title: Zadeva C-682/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 6. novembra 2018 – LF/Google LLC, YouTube Inc., YouTube LLC, Google Germany GmbH

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/2

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 6. novembra 2018 – LF/Google LLC, YouTube Inc., YouTube LLC, Google Germany GmbH
      (Zadeva C-682/18)
      (2019/C 82/03)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesgerichtshof

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: LF

         Tožene stranke: Google LLC, YouTube Inc., YouTube LLC, Google Germany GmbH

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali izvede upravljavec spletne video platforme, na kateri dajejo uporabniki videe z avtorskopravno varovanimi vsebinami javnosti na voljo brez dovoljenja imetnikov pravic, dejanje priobčitve v smislu člena 3(1) Direktive 2001/29/ES (1), če

                              —

                              s platformo ustvarja prihodke iz oglaševanja,

                              —

                              se postopek nalaganja izvaja samodejno in brez predhodnega vpogleda ali nadzora upravljavca,

                              —

                              pridobi upravljavec v skladu s pogoji uporabe za čas objave videa na videih svetovno, neizključno in brezplačno licenco,

                              —

                              upravljavec v pogojih uporabe in v okviru postopka nalaganja opozarja, da je prepovedana objava vsebin, s katerimi se kršijo avtorske pravice,

                              —

                              upravljavec daje na voljo pripomočke, s katerimi si lahko imetniki pravic prizadevajo doseči blokiranje videov, s katerimi se kršijo avtorske pravice,

                              —

                              upravljavec na platformi zadetke iskanj obdela v obliki lestvic in vsebinskih rubrik ter registriranim uporabnikom prikaže preglednico s priporočenimi videi, ki se ravna po videih, ki so si jih ti že ogledali,

                        če upravljavec ni specifično seznanjen z razpoložljivostjo vsebin, ki pomenijo kršitev avtorskih pravic, ali če, ko za to izve, te vsebine nemudoma odstrani ali nemudoma onemogoči dostop do njih?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:
                  ali spada dejavnost upravljavca spletne video platforme v okoliščinah, opisanih v okviru prvega vprašanja, na področje uporabe člena 14(1) Direktive 2000/31/ES (2)?

                  3.

                  Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen:
                  ali se mora dejansko vedenje za nezakonito dejavnost ali podatek in poznavanje dejstev ali okoliščin, iz katerih je očitno, da gre za nezakonito dejavnost ali podatek v skladu s členom 14(1) Direktive 2000/31/ES nanašati na konkretno nezakonito dejavnost ali podatek?

                  4.

                  Dalje, če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen:
                  ali je združljivo s členom 8(3) Direktive 2001/29/ES, če lahko imetnik pravic sodno odredbo zoper ponudnika storitve, pri čemer je njegova storitev shranjevanje podatkov, ki jih zagotovi uporabnik, in je uporabnik to storitev uporabil za kršitev avtorske ali sorodne pravice, zahteva šele, če se po opozorilu na jasno kršitev takšna kršitev ponovi?

                  5.

                  Če sta odgovora na prvo in drugo vprašanje nikalna:
                  ali se upravljavec spletnega video portala v okoliščinah, opisanih v okviru prvega vprašanja, šteje za kršitelja v smislu člena 11, prvi stavek, in člena 13 Direktive 2004/48/ES? (3)

                  6.

                  Če je odgovor na peto vprašanje pritrdilen:
                  ali je lahko obveznost takega kršitelja za plačilo odškodnine na podlagi člena 13(1) Direktive 2004/48/ES odvisna od tega, da je kršitelj tako glede lastnega sodelovanja v dejavnosti, ki je predmet kršitve, kot tudi v zvezi s sodelovanjem tretjih oseb v dejavnosti, ki je predmet kršitve, ravnal naklepno in je vedel ali bi razumno moral vedeti, da uporabniki uporabljajo platformo za konkretne kršitve?

         (1)  Direktiva 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL L 167, str. 10).

         (2)  Direktiva 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (UL L 178, str. 1).

         (3)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine (UL L 157, str. 45).


title: Zadeva C-683/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 6. novembra 2018 – Elsevier Inc./Cyando AG

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/4

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 6. novembra 2018 – Elsevier Inc./Cyando AG
      (Zadeva C-683/18)
      (2019/C 82/04)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesgerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Elsevier Inc.

         Tožena stranka: Cyando AG

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                              a)

                              Ali izvede izvajalec storitve gostovanja in deljenja z drugimi, preko katere dajejo uporabniki datoteke z avtorskopravno varovanimi vsebinami javnosti na voljo brez dovoljenja imetnikov pravic, dejanje priobčitve v smislu člena 3(1) Direktive 2001/29/ES (1), če

                                          —

                                          se postopek nalaganja izvaja samodejno in brez predhodnega vpogleda ali nadzora upravljavca,

                                          —

                                          izvajalec v pogojih uporabe opozarja, da je prepovedana objava vsebin, s katerimi se kršijo avtorske pravice,

                                          —

                                          z izvajanjem storitve ustvarja prihodke,

                                          —

                                          se storitev uporablja za namene zakonite uporabe, vendar izvajalec ve, da je razpoložljivih tudi veliko število vsebin, s katerimi se kršijo avtorske pravice (več kot 9 500 del),

                                          —

                                          izvajalec ne zagotavlja kazala in funkcije iskanja, vendar tretje osebe neomejene povezave za prenos, ki jih zagotavlja, vključujejo v zbirke povezav na spletu, ki vsebujejo informacije o vsebini datotek in omogočajo iskanje po določenih vsebinah,

                                          —

                                          zaradi sistema plačila nadomestila za prenose, ki je odvisno od povpraševanja, ustvarja spodbudo za nalaganje avtorskopravno varovanih vsebin, do katerih bi lahko uporabniki sicer dostopali samo odplačno,

                                    in

                                          —

                                          se z omogočanjem anonimnega nalaganja datotek povečuje verjetnost, da uporabniki za kršitve avtorskega prava ne bodo odgovarjali?

                              b)

                              Ali se ta presoja spremeni, če se preko storitve gostovanja in deljenja z drugimi v obsegu od 90 do 96 % celotne uporabe dajejo na voljo ponudbe, s katerimi se kršijo avtorske pravice?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:
                  ali spada dejavnost izvajalca storitve gostovanja in deljenja z drugimi v okoliščinah, opisanih v okviru prvega vprašanja, na področje uporabe člena 14(1) Direktive 2000/31/ES (2)?

                  3.

                  Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen:
                  ali se mora dejansko vedenje za nezakonito dejavnost ali podatek in poznavanje dejstev ali okoliščin, iz katerih je očitno, da gre za nezakonito dejavnost ali podatek v skladu s členom 14(1) Direktive 2000/31/ES nanašati na konkretno nezakonito dejavnost ali podatek?

                  4.

                  Dalje, če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen:
                  ali je združljivo s členom 8(3) Direktive 2001/29/ES, če lahko imetnik pravic sodno odredbo zoper ponudnika storitve, pri čemer je njegova storitev shranjevanje podatkov, ki jih zagotovi uporabnik, in je uporabnik to storitev uporabil za kršitev avtorske ali sorodne pravice, zahteva šele, če se po opozorilu na jasno kršitev takšna kršitev ponovi?

                  5.

                  Če sta odgovora na prvo in drugo vprašanje nikalna:
                  ali se izvajalec storitve gostovanja in deljenja z drugimi v okoliščinah, opisanih v okviru prvega vprašanja, šteje za kršitelja v smislu člena 11, prvi stavek, in člena 13 Direktive 2004/48/ES (3)?

                  6.

                  Če je odgovor na peto vprašanje pritrdilen:
                  ali je lahko obveznost takega kršitelja za plačilo odškodnine na podlagi člena 13(1) Direktive 2004/48/ES odvisna od tega, da je kršitelj tako glede lastnega sodelovanja v delavnosti, ki je predmet kršitve, kot tudi v zvezi s sodelovanjem tretjih oseb v dejavnosti, ki je predmet kršitve, ravnal naklepno in je vedel ali bi razumno moral vedeti, da uporabniki uporabljajo platformo za konkretne kršitve?

         (1)  Direktiva 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL L 167, str. 10).

         (2)  Direktiva 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (UL L 178, str. 1).

         (3)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine (UL L 157, str. 45).


title: Zadeva C-702/18 P: Pritožba, ki jo je Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe „Primart“ Marek Łukasiewicz vložilo 9. novembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 12. septembra 2018 v zadevi T-584/17, Primart/EUIPO

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/6

      Pritožba, ki jo je Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe „Primart“ Marek Łukasiewicz vložilo 9. novembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 12. septembra 2018 v zadevi T-584/17, Primart/EUIPO
      (Zadeva C-702/18 P)
      (2019/C 82/06)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe „Primart“ Marek Łukasiewicz (zastopnik: J. Skołuda, radca prawny)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, Bolton Cile España, SA

         Predlog

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  v celoti razveljavi izpodbijano sodbo Splošnega sodišča;

                  —

                  razveljavi odločbo četrtega odbora za pritožbe z dne 22. junija 2017 (R 1933/2016-4);

                  —

                  EUIPO in družbi Bolton Cile España, S.A., naloži plačilo stroškov pred Splošnim sodiščem in pred odborom za pritožbe, ter EUIPO naloži plačilo stroškov pred Sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

                  1.

                  Splošno sodišče je v izpodbijani sodbi napačno uporabilo člen 76(1) Uredbe št. 207/2009 (1) (postal člen 95(1) Uredbe 2017/1001 (2)) in člen 65 Uredbe št. 207/2009 (postal člen 72 Uredbe 2017/1001), in sicer s tem, ko je trditev pritožnice v postopku z ugovorom glede majhnega razlikovalnega učinka prejšnje znamke razglasilo za nedopustno, ker je bila prvič predložena v postopku pred Splošnim sodiščem (točke od 87 do 90 izpodbijane sodbe).

                              a)

                              Splošno sodišče mora preučiti dejstva in trditve, tudi če so prvič predloženi pred njim, če bi jih moral odbor za pritožbe EUIPO upoštevati po uradni dolžnosti.

                              b)

                              Pomen dela znamke v enem od jezikov Unije je splošno znano dejstvo, ki ga mora kot takega Urad analizirati po uradni dolžnosti. Zato bi moralo Splošno sodišče temeljito preučiti trditve v zvezi z njim, tudi s preučitvijo trditev, ki so prvič predstavljene v postopku pred njim.

                              c)

                              Tožeča stranka v postopku pred Splošnim sodiščem ima pravico izpodbijati presojo splošno znanih dejstev, ki jo je opravil odbora za pritožbe pri EUIPO, in to lahko stori tudi s predstavitvijo novih trditev pred Splošnim sodiščem ter dokazov v podporo tem trditvam.

