Belgija) 24. aprila 2019 – DA/Romanian Air Traffic Services Administration (Romatsa), Romunija, Eurocontrol - Evropska organizacija za varnost zračne plovbe – in FC, SC European Food SA, SC Starmill SRL, SC Multipack SRL/Romanian Air Traffic Services Administration (Romatsa), Romunija, DA, Eurocontrol - Evropska organizacija za varnost zračne plovbe

text:
               1.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/24

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d’appel de Bruxelles (Belgija) 24. aprila 2019 – DA/Romanian Air Traffic Services Administration (Romatsa), Romunija, Eurocontrol - Evropska organizacija za varnost zračne plovbe – in FC, SC European Food SA, SC Starmill SRL, SC Multipack SRL/Romanian Air Traffic Services Administration (Romatsa), Romunija, DA, Eurocontrol - Evropska organizacija za varnost zračne plovbe
      (Zadeva C-333/19)
      (2019/C 220/30)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour d’appel de Bruxelles

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: DA

         Nasprotni stranki v pritožbenem postopku: Romanian Air Traffic Services Administration (Romatsa), Romunija, Eurocontrol - Evropska organizacija za varnost zračne plovbe

         Druge stranke: Evropska komisija, FC, SC European Food SA, SC Starmill SRL, SC Multipack SRL

         Pritožnice: FC, SC European Food SA, SC Starmill SRL, SC Multipack SRL

         Nasprotni stranki v pritožbenem postopku: Romanian Air Traffic Services Administration (Romatsa), Romunija, DA, Eurocontrol – Evropska organizacija za varnost zračne plovbe

         Druga stranka: Evropska komisija

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba Sklep Evropske komisije (EU) 2015/1470 z dne 30. marca 2015 o državni pomoči SA.38517 (2014/C) (ex 2014/NN) (1) razumeti tako, da se nanaša na plačila, ki jih dolguje Romunija, tudi če bodo ta plačila od nje izterjana po postopku za prisilno izvršitev arbitražne odločbe ICSID z dne 11. decembra 2013, ki se je začel pred sodišči državi članice, ki ni Romunija?

                  2.

                  Ali pravo Unije samo po sebi in nujno zahteva, da sodišče države članice (ki ni Romunija), pri katerem je bilo vloženo pravno sredstvo zoper postopek za prisilno izvršitev arbitražne odločbe ICSID, ki je v skladu z nacionalnimi procesnimi pravili te države članice pravnomočna, razveljavi to odločbo samo zato, ker Evropska komisija v nepravnomočnem sklepu, sprejetem po arbitražni odločbi, meni, da je ta prisilna izvršitev arbitražne odločbe v nasprotju z evropskim sistemom državnih pomoči?

                  3.

                  Ali pravo Unije, zlasti načelo lojalnega sodelovanja ali načelo pravnomočnosti, dovoljuje, da nacionalno sodišče države članice (ki ni Romunija) ne spoštuje svojih mednarodnih obveznosti, ki izhajajo iz konvencije ICSID, v primeru, ko je Evropska komisija sklep sprejela po arbitražni odločbi in meni, da je prisilna izvršitev arbitražne odločbe v nasprotju z evropskim sistemom državnih pomoči, in to čeprav je Evropska komisija sodelovala v arbitražnem postopku (vključno s pritožbo za razveljavitev arbitražne odločbe) in je uveljavljala svoje razloge v zvezi z evropskim sistemom državnih pomoči?

         (1)  Sklep Komisije (EU) 2015/1470 z dne 30. marca 2015 o državni pomoči SA.38517 (2014/C) (ex 2014/NN) Romunije – Arbitražna odločba o zadevi Micula proti Romuniji z dne 11. decembra 2013 (notificirano pod dokumentarno številko C(2015) 2112) (UL 2015, L 232, str. 43).


title: Zadeva C-340/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) 29. aprila 2019 – Valsts ieņēmumu dienests/SIA Hydro Energo

text:
               1.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/25

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) 29. aprila 2019 – Valsts ieņēmumu dienests/SIA Hydro Energo
      (Zadeva C-340/19)
      (2019/C 220/31)
      Jezik postopka: latvijščina

         Predložitveno sodišče

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Revident: Valsts ieņēmumu dienests

         Nasprotna stranka v revizijskem postopku: SIA Hydro Energo

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba kombinirano nomenklaturo, ki je v Prilogi I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (1), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 1006/2011 z dne 27. septembra 2011 (2), razlagati tako, da tarifna številka 7407 (bakrene palice in profili) vključuje bakrene ingote ali ingote iz bakrene zlitine pravokotne oblike, katerih debelina presega desetino širine in ki so vroče valjani, vendar je v njihovem prečnem prerezu mogoče najti nepravilne pore, luknje in raze?

         (1)  UL 1987, L 256, str. 1.

         (2)  UL 2011, L 282, str. 1.


title: Zadeva C-352/19 P: Pritožba, ki jo je regija Bruselj – glavno mesto vložila 1. maja 2019 zoper sklep Splošnega sodišča (peti senat) z dne 28. februarja 2019 v zadevi T-178/18, Regija Bruselj – glavno mesto/Komisija

text:
               1.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/26

      Pritožba, ki jo je regija Bruselj – glavno mesto vložila 1. maja 2019 zoper sklep Splošnega sodišča (peti senat) z dne 28. februarja 2019 v zadevi T-178/18, Regija Bruselj – glavno mesto/Komisija
      (Zadeva C-352/19 P)
      (2019/C 220/32)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnica: regija Bruselj – glavno mesto (zastopnik: A. Bailleux, avocat)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlog

                  —

                  Za ničen naj se razglasi sklep z dne 28. februarja 2019 (T-178/18);

                  —

                  presoja naj se o dopustnosti ničnostne tožbe, ki jo je regija Bruselj – glavno mesto vložila zoper Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2017/2324 z dne 12. decembra 2017 o podaljšanju odobritve aktivne snovi „glifosat“ v skladu z Uredbo (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet ter o spremembi Priloge k Izvedbeni uredbi Komisije (EU) št. 540/2011 (1), v preostalem delu pa naj se zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču;

                  —

                  Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopkov na obeh stopnjah.

         Pritožben razlog in bistvene trditve

      Splošno sodišče je z izpodbijanim sklepom tožbo, ki jo je vložila regija Bruselj – glavno mesto, razglasilo za nedopustno, in sicer zaradi neobstoja pravnega interesa. Natančneje, Splošno sodišče je presodilo, da se izpodbijana uredba na regijo Bruselj – glavno mesto ne nanaša neposredno v smislu člena 263, četrti odstavek, PDEU.
      Regija Bruselj – glavno mesto v podporo svoji pritožbi navaja en pritožbeni razlog, ki je razdeljen na dva dela.
      Prvič, zavrnitev Splošnega sodišča, da bi preučilo pogoje dopustnosti tožbe ob upoštevanju člena 9 Aarhuške konvencije, izhaja iz napačne razlage členov 2(4) in 9 te konvencije in ni ustrezno obrazložena.
      Drugič, Splošno sodišče ob ugotovitvi, da ne obstaja neposredno nanašanje pritožnice, ni podalo zadostne obrazložitve in je kršilo člen 263, četrti odstavek, PDEU in člene 20(2), 32(1), 36(3), 41(1) ter 43(5) in (6) Uredbe 1107/2009.
      Regija Bruselj – glavno mesto v drugem delu svoje pritožbe – ki je podan za primer, da bi Sodišče ugodilo predlogu za razglasitev ničnosti izpodbijanega sklepa in bi odločilo, da bo samo presojalo o dopustnosti tožbe – podaja razloge, zakaj bi bilo treba njeno tožbo razglasiti za dopustno, in sicer ker izpolnjuje pogoje iz člena 263, četrti odstavek, PDEU.

         (1)  UL 2017, L333, str. 10.


title: Zadeva C-386/19 P: Pritožba, ki jo je Hamas vložil 16. maja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi razširjeni senat) z dne 6. marca 2019 v zadevi T-289/15, Hamas/Svet

text:
               1.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/27

      Pritožba, ki jo je Hamas vložil 16. maja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi razširjeni senat) z dne 6. marca 2019 v zadevi T-289/15, Hamas/Svet
      (Zadeva C-386/19 P)
      (2019/C 220/33)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Pritožnik: Hamas (zastopnik: L. Glock, avocate)

         Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije, Evropska komisija

         Predlog

                  —

                  Razveljavi naj se sodba z dne 6. marca 2019, Hamas/Svet, T-289/15;

                  —

                  dokončno naj se odloči o vprašanjih, ki so predmet pritožbe;

                  —

                  plačilo vseh stroškov postopkov pred Splošnim sodiščem in Sodiščem naj se naloži Svetu;

