title: Zadeva C-272/12 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 1. junija 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti razširjeni senat) z dne 21. marca 2012 v združenih zadevah T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV in T-69/06 RENV, Irska in drugi proti Komisiji

text:
               4.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/9

         Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 1. junija 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti razširjeni senat) z dne 21. marca 2012 v združenih zadevah T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV in T-69/06 RENV, Irska in drugi proti Komisiji
   (Zadeva C-272/12 P)
   2012/C 235/16
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: V. Di Bucci, G. Conte, D. Grespan, N. Khan in K. Walkerová, zastopniki)

      Druge stranke v postopku: Francoska republika, Irska, Italijanska republika, Eurallumina SpA, Aughinish Alumina Ltd

      Predlogi

               —

               Sodba Splošnega sodišča Evropske unije (četrti razširjeni senat) z dne 21. marca 2012, ki je bila Komisiji sporočena 23. marca 2012, v združenih zadevah Irska in drugi proti Komisiji, T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV in T-69/06 RENV, naj se razveljavi,

               —

               zadeve naj se vrnejo Splošnemu sodišču v ponovno odločanje,

               —

               odločitev o stroških naj se pridrži.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija je pri Sodišču vložila pritožbo zoper sodbo, izdano 21. marca 2012 v združenih zadevah Irska in drugi proti Komisiji, T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV in T-69/06 RENV, s katero je Splošno sodišče Odločbo Komisije 2006/323/ES z dne 7. decembra 2005 o oprostitvi plačila trošarine za mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminijevega oksida v regiji Gardanne, v regiji Shannon in na Sardiniji, ki se izvaja v Franciji, na Irskem in v Italiji, razglasilo za nično.
   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja pet pritožbenih razlogov: nepristojnost Splošnega sodišča, postopkovne nepravilnosti pred Splošnim sodiščem, ki so škodile interesom Komisije ter kršitev prava Unije.
   Prvič, Splošno sodišče naj bi s tem, da je v petih združenih zadevah po uradni dolžnosti navajalo tožbeni razlog kršitve člena 87(1) ES, ker naj se sporni nacionalni ukrepi ne bi pripisali državam članciam, napačno uporabilo pravo. Vsekakor naj bi v zadevah T-56/06 RENV in T-60/06 RENV po uradni dolžnosti navajalo razloge glede kršitve načela pravne varnosti in/ali domneve zakonitosti aktov Unije, da bi se odločba Komisije v celoti razglasila za nično, čeprav so se ti razlogi navajali le za namen nasprotovanja zahtevku za vračilo.
   Drugič, Splošno sodišče naj bi s tem, ko je odločilo, da ima pojem izkrivljanja konkurence enak obseg in pomen na področju usklajevanja nacionalnih davčnih zakonodaj in na področju državnih pomoč, v nasprotju s presojo Sodišča v sodbi z dne 2. decembra 2009 v zadevi Komisija proti Irski in drugim (C-89/08 P, ZOdl., str. I-11245), napačno uporabilo pravo in zlasti kršilo člen 61, druga alinea, Statuta Sodišča, v skladu s katerim je Splošno sodišče glede pravnih vprašanj vezano na odločitev Sodišča, kadar to razveljavi sodbo Splošnega sodišča in mu zadevo vrne v ponovno odločanje.
   Splošno sodišče naj bi, tretjič, s tem, da je menilo, da sporne oprostitve ne pomenijo državnih pomoči, ker jih je odobril Svet na podlagi pravil o davčnem usklajevanju, da jih torej ni mogoče pripisati zadevnim državam članicam in da zaradi tega niso predmet postopka nadzora pomoči, vzpostavljenega s Pogodbo, napačno uporabilo pravo pri določitvi pristojnosti Sveta oziroma Komisije ter pri določitvi odnosov med davčnim usklajevanjem in nadzorom državnih pomoči ter kršilo člena 87 in 88 ES in načelo institucionalnega ravnotežja.
   Četrtič, Splošno sodišče naj bi Odločbo Sveta 2001/224/ES z dne 12. marca 2001 o znižanih stopnjah in oprostitvah plačila trošarine za nekatera mineralna olja, ki se uporabljajo za posebne namene, razlagalo contra legem. Pritožnica namreč meni, da je Splošno sodišče razlago ob neupoštevanju pravil o razlagi aktov institucij oprlo na odgovor Sveta na vprašanje Splošnega sodišča, pri tem pa je bil pomen navedenega odgovora Sveta izkrivljen.
   Nazadnje, sodba Splošnega sodišča je v delu, v katerem temelji na kršitvi načela pravne varnosti, domneve zakonitosti in načela dobrega upravljanja, pomanjkljivo obrazložena oziroma jo bremenijo enake napake, kot so navedene v drugem, tretjem in četrtem pritožbenem razlogu.


title: Zadeva C-445/15: Sklep predsednika Sodišča z dne 5. februarja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) – Združeno kraljestvo) – The Queen, na predlog Nutricia Limited/Secretary of State for Health

text:
               18.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 136/23

         Sklep predsednika Sodišča z dne 5. februarja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) – Združeno kraljestvo) – The Queen, na predlog Nutricia Limited/Secretary of State for Health
   (Zadeva C-445/15) (1)

   (2016/C 136/31)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 354, 26.10.2015.


title: Zadeva T-389/14: Tožba, vložena 2. junija 2014 – salesforce.com proti UUNT (MARKETINGCLOUD)

text:
               22.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/18

         Tožba, vložena 2. junija 2014 – salesforce.com proti UUNT (MARKETINGCLOUD)
   (Zadeva T-389/14)
   2014/C 329/25
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: salesforce.com, Inc. (San Francisco, Združene države) (zastopnik: A. Nordemann, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 6. marca 2014 v zadevi R 1854/2013-1;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „MARKETINGCLOUD“ za storitve iz razreda 42 – prijava znamke Skupnosti št. 1 0 9 79  441

      Odločba preizkuševalca: znamke ni mogoče registrirati

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva T-340/13: Tožba, vložena 25. junija 2013 – Federación Española de Hostelería proti EACEA

text:
               24.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/13

         Tožba, vložena 25. junija 2013 – Federación Española de Hostelería proti EACEA
   (Zadeva T-340/13)
   2013/C 245/16
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Federación Española de Hostelería (Madrid, Španija) (zastopnika: F. del Nogal Méndez in R. Fernández Flores, odvetnika)

      Tožena stranka: Izvajalska agencija za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Odločbo 2007-19641 134736-LLP-I-2007-1-ES-Leonardo-LMP razglasi za nično;

               —

               podredno, odredi, da se postopek vrne v fazo na datum, ko so revizorji obvestila poslali na napačen naslov, zato da bi tožeča stranka lahko podala ustrezne navedbe.