                              d)

                              Splošno sodišče je – s tem, da ni preučilo dejstev in trditev, ki bi jih Urad moral upoštevati po uradni dolžnosti (vključno z znanimi dejstvi v zvezi s pomenom znamk, obravnavanih v postopku z ugovorom) – kršilo splošna postopkovna pravila in opravilo napačno oceno elementov, upoštevnih v zadevi pred odborom za pritožbe.

                  2.

                  Če bi Sodišče upoštevalo splošno znano dejstvo, da ima beseda „PRIMA“ poveličevalni pomen (kot sta navedla oddelek za ugovore in pritožnica), in sicer pomeni „prvi, najpomembnejši/najboljši, vodja, glavni“, bi prišlo do drugačnega zaključka glede verjetnosti zmede med znamkama ES-2578815 „PRIMA“ in EUTMA-013682299 „PRIMART MAREK ŁUKASIEWICZ“; namreč, ugotoviti bi moralo, da med tema znamkama ni verjetnosti zmede.

                              a)

                              Obravnavani znamki imata skupen element, ki ima majhen razlikovalni značaj in ki nima neodvisne vloge v izpodbijani znamki. To dejstvo, skupaj s povprečno stopnjo vizualne podobnosti, pomanjkanjem konceptualne podobnosti in nizko stopnjo (celo odsotnosti) fonetične podobnosti, izključuje verjetnost zmede med tema znamkama.

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).

         (2)  Uredba (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2017 o blagovni znamki Evropske unije (UL 2017, L 154, str. 1).


title: Zadeva C-714/18 P: Pritožba, ki jo je ACTC GmbH vložila 14. novembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 13. septembra 2018 v zadevi T-94/17, ACTC/EUIPO

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/8

      Pritožba, ki jo je ACTC GmbH vložila 14. novembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 13. septembra 2018 v zadevi T-94/17, ACTC/EUIPO
      (Zadeva C-714/18 P)
      (2019/C 82/07)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: ACTC GmbH (zastopniki: V. Hoene, Rechtsanwältin, D. Eickemeier, Rechtsanwalt, S. Gantenbrink, Rechtsanwältin)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, Taiga AB

         Predlog

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2018 v zadevi T-94/17 in razveljavi odločbo tožene stranke v zadevi R 693/2015-4,

            podredno

                  —

                  razveljavi zgoraj navedeno sodbo ter zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču,

            in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Splošno sodišče je v več pogledih kršilo člen 8(1)(b) in člen 42(2) Uredbe o znamki Evropske unije, in sicer s tem, ko je potrdilo obstoj podobnosti znakov in – kot posledico napačne ocene dokazov o uporabi – podobnosti blaga. Ne obstaja verjetnost zmede med zadevnima znamkama.

                  1.

                  Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da je intervenientka izpolnila zahteve glede uporabe za vse proizvode iz razreda 25, za katere je prejšnja znamka registrirana. Zahteve so izpolnjene le v zvezi s proizvodi „oblačila; gornja oblačila, spodnje perilo, pokrivala, rokavice; pasovi in nogavice; vse omenjeno blago se uporablja kot posebna zaščitna oblačila za uporabo na prostem z namenom varovanja pred mrazom, vetrom in/ali samo dežjem; delovni kombinezoni“. V nasprotju z ugotovitvami Splošnega sodišča je to samostojna podkategorija proizvodov iz razreda 25, tako da je bil dokaz o uporabi predložen le za te proizvode iz razreda 25.

                  2.

                  Splošno sodišče je zaradi napačne presoje pogojev glede uporabe napačno ugotovilo enakost proizvodov „oblačila“ in „pokrivala“ s seznamov obeh znamk.

                  3.

                  Splošno sodišče je napačno presodilo, da je odbor za pritožbe pravilno ugotovil, da sta si nasprotujoča si znaka vizualno podobna, ker sta enako dolga in imata štiri skupne črke. Splošno sodišče ni obravnavalo nenavadne sestave izpodbijane znamke (asimetrični soglasniki in neobičajno črkovanje „igh“) in njenih posledic za vizualno podobnost, na katere se je sklicevala pritožnica. Seveda povprečni potrošnik zaznava blagovno znamko kot celoto. Vendar nenavadna sestava izpodbijane znamke znatno vpliva na njen splošni vtis, ki ga Splošno sodišče ni upoštevalo.

                  4.

                  Splošno sodišče je prav tako napačno presodilo, da sta zadevni znamki fonetično enaki, ker pritožnica ni predložila dokaza, ki bi kazal na to, da bi zvok prvih zlogov „ti“ in „TAI“ bil angleško govoreči javnosti enak ter da ni ničesar, kar bi ločilo izgovarjavo zadevnih znakov. Nasprotno, Splošno sodišče je brez kakršnih koli dokazov in napačno menilo, da se črkovna zveza „ti“ vedno izgovarja „tai“. Ni dokazov, ki bi podprli to oceno. V angleščini izraz „ti“ ne obstaja. Zaporedje črk se zato vedno izgovarja le v skladu z jezikovnimi pravili, ki se uporabljajo za zadevni izraz. Lahko vzamemo za samoumevno, da obstaja nešteto izrazov, pri katerih se črkovna zveza „ti“ ne izgovarja kot „tai“, takšni primeri so „trick“, „ticket“, „till“, „timbal“, „timberland“, „tin“, „tincture“, „tinder“, „tip“, „trigger“ in mnogi drugi, med njimi tudi izpodbijana znamka „tigha“. V slavni angleški otroški knjigi Winnie-the-Pooh je med glavnimi liki žival, imenovana „Tigger“, ki se angleško izgovarja [tɪgǝ]. Torej, kadar se samoglasnik za „ti“ izgovori kratko, ni izgovarjave „tai“. To je tisto, kar pritožnica zatrjuje od začetka. Niti tožena stranka niti intervenientka nista predložili dokazov o nasprotnem. Pritožnica torej ni bila dolžna predložiti dokaz o tem, kar je očitno.

                  5.

                  Splošno sodišče je napačno navedlo, da pritožnica ni dokazala, da ima TAIGA jasen in določen pomen za upoštevno javnost (potrošnike Unije). To ni pravilno. Pritožnica je nedvomno navedla, da je TAIGA leksikalno znan izraz v francoskem jeziku. Nesporno in znano bi moralo biti, da je Francija v južni Evropi. Zaradi nesporne velikosti TAJGE kot pokrajine in njenega pomena za svet kot celoto, je TAIGA (zlasti v povezavi z izrazom TUNDRA) del splošne izobrazbe v Evropi in širše.

                  6.

                  Poleg tega v skladu s sodno prakso Splošnega sodišča zadošča, da se izraz razume v delu Evropske unije, kakršen je italijansko govoreča javnost. Splošno sodišče je v sodni praksi potrdilo, da ni obstajala konceptualna podobnost med „Granini“ in „Panini“, in sicer zaradi neobstoja pomena „Granini“, medtem ko je „Panini“ pomenil italijanski sendvič.

                  7.

                  V sodbi BASS z dne 14. oktobra 2003 (T-292/01, točka 54), ki jo navaja Splošno sodišče, nič ne nakazuje, da bi bilo treba zadevno besedo razumeti v celotni Evropski uniji. Zato je treba poudariti, da presoje Splošnega sodišča sodna praksa, ki izhaja iz sodbe BASS, ne podpira. Splošno sodišče je pravilno ugotovilo, da velik del upoštevne javnosti v Evropi pozna in razume izraz TAIGA.


title: Zadeva C-715/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 15. novembra 2018 – Segler-Vereinigung Cuxhaven e.V./Finanzamt Cuxhaven

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/9

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 15. novembra 2018 – Segler-Vereinigung Cuxhaven e.V./Finanzamt Cuxhaven
      (Zadeva C-715/18)
      (2019/C 82/08)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesfinanzhof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka in vlagatelj revizije: Segler-Vereinigung Cuxhaven e.V.

         Tožena stranka in nasprotna stranka v postopku revizije: Finanzamt Cuxhaven

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali obdavčitev po nižji davčni stopnji, ki velja za dajanje v najem zemljišč za kampiranje in prostorov za počitniške prikolice na podlagi člena 98(2) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1), v povezavi s točko (12) Priloge III k Direktivi o DDV, velja tudi za dajanje v najem privezov za plovila?

         (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva C-751/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugalska) 3. decembra 2018 – Totalmédia — Marketing Directo e Publicidade, S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/10

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugalska) 3. decembra 2018 – Totalmédia — Marketing Directo e Publicidade, S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Zadeva C-751/18)
      (2019/C 82/09)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Totalmédia — Marketing Directo e Publicidade, S.A.

         Tožena stranka: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Če bi se razlagalo, da po zadevni obratni pripojitvi obresti in ostali stroški financiranja, ki izvirajo iz posojil, ki so bila pridobljena od tretjih oseb ali povezanih družb (stroške, ki bi jih prevzeta družba lahko upoštevala kot davčno priznane odhodke, če pripojitve ne bi bilo) in ki so bila namenjena pridobitvi kapitala odvisne družbe – prevzemne družbe, ali je člen 23(1)(c) zakonika o davku od dohodkov pravnih oseb, v različici, ki je veljala leta 2013, v skladu z evropsko zakonodajo, in sicer v smislu, da bi to nepriznanje stroškov financiranja kot davčno priznanih odhodkov lahko pomenilo oviro ali omejitev za združitve, ki jih obravnava Direktiva Sveta 2009/133/ES (1), s čimer bi se kršili načela in cilji te direktive ter določbe njenega člena 4?

                  2.

                  Če bi se na prvo vprašanje za predhodno odločanje odgovorilo tako, da je omenjeno nepriznanje stroškov financiranja kot davčno priznanih odhodkov v skladu z Direktivo, ali bi to veljalo še naprej v primeru, v katerem se davčni popravek ni izvedel na podlagi določbe Direktive o preprečevanju zlorab (člen 15) ali določbe nacionalne zakonodaje, s katero je bila ta določba prenesena (člen 73(10) zakonika o davku od dohodkov pravnih oseb), temveč na podlagi druge določbe nacionalne zakonodaje (člen 23 zakonika o davku od dohodkov pravnih oseb)?