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja štiri razloge.
      Prvič, Splošno sodišče je s tem, da je presodilo, da se je Svet neodvisno skliceval na dejstva, navedena v točki 15 Priloge A in v točki 17 Priloge B obrazložitve aktov iz marca 2015, izkrivilo elemente iz spisa, s svojo obrazložitvijo nadomestilo obrazložitev avtorja izpodbijanih aktov, kršilo obveznost obrazložitve svoje odločbe in pritožniku odvzelo možnost da pripravi svojo obrambo.
      Drugič, Splošno sodišče je kršilo člen 1(4) Skupnega stališča 2001/931, ker je ugotovilo, da je odločitev upravnega organa sprejel pristojni organ v smislu te določbe, čeprav ni bila nikoli predmet sodnega nadzora.
      Tretjič, Splošno sodišče je kršilo člen 1(4) Skupnega stališča 2001/93, člen 296 PDEU ter pravico do obrambe in pravico do učinkovitega sodnega varstva s tem, da je presodilo, da je bila britanska odločba obsodilna odločba in da se je zato Svet moral kolikor je mogoče držati presoje organa, ki jo je sprejel.
      Četrtič, Splošno sodišče je s presojo, da sta Hamas in Hamas IDQ en subjekt kršilo pravila o dokaznem bremenu, dopustilo, da je Svet svojo obrazložitev spremenil med postopkom, upoštevalo dokaze, ne da bi preverilo, ali so verodostojni, kršilo kontradiktornost razprav v zvezi z dejanskim stanjem, izkrivilo elemente iz spisa in kršilo načelo neodvisnosti postopkov.


title: Zadeva C-243/18 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 8. maja 2019 – Evropsko skupno podjetje za ITER in razvoj fuzijske energije/Yosu Galocha (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Natečaj — Sodba o razglasitvi ničnosti — Obseg razglasitve ničnosti — Tehtanje zadevnih interesov — Razglasitev ničnosti rezervnih seznamov — Razglasitev ničnosti odločb o zaposlitvi uspešnih kandidatov s teh seznamov)

text:
               8.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 230/15

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 8. maja 2019 – Evropsko skupno podjetje za ITER in razvoj fuzijske energije/Yosu Galocha
      (Zadeva C-243/18 P) (1)

      (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Natečaj - Sodba o razglasitvi ničnosti - Obseg razglasitve ničnosti - Tehtanje zadevnih interesov - Razglasitev ničnosti rezervnih seznamov - Razglasitev ničnosti odločb o zaposlitvi uspešnih kandidatov s teh seznamov)
      (2019/C 230/18)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Pritožnik: Evropsko skupno podjetje za ITER in razvoj fuzijske energije (zastopnika: G. Poszler in R. Hanak, agenta)

         Druga stranka v postopku: Yosu Galocha (zastopnica: A. Asmaryan Degtyareva, abogada)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Evropsko skupno podjetje za ITER in razvoj fuzijske energije nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 249, 16.7.2018.


title: Zadeva T-185/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. maja 2019 – Lucchini/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg jekla za armiranje betona v palicah ali zvitkih — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 65 PJ na podlagi Uredbe (ES) št. 1/2003 po prenehanju veljavnosti Pogodbe ESPJ — Razglasitev delne ničnosti odločbe Komisije — Zavrnitev zahteve za vračilo zneska globe, plačane zaradi izvršitve odločbe, ki je bila razglašena za delno nično — Zavrnitev prošnje za dovolitev sodelovanja v upravnem postopku, ki je bil ponovno uveden po razglasitvi delne ničnosti odločbe — Pravica do obrambe — Neobstoječi akt — Nepogodbena odgovornost — Zastaranje)

text:
               8.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 230/39

      Sodba Splošnega sodišča z dne 8. maja 2019 – Lucchini/Komisija
      (Zadeva T-185/18) (1)

      (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg jekla za armiranje betona v palicah ali zvitkih - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 65 PJ na podlagi Uredbe (ES) št. 1/2003 po prenehanju veljavnosti Pogodbe ESPJ - Razglasitev delne ničnosti odločbe Komisije - Zavrnitev zahteve za vračilo zneska globe, plačane zaradi izvršitve odločbe, ki je bila razglašena za delno nično - Zavrnitev prošnje za dovolitev sodelovanja v upravnem postopku, ki je bil ponovno uveden po razglasitvi delne ničnosti odločbe - Pravica do obrambe - Neobstoječi akt - Nepogodbena odgovornost - Zastaranje)
      (2019/C 230/48)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Lucchini SpA in AS (Piombino, Italija) (zastopnik: G. Belotti, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnik: P. Rossi, G. Conte in T. Vecchi, agenti)

         Predmet

      Prvič, predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti dopisa Komisije z dne 17. januarja 2018, s katerim je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke, naj se ji povrne znesek globe v višini 14 350 000 EUR, ki ji je bila naložena z Odločbo Komisije C(2009) 7492 final z dne 30. septembra 2009 v zvezi s postopkom na podlagi člena 65 PJ v skladu s členom 101 PDEU in členom 53 Sporazuma EGP (COMP/37.956 – Jeklo za armiranje betona, ponovno sprejetje), in dopisa Komisije z dne 9.marca2018, s katerim je bila zavrnjena prošnja tožeče stranke za dovolitev sodelovanja v nadaljevanju postopka v isti zadevi, ter drugič, zahteva na podlagi člena 268 PDEU za povračilo škode, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi kršitve člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ki jo je Komisija storila v postopku, ki je pripeljal do sprejetja navedene odločbe.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Družbi Lucchini SpA in AS se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 161, 7.5.2018.


title: Zadeva T-269/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. maja 2019 – Novartis Europharm/Komisija (Zdravila za uporabo v humani medicini — Dovoljenje za promet z zdravilom Vantobra — tobramicin — Umik izpodbijanega akta — Prenehanje obstoja predmeta spora — Ustavitev postopka)

text:
               22.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/19

      Sklep Splošnega sodišča z dne 15. maja 2019 – Novartis Europharm/Komisija
      (Zadeva T-269/15) (1)

      (Zdravila za uporabo v humani medicini - Dovoljenje za promet z zdravilom Vantobra - tobramicin - Umik izpodbijanega akta - Prenehanje obstoja predmeta spora - Ustavitev postopka)
      (2019/C 246/19)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Novartis Europharm Ltd (Camberley, Združeno kraljestvo) (zastopnica: C. Schoonderbeek, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: M. Šimerdová, A. Sipos in K. Mifsud-Bonnici, agenti)

         Intervenientka v podporo tožene stranke: Pari Pharma GmbH (Starnberg, Nemčija) (zastopnika: M. Epping in W. Rehmann, odvetnika)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije C(2015) 1977 final z dne 18. marca 2015 o izdaji dovoljenja za promet z zdravilom za uporabo v humani medicini Vantobra – tobramicin na podlagi Uredbe št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta.

         Izrek

                  1.

                     Postopek s tožbo se ustavi.

                  2.

                     Družba Novartis Europharm Ltd nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

                  3.

                     Družba Pari Pharma GmbH nosi svoje stroške.

         (1)  UL 2015, C 279, 24.8.2015.


title: Zadeva C-795/18 P: Pritožba, ki jo je FCA US LLC vložila 18. decembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 18. oktobra 2018 v zadevi T-109/17, FCA US/EUIPO - Busbridge

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/15

      Pritožba, ki jo je FCA US LLC vložila 18. decembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 18. oktobra 2018 v zadevi T-109/17, FCA US/EUIPO - Busbridge
      (Zadeva C-795/18 P)
      (2019/C 255/19)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnica: FCA US LLC (zastopnik: C. Morcom QC)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
      Sodišče (sedmi senat) je s sklepom z dne 20. junija 2019 odločilo, da pritožba ni dopustna.


title: Zadeva T-381/19: Tožba, vložena 21. junija 2019 – adp Gauselmann/EUIPO – Gameloft (City Mania)

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/43

      Tožba, vložena 21. junija 2019 – adp Gauselmann/EUIPO – Gameloft (City Mania)
      (Zadeva T-381/19)
      (2019/C 270/45)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: adp Gauselmann GmbH (Lübeck, Nemčija) (zastopnik: P. Koch Moreno, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Gameloft SE (Pariz, Francija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije City Mania – prijava št. 15 936 339

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 11. aprila 2019 v zadevi R 976/2018-2

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi tožbeni razlog utemeljen in razglasi ničnost izpodbijane odločbe, ugotovi, da obstaja verjetnost zmede med nasprotujočima si znamkama in posledično naloži popolno zavrnitev prijave znamke;

                  —

                  EUIPO in, po potrebi, drugi stranki pred odborom za pritožbe, naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

      Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-382/19: Tožba, vložena 25. junija 2019 – Turk Hava Yollari/EUIPO – Sky (skylife)

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/44

      Tožba, vložena 25. junija 2019 – Turk Hava Yollari/EUIPO – Sky (skylife)
      (Zadeva T-382/19)
      (2019/C 270/46)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Turk Hava Yollari AO (Istanbul, Turčija) (zastopnica: R. Almaraz Palmero, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Sky Ltd (Isleworth, Združeno kraljestvo)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija za besedno znamko skylife – mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija št. 898 322

         Postopek pred EUIPO: postopek za izbris

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 23. aprila 2019 v zadevi R 880/2018-4

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži, naj sporno mednarodno registracijo znamke št. 898 322 razglasi za veljavno za vse proizvode in storitve, kakor so registrirani v razredih 39 in 41;

                  —

                  EUIPO in intervenientki, družbi Sky Limited, naloži plačilo vseh stroškov postopka pred Splošnim sodiščem, vključno s stroški v zvezi s postopkom pred četrtim odborom za pritožbe.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 60(1)(a) v povezavi s členom 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 94 Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-383/19: Tožba, vložena 21. junija 2019 – CI in drugi/Parlament in Svet

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/45

      Tožba, vložena 21. junija 2019 – CI in drugi/Parlament in Svet
      (Zadeva T-383/19)
      (2019/C 270/47)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeče stranke: CI, CJ, CK, CL in CN (zastopnik: J. Fouchet, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament in Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  razveljavi Uredbo (EU) 2019/592 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. aprila 2019 o spremembi Uredbe (EU) 2018/1806 o seznamu tretjih držav, katerih državljani morajo pri prehodu zunanjih meja imeti vizume, in držav, katerih državljani so izvzeti iz te obveznosti, glede izstopa Združenega kraljestva iz Unije;

                  —

                  Svetu Evropske unije in Evropskemu parlamentu naloži plačilo vseh stroškov postopka, vključno s stroški za najem odvetnika v višini 5 000 EUR.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo tri tožbene razloge.

