title: Zadeva C-544/07: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 23. aprila 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu — Republika Poljska) — Uwe Rüffler proti Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu (Člen 18 ES — Dohodninska zakonodaja — Odbitek prispevkov za zdravstveno zavarovanje, plačanih v državi članici obdavčitve, od dohodnine — Zavrnitev odbitka za prispevke, plačane v drugih državah članicah)

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/15

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 23. aprila 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu — Republika Poljska) — Uwe Rüffler proti Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu
   (Zadeva C-544/07) (1)

   (Člen 18 ES - Dohodninska zakonodaja - Odbitek prispevkov za zdravstveno zavarovanje, plačanih v državi članici obdavčitve, od dohodnine - Zavrnitev odbitka za prispevke, plačane v drugih državah članicah)
   2009/C 141/24
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Uwe Rüffler

      Tožena stranka: Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Poljska) — Razlaga členov 12, prvi odstavek, ter 39(1) in (2) Pogodbe ES — Dohodninska zakonodaja, ki odbitek prispevkov za zdravstveno zavarovanje omejuje samo na prispevke, plačane v isti državi članici

      Izrek

   Člen 18(1) ES nasprotuje ureditvi države članice, ki v kateri je pravica do odbitka plačanih prispevkov za zdravstveno zavarovanje od dohodnine odvisna od tega, da so bili ti prispevki plačani v tej državi članici na podlagi določb nacionalnega prava, in ki zavrača to davčno ugodnost, če so prispevki, ki bi se lahko odtegnili od zneska dohodnine, ki se dolguje v tej državi članici, vplačani v sistem obveznega zdravstvenega zavarovanja druge države članice.

      (1)  UL C 37, 9.2.2008.


title: Zadeva C-259/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa High Court of Justice, The Person Appointed by the Lord Chancellor under Section 76 of the Trade Marks Act 1994, on Appeal from the Registrar of Trade Marks, z dne 26. maja 2004 v zadevi Elizabeth Emanuel and Continental Shelf 128 Ltd

text:
               28.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/13

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa High Court of Justice, The Person Appointed by the Lord Chancellor under Section 76 of the Trade Marks Act 1994, on Appeal from the Registrar of Trade Marks, z dne 26. maja 2004 v zadevi Elizabeth Emanuel and Continental Shelf 128 Ltd
   (Zadeva C-259/04)
   (2004/C 217/26)
   High Court of Justice, The Person Appointed by the Lord Chancellor under Section 76 of the Trade Marks Act 1994, on Appeal from the Registrar of Trade Marks je s sklepom z dne 26. maja 2004 v zadevi Elizabeth Emanuel and Continental Shelf 128 Ltd., ki ga je sodno tajništvo prejelo 16. junija 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   High Court of Justice Sodišču predlaga, da odloči o naslednjih vprašanjih:
   ČLEN 3.1(g) DIREKTIVE SVETA 89/104 (1)

               1)

               Ali je blagovna znamka zavajajoča za javnost in je kot take ni dovoljeno registrirati po členu 3.1(g) če:

                           a)

                           je bil poslovni ugled („goodwill“), povezan z blagovno znamko, prenesen skupaj s proizvodnjo blaga, na katerega se znamka nanaša;

                           b)

                           je znamka pred prenosom pomembnemu delu upoštevne javnosti sporočala, da je določena oseba sodelovala pri oblikovanju ali izdelavi blaga, za katerega se znamka uporablja;

                           c)

                           je po prenosu znamke prevzemnik znamke njen pridobitelj vložil prijavo za registracijo znamke; in

                           d)

                           je bil v času prijave pomemben del upoštevne javnosti v zmotnem prepričanju, da uporaba te znamke pomeni, da določena oseba še zmeraj sodeluje pri oblikovanju ali izdelavi blaga, za katerega se znamka uporablja, in je to prepričanje verjetno vplivalo na odločitev za nakup v tem delu javnosti?

               2)

               Če odgovor na prvo vprašanje ni brezpogojno pritrdilen, katere druge okoliščine je treba upoštevati pri oceni, ali je blagovna znamka zavajajoča za javnost in jo je prepovedano registrirati po členu 3.1(g) in, še zlasti, ali je treba upoštevati, da se nevarnost zamenjave s potekom časa verjetno zmanjšuje?

         ČLEN 12.2(b) DIREKTIVE SVETA 89/104

               3)

               Ali registrirana znamka zavaja javnost zaradi uporabe s strani imetnika ali z njegovo privolitvijo in ali jo je zaradi tega možno razveljaviti po členu 12.2(b) če:

                           a)

                           je bila registrirana znamka in poslovni ugled („goodwill“), povezan z njo, prenesen skupaj s proizvodnjo blaga, na katerega se znamka nanaša;

                           b)

                           je znamka pred prenosom pomembnemu delu upoštevne javnosti sporočala, da je določena oseba sodelovala pri oblikovanju ali izdelavi blaga, za katerega se znamka uporablja;

                           c)

                           je bila po prenosu vložena vloga za razveljavitev registrirane znamke;

                           d)

                           je bil v času prijave pomemben del upoštevne javnosti v zmotnem prepričanju, da uporaba te znamke pomeni, da določena oseba še zmeraj sodeluje pri oblikovanju ali izdelavi blaga, za katerega se znamka uporablja, in je to prepričanje verjetno vplivalo na odločitev za nakup v tem delu javnosti?

               4)

               Če odgovor na tretje vprašanje ni brezpogojno pritrdilen, katere druge okoliščine je treba upoštevati pri oceni, ali je blagovna znamka zavajajoča za javnost „zaradi uporabe s strani imetnika znamke ali z njegovim soglasjem“ in jo je tako možno razveljaviti po členu 12.2(b) in, še zlasti, ali je treba upoštevati, da se nevarnost zamenjave s potekom časa verjetno zmanjšuje?

      (1)  Prva Direktiva Sveta 89/104/EEC z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami, UL L 40, 11.02.1989, str. 1-7.


title: Zadeva C-601/16 P: Pritožba, ki sta jo Arrow Group ApS in Arrow Generics Ltd vložili 24. novembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 8. septembra 2016 v zadevi T-467/13, Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd/Evropska komisija

text:
               30.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/29

         Pritožba, ki sta jo Arrow Group ApS in Arrow Generics Ltd vložili 24. novembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 8. septembra 2016 v zadevi T-467/13, Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd/Evropska komisija
   (Zadeva C-601/16 P)
   (2017/C 030/34)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnici: Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd (zastopniki: C. Firth, S. Kon, C. Humpe, Solicitors)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnici Sodišču predlagata, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 8. septembra 2016 v zadevi T-467/13 in/ali za nične razglasi člene 1, 2 in 3 sklepa Komisije C(2013) 3803 final z dne 19. junija 2013 v zadevi AT.39226-Lundbeck v delu, v katerem se nanašajo na družbo Arrow; ali

               —

               podredno, razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 8. septembra 2016 v zadevi T-467/13, zadevo pa vrne Splošnemu sodišču v ponovno presojanje; ali

               —

               podpodredno, razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 8. septembra 2016 v zadevi T-467/13 v delu, v katerem je bilo s sodbo potrjeno zmanjšanje globe, naložene družbi Arrow, v skladu s členom 2 sklepa Komisije C(2013) 3803 final v zvezi z dogovori med Združenim kraljestvom in Dansko, ali pa zmanjša znesek takšne globe; in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov družbe Arrow.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo zadevni test za potencialno konkurenco:

               1.

               Splošno sodišče je dokazno breme preložilo na družbo Arrow in Komisijo oprostilo njene dolžnosti, da se predloži dokaz za obstoj potencialne konkurence.

               2.

               Splošno sodišče je napačno ugotovilo obstoj potencialne konkurence na podlagi številnih domnev, ki nasprotujejo načelu, da potencialna konkurenca zahteva obstoj dejanske in konkretne možnosti vstopa na trg.

               3.

               Splošno sodišče je pripisalo preveliko težo nameri družbe Lundbeck in napačno presodilo očitni pomen dejstev, ki so nastali po podpisu sporazumov.

               4.

               Splošno sodišče ni upoštevalo pomena in učinkov sodbe Paroxetine, ki jo je izdalo angleško sodišče.

               5.

               Splošno sodišče je izpeljalo obstoj potencialne konkurence iz dejstva, da je družba Arrow izvedla korake za pripravo vstopa na trg.

               6.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo domnevo, da so patenti družbe Lundbeck začasno neveljavni in niso kršeni.

         Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da je namen sporazumov o poravnavi patentov omejevanje konkurence:

               1.

               Splošno sodišče ni upoštevalo dejstva, da sporazum, ki „zgolj lahko“ omejuje konkurenco, ni predmet kršitve.

               2.

               Splošno sodišče je storilo napako s tem, ko je sporazume opredelilo kot sporazume o izključitvi trgov.

               3.

               Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da bi Komisija lahko dokazala protikonkurenčni namen, ne da bi bilo treba upoštevati položaj, ki naj bi bil sicer dosežen ob neobstoju sporazumov.

         Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno sledilo sklepanju Komisije, da je družba Arrow namenoma ali iz malomarnosti storila očitane kršitve in se ne bi smelo naložiti globe.


title: Zadeva C-335/09 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 26. junija 2012 – Republika Poljska proti Evropski komisiji (Pritožba — Skupna ureditev trgov — Prehodni ukrepi, ki jih je treba sprejeti zaradi pristopa novih držav članic — Uredba (ES) št. 1972/2003 o sprejetju ukrepov glede trgovine s kmetijskimi proizvodi — Ničnostna tožba — Rok — Začetek — Zamuda — Nedopustnost — Sprememba določbe navedene uredbe — Ponovni začetek teka roka — Delna dopustnost — Razlogi — Kršitev načel skupnosti, ki temelji na vladavini prava, in načela učinkovitega pravnega varstva — Kršitev načel prostega pretoka blaga in prepovedi diskriminacije na podlagi državljanstva — Kršitev načel sorazmernosti in varstva legitimnih pričakovanj — Kršitev hierarhije predpisov — Kršitev člena 41 Akta o pristopu iz leta 2003 — Napačna razlaga člena 3 Uredbe (ES) št. 1972/2003 — Kršitev obveznosti obrazložitve)

text:
               25.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 258/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 26. junija 2012 – Republika Poljska proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-335/09 P) (1)