               —

               še bolj podredno, zahtevano vračilo zmanjša v skladu z načelom sorazmernosti.

               —

               Komisiji naloži plačilo honorarjev in drugih stroškov tega postopka.

               —

               Komisiji naloži vračilo prejetih zneskov skupaj z zamudnimi obrestmi.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja pet razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog je kršitev postopka, ki je določen.

                           —

                           V zvezi s tem tožeča stranka navaja, da so se obvestila glede poročila o reviziji posredovala tretji osebi, ki nima zveze z razmerjem med tožečo stranko in toženo izvajalsko agencijo.

               2.

               Drugi tožbeni razlog je nespoštovanje obveznosti obrazložitve aktov.

                           —

                           Glede tega tožeča stranka trdi, da odločba, s katero se nalaga vračilo ni ustrezno obrazložena, ker ji je Izvajalska agencija posredovala le bremepis skupaj s poročilom o reviziji.

               3.

               Tretji tožbeni razlog je kršitev pravice do obrambe.

                           —

                           V zvezi s tem tožeča stranka navaja, da tekom upravnega postopka nikoli ni mogla podati svojega stališča glede obstoja in upoštevnosti očitkov in glede vseh dokumentov, ki jih je Komisija upoštevala za utemeljitev svojega očitka o obstoju kršitve prava Unije.

               4.

               Četrti tožbeni razlog je kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da čeprav se je projekt zaključil aprila 2009, Izvajalska agencija do aprila 2013 ni izrazila nobenega pomisleka glede načina njegovega vodenja in njegove izvedbe.

               5.

               Peti tožbeni razlog je zloraba pooblastil.

                           —

                           Glede tega tožeča stranka navaja, da je Komisija ni obvestila glede dejanj, ki se ji lahko očitajo, in ji ni dala možnosti izjave pred sprejetjem sankcije.

               6.

               Nazadnje tožeča stranka zatrjuje kršitev načela sorazmernosti.


title: Zadeva T-8/14: Tožba, vložena 7. januarja 2014 – Mogyi proti UUNT (Just crunch it…)

text:
               8.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/25

      Tožba, vložena 7. januarja 2014 – Mogyi proti UUNT (Just crunch it…)
      (Zadeva T-8/14)
      (2014/C 71/46)
      Jezik postopka: madžarščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Mogyi Kft. (Csávoly, Madžarska) (zastopnik: Zs. Klauber, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  odredi objavo prijave znamke, razen za „kruh, pecivo, slaščice“ (razred 30) in „poljščine, žita“ (razred 31).

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

         Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Just crunch it…“ za proizvode in storitve iz razredov 29, 30, 31 in 35 – prijava znamke Skupnosti št. 10 713 485

         Odločba preizkuševalca: delna zavrnitev prijave

         Odločba odbora za pritožbe: delna razveljavitev izpodbijane odločbe z odločbo v zadevi R 1921/2012-1

         Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 26. oktobra 2004 v zadevi T-207/02, Nicoletta Falcone proti Komisiji Evropskih skupnosti (Uradniki — Splošni javni natečaj — Nepripustitev k pisnemu preverjanju zaradi rezultata, doseženega v fazi predizbora — Sklic na zatrjevano nezakonitost objave javnega natečaja)

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/33

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 26. oktobra 2004
   v zadevi T-207/02, Nicoletta Falcone proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Uradniki - Splošni javni natečaj - Nepripustitev k pisnemu preverjanju zaradi rezultata, doseženega v fazi predizbora - Sklic na zatrjevano nezakonitost objave javnega natečaja)
   (2005/C 6/65)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi T-207/02, Nicoletta Falcone, kandidatka na natečaju COM/A/10/01, ki jo zastopa M. Condonanzi, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnik: J. Currall, skupaj z A. Dal Ferro, z naslovom za vročanje v Luksemburgu), zaradi predloga za razglasitev ničnosti odločbe natečajne komisije COM/A/10/01 z dne 2. maja 2002 o izključitvi tožeče stranke od pisnega preverjanja, ki je sledilo predizbirnim testom, ker ni dosegla zadostnega števila točk za uvrstitev med kandidate, ki so dosegli 400 najboljših ocen, je Sodišče prve stopnje (drugi senat), v sestavi J. Pirrung, predsednik, A. W. H. Meij in N. Forwood, sodnika, sodni tajnik: H. Jung, dne 26. oktobra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi, kot sledi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške vključno s stroški v zvezi s postopkom za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 202, 24.8.2002.


title: Zadeva C-360/14 P: Pritožba, ki jo je Zvezna republika Nemčija vložila 14. maja 2014 zoper sodbo Sodišča (osmi senat) z dne 24. julija 2014 v zadevi T-198/12, Zvezna republika Nemčija proti Evropski komisiji

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/43

         Pritožba, ki jo je Zvezna republika Nemčija vložila 14. maja 2014 zoper sodbo Sodišča (osmi senat) z dne 24. julija 2014 v zadevi T-198/12, Zvezna republika Nemčija proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-360/14 P)
   2014/C 315/70
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: T. Henze, A. Lippstreu, zastopnika, U. Karpenstein, odvetnik)

      Druga stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 14. maja 2014 v zadevi Zvezna republika Nemčija proti Evropski komisiji, T-198/12, zaradi predloga za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije 2012/160/EU z dne 1. marca 2012 o ohranitvi nacionalnih določb, o katerih je nemška zvezna vlada poslala uradno obvestilo, z mejnimi vrednostmi za svinec, barij, arzen, antimon, živo srebro ter nitrozamine in nitrozabilne snovi v igračah še po začetku uporabe Direktive 2009/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta o varnosti igrač (1) razveljavi v delu, v katerem je Splošno sodišče tožbo zavrnilo;

               —

               Sklep Komisije 2012/160/EU z dne 1. marca 2012 razglasi za ničen v delu, v katerem nacionalne določbe o mejnih vrednostih za elemente antimon, arzen in živo srebro v igračah, o katerih je bilo poslano uradno obvestilo zaradi njihove ohranitve, niso odobrene; podredno, zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica navaja skupno tri pritožbene razloge.