                  1.

                  S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev pridobljenih pravic, ki izhajajo iz evropskega državljanstva na podlagi Uredbe (EU) 2019/592.
                  Prvič, tožeče stranke menijo, da sta Parlament in Svet kršila njihovo pravico do zasebnega in družinskega življenja, saj več kot 15 let živijo v drugi državi članici Unije, v državi, s katero imajo tesne vezi: nekatere imajo zakonca in otroke, ki so državljani druge države članice, ali so lastniki nepremičnine tam.
                  Drugič, tožeče stranke menijo, da izpodbijana uredba krši načelo enakosti, saj priznava prenehanje pravic, ki jih imajo na podlagi njihovega evropskega državljanstva, ne da bi razlikovala med državljani, za katere velja pravilo prenehanja njihove volilne pravice po petnajstih letih prebivanja zunaj Združenega kraljestva, in drugimi.

                  2.

                  Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje, da se z izpodbijano uredbo krši status Gibraltarja, in sicer ker lahko sklicevanje na Gibraltar v izpodbijani uredbi kot „kolonijo britanske krone“ povzroči le vzdušje, ki ni ugodno za pomiritev spora med Španijo in Združenim kraljestvom, vse to pa na škodo pravic prebivalcev Gibraltarja.

                  3.

                  S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev izvzetja iz vizumske obveznosti, priznanega britanskim državljanom z Uredbo št. 2018/1240, in sicer ker bodo tožeče stranke morale zaprositi za potovalne odobritve ETIAS in ker torej obstaja možnost, da jim bo ta odobritev zavrnjena.


title: Zadeva C-303/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 11. aprila 2019 – Istituto Nazionale della Previdenza Sociale/VR

text:
               26.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/14

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 11. aprila 2019 – Istituto Nazionale della Previdenza Sociale/VR
      (Zadeva C-303/19)
      (2019/C 288/18)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Corte suprema di cassazione

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik v postopku s kasacijsko pritožbo: Istituto Nazionale della Previdenza Sociale

         Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: VR

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 11(1)(d) Direktive 2003/109/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2003 (1) in načelo enakega obravnavanja, v skladu s katerim morajo biti rezidenti za daljši čas obravnavani enako kot državljani zadevne države članice, razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji, v skladu s katero se v nasprotju s tem, kar velja za državljane države članice, pri določitvi števila članov družine zaradi izračuna dodatka za družino ne upoštevajo družinski člani delavca, ki je rezident za daljši čas in državljan tretje države, če ti prebivajo v tretji državi izvora?

         (1)  Direktiva Sveta 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 272).


title: Zadeva C-326/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 23. aprila 2019 – EB/Presidenza del Consiglio dei Ministri in drugi

text:
               26.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/15

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 23. aprila 2019 – EB/Presidenza del Consiglio dei Ministri in drugi
      (Zadeva C-326/19)
      (2019/C 288/20)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: EB

         Tožene stranke: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca - MIUR, Università degli Studi Roma Tre

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali kljub temu, da za države članice ne velja splošna obveznost, da določijo preoblikovanje pogodb o zaposlitvi za določen čas v pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas, določba 5 okvirnega sporazuma iz Direktive Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP, z naslovom „Ukrepi za preprečevanje zlorab“ (1), tudi z vidika načela enakovrednosti nasprotuje temu, da nacionalna zakonodaja, in sicer člen 29(2)(d) in (4) zakonske uredbe št. 81 z dne 15. junija 2015 ter člen 36(2) in (5) zakonske uredbe št. 165 z dne 30. marca 2001, univerzitetnim raziskovalcem, zaposlenim s pogodbo o zaposlitvi za določen čas treh let, ki se lahko podaljša za dve leti, v skladu s členom 24(3)(a) zakona št. 240 iz leta 2010, onemogoča, da bi nato sklenili delovno razmerje za nedoločen čas?

                  2.

                  Ali kljub temu, da za države članice ne velja splošna obveznost, da določijo preoblikovanje pogodb o zaposlitvi za določen čas v pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas, določba 5 okvirnega sporazuma iz Direktive Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP, z naslovom „Ukrepi za preprečevanje zlorab“, tudi z vidika načela enakovrednosti nasprotuje temu, da bi nacionalna sodišča zadevne države članice uporabljala nacionalno zakonodajo, kakršna je ta iz člena 29(2)(d) in (4) zakonske uredbe št. 81 z dne 15. junija 2015 ter člena 36(2) in (5) zakonske uredbe št. 165 z dne 30. marca 2001, tako, da bi bila pravica do ohranitve delovnega razmerja odobrena osebam, zaposlenim v organu javne uprave s pogodbo o prožni zaposlitvi, za katero veljajo pravila delovnega prava, vendar se na splošno ne priznava za osebe, zaposlene za določen čas v tem organu na podlagi upravnega prava, glede na to, da v nacionalnem pravnem redu ne obstaja (zaradi zgoraj navedenih nacionalnih določb) noben drug učinkovit ukrep za sankcioniranje takih zlorab v zvezi z delavci?

                  3.

                  Ali kljub temu, da za države članice ne velja splošna obveznost, da določijo preoblikovanje pogodb o zaposlitvi za določen čas v pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas, določba 5 okvirnega sporazuma iz Direktive Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP, z naslovom „Ukrepi za preprečevanje zlorab“, tudi z vidika načela enakovrednosti nasprotuje […] nacionalni zakonodaji, kakršna je člen 24(1) in (3) zakona št. 240 z dne 30. decembra 2010, ki določa sklenitev in podaljšanje pogodb o zaposlitvi za določen čas med raziskovalci in univerzo za skupaj pet let (tri leta z morebitnim podaljšanjem za dve leti), pri čemer določa, da mora biti sklenjena „[v] okviru razpoložljivih sredstev za programsko obdobje za izvajanje dejavnosti raziskav, poučevanja, dopolnilnega poučevanja in pomoči študentom“, in pri čemer je podaljšanje odvisno od „pozitivne ocene didaktičnih dejavnosti in opravljenih raziskav“, ne določa pa objektivnih in preglednih meril za preverjanje, ali sklenitev in obnovitev takih pogodb dejansko ustrezata realni potrebi, ali so primerne za doseganje zastavljenih ciljev in ali so potrebne v ta namen, ter zaradi tega pomeni dejansko tveganje za zlorabo tovrstnih pogodb, zaradi česar ni skladna z namenom in koristnim učinkom okvirnega sporazuma?

         (1)  Direktiva Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 368).


title: Zadeva C-476/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kammarrätten i Göteborg (Švedska) 19. junija 2019 – Allmänna ombudet hos Tullverket/Combinova AB

text:
               26.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/35

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kammarrätten i Göteborg (Švedska) 19. junija 2019 – Allmänna ombudet hos Tullverket/Combinova AB
      (Zadeva C-476/19)
      (2019/C 288/42)
      Jezik postopka: švedščina

         Predložitveno sodišče

      Kammarrätten i Göteborg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: Allmänna ombudet hos Tullverket

         Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Combinova AB

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Na podlagi člena 79 carinski dolg v skladu s členom 124(1)(k) (1) ugasne, če predloženi zadostni dokazi prepričajo carinske organe, da se blago ni uporabilo ali porabilo ter je bilo odstranjeno s carinskega območja Unije. Ali izraz „uporabilo“ pomeni, da je bilo blago oplemeniteno ali izboljšano za namen, za katerega je bilo družbi za to blago izdano dovoljenje, ali pa se izraz nanaša na uporabo, ki presega to oplemenitenje ali izboljšanje? Ali je upoštevno, ali do uporabe pride pred nastankom carinskega dolga ali po njem?

