title: Zadeva T-368/09 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. julija 2010 – Sevenier proti Komisiji ( „Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Odstop — Zavrnitev Komisije, da sprejme umik odstopa in predloži zadevo invalidski komisiji — Pritožbeni rok — Zamuda — Neobstoj opravičljive zmote“ )

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/35

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. julija 2010 – Sevenier proti Komisiji
   (Zadeva T-368/09 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Odstop - Zavrnitev Komisije, da sprejme umik odstopa in predloži zadevo invalidski komisiji - Pritožbeni rok - Zamuda - Neobstoj opravičljive zmote)
   2010/C 234/62
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Roberto Sevenier (Pariz, Francija) (zastopnika: É. Boigelot in L. Defalque, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in D. Martin, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Sodišča za javne uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 8. julija 2009 v zadevi Sevenier proti Komisiji (F-62/08, še neobjavljena v ZOdl.), s katero se želi ta sklep razveljaviti.

      Izrek

               1.

               Pritožba je zavrnjena.

               2.

               Roberto Sevenier nosi svoje stroške in stroške, ki jih je v okviru tega postopka priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 282, 21.11.2009.


title: Zadeva C-319/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 29. junija 2015 vložilo Cour administrative d'appel de Paris (Francija) – Overseas Financial Limited, Oaktree Finance Limited/Ministre de l’économie, de l’industrie et du numérique

text:
               24.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 29. junija 2015 vložilo Cour administrative d'appel de Paris (Francija) – Overseas Financial Limited, Oaktree Finance Limited/Ministre de l’économie, de l’industrie et du numérique
   (Zadeva C-319/15)
   (2015/C 279/31)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour administrative d'appel de Paris

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Overseas Financial Limited, Oaktree Finance Limited

      Tožena stranka: Ministre de l’économie, de l’industrie et du numérique

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali so določbe člena 17 Uredbe Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 (1) v nasprotju z določbami člena 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člena 1 prvega dodatnega protokola k Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, ki ščitijo lastninsko pravico, v povezavi s členom 47 navedene listine in prvim odstavkom člena 6 navedene konvencije, ki zagotavljata pravico od izvršitve sodne odločbe v razumnem roku, ker z navedenimi določbami ni predvidena možnost sprostitve zamrznjenih sredstev, kadar tretja oseba uveljavlja terjatev, priznano v sodni odločbi, s katero je oseba, za katero je bila določena zamrznitev sredstev, obsojena na plačilo odškodnine v njeno korist in ki je bila sprejeta v postopku, začetim pred to določitvijo, pri čemer zadevni osebi na noben način, niti posredno, nista povezani z dejavnostmi iz Uredbe?

      (1)  Uredba Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2007 (UL L 281, str. 1).


               25.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 334/32

         Tožba Nadzornega organa Efte proti Islandiji, vložena 17. julija 2014
   (Zadeva E-13/14)
   (2014/C 334/13)
   Nadzorni organ Efte, ki ga zastopata Markus Schneider in Maria Moustakali, zastopnika Nadzornega organa Efte, Rue Belliard 35, 1040 Bruselj, Belgija, je 17. julija 2014 na Sodišču Efte vložil tožbo proti Islandiji.
   Nadzorni organ Sodišču Efte predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Republika Islandija – s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za izvajanje akta iz točke 21c Priloge XVIII k Sporazumu EGP (Direktiva Sveta 2004/113/ES z dne 13. decembra 2004 o izvajanju načela enakega obravnavanja moških in žensk pri dostopu do blaga in storitev ter oskrbi z njimi), kakor je bil prilagojen Sporazumu s Protokolom 1 k navedenemu sporazumu in Odločbo Skupnega odbora št. 147/2009, in/ali o teh ukrepih ni obvestila Nadzornega organa Efte – ni izpolnila svojih obveznosti iz akta ter iz člena 7 Sporazuma EGP;

               2.

               Islandiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               ta tožba se nanaša na to, da Islandija do najpozneje 26. avgusta 2013 ni ukrepala, da bi svojo zakonodajo uskladila z obrazloženim mnenjem Nadzornega organa Efte z dne 26. junija 2013, saj v svoj nacionalni pravni red ni prenesla Direktive Sveta 2004/113/ES z dne 13. decembra 2004 o izvajanju načela enakega obravnavanja moških in žensk pri dostopu do blaga in storitev ter oskrbi z njimi (akt), navedene v točki 21c Priloge XVIII k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru in kakor je bila prilagojena navedenemu sporazumu s Protokolom 1 k Sporazumu EGP;

               —

               Nadzorni organ Efte ugotavlja, da Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov za izvajanje navedenega akta in/ali o tem obvestila Nadzornega organa Efte, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 17 navedenega akta in člena 7 Sporazuma EGP.


title: Zadeva T-253/15: Tožba, vložena 21. maja 2015 – Sociedad General de Aguas de Barcelona/Komisija

text:
               27.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/36

         Tožba, vložena 21. maja 2015 – Sociedad General de Aguas de Barcelona/Komisija
   (Zadeva T-253/15)
   (2015/C 245/42)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sociedad General de Aguas de Barcelona, SA (Barcelona, Španija) (zastopnik: J. de Juan Casadevall, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka predlaga Splošnemu sodišču, naj:

               —

               za ničen razglasi izpodbijani sklep;

               —

               podredno, in v primeru, da se zavrne glavni sklep, naj za ničen razglasi izpodbijani sklep v delu, v katerem odredba o vračilu ni omejena na posredne nakupe, opravljene po 21. decembru 2007, in z njo ni priznana pravica do popolne uporabe davčne ugodnosti v celotnem obdobju, določenem v členu 12(5) zakonske uredbe 4/2004 z dne 5. marca 2005, s katero je bilo potrjeno prečiščeno besedilo zakona o davku od dohodkov pravnih oseb in

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Izpodbijani sklep v tem postopku je isti kot v zadevah T-12/15, Banco de Santander in Santusa/Komisija, in T-252/15, Ferrovial SA in drugi/Komisija.
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni kot tisti, ki so bili navedeni v teh zadevah.
   Zlasti se zatrjuje napačna uporaba prava pri uporabi pogoja selektivnosti, obstoj zlorabe pooblastil in kršitev načel enakosti in zaupanja v pravo.


title: Zadeva T-86/13 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. septembra 2014 – Grazyte proti Komisiji (Pritožba – Javni uslužbenci – Začasni uslužbenci – Plačilo – Izselitveni dodatek – Pogoj iz člena 4(1)(b) Priloge VII h Kadrovskim predpisom – Desetletno referenčno obdobje – Opravljanje nalog v mednarodni organizaciji)

text:
               10.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 395/43

      Sodba Splošnega sodišča z dne 25. septembra 2014 – Grazyte proti Komisiji
      (Zadeva T-86/13 P) (1)

      ((Pritožba - Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Plačilo - Izselitveni dodatek - Pogoj iz člena 4(1)(b) Priloge VII h Kadrovskim predpisom - Desetletno referenčno obdobje - Opravljanje nalog v mednarodni organizaciji))
      (2014/C 395/52)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Pritožnica: Diana Grazyte (Utena, Litva) (zastopnik: R. Guarino, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: sprva V. Joris, nato J. Currall in G. Gattinara, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

         Predmet

      Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 5. decembra 2012, Grazyte/Komisija (F-76/11, ZOdl. JU, EU:F:2012:173), s katero se zahteva razveljavitev te sodbe.

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Diana Grazyte nosi svoje stroške in stroške, ki jih je v tem postopku priglasila Evropska komisija.

         (1)  UL C 101, 6.4.2013.


title: Zadeva C-277/15: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 13. oktobra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Servoprax GmbH/Roche Diagnostics Deutschland GmbH (Predhodno odločanje — Približevanje zakonodaj — In vitro diagnostični medicinski pripomočki — Direktiva 98/79/ES — Vzporedni uvoz — Prevod podatkov in navodil za uporabo, ki jih zagotovi proizvajalec, s strani uvoznika — Dodaten postopek presoje skladnosti)

text:
               12.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/6

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 13. oktobra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Servoprax GmbH/Roche Diagnostics Deutschland GmbH
   (Zadeva C-277/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Približevanje zakonodaj - In vitro diagnostični medicinski pripomočki - Direktiva 98/79/ES - Vzporedni uvoz - Prevod podatkov in navodil za uporabo, ki jih zagotovi proizvajalec, s strani uvoznika - Dodaten postopek presoje skladnosti))
   (2016/C 462/08)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Servoprax GmbH

      Tožena stranka: Roche Diagnostics Deutschland GmbH

      Izrek

   Člen 9 Direktive 98/79/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 27. oktobra 1998 o in vitro diagnostičnih medicinskih pripomočkih je treba razlagati tako, da vzporednemu uvozniku samotestirnega pripomočka za merjenje krvnega sladkorja, ki ima oznako CE in za katerega je priglašeni organ opravil presojo skladnosti, ne nalaga, naj da opraviti novo presojo za potrditev skladnosti oznake in navodil za uporabo tega pripomočka zaradi prevoda te oznake in teh navodil v uradni jezik države članice uvoza.

      (1)  UL C 294, 7.9.2015.


title: Zadeva T-651/15: Tožba, vložena 13. novembra 2015 – Čobanov/Parlament

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/65

         Tožba, vložena 13. novembra 2015 – Čobanov/Parlament
   (Zadeva T-651/15)
   (2016/C 048/73)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Atanas Čobanov (Le Plessis Robinson, Francija) (zastopnik: N. Pirc Musar, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Evropskega parlamenta A(2015)8672 C z dne 16. septembra 2015 o zavrnitvi potrdilne prošnje tožeče stranke za dostop do nekaterih dokumentov v zvezi z informacijami o potnih stroških, dnevnicah, nadomestilih za splošne stroške in stroških v kadrovskih zadevah poslancev Evropskega parlamenta;

               —

               Parlamentu naloži plačilo stroškov tožeče stranke v skladu s členoma 134 in 140 Poslovnika Splošnega sodišča, vključno s stroški morebitnih intervenientov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 4(1)(b) Uredbe 1049/2001 (1) v povezavi s členom 8(b) Uredbe 45/2001 (2), ker zahtevani osebni podatki niso zaščiteni v skladu z zakonodajo Skupnosti

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 4(1)(b) Uredbe 1049/2001 v povezavi s členom 8(b) Uredbe 45/2001, ker je bil dostop do zahtevanih informacij zavrnjen, čeprav so bili izpolnjeni pogoji za njihovo razkritje

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev splošne obveznosti na podlagi členov 2 in 4 Uredbe 1049/2001 v povezavi s členom 6(3) Uredbe 1049/2001, pregleda vsakega posameznega dokumenta

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 4(6) Uredbe 1049/2001, ker zavrnitev delnega dostopa do zahtevanih dokumentov ni bila upravičena

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve, kot zahtevata člena 7(1) in 8(1) Uredbe 1049/2001, ker Parlament ni obravnaval vseh trditev tožeče stranke

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).