         (1)  Direktiva Sveta 2009/133/ES z dne 19. oktobra 2009 o skupnem sistemu obdavčitve za združitve, delitve, delne delitve, prenose sredstev in zamenjave kapitalskih deležev družb iz različnih držav članic ter za prenos statutarnega sedeža SE ali SCE med državami članicami (UL L 310, 2009, str. 34).


title: Zadeva C-761/18 P: Pritožba, ki jo je Päivi Leino-Sandberg vložila 3. decembra 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 20. septembra 2018 v zadevi Leino-Sandberg/Parlament, T-421/17

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/10

      Pritožba, ki jo je Päivi Leino-Sandberg vložila 3. decembra 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 20. septembra 2018 v zadevi Leino-Sandberg/Parlament, T-421/17
      (Zadeva C-761/18 P)
      (2019/C 82/10)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnica: Päivi Leino-Sandberg (zastopnika: O. W. Brouwer, advocaat, S. Schubert, Rechtsanwalt)

         Druga stranka v postopku: Evropski parlament

         Predlog

      Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2018 v zadevi C-421/17 razveljavi;

                  —

                  uporabi pooblastilo iz drugega stavka člena 61(1) Statuta Sodišča in dokončno razsodi o sporu in

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški vseh intervenientov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvi pritožbeni razlog: v izpodbijanem sklepu je v delu, v katerem je ugotovljeno, da tožba nima več namena in da zato o njej ni treba odločiti, pravo uporabljeno napačno. Pritožnica navaja, da z izpodbijanim sklepom nepravilno ni uporabljen pravni test, vzpostavljen v zadevi ClientEarth/Komisija (C-57/16 P, EU:C:2018:660), po katerem bi bilo treba ugotoviti, da tožba še vedno ima namen, saj Evropski Parlament ni odpravil izpodbijanega sklepa,
      Drugi pritožbeni razlog: v izpodbijanem sklepu je pravo uporabljeno napačno in vsebuje procesne napake v delu, v katerem je ugotovljeno, da ni več pravnega interesa za postopek. Pritožnica trdi, da je v izpodbijanem sklepu napačno uporabljen pravni test, ki je vzpostavljen v ustaljeni sodni praksi, vključno z zadevo C-57/16 P, po katerem bi bilo treba ugotoviti, da bo do nezakonitosti prišlo v prihodnosti ne glede na posebne okoliščine zadeve in da je zato pravni interes za začetek postopka še vedno obstajal.


title: Zadeva C-766/18 P: Pritožba, ki jo je Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi vložila 5. decembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 25. septembra 2018 v zadevi T-328/17, Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/11

      Pritožba, ki jo je Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi vložila 5. decembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 25. septembra 2018 v zadevi T-328/17, Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO
      (Zadeva C-766/18 P)
      (2019/C 82/11)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnik: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (zastopniki: S. Malynicz, QC, S. Baran, barrister, V. Marsland, solicitor)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Predlog

      Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  dopusti pritožbo zoper sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-328/17, Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), EU:T:2018:594, in ugodi pritožnikovemu predlogu za razveljavitev;

                  —

                  naloži Uradu in intervenientki, da nosita svoje stroške in stroške pritožnika.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

                  1.

                  Splošno sodišče naj v nasprotju s členom 74 Uredbe o znamki Unije kolektivni znamki HALLOUMI ne bi dodelilo statusa in varstva, ki ga Uredba o znamki Unije zahteva za take kolektivne znamke.

                  2.

                  Zlasti naj bi Splošno sodišče v nasprotju s členoma 8(1)(b) in 74 Uredbe o znamki Unije uporabilo popolnoma nespremenjen pristop k presoji razlikovalnega učinka kolektivne znamke HALLOUMI.

                  3.

                  Splošno sodišče naj bi napačno presodilo in uporabilo učinek sodbe Sodišča v združenih zadevah od C-673/15 P do C-676/15 P, The Tea Board/EUIPO („Tea Board“), in obrazloženega sklepa v zadevi C-392/12 P, Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus Named Halloumi/UUNT („HELLIM“), ter naj ne bi ustrezno uporabilo sodbe v zadevi C-196/11 P, Formula One Licensing/UUNT, EU:C:2012:314 („F1“).

                  4.

                  Splošno sodišče napačno ni vrnilo zadeve v odločanje odborom za pritožbe glede na to, da je ugotovilo, da je četrti odbor za pritožbe po mnenju Splošnega sodišča naredil vsaj dve napaki pri presoji verjetnosti zmede. S tem je kršil člen 8(1)(b) in/ali člen 72(2) Uredbe o znamki Unije.


title: Zadeva C-767/18 P: Pritožba, ki jo je Republika Ciper vložila 5. decembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 25. septembra 2018 v zadevi T-384/17, Ciper/EUIPO

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/12

      Pritožba, ki jo je Republika Ciper vložila 5. decembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 25. septembra 2018 v zadevi T-384/17, Ciper/EUIPO
      (Zadeva C-767/18 P)
      (2019/C 82/12)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnik: Republika Ciper (zastopniki: S. Malynicz QC, S. Baran, Barrister, V. Marsland, Solicitor)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, M. J. Dairies EOOD

         Predlogi

      Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  dopusti pritožbo zoper sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-384/17, Republika Ciper/EUIPO, EU:T:2018:593 in ugodi predlogu za razveljavitev;

                  —

                  Uradu in intervenientu naloži, naj plačata vsak svoje stroške in stroške pritožnika.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

                  1.

                  Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da je odbor za pritožbe pravilno prenesel ugotovitve iz prejšnjih sodb Splošnega sodišča HELLIM in XAΛΛOYMI in HALLOUMI na to zadevo. Te zadeve se niso nanašale na certifikacijske znamke, ampak na druge vrste znamk, to je kolektivne oziroma navadne znamke Evropske unije. Glavni namen takih znamk je, da delujejo kot oznake trgovskega izvora blaga (v primeru kolektivne znamke več gospodarskih subjektov povezanih v združenje). Na drugi strani je glavni namen certifikacijske znamke razlikovanje vrst blaga, to je blaga, ki je certificirano, da je bilo na podlagi dovoljenja izdelano v skladu s pravili za uporabo HALLOUMI certifikacijske znamke in da dejansko ustreza tem pravilom. Poleg tega je bila upoštevna javnost v teh prejšnjih sodbah Splošnega sodišča drugačna kot upoštevna javnost v tej sodbi.

                  2.

                  Splošno sodišče je napačno štelo, da je bila prejšnja nacionalna znamka – v tem primeru nacionalna certifikacijska znamka – popolnoma brez razlikovalnega učinka, kar se tiče razlikovanja med certificiranim blagom in blagom, ki ni certificirano; napačno je štelo, da je znamka opisna; napačno je oslabilo nacionalno zaščito nacionalne znamke in napačno dvomilo v veljavnost te znamke v postopku z ugovorom pred EUIPO.

                  3.

                  Splošno sodišče je storilo napako pri primerjavi znamk in presoji verjetnosti zmede. Pri tem je izhajalo iz tega, da je prejšnja znamka znamka, ki označuje izvor, in ne certifikacijska znamka. Prejšnji znamki napačno ni priznalo nobenega razlikovalnega učinka kot certifikacijski znamki, to je za razlikovanje blaga, ki dejansko ustreza standardom certifikacijske znamke in so ga dejansko proizvedli proizvajalci, ki imajo dovoljenje imetnika certifikacijske znamke. Prav tako ni preučilo, kako se certifikacijske znamke običajno uporabljajo (to je vedno skupaj z ločenim imenom, znamko ali logotipom). Ni preučilo pomena in pomembnosti izpodbijane znamke Evropske unije, zlasti ni preučilo, ali ima element „HALLOUMI“ v omenjeni znamki samostojen razlikovalni učinek kot znak, ki – v nasprotju z dejstvi – označuje, da je bilo blago, na katero se nanaša izpodbijana znamka Evropske unije, certificirano.

                  4.

                  Splošno sodišče ni preučilo nacionalnih določb in sodne prakse v zvezi z obsegom in učinkom nacionalnih certifikacijskih znamk. Pogoji in pravila iz pravnih ureditev držav članic glede certifikacijskih znamk niso bila usklajena z direktivama o znamkah 89/104 (1) in 2008/95 (2), kljub temu pa Uredba o blagovni znamki Evropske unije določa, da lahko na takih nacionalnih znamkah temeljijo prejšnje pravice, ki preprečujejo registracijo znamk Evropske unije. Take pravice bi bilo treba obravnavati z vidika nacionalne sodne prakse in nacionalnih določb, po analogiji z različnimi nacionalnimi pravicami iz člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki Evropske unije (ki prav tako niso harmonizirane in se med državami članicami močno razlikujejo glede njihove narave, obsega in učinka).

         (1)  Prva Direktiva Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 92).

         (2)  Direktiva 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL 2008, L 299, str. 25).


title: Zadeva C-776/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Erding (Nemčija) 10. decembra 2018 – U.B. in T.V./Eurowings GmbH

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/13

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Erding (Nemčija) 10. decembra 2018 – U.B. in T.V./Eurowings GmbH
      (Zadeva C-776/18)
      (2019/C 82/13)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Amtsgericht Erding

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: U.B., T.V.

         Tožena stranka: Eurowings GmbH

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali gre v primeru odpovedi v skladu s členom 5 Uredbe (ES) 261/2004 (1) za ponudbo spremembe poti, ki potnikom omogoča prihod v njihov končni namembni kraj manj kot dve uri po prihodu po voznem redu, tudi če se nadomestni let opravi na drugo letališče od tistega, ki je navedeno na potrdilu o rezervaciji, če leži v isti regiji?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8 , str. 10).


title: Zadeva C-801/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložil Conseil supérieur de la Sécurité sociale (Luksemburg) 19. decembra 2018 – EU/Caisse pour l'avenir des enfants

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/14

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložil Conseil supérieur de la Sécurité sociale (Luksemburg) 19. decembra 2018 – EU/Caisse pour l'avenir des enfants
      (Zadeva C-801/18)
      (2019/C 82/14)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil supérieur de la Sécurité sociale

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: EU

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Caisse pour l'avenir des enfants

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali morajo organi, pristojni za socialno varnost, prve države članice (v obravnavanem primeru Caisse pour l’avenir des enfants – Luksemburg) v skladu z obveznostmi Unije, ki jih imajo na podlagi člena 45 PDEU, Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic (1) in Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (2), izplačevati družinske dajatve državljanu druge države članice, če ti pristojni organi svojim državljanom pod istimi pogoji za dodelitev teh dajatev priznavajo pravico do družinskih dajatev na podlagi mednarodne dvostranske konvencije, sklenjene med prvo državo članico (Luksemburg) in tretjo državo (Brazilija)?

                  2.

                  Če je odgovor pritrdilen in če se načelo, sprejeto v navedeni sodni praksi, izhajajoči iz zadeve Gottardo (3), razširi na kontekst družinskih dajatev, ali bi lahko organ, pristojen za socialno varnost in, natančneje, za družinske dajatve – v obravnavanem primeru Caisse pour l’avenir des enfants, nacionalna institucija za družinske dajatve Velikega vojvodstva Luksemburg – uveljavljal objektivno utemeljitev na podlagi preudarkov, ki se nanašajo na zelo veliko finančno in upravno breme zadevnega organa, da bi utemeljil neenako obravnavanje državljanov držav pogodbenic (zadevne dvostranske pogodbe) in drugih državljanov držav članic Evropske unije?