   (Pritožba - Skupna ureditev trgov - Prehodni ukrepi, ki jih je treba sprejeti zaradi pristopa novih držav članic - Uredba (ES) št. 1972/2003 o sprejetju ukrepov glede trgovine s kmetijskimi proizvodi - Ničnostna tožba - Rok - Začetek - Zamuda - Nedopustnost - Sprememba določbe navedene uredbe - Ponovni začetek teka roka - Delna dopustnost - Razlogi - Kršitev načel skupnosti, ki temelji na vladavini prava, in načela učinkovitega pravnega varstva - Kršitev načel prostega pretoka blaga in prepovedi diskriminacije na podlagi državljanstva - Kršitev načel sorazmernosti in varstva legitimnih pričakovanj - Kršitev hierarhije predpisov - Kršitev člena 41 Akta o pristopu iz leta 2003 - Napačna razlaga člena 3 Uredbe (ES) št. 1972/2003 - Kršitev obveznosti obrazložitve)
   2012/C 258/02
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Pritožnica: Republika Poljska (zastopnika: M. Dowgielewicz et M. Szpunar, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: H. Tserepa-Lacombe, A. Stobiecka-Kuik, A. Szmytkowska in T. van Rijn, zastopniki)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi razširjeni senat) z dne 10. junija 2009 v zadevi Poljska proti Komisiji (T-257/04), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razglasitev delne ničnosti Uredbe Komisije (ES) št. 1972/2003 z dne 10. novembra 2003 o prehodnih ukrepih, ki jih je treba sprejeti v zvezi s trgovino s kmetijskimi proizvodi zaradi pristopa Češke, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Madžarske, Malte, Poljske, Slovenije in Slovaške (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 40, str. 474), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 230/2004 z dne 10. februarja 2004 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 42, str. 443) in Uredbo Komisije (ES) št. 735/2004 z dne 20. aprila 2004 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 44, str. 111) – Napačna razlaga člena 230, četrti odstavek, ES, člena 3 Uredbe (ES) št. 1972/2003 in Uredbe št. 1 o določitvi jezikovnih ureditev, ki se uporabljajo v EGS (UL L 17, str. 385) – Kršitev člena 253 in člena 41 Pogodbe o pristopu, pravice do učinkovitega pravnega sredstva ter načel solidarnosti, sorazmernosti, prepovedi diskriminacije, dobre vere in varstva legitimnih pričakovanj – Nepravilnosti pri izvedbi postopka, ker je Splošno sodišče zavrnilo obravnavo razlogov v zvezi s kršitvijo načel solidarnosti in dobre vere

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Republiki Poljski se naloži plačilo svojih stroškov in stroškov Evropske komisije.

      (1)  UL C 282, 21.11.2009.


               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/1

         (2007/C 170/01)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 155, 7.7.2007

   Prejšnje objave

      UL C 140, 23.6.2007

      UL C 129, 9.6.2007

      UL C 117, 26.5.2007

      UL C 96, 28.4.2007

      UL C 95, 28.4.2007

      UL C 82, 14.4.2007

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva T-569/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 28. avgusta 2015 – Bimbo/UUNT – Kimbo (Caffè KIMBO Espresso Napoletano)

text:
               16.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/57

         Sklep Splošnega sodišča z dne 28. avgusta 2015 – Bimbo/UUNT – Kimbo (Caffè KIMBO Espresso Napoletano)
   (Zadeva T-569/13) (1)

   (2015/C 381/68)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 24, 25.1.2014.


title: Zadeva T-167/07: Tožba, vložena 18. maja 2007 – Far Eastern Textile proti Svetu

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/27

         Tožba, vložena 18. maja 2007 – Far Eastern Textile proti Svetu
   (Zadeva T-167/07)
   (2007/C 170/54)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Far Eastern Textile (Taipei, Tajvan) (zastopnik: P. De Baere, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Uredba Sveta (ES) št. 192/2007 z dne 22. februarja 2007 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz določenega polietilen tereftalata (PET) s poreklom iz, med drugim, Tajvana, naj se, v delu v katerem se nanaša na tožečo stranko, razglasi za nično, in

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, ki je tajvanski proizvajalec in izvoznik polietilen tereftalata (PET) predlaga razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 192/2007 z dne 22. februarja 2007 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz določenega polietilen tereftalata s poreklom iz Indije, Indonezije, Malezije, Republike Koreje, Tajske in Tajvana po pregledu zaradi izteka ukrepov in delnega vmesnega pregleda v skladu s členom 11(2) in 11(3) Uredbe (ES) št. 384/96 (1).
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe najprej navaja, da je Svet kršil člen 2(11) osnovne uredbe (2) s tem, da je uporabil asimetrično metodo za izračun stopnje.
   Drugič, tožeča stranka zatrjuje, da je Svet kršil člen 253 ES, ker ni navedel ustreznih razlogov, zakaj metoda simetrične primerjave ni pokazala celotnega obsega dampinga.
   Tretjič, tožeča stranka zatrjuje, da je Svet kršil člen 2(10), (11) in (12) osnovne uredbe, ker je izračunal stopnjo dampinga tožeče stranke tako, da je uporabljal tehniko nastavitve na ničlo, s katero je bila nastavljena na ničlo vsaka negativna stopnja dampinga, ko se je računalo tehtano povprečje stopnje dampinga v skladu s členom 2(12).
   Končno, tožeča stranka trdi, da je Svet kršil člen 253 ES, ker ni navedel ustreznih razlogov, zakaj bi mora biti stopnja dampinga tožeče stranke izračunana z uporabo tehnike nastavitve na ničlo.

      (1)  UL 2007, L 59, str. 1.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 1996, L 56, str. 1).


title: Izbris zadeve C-370/04

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/32

         Izbris zadeve C-370/04 (1)

   (2005/C 217/69)

      (Jezik postopka: nemščina)

   Predsednik Sodišča Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 6. junija 2005 odredil izbris zadeve pod opr. št. C-370/04, Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji.

      (1)  UL C 262, 23.10.2004.


title: Zadeva T-384/14: Tožba, vložena 3. junija 2014 – Italija proti Komisiji

text:
               21.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/32

         Tožba, vložena 3. junija 2014 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-384/14)
   2014/C 235/43
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnika: B. Tidore, avvocato dello Stato, G. Palmieri, zastopnica)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga naj:

               —

               odločbo Komisije št. C(2014) 2008 z dne 4. aprila 2014, ki je bila vročena 7. aprila 2014, o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic, natančneje Italije, iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije, razglasi za nično.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Italijanska vlada uveljavlja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev skupnostnih načel in pomanjkljiva preiskava

                           —

                           V zvezi s tem se trdi, da je Komisija v izpodbijani odločbi izvedla finančni popravek na podlagi domnev v zvezi s pomanjkljivostmi, ki so bile ugotovljene med nadzorom na kraju samem, ki je bil opravljen v deželah Lazio in Abbruzzo. Tožeča stranka trdi, da se ugotovitve na podlagi takega nadzora ne morejo nanašati na področja, ki niso bila preučena, in da se popravka ne more določiti na 5 %, ker je dejansko stanje v različnih italijanski deželah zelo različno in ker je bil v vsakem primeru plačilni organ le eden (AGEA).

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev členov 43 in 48 Uredbe št. 1782/2003 (1)

                           —

                           Komisija je v odločbi italijanski državi očitala napačno uporabo ureditve na področju posebnih pravic in trdila, da je bilo povzročeno tveganje za Sklad. Tožeča stranka navaja, da člena 43 in 48 uredbe št. 1782/2003 za primere, ki jih je preučila Komisija, ne določata posebnih pravil za prerazporeditev posebnih pravic in da metodologija, ki jo je sprejela Italija, ni le povsem skladna s to ureditvijo, temveč sama po sebi niti ne pomeni posebnega tveganja za Sklad.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev splošnih načel na področju finančnih popravkov, kršitev spoštovanja merila za priznavanje in nezadostna obrazložitev

                           —

                           Komisija je v izpodbijani odločbi izvedla finančni popravek v zvezi z operativnimi vrzelmi, ki jih je bilo mogoče pripisati ARBEI, ki je plačilni organ, kateremu je bilo pooblastilo preklicano z odločbo uprave z dne 12. maja 2010, ki je začela veljati 16. oktobra 2010, ki je bil dan, na katerega je pristojnosti ARBEE prevzela AGEA. Tožeča stranka izpodbija ravnanje Komisije, ki je s tem, da je domnevala, da še obstajajo že ugotovljena tveganja, in s tem, da je uporabila enak odstotek, popravek, ki je že bil izveden za obdobje od 2007 do 2009, podaljšala na leto 2010, in uporabo popravka za obdobje med preklicem pooblastila in prevzemom nalog s strani AGEE.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001.


title: Zadeva T-142/04: Tožba Cargill B.V. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 14. aprila 2004

text:
               26.6.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 168/8

         Tožba Cargill B.V. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 14. aprila 2004
   (Zadeva T-142/04)
   (2004/C 168/14)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Cargill B.V., s sedežem v Hagu (Nizozemska), ki ga zastopata H.J. Bronkhorst in J.F. van Nouhuys, odvetnika, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 14. aprila 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               1.

               razglasi za nično odločbo Komisije Evropskih skupnosti z dne 5. januarja 2004, naslovljena na tožečo stranko;

               2.

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka izpodbija odločbo Komisije s katero je bilo odločeno, da odpust uvoznih dajtev v predmetni zadevi ni upravičen. Odločba je bila sprejeta po tem, ko je Sodišče v zadevi Kraljevina Nizozemska proti Komisiji, C-156/00, razglasilo za nično odločbo Komisije K/2000/485 kon. (1).
   Tožeča stranka je v Evropsko skupnost v skladu s postopkom aktivnega oplemenitenja uvozila koruzo, ki je bila namenjena predelavi v glukozo in ponovnemu izvozu. Tožeča stranka je imela vsa potrebna dovoljenja za enakovredno nadomestitev. V izpodbijani odločbi je Komisija navedla, da izvožena glukoza ni bila pridobljena izključno iz koruze, temveč je bila uporabljena tudi pšenica, ki izvira iz notranjega trga. Nizozemski organi so izterjali v zvezi s tem dolgovane dajatve. V izpodbijani odločbi je Komisija zavrnila zahtevo za odpust navedenega dolga.
   V utemeljitev tožbenega zahtevka tožeča stranka navaja prvič, krištev pravice do obrambe. Še posebej zatrjuje kršitev pravice biti zaslišan in pravice do vpogleda v spis.
   Tožeča stranka zatrjuje tudi kršitev člena 13 Uredbe št. 1430/79 (2) ter kršitev člena 239 Uredbe št. 2913/92 (3) kot tudi členov 905-909 Uredbe št. 2454/93 (4). Tožeča stranka prav tako zatrjuje kršitev obveznosti obrazložitve iz člena 253 ES.
   Po stališču tožeče stranke je Komisija napačno ugotovila, da tožeča stranka očitno ni izpolnila pogojev, ki jih je navedla Komisija v dovoljenju za aktivno oplemenitenje. Po mnjenu tožeče stranke je izvozu namenjena glukoza, pridobljena iz koruze in pšenice, imela enake značilnosti kot glukoza pridobljena izključno iz koruze. Zato tožeča stranka meni, da oba proizvoda spadata v isto postavko skupne carinske nomenklature. Po njenem mnenju je edina nepravilnost, ki se ji lahko očita ta, da je deloma opravila izvoz po izteku roka šestih mesecev, ki je bil določen v dovoljenju.
   Tožeča stranka na koncu zatrjuje tudi kršitev načela sorazmernosti.