      (2)  Uredba (ES) št. 45/2001 evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 26, str. 102).


title: Zadeva T-400/04: Tožba Arch Chemicals, Inc., in Arch Timber Protection Limited proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 1. oktobra 2004

text:
               22.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/27

         Tožba Arch Chemicals, Inc., in Arch Timber Protection Limited proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 1. oktobra 2004
   (Zadeva T-400/04)
   (2005/C 19/58)
   Jezik postopka: angleščina
   Arch Chemicals, Inc., Norwalk, Connecticut, ZDA, in Arch Timber Protection Limited, Castleford, Združeno kraljestvo, ki ju zastopata K. Van Maldegem in C. Mereu, lawyers, sta dne 1. oktobra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložili tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeči stranki Sodišču prve stopnje predlagata, naj:

               —

               toženi stranki naloži, naj odgovori na zahtevo tožečih strank; ali, alternativno

               —

               odredi, da se akt Evropske komisije D 341571(04) razglasi za ničnega;

               —

               toženi stranki naloži, da tožeči stranki, do natančnega izračuna in določitve natančnega zneska, plača odškodnino v začasni višini 1 EUR za škodo, ki jo je utrpela kot posledico neizpolnitve obveznosti tožene stranke po pravu Skupnosti, ko tožeči stranki ni odgovorila, ali, alternativno, kot posledico akta Evropske komisije D 341571(04), kakor tudi kakršnekoli pripadajoče obresti;

               —

               toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov in izdatkov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeči stranki proizvajata in prodajata biocidne aktivne snovi in biocidne pripravke. Nekaj snovi sta priglasili in sta udeleženec pri pregledu teh snovi, urejenem v Direktivi 98/8/ES (1) o dajanju biocidnih pripravkov v promet, Uredbi 1896/2000 (2) o prvi fazi programa iz člena 16(2) Direktive 98/8/ES in Uredbi 2032/2003 (3) o drugi fazi desetletnega delovnega programa iz člena 16(2) Direktive 98/8/ES.
   Zato, ker so bile, po mnenju tožečih strank, kršene njune pravice in pričakovanja kot udeleženec pri pregledu, sta od tožene stranke zahtevali, naj sprejme specifične ukrepe za odpravo zatrjevanih kršitev. Tožeči stranki zatrjujeta, da Uredba 1896/2000 in Uredba 2032/2003 negativno vplivata na njune pravice varstva podatkov, zagotovljene z Direktivo 98/8. Tožeči stranki navajata tudi, da uredbe ocenjevalcem dovoljujejo izvesti primerjalno oceno med aktivnimi snovmi, dajejo prednost oceni na podlagi nevarnosti namesto ocene tveganja in dovoljujejo upoštevanje podatkov, ki so jih predložile tretje osebe.
   Tožeči stranki najprej zatrjujeta, da tožena stranka ni opredelila svojega stališča in ni sprejela potrebnih ukrepov. Podredno zatrjujeta, da mora biti dopis tožene stranke, s katerim je bila zahteva tožečih strank zavrnjena, razglašen za ničnega.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeči stranki navajata, da je Komisija kršila svojo pravno odgovornost, izvesti Direktivo 98/8/ES v skladu s Pogodbo ES in besedilom same direktive, njene obveznosti, spoštovati pravne pravice in pričakovanja udeležencev kot sta tožeči stranki, in njeno dožnost, zagotoviti, v skladu z načeli učinkovitega upravljanja, da je izvajanje držav članic v skladu s Pogodbo ES in direktivo.

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 98/8/ES z dne 16. februarja 1998 o dajanju biocidnih pripravkov v promet (UL L 123, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 1896/2000 z dne 7. septembra 2000 o prvi fazi programa iz člena 16(2) Direktive 98/8/ES Evropskega parlamenta in Sveta o biocidnih pripravkih (UL L 228, str. 6).

      (3)  Uredba Komisije (ES) št. 2032/2003 z dne 4. novembra 2003 o drugi fazi desetletnega delovnega programa iz člena 16(2) Direktive 98/8/ES Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z dajanjem biocidnih proizvodov v promet in o spremembi Uredbe (ES) št. 1896/2000 (UL L 307, str. 1).


title: Zadeva T-76/14: Tožba, vložena 4. februarja 2014 – Morningstar proti Komisiji

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/45

         Tožba, vložena 4. februarja 2014 – Morningstar proti Komisiji
   (Zadeva T-76/14)
   2014/C 135/57
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Morningstar, Inc. (Chicago, združene države) (zastopniki: S. Kinsella, K. Daly in P. Harrison, Solicitors)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničen razglasi Sklep Komisije z dne 20. decembra 2012 v zadevi COMP/39.654 – kode Reutersovih finančnih instrumentov, ki je bil v uradnem listu objavljen 12. novembra 2013 (UL C 326, str. 4);

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov; in

               —

               odredi druge ukrepe, za katere meni, da so primerni.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v obravnavani zadevi zahteva razveljavitev Sklepa Komisije, ki je bil sprejet v okviru Zadeve COMP/39.654 – kode Reutersovih finančnih instrumentov v zvezi s postopkom na podlagi člena 102 PDEU in člena 54 Sporazuma EGP, ki se nanaša na prakse družbe Thomson Reuters, ki postavljajo ovire pri menjavi ponudnikov konsolidiranih podatkov v realnem času. Komisija je družbi Thomson Reuters z izpodbijanim sklepom naložila nekatere zaveze v skladu s členom 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 (1) in ugotovila, da razlogi za ukrepe več ne obstajajo. Tožeča stranka je konkurent družbe Thomson Reuters.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija je s tem, da je sprejela sklep, storila očitno napako pri presoji, ker se zaveze očitno ne nanašajo na probleme z vidika konkurence, ki so navedeni v Sklepu.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Komisija je ravnala ultra vires ker je prekoračila pooblastila, ki ji jih je dal Evropski svet, zaradi česar sklep nima ustrezne pravne podlage.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: sklep ni v skladu z načelom sorazmernost.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: s sklepom je kršena dolžnost Komisije, da navede utemeljitev.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1).


title: Zadeva F-58/12: Tožba, vložena 28. maja 2012 – ZZ proti Komisiji

text:
               29.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/33

         Tožba, vložena 28. maja 2012 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-58/12)
   2012/C 295/57
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe zaradi molka organa o zavrnitvi predloga tožeče stranke, naj tožena stranka izvrši sodbo Sodišča za uslužbence z dne 4. novembra 2008 v zadevi Marcuccio proti Komisiji, F-41/06, in plačilo odškodnine za škodo, ki naj bi nastala tožeči stranki.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se ničnost odločbe, ki jo je izdala Komisija oziroma jo je mogoče pripisati tej instituciji, o zavrnitvi – v kakršnikoli obliki in delni ali v celoti – predloga z dne 25. marca 2011;

               —

               Razglasi naj se ničnost odločbe, ki jo je izdala Komisija oziroma jo je mogoče pripisati tej instituciji, o zavrnitvi – v kakršnikoli obliki in delni ali v celoti – zahtevka z dne 17. oktobra 2011;

               —

               če je treba, naj se ugotovi, da je Komisija, s tem da vsaj deloma ni odločila v razumnem roku o ukrepih za izvršitev sodbe Sodišča za uslužbence z dne 4. novembra 2008 v zadevi Marcuccio proti Komisiji, F-41/06, ravnala protipravno;

               —

               Komisiji naj se naloži, da tožeči stranki plača 70 000 EUR iz naslova odškodnine zaradi škode, ki je tožeči stranki nastala zato, ker Komisija ni sprejela vseh ukrepov za izvršitev sodbe z dne 4. novembra 2008;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva T-274/04: Tožba Georgios Rounis proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 8. julija 2004

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/32

         Tožba Georgios Rounis proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 8. julija 2004
   (Zadeva T-274/04)
   (2004/C 262/61)
   Jezik postopka: francoščina
   Georgios Rounis, stanujoč v Bruslju, ki ga zastopa Eric Boigelot, avocat, je dne 8. julija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo, ki jo je sprejel generalni direktor GD COMP/A dne 4. avgusta 2003 kot drugostopenjski ocenjevalec, s katero se posega v položaj tožeče stranke, ker potrjuje in dokončno sprejema ocenjevalne liste 1997-1999 in 1999-2001, take kot so bili sestavljeni;

               —

               razglasi za nične ocenjevalne liste;

               —

               dodeli tožeči stranki odškodnino zaradi nepremoženjske škode, ocenjeno po načelu ex aequo et bono na 8000 EUR zaradi različnih bistvenih kršitev postopka, storjenih v različnih fazah sestavljanja ocenjevalnih listov 1997-1999 in 1999-2001 in zaradi večjih zamud pri dokončnem sprejemu teh listov;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka navaja kršitev členov 25(alinea 2), 26 in 43 Kadrovskih predpisov kot tudi splošnih izvedbenih pravil za člen 43, ki jih je sprejela Komisija dne 26. aprila 2002. Prav tako navaja zlorabo pooblastil in kršitev pravice do obrambe, načela dobrega upravljanja, načela enakega obravnavanja, kot tudi načela, ki organu, pooblaščenemu za imenovanja nalaga, da ne izda nobene odločbe, ki ne temelji na zakonito predvidenih razlogih, ki so torej primerni in ne kršijo pooblastila za odločanje po prostem preudarku glede dejstev in glede prava.