                  Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče naj bi s treh vidikov kršilo člen 114(4) PDEU. S tem ko je iz okoliščine, da ukrepi iz uradnega obvestila pritožnice temeljijo na odstopajoči oceni tveganj, sklepalo, da ta ni primerna, naj bi kršilo načelo, da države članice tveganje ocenijo samostojno. Poleg tega naj bi sodišče napačno uporabilo pravo, s tem ko je zahtevalo, naj se dokaže, da raven zaščite, ki jo zagotavlja Direktiva 2009/48/ES, sama zase ni zadostna. Nazadnje pa naj bi Splošno sodišče presojo utemeljilo z napačno razlago prava, ko je zavrnilo kvantitativno primerjavo ravni zaščite na podlagi mejnih vrednosti.

                  Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče naj bi kršilo obveznost obrazložitve sodb v skladu s členoma 36 in 53 Statuta Splošnega sodišča. Na eni strani naj bi bila njena obrazložitev v zvezi z razpredelnico 1, ki jo je predložila Zvezna republika Nemčija, protislovna, saj naj bi na nekem mestu temeljila na domnevnih računskih napakah, na drugem pa na domnevnih napakah pri meritvah. Na drugi strani naj bi bila obrazložitev nezadostna, ker naj bi Splošno sodišče ugotovilo, da iz primerjave mejnih vrednosti migracije, ki jo je opravila Zvezna republika Nemčija, ni razvidna višja raven zaščite, ne da bi preučilo pomen kategorije materialov, ki jih je mogoče postrgati.

                  Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče naj bi s treh vidikov izkrivilo dejstva oziroma dokaze. Najprej naj bi očitno napačno podalo vsebino razpredelnice 3, ki jo je predložila pritožnica. Splošno sodišče naj bi, dalje, očitno napačno domnevalo, da razpredelnica Bundesinstitut für Risikobewertung (zvezni inštitut za oceno tveganja), ki jo je predložila pritožnica, vsebuje nedopustno seštete vrednosti. Nazadnje pa naj bi Splošno sodišče očitno napačno razumelo mnenje Znanstvenega odbora za zdravstvena in okoljska tveganja (ZOZOT) z dne 1. julija 2010, ker je iz tega mnenja ugotovilo izjavo glede zanesljivosti mejnih vrednosti biološke dostopnosti, ki je ZOZOT očitno ni podal.

      (1)  UL L 80, str. 19.


               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/1

         2009/C 282/01
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 267, 7.11.2009

      Prejšnje objave

      UL C 256, 24.10.2009

      UL C 244, 10.10.2009

      UL C 233, 26.9.2009

      UL C 220, 12.9.2009

      UL C 205, 29.8.2009

      UL C 193, 15.8.2009

   Ti teksti so na voljo na:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva C-63/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena dne 3. februarja 2005

text:
               2.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/21

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena dne 3. februarja 2005
   (Zadeva C-63/05)
   (2005/C 82/42)
   Jezik postopka: grščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa Minas Konstantinidis, član pravne službe, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 3. februarja 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Helenski republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Helenska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/3/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 12. februarja 2002 o ozonu v zunanjem zraku (UL L 67, 9.3.2002, str. 14), oziroma s tem, da teh predpisov ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Helenski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za prenos te direktive v nacionalni pravni red, se je iztekel 9. septembra 2003.


20150731060617112015/C 270/558202014TC27020150817SL01SLINFO_JUDICIAL20150619424214Zadeva T-820/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 19. junija 2015 – Delta Group agroalimentare/Komisija
 ---documentbreak--- C2702015SL4240120150619SL0055424421Sklep Splošnega sodišča z dne 19. junija 2015 – Delta Group agroalimentare/Komisija
   (Zadeva T-820/14) (
         1
      )2015/C 270/55Jezik postopka: italijanščinaPredsednik petega senata je odredil izbris zadeve.
   (
         1
      )	UL C 65, 23.2.2015.


title: Zadeva C-600/12: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 17. julija 2014 – Evropska komisija proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Okolje — Ravnanje z odpadki — Direktive 2008/98/ES, 1999/31/ES in 92/43/EGS — Odlaganje odpadkov na otoku Zakintosu — Morski nacionalni park Zakintos — Območje Natura 2000 — Morska želva Caretta caretta — Podaljšanje veljavnosti okoljskih določb — Neobstoj razvojnega načrta — Obratovanje odlagališča — Slabo delovanje — Prenasičenost odlagališča — Pronicanje izcednih vod — Nezadostna pokritost in raztresenost odpadkov — Razširitev odlagališča)

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/7

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 17. julija 2014 – Evropska komisija proti Helenski republiki
   (Zadeva C-600/12) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Okolje - Ravnanje z odpadki - Direktive 2008/98/ES, 1999/31/ES in 92/43/EGS - Odlaganje odpadkov na otoku Zakintosu - Morski nacionalni park Zakintos - Območje Natura 2000 - Morska želva Caretta caretta - Podaljšanje veljavnosti okoljskih določb - Neobstoj razvojnega načrta - Obratovanje odlagališča - Slabo delovanje - Prenasičenost odlagališča - Pronicanje izcednih vod - Nezadostna pokritost in raztresenost odpadkov - Razširitev odlagališča))
   2014/C 315/10
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Patakia in D. Düsterhaus, agenta)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopnik: E. Skandalou, agent)

      Izrek

               1.