      (1)  Sodba Sodišča z dne 13. marca 2003 v zadevi Nizozemska proti Komisiji , C-156/00, Recueil, str. I-2527.

      (2)  Uredba Sveta (EGS) št. 1430/79 z dne 2. julija 1979 o povračilu ali odpustu izvoznih ali uvoznih dajatev (UL L 175, str. 1).

      (3)  Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1).

      (4)  Uredba Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti.


title: Zadeva F-81/06: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 4. septembra 2008 – Duyster proti Komisiji

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/68

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 4. septembra 2008 – Duyster proti Komisiji
   (Zadeva F-81/06) (1)

   (2008/C 301/136)

      Jezik postopka: nizozemščina

   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 261, 28.10.2006, str. 34.


title: Zadeva C-62/16: Tožba, vložena 3. februarja 2016 – Evropska komisija/Romunija

text:
               25.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/20

         Tožba, vložena 3. februarja 2016 – Evropska komisija/Romunija
   (Zadeva C-62/16)
   (2016/C 145/26)
   Jezik postopka: romunščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: S. Petrova, M. Heller in A. Biolan, agenti)

      Tožena stranka: Romunija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Romunija s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z določbami Direktive 2012/33/EU (1), ali s tem, da teh ukrepov ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 2(1) navedene direktive;

               —

               Romuniji naj se v skladu s členom 260(3) PDEU naloži denarna kazen v višini 38 042,6 EUR za vsak dan zamude od dneva razglasitve sodbe v tej zadevi zaradi neizpolnitve obveznosti sporočitve ukrepov za popoln prenos Direktive 2012/33/EU;

               —

               Romuniji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos Direktive v notranji pravni red se je iztekel 18. junija 2014.

      (1)  Direktiva 2012/33/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o spremembi Direktive Sveta 1999/32/ES glede vsebnosti žvepla v gorivih za plovila (UL L 327, str. 1).


title: Zadeva C-373/17 P: Pritožba, ki so jo Agria Polska sp. z o.o., Agria Chemicals Poland sp. z o.o., Star Agro Analyse und Handels GmbH, Agria Beteiligungsgesellschaft mbH vložile 20. junija 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 16. maja 2017 v zadevi T-480/15, Agria Polska in drugi/Komisija

text:
               16.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/4

         Pritožba, ki so jo Agria Polska sp. z o.o., Agria Chemicals Poland sp. z o.o., Star Agro Analyse und Handels GmbH, Agria Beteiligungsgesellschaft mbH vložile 20. junija 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 16. maja 2017 v zadevi T-480/15, Agria Polska in drugi/Komisija
   (Zadeva C-373/17 P)
   (2017/C 347/04)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranke

      Pritožnice: Agria Polska sp. z o.o., Agria Chemicals Poland sp. z o.o., Star Agro Analyse in Handels GmbH, Agria Beteiligungsgesellschaft mbH (zastopnika: P. Graczyk in W. Rocławski)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlog

   Pritožnice Sodišču predlagajo, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 16. maja 2017 v zadevi T-480/15 v celoti,

               —

               dokončno odloči v sporu, to je sklep Komisije razglasi za ničen,

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Prvi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev členov 101 in 102 PDEU v povezavi s členom 17(1), drugi stavek, PEU, členom 7(2) Uredbe Komisije (ES) št. 773/2004 in členom 7(1) in (2) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003, ker Splošno sodišče ni upoštevalo očitne napake Komisije pri presoji verjetnosti kršitve členov 101 ali 102 PDEU, obstoja interesa Unije za uvedbo preiskave in obsega potrebnih dokazov.
   Pritožnice v tem pritožbenem razlogu navajajo, da je Splošno sodišče storilo te napake: (i) istočasnost delovanja konkurentov pritožnic (pritožba pri nacionalnih organih) je bila utemeljena izključno na pojasnilih, ki so jih predložili ti konkurenti; (ii) ni upoštevalo, da je bila večina upravnih odločb in sankcij proti pritožnicam, do katerih je prišlo zaradi pritožb konkurentov, odpravljena; (iii) ni upoštevalo, da so bile pritožbe naslovljene tudi na napačne organe, in je zgolj ugotovilo, da je bilo lahko glede na nevarnost oškodovanja ugleda ali negativnega učinka na prvotno stanje trženih izdelkov informiranje pristojnih organov upravičeno; (iv) pritrdilo je Komisiji, da ni obstajal zadosten interes Unije za uvedbo preiskave, čeprav so dejavnosti, na katere se je nanašala pritožba pritožnic, zajemale območja več držav članic in multinacionalnih podjetij; napačno je ugotovilo, da ima zaradi pritožbe pritožnic pri nacionalnem organu za konkurenco slednji izključno pristojnost; (v) ni upoštevalo, da bi morala biti zaradi obsega potrebnih dokazov in potrebe po tem, da se uporabijo znatna sredstva, pristojna Komisija; (vi) ugotovilo je, da v zadevi niso bili izpolnjeni pogoji, da bi šlo za tako imenovano „zlorabo postopka“.
   Drugi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev načela polnega učinka prava Unije (effet utile) in napačno razlago tega načela z vidika praktične uporabe členov 101 in 102 PDEU v povezavi s členom 105 PDEU in členom 17(1) PEU, ker Splošno sodišče (i) ni upoštevalo vloge Komisije v sistemu varstva konkurence v Uniji in je štelo, da Komisija ni dolžna preizkusiti, ali imajo nacionalni organi na voljo ustrezna sredstva za izpolnitev obveznosti iz Uredbe št. 1/2003; (ii) ni upoštevalo navedb pritožnic, da pred nacionalnimi sodišči za zasebno uveljavljanje (private enforcement) pravil konkurence ni na voljo učinkovitega pravnega sredstva, ker poljsko pravo ne določa nobenega primernega postopka, zastaralni roki po poljskem pravu pa so že potekli, in ker je (iii) ugotovilo, da pritožnice niso dokazale, da poljski organ za konkurenco (predsednik urada za varstvo konkurence in potrošnikov (UOKiK)) ni nameraval preganjati in kaznovati kršitev, čeprav ni bilo sporno, da je predsednik UOKiK glede na potek takrat veljavnega enoletnega zastaralnega roka zavrnil uvedbo preiskave.
   Tretji pritožbeni razlog se nanaša na kršitev načela učinkovitega pravnega varstva (člen 13 Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin), pravice do učinkovitega pravnega sredstva pred sodiščem (člen 47 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije) in pravice do dobrega upravljanja (člen 41(1) te listine), ker je Splošno sodišče (i) potrdilo sklep Komisije, s katerim je ta zavrnila pritožbo pritožnic, ne da bi preverila obstoj kršitev, čeprav je nacionalni organ za konkurenco prej na podlagi formalnih zahtev zavrnil uvedbo preiskave in čeprav ni bilo nobenih dejanskih možnosti za zasebno uveljavljanje odškodninskih zahtevkov; (ii) nepravilno štelo, da ni bilo kršitve načela učinkovitega pravnega varstva, ker naj bi lahko pritožnice sklep Komisije, s katerim je ta zavrnila pritožbo, izpodbijale, in ker (iii) ni upoštevalo, da pravica do učinkovitega pravnega varstva, učinkovitega pravnega sredstva in do dobrega upravljanja vključujejo tudi pravico, da se odloči v primernem roku, ki se v tej zadevi ni spoštovala, ker je Komisija sklep, s katerim je zavrnila uvedbo postopka, izdala šele štirih leta in pol po tem, ko so pritožnice vložile pritožbo.


title: Zadeva C-22/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 27. aprila 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               14.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/8

         Sklep predsednika Sodišča z dne 27. aprila 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-22/06) (1)

   (2006/C 249/21)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 60, 11.3.2006.


title: Zadeva C-69/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Napoli – Sezione Lavoro (Italija) 20. februarja 2008 – Raffaello Visciano proti I.N.P.S.

text:
               26.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Napoli – Sezione Lavoro (Italija) 20. februarja 2008 – Raffaello Visciano proti I.N.P.S.
   (Zadeva C-69/08)
   (2008/C 107/30)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunale di Napoli – Sezione Lavoro
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Raffaello Visciano

      Tožena stranka: I.N.P.S.
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali člena 3 in 4 Direktive 80/987 (1) z dne 20. oktobra 1980 v delu, v katerem določata izplačilo neporavnanih terjatev delavcev, ki se nanašajo na plačilo, dopuščata, da take terjatve od trenutka, ko se uveljavljajo pred jamstveno ustanovo izgubijo svojo prvotno naravo terjatev, ki se nanašajo na plačilo, in pridobijo naravo nadomestil socialne varnosti samo zato, ker je država članica za njihovo izplačilo pooblastila socialnovarstveno ustanovo in je zato v nacionalni zakonodaji izraz „plačilo“ nadomeščen z izrazom „dajatev socialne varnosti“?

               2)

               Ali je za socialnovarstveni cilj Direktive dovolj, da nacionalna zakonodaja uporablja prvotno neporavnano terjatev delavca, ki se nanaša na plačilo, le kot podlago za določitev per relationem nadomestila, ki ga zagotavlja jamstvena ustanova, ali se zahteva, da jamstvena ustanova jamči za terjatev delavca, ki se nanaša na plačilo, do plačilno nesposobnega delodajalca, s tem da mu zagotovi enak obseg, jamstva, roke in postopke za izvršitev, ki so priznani katerikoli drugi terjatvi iz delovnega razmerja v isti ureditvi?

               3)

               Ali načela, ki izhajajo iz pravnega reda Skupnosti in zlasti načeli enakovrednosti in učinkovitosti, dopuščajo za neporavnane terjatve delavcev, ki se nanašajo na plačilo, za obdobje, določeno v smislu člena 4 Direktive 80/987, ureditev zastaranja, ki je manj ugodna od tiste, ki velja za podobne terjatve?