title: Zadeva C-421/04: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne  9. marca 2006  (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Provincial de Barcelona) — Matratzen Concord AG proti Hukla Germany SA (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Člen 3(1)(b) in (c) Direktive 89/104/EGS — Razlogi za zavrnitev registracije — Člena 28 ES in 30 ES — Prost pretok blaga — Ukrepi z enakim učinkom — Utemeljitev — Varstvo industrijske in gospodarske lastnine — Nacionalna besedna znamka, registrirana v državi članici — Znamka, sestavljena iz besede, ki je privzeta iz jezika druge države članice, v kateri je ta brez slehernega razlikovalnega učinka in/ali je opisna za proizvode, za katere je bila znamka registrirana)

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/17

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 9. marca 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Provincial de Barcelona) — Matratzen Concord AG proti Hukla Germany SA
   (Zadeva C-421/04) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Člen 3(1)(b) in (c) Direktive 89/104/EGS - Razlogi za zavrnitev registracije - Člena 28 ES in 30 ES - Prost pretok blaga - Ukrepi z enakim učinkom - Utemeljitev - Varstvo industrijske in gospodarske lastnine - Nacionalna besedna znamka, registrirana v državi članici - Znamka, sestavljena iz besede, ki je privzeta iz jezika druge države članice, v kateri je ta brez slehernega razlikovalnega učinka in/ali je opisna za proizvode, za katere je bila znamka registrirana)
   (2006/C 131/30)
   Jezik postopka: španščina
   Predložitveno sodišče
   Audiencia Provincial de Barcelona
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Matratzen Concord AG

      Tožena stranka: Hukla Germany SA
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Audiencia Provincial de Barcelona — Razlaga člena 30 ES — Varstvo industrijske in poslovne lastnine — Omejevanje trgovine med državami članicami, ker je nacionalna besedna znamka sestavljena iz besede, ki je v jeziku druge države članice opisna za zadevne proizvode (matratzen)
   Izrek
   Člen 3(1)(b) in (c) Prve direktive Sveta 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami ne nasprotuje registraciji v državi članici, kot nacionalno znamko, besede, privzete iz jezika druge države članice, v kateri je ta brez slehernega razlikovalnega učinka ali je opisna glede na proizvode ali storitve, za katere se zahteva registracija, kolikor lahko upoštevni krogi v državi članici, v kateri se zahteva registracija, ugotovijo pomen te besede.

      (1)  UL C 300, 4.12.2004.


title: Zadeva C-228/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Catania (Italija) 19. maja 2015 – kazenski postopek proti Snežani Velikovi

text:
               27.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Catania (Italija) 19. maja 2015 – kazenski postopek proti Snežani Velikovi
   (Zadeva C-228/15)
   (2015/C 245/13)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Catania

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Snežana Velikova

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali sta člena 20 in 21 [zakonske uredbe št. 30 z dne 6. februarja 2007] [kakor je bila spremenjena] o prenosu Direktive 2004/38/ES (1) [...] v nasprotju s pravom [Unije]?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC, (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 46).


title: Zadeva T-376/06: Tožba, vložena 14. decembra 2006 — Legris Industries proti Komisiji

text:
               24.2.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 42/27

         Tožba, vložena 14. decembra 2006 — Legris Industries proti Komisiji
   (Zadeva T-376/06)
   (2007/C 42/48)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Legris Industries (Rennes, Francija) (zastopnika: A. Wachsmann in C. Pommiès, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se Odločba Komisije (C(2006) 4180 končna, z dne 20. septembra 2006 v zadevi COMP/F-1/38.121 — Raccords) in razlogi, na katerih temelji izrek, razglasijo za nične v delu, v katerem odločba nalaga globo holdingu Legris Industries, ker se mu je pripisalo ravnanje zadevne družbe Comap;

               —

               naj dovoli holdingu Legris Industries, da prevzame stališča, predloge in zahtevke družbe Comap zoper odločbo;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka s to tožbo predlaga delno razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2006) 4180 končna, z dne 20. septembra 2006, o postopku na podlagi člena 81 ES (COMP/F-1/38.121 — Raccords), ki se nanaša na vse sporazume in usklajena ravnanja na trgu bakrenih spojk in bakrenih zlitin v obliki določitve cen, dogovorov o cenikih in zneskih popustov ter znižanj, uvedba usklajevalnih mehanizmov za rast cen, delitev nacionalnih trgov ter strank in izmenjava drugih poslovnih informacij, kolikor nalaga globo holdingu Legris Industries, ker so se mu pripisala zadevna ravnanja njegove nekdanje odvisne družbe Comap.
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja naslednje tožbene razloge.
   Najprej, tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija kršila člen 81 ES, ker ji je pripisala sporne kršitve, ki jih je storila njena odvisna družba Comap in jo je zato obravnavala kot solidarno odgovorno za navedene kršitve. Tožeča stranka trdi, da Komisija krši načelo pravne in gospodarske samostojnosti odvisne družbe in načelo osebne odgovornosti za kršitve konkurenčnega prava, ker je menila, da 100 % udeležba tožeče stranke v kapitalu odvisne družbe zadošča za to, da tožeča stranka obdrži odločilen vpliv na odvisno družbo. Tožeča stranka očita Komisiji tudi, da je napačno uporabila pravo, napačno presodila dejstva ter storila očitne napake pri presoji, ker ni predložila dokazov, ki bi kazali na to, da je imel holding Legris Industries dejanski nadzor nad Comap.
   Poleg tega tožeča stranka Komisiji očita, da je napačno uporabila pravo, ker ni ovrgla dokazov, ki jih je predložila tožeča stranka, s katerimi je dokazala samostojnost Comap, predvsem pri določanju in upravljanju trgovske politike. Tožeča stranka trdi, da je pokazala, da družbi Comap ne daje navodil glede njenega ravnanja na trgu, da je imela zgolj vlogo finančnega nadzornika, ne da bi odvisnim družbam dajala navodila glede proračunskih zadev in da je imela družba Comap dostop do svojih finančnih virov. Zato trdi, da dokaz o sami kapitalski povezavi in neposredne posledice, ki iz tega izhajajo, na katerih je Komisija po mnenju tožeče stranke utemeljila svojo odločitev, da pripiše kršitve, ki jih je storila odvisna družba, tožeči stranki, ne more dokazati dejanskega nadzora nad odvisno družbo.


title: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne  27. oktobra 2005  v zadevi C-23/05: Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2000/34/ES — Delovne razmere — Organizacija delovnega časa — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               24.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 330/6

      SODBA SODIŠČA

   (šesti senat)
   z dne 27. oktobra 2005
   v zadevi C-23/05: Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2000/34/ES - Delovne razmere - Organizacija delovnega časa - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2005/C 330/12)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-23/05, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Rozet in N. Yerrell) proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (zastopnik: S. Schreiner), zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene 25. januarja 2005, je Sodišče (šesti senat), v sestavi J.-P. Puissochet, ki opravlja naloge predsednika šestega senata, S. von Bahr in A. Borg Barthet (poročevalec), sodnika, generalna pravobranilka: J. Kokott, sodni tajnik: R. Grass, 27. oktobra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov — razen tistih, ki jih mora sprejeti glede zdravnikov na usposabljanju –, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2000/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 2000 o spremembah Direktive Sveta 93/104/ES o določenih vidikih organizacije delovnega časa, s katerimi se vključijo sektorji in dejavnosti, ki so iz te direktive izključeni, oziroma s tem, da o sprejetju teh predpisov ni obvestilo Komisije, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.

               2.

               V preostalem se tožba zavrže.

               3.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 82, 2.4.2005.


title: Zadeva C-306/10: Tožba, vložena 25. junija 2010 – Evropska komisija proti Republiki Estoniji

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/32

         Tožba, vložena 25. junija 2010 – Evropska komisija proti Republiki Estoniji
   (Zadeva C-306/10)
   ()
   2010/C 221/50
   Jezik postopka: estonščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: E. Randvere, M. van Beek, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Estonija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Republika Estonija s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2005/47/ES (1) z dne 18. julija 2005 o Sporazumu med Skupnostjo Evropskih železnic (CER) in Evropsko Federacijo delavcev v prometu (ETF) o določenih vidikih delovnih pogojev mobilnih delavcev, ki opravljajo interoperabilne čezmejne storitve v železniškem sektorju, niti ni poskrbela za to, da socialni partnerji sprejmejo ustrezne dogovore, oziroma o tem ni obvestila Komisije, ni izpolnila svojih obveznosti iz te direktive;

               —

               Republiki Estoniji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok, določen za prenos te direktive v nacionalni pravni red, se je iztekel 27. julija 2008.

      (1)  UL L 195, str. 15.


title: Zadeva C-612/12 P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 27. marca 2014 – Ballast Nedam NV/Evropska komisija (Pritožba — Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Nizozemski trg z bitumnom za tlakovanje cest — Določitev bruto cene bitumna za tlakovanje cest — Določitev rabata za cestna gradbena podjetja — Uredba (ES) št. 1/2003 — Člen 27 — Pravica do obrambe — Znižanje globe)

text:
               19.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/4

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 27. marca 2014 – Ballast Nedam NV/Evropska komisija
   (Zadeva C-612/12 P) (1)

   ((Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Nizozemski trg z bitumnom za tlakovanje cest - Določitev bruto cene bitumna za tlakovanje cest - Določitev rabata za cestna gradbena podjetja - Uredba (ES) št. 1/2003 - Člen 27 - Pravica do obrambe - Znižanje globe))
   2014/C 151/05
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Pritožnica: Ballast Nedam NV (zastopnika: A. Bosman in E. Oude Elferink, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: F. Ronkes Agerbeek in P. Van Nuffel, zastopnika, skupaj s F. Tuytschaever, odvetnikom)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 27. septembra 2012 v zadevi Ballast Nedam/Komisija (T 361/06), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo, katere predmet je bil primarno predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 4090 final z dne 13. septembra 2006 v zvezi s postopkom po členu 81 [ES] (Zadeva št. COMP/F/38.456 – Bitumen (Nizozemska)) v delu, v katerem se nanaša na pritožnico, in podredno, prvič, predlog za razglasitev delne ničnosti navedene odločbe v delu, v katerem določa trajanje kršitve, ki jo zadeva, in drugič, predlog za znižanje zneska globe, ki ji je bila naložena.

      Izrek

               1.