               Helenska republika

                           —

                           s tem, da je na otoku Zakintosu na lokaciji Griparaiika v regiji Kalamaki (Grčija) v delovanju obdržala slabo delujoče in prenasičeno odlagališče odpadkov, ki ne ustreza vsem pogojem in zahtevam okoljske zakonodaje Unije, ki jih določajo člena 13 in 36(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2008/98/ES z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv in členi 8, 9, 11(1)(a), 12 in 14 Direktive Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih, in

                           —

                           s tem, da je obnovila obratovalno dovoljenje za zadevno odlagališče, ne da bi upoštevala postopek, predpisan s členom 6(3) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst,

                     ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi teh določb.

               2.

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 63, 2.3.2013.


title: Zadeva C-379/11: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. decembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour administrative – Luxembourg) – Caves Krier Frères SARL proti Directeur de l'Administration de l'emploi (Prosto gibanje delavcev — Člen 45 PDEU — Subvencija za zaposlovanje starejših brezposelnih in dolgotrajno brezposelnih oseb — Pogoj prijave pri uradu za delo nacionalnega zavoda za zaposlovanje — Pogoj stalnega prebivališča — Omejitev — Upravičenost)

text:
               9.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/7

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. decembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour administrative – Luxembourg) – Caves Krier Frères SARL proti Directeur de l'Administration de l'emploi
   (Zadeva C-379/11) (1)

   (Prosto gibanje delavcev - Člen 45 PDEU - Subvencija za zaposlovanje starejših brezposelnih in dolgotrajno brezposelnih oseb - Pogoj prijave pri uradu za delo nacionalnega zavoda za zaposlovanje - Pogoj stalnega prebivališča - Omejitev - Upravičenost)
   2013/C 38/07
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour administrative

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Caves Krier Frères SARL

      Tožena stranka: Directeur de l'Administration de l'emploi

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour administrative – Razlaga členov 21 PDEU in 45 PDEU – Nacionalna ureditev, ki povračilo prispevkov za socialno varnost delodajalcem v zasebnem sektorju, ki zaposlijo brezposelne osebe, starejše od petinštirideset let, pogojuje s prijavo zadnje navedenih pri uradu za delo nacionalnega zavoda za zaposlovanje najmanj en mesec – Pogoj prijave, odvisen od pogoja stalnega prebivališča – Ovira za prosto gibanje delavcev – Kršitev načela enakega obravnavanja

      Izrek

   Člen 45 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, ki za dodelitev subvencije za zaposlovanje brezposelnih oseb, starejših od 45 let, delodajalcem določa pogoj, da je brezposelna oseba, ki se zaposluje, v isti državi članici prijavljena kot iskalka zaposlitve, kadar je takšna prijava odvisna od stalnega prebivališča na nacionalnem ozemlju, kar mora preveriti nacionalno sodišče.

      (1)  UL C 298, 8.10.2011.


title: Zadeva T-278/11: Tožba, vložena 25. maja 2011 – ClientEarth in drugi proti Komisiji

text:
               23.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 219/20

         Tožba, vložena 25. maja 2011 – ClientEarth in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-278/11)
   2011/C 219/32
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: ClientEarth (London, Združeno kraljestvo), Friends of the Earth Europe (Amsterdam, Nizozemska), Stichting Fern (Leiden, Nizozemska) in Stichting Corporate Europe Observatory (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnik: P. Kirch, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Ugotovi naj se, da je Komisiji kršila Uredbo št. 1049/2001 (1);

               —

               ugotovi naj se, da je Komisija kršila Aarhuško konvencijo (2);

               —

               ugotovi naj se, da je Komisija kršila Uredbo št. 1367/2006 (3);

               —

               odločba o zavrnitvi zaradi molka organa, za katero se v skladu s členom 8(3) Uredbe št. 1049/2001 šteje, da je bila izdana ker Komisija v predpisanem roku ni odgovorila na pritrdilno prošnjo tožeče stranke, naj se razglasi za nično;

               —

               v skladu s členom 9(4) Aarhuške konvencije naj se Komisiji naloži, da v določenem roku omogoči dostop do vseh zahtevanih dokumentov, razen če se varujejo na podlagi absolutne izjeme iz člena 4(1) Uredbe št. 1049/2001;

               —

               v skladu s členom 87 Poslovnika Splošnega sodišča naj se Komisiji naloži plačilo stroškov tožečih strank in stroškov, ki bi jih imeli morebitni intervenienti.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke predlagajo razglasitev ničnosti odločbe zaradi molka organa, s katero je Komisija zavrnila njihovo zahtevo za dostop do dokumentov, ki so povezani s prostovoljnimi certifikacijskimi programi, ki jih mora na podlagi člena 18 Direktive 2009/28 (4) priznati Komisija.
   Tožeče stranke v podporo tožbi navajajo sedem tožbenih razlogov.

               1.

               V prvem tožbenem razlogu navajajo, da je Komisija, ker v predpisanem roku ni odgovorila in ni navedla podrobnih razlogov za njegovo podaljšanje, kršila člen 8(2) Uredbe št. 1049/2001,.

               2.

               V drugem tožbenem razlogu navajajo, da je Komisija, ker ni odgovorila v podaljšanem roku, kršila člen 8(1) in (2) Uredbe št. 1049/2001.

               3.

               V tretjem tožbenem razlogu navajajo, da je Komisija, ker za vsakega izmed dokumentov ni navedla podrobnih razlogov, zaradi katerih ni omogočila dostopa, kršila člena 7 in 8 Uredbe št. 1049/2001.

               4.

               V četrtem tožbenem razlogu navajajo, da je Komisija, ker ni poskrbela za dejansko individualno presojo vsebine vsakega izmed dokumentov, kršila člene 6, 7 in 8 Uredbe št. 1049/2001.