      (1)  UL L 283, str. 23.


title: Združene zadeve od C-39/13 do C-41/13: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. junija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te Amsterdam – Nizozemska) – Inspecteur van de Belastingdienst/Noord/kantoor Groningen proti SCA Group Holding BV (C-39/13), X AG in drugi/Inspecteur van de Belastingdienst Amsterdam (C-40/13), Inspecteur van de Belastingdienst Holland-Noord/kantoor Zaandam/MSA International Holdings BV, MSA Nederland BV (C-41/13) (Svoboda ustanavljanja — Davek od dohodkov pravnih oseb — Davčna skupina družb iz iste skupine — Zahtevek — Razlogi za zavrnitev — Položaj, v katerem ima ena ali več vmesnih družb oziroma matična družba sedež v drugi državi članici — Neobstoj stalne poslovne enote v državi obdavčitve)

text:
               25.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/9

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. junija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te Amsterdam – Nizozemska) – Inspecteur van de Belastingdienst/Noord/kantoor Groningen proti SCA Group Holding BV (C-39/13), X AG in drugi/Inspecteur van de Belastingdienst Amsterdam (C-40/13), Inspecteur van de Belastingdienst Holland-Noord/kantoor Zaandam/MSA International Holdings BV, MSA Nederland BV (C-41/13)
   (Združene zadeve od C-39/13 do C-41/13) (1)

   ((Svoboda ustanavljanja - Davek od dohodkov pravnih oseb - Davčna skupina družb iz iste skupine - Zahtevek - Razlogi za zavrnitev - Položaj, v katerem ima ena ali več vmesnih družb oziroma matična družba sedež v drugi državi članici - Neobstoj stalne poslovne enote v državi obdavčitve))
   2014/C 282/12
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Gerechtshof te Amsterdam

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Inspecteur van de Belastingdienst/Noord/kantoor Groningen (C-39/13, C-41/13), X AG, X1 Holding GmbH, X2 Holding GmbH, X3 Holding GmbH, D1 BV, D2 BV, D3 BV (C-40/13)

      Tožene stranke: SCA Group Holding BV (C-39/13), Inspecteur van de Belastingdienst Amsterdam (C-40/13), MSA International Holdings BV, MSA Nederland BV (C-41/13)

      Izrek

               1.

               V zadevah C-39/13 in C-41/13 je treba člena 49 PDEU in 54 PDEU razlagati tako, da nasprotujeta zakonodaji države članice, na podlagi katere lahko matična družba rezidentka sestavlja davčno skupino z vnukinjo rezidentko, kadar jo ima v lasti prek ene ali več vmesnih družb rezidentk, z njo pa davčne skupine ne more sestavljati, kadar jo ima v lasti prek vmesnih družb nerezidentk, ki nimajo stalne poslovne enote v tej državi članici.

               2.

               V zadevi C-40/13 je treba člena 49 PDEU in 54 PDEU razlagati tako, da nasprotujeta zakonodaji države članice, na podlagi katere je uporaba sistema davčne skupine omogočena matični družbi rezidentki, ki ima v lasti hčerinske družbe rezidentke, izključena pa je za sestrske družbe rezidentke, katerih skupna matična družba v tej državi članici nima sedeža niti stalne poslovne enote.

      (1)  UL C 123, 27.4.2013.


title: Zadeva T-641/11 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2012 – Mische proti Komisiji (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Imenovanje — Razvrstitev v naziv in plačilni razred — Natečaj, objavljen pred začetkom veljave novih kadrovskih predpisov — Zaposlitev v Parlamentu in hkratni prehod na Komisijo — Delna ustavitev postopka — Delno očitno neutemeljena pritožba)

text:
               9.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/24

         Sklep Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2012 – Mische proti Komisiji
   (Zadeva T-641/11 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Imenovanje - Razvrstitev v naziv in plačilni razred - Natečaj, objavljen pred začetkom veljave novih kadrovskih predpisov - Zaposlitev v Parlamentu in hkratni prehod na Komisijo - Delna ustavitev postopka - Delno očitno neutemeljena pritožba)
   2013/C 38/43
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Harald Mische (Bruselj, Belgija) (zastopniki: R. Holland, J. Mische in M. Velardo, odvetniki)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija (zastopnik: J. Currall, zastopnik) in Svet Evropske unije (zastopnika: A.F. Jensen in J. Herrmann, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 29. septembra 2011 v zadevi Mische proti Komisiji (F-70/05, še neobjavljena v Zbirki odločb), katere namen je razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Postopek glede pritožbe se ustavi v delu, v katerem se ta nanaša na sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 29. septembra 2011 v zadevi Mische proti Komisiji (F-70/05, še neobjavljena v Zbirki odločb), s katero so bili zavrnjeni predlogi za razglasitev ničnosti odločbe Komisije Evropskih skupnosti z dne 11. novembra 2004, s katero je bila določena razvrstitev H. Mischeja v naziv A*6.

               2.

               V preostalem se pritožba zavrne.

               3.

               H. Mische nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija v v okviru te stopnje.

               4.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 49, 18.2.2012.


title: Zadeva C-275/06: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 29. januarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Mercantil n° 5 de Madrid – Španija) – Productores de Música de España (Promusicae) proti Telefónica de España SAU (Informacijska družba – Obveznosti ponudnikov storitev – Hranjenje in razkritje določenih podatkov o prometu – Obveznost razkritja – Omejitve – Varstvo zaupnosti elektronskih komunikacij – Skladnost z varstvom avtorske in sorodnih pravic – Pravica do učinkovitega varstva intelektualne lastnine)

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/9

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 29. januarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Mercantil no 5 de Madrid – Španija) – Productores de Música de España (Promusicae) proti Telefónica de España SAU
   (Zadeva C-275/06) (1)

   (Informacijska družba - Obveznosti ponudnikov storitev - Hranjenje in razkritje določenih podatkov o prometu - Obveznost razkritja - Omejitve - Varstvo zaupnosti elektronskih komunikacij - Skladnost z varstvom avtorske in sorodnih pravic - Pravica do učinkovitega varstva intelektualne lastnine)
   (2008/C 64/12)
   Jezik postopka: španščina
   Predložitveno sodišče
   Juzgado de lo Mercantil no 5 de Madrid
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Productores de Música de España (Promusicae)

      Tožena stranka: Telefónica de España SAU
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Juzgado de lo Mercantil – Razlaga členov 15(2) in 18 Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (UL L 178, str. 1), člena 8(1) in (2) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL L 167, str. 10) in člena 8 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine (UL L 157, str. 45) – Ravnanje s podatki, ki so nastali s komunikacijami med opravljanjem storitev informacijske družbe – Obveznost operaterjev elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev, ponudnikov dostopa do telekomunikacijskega omrežja in ponudnikov storitev za sprejemanje, hrambo in dajanje na razpolago navedenih podatkov – Izključitev civilnih postopkov.
   Izrek
   Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (Direktiva o elektronskem poslovanju), 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi, 2004/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine in 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (Direktiva o zasebnem življenju in elektronskih komunikacijah) državam članicam ne nalagajo, da v primeru, kot je ta v postopku v glavni stvari, določijo obveznost posredovanja osebnih podatkov, da bi se zagotovilo učinkovito varstvo avtorske pravice v okviru civilnega sodnega postopka. Vendar pa pravo Skupnosti od navedenih držav zahteva, da ob prenosu teh direktiv pazijo, da se oprejo na takšno razlago teh direktiv, ki omogoča zagotovitev pravilnega ravnovesja med temeljnimi pravicami, varovanimi s pravnim redom Skupnosti. Ob uporabi ukrepov za prenos navedenih direktiv morajo organi in sodišča držav članic ne zgolj razlagati nacionalno pravo v skladu s temi direktivami, temveč tudi paziti, da se ne oprejo na tako razlago teh direktiv, ki bi bila v nasprotju s temeljnimi pravicami ali z drugimi splošnimi načeli prava Skupnosti, kot je načelo sorazmernosti.

      (1)  UL C 212, 2.9.2006.


title: Zadeva T-555/08: Tožba, vložena 16. decembra 2008 – iPublish Ganske Interactive Publishing proti UUNT (upodobitev navigacijske naprave)

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/35

         Tožba, vložena 16. decembra 2008 – iPublish Ganske Interactive Publishing proti UUNT (upodobitev navigacijske naprave)
   (Zadeva T-555/08)
   (2009/C 55/63)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: iPublish Ganske Interactive Publishing GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: V. Knies, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe z dne 3. oktobra 2008 v zadevi R 709/2008-4 naj se razveljavi;

               —

               Uradu naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: tridimenzionalna znamka, ki označuje črnomodro navigacijsko napravo, za katero je med drugim značilna stranska modra črta, za proizvode in storitve iz razredov 9, 39 in 42 (prijava št. 6 092 639)

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (EC) št. 40/94 (1), ker naj bi prijavljena znamka imela potrebni razlikovalni učinek.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, 14.1.1994, str. 1).


title: Zadeva T-201/17: Tožba, vložena 31. marca 2017 – Printeos/Komisija

text:
               29.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 168/30

         Tožba, vložena 31. marca 2017 – Printeos/Komisija
   (Zadeva T-201/17)
   (2017/C 168/39)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Printeos, SA (Alcalá de Henares, Španija) (zastopnika: H. Brokelmann in P. Martínez Lage Sobredo, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Komisiji na podlagi člena 266, prvi odstavek, PDEU in, podredno, na podlagi členov 268, prvi odstavek, 268 in 340, tretji odstavek, PDEU ter člena 41(3) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah naloži plačilo:

                           a)

                           denarne odškodnine v višini kompenzacijskih obresti, in sicer 4 729 000 EUR, po obrestni meri, ki jo Evropska centralna banka uporablja v operacijah refinanciranja, povečani za dve odstotni točki, za obdobje od 9. marca 2015 do 1. februarja 2017, kar znaša 184 592,95 EUR, oziroma po obrestni meri, ki jo Splošno sodišče šteje za primerno; in

                           b)

                           zamudnih obresti na znesek kompenzacijskih obresti, ki izhaja iz prejšnjega odstavka, za obdobje od 1. februarja 2017 do datuma, ko Komisija dejansko plača znesek, predlagan v prejšnjem odstavku, v skladu s sodbo, s katero bo morda ugodeno tej tožbi, po obrestni meri, ki jo Evropska centralna banka uporablja v operacijah refinanciranja, povečani za tri odstotne točke in pol, oziroma po obrestni meri, ki jo Splošno sodišče šteje za primerno.

               —

               Podredno naj v skladu s členom 263 PDEU razglasi ničnost odločbe Komisije z dne 26. januarja 2017, na podlagi katere je Komisija vrnila zgolj znesek plačila glavnice globe, ki jo je tožeča stranka neupravičeno plačala v skladu s sklepom „Ovojnice“, brez vsakršnih obresti.