               Sodba Ballast Nedam/Komisija (T 361/06) se razveljavi v delu, v katerem je zavrnjen tožbeni razlog družbe Ballast Nedam NV v zvezi s kršitvijo člena 27(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov [81 ES] in [82 ES] in pravice do obrambe v upravnem postopku, v katerem je bila izdana Odločba Komisije C(2006) 4090 final z dne 13. septembra 2006 v zvezi s postopkom po členu [81 ES] (Zadeva COMP/F 38.456 – Bitumen (Nizozemska)).

               2.

               Člen 1(a) Odločbe C(2006) 4090 final se razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na kršitev člena 81 ES, ki jo je storila družba Ballast Nedam NV v obdobju od 21. junija 1996 do 30. septembra 2000.

               3.

               Člen 2(a) Odločbe C(2006) 4090 final se razglasi za ničen v delu, v katerem je znesek globe, ki jo dolguje družba Ballast Nedam NV, določen na 4,65 milijona EUR.

               4.

               Znesek globe, solidarno naložene družbi Ballast Nedam NV v členu 2(a) Odločbe C(2006) 4090 final, se določi na 3,45 milijona EUR.

               5.

               Evropska komisija nosi vse stroške tega postopka s pritožbo.

               6.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške postopka na prvi stopnji.

      (1)  UL C 71, 9.3.2013.


title: Zadeva T-297/12: Tožba, vložena 2. julija 2012 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji

text:
               8.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/16

         Tožba, vložena 2. julija 2012 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji
   (Zadeva T-297/12)
   2012/C 273/27
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropaïki Dynamiki-Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnik: B. Christianos, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo tožeči stranki zneska 50 000,00 EUR iz naslova povrnitve škode, ki je nastala njenemu poklicnemu ugledu, zato ker je Komisija kršila obveznost varovanja poklicne tajnosti, skupaj s kompenzacijskimi obrestmi od 3. julija 2007 do izreka sodbe o sporu v tej zadevi in do polnega izplačila;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s to tožbo Splošnemu sodišču Evropske unije predlaga, naj Komisiji naloži povračilo škode, ki jo je utrpela zaradi nezakonitega ravnanja Evropske komisije (v nadaljevanju: Komisija), v smislu člena 340(2) PDEU (nepogodbena odgovornost Unije). Komisija je med drugim škodila poklicnemu ugledu tožeče stranke, s tem da je 3. julija 2007 tretjim podjetjem posredovala dokument, v katerem so bili podatki glede preiskave, ki se je začela glede same tožeče stranke.
   Tožeča stranka trdi, da so izpolnjeni pogoji za nastanek nepogodbene odgovornosti Komisije, kakor so razloženi v sodni praksi, v zvezi z vračilom škode, ki je nastala njenemu poklicnemu ugledu, s tem da je Komisija nezakonito seznanila tretja podjetja z vsebino preiskave, ki se je začela zoper samo tožečo stranko, in s podatki glede tožeče stranke, za katere velja obveznost varovanja poklicne tajnosti.


title: Zadeva F-67/10: Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 21. junija 2011 – Marcuccio proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Odškodninska tožba, katere predmet je odmera stroškov — Nedopustnost)

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/30

         Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 21. junija 2011 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva F-67/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Odškodninska tožba, katere predmet je odmera stroškov - Nedopustnost)
   2012/C 138/64
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall in C. Berardis-Kayser, zastopnika, A. Dal Ferro, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije o nevračilu dveh tretjin stroškov, ki jih je tožeča stranka priglasila v zadevi F-41/06.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               L. Marcucciu se naloži plačilo vseh stroškov.

      (1)  UL C 288, 23.10.2010, str. 74.


title: Zadeva C-544/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 4. decembra 2007 vložilo Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Republika Poljska) – Uwe Rüffler proti Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu

text:
               9.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 4. decembra 2007 vložilo Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Republika Poljska) – Uwe Rüffler proti Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu
   (Zadeva C-544/07)
   (2008/C 37/27)
   Jezik postopka: poljščina
   Predložitveno sodišče
   Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Uwe Rüffler

      Tožena stranka: Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je treba člena 12(1) ter 39(1) in (2) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni določbi, ki je določena v členu 27b zakona z dne 26. julija 1991 o davku na dohodek fizičnih oseb (ustawa o podatku dochodowym od osób fizycznych) in s katero je pravica, da se od dohodka fizičnih oseb odbije znesek prispevkov za obvezno zdravstveno zavarovanje, omejena na prispevke, ki se plačajo v skladu s predpisi nacionalnega prava, v položaju, v katerem rezident prispevke za obvezno zdravstveno zavarovanje od dohodka, ki je obdavčen na Poljskem, plačuje v drugi državi članici?


title: Zadeva T-463/12: Tožba, vložena 22. oktobra 2012 – Popp in Zech proti UUNT – Müller-Boré & Partner (MB)

text:
               8.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 379/31

         Tožba, vložena 22. oktobra 2012 – Popp in Zech proti UUNT – Müller-Boré & Partner (MB)
   (Zadeva T-463/12)
   2012/C 379/52
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Eugen Popp (München, Nemčija) in Stefan M. Zech (München) (zastopnika: C. Rohnke in M. Jacob, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Müller-Boré & Partner (München, Nemčija)

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 19. julija 2012 v zadevi R 506/2011-1;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeči stranki

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „MB“ za storitve iz razreda 42 – prijava znamke Skupnosti št. 7 369 771

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Müller-Boré & Partner

      Navajana znamka ali znak: besedna znamka MBP ter figurativna znamka Skupnosti in nacionalna figurativna znamka, ki vsebujeta besedni element „MB&P“, za storitve iz razredov 35 in 42

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi in zavrnitev prijave

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev členov 42(2) in 15(1) Uredbe št. 207/2009

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva T-171/05: Tožba Barta Nijsa proti Računskemu sodišču Evropskih skupnosti, vložena dne 2. maja 2005

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/38

         Tožba Barta Nijsa proti Računskemu sodišču Evropskih skupnosti, vložena dne 2. maja 2005
   (Zadeva T-171/05)
   (2005/C 182/71)
   Jezik postopka: francoščina
   Bart Nijs, stanujoč v Bereldangeju (Luksemburg), ki ga zastopa Fränk Rollinger, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 2. maja 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Računskemu sodišču Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               1.

               razglasi za nično odločbo Kolegija Računskega sodišča za ocenjevanje uspešnosti, s katero je tožeči stranki dodelil točke za uspešnost za obdobje 2003;

               2.

               razglasi za nično odločbo pristojnega organa za imenovanja, da tožeča stranka leta 2004 ne napreduje v naziv revizor;

               3.

               razglasi za ničen ocenjevalni list za tožečo stranko za obdobje 2003;

               4.

               razglasi za nično Odločbo pritožbenega odbora Računskega sodišča št. 6/2004 z dne 26. oktobra 2004 o ohranitvi ocenjevalnega lista tožeče stranke za obdobje 2003;

               5.

               razglasi za nično vsako povezano in/ali posledično odločbo;

               6.

               nadomesti škodo, ki jo je utrpela tožeča stranka, in Računskemu sodišču naloži plačilo stroškov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka v tej zadevi, ki je vložila tožbo tudi v zadevi T-377/04 (1), nasprotuje odločbama tožene stranke, s katerima so bile tožeči stranki dodeljene točke za uspešnost za obdobje 2003 in je bil sestavljen ocenjevalni list za isto obdobje, kot tudi odločbi, da tožeča stranka v letu 2004 ne napreduje v naziv revizor nizozemskega prevajalskega oddelka.
   V utemeljitev svojih predlogov, tožeča stranka uveljavlja:

               —

               kršitev člena 11a Kadrovskih predpisov ter načel skrbnega ravnanja, dobre uprave in enakega obravnavanja;

               —

               nepravilnost v postopku ocenjevanja, ker naj bi bil le-ta zaupan uradnikom, katerih neoporečnost se je obravnavala v predhodnem postopku;

               —

               nespoštovanje rokov v postopku ocenjevanja;

               —

               neobstoj primerjalne ocene uspešnosti v obravnavani zadevi znotraj nizozemskega prevajalskega oddelka;

               —

               kršitev načel pravne varnosti in varstva zaupanja v pravo s tem, da niso bila objavljena pravila, veljavna za postopek napredovanja za leto 2004;

               —

               obstoj zlorabe pooblastil v tem primeru.

      (1)  Zadeva T-377/04 v zadevi Nijs proti Računskemu sodišču (UL C 284, 20.11.2004, str. 26).


title: Zadeva T-181/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. aprila 2008 – Citigroup in Citibank proti UUNT – Citi (CITI) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Skupnosti CITI – Prejšnja besedna znamka Skupnosti CITIBANK – Relativni razlog za zavrnitev – Ugled – Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               24.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/32

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. aprila 2008 – Citigroup in Citibank proti UUNT – Citi (CITI)
   (Zadeva T-181/05) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti CITI - Prejšnja besedna znamka Skupnosti CITIBANK - Relativni razlog za zavrnitev - Ugled - Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2008/C 128/69)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Citigroup, Inc., prej Citicorp (New York, Združene države) in Citibank, NA (New York) (zastopniki: sprva V. von Bomhard, A. W. Renck in A. Pohlmann, odvetniki, nato V. von Bomhard, A. W. Renck in H. O'Neil, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: J. García Murillo in D. Botis, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Citi, SL (Madrid, Španija) (zastopnik: M. Peris Riera, odvetnik)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 1. marca 2005 (zadeva R 173/2004-1) glede postopka z ugovorom med družbama Citicorp in Citi SL in postopka z ugovorom med družbama Citibank NA in Citi SL.
   Izrek

               1)

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 1. marca 2004 (zadeva R 173/2004-1) se razveljavi.

               2)

               UUNT nosi svoje stroške in stroške, ki sta jih priglasili družba Citigroup, Inc. in družba Citibank, NA, vključno s stroški, ki sta jih ti družbi priglasili v postopku pred odborom za pritožbe.

               3)

               Družba Citi SL nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 171, 9.7.2005.