         (1)  Uredba (EU) št. 952/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. oktobra 2013 o carinskem zakoniku Unije (UL 2013 L 269, str. 1).


title: Zadeva C-483/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour du travail de Liège (Belgija) 24. junija 2019 – Ville de Verviers/J

text:
               26.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/36

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour du travail de Liège (Belgija) 24. junija 2019 – Ville de Verviers/J
      (Zadeva C-483/19)
      (2019/C 288/43)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour du travail de Liège

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik, tožena stranka na prvi stopnji: Ville de Verviers

         Nasprotna stranka, tožeča stranka na prvi stopnji: J

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je zaradi okoliščine, da so se socialni partnerji z zgoraj navedenim mnenjem št. 1342 nacionalnega sveta za delo odločili, da uporabijo možnost izključitve s področja uporabe navedenega okvirnega sporazuma, določeno v določbi 2[(2)](a) in (b) tega sporazuma, belgijski zakonodajalec oproščen obveznosti, da v zvezi s pogodbami o zaposlitvi, sklenjenimi v okviru posebnega javnega ali javno podprtega programa usposabljanja, vključevanja in poklicne prekvalifikacije, sprejme natančne, objektivne in konkretne določbe, s katerimi bi se delavcem, zaposlenim na teh subvencioniranih delovnih mestih, zagotovilo izpolnjevanje ciljev navedenega okvirnega sporazuma?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, to je če se ohranijo obveznosti, ki jih je belgijska država sprejela na podlagi Direktive Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o delu za določen čas (1), ali določba 5(1)(a) navedenega okvirnega sporazuma nasprotuje nacionalni določbi, kakršna je člen 10 zakona z dne 3. julija 1978 o pogodbah o zaposlitvi, ki dovoljuje veriženje pogodb o zaposlitvi za določen čas, ne da bi bili upoštevani strogi pogoji o najdaljšem trajanju in podaljšanju, določeni v členu 10a tega zakona, če je delodajalec iz javnega sektorja ugotovil, da obstajajo „legitimni razlogi“, ki sicer niso določeni v navedenem zakonu, vendar upravičujejo to časovno neomejeno veriženje pogodb o zaposlitvi za določen čas?
                  Toujours en cas de réponse négative à la première question, la clause 5, point 1, a) de l’accord-cadre précité implique-t-elle l’obligation, pour la juridiction nationale saisie d’un litige opposant un employeur public à un travailleur qu’il a engagé dans des contrats de travail à durée déterminée successifs conclus dans le cadre de divers programmes de formation, insertion et reconversion, d’apprécier la validité de leur succession à la lumière des „raisons objectives“ définies par la jurisprudence de la Cour de justice de l’Union ?

                  3.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali določba 5(1)(a) zgoraj navedenega okvirnega sporazuma pomeni obveznost za nacionalno sodišče, ki odloča o sporu med delodajalcem iz javnega sektorja in delavcem, ki je bil zaposlen z zaporednimi pogodbami o zaposlitvi za določen čas, sklenjenimi v okviru različnih programov usposabljanja, vključevanja in prekvalifikacije, da presodi veljavnost veriženja teh pogodb z vidika „objektivnih razlogov“, opredeljenih v sodni praksi Sodišča Unije?
                  Ali se v tem primeru „legitimni razlogi“, na katere se sklicuje ta delodajalec iz javnega sektorja, lahko štejejo za „objektivne razloge“, ki upravičujejo veriženje teh pogodb za določen čas, ne da bi bili upoštevani pogoji, ki so bili v zgoraj navedenem členu 10a določeni z namenom, prvič, preprečevanja in boja proti zlorabam veriženja pogodb za določen čas v položajih, ko se te pogodbe uporabljajo za pokrivanje potreb, ki niso začasne, temveč stalne in trajne potrebe socialne kohezije med prebivalstvom, ki je v prekarnem položaju, ter, drugič, upoštevanja posebnih ciljev, ki se uresničujejo s pogodbami o vključevanju na trg dela, sklenjenimi v okviru te socialne politike zaposlovanja, ki sta jo razvili belgijska država in Valonska regija in je močno odvisna od javnih nepovratnih sredstev?

         (1)  Direktiva Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 368).


title: Zadeva C-490/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 26. junija 2019 – Syndicat interprofessionnel de défense du fromage Morbier/Société Fromagère du Livradois SAS

text:
               26.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/37

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 26. junija 2019 – Syndicat interprofessionnel de défense du fromage Morbier/Société Fromagère du Livradois SAS
      (Zadeva C-490/19)
      (2019/C 288/44)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour de cassation

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Vlagatelj kasacijske pritožbe: Syndicat interprofessionnel de défense du fromage Morbier

         Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Société Fromagère du Livradois SAS

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člena 13(1) Uredbe Sveta št. 510/2006 z dne 20. marca 2006 (1) in Uredbe št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 (2) razlagati tako, da prepovedujeta samo uporabo registriranega imena s strani tretje osebe, ali pa ju je treba razlagati tako, da prepovedujeta predstavitev proizvoda, zaščitenega z označbo porekla, zlasti posnemanje zanj značilne oblike ali videza, ki lahko potrošnika zavaja glede resničnega porekla proizvoda, tudi če registrirano ime ni uporabljeno?

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 510/2006 z dne 20. marca 2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (UL L 93, 2006, str. 12).

         (2)  Uredba (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (UL L 343, 2012, str. 1).


title: Zadeva C-633/17: Sklep predsednika Sodišča z dne 29. aprila 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesverwaltungsgericht Oberösterreich – Avstrija) – Gmalieva s.r.o., Manfred Naderhirn, ob udeležbi: Landespolizeidirektion Oberösterreich, Bezirkshauptmann von Linz-Land

text:
               26.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/37

      Sklep predsednika Sodišča z dne 29. aprila 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesverwaltungsgericht Oberösterreich – Avstrija) – Gmalieva s.r.o., Manfred Naderhirn, ob udeležbi: Landespolizeidirektion Oberösterreich, Bezirkshauptmann von Linz-Land
      (Zadeva C-633/17) (1)

      (2019/C 288/45)
      Jezik postopka: nemščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 42, 5.2.2018.


title: Zadeva C-167/18: Sklep predsednika Sodišča z dne 17. aprila 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Canarias – Španija) – Unión Insular de CC.OO. de Lanzarote/Swissport Spain Aviation Services Lanzarote SL

text:
               26.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/38

      Sklep predsednika Sodišča z dne 17. aprila 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Canarias – Španija) – Unión Insular de CC.OO. de Lanzarote/Swissport Spain Aviation Services Lanzarote SL
      (Zadeva C-167/18) (1)

      (2019/C 288/46)
      Jezik postopka: španščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 211, 18.6.2018.


title: Zadeva C-633/18: Sklep predsednika Sodišča z dne 10. maja 2019 – Apple Distribution International/Evropska komisija, ob intervenciji Republike Francije

text:
               26.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/39

      Sklep predsednika Sodišča z dne 10. maja 2019 – Apple Distribution International/Evropska komisija, ob intervenciji Republike Francije
      (Zadeva C-633/18) (1)

      (2019/C 288/49)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 436, 3.12.2018.


title: Zadeva C-563/19 P: Pritožba, ki so jo Recylex SA, Fonderie et Manufacture de Métaux, Harz-Metall GmbH vložile 23. julija 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 23. maja 2019 v zadevi T-222/17, Recylex in drugi/Komisija

text:
               16.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/8

      Pritožba, ki so jo Recylex SA, Fonderie et Manufacture de Métaux, Harz-Metall GmbH vložile 23. julija 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 23. maja 2019 v zadevi T-222/17, Recylex in drugi/Komisija
      (Zadeva C-563/19 P)
      (2019/C 312/10)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnice: Recylex SA, Fonderie et Manufacture de Métaux, Harz-Metall GmbH (zastopniki: M. Wellinger, avocat, S. Reinart in K. Bongs, Rechtsanwälte)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlogi

      Pritožnice Sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 23. maja 2019 v zadevi T-222/17 v delu, v katerem je z njo potrjena globa, ki je bila pritožnicam naložena s spornim sklepom (1), in je pritožnicam naloženo plačilo stroškov;

                  —

                  sporni sklep razglasi za ničen v delu, v katerem je z njim pritožnicam naložena globa 26 739 000 EUR;

                  —

                  globo, ki je bila naložena pritožnicam, zmanjša na 5 877 732 EUR na podlagi vseh treh pritožbenih razlogov, ali vsaj na 17 679 141 EUR na podlagi zgolj prvega pritožbenega razloga, na 13 305 478 EUR na podlagi zgolj drugega pritožbenega razloga, na 19 099 565 EUR na podlagi zgolj tretjega pritožbenega razloga, na 8 228 824 EUR na podlagi prvega in drugega pritožbenega razloga, na 12 627 958 EUR na podlagi prvega in tretjega pritožbenega razloga ali na 9 503 913 EUR na podlagi drugega in tretjega pritožbenega razloga; in

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka, vključno s stroški postopka pred Splošnim sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnice v utemeljitev pritožbe navajajo tri razloge.

                  1.

                  V izpodbijani sodbi je pravo napačno uporabljeno, ker, prvič, njena obrazložitev ni dosledna in jasna, kar zadeva pravni test, ki se uporabi za priznanje delne imunitete, in drugič, ker so v izpodbijani sodbi pri uporabi pravnega testa očitno izkrivljeni dokazi in neupoštevana pravila o dokaznem bremenu.

                  2.

                  V izpodbijani sodbi je pravo napačno uporabljeno, ker so pravila o delni imuniteti iz tretjega odstavka točke 26 obvestila o ugodni obravnavi iz leta 2006 napačno razlagana in uporabljena.

                  3.