               —

               Komisiji naj vsekakor naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka je v tej zadevi primarno vložila odškodninsko tožbo, v okviru katere predlaga, naj se ji dodeli denarna odškodnina v višini obresti, ki bi ji jih morala plačati Komisija ob vračilu glavnice globe, ki je bila neupravičeno plačana na podlagi Sklepa Komisije C(2014) 9295 final z dne 10. decembra 2014 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGS (zadeva AT.39780 – Envelopes) (sklep „Ovojnice“), potem ko je bil ta sklep s sodbo Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2016 v zadevi T-95/15, Printeos S.A. in drugi/Komisija (sodba „Printeos“) razglašen za ničnega. Tožeča stranka podredno predlaga, naj se razglasi ničnost odločbe Komisije z dne 26. januarja 2017, s katero je bila zavrnjena njena zahteva v zvezi s plačilom navedenih obresti.

               1.

               Tožeča stranka v utemeljitev odškodninske tožbe navaja, da njena zahteva glede denarne odškodnine temelji na členu 266, prvi odstavek, PDEU, ker Komisija zgoraj navedene sodbe „Printeos“ ni izvršila popolnoma, saj ji ni plačala ustreznih obresti; zahteva temelji, podredno, na členu 266, drugi odstavek, in členu 340, drugi odstavek, PDEU ter členu 41(3) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah zaradi škode, ki je nastala zaradi sklepa „Ovojnice“ in zaradi nepopolne izvršitve sodbe „Printeos“.
               V zvezi s tem zatrjuje, da je bilo nezakonito ravnanje Komisije brez pravne podlage, ker je bila Uredba Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 4, str. 145), na katero se je Komisija sklicevala v odločbi z dne 26. januarja 2017, že razveljavljena, in ker je treba šteti, da je Delegirana uredba Komisije (EU) št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012 o pravilih uporabe Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije (UL 2012, L 362, str. 1) v nasprotju s členoma 266 in 340 PDEU ter s členoma 41(3) in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

               2.

               Tožeča stranka v utemeljitev podrednega predloga za razglasitev ničnosti trdi, da odločba Komisije z dne 26. januarja 2017 temelji na pravni podlagi, ki je bila razveljavljena, ki je ni bilo mogoče uporabiti in ki bi se morala vsekakor šteti za nezakonito, pri čemer v zvezi s tem vlaga tudi ugovor nezakonitosti.


title: Zadeva T-489/14: Tožba, vložena 26. junija 2014 – Espacio Activos Financieros proti Komisiji

text:
               25.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/51

         Tožba, vložena 26. junija 2014 – Espacio Activos Financieros proti Komisiji
   (Zadeva T-489/14)
   2014/C 282/66
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Espacio Activos Financieros, SL (Madrid, Španija) (zastopnik: A. De Zunzunegui Ruano, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničen razglasi sklep, ki opredeljuje skupek ukrepov, združenih pod poimenovanje Španski sistem finančnega najema (SEAF), kot novo in z notranjim trgom nezdružljivo državno pomoč;

               —

               podredno, za nična razglasi člena 1 in 4 izpodbijanega sklepa, ki investicijske družbe v gospodarskih interesnih združenjih (GIZ) opredeljujeta kot upravičence teh domnevnih pomoči in kot edine osebe, ki morajo opraviti vračilo;

               —

               podredno, za ničen razglasi člen 4 izpodbijanega sklepa, ker nalaga vračilo domnevnih pomoči, kar je očitna kršitev načela pravne varnosti, in

               —

               Komisiji naloži, naj plača vse stroške tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni kot v postopku Bankia proti Komisiji, T-700/13.
   Zlasti se zatrjuje napako pri opredelitvi Španskega sistema finančnega najema (SEAF) v celoti ter posamičnih ukrepov kot državne pomoči, napako pri opredelitvi upravičenca ukrepov in kršitev načela pravne varnosti.


title: Zadeva F-22/06: Tožba, vložena  6. marca 2006  — Vienne in drugi proti Evropskemu parlamentu

text:
               6.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/32

         Tožba, vložena 6. marca 2006 — Vienne in drugi proti Evropskemu parlamentu
   (Zadeva F-22/06)
   (2006/C 108/59)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Philippe Vienne (Bascharge, Luksemburg) in drugi (zastopnika: G. Bounéou in F. Frabetti, avocats)

      Tožena stranka: Evropski parlament
   Predlogi tožečih strank

               —

               za nično naj se razglasi pisna odločba z dne 14. novembra 2005, s katero je Evropski parlament tožečim strankam odrekel pomoč iz člena 24 Kadrovskih predpisov;

               —

               Evropskemu parlamentu naj se naloži solidarna povrnitev škode, ki je zaradi tega nastala tožečim strankam;

               —

               Evropskemu parlamentu naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke, ki so uradniki ali uslužbenci Evropskega parlamenta, so zahtevale, naj se njihove pokojninske pravice, ki so jih pridobile v Belgiji, v skladu z določbami belgijskega zakona iz leta 1991 prenesejo v sistem Skupnosti. Leta 2003 je Belgija sprejela nov zakon, ki po mnenju tožečih strank določa ugodnejše pogoje za tovrstne nove prenose. Vendar pa tožeče stranke, ker so že prenesle svoje pravice, niso mogle uveljavljati določb zakona iz leta 2003.
   Tožeče stranke so tako vložile predlog za pomoč iz člena 24 Kadrovskih predpisov. Evropski parlament, ki svojim uradnikom in začasnim uslužbencem ni nameraval pomagati pri pridobitvi navedenih prenosov, je njihov predlog zavrnil z odločbo z dne 14. novembra 2005.
   S svojimi tožbami izpodbijajo to odločbo Evropskega parlamenta, ki jo opredeljujejo kot zavrnitev pomoči v nasprotju s členom 24 Kadrovskih predpisov. Poleg tega člena v podporo svojim trditvam zatrjujejo tudi kršitev dolžne skrbnosti, načela prepovedi diskriminacije, prepovedi samovoljnega ravnanja, obveznosti obrazložitve, zaupanja v pravo, pravila „patere legem quam ipse fecisti“ in zlorabo pooblastil.


title: Zadeva C-427/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Commissione Tributaria Regionale di Genova z dne  31. januarja 2005  v zadevi Porto Antico di Genova SpA proti Agenzia delle Entrate Ufficio Genova 1

text:
               11.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 36/21

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Commissione Tributaria Regionale di Genova z dne 31. januarja 2005 v zadevi Porto Antico di Genova SpA proti Agenzia delle Entrate Ufficio Genova 1
   (Zadeva C-427/05)
   (2006/C 36/43)
   Jezik postopka: italijanščina
   Commissione Tributaria Regionale di Genova je s sklepom z dne 31. januarja 2005 v zadevi Porto Antico di Genova SpA proti Agenzia delle Entrate Ufficio Genova 1, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 1. decembra 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložila predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Commissione Tributaria Regionale di Genova predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali je člen 55 DPR (dekret predsednika republike) št. 917 z dne 22. decembra 1986 (različica, ki je veljala za leto 2000), ki določa, da se pomoči EGS upoštevajo pri določitvi obdavčljivih prihodkov, združljiv s členom 21(3) Uredbe št. 2082/93 (1), ki določa, da: „[morajo biti] izplačila […] končnim prejemnikom izvedena brez vsakršnega odbitka ali zadržanja, ki bi lahko zmanjšalo znesek finančne pomoči, do katere so upravičeni“?

               2.

               V primeru, da se ugotovi nezdružljivost, ali se ta nanaša le na pomoč, ki jo izplačujejo organi Skupnosti, ali tudi na pomoč, ki je določena v EPD (enotni programski dokument), ki jo izplačujejo nacionalni organi?

      (1)  UL L 193, 31.7.1993, str. 20.


title: Zadeva C-363/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal d'instance du VII ème arrondissement de Paris (Francija) 2. avgusta 2007 – Hewlett Packard International SARL proti Administration des douanes – Direction générale des douanes et droits indirects

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal d'instance du VIIème arrondissement de Paris (Francija) 2. avgusta 2007 – Hewlett Packard International SARL proti Administration des douanes – Direction générale des douanes et droits indirects
   (Zadeva C-363/07)
   (2007/C 269/43)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal d'instance du VIIème arrondissement de Paris
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hewlett Packard International SARL

      Tožena stranka: Administration des douanes – Direction générale des douanes et droits indirects
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali funkcija kopiranja v multifunkcionalni napravi, kot je opisana v obravnavani zadevi in namenjena delovanju v neposredni povezavi ali v omrežju z več računalniki, ki pa lahko pri opravljanju samo funkcije kopiranja deluje samostojno, pomeni, „značilno funkcijo, ki ni obdelava informacij“ v smislu opombe 5 E poglavja 84 kombinirane nomenklature?

               2)

               Ali je v primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje mogoče, da je zaradi obstoja te značilne funkcije, glede katere se izrecno priznava, da blagu ne daje bistvene značilnosti, na podlagi opombe 5 E izključena razvrstitev v poglavje 84 kljub obstoju funkcij tiskanja in odčitavanja, ki spadajo med funkcijo obdelave podatkov?

               3)

               Ali se v takem primeru in če gre za napravo, sestavljeno iz kombinacije dveh stvarno ločenih modulov, razvrstitve ne sme opraviti na podlagi splošnega pravila 3 b)?

               4)

               Splošneje, ali mora pravilna razlaga harmoniziranega sistema in kombinirane nomenklature privesti do tega, da se tiskalnike, kot so ti, opisani v obravnavani zadevi, razvrsti pod številko 8471 60 ali 9009 12 00?

               5)

               Ali ni Uredba Komisije (ES) št. 400/2006 z dne 8. marca 2006 (1) neveljavna – zlasti zato, ker nasprotuje harmoniziranemu sistemu, kombinirani nomenklaturi ter odstavkoma 1 in 3 b) Splošnih pravil za razlago harmoniziranega sistema in kombinirane nomenklature, – ker se njena obrazložitev sklicuje na pojem „funkcija, ki je bistveno značilna za napravo“ in ker naj bi vodila do razvrstitve tiskalnikov, kot so ti opisani, pod številko 9009 12 00?

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 400/2006 z dne 8. marca 2006 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo (UL L 70, str. 9).


title: Zadeva C-83/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Mercantil de Pontevedra (Španija) 11. februarja 2010 – Aurora Sousa Rodríguez in drugi proti Air France S.A.