               12.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/1

         Seznami, ki se uporabljajo za določitev sestav četrtega, petega in šestega senata od 11. oktobra 2005 naprej
   (2005/C 281/02)
   Sodišče je na seji 11. oktobra določilo sezname iz člena 11c(2), drugi pododstavek, Poslovnika za določitev sestav senata treh sodnikov kot sledi:
   Četrti senat
   ga. Colneric
   g. Cunha Rodrigues
   g. Lenaerts
   g. Juhász
   g. Ilešič
   g. Levits
   Peti senat
   g. Gulmann
   g. Schintgen
   ga. Silva de Lapuerta
   g. Kūris
   g. Arestis
   g. Klučka
   Šesti senat
   g. La Pergola
   g. Puissochet
   g. von Bahr
   g. Borg Barthet
   g. Lõhmus
   g. Ó Caoimh


title: Zadeva T-138/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 7. decembra 2011 – Ahouma proti Svetu (Smrt tožeče stranke — Ustavitev postopka)

text:
               11.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/13

         Sklep Splošnega sodišča z dne 7. decembra 2011 – Ahouma proti Svetu
   (Zadeva T-138/11) (1)

   (Smrt tožeče stranke - Ustavitev postopka)
   2012/C 39/26
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Brouha Nathanaël Ahouma (Abidžan, Slonokoščena obala) (zastopnik: G. Collard, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: B. Driessen in C. Fekete, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2011/18/SZVP z dne 14. januarja 2011 o spremembi Sklepa Sveta 2010/656/SZVP o podaljšanju omejevalnih ukrepov proti Slonokoščeni obali (UL L 11, str. 36) in Uredbe Sveta (ES) št. 25/2011 z dne 14. januarja 2011 o spremembi Uredbe (ES) št. 560/2005 o uvedbi določenih posebnih omejevalnih ukrepov zoper nekatere osebe in subjekte glede na razmere v Slonokoščeni obali (UL L 11, str. 1).

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

               3.

               O predlogih za intervencijo, ki sta ju vložili Evropska komisija in Republika Slonokoščena obala, ni treba odločati.

      (1)  UL C 130, 30.4.2011.


title: Zadeva C-581/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Avstrija) 17. decembra 2014 – Manfred Naderhirn

text:
               29.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 111/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Avstrija) 17. decembra 2014 – Manfred Naderhirn
   (Zadeva C-581/14)
   (2016/C 111/03)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Manfred Naderhirn

      Udeleženci v postopku: Mag. Jungwirth u. Mag. Fabian OHG, Krenn KG, Michael Weber, Übermaßer KG, Gundhild Mayr
   S sklepom z dne 15. oktobra 2015 je Sodišče odločilo:
   Pravo Unije je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalnemu pravnemu položaju, za katerega je značilen, na eni strani, neobstoj nacionalnih predpisov, ki bi urejali vprašanje, kako naj nacionalno sodišče v zadevah, v katerih mora odločiti, upošteva okoliščino, da je treba v skladu s sodbo Sodišča šteti, da je nacionalna določba v nasprotju s pravom Unije, in na drugi strani, obstoj nacionalnih predpisov, v skladu s katerimi je zadevno sodišče nepogojno vezano na razlago prava Unije s strani drugega nacionalnega sodišča, če bi bilo zadevnemu nacionalnemu sodišču zaradi takega nacionalnega predpisa preprečeno, da s sprejetjem vseh potrebnih ukrepov v okviru svojih pristojnosti ustrezno zagotovi primarnost prava Unije.


title: Zadeva T-150/04: Tožba Mühlens GmbH Co. KG proti Uradu za harmonizacijo notranjega trga, vložena dne 23.aprila 2004

text:
               25.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/25

         Tožba Mühlens GmbH Co. KG proti Uradu za harmonizacijo notranjega trga, vložena dne 23.aprila 2004
   (Zadeva T-150/04)
   (2004/C 239/55)
   Jezik postopka bo določen v skladu s členom 131(2) Poslovnika – jezik v katerem je bila vložena tožba: nemščina
   Mühlens GmbH Co. KG, Köln (Nemčija), ki ga zastopa Th. Schulte-Beckhausen, Rechtsanwalt, je dne 23. aprila 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Uradu za harmonizacijo notranjega trga. Druga stranka pred Odborom za pritožbe je bila Minoronzoni S.r.l., Ponte San Pietro (Bergamo), (Italija).
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razglasi za nično odločbo prvega Odbora za pritožbe z dne 18. februarja 2004 (R 949/2001-1),

               —

               toženi stranki naloži stroške v plačilo.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

               Prijavitelj znamke Skupnosti

               Minoronzoni S.r.l.

               Prijavljena znamka Skupnosti:

               Slikovna znamka „TOSCA BLU“ za blago razredov 18 in 25 (med drugim torbe; ročne torbice; kovčki; moška, ženska in otroška oblačila vseh vrst) – Prijava št. 1 008 291

               Imetnik izpodbijane znamke ali

               Tožeča stranka

               Izpodbijana znamka ali znak:

               Nemška besedna znamka „TOSCA“ za parfumerije (med drugim „Parfum“, „Eau de Toilette“ in „Eau de Parfum pour femmes“)

               Odločba Oddelka za ugovore:

               Zavrnitev ugovora

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe

               Tožbeni razlogi:

                           —

                           Ugovor iz znane znamke „TOSCA“ je utemeljen v skladu s členom 8(1)(b) Uredbe št. 40/94.

                           —

                           Nasprotna naziva sta zamenljiva.

                           —

                           Nasprotno blago si je podobno.

                           —

                           Obstaja verjetnost zmede v skladu s členom 8(1)(b).

                           —

                           Ugovor naj bi bil utemeljen tudi na podlagi člena 8(5) Uredbe št. 40/94.


title: Zadeva C-65/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 29. novembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/24

         Sklep predsednika Sodišča z dne 29. novembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-65/06) (1)

   (2006/C 331/46)

      Jezik postopka: nizozemščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 86, 8.4.2006.


title: Zadeva T-375/04: Tožba Grandits GmbH in petih drugih proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 17. septembra 2004

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/45

         Tožba Grandits GmbH in petih drugih proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 17. septembra 2004
   (Zadeva T-375/04)
   (2004/C 300/89)
   Jezik postopka: nemščina
   Grandits GmbH, s sedežem v Kirchschlagu (Avstrija), Scheucher-Fleisch GmbH, s sedežem v Ungerdorfu (Avstrija), Tauernfleisch Vertriebs GmbH, s sedežem v Flattachu (Avstrija), Wech-Kärntner Truthahnverarbeitung GmbH, s sedežem v Glaneggu (Avstrija), Wech-Geflügel GmbH, s sedežem v St. Andräu (Avstrija) in Johann Zsifkovics, stanujoč na Dunaju (Avstrija), ki jih zastopata J. Hofer in T. Humer, Rechtsanwälte, so dne 17. septembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložili tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeče stranke Sodišču prve stopnje predlagajo, naj:

               —

               razglasi za nično Odločbo Komisije z dne 30.06.2004 (K(2004) 2037 konč.) o državni pomoči NN 34A 2000/Avstrija „Programi za kakovost in AMA-bioznak in AMA-pečat kakovosti“;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Kot prvo tožeče stranke navajajo kršitev postopkovnih predpisov. Komisija naj bi ukrepe, ki so predmet izpodbijane odločbe, obravnavala kot pomoč, o kateri je bila obveščena, čeprav od Avstrije tega obvestila sploh ni prejela. Komisija naj bi kršila člen 4(4) Uredbe št. 659/1999, saj ne bi smela odločati po prostem preudarku, pač pa bi morala uvesti formalni postopek preiskave. Komisija naj bi kršila dolžnost obrazložitve s tem, da ni skrbno in nepristransko proučila vseh pravnih in dejanskih vidikov, ki so ji jih posredovali pritožniki. Časovno obdobje 52 mesecev naj bi bilo v okviru predhodnega postopka preiskave neprimerno in pomeni kršitev splošnega načela sojenja (odločanja) v razumnem roku.
   Tožniki navajajo tudi kršitev člena 87(3)(točka c) ES. Komisija naj bi na podlagi pomanjkljive preiskave in pomanjkljivo ugotovljenega dejanskega stanja predvidevala, da so izpolnjeni pogoji za uporabo člena 87(3)(točka c) ES, ki določa izjemne primere.
   Končno tožniki navajajo kršitev prepovedi izvedbe po členu 88(3)(stavek 3) ES in po členu 3 Uredbe št. 659/99. Za pomoči, o katerih Komisija ni obveščena, naj bi obstajala prepoved izvedbe. Poprava pomanjkljivosti za nazaj (ali s povratnim učinkom) s končno odločbo naj bi bila nedopustna.


title: Zadeva C-360/10: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. februarja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank van eerste aanleg te Brussel – Belgija) – Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers CVBA (Sabam) proti Netlog NV (Informacijska družba — Avtorska pravica — Internet — Ponudnik storitev gostovanja — Obdelava informacij, ki so shranjeni na platformi spletnega socialnega omrežja — Vzpostavitev sistema filtriranja teh informacij zaradi preprečitve dajanja datotek na voljo, kar bi pomenilo kršitev avtorskih pravic — Neobstoj splošne obveznosti nadzora shranjenih informacij)

text:
               31.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. februarja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank van eerste aanleg te Brussel – Belgija) – Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers CVBA (Sabam) proti Netlog NV
   (Zadeva C-360/10) (1)

   (Informacijska družba - Avtorska pravica - Internet - Ponudnik storitev gostovanja - Obdelava informacij, ki so shranjeni na platformi spletnega socialnega omrežja - Vzpostavitev sistema filtriranja teh informacij zaradi preprečitve dajanja datotek na voljo, kar bi pomenilo kršitev avtorskih pravic - Neobstoj splošne obveznosti nadzora shranjenih informacij)
   2012/C 98/07
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers CVBA (Sabam)

      Tožena stranka: Netlog NV

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Rechtbank van eerste aanleg te Brussel – Razlaga direktiv: - Direktiva 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL L 167, str. 10), - Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine (UL L 157, str. 45), - Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL L 281, str. 31), - Direktiva 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (Direktiva o elektronskem poslovanju) (UL L 178, str. 1), – Direktiva 2002/58/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah) (UL L 201, str. 37) – Obdelava podatkov preko interneta – Ponudnik storitev gostovanja na internetu in njegova in abstracto in preventivna vzpostavitev sistema za filtriranje informacij zaradi določitve potrošnikov, ki naj bi uporabljali elektronske zbirke, s katerimi se krši avtorske ali sorodne pravice – Uporaba načela sorazmernosti po uradni dolžnosti s strani nacionalnega sodišča – Evropska konvencija o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin – Pravica do spoštovanja zasebnega življenja – Pravica do svobodnega izražanja

      Izrek

   Direktive:

               —

               2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (Direktiva o elektronskem poslovanju);

               —

               2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi in

               —

               2004/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine,

         razlagane ob upoštevanju zahtev, ki izhajajo iz varstva temeljnih pravic, ki se uporabijo, je treba razlagati tako, da nasprotujejo temu, da nacionalno sodišče ponudniku storitev gostovanja odredi vzpostavitev sistema filtriranja:

               —

               informacij, ki so jih uporabniki teh storitev shranili v njegovih strežnikih;

               —

               ki se uporabi brez razlikovanja za vse njegove uporabnike;

               —

               preventivno;

               —

               na njegove izključne stroške in

               —

               časovno neomejeno,

         s katerim je mogoče opredeliti elektronske datoteke, ki vsebujejo glasbena, kinematografska ali avdiovizualna dela, o katerih tožeča stranka trdi, da ima v zvezi z njimi pravice intelektualne lastnine, zato da bi se onemogočilo dajanje navedenih del na voljo javnosti, kar pomeni kršitev avtorske pravice.