                  V izpodbijani sodbi je pravo napačno uporabljeno, kar zadeva uporabo oddelka III obvestila o ugodni obravnavi iz leta 2006, ker je ugotovljeno, da podjetje, ki drugo predloži dokaze z znatno dodano vrednostjo, ne more stopiti na mesto podjetja, ki je prvo predložilo takšne dokaze, a ne izpolnjuje pogojev za zmanjšanje svoje globe.

         (1)  Sklep Komisije 2017 (C(2017) 900 final) z dne 8. februarja 2017 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU (Zadeva AT.40018 – Recikliranje avtomobilskih akumulatorjev).


title: Zadeva T-456/19: Tožba, vložena 4. julija 2019 – ITV/Komisija

text:
               16.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/12

      Tožba, vložena 4. julija 2019 – ITV/Komisija
      (Zadeva T-456/19)
      (2019/C 312/13)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: ITV plc (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: J. Lesar, Solicitor, in K. Beal, QC)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Sklep Evropske komisije C(2019) 2526 z dne 2. aprila 2019 o državni pomoči SA.44896, ki jo je Združeno kraljestvo izvedlo v zvezi z nadzorovanimi tujimi družbami z izjemo pri financiranju skupin, razglasi za ničen;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja devet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Komisija je pri izbiri referenčnega okvira za analizo sistema obdavčitve napačno uporabila člen 107(1) PDEU in/ali storila očitno napako pri presoji ali oceni. Komisija bi morala kot referenčni okvir obravnavati sistem davka od dohodkov pravnih oseb Združenega kraljestva in ne le sistem nadzorovanih tujih družb.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: Komisija je s tem, da je napačno pristopila k analizi sistema nadzorovanih tujih družb, napačno uporabila pravo pri uporabi člena 107(1) PDEU in/ali storila očitno napako pri presoji ali oceni. Komisija je v točkah od 124 do 126 obrazložitve izpodbijanega sklepa določbe poglavja 9 dela 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (zakon o obdavčenju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010) Združenega kraljestva napačno opredelila kot obliko odstopanja od splošne obdavčitve iz poglavja 5 navedenega zakona.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: Komisija je s tem, da je v točkah od 127 do 151 obrazložitve izpodbijanega sklepa ugotovila, da je bilo merilo selektivnosti izpolnjeno, ker so bila podjetja v dejansko in pravno primerljivem položaju obravnavana različno, napačno uporabila pravo pri uporabi člena 107(1) PDEU.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: 75-odstotna oprostitev iz člena 371ID zakona o obdavčenju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010 je utemeljena z naravo in splošno strukturo sistema obdavčitve.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: s tem, da bi se nadzorovanim tujim družbam, ki izpolnjujejo pogoje za oprostitev iz poglavja 9 dela 9A zakon o obdavčenju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010, kot kategoriji naložilo davčno breme, bi se v nasprotju s členom 49 PDEU kršila pravica tožeče stranke do ustanavljanja.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji ali oceni v zvezi s 75-odstotno oprostitvijo in vprašanjem fiksnega razmerja.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: Sklep Komisije ni v skladu s splošnim načelom prava Unije o prepovedi diskriminacije oziroma o enakosti.

                  8.

                  Osmi tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila pravo s tem, da je določbe Direktive Sveta (EU) 2016/1164 (1), ki jih ratione temportis ni mogoče uporabiti, uporabila po analogiji oziroma se nanje neupravičeno uprla.

                  9.

                  Deveti tožbeni razlog: Komisija je s tem, da je v točki 176 obrazložitve izpodbijane odločbe ugotovila, da obstaja kategorija upravičencev (ki vključuje tožečo stranko) in da je tožeča stranka prejela kakršno koli pomoč, ki jo je bilo treba izterjati na podlagi člena 2(1) izpodbijanega sklepa, napačno uporabila pravo pri uporabi člena 107(1) PDEU.

         (1)  Direktiva Sveta (EU) 2016/1164 z dne 12. julija 2016 o določitvi pravil proti praksam izogibanja davkom, ki neposredno vplivajo na delovanje notranjega trga (UL 2016, L 193, str. 1).


title: Zadeva T-473/19: Tožba, vložena 4. julija 2019 – Diageo in drugi/Komisija

text:
               16.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/18

      Tožba, vložena 4. julija 2019 – Diageo in drugi/Komisija
      (Zadeva T-473/19)
      (2019/C 312/17)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Diageo plc (London, Združeno kraljestvo), UDV (SJ) Ltd (London), Diageo US Investments (London), Diageo UK Turkey Ltd (London) in Diageo Investment Holdings Ltd (London) (zastopnika: J. Lesar, Solicitor, in K. Beal, QC)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Sklep Evropske komisije C(2019) 2526 z dne 2. aprila 2019 o državni pomoči SA.44896, ki jo je Združeno kraljestvo izvedlo v zvezi z nadzorovanimi tujimi družbami z izjemo pri financiranju skupin, razglasi za ničen;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo devet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Komisija je pri izbiri referenčnega okvira za analizo sistema obdavčitve napačno uporabila člen 107(1) PDEU in/ali storila očitno napako pri presoji ali oceni. Komisija bi morala kot referenčni okvir obravnavati sistem davka od dohodkov pravnih oseb Združenega kraljestva in ne le sistem nadzorovanih tujih družb.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: Komisija je s tem, da je napačno pristopila k analizi sistema nadzorovanih tujih družb, napačno uporabila pravo pri uporabi člena 107(1) PDEU in/ali storila očitno napako pri presoji ali oceni. Komisija je v točkah od 124 do 126 obrazložitve izpodbijanega sklepa določbe poglavja 9 dela 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (zakon o obdavčenju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010) Združenega kraljestva napačno opredelila kot obliko odstopanja od splošne obdavčitve iz poglavja 5 navedenega zakona.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: Komisija je s tem, da je v točkah od 127 do 151 obrazložitve izpodbijanega sklepa ugotovila, da je bilo merilo selektivnosti izpolnjeno, ker so bila podjetja v dejansko in pravno primerljivem položaju obravnavana različno, napačno uporabila pravo pri uporabi člena 107(1) PDEU.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: 75-odstotna oprostitev iz člena 371ID zakona o obdavčenju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010 je utemeljena z naravo in splošno strukturo sistema obdavčitve.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: s tem, da bi se nadzorovanim tujim družbam, ki izpolnjujejo pogoje za oprostitev iz poglavja 9 dela 9A zakon o obdavčenju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010, kot kategoriji naložilo davčno breme, bi se v nasprotju s členom 49 PDEU kršila pravica tožečih strank do ustanavljanja.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji ali oceni v zvezi s 75-odstotno oprostitvijo in vprašanjem fiksnega razmerja.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: Sklep Komisije ni v skladu s splošnim načelom prava Unije o prepovedi diskriminacije oziroma o enakosti.

                  8.

                  Osmi tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila pravo tudi s tem, da je določbe Direktive Sveta (EU) 2016/1164 (1), ki jih ratione temportis ni mogoče uporabiti, uporabila po analogiji oziroma se nanje neupravičeno uprla.

                  9.

                  Deveti tožbeni razlog: Komisija je s tem, da je v točki 176 obrazložitve izpodbijane odločbe ugotovila, da obstaja kategorija upravičencev (ki vključuje tožeče stranke) in da so tožeče stranke prejele kakršno koli pomoč, ki jo je bilo treba izterjati na podlagi člena 2(1) izpodbijanega sklepa, napačno uporabila pravo pri uporabi člena 107(1) PDEU.

         (1)  Direktiva Sveta (EU) 2016/1164 z dne 12. julija 2016 o določitvi pravil proti praksam izogibanja davkom, ki neposredno vplivajo na delovanje notranjega trga (UL 2016, L 193, str. 1).


title: Zadeva T-474/19: Tožba, vložena 4. julija 2019 – Halma in drugi/Komisija

text:
               16.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/19

      Tožba, vložena 4. julija 2019 – Halma in drugi/Komisija
      (Zadeva T-474/19)
      (2019/C 312/18)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Halma plc (Amersham, Združeno kraljestvo), Halma Overseas Funding Ltd (Amersham) in Halma International Ltd (Amersham) (zastopnika: J. Lesar, Solicitor, in K. Beal, QC)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  Sklep Evropske komisije C(2019) 2526 z dne 2. aprila 2019 o državni pomoči SA.44896, ki jo je Združeno kraljestvo izvedlo v zvezi z nadzorovanimi tujimi družbami z izjemo pri financiranju skupin, razglasi za ničen;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo devet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Komisija je pri izbiri referenčnega okvira za analizo sistema obdavčitve napačno uporabila člen 107(1) PDEU in/ali storila očitno napako pri presoji ali oceni. Komisija bi morala kot referenčni okvir obravnavati sistem davka od dohodkov pravnih oseb Združenega kraljestva in ne le sistem nadzorovanih tujih družb.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: Komisija je s tem, da je napačno pristopila k analizi sistema nadzorovanih tujih družb, napačno uporabila pravo pri uporabi člena 107(1) PDEU in/ali storila očitno napako pri presoji ali oceni. Komisija je v točkah od 124 do 126 obrazložitve izpodbijanega sklepa določbe poglavja 9 dela 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (zakon o obdavčenju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010) Združenega kraljestva napačno opredelila kot obliko odstopanja od splošne obdavčitve iz poglavja 5 navedenega zakona.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: Komisija je s tem, da je v točkah od 127 do 151 obrazložitve izpodbijanega sklepa ugotovila, da je bilo merilo selektivnosti izpolnjeno, ker so bila podjetja v dejansko in pravno primerljivem položaju obravnavana različno, napačno uporabila pravo pri uporabi člena 107(1) PDEU.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: 75-odstotna oprostitev iz člena 371ID zakona o obdavčenju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010 je utemeljena z naravo in splošno strukturo sistema obdavčitve.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: s tem, da bi se nadzorovanim tujim družbam, ki izpolnjujejo pogoje za oprostitev iz poglavja 9 dela 9A zakon o obdavčenju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010, kot kategoriji naložilo davčno breme, bi se v nasprotju s členom 49 PDEU kršila pravica tožečih strank do ustanavljanja.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji ali oceni v zvezi s 75-odstotno oprostitvijo in vprašanjem fiksnega razmerja.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: Sklep Komisije ni v skladu s splošnim načelom prava Unije o prepovedi diskriminacije oziroma o enakosti.