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Mercantil de Pontevedra (Španija) 11. februarja 2010 – Aurora Sousa Rodríguez in drugi proti Air France S.A.
   (Zadeva C-83/10)
   2010/C 113/37
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Mercantil de Pontevedra

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Aurora Sousa Rodríguez, Yago López Sousa, Rodrigo Puga Lueiro, Luis Rodríguez González, María del Mar Pato Barreiro, Manuel López Alonso, Yaiza Pato Rodríguez

      Tožena stranka: Air France S.A.

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je pojem „odpoved“, opredeljen v členu 2(l) Uredbe [št. 261/2004/ES] (1), treba razumeti izključno v smislu neopravljenega leta pod predvidenimi pogoji ali tudi v smislu vsake okoliščine, ki privede do tega, da letalo, na katerem ima potnik rezerviran sedež, vzleti, vendar ne pride na cilj, vključno s prisilno vrnitvijo na odhodno letališče zaradi tehničnih težav?

               2.

               Ali je pojem „dodatna odškodnina“ iz člena 12 navedene uredbe treba razumeti v smislu, da ob odpovedi leta nacionalnemu sodišču dovoljuje določiti odškodnino za nastalo škodo, vključno z nematerialno, zaradi neizpolnitve pogodbe o zračnem prevozu in v skladu z merili, določenimi v nacionalni zakonodaji, in sodno prakso o neizpolnitvi pogodbe, ali pa mora, nasprotno, omenjena odškodnina ustrezati samo nastalim stroškom potnikov, ki so bili pravilno izkazani, a jih letalski prevoznik ni v zadostni meri povrnil, v skladu z zahtevami členov 8 in 9 Uredbe 261/2004/ES, ne da bi se pri tem prvi sklicevali na omenjene določbe; in, nazadnje, ali sta ta dva pojma o dodatni odškodnini med seboj združljiva?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL L 46, str. 1).


title: Zadeva F-146/12: Tožba, vložena 28. novembra 2012 – ZZ proti Komisiji

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/78

         Tožba, vložena 28. novembra 2012 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-146/12)
   2013/C 26/164
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal in D. Abreu Caldas, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o prenosu pravic tožeče stranke do starostne pokojnine v pokojninski sistem Unije, v kateri so uporabljene nove SID v zvezi s členoma 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Člen 9 Splošnih določb za izvajanje člena 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom naj se razglasi za nezakonitega;

               —

               Odločba z dne 3. februarja 2012 o uporabi meril, ki jih vsebujejo določbe Splošnih določb za izvajanje člena 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom z dne 3. marca 2011, za prenos pravic do starostne pokojnine tožeče stranke, naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-366/12: Tožba, vložena 10. avgusta 2012 – Katjes Fassin proti UUNT (Yoghurt-Gums)

text:
               20.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/12

         Tožba, vložena 10. avgusta 2012 – Katjes Fassin proti UUNT (Yoghurt-Gums)
   (Zadeva T-366/12)
   2012/C 319/22
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (Emmerich am Rhein, Nemčija) (zastopnik: T. Schmitz, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlog

   Tožeča stranka predlaga,

               —

               naj se odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 11. junija 2012 v zadevi R 523/2012-4 razveljavi in spremeni tako, da se pritožba v celoti zavrne;

               —

               Uradu naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „Yoghurt-Gums“ za proizvode iz razredov 6, 24 in 30 – prijava znamke Skupnosti št. 9 455 197

      Odločba preizkuševalca: delna zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009

               —

               kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva C-75/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Giudice di Pace di Revere (Italija) 13. februarja 2012 – Kazenski postopek zoper Majalija Abdela

text:
               21.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Giudice di Pace di Revere (Italija) 13. februarja 2012 – Kazenski postopek zoper Majalija Abdela
   (Zadeva C-75/12)
   2012/C 118/28
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Giudice di Pace di Revere

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Majali Abdel

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali členi 2, 4, 6, 7 in 8 Direktive 2008/115/ES (1) v luči načel lojalnega sodelovanja in polnega učinka nasprotujejo možnosti, da se državljana tretje države, ki se nezakonito nahaja v državi članici, še preden je prišlo do nespoštovanja odločbe o odstranitvi, ki jo je izdal upravni organ, zgolj zaradi njegovega nezakonitega prihoda in njegovega nezakonitega prebivanja kaznuje z denarno kaznijo, ki se jo kot kazensko sankcijo nadomesti s hišnim priporom?

               2.

               Ali členi 2, 15 in 16 Direktive 2008/115 v luči načel lojalnega sodelovanja in polnega učinka nasprotujejo možnosti, da država članica po sprejetju Direktive sprejme predpis, na podlagi katerega se državljana tretje države, ki se nezakonito nahaja v državi članici, kaznuje z denarno kaznijo, ki se brez upoštevanja postopka, določenega v Direktivi in v njej določenih pravic tujca, nadomesti s takoj izvršljivim izgonom kot kazensko sankcijo?

               3.

               Ali v členu 4(3) PEU določeno načelo lojalnega sodelovanja nasprotuje nacionalnemu predpisu, ki je bil sprejet v času, ko je še tekel rok za prenos Direktive, v izogib tej direktivi, oziroma, da bi se omejilo njeno področje uporabe, in katere ukrepe mora sprejeti sodišče, če ugotovi takšen namen?

      (1)  UL L 348, str. 98.


title: Zadeva T-724/14: Tožba, vložena 7. oktobra 2014 – ECFA in IEP/Komisija in EACEA

text:
               12.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/38

         Tožba, vložena 7. oktobra 2014 – ECFA in IEP/Komisija in EACEA
   (Zadeva T-724/14)
   (2015/C 007/43)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: European Childrens Fashion Asociation (ECFA) (Valencia, Španija) in Instituto de Economía Pública, SL (IEP) (Valencia) (zastopnik: A. Haegeman, odvetnik)

      Toženi stranki: Evropska komisija in Izvajalska agencija za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo (EACEA)

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata:

               —

               ugotovi naj se, da je ta tožba dopustna in utemeljena;

               —

               odločba – neformalni dopis – z dne 1. avgusta 2014 in opomin št. 3241401420 z dne 5 avgusta 2014 naj se razglasita za nična;

               —

               nasprotni stranki naj se naloži preklic opomina št. 3241401420 z dne 5. avgusta 2014, ker je v nasprotju s pogodbenimi, zakonskimi in podzakonskimi določbami;

               —

               ugotovi naj se, da sta odločba – neformalni dopis – z dne 1. avgusta 2014 in opomin št. 3241401420 z dne 5. avgusta 2014 v nasprotju s pogodbenimi obveznostmi tožene stranke in naj se ju razglasi za nična;

               —

               ugotovi naj se vsaj, da je terjatev iz opomina št. 3241401420 neutemeljena;

               —

               podredno naj se znesek iz opomina št. 3241401420 zniža;

               —

               po potrebi naj se – brez poseganja v pravice strank – v skladu s členoma 63 in 64 Poslovnika določi izvedenca;

               —

               zavrnejo naj se vsi zahtevki nasprotne stranke za plačilo opomina št. 3241401420 in naj se ji po potrebi naloži, da toženi stranki vrne vse zneske, ki so bili plačani Komisiji, bodisi neposredno bodisi z nadomestilom, in sicer glavnico, obresti in morebitne dodatke;

               —

               po potrebi in če je nasprotna stranka z neizpolnitvijo pogodbenih obveznosti toženi stranki povzročila škodo, naj se nasprotni stranki naloži, da toženi stranki plača odškodnino, zlasti in pod pogojem, da je prejela plačila oziroma nadomestila, ki jih je morala plačati tožena stranka, in sicer tako, da jih vrne;

               —

               tožeči stranki naj se pritrdi, da je zadnji zahtevek začasno omejen na 1 EUR od zneska 82.378,81 EUR, z možnostjo zvišanja ali znižanja med postopkom, pod pogojem, da bodo zvišane izravnalne obresti ali vsaj pogodbene obresti, in sicer v višini 3,65 %;

               —

               nasprotni stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev pogodbenih obveznosti, obveznosti obrazložitve, pravice do obrambe, splošnega načela skrbnega ravnanja in sorazmernosti, zlorabo pooblastil, nespoštovanje načela lojalnosti in dobre vere pri izvajanju pogodb, kršitev člena II.19.3 pogodbe „grant agreement“ in kršitev splošnega načela varstva legitimnih pričakovanj ter splošnih pravil o razlagi pogodb, ker naj bi odločba, s katero je bilo naloženo, da je treba del zneska, ki je bil plačani EACEA, vrniti, temeljila le na izsledkih revizije, brez kakršnekoli druge utemeljitve.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela kontradiktornosti in pravice do obrambe iz člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, splošnega načela varstva legitimnih pričakovanj in splošnih pravil o razlagi pogodb, ker naj EACEA ne bi vnovič pozvala k predložitvi dokumentov, da bi se dokazalo upravičenost spornih stroškov, čeprav je bila seznanjena, da lahko to stori tudi v poznejši fazi postopka.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev pogodbenih obveznosti, obveznosti obrazložitve, pravice do obrambe, splošnega načela skrbnega ravnanja in sorazmernosti, zlorabo pooblastil, nespoštovanje načela lojalnosti in dobre vere pri izvajanju pogodb ter pogodbenih določil sklenjene pogodbe o dodelitvi nepovratnih sredstev, in – natančneje – na kršitev člena II.14 pogodbe „grant agreement“, splošnih načel o reviziji, načela izvajanja pogodbe v dobri veri in prepovedi zlorabe pogodbenih določil ter splošnega načela varstva legitimnih pričakovanj in splošnega pravila o razlagi pogodb.
               Tožeči stranki trdita, da sta si toženi stranki prilastili pravico do razlage zadevne pogodbe po lastni volji, ne da bi pri tem spoštovali izrecne določbe o obveznosti dodelitve nepovratnih sredstev za dejansko izvedene storitve in upravičene stroške.


title: Zadeva T-465/04: Tožba European Dynamics SA proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 25. novembra 2004

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 57/26

         Tožba European Dynamics SA proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 25. novembra 2004
   (Zadeva T-465/04)
   (2005/C 57/45)
   Jezik postopka: angleščina
   European Dynamics SA, Atene, Grčija, ki jo zastopa N. Korogiannakis, lawyer, je dne 25. novembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   European Dynamics SA Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Komisije (GD Ribištvo) z dne 15. septembra 2004, s katero je ponudbo tožeče stranke ocenila kot neuspešno in dodelila naročilo dosedanjemu izvajalcu;

               —

               naloži Komisiji ponovno ovrednotenje ponudbe, ki jo je vložila tožeča stranka;