               5.

               V petem tožbenem razlog navajajo, da je Komisija, ker se je sklicevala na izjemo zaradi varstva poslovnih interesov, kršila člen 4(4) Aarhuške konvencije, člen 4(2) Uredbe št. 1049/2001 in člen 6 uredbe št. 1367/2006.

               6.

               V šestem tožbenem razlogu navajajo, da so bili, ker je bila uporabljena izjema, da bi razkritje dokumentov resno oslabilo postopek odločanja institucije, kršeni člen 4 Aarhuške konvencije, člen 4(3) Uredbe št. 1049/2001 in člen 6 Uredbe št. 1367/2006.

               7.

               V sedmem tožbenem razlogu navajajo, da je Komisija, ker ni preizkusila kateri deli dokumentov se lahko oziroma kateri se ne morejo razkriti in ni preverila obdobja veljavnosti uporabljene izjeme, kršila člen 4(6) in (7) Uredbe št. 1049/2001.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43).

      (2)  ZN/ECE Konvencija o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah.

      (3)  Uredba (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti (UL L 264, str. 13).

      (4)  Direktiva 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, spremembi in poznejši razveljavitvi direktiv 2001/77/ES in 2003/30/ES (UL L 140, str. 16).


title: Zadeva T-461/16: Tožba, vložena 19. avgusta 2016 – Kaddour/Svet

text:
               17.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/19

         Tožba, vložena 19. avgusta 2016 – Kaddour/Svet
   (Zadeva T-461/16)
   (2016/C 383/26)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Khaled Kaddour (Damas, Sirija) (zastopniki: V. Davies in V. Wilkinson, Solicitors, ter R. Blakeley, Barrister)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Sveta (SZVP) 2016/850 z dne 27. maja 2016 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2016/840 z dne 27. maja 2016 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji razglasi za nična v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom trdi, da izpodbijana ukrepa (i) pomenita zlorabo postopka in s tem zlorabo pooblastil, in (ii) kršita temeljne pravice tožeče stranke, kot so varovane z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah in/ali Evropsko konvencijo o človekovih pravicah, in sicer glede pravice tožeče stranke do dobrega upravljanja ter pravice do učinkovitega pravnega sredstva in poštenega sojenja.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev člena 66 PDEU.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom trdi, da izpodbijana ukrepa vsebujeta očitno napako pri presoji.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom trdi, da izpodbijana ukrepa kršita temeljne pravice tožeče stranke, kot so varovane z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah in/ali Evropsko konvencijo o človekovih pravicah, in sicer glede pravice tožeče stranke do spoštovanja njenega ugleda ter nemotenega uživanja lastnine, in načelo sorazmernosti.

               5.

               S petim tožbenim razlogom trdi, da izpodbijana ukrepa kršita načelo nediskriminacije.


title: Zadeva T-192/09: Tožba, vložena 14. maja 2009 — Amen Corner proti UUNT — Comercio Electrónico Ojal (SEVE TROPHY)

text:
               18.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 167/18

         Tožba, vložena 14. maja 2009 — Amen Corner proti UUNT — Comercio Electrónico Ojal (SEVE TROPHY)
   (Zadeva T-192/09)
   2009/C 167/35
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Amen Corner (Madrid, Španija) (zastopnika: J. Calderón Chavero, T. Villate Consonni, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Comercio Electrónico Ojal (Madrid, Španija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 5. marca 2009 v zadevi R-462/2008-2 naj se razveljavi v delu, ki se nanaša na proizvode iz razreda 9.

               —

               Na podlagi prejšnje razglasitve ničnosti naj se v celoti zavrne zahteva za registracijo znamke št. 4 617 213.

               —

               UUNT in drugim strankam v postopku naj se naloži plačilo stroškov tega postopka v primeru izpodbijanja, zahteve UUNT in drugih strank pred Sodiščem pa naj se zavrne.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Comercio Electrónico Ojal S.L.

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „SEVE TROPHY“ (prijava št. 4 617 213), za proizvode in storitve iz razredov 3, 9, 14, 18, 25, 28, 35 in 41.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: figurativni znamki Skupnosti „SEVE TROPHY“ in „SEVE BALLESTEROS TROPHY“ (št. 1 541 226, št. 1 980 341, št. 2 068 682 in 3 846 235) za proizvode in storitve iz razredov 3, 14, 25, 28, 35 in 41.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovor, vložen na podlagi člena 8(5) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994 L 11, str. 1), ki je bila nadomeščena z Uredbo Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1), se zavrne, ugodi pa se mu v delu, ki se nanaša na člen 8(1)(b).

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožbi se delno ugodi.

      Navajani tožbeni razlogi: Nepravilna uporaba člena 8(1)(b) Uredbe št. 40/94.


               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/1

         2009/C 205/01
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 193, 15.8.2009

      Prejšnje objave

      UL C 180, 1.8.2009

      UL C 167, 18.7.2009

      UL C 153, 4.7.2009

      UL C 141, 20.6.2009

      UL C 129, 6.6.2009

      UL C 113, 16.5.2009

   Ti teksti so na voljo na:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva F-136/14: Tožba, vložena 1. decembra 2014 – ZZ/Komisija

text:
               2.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 34/54

         Tožba, vložena 1. decembra 2014 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-136/14)
   (2015/C 034/66)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: D. de Abreu Caldas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je bil tožeči stranki retroaktivno dodeljen izselitveni dodatek, v delu, v katerem je retroaktivnost omejena na 1. september 2013, v zvezi s čimer tožeča stranka trdi, da bi ji Komisija morala ta dodatek dodeliti od njene zaposlitve pri Komisiji 1. julija 1999.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe PMO z dne 29. januarja 2014, s katero ji je bilo podeljeno upravičenje do izselitvenega dodatka, določenega v členu 4 Priloge VII h Kadrovskim predpisom, z retroaktivnim učinkom od 1. septembra 2013, namesto od datuma njene zaposlitve 1. julija 1999;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-98/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 18. decembra 2008 – Fédération nationale du Crédit agricole proti Komisiji

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/50

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 18. decembra 2008 – Fédération nationale du Crédit agricole proti Komisiji
   (Zadeva T-98/06) (1)

   (2009/C 55/91)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 131, 3.6.2006.


title: Izbris zadeve C-123/05

text:
               24.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 330/13

         Izbris zadeve C-123/05 (1)

   (2005/C 330/35)

      (Jezik postopka: italijanščina)

   Predsednik Sodišča Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 6. septembra 2005 odredil izbris zadeve pod opr. št. C-123/05: Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki.