                  8.

                  Osmi tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila pravo tudi s tem, da je določbe Direktive Sveta (EU) 2016/1164 (1), ki jih ratione temportis ni mogoče uporabiti, uporabila po analogiji oziroma se nanje neupravičeno uprla.

                  9.

                  Deveti tožbeni razlog: Komisija je s tem, da je v točki 176 obrazložitve izpodbijane odločbe ugotovila, da obstaja kategorija upravičencev (ki vključuje tožeče stranke) in da so tožeče stranke prejele kakršno koli pomoč, ki jo je bilo treba izterjati na podlagi člena 2(1) izpodbijanega sklepa, napačno uporabila pravo pri uporabi člena 107(1) PDEU.

         (1)  Direktiva Sveta (EU) 2016/1164 z dne 12. julija 2016 o določitvi pravil proti praksam izogibanja davkom, ki neposredno vplivajo na delovanje notranjega trga (UL 2016, L 193, str. 1).


title: Zadeva T-482/19: Tožba, vložena 4. julija 2019 – BT Group in Communications Global Network Services/Komisija

text:
               16.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/24

      Tožba, vložena 4. julija 2019 – BT Group in Communications Global Network Services/Komisija
      (Zadeva T-482/19)
      (2019/C 312/21)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: BT Group plc (London, Združeno kraljestvo) in Communications Global Network Services Ltd (London) (zastopnika: J. Lesar, Solicitor, in K. Beal, QC)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

                  —

                  Sklep Evropske komisije C(2019) 2526 z dne 2. aprila 2019 o državni pomoči SA.44896, ki jo je Združeno kraljestvo izvedlo v zvezi z nadzorovanimi tujimi družbami z izjemo pri financiranju skupin, razglasi za ničen;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata devet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Komisija je pri izbiri referenčnega okvira za analizo sistema obdavčitve napačno uporabila člen 107(1) PDEU in/ali storila očitno napako pri presoji ali oceni. Komisija bi morala kot referenčni okvir obravnavati sistem davka od dohodkov pravnih oseb Združenega kraljestva in ne le sistem nadzorovanih tujih družb.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: Komisija je s tem, da je napačno pristopila k analizi sistema nadzorovanih tujih družb, napačno uporabila pravo pri uporabi člena 107(1) PDEU in/ali storila očitno napako pri presoji ali oceni. Komisija je v točkah od 124 do 126 obrazložitve izpodbijanega sklepa določbe poglavja 9 dela 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (zakon o obdavčenju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010) Združenega kraljestva napačno opredelila kot obliko odstopanja od splošne obdavčitve iz poglavja 5 navedenega zakona.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: Komisija je s tem, da je v točkah od 127 do 151 obrazložitve izpodbijanega sklepa ugotovila, da je bilo merilo selektivnosti izpolnjeno, ker so bila podjetja v dejansko in pravno primerljivem položaju obravnavana različno, napačno uporabila pravo pri uporabi člena 107(1) PDEU.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: 75-odstotna oprostitev iz člena 371ID zakona o obdavčenju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010 je utemeljena z naravo in splošno strukturo sistema obdavčitve.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: s tem, da bi se nadzorovanim tujim družbam, ki izpolnjujejo pogoje za oprostitev iz poglavja 9 dela 9A zakon o obdavčenju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010, kot kategoriji naložilo davčno breme, bi se v nasprotju s členom 49 PDEU kršila pravica tožečih strank do ustanavljanja.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji ali oceni v zvezi s 75-odstotno oprostitvijo in vprašanjem fiksnega razmerja.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: Sklep Komisije ni v skladu s splošnim načelom prava Unije o prepovedi diskriminacije oziroma o enakosti.

                  8.

                  Osmi tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila pravo s tem, da je določbe Direktive Sveta (EU) 2016/1164 (1), ki jih ratione temportis ni mogoče uporabiti, uporabila po analogiji oziroma se nanje neupravičeno uprla.

                  9.

                  Deveti tožbeni razlog: Komisija je s tem, da je v točki 176 obrazložitve izpodbijane odločbe ugotovila, da obstaja kategorija upravičencev (ki vključuje tožečo stranko) in da je tožeča stranka prejela kakršno koli pomoč, ki jo je bilo treba izterjati na podlagi člena 2(1) izpodbijanega sklepa, napačno uporabila pravo pri uporabi člena 107(1) PDEU.

         (1)  Direktiva Sveta (EU) 2016/1164 z dne 12. julija 2016 o določitvi pravil proti praksam izogibanja davkom, ki neposredno vplivajo na delovanje notranjega trga (UL 2016, L 193, str. 1).


title: Zadeva T-483/19: Tožba, vložena 4. julija 2019 – Meggitt in Cavehurst/Komisija

text:
               16.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/25

      Tožba, vložena 4. julija 2019 – Meggitt in Cavehurst/Komisija
      (Zadeva T-483/19)
      (2019/C 312/22)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Meggitt plc (Christchurch, Združeno kraljestvo) in Cavehurst Ltd (Christchurch) (zastopnika: J. Lesar, Solicitor, in K. Beal, QC)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

                  —

                  Sklep Evropske komisije C(2019) 2526 z dne 2. aprila 2019 o državni pomoči SA.44896, ki jo je Združeno kraljestvo izvedlo v zvezi z nadzorovanimi tujimi družbami z izjemo pri financiranju skupin, razglasi za ničen;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata deset tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Komisija je pri izbiri referenčnega okvira za analizo sistema obdavčitve napačno uporabila člen 107(1) PDEU in/ali storila očitno napako pri presoji ali oceni. Komisija bi morala kot referenčni okvir obravnavati sistem davka od dohodkov pravnih oseb Združenega kraljestva in ne le sistem nadzorovanih tujih družb.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: Komisija je s tem, da je napačno pristopila k analizi sistema nadzorovanih tujih družb, napačno uporabila pravo pri uporabi člena 107(1) PDEU in/ali storila očitno napako pri presoji ali oceni. Komisija je v točkah od 124 do 126 obrazložitve izpodbijanega sklepa določbe poglavja 9 dela 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (zakon o obdavčenju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010) Združenega kraljestva napačno opredelila kot obliko odstopanja od splošne obdavčitve iz poglavja 5 navedenega zakona.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: Komisija je s tem, da je v točkah od 127 do 151 obrazložitve izpodbijanega sklepa ugotovila, da je bilo merilo selektivnosti izpolnjeno, ker so bila podjetja v dejansko in pravno primerljivem položaju obravnavana različno, napačno uporabila pravo pri uporabi člena 107(1) PDEU.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: „popolna“ oprostitev iz člena 371IB zakona o obdavčenju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010 je utemeljena z naravo in splošno strukturo sistema obdavčitve.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: 75-odstotna oprostitev iz člena 371ID zakona o obdavčenju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010 je utemeljena z naravo in splošno strukturo sistema obdavčitve.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: s tem, da bi se nadzorovanim tujim družbam, ki izpolnjujejo pogoje za oprostitev iz poglavja 9 dela 9A zakon o obdavčenju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010, kot kategoriji naložilo davčno breme, bi se v nasprotju s členom 49 PDEU kršila pravica tožečih strank do ustanavljanja.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji ali oceni v zvezi s 75-odstotno oprostitvijo in vprašanjem fiksnega razmerja.

                  8.

                  Osmi tožbeni razlog: Sklep Komisije ni v skladu s splošnim načelom prava Unije o prepovedi diskriminacije oziroma o enakosti.

                  9.

                  Deveti tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila pravo s tem, da je določbe Direktive Sveta (EU) 2016/1164 (1), ki jih ratione temportis ni mogoče uporabiti, uporabila po analogiji oziroma se nanje neupravičeno uprla.

                  10.

                  Deveti tožbeni razlog: Komisija je s tem, da je v točki 176 obrazložitve izpodbijane odločbe ugotovila, da obstaja kategorija upravičencev (ki vključuje tožeči stranki) in da sta tožeči stranki prejeli kakršno koli pomoč, ki jo je bilo treba izterjati na podlagi člena 2(1) izpodbijanega sklepa, napačno uporabila pravo pri uporabi člena 107(1) PDEU.