         (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5 str. 46).

         (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 72.

         (3)  Sodba z dne 15. januarja 2002, Gottardo, C 55/00, EU:C:2002:16.


title: Zadeva C-802/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil supérieur de la Sécurité sociale (Luksemburg) 19. decembra 2018 – Caisse pour l'avenir des enfants/FV, GW

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/15

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil supérieur de la Sécurité sociale (Luksemburg) 19. decembra 2018 – Caisse pour l'avenir des enfants/FV, GW
      (Zadeva C-802/18)
      (2019/C 82/15)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil supérieur de la Sécurité sociale

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: Caisse pour l’avenir des enfants

         Nasprotni stranki v pritožbenem postopku: FV, GW

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba luksemburško družinsko dajatev, dodeljeno v skladu s členoma 269 in 270 code de la sécurité sociale(zakonik o socialnem varstvu), šteti za socialno ugodnostjo v smislu člena 45 PDEU in člena 7(2) Uredbe št. 492/2011 o prostem gibanju delavcev v Uniji (1)?

                  2.

                  Če je odgovor pritrdilen, ali opredelitev družinskega člana, ki se uporablja v skladu s členom 1(i) Uredbe št. 883/2004 (2), nasprotuje širši opredelitvi družinskega člana iz člena 2, točka 2, Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES (3), čeprav ta izključuje vsakršno avtonomijo države članice pri opredelitvi družinskega člana v nasprotju z Uredbo o koordinaciji in podredno izključuje vsak pojem prevzema skrbništva. Ali mora torej prevladati opredelitev družinskega člana v smislu člena 1(i) Uredbe št. 883/2004 glede na njeno posebnost v okviru koordinacije sistemov socialnega varstva in zlasti ali država članica ohrani pristojnost za opredelitev družinskih članov, v zvezi s katerimi nastane pravica do družinske dajatve?

                  3.

                  Če se člen 2, točka 2, Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES uporabi za družinske dajatve, natančneje za luksemburško družinsko dajatev, ali je mogoče izključitev otroka zakonca iz opredelitve družinskega člana obravnavati kot posredno diskriminacijo, ki je upravičena glede na nacionalni cilj države članice, ki je otroku priznati osebno pravico, in glede na potrebo po zaščiti uprave države članice zaposlitve, saj razširitev osebnega področja uporabe pomeni nesorazmerno breme za sistem luksemburških družinskih dajatev, ki med drugim izvozi skoraj 48 % svojih družinskih dajatev?

         (1)  Uredba (EU) št 492/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2011 o prostem gibanju delavcev v Uniji (UL L 141, 2011, str. 1).

         (2)  Uredba (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 72).

         (3)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5 str. 46).


title: Zadeva C-803/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 20. decembra 2018 – AAS BALTA/UAB GRIFS AG

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/15

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 20. decembra 2018 – AAS BALTA/UAB GRIFS AG
      (Zadeva C-803/18)
      (2019/C 82/16)
      Jezik postopka: litovščina

         Predložitveno sodišče

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Kasacijska pritožnica (tožena stranka na prvi stopnji): AAS BALTA

         Nasprotna stranka v kasacijskem postopku (tožeča stranka na prvi stopnji): UAB GRIFS AG

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člena 15(5) in 16(5) Uredbe (EU) št. 1215/2012 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah razlagati tako, da je mogoče v zavarovalnem primeru velike nevarnosti uveljavljati dogovor, s katerim je določena pristojnost, vsebovana v zavarovalni pogodbi, sklenjeni med zavarovalcem in zavarovalnico, proti osebi, zavarovani s to pogodbo, ki ni izrecno privolila v navedeno določbo in ki ima običajno prebivališče ali sedež v državi članici, ki ni država članica zavarovalca in zavarovalnice?

         (1)  Uredba (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 351, 2012, str. 1).


title: Zadeva C-810/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský súd Trnava (Slovaška) 21. decembra 2018 – DHL Logistics (Slovaška), spol. s r.o./Finančné riaditeľstvo SR

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/16

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský súd Trnava (Slovaška) 21. decembra 2018 – DHL Logistics (Slovaška), spol. s r.o./Finančné riaditeľstvo SR
      (Zadeva C-810/18)
      (2019/C 82/17)
      Jezik postopka: slovaščina

         Predložitveno sodišče

      Krajský súd Trnava

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: DHL Logistics (Slovaška), spol. s r.o.

         Tožena stranka: Finančné riaditeľstvo SR

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba tarifno podštevilko kombinirane nomenklature 8525 80 91 iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 (1) z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kot je opredeljena v pojasnjevalnih opombah, objavljenih leta 2011 (2) v skladu z navedeno uredbo (sporočilo Komisije 2011/C 137/01), razlagati tako, da je mogoče pod navedeno tarifno podštevilko uvrstiti tudi blago, kot so digitalne video snemalne kamere iz obravnavane zadeve, čeprav omogočajo le snemanje in shranjevanje video posnetkov z ločljivostjo, nižjo od 800 x 600 slikovnih pik, natančneje 720 x 576 slikovnih pik, glede na to, da je njihova druga funkcija, to je snemanje in shranjevanje mirujočih slik, omejena na ločljivost 1 600 x 1 200 slikovnih pik (1,92 milijona slikovnih pik)?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382.

         (2)  UL C 137, 201, str. 1.


title: Zadeva C-817/18 P: Pritožba, ki so jo Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland in drugi vložili 21. decembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 15. oktobra 2018 v zadevi T-79/16, Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters in drugi/Komisija

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/17

      Pritožba, ki so jo Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland in drugi vložili 21. decembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 15. oktobra 2018 v zadevi T-79/16, Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters in drugi/Komisija
      (Zadeva C-817/18 P)
      (2019/C 82/18)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Stranke

         Pritožniki: Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland, Stichting Het Groninger Landschap, It Fryske Gea, Stichting Het Drentse Landschap, Stichting Het Overijssels Landschap, Stichting Het Geldersch Landschap, Stichting Flevo-Landschap, Stichting Het Utrechts Landschap, Stichting Landschap Noord-Holland, Stichting Het Zuid-Hollands Landschap, Stichting Het Zeeuwse Landschap, Stichting Het Noordbrabants Landschap, Stichting Het Limburgs Landschap (zastopnika: P. Kuypers, M. de Wit, odvetnika)

         Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters, Exploitatiemaatschappij De Berghaaf BV, Stichting Het Nationale Park De Hoge Veluwe, BV Landgoed Den Alerdinck II, Landgoed Ampsen BV, Pallandt van Keppel Stichting, Landgoed Kasteel Keppel BV, Baron van Lynden, Stichting het Lijndensche Fonds voor Kerk en Zending, Landgoed Welna BV, Landgoed „Huis te Maarn“ BV, Vicariestichting De Vijf Capellarijen/Ambachtsheerlijkheid Kloetinge, Maatschappij tot Exploitatie van het Landgoed Tongeren onder Epe BV, Landgoed Anderstein NV, Landgoed Bekspring BV, Landgoed Nijenhuis en Westerflier BV, Landgoed Caprera BV, Landgoed Schapenduinen BV, Stichting Schapenduinen, Landgoed de Noetselenberg BV

         Predlogi

      Pritožniki Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano sodbo (ki je bila izdana v zadevi T-79/16);

                  —

                  VGG naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji in pritožbenega postopka;

                  —

                  podredno, če bi bila zadeva vrnjena na Splošno sodišče, odločitev o stroških postopka na prvi stopnji in pritožbenega postopka pridrži za končno sodbo.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

         Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo, s tem da je ugotovilo, da je tožba VGG dopustna

      Splošno sodišče je storilo napako pri presoji pogojev, ki jih mora VGG izpolnjevati, da bi bilo mogoče šteti, da ima pravni interes (obstoj konkurence med VGG in pritožnicami ter tveganje, da bo dodeljena pomoč konkretno vplivala na položaj VGG in izkrivljala to konkurenco).
      Splošno sodišče je procesno upravičenje VGG in njegovih članov vezalo neposredno na procesno upravičenje Stichting Het Nationale Park De Hoge Veluwe, ki je edina preostala od vlagateljic pritožbe iz leta 2008.
      Splošno sodišče pa pri tem ni ali ni dovolj popolno ugotovilo, glede katerih dejavnosti si pritožnice in Stichting Het Nationale Park De Hoge Veluwe konkretno konkurirajo. Splošno sodišče je tako nepravilno izhajalo iz stališča, da si pritožnice in Stichting Het Nationale Park De Hoge Veluwe konkurirajo.
      Splošno sodišče je zato na podlagi svojega stališča, da gre za razmerje konkurence, nepravilno ugotovilo, da je imela pomoč konkreten vpliv na konkurenčnost članov VGG in da se je z njo ta konkurenčnost izkrivljala.
      Splošno sodišče na podlagi presoje, da ima Stichting Het Nationale Park De Hoge Veluwe procesno upravičenje, ne bi smelo priti do zaključka, da je tožba VGG dopustna.

         Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je neupravičeno priznalo obstoj „resnih težav“

      Splošno sodišče je nepravilno ugotovilo, da gre za kršitev procesnih varovalk iz člena 108(2) PDEU. Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da je imela Komisija „resne težave“ pri presoji združljivosti sheme PNB (Regeling bijdragen Particuliere Terreinbeherende Natuurbeschermingsorganisaties) s pravom državnih pomoči.
      Tako v zaključku navedena opredelitev storitev splošnega gospodarskega pomena kot „atipičnih“ in „vseobsegajočih“ ne pomeni, da obstajajo resne težave, to, da računovodstvo ni bilo ločeno, tudi ni indic za to, da obstajajo resne težave, prav tako pa tudi ni manjkal mehanizem za preprečevanje nadkompenzacije.


title: Zadeva C-828/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de commerce de Paris (Francija) 24. decembra 2018 – Trendsetteuse SARL/DCA SARL

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de commerce de Paris (Francija) 24. decembra 2018 – Trendsetteuse SARL/DCA SARL
      (Zadeva C-828/18)
      (2019/C 82/19)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal de commerce de Paris

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Trendsetteuse SARL

         Tožena stranka: DCA SARL

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 1(2) Direktive Sveta 86/653/EGS z dne 18. decembra 1986 (1) razlagati tako, da samozaposleni posrednik, ki ne more spreminjati cen in pogodbenih pogojev naročitelja, ni pooblaščen za posredovanje v smislu tega člena in torej ne more imeti statusa trgovskega zastopnika v smislu navedene direktive?