      (1)  UL C 288, 23.10.2010.


title: Zadeva T-622/11 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 11. oktobra 2012 – Cervelli proti Komsiji ( „Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Izselitveni dodatek — Zahteva za ponovni preizkus — Nova dejstva — Očitno neutemeljena pritožba“ )

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/34

         Sklep Splošnega sodišča z dne 11. oktobra 2012 – Cervelli proti Komsiji
   (Zadeva T-622/11 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Izselitveni dodatek - Zahteva za ponovni preizkus - Nova dejstva - Očitno neutemeljena pritožba)
   2012/C 366/67
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Francesca Cervelli (Bruselj, Belgija) (zastopnik: J. García-Gallardo Gil-Fournier, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in V. Joris, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 12. septembra 2011 v zadevi Cervelli proti Komisiji (F-98/10, še neobjavljen v ZOdl.), ki se nanaša na razveljavitev tega sklepa.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrže.

               2.

               Francesca Cervelli nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije v okviru tega postopka.

      (1)  UL C 32, 4.2.2012.


title: Sodba sodišča (peti senat) z dne  12. januarja 2006  v zadevi C-37/05: Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 85/337/EGS spremenjena z Direktivo 97/11/ES — Presoja vplivov projektov na okolje — Soglasje izdano brez presoje)

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/9

      SODBA SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 12. januarja 2006
   v zadevi C-37/05: Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 85/337/EGS spremenjena z Direktivo 97/11/ES - Presoja vplivov projektov na okolje - Soglasje izdano brez presoje)
   (2006/C 60/17)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi C-37/05, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: M. van Beek, skupaj s F. Louis in A. Capobianco, avocats) proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska (zastopnica: C. White), zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene 31. januarja 2005, je Sodišče (peti senat), v sestavi J. Makarczyk (poročevalec), predsednik senata, R. Silva de Lapuerta, sodnica, in P. Kūris, sodnik, generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, sodni tajnik: R. Grass, 12. januarja 2006 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, s tem, da ni pravilno preneslo določb členov 2(1) in 4 Direktive Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997, ni izpolnilo obveznosti iz Direktive.

               2.

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 82, 2.4.2005.


title: Zadeva C-210/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundespatentgericht (Nemčija) 3. maja 2012 – Sumitomo Chemical Co. Ltd

text:
               14.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundespatentgericht (Nemčija) 3. maja 2012 – Sumitomo Chemical Co. Ltd
   (Zadeva C-210/12)
   2012/C 209/06
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundespatentgericht

      Stranka v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Sumitomo Chemical Co. Ltd

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 3(1)(b) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1610/96 z dne 23. julija 1996 o uvedbi dodatnega varstvenega certifikata za fitofarmacevtska sredstva (1) razlagati tako, da ne nasprotuje podelitvi dodatnega varstvenega certifikata za fitofarmacevtsko sredstvo, če je bila izdana veljavna registracija v skladu s členom 8(4) Direktive 91/414/EGS?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:
               Ali člen 3(1)(b) Uredbe (ES) št. 1610/96 zahteva, da je na datum prijave certifikata registracija še veljavna?

               3.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:
               Ali je treba člen 7(1) Uredbe (ES) št. 1610/96 razlagati tako, da se lahko prijava vloži že pred začetkom roka, določenega v tej uredbi?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 19, str. 335.


title: Zadeva T-171/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. septembra 2014 – Peri proti UUNT (oblika napenjalnika) (Znamka Skupnosti – Prijava tridimenzionalne znamke Skupnosti – Oblika napenjalnika – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               10.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 395/36

      Sodba Splošnega sodišča z dne 25. septembra 2014 – Peri proti UUNT (oblika napenjalnika)
      (Zadeva T-171/12) (1)

      ((Znamka Skupnosti - Prijava tridimenzionalne znamke Skupnosti - Oblika napenjalnika - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
      (2014/C 395/43)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Peri GmbH (Weißenhorn, Nemčija) (zastopnik: J. Dönch, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnica: D. Walicka, zastopnica)

         Predmet

      Pritožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 26. januarja 2012 (zadeva R 1209/2011-1) v zvezi z registracijo tridimenzionalnbe znamke, ki predstavlja napenjalnik, kot znamko Skupnosti.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Peri GmbH se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 184, 23.6.2012.


title: Zadeva T-575/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 2. aprila 2014 – Inaporc proti Komisiji (Državne pomoči — Dejavnosti nacionalnega panožnega odbora za svinjerejo — Financiranje iz prostovoljnih prispevkov, ki so postali obvezni — Sklep, s katerim je bila shema pomoči razglašena za združljivo z notranjim trgom — Preklic sklepa — Ustavitev postopka)

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/28

         Sklep Splošnega sodišča z dne 2. aprila 2014 – Inaporc proti Komisiji
   (Zadeva T-575/11) (1)

   ((Državne pomoči - Dejavnosti nacionalnega panožnega odbora za svinjerejo - Financiranje iz prostovoljnih prispevkov, ki so postali obvezni - Sklep, s katerim je bila shema pomoči razglašena za združljivo z notranjim trgom - Preklic sklepa - Ustavitev postopka))
   2014/C 184/48
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Interprofession nationale porcine (Inaporc) (Pariz, Francija) (zastopniki: H. Calvet, Y. Trifounovitch in C. Rexha, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: sprva B. Stromsky in S. Thomas, nato B. Stromsky, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C (2011) 4376 final z dne 29. junija 2011 v zvezi z državno pomočjo NN 10/2010 – Francija – Davek, namenjen financiranju nacionalnega panožnega odbora za svinjerejo.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 25, 28.1.2012.


               29.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 357/30

         Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je predložilo sodišče Fürstlicher Oberster Gerichtshof, Lihtenštajn, dne 9. julija 2015 v zadevi Franz-Josef Hagedorn proti Vienna-Life Lebensversicherung AG
   (Zadeva E-15/15)
   (2016/C 357/10)
   Zahtevek je bil vložen pri Sodišču Efte z dopisom z dne 9. julija 2015, ki ga je poslalo sodišče Fürstlicher Oberster Gerichtshof, Lihtenštajn (Vrhovno sodišče v Lihtenštajnu), in ga je tajništvo Sodišča Efte prejelo 9. julija 2015, in sicer za svetovalno mnenje v zadevi Franz-Josef Hagedorn proti Vienna-Life Lebensversicherung AG glede naslednjih vprašanj:

               1.

               Ali se člen 36(2) Direktive 2002/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. novembra 2002 o življenjskem zavarovanju razlaga tako, da je treba dolžnost predložitve informacij iz člena 36(2) in Priloge III(A)(a)11 in (a)12 ter (B)(b)2 za police življenjskega zavarovanja, vezane na enote, izpolniti tudi v primeru, kadar oseba s pravnim poslom pridobi polico življenjskega zavarovanja, vezano na enote, od druge osebe s privolitvijo zavarovalnice prek prenosa pogodbe („police iz druge roke“)?

         Če je odgovor Sodišča Efte na prvo vprašanje pritrdilen, se zastavijo naslednja dodatna vprašanja:

               2.(a)

               Ali se člen 36(2) Direktive 2002/83/ES o življenjskem zavarovanju razlaga tako, da je treba v primeru, da se s pravnim poslom pridobi polica življenjskega zavarovanja, vezana na enote, predložiti novemu zavarovalcu samo splošne informacije, ali mora zavarovalnica novemu zavarovalcu predložiti tudi informacije predvsem v zvezi z zavarovalnim produktom, ki ga bo pridobil, zlasti glede morebitnih razlik med profilom vlagatelja ali profilom tveganja obstoječega zavarovalca in prevzemnika?

         Če je odgovor na vprašanje 2(a) negativen, se zastavi naslednje vprašanje:

               2.(b)

               Ali je treba dati specifične informacije prevzemniku pogodbe v zvezi z zavarovalnim produktom, ki ga bo pridobil, kadar je obstoječi zavarovalec podjetje, prevzemnik pogodbe pa je fizična oseba ali potrošnik?

         Če je odgovor na vprašanje 2(b) negativen, se zastavi naslednje vprašanje:

               2.(c)

               Ali je treba dati specifične informacije prevzemniku pogodbe v zvezi z zavarovalnim produktom, ki ga bo pridobil, kadar prenosnik police ni zagotovil informacij v zvezi z zadevnim zavarovalnim produktom, ker na primer zavarovalnici ni razkril zahtevanih informacij za oceno njegovega profila tveganja ali profila vlagatelja?

               3.