         (1)  Direktiva Sveta (EU) 2016/1164 z dne 12. julija 2016 o določitvi pravil proti praksam izogibanja davkom, ki neposredno vplivajo na delovanje notranjega trga (UL 2016, L 193, str. 1).


title: Zadeva T-485/19: Tožba, vložena 4. julija 2019 – Babcock International Group in drugi/Komisija

text:
               16.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/28

      Tožba, vložena 4. julija 2019 – Babcock International Group in drugi/Komisija
      (Zadeva T-485/19)
      (2019/C 312/24)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Babcock International Group plc (London, Združeno kraljestvo), Babcock Aviation Services (Holdings) Ltd (London) in Babcock Mission Critical Services Leasing Ltd (London) (zastopnika: J. Lesar, Solicitor, in K. Beal, QC)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  Sklep Evropske komisije C(2019) 2526 z dne 2. aprila 2019 o državni pomoči SA.44896, ki jo je Združeno kraljestvo izvedlo v zvezi z nadzorovanimi tujimi družbami z izjemo pri financiranju skupin, razglasi za ničen;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo osem tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Komisija je pri izbiri referenčnega okvira za analizo sistema obdavčitve napačno uporabila člen 107(1) PDEU in/ali storila očitno napako pri presoji ali oceni. Komisija bi morala kot referenčni okvir obravnavati sistem davka od dohodkov pravnih oseb Združenega kraljestva in ne le sistem nadzorovanih tujih družb.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: Komisija je s tem, da je napačno pristopila k analizi sistema nadzorovanih tujih družb, napačno uporabila pravo pri uporabi člena 107(1) PDEU in/ali storila očitno napako pri presoji ali oceni. Komisija je v točkah od 124 do 126 obrazložitve izpodbijanega sklepa določbe poglavja 9 dela 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (zakon o obdavčenju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010) Združenega kraljestva napačno opredelila kot obliko odstopanja od splošne obdavčitve iz poglavja 5 navedenega zakona.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: Komisija je s tem, da je v točkah od 127 do 151 obrazložitve izpodbijanega sklepa ugotovila, da je bilo merilo selektivnosti izpolnjeno, ker so bila podjetja v dejansko in pravno primerljivem položaju obravnavana različno, napačno uporabila pravo pri uporabi člena 107(1) PDEU.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: 75-odstotna oprostitev iz člena 371ID zakona o obdavčenju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010 je utemeljena z naravo in splošno strukturo sistema obdavčitve.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: s tem, da bi se nadzorovanim tujim družbam, ki izpolnjujejo pogoje za oprostitev iz poglavja 9 dela 9A zakon o obdavčenju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010, kot kategoriji naložilo davčno breme, bi se v nasprotju s členom 49 PDEU kršila pravica tožečih strank do ustanavljanja.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji ali oceni v zvezi s 75-odstotno oprostitvijo in vprašanjem fiksnega razmerja.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: Sklep Komisije ni v skladu s splošnim načelom prava Unije o prepovedi diskriminacije oziroma o enakosti.

                  8.

                  Osmi tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila pravo s tem, da je določbe Direktive Sveta (EU) 2016/1164 (1), ki jih ratione temportis ni mogoče uporabiti, uporabila po analogiji oziroma se nanje neupravičeno uprla.

         (1)  Direktiva Sveta (EU) 2016/1164 z dne 12. julija 2016 o določitvi pravil proti praksam izogibanja davkom, ki neposredno vplivajo na delovanje notranjega trga (UL 2016, L 193, str. 1).


title: Zadeva T-486/19: Tožba, vložena 5. julija 2019 – Spectris in Spectris Group/Komisija

text:
               16.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/29

      Tožba, vložena 5. julija 2019 – Spectris in Spectris Group/Komisija
      (Zadeva T-486/19)
      (2019/C 312/25)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Spectris plc (Egham, Združeno kraljestvo) in Spectris Group Holdings Ltd (Egham) (zastopniki: C. McDonnell, Barrister, B. Goren in K. Desai, Solicitors, in M. Peristeraki, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

                  —

                  ugotovi, da ni bilo nezakonitih državnih pomoči, in (i) člen 1 Sklepa Evropske komisije C(2019) 2526 z dne 2. aprila 2019 o državni pomoči SA.44896, ki jo je Združeno kraljestvo izvedlo v zvezi z nadzorovanimi tujimi družbami z izjemo pri financiranju skupin, razglasi za ničen v delu, v katerem je ugotovljeno, da gre za nezakonite državne pomoči, in (ii) odpravi obveznost Združenega kraljestva, da od tožečih strank izterja domnevno nezakonito državno pomoč, ki jo je prejela v tem okviru (člena 2 in 3 izpodbijanega sklepa);

                  —

                  podredno, člena 2 in 3 izpodbijanega sklepa razglasi za nična v delu, v katerem je Združenemu kraljestvu naloženo, da od tožečih strank izterja domnevno državno pomoč;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata sedem tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: izpodbijani sklep vsebuje očitne napake pri presoji upoštevnih dejstev in predpisov.

                              —

                              Zlasti se zatrjuje, da Komisija napačno razume, kako zadevna pravila o nadzorovanih tujih družbah Združenega kraljestva delujejo v zvezi z obravnavo netrgovalnih finančnih dobičkov. Poleg tega se v izpodbijanem sklepu izjema pri financiranju skupin napačno obravnava kot davčna oprostitev.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: Komisija je napačno ugotovila, da so pravila o nadzorovanih tujih družbah ukrep pomoči v smislu člena 107(1) PDEU in da se tako s temi pravili nekaterim gospodarskim subjektom dodeljuje selektivna prednost.

                              —

                              Natančneje, zatrjuje se, da je Komisija napačno določila referenčni sistem za presojo učinkov pravil o nadzorovanih tujih družbah in napačno opredelila dva različna položaja kot primerljiva s položajem, v katerem se uporabi izjema pri financiranju skupin. Zaradi ene ali obeh navedenih napak je Komisija napačno ugotovila, da ta pravila nekaterim subjektom na trgu dodeljujejo selektivno prednost. Poleg tega je Komisija pravila o nadzorovanih tujih družbah napačno opredelila kot sklop pravil, ki se razlikuje od splošnega sistema davka od dohodkov pravnih oseb v Združenem kraljestvu, pri tem pa zanemarila druge značilnosti sistema davka od dohodkov pravnih oseb Združenega kraljestva, ki naj bi delovala skupaj s pravili o nadzorovanih tujih družbah. Zato analize, ki jih je Komisija opravila glede primerljivosti in selektivnosti vsebujejo očitne napake pri presoji upoštevnih dejstev in napačno uporabo prava.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: tudi če se predpostavi, da so zadevni ukrepi v zvezi z nadzorovanimi tujimi družbami pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, je v izpodbijanem sklepu napačno ugotovljeno, da z ničemer ni mogoče utemeljiti združljivosti zadevnih ukrepov s pravili EU o državnih pomočeh. Poleg tega je izpodbijani sklep nelogičen in nedosleden, ker je Komisija pravilno sprejela, da je poglavje 9 dela 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (zakon Združenega kraljestva o obdavčenju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010) utemeljeno v primerih, v katerih je edini razlog za uporabo dajatve za nadzorovane tuje družbe preizkus „povezanega kapitala Združenega kraljestva“, ker je v praksi uporaba tega preizkusa pretirano otežena, hkrati in brez ustrezne obrazložitve pa Komisija trdi, da navedeno poglavje 9 ni nikoli utemeljeno v primerih, v katerih preizkus funkcij osebja, pristojnega za odločanje povzroči, da se uporabi dajatev za nadzorovane tuje družbe. Dejansko je uporaba preizkusa funkcij osebja, pristojnega za odločanje, v praksi pretirano otežena, tako da bi Komisija morala šteti, da je navedeno poglavje 9 utemeljeno tudi v okviru tega preizkusa in zato ugotoviti, da ni bilo državne pomoči.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: če izpodbijani sklep ostane v veljavi, bodo z njegovo izvršitvijo z izterjavo domnevne državne pomoči od tožečih strank kršena temeljna načela prava EU, vključno s svobodo ustanavljanja in svobodo opravljanja storitev, ker se v primeru tožečih strank zadevne nadzorovane tuje družbe nahajajo v drugih državah članicah.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: odreditev vračila, ki izhaja iz izpodbijanega sklepa ni utemeljena in je v nasprotju s temeljnimi načeli prava Unije.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: Komisija ni zadostno obrazložila bistvenih elementov izpodbijanega sklepa, kot je ugotovitev, da bi se dajatev za nadzorovane tuje družbe iz poglavja 5 dela 9A zakona Združenega kraljestva o obdavčenju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010 lahko uporabila brez težav ali nesorazmernega bremena z uporabo preizkusa funkcij osebja, pristojnega za odločanje.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: izpodbijani sklep krši tudi načelo dobrega upravljanja, ki Komisijo zavezuje, da so njeni upravni postopki pregledni in predvidljivi in da svoje odločitve sprejema v razumnem roku. Ni razumno, da je Komisija potrebovala več kot štiri leta, da je izdala sklep o začetku preiskave v tej zadevi in da je o zadevi odločila več kot šest let po začetku veljavnosti spornih ukrepov.