      (1)  UL C 115, 14.5.2005.


title: Zadeva C-382/15: Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 20. januarja 2016 – Skype Ultd/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), Sky plc, nekdanja British Sky Broadcasting Group plc, Sky IP International Ltd (Pritožba — Znamka Skupnosti — Ustavitev postopka)

text:
               18.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 136/4

         Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 20. januarja 2016 – Skype Ultd/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), Sky plc, nekdanja British Sky Broadcasting Group plc, Sky IP International Ltd
   (Zadeva C-382/15) (1)

   ((Pritožba - Znamka Skupnosti - Ustavitev postopka))
   (2016/C 136/06)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Skype Ultd (zastopnika: A. Carboni in M. Browne, solicitors)

      Druge stranke v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Bullock, agent), Sky plc, nekdanja British Sky Broadcasting Group plc, Sky IP International Ltd (zastopnika: D. Rose in J. Curry, solicitors)

      Izrek

               1.

               Postopek s pritožbo se ustavi.

               2.

               Družbi Skype Ultd se naloži plačilo stroškov tega postopka.

      (1)  UL C 354, 26.10.2015.


title: Zadeva C-195/10: Tožba, vložena 21. aprila 2010 – Evropska komisija proti Republiki Estoniji

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/20

         Tožba, vložena 21. aprila 2010 – Evropska komisija proti Republiki Estoniji
   (Zadeva C-195/10)
   2010/C 179/33
   Jezik postopka: estonščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Marghelis, E. Randvere)

      Tožena stranka: Republika Estonija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Republika Estonija ni pravilno prenesla člena 8, točka a, ter člena 10 Direktive Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih (1);

               —

               Republiki Estoniji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Člen 91(5) jäätmeseadus (zakona o odpadkih) ne določa niti, da je treba zagotavljati varnost tako dolgo, dokler je to potrebno zaradi vzdrževanja in del na deponiji, ki ni več v uporabi, v skladu s členom 13(d), niti ne določa, da je treba kriti stroške vzdrževanja obrata za odstranjevanje odpadkov za obdobje vsaj 30 let.

      (1)  UL L 182, str. 1.


title: Zadeva C-122/15: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 2. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus – Finska) – postopek, ki ga je sprožil C (Predhodno odločanje — Socialna politika — Načeli enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije na podlagi starosti — Direktiva 2000/78/ES — Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu — Členi 2, 3 in 6 — Različno obravnavanje na podlagi starosti — Nacionalna zakonodaja, ki v določenih primerih določa višjo obdavčitev na dohodke od pokojnin kot na dohodke od plač — Področje uporabe Direktive 2000/78 — Pristojnost Evropske unije na področju neposrednega obdavčevanja)

text:
               8.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/11

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 2. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus – Finska) – postopek, ki ga je sprožil C
   (Zadeva C-122/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Socialna politika - Načeli enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije na podlagi starosti - Direktiva 2000/78/ES - Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu - Členi 2, 3 in 6 - Različno obravnavanje na podlagi starosti - Nacionalna zakonodaja, ki v določenih primerih določa višjo obdavčitev na dohodke od pokojnin kot na dohodke od plač - Področje uporabe Direktive 2000/78 - Pristojnost Evropske unije na področju neposrednega obdavčevanja))
   (2016/C 287/14)
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranka v postopku v glavni stvari

   C

      Izrek

   Člen 3(1)(c) Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu je treba razlagati tako, da nacionalna zakonodaja, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki se nanaša na dodatni davek na dohodke od pokojnine, ne spada na stvarno področje uporabe te direktive in s tem tudi ne na področje uporabe člena 21(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

      (1)  UL C 171, 26.5.2015.


title: Zadeva T-183/17: Tožba, vložena 21. marca 2017 – Menta y Limón Decoración/EUIPO – Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma (Upodobitev moškega v regionalni noši)

text:
               15.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/42

         Tožba, vložena 21. marca 2017 – Menta y Limón Decoración/EUIPO – Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma (Upodobitev moškega v regionalni noši)
   (Zadeva T-183/17)
   (2017/C 151/54)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Menta y Limón Decoración, SL (Argame, Španija) (zastopnik: E. Estella Garbayo, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma (Santa Cruz de La Palma, Španija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije (Upodobitev moškega v regionalni noši) – znamka Evropske unije št. 10 822 013

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 9. januarja 2017 v zadevi R 510/2015-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               potrdi odločbo z dne 28. januarja 2015, ki jo je na prvi stopnji izdal oddelek za izbris pri EUIPO, s katero je bila znamka Skupnosti št. 10 822 013, ki jo je prijavila Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma, v celoti razglašena za nično;

               —

               toženi stranki naloži stroške tega postopka, pritožbenega postopka in postopka za ugotovitev ničnosti.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 53(2)(d) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-502/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 3. decembra 2009 vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) – Fleischerei Nier GmbH & Co. KG proti Finanzamt Detmold

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 3. decembra 2009 vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) – Fleischerei Nier GmbH & Co. KG proti Finanzamt Detmold
   (Zadeva C-502/09)
   2010/C 63/37
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Fleischerei Nier GmbH & Co. KG

      Tožena stranka: Finanzamt Detmold

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba pojem „živila“ v kategoriji 1 iz Priloge H k Šesti direktivi Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih (1) razlagati tako, da so s tem zajeta le živila „za s seboj“, kot se običajno prodajajo v trgovinah z živili, ali so s tem zajete tudi jedi oziroma obroki, ki so – s kuhanjem, cvrtjem, pečenjem ali kako drugače – pripravljeni za takojšnje zaužitje?