         (1)  Direktiva Sveta z dne 18. decembra 1986 o usklajevanju zakonodaje držav članic o samozaposlenih trgovskih zastopnikih (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 177).


title: Zadeva C-829/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de grande instance de Paris (Francija) 27. decembra 2018 – Crédit Logement SA/OE

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de grande instance de Paris (Francija) 27. decembra 2018 – Crédit Logement SA/OE
      (Zadeva C-829/18)
      (2019/C 82/20)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal de grande instance de Paris

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Crédit Logement SA

         Druga stranka v postopku: OE

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba Direktivo 93/13 EGS z dne 5. aprila 1993 (1) in načelo učinkovitosti prava [Unije] razlagati tako, da nasprotujeta uporabi nacionalnega pravnega pravila, ki sodišču prepoveduje presojo nepoštenosti pogoja v pogodbi, sklenjeni s prodajalcem ali ponudnikom, če je poklicni porok, ki jamči za izpolnitev pogodbe, dolžnika-potrošnika obvestil, da bo izvedel plačilo, in mu slednji ni sporočil ugovorov, ki naj bi se uveljavljali?

                  2.

                  Ali je zaradi navedbe, da tečajno tveganje nosi posojilojemalec, v glavnem delu besedila pogodbe, ki ji je priložena preglednica odplačil, pogoj lahko „jasen in razumljiv“ v smislu Direktive, če ni simulacij na podlagi različnih, tudi neugodnih predpostavk o spreminjanju menjalnega tečaja?

                  3.

                  Ali dokazno breme za to, da so bili potrošniku dani potrebni elementi zadevnega pogoja, ki so jasni in razumljivi, in da je navedeni pogoj jasen in razumljiv, nosi prodajalec oziroma ponudnik ali ga nosi potrošnik?

                  4.

                  Ali je treba, če bi sodišče menilo, da so pogodbeni pogoji od 1.2.1 do 1.2.9. in 2.8 nepošteni, ker niso bili zapisani dovolj jasno in razumljivo, za neobstoječe razglasiti vse finančne pogoje, vključno s pogojem o obrestih, ali je treba za neobstoječe razglasiti samo pogoje, ki se nanašajo na spremembo menjalnega tečaja, in pogoj o valutah ter pustiti fiksno obrestno mero v evrih, ali pa je treba določiti drugačno kazen?

                  5.

                  Ali mora sodišče pri presoji prejšnjega vprašanja zagotoviti, da je izrečena kazen učinkovita, sorazmerna in odvračilna?

         (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).


title: Zadeva C-833/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de l'entreprise de Liège (Belgija) 31. decembra 2018 – SI, Brompton Bicycle Ltd/Chedech / Get2Get

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de l'entreprise de Liège (Belgija) 31. decembra 2018 – SI, Brompton Bicycle Ltd/Chedech / Get2Get
      (Zadeva C-833/18)
      (2019/C 82/21)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal de l'entreprise de Liège

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: SI, Brompton Bicycle Ltd

         Tožena stranka: Chedech / Get2Get

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  —

                  Ali je treba pravo Unije, zlasti Direktivo 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi, (1) ki v členih od 2 do 5 določa zlasti različne izključne pravice, ki se priznavajo imetnikom avtorske pravice, razlagati tako, da iz avtorskopravnega varstva izključuje dela, katerih oblika je potrebna za dosego tehničnega učinka?

                  —

                  Ali je treba pri presoji, ali je neka oblika potrebna za dosego tehničnega učinka, upoštevati naslednja merila:

                              —

                              obstoj drugih možnih oblik, ki omogočajo dosego enakega tehničnega učinka,

                              —

                              učinkovitost oblike za dosego navedenega učinka,

                              —

                              željo domnevnega kršitelja, da doseže ta učinek,

                              —

                              obstoj prejšnjega patenta, ki je prenehal veljati, za postopek, ki omogoča dosego želenega tehničnega učinka?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230.


title: Zadeva C-12/19 P: Pritožba, ki jo je Mylène Troszczynski vložila 7. januarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 8. novembra 2018 v zadevi T-550/17, Troszczynski/Parlament

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/20

      Pritožba, ki jo je Mylène Troszczynski vložila 7. januarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 8. novembra 2018 v zadevi T-550/17, Troszczynski/Parlament
      (Zadeva C-12/19 P)
      (2019/C 82/22)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnica: Mylène Troszczynski (zastopnik: F. Wagner, avocat)

         Druga stranka v postopku: Evropski parlament

         Predlog

                  —

                  razveljavitev sodbe, ki jo je 8. novembra 2018 izdal šesti senat Splošnega sodišča Evropske unije (T-550/17).

            Posledično:

                  —

                  razglasitev ničnost sklepa Evropskega parlamenta z dne 14. junija 2017, s katerim je bilo sprejeto poročilo komisije za pravne zadeve št. A8-0218/2017 na podlagi zahteve za odvzem imunitete in privilegijev Mylène Troszczynski, ki je članica Evropskega parlamenta,

                  —

                  odločitev o znesku, ki se pritožnici dodeli iz naslova stroškov postopka,

                  —

                  Evropskemu parlamentu naj se naloži plačilo vseh stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

                  1.

                  Analiza drugega tožbenega razloga, ki jo je opravilo Splošno sodišče
                  Po mnenju Splošnega sodišča sporni tweet Mylène Troszczynski ni mnenje, izdano v okviru izvajanja njene funkcije poslanke, ker se je nanašal na natančno določen dogodek, ki naj bi se zgodil v Franciji, in ki ga ni mogoče enačiti s splošnim stališčem o tekočih aktualnih temah ali temah, ki jih obravnava Parlament, kar so nujne značilnosti stališča, ki so zaščitene s Protokolom.
                  Splošno sodišče je storilo očitno napako pri presoji, čeprav:

                              —

                              je vsak poslanec izvoljen s strani svoje države, ki jo zastopajo njeni volivci, in mora ves svoj mandat ohraniti potrebno povezavo z njimi, pri čemer mora izpostavljati dejstva, ki so za njih zanimiva ali jih zadevajo,

                              —

                              načelo št. 2 obvestila članom 11/2003 takega ločevanja ne vzpostavlja,

                              —

                              splošna prepoved nošenja burke v javnosti ne zadeva le volivcev v Franciji, temveč tudi volivce vseh evropskih držav, in ta zunanji izraz pripadnosti Islamu je ena od tem v javnem interesu, ki zadeva javno življenje kot pravico žensk,

                              —

                              Splošno sodišče bi moralo uporabiti načela iz sodbe Patriciello.

                  2.

                  Analiza tretjega tožbenega razloga, ki jo je opravilo Splošno sodišče
                  Med razpravo je bilo ugotovljeno, kar je priznalo tudi Splošno sodišče, da Mylène Troszczynski ni avtorica spornega tweeta in da ga je izbrisala takoj, ko je zanj izvedela. Splošno sodišče vseeno meni, da ti dejstvi nista bili upoštevani pri ugotavljanju, ali so izpolnjeni pogoji za odvzem parlamentarne imunitete.
                  Splošno sodišče je storilo očitno napako pri presoji:

                              —

                              ker je potrdilo, da Parlamentu ni treba vedeti, ali so dejstva, ki se v zadevnem primeru očitajo poslanki, dokazana, čeprav Parlament preiskuje dejstva in v svojem sklepu priznava, da Mylène Troszczynski ni avtorica tweeta,

                              —

                              ker ni določilo pravnih posledic nekaterih dokazil, ki so bila priložena poročilu komisije za pravne zadeve, in sicer izvleček zakona z dne 29. julija 1881, in predvsem njegov člen 42,

                              —

                              ker je iz sklepa o vrnitvi zadeve pred Tribunal correctionnel z dne 26. aprila 2018 razvidno, da državni uradnik vodi pregon zoper izvoljenega predstavnika, torej je jasna namera, da se ji politično škoduje, kar je značilno ravnanje fumus persecutionis.


title: Zadeva C-38/19 P: Pritožba, ki jo je Marion Le Pen vložila 21. januarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 28. novembra 2018 v zadevi Le Pen/Parlament, T-161/17

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/21

      Pritožba, ki jo je Marion Le Pen vložila 21. januarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 28. novembra 2018 v zadevi Le Pen/Parlament, T-161/17
      (Zadeva C-38/19 P)
      (2019/C 82/23)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnica: Marion Anne Perrine, poznana kot Marine, Le Pen (zastopnik: R. Bosselut, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Evropski parlament

         Predlogi

                  —

                  Razveljavitev sodbe, ki jo je 28. novembra 2018 izdal šesti senat Splošnega sodišča Evropske unije v zadevi T-161/17.

            Zato:

                  —

                  razglasitev ničnosti odločitve generalnega sekretarja Parlamenta z dne 6. januarja 2017, sprejete na podlagi člena 68 Sklepa predsedstva Evropskega parlamenta 2009/C 159/01 z dne 19. maja in 9. julija 2008 o izvedbenih ukrepih v zvezi s Statutom poslancev Evropskega parlamenta, kakor je bil spremenjen, s katero je bila ugotovljena terjatev v višini 41 554 EUR;

                  —

                  razglasitev ničnosti opomina št. 2017-22 z dne 11. januarja 2017, s katerim je bila pritožnica opozorjena na to, da je bila v zvezi z njo ugotovljena terjatev na podlagi odločitve generalnega sekretarja z dne 6. januarja 2017, vračilo neupravičeno plačanih zneskov iz naslova parlamentarne pomoči, uporabo člena 68 izvedbenih ukrepov v zvezi s Statutom poslancev Evropskega parlamenta in členov 78, 79 in 80 finančne uredbe;

                  —

                  naložitev plačila vseh stroškov Evropskemu parlamentu.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

                  A –

                  Razlog javnega reda: Kršitev prava Unije – Napačna uporaba prava – Kršitev postopka – Kršitev pravice do obrambe
                  Ta pritožbeni razlog se nanaša na to, da generalni sekretar ni osebno zaslišal pritožnice in ni posredoval spisa, zlasti poročila OLAF.
                  Splošno sodišče Evropske unije je kršilo pravico pritožnice do obrambe, zlasti glede na Listino Evropske unije o temeljnih pravicah in člen 6 EKČP.