               Ali so določbe o obveznostih zavarovalnice iz Priloge III(B)(b)2 k Direktivi 2002/83/ES o življenjskem zavarovanju učinkovito prenesene v nacionalno pravo, čeprav nacionalno pravo v Prilogi 4(II)(2) k zakonu o zavarovalnem nadzoru (Versicherungsaufsichtsgesetz) določa za primere polic zavarovanja, vezanih na enote, da je treba v času trajanja zavarovalne pogodbe predložiti informacije o enotah, na katerih temelji zavarovalna polica, in o naravi sredstev, ki jih te vsebujejo, samo kadar spremembe v zvezi s predloženimi informacijami izhajajo iz „spremembe prava“, ne pa tudi „v primeru spremembe zavarovalnih pogojev“ (Priloga III(B)(b)(2) k Direktivi 2002/83/ES)?


title: Zadeva T-722/13: Tožba, vložena 31. decembra 2013 – The Directv Group proti UUNT – Bolloré (DIRECTV)

text:
               14.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/39

         Tožba, vložena 31. decembra 2013 – The Directv Group proti UUNT – Bolloré (DIRECTV)
   (Zadeva T-722/13)
   2014/C 112/52
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: The Directv Group, Inc. (El Segundo, Združene države) (zastopnik: F. Valentin, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Bolloré SA (Érgue Gaberic, Francija)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               odločbo drugega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 25. oktobra 2013 v zadevi R 1960/2012-2 razveljavi.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Registrirana znamka Skupnosti, katere razveljavitev se zahteva: figurativna znamka z besednim elementom „DIRECTV“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 38 in 41 – registracija znamke Skupnosti št. 100 750

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva razveljavitev znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Odločba oddelka za izbris: delna razveljavitev pravic iz registrirane znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev izpodbijane odločbe in razveljavitev pravic iz registrirane znamke Skupnosti v celoti

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 51(1)(a) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva F-143/15: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 18. julija 2016 – Dietrich/Parlament (Javni uslužbenci – Pogodbeni uslužbenec – Predčasna odpoved pogodbe – Datum izteka roka – Prekinitev odpovednega roka – Nov datum izteka roka – Akt, ki ne posega v položaj – Prepozna pritožba – Ugovor nedopustnosti – Očitna nedopustnost – Člen 83 Poslovnika)

text:
               3.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 364/57

      Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 18. julija 2016 – Dietrich/Parlament
      (Zadeva F-143/15) (1)

      ((Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenec - Predčasna odpoved pogodbe - Datum izteka roka - Prekinitev odpovednega roka - Nov datum izteka roka - Akt, ki ne posega v položaj - Prepozna pritožba - Ugovor nedopustnosti - Očitna nedopustnost - Člen 83 Poslovnika))
      (2016/C 364/74)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Constant Dietrich (Pfulgriesheim, Francija) (zastopnik: A. Fombaron, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: L. Deneys in E. Taneva, agenta)

         Predmet

      Razglasitev ničnosti sklepa o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke, da se za nično razglasi odločba o predčasni odpovedi njene pogodbe o zaposlitvi pri Evropskem parlamentu.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

                  2.

                  C. Dietrich nosi lastne stroške in stroške, ki jih je priglasil Evropski parlament.

         (1)  UL C 68, 22.2.2016, str. 45.


title: Zadeva C-235/14: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 10. marca 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Provincial de Barcelona – Španija) – Safe Interenvios, SA/Liberbank, SA, Banco de Sabadell, SA, Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Predhodno odločanje — Preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma — Direktiva 2005/60/ES — Ukrepi glede dolžnosti skrbnosti pri ugotavljanju identitete stranke — Direktiva 2007/64/ES — Plačilne storitve na notranjem trgu)

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/4

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 10. marca 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Provincial de Barcelona – Španija) – Safe Interenvios, SA/Liberbank, SA, Banco de Sabadell, SA, Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA
   (Zadeva C-235/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma - Direktiva 2005/60/ES - Ukrepi glede dolžnosti skrbnosti pri ugotavljanju identitete stranke - Direktiva 2007/64/ES - Plačilne storitve na notranjem trgu))
   (2016/C 156/05)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Audiencia Provincial de Barcelona

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Safe Interenvios, SA

      Tožene stranke: Liberbank, SA, Banco de Sabadell, SA, Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

      Izrek

               1.

               Člene 5, 7, 11(1), in 13 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/60/ES z dne 26. oktobra 2005 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2010/78/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010, je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni ureditvi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki po eni strani dovoljuje izvajanje ukrepov standardne dolžnosti skrbnosti pri ugotavljanju identitete stranke, kar zadeve stranke, ki so finančne ustanove, katerih spoštovanje ukrepov dolžnosti skrbnosti je predmet nadzora, kadar je podan sum pranja denarja ali financiranja terorizma v smislu člena 7(c) te direktive, in po drugi strani, ustanovam in osebam, za katere velja ta direktiva, nalaga, da glede na svojo presojo tveganja izvajajo ukrepe poglobljene dolžnosti skrbnosti pri ugotavljanju identitete stranke v okoliščinah, ki zaradi svoje narave lahko predstavljajo večje tveganje pranja denarja in financiranja terorizma v smislu člena 13(1) te iste direktive, kot je prenos sredstev.
               Poleg tega tudi ob neobstoju takega suma ali takega tveganja člen 5 Direktive 2005/60, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2010/78, državam članicam dopušča, da sprejmejo ali obdržijo v veljavi strožje predpise, če je cilj teh določb okrepiti boj proti pranju denarja ali financiranju terorizma.

               2.

               Direktivo 2005/60, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2010/78, je treba razlagati tako, da ustanove in osebe, za katere velja ta direktiva, ne smejo posegati v izvajanje nalog nadzora nad plačilnimi institucijami, za katere so v skladu s členom 21 Direktive 2007/64/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o plačilnih storitvah na notranjem trgu in o spremembah direktiv 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES in 2006/48/ES ter o razveljavitvi Direktive 97/5/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/111/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009, zadolženi pristojni organi, in ne smejo nadomestiti teh organov. Direktivo 2005/60, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2010/78, je treba razlagati tako, da čeprav lahko finančna ustanova v okviru obveznosti nadzora, ki jo ima glede svojih strank, upošteva ukrepe glede dolžnosti skrbnosti, ki jih glede svojih strank izvaja plačilna ustanova, pa morajo biti vsi ukrepi glede dolžnosti skrbnosti, ki jih sprejme, prilagojeni tveganju pranja denarja in financiranja terorizma.

               3.

               Člena 5 in 13 Direktive 2005/60, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2010/78, je treba razlagati tako, da mora biti nacionalna ureditev, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki je sprejeta bodisi ob uporabi polja proste presoje, ki ga člen 13 te direktive daje državam članicam, bodisi pristojnosti iz člena 5 te direktive, združljiva s pravom Unije, zlasti temeljnimi svoboščinami, ki jih zagotavljata Pogodbi. Čeprav taka nacionalna ureditev, katere cilj je boj proti pranju denarja ali financiranju terorizma, sledi legitimnemu cilju, ki lahko utemelji omejitev temeljnih svoboščin, in čeprav je predpostavka, da prenos sredstev s strani ustanove, za katero velja ta direktiva, v druge države, kot je država njenega sedeža, vedno pomeni večje tveganje pranja denarja ali financiranja terorizma, primerna za zagotovitev uresničitve tega cilja, ta ureditev vseeno preseže to, kar je potrebno za uresničitev zastavljenega cilja, če se z njo določena domneva uporablja za vse prenose sredstev, ne da bi bila predvidena možnost izpodbijanja te domneve za prenose sredstev, ki objektivno ne pomenijo takega tveganja.

      (1)  UL C 235, 21.7.2014.


title: Sodba Sodišča z dne 2. avgusta 2016 v zadevi E-33/15 – Nadzorni organ Efte proti Islandiji (Neizpolnitev obveznosti države EGP/Efte – Neizvajanje – Direktiva 2012/26/EU o spremembi Direktive 2001/83/ES, kar zadeva farmakovigilanco)

text:
               13.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 120/22

         SODBA SODIŠČA
   z dne 2. avgusta 2016
   v zadevi E-33/15
   Nadzorni organ Efte proti Islandiji
   (Neizpolnitev obveznosti države EGP/Efte – Neizvajanje – Direktiva 2012/26/EU o spremembi Direktive 2001/83/ES, kar zadeva farmakovigilanco)
   (2017/C 120/10)
   V zadevi E-33/15, Nadzorni organ Efte proti Islandiji – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov za izvajanje akta iz točke 15q poglavja XIII Priloge II k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2012/26/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o spremembi Direktive 2001/83/ES, kar zadeva farmakovigilanco), kakor je bil navedenemu sporazumu prilagojen s Protokolom št. 1 k Sporazumu EGP, ali ker v vsakem primeru o sprejetju takih ukrepov ni obvestila Nadzornega organa Efte, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta in člena 7 Sporazuma EGP – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik (sodnik poročevalec) Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen in Páll Hreinsson, 2. avgusta 2016 izdalo sodbo,
   katere izrek se glasi:

               1.

               Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov za izvajanje akta iz točke 15q poglavja XIII Priloge II k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2012/26/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o spremembi Direktive 2001/83/ES, kar zadeva farmakovigilanco), kakor je bil navedenemu sporazumu prilagojen s Protokolom št. 1, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta in člena 7 Sporazuma EGP.

               2.

               Islandiji se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva C-626/16: Tožba, vložena 30. novembra 2016 – Evropska komisija/Slovaška republika

text:
               13.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/9

         Tožba, vložena 30. novembra 2016 – Evropska komisija/Slovaška republika
   (Zadeva C-626/16)
   (2017/C 078/13)
   Jezik postopka: slovaščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: E. Sanfrutos Cano in A. Tokár, agenta)

      Tožena stranka: Slovaška republika

      Predlogi tožeče stranke

   Komisija predlaga Sodišču, naj:

               1.

               ugotovi, da Slovaška republika s tem, da ni sprejela ustreznih ukrepov za uskladitev s sodbo Sodišča v zadevi Komisija/Slovaška, C 331/11, s katero je Sodišče presodilo, da Slovaška republika ni izpolnila obveznosti iz člena 14, od (a) do (d), Direktive Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih, (1) ni izpolnila obveznosti iz člena 260(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije;

               2.