               —

               Komisiji naloži plačilo pravnih in ostalih stroškov in izdatkov tožeče stranke, ki so nastali v povezavi s tožbo, tudi v primeru, da se le-ta zavrne.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka je ponudbo vložila v odgovor na poziv Komisije k oddaji ponudb FISH/2004/02 (1) za zagotovitev računalniških in z njimi povezanih storitev, ki se nanašajo na informacijski sistem Generalnega direktorata za ribištvo. Z napadeno odločbo je bila ta ponudba zavrnjena in posel dodeljen drugemu ponudniku, ki je bil hkrati njegov dosedanji izvajalec.
   Tožeča stranka v podporo svoji ničnostni tožbi trdi, da je Komisija predvsem kršila načelo enakega obravnavanja in proste konkurence. Tožeča stranka meni, da odločitev Komisije, da uvede dvomesečno uvajalno dobo, negativno diskriminira v korist dosedanjega izvajalca, za katerega uvajalna doba očitno ni bila potrebna. V tem kontekstu tožeča stranka navaja, da je bilo zagotavljanje podatkov ponudnikom za izvedbo posla v zvezi z aplikacijo programske opreme, predmet poziva k oddaji ponudb, nezadostno, razen seveda za njegovega dosedanjega izvajalca, ki je imel neomejen dostop do teh podatkov.
   Tožeča stranka nadalje navaja, da je Komisija kršila Finančno uredbo (2) in Direktivo 92/50 (3) z uporabo meril za vrednotenje, ki niso bili vsebovani v pozivu k oddaji ponudb za izvedbo posla, namreč obsega s strani tožeče stranke predlagane skupine, ki ga je Komisija ocenila kot prevelikega, in povprečno število let izkušenj skupine tožeče stranke, ki jih je Komisija ocenila kot manjše od s strani uspešnega ponudnika predlagane skupine.
   Tožeča stranka nadalje meni, da je Komisija storila očitne napake v ocenjevanju pri vrednotenju ponudbe za izvedbo posla tožeče stranke, še posebej pri oceni strokovnosti predlagane skupine in finančne ponudbe tožeče stranke, ko je, v skladu z navedbami tožeče stranke, napačno sklepala, da bo vseh šestnajst s strani tožeče stranke predlaganih oseb delalo hkrati na celotnem projektu.
   Tožeča stranka navaja, da je Komisija kršila svoje dolžnosti po členu 253 ES, da navede razloge, in ni zagotovila ustreznih podatkov o razlogih za zavrnitev njene ponudbe, ki jih je tožeča stranka zahtevala. Prav tako tožeča stranka navaja, da je Komisija kršila načelo dobrega upravljanja in skrbnega ravnanja s tem, ko je ukrepala z bistveno zamudo in ni ponudila primernih odgovorov na prošnjo tožeče stranke za podatke pred predložitvijo ponudb.

      (1)  UL 2004/S 73 – 061407.

      (2)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti, UL L 248, 16.9.2002, str. 1.

      (3)  Direktiva Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev, UL L 209, 24.7.1992, str. 1.


title: Zadeva C-366/10: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 21. decembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) – Združeno kraljestvo) – The Air Transport Association of America, American Airlines, Inc., Continental Airlines, Inc., United Airlines, Inc. proti The Secretary of State for Energy and Climate Change (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Direktiva 2003/87/ES — Sistem za trgovanje s pravicami do emisij toplogrednih plinov — Direktiva 2008/101/ES — Vključitev letalskih dejavnosti v ta sistem — Veljavnost — Čikaška konvencija — Kjotski protokol — Sporazum o zračnem prometu EU/Združene države — Načela mednarodnega običajnega prava — Pravni učinki — Sklicevanje — Ekstrateritorialnost prava Unije — Pojma „pristojbina“ in „taksa“ )

text:
               18.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 49/7

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 21. decembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) – Združeno kraljestvo) – The Air Transport Association of America, American Airlines, Inc., Continental Airlines, Inc., United Airlines, Inc. proti The Secretary of State for Energy and Climate Change
   (Zadeva C-366/10) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Direktiva 2003/87/ES - Sistem za trgovanje s pravicami do emisij toplogrednih plinov - Direktiva 2008/101/ES - Vključitev letalskih dejavnosti v ta sistem - Veljavnost - Čikaška konvencija - Kjotski protokol - Sporazum o zračnem prometu EU/Združene države - Načela mednarodnega običajnega prava - Pravni učinki - Sklicevanje - Ekstrateritorialnost prava Unije - Pojma „pristojbina“ in „taksa“)
   2012/C 49/12
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: The Air Transport Association of America, American Airlines, Inc., Continental Airlines, Inc., United Airlines, Inc.

      Tožena stranka: The Secretary of State for Energy and Climate Change

      Ob udeležbi: International Air Transport Association (IATA), National Airlines Council of Canada (NACC), Aviation Environment Federation, WWF-UK, European Federation for Transport and Environment, Environmental Defense Fund, Earthjustice

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) – Veljavnost Direktive 2008/101/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o spremembi Direktive 2003/87/ES zaradi vključitve letalskih dejavnosti v sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti (UL 2009 L 8, str. 3) – Nemožnost sklicevanja na nekatera pravila in/ali določbe mednarodnega prava

      Izrek

               1.

               Med načeli in določbami mednarodnega prava, ki jih navaja predložitveno sodišče, se je v okoliščinah, kakršne so te v zadevi v glavni stvari, in zaradi presoje veljavnosti Direktive 2008/101/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o spremembi Direktive 2003/87/ES zaradi vključitve letalskih dejavnosti v sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti mogoče sklicevati zgolj na:

                           —

                           prvič, v mejah nadzora očitne napake pri presoji glede teh načel, za katero je v zvezi s svojo pristojnostjo za sprejetje te direktive odgovorna Unija:

                                       —

                                       načelo, da ima vsaka država popolno in izključno suverenost v zračnem prostoru nad svojim ozemljem;

                                       —

                                       načelo, da nobena država ne more veljavno podrediti nobenega dela odprtega morja svoji suverenosti, in

                                       —

                                       načelo o svobodi letenja nad odprtim morjem,

                           —

                           in drugič,

                                       —

                                       člena 7 ter 11(1) in (2)(c) Sporazuma o odprtem nebu, sklenjenega 25. in 30. aprila 2007 med Združenimi državami Amerike na eni strani in Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na drugi strani, kakor je bil spremenjen s protokolom, ter

                                       —

                                       člen 15(3) v povezavi s členoma 2 in 3(4) tega sporazuma.

               2.

               Preučitev Direktive 2008/101 ni pokazala ničesar, kar bi lahko vplivalo na njeno veljavnost.

      (1)  UL C 260, 25.9.2010.


title: Zadeva C-465/06: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 27. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2003/98/ES – Ponovna uporaba informacij javnega sektorja – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/16

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 27. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-465/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2003/98/ES - Ponovna uporaba informacij javnega sektorja - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2007/C 297/25)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: E. Montaguti in R. Vidal Puig, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: M. Muñoz Pérez, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. novembra 2003 o ponovni uporabi informacij javnega sektorja (UL L 345, str. 90)
   Izrek

               1)

               Kraljevina Španija s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za popolno uskladitev z Direktivo 2003/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. novembra 2003 o ponovni uporabi informacij javnega sektorja, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2)

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 326, 30.12.2006.


title: Zadeva T-739/14: Tožba, vložena 24. oktobra 2014 – PSC Prominvestbank/Svet

text:
               12.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/42

         Tožba, vložena 24. oktobra 2014 – PSC Prominvestbank/Svet
   (Zadeva T-739/14)
   (2015/C 007/47)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: PSC Prominvestbank, Joint-Stock Commercial Industrial & Investment Bank (Kijev, Ukrajina) (zastopnika: J. Viñals Camallonga in J. Iriarte Ángel, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               člen 1 Sklepa Sveta 2014/512/SZVP z dne 31. julija 2014 razglasi za ničen v delu, ki se nanaša nanjo, in ugotovi, da je izključena iz sankcij, naloženih z navedeno določbo;

               —

               člen 5 Uredbe Sveta (EU) št. 833/2014 z dne 31. julija 2014 razglasi za ničen v delu, ki se nanaša nanjo, in ugotovi, da je izključena iz sankcij, naloženih z navedeno določbo;

               —

               novi člen 1 v skladu s Sklepom Sveta 2014/659/SZVP z dne 8. septembra 2014 razglasi za ničen v delu, ki se nanaša nanjo, in ugotovi, da je izključena iz sankcij, naloženih z navedeno določbo;

               —

               novi člen 5 v skladu z Uredbo Sveta (EU) št. 960/2014 z dne 8. septembra 2014 razglasi za ničen v delu, ki se nanaša nanjo, in ugotovi, da je izključena iz sankcij, naloženih z navedeno določbo, ter

               —

               Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Razlogi in bistvene trditve so enaki tistim, navedenim v zadevi T-737/14, Vnesheconombank/Svet.


title: Zadeva T-96/16: Tožba, vložena 29. februarja 2016 – Solenis Technologies/EUIPO (STRONG BONDS. TRUSTED SOLUTIONS.)

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/53

         Tožba, vložena 29. februarja 2016 – Solenis Technologies/EUIPO (STRONG BONDS. TRUSTED SOLUTIONS.)
   (Zadeva T-96/16)
   (2016/C 156/71)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Solenis Technologies LP (Wilmington, Združene države) (zastopnik: A. Sanz Cerralbo, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka EU „STRONG BONDS. TRUSTED SOLUTIONS.“ – zahteva za registracijo št. 13 355 508

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 3. decembra 2015 v zadevi R 613/2015-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem je z njo zavrnjena registracija znamke EU na podlagi prijave št. 13 355 508 „STRONG BONDS. TRUSTED SOLUTIONS.“;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-110/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 23. februarja 2016 – Lg Costruzioni Srl/Area – Azienda Regionale per l’Edilizia Abitativa – Distretto di Carbonia, Area – Azienda Regionale per l’Edilizia Abitativa

text:
               17.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 23. februarja 2016 – Lg Costruzioni Srl/Area – Azienda Regionale per l’Edilizia Abitativa – Distretto di Carbonia, Area – Azienda Regionale per l’Edilizia Abitativa
   (Zadeva C-110/16)
   (2016/C 175/10)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Lg Costruzioni Srl

      Nasprotni stranki: Area – Azienda Regionale per l’Edilizia Abitativa – Distretto di Carbonia,
   Area – Azienda Regionale per l’Edilizia Abitativa

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je določba, kakršna je tista iz člena 53(3) zakonske uredbe št. 163 z dne 16. aprila 2006, s katero je dovoljeno sodelovanje podjetja z „navedenim“ projektantom, ki pa se v skladu z nacionalno zakonodajo – glede na to, da sam ni ponudnik – ne more sklicevati na zmogljivosti tretje osebe (avvalimento), v skladu s členom 48 Direktive ES št. 18 (1) z dne 31. marca 2004?