                  B –

                  Kršitev prava Unije – Napačna uporaba prava – Kršitev načel varstva legitimnega pričakovanja in pravne varnosti – Napačna pravna opredelitev dejstev, izkrivljanje dejstev in dokazov
                  Splošno sodišče je izkrivilo pomen dokazov, ki jih je pritožnica priložila dopisu z dne 14. marca 2016, naslovljenemu na OLAF.
                  Ni mogoče trditi, da zneski, izplačani na podlagi „navidezne“ pogodbe, niso bili porabljeni v skladu z izvedbenimi ukrepi v zvezi s Statutom poslancev Evropskega parlamenta. Torej ni bilo nobenega izkrivljanja namena in narave teh sredstev, prav tako ni bila Evropskemu parlamentu povzročena nikakršna škoda.

                  C –

                  Zloraba pooblastil – Fumus persecutionis

                  Diskriminacija, zadrževanje dokazov, nepravičnost in kršitev pravice pritožnice do obrambe, za katere naj bi bil odgovoren generalni sekretar Parlamenta, za Splošno sodišče predstavljajo oziroma bi morali predstavljati „objektivne, upoštevne in skladne indice, sprejete izključno ali vsaj odločilno za doseganje ciljev, ki niso navedeni, ali za izogibanje postopku, ki je bil posebej določen v Pogodbi za okoliščine, kot so te v obravnavani zadevi“, ter kažejo na fumus persecutionis v škodo pritožnice.


title: Zadeva T-167/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Comune di Milano/Komisija (Državne pomoči – Storitve zemeljske oskrbe – Kapitalski vložek družbe SEA v družbo Sea Handling – Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom in s katerim je bilo odrejeno njeno vračilo – Pojem pomoči – Pripisovanje odgovornosti državi – Merilo zasebnega vlagatelja – Načelo kontradiktornosti – Pravica do obrambe – Pravica do dobrega upravljanja – Legitimno pričakovanje)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/23

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Comune di Milano/Komisija
      (Zadeva T-167/13) (1)

      ((Državne pomoči - Storitve zemeljske oskrbe - Kapitalski vložek družbe SEA v družbo Sea Handling - Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom in s katerim je bilo odrejeno njeno vračilo - Pojem pomoči - Pripisovanje odgovornosti državi - Merilo zasebnega vlagatelja - Načelo kontradiktornosti - Pravica do obrambe - Pravica do dobrega upravljanja - Legitimno pričakovanje))
      (2019/C 82/24)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Comune di Milano (Italija) (zastopnika: sprva S. Grassani in A. Franchi, nato S. Grassani, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Conte in D. Grespan, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije (EU) 2015/1225 z dne 19. decembra 2012 o kapitalskih vložkih SEA SpA v družbo SEA Handling SpA (zadeva SA.21420 (C 14/10) (ex NN 25/10) (ex CP 175/06)) (UL 2015, L 201, str. 1).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Comune di Milano se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

         (1)  UL C 129, 4.5.2013.


title: Zadeva T-498/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Deutsche Umwelthilfe/Komisija (Dostop do dokumentov – Dokumenti v zvezi s korespondenco, izmenjano med Komisijo in podjetji oziroma proizvajalci avtomobilov glede hladilnega sredstva R1234yf, uporabljenega v motornih vozilih – Neregistrirani dokumenti – Nov tožbeni razlog, naveden med postopkom – Nedopustnost – Pripravljalni ukrep, s katerim se naloži predložitev spornih dokumentov v skladu s členom 104 Poslovnika – Odstopanje od načela kontradiktornosti – Uredba (ES) št. 1049/2001 – Izjema v zvezi z varstvom poslovnih interesov – Javni interes za razkritje – Tehtanje – Uredba (ES) št. 1367/2006 – Člen 6(1) – Prevladujoč javni interes za razkritje informacij o okolju oziroma informacij, ki se nanašajo na emisije v okolje – Splošna domneva – Delna zavrnitev dostopa – Ustavitev postopka)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/23

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Deutsche Umwelthilfe/Komisija
      (Zadeva T-498/14) (1)

      ((Dostop do dokumentov - Dokumenti v zvezi s korespondenco, izmenjano med Komisijo in podjetji oziroma proizvajalci avtomobilov glede hladilnega sredstva R1234yf, uporabljenega v motornih vozilih - Neregistrirani dokumenti - Nov tožbeni razlog, naveden med postopkom - Nedopustnost - Pripravljalni ukrep, s katerim se naloži predložitev spornih dokumentov v skladu s členom 104 Poslovnika - Odstopanje od načela kontradiktornosti - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Izjema v zvezi z varstvom poslovnih interesov - Javni interes za razkritje - Tehtanje - Uredba (ES) št. 1367/2006 - Člen 6(1) - Prevladujoč javni interes za razkritje informacij o okolju oziroma informacij, ki se nanašajo na emisije v okolje - Splošna domneva - Delna zavrnitev dostopa - Ustavitev postopka))
      (2019/C 82/25)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Deutsche Umwelthilfe eV (Radolfzell, Nemčija) (zastopnika: R. Klinger in R. Geulen, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva F. Clotuche-Duvieusart in J. Vondung, nato F. Clotuche-Duvieusart in H. Krämer, agenti, sprva skupaj z R. van der Houtom in A. Köhler, nato z R. van der Houtom in C. Wagnerjem, odvetniki)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije GESTDEM 2014/547 z dne 2. junija 2014 o potrditvi zavrnitve dostopa do vseh dokumentov v zvezi z izmenjavo korespondence med Komisijo na eni strani in podjetjema Honeywell in DuPont oziroma proizvajalci avtomobilov na drugi strani, do katere je prišlo med septembrom 2011 in aprilom 2012 ter med septembrom 2012 in koncem januarja 2014 glede hladilnega sredstva R1234yf, uporabljenega v motornih vozilih.

         Izrek

                  1.

                  Postopek v zvezi s predlogom za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije GESTDEM 2014/547 z dne 2. junija 2014 v delu, v katerem se nanaša na stranke, ki so bile sprva v dokumentu št. 34 prikrite, pozneje pa objavljene, se ustavi.

                  2.

                  Tožba se v preostalem zavrne.

                  3.

                  Društvu Deutsche Umwelthilfe eV se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 329, 22.9.2014.


title: Zadeva T-677/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Biogaran/Komisija (Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Trg perindoprila, to je zdravila, namenjenega zdravljenju srčno-žilnih bolezni, v originalni in generičnih različicah – Sklep o ugotovitvi kršitve členov 101 in 102 PDEU – Sporazumi, katerih namen je odložiti ali celo preprečiti vstop generičnih različic perindoprila na trg – Udeležba hčerinske družbe pri kršitvi, ki jo je storila njena matična družba – Pripis kršitve – Solidarna odgovornost – Zgornja meja globe)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/24

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Biogaran/Komisija
      (Zadeva T-677/14) (1)

      ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg perindoprila, to je zdravila, namenjenega zdravljenju srčno-žilnih bolezni, v originalni in generičnih različicah - Sklep o ugotovitvi kršitve členov 101 in 102 PDEU - Sporazumi, katerih namen je odložiti ali celo preprečiti vstop generičnih različic perindoprila na trg - Udeležba hčerinske družbe pri kršitvi, ki jo je storila njena matična družba - Pripis kršitve - Solidarna odgovornost - Zgornja meja globe))
      (2019/C 82/26)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Biogaran (Colombes, Francija) (zastopniki: T. Reymond, O. de Juvigny in J. Jourdan, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva F. Castilla Contreras, T. Vecchi in B. Mongin, nato F. Castilla Contreras, B. Mongin in C. Vollrath, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2014) 4955 final z dne 9. julija 2014 v zvezi s postopkom na podlagi členov 101 in 102 PDEU (Zadeva AT.39612 – Perindopril (Servier)) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, in podredno za znižanje zneska globe, ki ji je bila naložena z navedenim sklepom.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  družbi Biogaran se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 395, 10.11.2014.


title: Zadeva T-679/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Teva UK in drugi/Komisija (Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Trg perindoprila, ki je zdravilo, namenjeno zdravljenju kardiovaskularnih bolezni, v svoji originalni in generični različici – Sklep, s katerim je ugotovljena kršitev člena 101 PDEU – Načelo nepristranskosti – Posvetovanje s Svetovalnim odborom za omejevalna ravnanja in prevladujoče položaje – Patentna poravnava in poravnava glede izključne nabave – Potencialna konkurenca – Omejitev konkurence zaradi cilja – Ravnovesje med pravom konkurence in patentnim pravom – Pogoji za izjemo iz člena 101(3) PDEU – Globe)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/25

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Teva UK in drugi/Komisija
      (Zadeva T-679/14) (1)

      ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg perindoprila, ki je zdravilo, namenjeno zdravljenju kardiovaskularnih bolezni, v svoji originalni in generični različici - Sklep, s katerim je ugotovljena kršitev člena 101 PDEU - Načelo nepristranskosti - Posvetovanje s Svetovalnim odborom za omejevalna ravnanja in prevladujoče položaje - Patentna poravnava in poravnava glede izključne nabave - Potencialna konkurenca - Omejitev konkurence zaradi cilja - Ravnovesje med pravom konkurence in patentnim pravom - Pogoji za izjemo iz člena 101(3) PDEU - Globe))
      (2019/C 82/27)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Teva UK Ltd (West Yorkshire, Združeno kraljestvo), Teva Pharmaceuticals Europe BV (Utrecht, Nizozemska), Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Jeruzalem, Izrael) (zastopnika: D. Tayar in A. Richard, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva F. Castilla Contreras, T. Vecchi in B. Mongin, nato F. Castilla Contreras, B. Mongin in C. Vollrath, agenti, skupaj z G. Peretzom, barrister)

         Intervenientka v podporo tožečih strank: European Generic medicines Association AISBL (EGA) (Bruselj, Belgija) (zastopnika: S.-P. Brankin, solicitor, in E. Wijckmans, odvetnica)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2014) 4955 final z dne 9. julija 2014 v zvezi s postopkom izvajanja členov 101 in 102 PDEU [zadeva AT.39612 – Perindopril (Servier)] v delu, v katerem se nanaša na tožeče stranke in, podredno, za zmanjšanje zneska globe, ki jim je bil s tem sklepom naložen .

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbe Teva UK Ltd, Teva Pharmaceuticals Europe BV in Teva Pharmaceutical Industries Ltd nosijo svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

                  3.