               Slovaški republiki naloži, naj Evropski komisiji na račun „lastna sredstva Evropske unije“ plača:

                           a)

                           denarno kazen v višini 6 793,80 EUR za vsak dan zamude pri sprejemanju potrebnih ukrepov – s strani Slovaške republike – za izvršitev sodbe Sodišča v zadevi Komisija/Slovaška, C-331/11, ki začne teči od dneva izdaje sodbe v tej zadevi do takrat, ko bo Slovaška republika sprejela ukrepe, potrebne za izvršitev sodbe Sodišča v zadevi Komisija/Slovaška, C-331/11;

                           b)

                           pavšalni znesek 743,60 EUR na dan, pri čemer je minimalni skupni znesek 939.000 EUR, za vsak dan zamude pri sprejemanju potrebnih ukrepov – s strani Slovaške republike – za izvršitev sodbe Sodišča v zadevi Komisija/Slovaška, C-331/11, od 25. aprila 2013, to je dneva izdaje navedene sodbe:

                                       —

                                       do izdaje sodbe v tej zadevi, oziroma

                                       —

                                       do dneva, ko bo Slovaška republika sprejela ukrepe, potrebne za izvršitev sodbe Sodišča v zadevi Komisija/Slovaška, C-331/11, če bo ta dan pred dnevom izdaje sodbe v tej zadevi; in

               3.

               Slovaški republiki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Sodišče je 25. aprila 2013 v zadevi Komisija/Slovaška, C-331/11, izdalo sodbo, s katero je razsodilo, da Slovaška republika s tem, da je brez načrta prilagoditve in brez dokončne odločbe glede nadaljnjega obratovanja na podlagi odobrenega načrta prilagoditve odobrila obratovanje odlagališča Žilina – Považský Chlmec, ni izpolnila obveznosti iz člena 14, od (a) do (c), Direktive Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih.
   Slovaška republika je v predhodnem postopku navedla, da se želi uskladiti s sodbo Sodišča v zadevi C-331/11, tako da bi zaprla odlagališče Žilina – Považský Chlmec, in da je za to že sprejela nekaj ukrepov.
   Vendar je Evropska komisija sklenila, da kljub navedbam Slovaške republike, ukrepi, ki jih vključuje izvršitev sodbe Sodišča v zadevi C-331/11, še niso bili sprejeti. Evropska komisija se je zato odločila, da bo v skladu s členom 260 Pogodbe o delovanju Evropske unije vložila tožbo.

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 4, str. 228.


title: Zadeva C-241/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hanseatisches Oberlandesgericht (Nemčija) 30. maja 2006 — Lämmerzahl GmbH proti Freie Hansestadt Bremen

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hanseatisches Oberlandesgericht (Nemčija) 30. maja 2006 — Lämmerzahl GmbH proti Freie Hansestadt Bremen
   (Zadeva C-241/06)
   (2006/C 212/16)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Hanseatisches Oberlandesgericht
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Lämmerzahl GmbH

      Tožena stranka: Freie Hansestadt Bremen
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je združljivo z Direktivo Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev (1), predvsem s členom 1(1) in (3), da ko se ponudniku na splošno prepreči dostop do ponovnega pregleda odločbe naročnika o oddaji javnih naročil, ker ponudnik v roku, predpisanim z nacionalnim pravom za ta namen, po lastni krivdi ni uveljavljal nepravilnosti v postopku oddaje, pri čemer se nepravilnost nanaša

                           a)

                           na izbrano obliko razpisa
                           ali

                           b)

                           na pravilnost določitve vrednosti naročila (očitno napačno vrednotenje ali nezadostna transparentnost določitve)
                           in bi bila po tem, ko se vrednost naročila pravilno določi ali se bo pravilno določila, revizija drugih nepravilnosti v postopku oddaje, ki — obravnavano ločeno — ne bi bile omejene z rokom, mogoča?

               2)

               Ali bi morale biti podrobnosti v javnem razpisu, ki so upoštevne za določitev vrednosti naročila, predmet posebnih zahtev, da bi se lahko iz nepravilnosti v zvezi z ocenjeno vrednostjo naročila zaključilo, da je varstvo primarnega prava na splošno izključeno, čeprav pravilno ocenjena vrednost naročila presega upoštevni prag zneska?

      (1)  UL L 209, str. 1.


title: Zadeva T-27/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. julija 2016 – EMA/Hristov (Pritožba — Javni uslužbenci — Imenovanje — Postopek izbora in imenovanja izvršnega direktorja regulativne agencije — EMA — Predizbor, ki ga opravi predizbirna komisija — Imenovanje s strani upravnega odbora EMA — Sestava predizbirne komisije — Sočasno opravljanje funkcije člana predizbirne komisije in člana upravnega odbora EMA — Nepristranskost)

text:
               29.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 5. julija 2016 – EMA/Hristov
   (Zadeva T-27/15) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Imenovanje - Postopek izbora in imenovanja izvršnega direktorja regulativne agencije - EMA - Predizbor, ki ga opravi predizbirna komisija - Imenovanje s strani upravnega odbora EMA - Sestava predizbirne komisije - Sočasno opravljanje funkcije člana predizbirne komisije in člana upravnega odbora EMA - Nepristranskost))
   (2016/C 314/29)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska agencija za zdravila (zastopniki: najprej J. Currall, N. Nikolova in S. Petrova, nato N. Nikolova in S. Petrova, agenti)

      Toženi stranki: Emil Hristov (Sofija, Bolgarija) (zastopniki: M. Ekimdžiev, K. Bončeva in G. Černičerska, odvetniki) (tožeča stranka na prvi stopnji); in Evropska komisija (zastopniki: najprej J. Currall, N. Nikolova in S. Petrova, nato N. Nikolova in S. Petrova, agenti) (tožena stranka na prvi stopnji)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 13. novembra 2014, Hristov/Komisija in EMA (F-2/12, EU:F:2014:245), s katero se predlaga delna razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Sodba Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 13. novembra 2014, Hristov/Komisija in EMA (F-2/12), se razveljavi v delu, v katerem je s to sodbo razglašen za ničen sklep upravnega odbora Evropske agencije za zdravila (EMA) z dne 6. oktobra 2011 o imenovanju izvršnega direktorja EMA.

               2.

               Postopek v zvezi s predlogom za razveljavitev sodbe Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 13. novembra 2014, Hristov/Komisija in EMA (F-2/12), v delu, v katerem je bil s to sodbo za ničen razglašen sklep Evropske komisije z dne 20. aprila 2011, s katerim je ta upravnemu odboru EMA predlagala seznam štirih kandidatov, ki jih je priporočila predizbirna komisija in jih je potrdil posvetovalni odbor za imenovanja, se ustavi.

               3.

               Zadeva se vrne v razsojanje Sodišču za uslužbence, da odloči o predlogih za razglasitev ničnosti sklepa upravnega odbora EMA z dne 6. oktobra 2011 o imenovanju izvršnega direktorja EMA, z vidika očitkov in tožbenih razlogov, na katere se je skliceval Emil Hristov in o katerih Sodišče za uslužbence ni odločilo.

               4.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 118, 13.4.2015.


title: Zadeva C-174/11: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 15. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Finanzamt Steglitz proti Ines Zimmermann (Šesta direktiva — Oprostitve — Člen 13(A)(1)(g) in (2) — Storitve, ki so tesno povezane s socialnim skrbstvom in socialnovarstvenim delom ter ki jih opravljajo osebe javnega prava ali druge organizacije, ki so priznane kot dobrodelne — Priznanje — Pogoji, ki se ne uporabljajo za organizacije, ki niso osebe javnega prava — Diskrecijska pravica držav članic — Omejitve — Načelo davčne nevtralnosti)

text:
               12.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/13

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 15. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Finanzamt Steglitz proti Ines Zimmermann
   (Zadeva C-174/11) (1)

   (Šesta direktiva - Oprostitve - Člen 13(A)(1)(g) in (2) - Storitve, ki so tesno povezane s socialnim skrbstvom in socialnovarstvenim delom ter ki jih opravljajo osebe javnega prava ali druge organizacije, ki so priznane kot dobrodelne - Priznanje - Pogoji, ki se ne uporabljajo za organizacije, ki niso osebe javnega prava - Diskrecijska pravica držav članic - Omejitve - Načelo davčne nevtralnosti)
   2013/C 9/18
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Finanzamt Steglitz

      Tožena stranka: Ines Zimmermann

      Predmet

   Vprašanje za predhodno odločanje - Bundesfinanzhof – Razlaga člena 13(A)(1)(g) in (2)(a) Direktive 77/388/EGS: Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23) – Oprostitev za storitve, ki so povezane s socialnim skrbstvom in socialnovarstvenim delom ter jih opravljajo osebe javnega prava ali druge organizacije, ki so priznane kot dobrodelne – Nacionalna ureditev, ki oprostitev storitev ambulantne nege pogojuje z določenimi pogoji, ki se ne uporabljajo, če zadevne storitve opravljajo določena druženja, ki jih odobri država, ali njihovi člani.

      Izrek

   Člen 13(A)(1)(g) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) ob upoštevanju načela davčne nevtralnosti nasprotuje temu, da je oprostitev davka na dodano vrednost za ambulantno nego, ki jo opravljajo komercialni izvajalci, odvisna od pogoja, kot je ta v postopku v glavni stvari, v skladu s katerim morajo stroške te nege v prejšnjem koledarskem letu vsaj v dveh tretjinah primerov v celoti ali v pretežnem delu nositi zakonski nosilci socialnega zavarovanja ali socialne pomoči, kadar ta pogoj ne more zagotavljati enakega obravnavanja v okviru priznanja drugih organizacij, ki niso osebe javnega prava, kot dobrodelnih za namene te določbe.

      (1)  UL C 226, 30.7.2011.


title: Zadeva F-112/13: Tožba, vložena 27. novembra 2013 – ZZ proti ENISI

text:
               22.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 85/26

         Tožba, vložena 27. novembra 2013 – ZZ proti ENISI
   (Zadeva F-112/13)
   2014/C 85/45
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: V. Christianos, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za varnost omrežij in informacij (ENISA)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe izvršnega direktorja ENISE o odpovedi pogodbe tožeče stranke o zaposlitvi za nedoločen čas.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba, s katero je bila z molkom organa zavrnjena upravna pritožba tožeče stranke, in vsi predhodni nezakoniti akti, vključno z aktom ENISE o odpustitvi tožeče stranke, naj se razglasijo za nične;

               —

               tožeči stranki naj se plača 50 000 EUR odškodnine za nepremoženjsko škodo, ki jo je utrpela;

               —

               ENISI naj se naloži plačilo stroškov.