               2.

               Če so „živila“ v smislu kategorije 1 iz Priloge H k Šesti direktivi Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih tudi jedi ali obroki za takojšnje zaužitje:
               Ali je treba postopek priprave jedi ali obrokov upoštevati kot element storitve, če je treba odločiti, ali je treba enotno storitev podjetja za priložnostno pripravo in dostavo hrane (izročitev gotovih jedi ali obrokov in njihov prevoz ter po potrebi prepustitev jedilnega pribora in posode in/ali barskih miz ter odvoz v uporabo predanega blaga) opredeliti kot dobavo živil, za katero velja davčna ugodnost (Priloga H, kategorija 1 te direktive), ali kot storitev, za katero davčna ugodnost ne velja (člen 6(1) te direktive)?

               3.

               Če je treba na drugo vprašanje odgovoriti nikalno:
               Ali je s členom 2, točka 1, v povezavi s členoma 5(1) in 6(1) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih združljivo, da je opredelitev enotne storitve podjetja za priložnostno pripravo in dostavo hrane kot dobave blaga ali kot storitev posebne vrste splošno odvisna samo od števila elementov z naravo opravljanja storitve (dveh ali več) v primerjavi z deležem dobave, ali pa je treba nujno ponderirati elemente z naravo opravljanja storitve neodvisno od njihovega števila in – če je odgovor pritrdilen – po katerih značilnostih?

      (1)  UL L 145, str. 1.


title: Zadeva C-139/15 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 24. marca 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 20. januarja 2015 v zadevi T-109/12, Kraljevina Španija/Komisija

text:
               11.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/18

         Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 24. marca 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 20. januarja 2015 v zadevi T-109/12, Kraljevina Španija/Komisija
   (Zadeva C-139/15 P)
   (2015/C 155/20)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: D. Recchia in S. Pardo Quintillán, agenta)

      Druga stranka v postopku: Kraljevina Španija

      Predlogi

               —

               Sodba Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2015 v zadevi T-109/12, Kraljevina Španija/Komisija, naj se razveljavi;

               —

               zadeva naj se vrne Splošnemu sodišču v ponovno razsojanje;

               —

               Kraljevini Španiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožba Komisije se nanaša na sodbo Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2015 v zadevi T-109/12. S to sodbo je Splošno sodišče sklep Komisije C(2011)9992 z dne 22. decembra 2011 o zmanjšanju pomoči iz kohezijskega sklada za nekatere projekte razglasilo za ničen.
   Komisija v utemeljitev pritožbe navaja dva razloga. Primarno, Komisija meni, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ko je ugotovilo, da mora Komisija sprejeti odločbo o finančnem popravku v roku, ki je določen v temeljnem aktu, ki je veljal na datum zaslišanja države članice pred Komisijo. Podredno, Komisija zatrjuje, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo z ugotovitvijo, da je rok, ki je naložen Komisiji za sprejetje odločbe o finančnem popravku imperativen rok, katerega nespoštovanje predstavlja bistveno kršitev postopka, zaradi česar je odločba sprejeta zunaj tega roka neveljavna.


title: Zadeva T-26/17: Tožba, vložena 18. januarja 2017 – Jalkh/Parlament

text:
               6.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 70/28

         Tožba, vložena 18. januarja 2017 – Jalkh/Parlament
   (Zadeva T-26/17)
   (2017/C 070/37)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Jean François Jalkh (Gretz Armainvillers, Francija) (zastopnik: J. P. Le Moigne, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Evropskega parlamenta o odvzemu poslanske imunitete tožeči stranki, z dne 22. novembra 2016, ter o sprejetju poročila A8-3019/2016 o [X-u], razglasi za ničen;

               —

               Evropskemu parlamentu naloži, naj J. F. Jalkhu plača znesek 8 000 EUR za povrnitev utrpljene nepremoženjske škode;

               —

               Evropskemu parlamentu naloži plačilo vseh stroškov tega postopka;

               —

               Evropskemu parlamentu naloži, naj J. F. Jalkhu plača znesek 5 000 EUR iz naslova vračila stroškov, ki se lahko povrnejo.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               —

               Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja devet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 9 Protokola o privilegijih in imunitetah Evropskih skupnosti. Tožeča stranka meni, da je Parlament napačno uporabil pravo o pravilih o imuniteti poslancev francoskega parlamenta, ter se pretvarjal, da je zamenjal člena 8 in 9 Protokola št. 7 o privilegijih in imunitetah Evropske unije.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: nujna uporaba člena 9 Protokola o privilegijih in imunitetah Evropskih skupnosti. Izjave in mnenja iz govora J.-M. Le Pena, objavljena na spletni strani Front National, naj bi spadala v okvir političnih dejavnosti J.-M. Le Pena in tožeče stranke.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev samega pojma poslanske imunitete. Tožeča stranka meni, da se Parlament pretvarja, da ne ve, da poslanska imuniteta v demokraciji nudi dvojno imuniteto pred sodnim pregonom: neodgovornost in osebna nedotakljivost.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: škoda, povzročena ustaljeni sodni praksi Odbora za pravne zadeve Evropskega parlamenta, na področju:

                           —

                           svobode izražanja

                           —

                              fumus persecutionis

               5.

               Peti tožbeni razlog: nespoštovanje pravne varnosti Skupnosti in poseg v legitimna pričakovanja.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: poseg v neodvisnost poslanca.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: kršitev določb uredbe Evropskega parlamenta v zvezi s postopkom, ki ima lahko za posledico prenehanje mandata poslanca (člen 3, nov odstavek 4, drugi pododstavek, navedene uredbe). Tožeča stranka meni, da kljub temu, da je v skladu s francoskim pravom, za kaznivo dejanje, ki ji je naloženo, predvidena stranska kazen nezmožnosti izvolitve, ki povzroči prenehanje mandata, pa francoska vlada ni o tem obvestila predsednika parlamenta, medtem ko postopek to zahteva, in noben pristojen organ parlamenta (predsednik, odbor za pravne zadeve, skupščina), ni zahteval poročila v zvezi s tem. Opustitev te bistvene zahteve postopka, naj bi zadostovala za nepravilnost poročila in izpodbijanega sklepa.