                  European Generic medicines Association AISBL (EGA) nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 409, 17.11.2014.


title: Zadeva T-680/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Lupin/Komisija (Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Trg perindoprila, zdravila za zdravljenje bolezni srca in ožilja, v originalni in generični različici – Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU – Sporazum o poravnavi patentnih sporov – Sporazum o nakupu tehnologije – Omejevanje konkurence kot cilj – Usklajevanje konkurenčnega in patentnega prava – Globe)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/26

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Lupin/Komisija
      (Zadeva T-680/14) (1)

      ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg perindoprila, zdravila za zdravljenje bolezni srca in ožilja, v originalni in generični različici - Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU - Sporazum o poravnavi patentnih sporov - Sporazum o nakupu tehnologije - Omejevanje konkurence kot cilj - Usklajevanje konkurenčnega in patentnega prava - Globe))
      (2019/C 82/28)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Lupin Ltd (Maharaštra, Indija) (zastopniki: sprva M. Pullen, R. Fawcett-Feuillette, solicitor, M. Hoskins, QC, V. Wakefield, barrister in M. Boles, solicitor, nato M. Hoskins, V. Wakefield, M. Boles, K. Vernon in S. Smith, solicitor, in na koncu M. Hoskins, V. Wakefield, S. Smith in C. Wall, solicitor)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva F. Castilla Contreras, B. Mongin in T. Vecchi, nato F. Castilla Contreras, B. Mongin in C. Vollrath, agenti, skupaj z B. Raymentom, barristerjem)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2014) 4955 final z dne 9. julija 2014 (zadeva AT.39612 – Perindopril (Servier)), v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, in podredno, za odpravo globe, ki ji je bila naložena z navedenim sklepom, ali za znižanje zneska te globe.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Lupin Ltd se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 439, 8.12.2014.


title: Zadeva T-682/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Mylan Laboratories in Mylan/Komisija (Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Trg perindoprila, zdravila za zdravljenje srčno-žilnih bolezni, v izvirnih in generičnih različicah – Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU – Sporazum o mirnem reševanju sporov na področju patentov – Potencialna konkurenca – Omejitve konkurence zaradi cilja – Usklajevanje med konkurenčnim pravom in patentnim pravom – Pripis kršitvenega ravnanja – Globe)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/26

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Mylan Laboratories in Mylan/Komisija
      (Zadeva T-682/14) (1)

      ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg perindoprila, zdravila za zdravljenje srčno-žilnih bolezni, v izvirnih in generičnih različicah - Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU - Sporazum o mirnem reševanju sporov na področju patentov - Potencialna konkurenca - Omejitve konkurence zaradi cilja - Usklajevanje med konkurenčnim pravom in patentnim pravom - Pripis kršitvenega ravnanja - Globe))
      (2019/C 82/29)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Mylan Laboratories Ltd (Hyderabad, Indija) in Mylan, Inc. (Canonsburg, Pensilvanija, Združene države) (zastopniki: S. Kon, C. Firth in C. Humpe, solicitors)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva F. Castilla Contreras, T. Vecchi in B. Mongin, nato F. Castilla Contreras, B. Mongin in C. Vollrath, agenti, skupaj s S. Kingstonom, barrister)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za – primarno – razglasitev ničnosti sklepa Komisije C(2014) 4955 final z dne 9. julija 2014 v zvezi s postopkom na podlagi členov 101 in 102 PDEU [zadeva AT.39612 – Perindopril (Servier)], v delu, v katerem se nanaša na tožeči stranki, in podredno, za razveljavitev ali zmanjšanje zneska globe, ki jima je bila naložena z navedenim sklepom.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Mylan Laboratories Ltd in Mylan, Inc. se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 431, 1.12.2014.


title: Zadeva T-684/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Krka/Komisija (Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Trg perindoprila, ki je zdravilo, namenjeno zdravljenju kardiovaskularnih bolezni, v svoji originalni in generični različici – Sklep, s katerim je ugotovljena kršitev člena 101 PDEU – Patentna poravnava – Licenčna pogodba – Pogodba o prevzemu tehnologije – Omejitev konkurence zaradi cilja – Omejitev konkurence zaradi posledic – Ravnovesje med pravom konkurence in patentnim pravom)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/27

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Krka/Komisija
      (Zadeva T-684/14) (1)

      ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg perindoprila, ki je zdravilo, namenjeno zdravljenju kardiovaskularnih bolezni, v svoji originalni in generični različici - Sklep, s katerim je ugotovljena kršitev člena 101 PDEU - Patentna poravnava - Licenčna pogodba - Pogodba o prevzemu tehnologije - Omejitev konkurence zaradi cilja - Omejitev konkurence zaradi posledic - Ravnovesje med pravom konkurence in patentnim pravom))
      (2019/C 82/30)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Krka Tovarna Zdravil d.d. (Novo Mesto, Slovenija) (zastopnika: T. Ilešič in M. Kocmut, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: F. Castilla Contreras, B. Mongin in C. Vollrath, agenti, skupaj z D. Baileyjem, barrister)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije C(2014) 4955 final z dne 9. julija 2014 v zvezi s postopkom izvajanja členov 101 in 102 PDEU [zadeva AT.39612 – Perindopril (Servier)] v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko.

         Izrek

                  1.

                  Člen 4 Sklepa Komisije C(2014) 4955 final z dne 9. julija 2014 v zvezi s postopkom izvajanja členov 101 in 102 PDEU [zadeva AT.39612 – Perindopril (Servier)] se razglasi za ničnega v delu, v katerem je ugotovljena udeležba družbe Krka Tovarna Zdravil d.d. pri sporazumih iz tega člena.

                  2.

                  Člen 7(4)(a) Sklepa C(2014) 4955 final se razglasi za ničnega.

                  3.

                  Člena 8 in 9 Sklepa C(2014) 4955 final se razglasita za nična v delu, v katerem se nanašata na družbo Krka Tovarna Zdravil.

                  4.

                  Komisiji se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 431, 1.12.2014.


title: Zadeva T-691/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Servier in drugi/Komisija (Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Zloraba prevladujočega položaja – Trg perindoprila, zdravila za zdravljenje bolezni srca n ožilja, v originalni in generični različici – Sklep o ugotovitvi kršitve členov 101 in 102 PDEU – Načelo nepristranskosti – Posvetovanje s Svetovalnim odborom za omejevalna ravnanja in prevladujoče položaje – Pravica do učinkovitega pravnega sredstva – Kratek čas za vložitev pravnega sredstva glede na dolžino izpodbijane odločbe – Poravnave v sporih, ki se nanašajo na patente – Licenčne pogodbe – Pogodbe o pridobitvi tehnologije – Pogodba o izključnem nakupu – Potencialna konkurenca – Omejitev konkurence kot cilj – Omejitev konkurence kot posledica – Uravnoteženje konkurenčnega prava in patentnega prava – Opredelitev za različne kršitve ali za enotno kršitev – Opredelitev upoštevnega trga na molekularnem nivoju zadevnega zdravila – Globe – Kumuliranje glob na podlagi členov 101 in 102 PDEU – Načelo zakonitosti v kaznovalnem pravu – Vrednost prodaj – Način izračuna v primeru kumulacije kršitev na istih trgih)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/28

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Servier in drugi/Komisija
      (Zadeva T-691/14) (1)

      ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Zloraba prevladujočega položaja - Trg perindoprila, zdravila za zdravljenje bolezni srca n ožilja, v originalni in generični različici - Sklep o ugotovitvi kršitve členov 101 in 102 PDEU - Načelo nepristranskosti - Posvetovanje s Svetovalnim odborom za omejevalna ravnanja in prevladujoče položaje - Pravica do učinkovitega pravnega sredstva - Kratek čas za vložitev pravnega sredstva glede na dolžino izpodbijane odločbe - Poravnave v sporih, ki se nanašajo na patente - Licenčne pogodbe - Pogodbe o pridobitvi tehnologije - Pogodba o izključnem nakupu - Potencialna konkurenca - Omejitev konkurence kot cilj - Omejitev konkurence kot posledica - Uravnoteženje konkurenčnega prava in patentnega prava - Opredelitev za različne kršitve ali za enotno kršitev - Opredelitev upoštevnega trga na molekularnem nivoju zadevnega zdravila - Globe - Kumuliranje glob na podlagi členov 101 in 102 PDEU - Načelo zakonitosti v kaznovalnem pravu - Vrednost prodaj - Način izračuna v primeru kumulacije kršitev na istih trgih))
      (2019/C 82/31)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Servier SAS (Suresnes, Francija), Servier Laboratories Ltd (Wexham, Združeno kraljestvo), Les Laboratoires Servier SAS (Suresnes) (zastopniki: sprva I. S. Forrester, QC, J. Killick, barrister, O. de Juvigny, odvetnik, in M. Utges Manley, solicitor, nato J. Killick, O. de Juvigny, M. Utges Manley, J. Jourdan in T. Reymond, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva T. Christoforou, B. Mongin, C. Vollrath, F. Castilla Contreras in T. Vecchi, nato T. Christoforou, B. Mongin, C. Vollrath, F. Castilla Contreras in J. Norris-Usher, agenti)

         Intervenientka v podporo tožečih strank: Evropska zveza farmacevtske industrije in združenj (EFPIA) (Ženeva, Švica) (zastopniki: F. Carlin, barrister, N. Niejahr in C. Paillard, odvetnika)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2014) 4955 final z dne 9. julija 2014 v zvezi s postopkom na podlagi členov 101 in 102 PDEU (zadeva AT.39612 – Perindopril (Servier)) v delu, v katerem se nanaša na tožeče stranke, in, podredno, za znižanje globe, ki jim je bila s tem sklepom naložena.

         Izrek

                  1.

                  Člen 4 Sklepa Komisije C(2014) 4955 final z dne 9. julija 2014 v zvezi s postopkom na podlagi členov 101 in 102 PDEU (zadeva AT.39612 – Perindopril (Servier)) se razglasi za ničen v delu, v katerem vsebuje ugotovitev, da sta družbi Servier SAS in Laboratoires Servier SAS sodelovali pri sporazumih iz tega člena.

                  2.

                  Člen 6 Sklepa C(2014) 4955 final se razglasi za ničen.

                  3.

                  Člen 7(4)(b) in (6) Sklepa C(2014) 4955 final se razglasi za ničen.

                  4.

                  Globa, določena družbama Servier in Laboratoires Servier zaradi kršitve iz člena 2 Sklepa C(2014) 4955 final, kot izhaja iz člena 7(2)(b) tega sklepa, se določi na 55 385 190 EUR.

                  5.

                  V preostalem delu se tožba zavrne.

                  6.

                  Družbe Servier, Servier Laboratories Ltd in Laboratoires Servier na eni strani in Evropska komisija na drugi nosijo svoje stroške.

                  7.