      (1)  Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL L 134, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 132).


title: Zadeva T-341/13 RENV: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. junija 2017 – Groupe Léa Nature/EUIPO – Debonair Trading Internacional (SO’BiO ētic) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije SO’BiO ētic — Prejšnji evropska in nacionalna besedni znamki SO…? — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Škodovanje ugledu — Člen 8(5) Uredbe št. 207/2009)

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/44

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. junija 2017 – Groupe Léa Nature/EUIPO – Debonair Trading Internacional (SO’BiO ētic)
   (Zadeva T-341/13 RENV) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije SO’BiO ētic - Prejšnji evropska in nacionalna besedni znamki SO…? - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Škodovanje ugledu - Člen 8(5) Uredbe št. 207/2009))
   (2017/C 239/54)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Groupe Léa Nature SA (Périgny, Francija) (zastopnik: S. Arnaud, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Gája, agent)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Debonair Trading Internacional Lda, (Funchal, Portugalska) (zastopnik: T. Alkin, barrister)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe EUIPO z dne 26. marca 2013 (zadeva R 203/2011-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Debonair Trading Internacional in Groupe Léa Nature.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Groupe Léa Nature SA nosi svoje stroške, stroške Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in stroške intervenientke pred Splošnim sodiščem in Sodiščem.

      (1)  UL C 260, 7.9.2013.


title: Zadeva T-265/09: Tožba, vložena 10. julija 2009 — Serrano Aranda proti UUNT — Burg Groep (LE LANCIER)

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/46

         Tožba, vložena 10. julija 2009 — Serrano Aranda proti UUNT — Burg Groep (LE LANCIER)
   (Zadeva T-265/09)
   2009/C 205/85
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Enrique Serrano Aranda (Murcia, Španija) (zastopnika: J. Calderón Chavero in T. Villate Consonni, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Burg Groep BV (Bergen, Nizozemska)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 27. marca 2009 v zadevi R 366/20081 naj se razveljavi.

               —

               Na podlagi te razveljavitve naj se ugodi ugovoru in sprejme ustrezne pravne ukrepe, in sicer naj se v celoti zavrne prijava znamke 3343365.

               —

               UUNT in drugim intervenientkam naj se naloži plačilo stroškov v primeru ugovora zoper to tožbo, njihove predloge pa naj se zavrne.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Burg Groep B.V.

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „LE LANCIER“ (prijava št. 3 343 365), za proizvode iz razredov 29 in 30

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: španska besedna znamka „EL LANCERO“ št. 838 740 za proizvode iz razreda 30; španska figurativna znamka št. 941 979, ki vsebuje besedni element „EL LANCERO“, za proizvode iz razreda 30; španska besedna znamka št. 943 767„EL LANCERO“ za proizvode iz razreda 31 in španska besedna znamka št. 1 806 835„EL LANCERO“ za proizvode iz razreda 29

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: nepravilna uporaba člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 o znamki Skupnosti


title: Zadeva T-295/15: Tožba, vložena 26. maja 2015 – Zhang/UUNT – K & L Ruppert Stiftung (Anna Smith)

text:
               10.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/34

         Tožba, vložena 26. maja 2015 – Zhang/UUNT – K & L Ruppert Stiftung (Anna Smith)
   (Zadeva T-295/15)
   (2015/C 262/45)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Yongyu Zhang (Manchester, Združeno kraljestvo) (zastopnica: M. Steinert, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG (Weilheim, Nemčija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „Anna Smith“ – Prijava št. 11 981 446

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 27. februarja 2015 v zadevi R 1559/2014-5

      Tožbeni predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               v skladu s predlogom tožeče stranke, po razveljavitvi izpodbijane odločbe glede postopka z ugovorom št. B 2 264 227, ki se nanaša na prijavo znamke Skupnosti št. 11 981 446 z dne 12. julija 2013, besedno znamko Anna Smith prizna kot znamko Skupnosti za razreda 18 in 25.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-386/07: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 5. maja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Hospital Consulting Srl, ATI HC, Kodak SpA, Tecnologie Sanitarie SpA proti Esaote SpA, ATI, Ital Tbs Telematic & Biomedical Service SpA, Draeger Medica Italia SpA, Officina Biomedica Divisione Servizi SpA (Poslovnik – Člena 92(1) in 104(3) – Pravila Skupnosti na področju konkurence – Nacionalna pravila o odvetniških tarifah – Določitev minimalnih nagrad – Delna nedopustnost – Vprašanja, na katerega odgovor lahko izhaja iz sodne prakse Sodišča)

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/17

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 5. maja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Hospital Consulting Srl, ATI HC, Kodak SpA, Tecnologie Sanitarie SpA proti Esaote SpA, ATI, Ital Tbs Telematic & Biomedical Service SpA, Draeger Medica Italia SpA, Officina Biomedica Divisione Servizi SpA
   (Zadeva C-386/07) (1)

   (Poslovnik - Člena 92(1) in 104(3) - Pravila Skupnosti na področju konkurence - Nacionalna pravila o odvetniških tarifah - Določitev minimalnih nagrad - Delna nedopustnost - Vprašanja, na katerega odgovor lahko izhaja iz sodne prakse Sodišča)
   (2008/C 209/23)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Consiglio di Stato
   Stranke

      Tožeče stranke: Hospital Consulting Srl, ATI HC, Kodak SpA, Tecnologie Sanitarie SpA

      Tožene stranke: Esaote SpA, ATI, Ital Tbs Telematic & Biomedical Service SpA, Draeger Medica Italia SpA, Officina Biomedica Divisione Servizi SpA

      Ob udeležbi: Azienda Sanitaria locale ULSS št.15 (Alta Padovana, Regione Veneto)
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Consiglio di Stato – Razlaga členov 10 in 81(1) ES in Direktive 98/5/CE Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 1998 za olajšanje trajnega opravljanja poklica odvetnika v drugi državi članici kakor tisti, v kateri je bila kvalifikacija pridobljena (UL L 77, str. 36) – Določitev obveznih tarif za opravljanje odvetniškega poklica, ki jih določi nacionalno poklicno združenje in jih potrdi ministrstvo – Nacionalna zakonodaja, ki sodnikom v okviru sodnih odločb o stroških, prepoveduje odstopanja od določenih minimalnih nagrad.
   Izrek

               1)

               Člena 10 ES in 81 ES ne nasprotujeta nacionalni zakonodaji, ki načeloma prepoveduje odstopanja od minimalnih nagrad, ki jih je na podlagi projekta, ki ga je izdelalo nacionalno poklicno združenje kot je Consiglio nazionale forense, potrdilo ministrstvo z uredbo, in ki tudi sodišču, ko odloča o stroških, ki jih mora stranka, ki v postopku ni uspela, plačati drugi stranki, prepoveduje odstopanje od teh minimalnih nagrad.

               2)

               Tretje vprašanje, ki ga je zastavilo Consiglio di Stato z odločbo z dne 13. januarja 2006, je očitno nedopustno.

      (1)  UL C 283, 24.11.2007.


title: Zadeva C-223/10: Sklep predsednika Sodišča z dne 1. septembra 2010 – Evropska komisija proti Republiki Avstriji

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/38

         Sklep predsednika Sodišča z dne 1. septembra 2010 – Evropska komisija proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-223/10) (1)

   ()
   2010/C 346/73
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 195, 17.7.2010.


title: Zadeva T-74/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. novembra 2015 – Mecafer/Komisija (Damping — Uvoz nekaterih kompresorjev s poreklom iz Kitajske — Delna zavrnitev vračila plačanih protidampinških dajatev — Določitev izvozne cene — Odštetje protidampinških dajatev — Sprememba časovnih učinkov razglasitve ničnosti)

text:
               11.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 18. novembra 2015 – Mecafer/Komisija
   (Zadeva T-74/12) (1)

   ((Damping - Uvoz nekaterih kompresorjev s poreklom iz Kitajske - Delna zavrnitev vračila plačanih protidampinških dajatev - Določitev izvozne cene - Odštetje protidampinških dajatev - Sprememba časovnih učinkov razglasitve ničnosti))
   (2016/C 007/20)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mecafer (Valence, Francija) (zastopnika: R. MacLean, solicitor, in A. Bochon, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Stobiecka-Kuik, K. Talabér-Ritz in T. Maxian Rusche, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije C(2011) 8804 final z dne 6. decembra 2011 v zvezi s prošnjami za vračilo protidampinških dajatev, ki so bile plačane na uvoze nekaterih kompresorjev s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, in, če bi Splošno sodišče navedeni sklep razglasilo za ničen, da navedeni sklep ostane v veljavi, dokler Komisija ne sprejme potrebnih ukrepov za izvršitev sodbe, ki jo bo izdalo Splošno sodišče.

      Izrek

               1.

               Člen 1 Sklepa Komisije C(2011) 8804 final z dne 6. decembra 2011 v zvezi s prošnjami za vračilo protidampinških dajatev, ki so bile plačane na uvoze nekaterih kompresorjev s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, se razglasi za ničen v delu, v katerem se družbi Mecafer ne dodeli vračilo protidampinških dajatev, ki so bile neutemeljeno plačane, v zneskih, ki presegajo zneske, določene v tem členu.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 118, 21.4.2012.


title: Zadeva T-306/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. junija 2015 – Silicium España Laboratorios/UUNT – LLR-G5 (LLRG5) (Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Skupnosti LLRG5 — Absolutni razlog za zavrnitev — Slaba vera imetnika znamke Skupnosti — Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               10.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. junija 2015 – Silicium España Laboratorios/UUNT – LLR-G5 (LLRG5)
   (Zadeva T-306/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Skupnosti LLRG5 - Absolutni razlog za zavrnitev - Slaba vera imetnika znamke Skupnosti - Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 262/24)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Silicium España Laboratorios, SL (Tarragona, Španija) (zastopnik: C. Sueiras Villalobos, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: LLR-G5 Ltd (Castlebar, Irska) (zastopnika: A. von Mühlendahl in H. Hartwig, odvetnika)

      Predmet

   Pritožba zoper odločbo prvega odbora UUNT za pritožbe z dne 7. marca 2013 (zadeva R 383/2012-1) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama LLR-G5 Ltd in Silicium España Laboratorios, SL.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Silicium España Laboratorios, SL se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 226, 3.8.2013.