title: Zadeva T-490/19: Tožba, vložena 5. julija 2019 – Weston Investment in drugi/Komisija

text:
               16.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/31

      Tožba, vložena 5. julija 2019 – Weston Investment in drugi/Komisija
      (Zadeva T-490/19)
      (2019/C 312/26)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Weston Investment Co. Ltd (London, Združeno kaljestvo), Precis (1814) Ltd (London), British American Tobacco Holdings Belgium NV (Bruselj, Belgija), British American Tobacco International Holdings (UK) Ltd (London) in British American Tobacco (GLP) Ltd (London) (zastopnik: M. Anderson, Solicitor)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  Sklep Evropske komisije C(2019) 2526 z dne 2. aprila 2019 o državni pomoči SA.44896, ki jo je Združeno kraljestvo izvedlo v zvezi z nadzorovanimi tujimi družbami z izjemo pri financiranju skupin, razglasi za ničen v delu, ki se nanaša na tožeče stranke;

                  —

                  če se izpodbijani sklep ne razglasi za ničnega v celoti, naj se pri določitvi zneska pomoči, ki ga je treba vrniti, upoštevajo izgube, olajšave ali oprostitve, ki so bile vlagatelju na voljo, ko je vložil zahtevo za izjemo pri financiranju skupin, ali bi mu bile na voljo takrat, če ne bi uveljavljal izjeme pri financiranju skupin, tudi če se je rok za dostop do uveljavljanja teh izgub, olajšav ali oprostitev zdaj po pravu Združenega kraljestva že iztekel;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo osem tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: tožena stranka ni dokazala, da izjema pri financiranju skupin pomeni prednost. Tožeče stranke trdijo, da tožena stranka ni izkazala, da obstaja prednost v vsakem primeru, v katerem je bila uveljavljana izjema pri financiranju skupin. Poleg tega vsaka od tožečih strank trdi, da se je odločila vložiti zahtevo za izjemo pri financiranju skupin ne da bi razmislila, ali bi lahko bila njena obveznost nižja, če bi opravila analizo, ki temelji na preizkusu funkcije osebja, pristojnega za odločanje, iz člena 371EB poglavja 5 dela 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (zakon o obdavčenju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010).

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: ni bilo nobenega posredovanja države ali iz državnih sredstev. Tožeče stranke trdijo, da tožena stranka ni dokazala, da je uveljavljanje izjeme pri financiranju skupin zagotovo privedlo do zmanjšanja obveznosti plačila davka od dohodkov pravnih oseb v Združenem kraljestvu.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: izjema pri financiranju skupin ne daje prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga. Tožeče stranke trdijo, da je tožena stranka napravila napako s tem, (i) da je referenčni sistem opredelila preozko kot pravila iz dela 9A zgoraj navedene zakonodaje in ne kot širši sistem obdavčitve dohodkov pravnih oseb; (ii) da ni razumela, da poglavje 9 navedenega dela 9A ne pomeni odstopanja od poglavja 5 istega dela; in (iii) da ni ugotovila, da je, tudi, če navedeno poglavje 9 pomeni odstopanje od poglavja 5, to odstopanje utemeljeno z naravo ali splošno shemo dela 9A zadevne zakonodaje.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: izjema pri financiranju skupin ne vpliva na trgovino med državami članicami. Tožeče stranke trdijo, da je tožena stranka napačno ugotovila, da izjema pri financiranju skupin lahko vpliva na odločitve multinacionalnih skupin glede lokacije finančnih funkcij skupine in njihovega sedeža v Uniji.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: izjema pri financiranju skupin ne izkrivljala konkurence oziroma ne pomeni tveganja izkrivljanja konkurence. Tožeče stranke trdijo, da tožena stranka ni dokazala, da je uveljavljanje izjeme pri financiranju skupin zagotovo privedlo do zmanjšanja obveznosti plačila davka od dohodkov pravnih oseb v Združenem kraljestvu.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: zagotovitev vračila domnevne državne pomoči bi bilo v nasprotju s splošnimi načeli prava Unije. Tožeče stranke trdijo, da preizkusu funkcij osebja, pristojnega za odločanje, manjka pravna varnost, da je Združeno kraljestvo imelo diskrecijsko pravico za odpravo te negotovosti in da je tožena stranka kršila svojo dolžnost, da opravi popolno analizo vseh relevantnih dejavnikov. Tožeča stranka je s tem, da je odredila zagotovitev vračila pomoči, ravnala v nasprotju s členom 16(1) Uredbe Sveta (EU) 2015/1589 (1), ki prepoveduje zagotovitev vračila pomoči, če bi bilo to v nasprotju s splošnim načelom prava Unije.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: selektivna prednost bi bila odpravljena in nikakršna zagotovitev vračila ne bi bila potrebna, če bi Združeno kraljestvo izjemo pri financiranju skupin retroaktivno razširila na posojila družbe družbenikom in posojila tretjih oseb. Tožeče stranke trdijo, da tožena stranka ni upoštevala, da bi sprejem takega ukrepa odpravil vsakršno selektivno prednost (če se zdaj predpostavi, da ta obstaja) v takem primeru pa ne bi bilo nezakonite državne pomoči, ki jo je treba vrniti na podlagi prava Unije.

                  8.

                  Osmi tožbeni razlog: pri določitvi zneska pomoči, za katerega je treba zagotoviti vrnitev, bi bilo treba upoštevati izgube, olajšave ali oprostitve, ki so bile vlagatelju na voljo, ko je vložil zahtevo za izjemo pri financiranju skupin, ali bi mu bile na voljo takrat, če ne bi uveljavljal izjeme pri financiranju skupin, tudi če se je rok za dostop do uveljavljanja teh izgub, olajšav ali oprostitev zdaj po pravu Združenega kraljestva iztekel. Tožeče stranke trdijo, da je to pravilna razlaga točke 203 obrazložitve izpodbijanega sklepa, če pa to ne drži pa je izpodbijani sklep napačen, ker bi neupoštevanje takih izgub, olajšav ali oprostitev privedlo do previsoko izračunanega zneska pomoči, kar bi povzročilo izkrivljanje na notranjem trgu.

         (1)  Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL 2015, L 248, str. 9).


title: Zadeva T-492/19: Tožba, vložena 5. julija 2019 – GlaxoSmithKline Finance in Setfirst/Komisija

text:
               16.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/33

      Tožba, vložena 5. julija 2019 – GlaxoSmithKline Finance in Setfirst/Komisija
      (Zadeva T-492/19)
      (2019/C 312/28)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: GlaxoSmithKline Finance plc (Brentford, Združeno kraljestvo) in Setfirst Ltd (Brentford) (zastopnika: K. Bacon, QC, in A. Lyle-Smythe, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

                  —

                  Sklep Evropske komisije C(2019) 2526 z dne 2. aprila 2019 o državni pomoči SA.44896, ki jo je Združeno kraljestvo izvedlo v zvezi z nadzorovanimi tujimi družbami z izjemo pri financiranju skupin, v celoti razglasi za ničen;

                  —

                  podredno, izpodbijani sklep razglasi za ničen v delu, ki se nanaša ali bi se lahko nanašal na nadzorovane tuje družbe, ki so dejansko ustanovljene in dejansko izvajajo gospodarsko dejavnost v drugi državi članici;

                  —

                  podredno, izpodbijani sklep razglasi za ničen v delu, v katerem ne zagotavlja dovolj podatkov, da bi lahko upravičenec brez pretiranih naporov izračunal točen znesek pomoči, ki ga je treba vrniti;

                  —

                  podredno, izpodbijani sklep razglasi za ničen v delu, za katerega Splošno sodišče presodi, da je ustrezen; in

                  —

                  vsekakor Komisiji naloži plačilo stroškov tožečih strank v zvezi s tem postopkom.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila pravo in ni podala zadostne obrazložitve pri ugotovitvi, da izjema pri financiranju skupin pomeni prednost, ker je za nadzorovane tuje družbe, ki imajo dejanski sedež v drugi državi članici, učinek sodbe v zadevi Cadbury Schweppes (1) ta, da njihove matične družbe ne bi smele biti obdavčene s kakršno koli dajatvijo za nadzorovane tuje družbe (niti z znižano dajatvijo, odmerjeno zaradi delne izjeme pri financiranju skupin).

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila pravo, storila očitno napako pri presoji in podala zadostne obrazložitve pri ugotovitvi, da izjema pri financiranju skupin ni bila utemeljena z zagotovitvijo skladnosti s svobodo ustanavljanja.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila pravo in storila očitno napako pri presoji s tem, da je ugotovila, da izjema pri financiranju skupin ne pomeni utemeljenega odstopanja, ki temelji na potrebi po izognitvi zapleteni in nesorazmerno obremenjujoči dodelitvi dobička za funkcije osebja, pristojnega za odločanje, ki temelji na pristopu OECD glede dodeljevanja dobička stalnim poslovnim enotam.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila pravo s tem, da ni zagotovila dovolj podatkov glede parametrov vračila.

         (1)  Sodba z dne 12. septembra 2006, Cadbury Schweppes in Cadbury Schweppes Overseas/Commissioner of Inland Revenue (C-196/04, EU:C:2006:544).