                  European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 462, 22.12.2014.


title: Zadeva T-705/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Unichem Laboratories/Komisija (Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Trg zdravila perindoprila, ki je v svojih izvornih in generičnih različicah namenjeno zdravljenju srčno-žilnih bolezni – Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU – Sporazum o mirnem reševanju sporov na področju patentov – Teritorialna pristojnost Komisije – Pripis odgovornosti za kršitveno ravnanje – Upravni postopek – Varstvo zaupnosti komunikacije med odvetniki in strankami – Potencialna konkurenca – Omejitev konkurence zaradi cilja – Objektivna nujnost omejitve – Usklajevanje med konkurenčnim pravom in patentnim pravom – Pogoji izjeme iz člena 101(3) PDEU – Globe)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/30

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Unichem Laboratories/Komisija
      (Zadeva T-705/14) (1)

      ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg zdravila perindoprila, ki je v svojih izvornih in generičnih različicah namenjeno zdravljenju srčno-žilnih bolezni - Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU - Sporazum o mirnem reševanju sporov na področju patentov - Teritorialna pristojnost Komisije - Pripis odgovornosti za kršitveno ravnanje - Upravni postopek - Varstvo zaupnosti komunikacije med odvetniki in strankami - Potencialna konkurenca - Omejitev konkurence zaradi cilja - Objektivna nujnost omejitve - Usklajevanje med konkurenčnim pravom in patentnim pravom - Pogoji izjeme iz člena 101(3) PDEU - Globe))
      (2019/C 82/33)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Unichem Laboratories Ltd (Bombaj, Indija) (zastopniki: S. Mobley, K. Shaw, K. Cousins, M. Healy, H. Sheraton in E. Batchelor, sollicitor)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva F. Castilla Contreras, T. Vecchi in B. Mongin, nato F. Castilla Contreras, B. Mongin in C. Vollrath, agenti, skupaj s S. Kingstonom, barrister)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za, primarno, razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2014) 4955 final z dne 9. julija 2014 v zvezi s postopkom na podlagi členov 101 in 102 PDEU [zadeva AT.39612 – Perindopril (Servier)], v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, in podredno, odpravo ali znižanje zneska globe, ki je bila z navedenim sklepom naložena tožeči stranki.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Unichem Laboratories Ltd se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 448, 15.12.2014.


title: Zadeva T-827/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Deutsche Telekom/Komisija (Konkurenca – Zloraba prevladujočega položaja – Slovaški trg telekomunikacijskih storitev za visoke hitrosti – Dostop tretjih podjetij do „krajevne zanke“ prvotnega operaterja na tem trgu – Sklep o ugotovitvi kršitve člena 102 PDEU in člena 54 Sporazuma EGP – Enotna in trajajoča kršitev – Pojem „zloraba“ – Zavrnitev dostopa – Zbijanje marž – Izračun zbijanja marž – Merilo enako učinkovitega konkurenta – Pravica do obrambe – Pripis kršitve, ki jo stori hčerinska družba, matični družbi – Odločilni vpliv matične družbe na poslovno politiko hčerinske družbe – Učinkovito uresničevanje – Dokazno breme – Izračun zneska globe – Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 – Ločena globa, naložena samo matični družbi na podlagi ponovitve kršitve in uporabe množitelja za odvračanje)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/30

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Deutsche Telekom/Komisija
      (Zadeva T-827/14) (1)

      ((Konkurenca - Zloraba prevladujočega položaja - Slovaški trg telekomunikacijskih storitev za visoke hitrosti - Dostop tretjih podjetij do „krajevne zanke“ prvotnega operaterja na tem trgu - Sklep o ugotovitvi kršitve člena 102 PDEU in člena 54 Sporazuma EGP - Enotna in trajajoča kršitev - Pojem „zloraba“ - Zavrnitev dostopa - Zbijanje marž - Izračun zbijanja marž - Merilo enako učinkovitega konkurenta - Pravica do obrambe - Pripis kršitve, ki jo stori hčerinska družba, matični družbi - Odločilni vpliv matične družbe na poslovno politiko hčerinske družbe - Učinkovito uresničevanje - Dokazno breme - Izračun zneska globe - Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 - Ločena globa, naložena samo matični družbi na podlagi ponovitve kršitve in uporabe množitelja za odvračanje))
      (2019/C 82/34)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Deutsche Telekom AG (Bonn, Nemčija) (zastopnika: K. Apel in D. Schroeder, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: M. Kellerbauer, L. Malferrari, C. Vollrath in L. Wildpanner, agenti)

         Intervenientka v podporo tožene stranke: Slovanet, a.s. (Bratislava, Slovaška) (zastopnik: P. Tisaj, odvetnik)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za, primarno, razglasitev ničnosti v celoti ali v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, Sklepa Komisije C(2014) 7465 final z dne 15. oktobra 2014 v zvezi s postopkom na podlagi člena 102 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 54 Sporazuma EGP (Zadeva AT.39523 – Slovak Telekom), kakor je bil popravljen s sklepom Komisije C(2014) 10119 final z dne 16. decembra 2014 in Sklepom Komisije C(2015) 2484 final z dne 17. aprila 2015, in, podredno, odpravo ali znižanje glob, ki so bile tožeči stranki naložene z navedenim sklepom.

         Izrek

                  1.

                  Člen 1(2)(d) Sklepa Komisije C(2014) 7465 final z dne 15. oktobra 2014 v zvezi s postopkom na podlagi člena 102 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 54 Sporazuma EGP (Zadeva AT.39523 – Slovak Telekom), v katerem je ugotovljeno, da je Deutsche Telekom AG v obdobju od vključno 12. avgusta do 31. decembra 2005 zaračunavala nepravične cen, ki so enako učinkovitemu konkurentu, ki je uporabljal veleprodajni dostop do razvezanih krajevnih zank družbe Slovak Telekom, a.s., preprečevalo, da ponuja maloprodajne storitve, ki jih ponuja družba Slovak telekom, ne da bi imel pri tem izgubo.

                  2.

                  Člen 2 Sklepa C(2014) 7465 final se razglasi za ničen v delu, v katerem je znesek globe, za plačilo katerega je solidarno odgovorna Deutsche Telekom, določen na 38 838 000 EUR, znesek globe, za plačilo katerega je odgovorna edino Deutsche Telekom, pa na 31 070 000 EUR.

                  3.

                  Znesek globe, za plačilo katerega je solidarno odgovorna Deutsche Telekom, se določi na 38 061 963 EUR, znesek globe, za plačilo katerega je odgovorna edino Deutsche Telekom, pa se določi na 19 030 981 EUR.

                  4.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  5.

                  Deutsche Telekom nosi štiri petine svojih stroškov, štiri petine stroškov Evropske komisije in štiri petine stroškov Slovanet, a.s.

                  6.

                  Komisija nosi petino svojih stroškov in petino stroškov Deutsche Telekom.

                  7.

                  Slovanet nosi petino svojih stroškov.

         (1)  UL C 96, 23.3.2015.


title: Zadeva T-851/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Slovak Telekom/Komisija (Konkurenca – Zloraba prevladujočega položaja – Slovaški trg telekomunikacijskih storitev za visoke hitrosti – Dostop tretjih podjetij do „krajevne zanke“ uveljavljenega operaterja na tem trgu – Odločba o ugotovitvi kršitve člena 102 PDEU in člena 54 Sporazuma EGP – Enotna in trajajoča kršitev – Pojem „zloraba“ – Zavrnitev dostopa – Nižanje marž – izračun nižanja marž – Merilo enako učinkovitega konkurenta – Pravice do obrambe – Pripis kršitve, ki jo je storila hčerinska družba, matični družbi – Odločilen vpliv matične družbe na poslovno politiko hčerinske družbe – Dejansko izvajanje – Dokazno breme – Izračun globe – Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/32

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Slovak Telekom/Komisija
      (Zadeva T-851/14) (1)

      ((Konkurenca - Zloraba prevladujočega položaja - Slovaški trg telekomunikacijskih storitev za visoke hitrosti - Dostop tretjih podjetij do „krajevne zanke“ uveljavljenega operaterja na tem trgu - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 102 PDEU in člena 54 Sporazuma EGP - Enotna in trajajoča kršitev - Pojem „zloraba“ - Zavrnitev dostopa - Nižanje marž - izračun nižanja marž - Merilo enako učinkovitega konkurenta - Pravice do obrambe - Pripis kršitve, ki jo je storila hčerinska družba, matični družbi - Odločilen vpliv matične družbe na poslovno politiko hčerinske družbe - Dejansko izvajanje - Dokazno breme - Izračun globe - Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006))
      (2019/C 82/35)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Slovak Telekom, a.s. (Bratislava, Slovaška) (zastopnika: D. Geradin, odvetnik, R. O’Donoghue, QC)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva M. Farley, L. Malferrari in G. Koleva, nato M. Farley, M. Kellerbauer, L. Malferrari in C. Vollrath, agenti)

         Intervenientka v podporo tožene stranke:: Slovanet, a.s. (Bratislava) (zastopnik: P. Tisaj, odvetnik)

         Predmet

      Predloga na podlagi člena 263 PDEU za, primarno, razglasitev ničnosti, v delu v katerem se nanaša na tožečo stranko, Sklepa Komisije C(2014) 7465 final z dne 15. oktobra 2014 v zvezi s postopkom na podlagi člena 102 PDEU in člena 54 Sporazuma EGP (zadeva AT.39523 – Slovak Telekom), kakor je bil popravljen Sklepom Komisije C(2014) 10119 final z dne 16. decembra 2014 ter Sklepom Komisije C(2015) 2484 final z dne 17. aprila 2015, ter, podredno, znižanje zneska globe, naložene tožeči stranki.

         Izrek

                  1.

                  Člen 1(2)(d) Sklepa Komisije C(2014) 7465 final z dne 15. oktobra 2014 v zvezi s postopkom na podlagi člena 102 PDEU in člena 54 Sporazuma EGP (zadeva AT.39523 – Slovak Telekom) se razglasi za ničen v delu, v katerem je z njim ugotovljeno, da je družba Slovak Telekom, a.s., v obdobju med 12. avgustom in 31. decembrom 2005 uporabljala nepravične cene, ki enako učinkovitim konkurentom ni omogočala, da bi z opiranjem na veleprodajni dostop do njenih razvezanih krajevnih zank, reproducirali njene maloprodajne storitve, ki jih ponuja, ne da bi utrpeli izgube.

                  2.

                  Člen 2 Sklepa C(2014) 7465 final se razglasi za ničen v delu v katerem določa znesek globe za katerega je družba Slovak Telekom solidarno odgovorna v išini 38 838 000 EUR.

                  3.

                  Znesek globe, za katerega je družba Slovak Telekom solidarno odgovorna Le montant de l’amende auquel est tenue solidairement Slovak Telekom je 38 061 963 EUR.

                  4.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  5.

                  Družba Slovak Telekom nosi štiri petine svojih stroškov, štiri petine stroškov Evropske komisije, in štiri petine stroškov Slovanet, a.s.

                  6.

                  Komisija nosi petino svojih stroškov in petino stroškov družbe Slovak Telekom.

                  7.

                  Slovanet nosi petino svojih stroškov.

         (1)  UL C 127, 20.4.2015.