               8.

               Osmi tožbeni razlog: kršitev pravic obrambe tožeče stranke. Tožeča stranka naj ne bi bila vabljena na glasovanje o odvzemu njene imunitete, na plenarnem zasedanju parlamenta. Tako naj bi imela na voljo zgolj 10 minut za uveljavljanje obrambnih trditev, za dva spisa, ki se nanašata nanjo, pred Odborom za pravne zadeve, po koncu njegovih dejavnosti, približno ob 18 uri.

               9.

               Deveti tožbeni razlog: neobstoj pravne podlage za pregon, za zahtevo za odvzem imunitete. Prvotna tožba in postopku, ki jih je zoper tožečo stranko uvedlo francosko sodišče, nista utemeljena. Tožeča stranka meni, da je poročilo, ki ga je sprejel parlament, v zvezi s tem dvakrat lažno. To, da se tožeča stranka kazensko preganja, medtem ko je sama končala domnevno kršitev, katere avtor ni bila, in odločitev, da se ji odvzame poslanska imuniteta, očitno ne spada na področje uporabe sodstva, temveč gre za voljo očrniti, škoditi ter preganjati tožečo stranko in njeno gibanje.


title: Zadeva T-178/14 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 10. junija 2014 – Friedrich Wihelms-Hütte Eisenguss proti Komisiji (Začasna odredba — Državne pomoči — Nacionalno spodbujanje proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije — Sklep Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči — Predlog za odlog izvršitve — Nujnost — Fumus boni juris)

text:
               22.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/16

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 10. junija 2014 – Friedrich Wihelms-Hütte Eisenguss proti Komisiji
   (Zadeva T-178/14 R)
   ((Začasna odredba - Državne pomoči - Nacionalno spodbujanje proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije - Sklep Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči - Predlog za odlog izvršitve - Nujnost - Fumus boni juris))
   2014/C 329/21
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Friedrich Wihelms-Hütte Eisenguss GmbH (Mülheim an der Ruhr, Nemčija) (zastopniki: H. Höfler, C. Kahle in V. Winkler, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: T. Maxian Rusche in R. Sauer, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za odložitev pravnih učinkov sklepa, s katerim je Komisija začela formalni postopek preiskave na področju državnih pomoči v zvezi z nemškim zakonom o obnovljivih virih energije.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Sklep z dne 7. aprila 2014 v zadevi Friedrich Wilhelms-Hütte Eisenguss/Komisija (T-178/14 R) se razveljavi.

               3.

               Odložitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-441/14: Tožba, vložena 16. junija 2014 – Brugg Kabel in Kabelwerke Brugg proti Komisiji

text:
               8.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/36

         Tožba, vložena 16. junija 2014 – Brugg Kabel in Kabelwerke Brugg proti Komisiji
   (Zadeva T-441/14)
   2014/C 303/45
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Brugg Kabel AG (Brugg, Švica), Kabelwerke Brugg AG Holding (Brugg) (zastopniki: A. Rinne, A. Boos in M. Lichtenegger, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               v skladu s členom 264, prvi odstavek, PDEU razglasi za nične člena 1, točka 2, in 2(b) ter – v delu, v katerem se nanaša na tožeči stranki – člen 3 sklepa tožene stranke z dne 2. aprila 2014 v zadevi AT.39610 – Power Cables;

               —

               podredno, v skladu s členom 261 PDEU in členom 31 Uredbe 1/2003 glede na presojo Splošnega sodišča zmanjša znesek globe, naložene tožečima strankama v členu 2(b) Sklepa tožene stranke z dne 2. aprila 2014 v zadevi AT.39610 – Power Cables;

               —

               vsekakor, v skladu s členom 87(2) Poslovnika Splošnega sodišča naloži toženi stranki, naj nosi njune stroške.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata šest tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe in pravice do poštenega sojenja zaradi zavrnitve vpogleda v spis in zagotovitve zahteve po informacijah in očitkov v angleščini

                           —

                           Tožeči stranki v zvezi s tem med drugim navajata, da bi morala tožena stranka stališča drugih naslovnikov obvestila o nasprotovanju pri vpogledu v spis obravnavati kot dokumente, s katerimi bi lahko dokazala svojo nedolžnost.

                           —

                           Dalje trdita, da je v primerih enotne in trajajoče oziroma enotne in nadaljevane kršitve vpogled v stališča drugih udeležencev pri obvestilu o nasprotovanju procesnopravno nasprotje pripisu kršitve drugim udeležencem.

                           —

                           Poleg tega se zatrjuje, da imata tožeči stranki kot podjetji s sedežem v nemško govorečem kantonu Aargau (Švica) pravico opravljati korespondenco s toženo stranko v nemščini, saj gre pri tem za uradni ali celo delovni jezik tožene stranke.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: nepristojnost tožene stranke za kršitve tretjih držav brez učinka na EGP

                           —

                           Na tem mestu se trdi, da zgolj posplošeno zatrjevanje enotne in trajajoče oziroma enotne in nadaljevane kršitve ne zadošča za utemeljitev pristojnosti tožene stranke za kršitve tretjih držav. Nasprotno, tožena stranka bi morala tudi v takih primerih podrobno preučiti projekte oziroma ravnanja zunaj EGP z vidika njihovih neposrednih, bistvenih in predvidljivih učinkov na EGP.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev domneve nedolžnosti zaradi odloga in razširitve dokaznih meril v okviru enotne in trajajoče oziroma enotne in nadaljevane kršitve

                           —

                           Tožeči stranki trdita, da ni enotnosti kršitev, zlasti kar zadeva zemeljske in podmorske prenosne kable. Navajata, da ne obstaja niti istovetnost blaga in storitev niti podrobnih pravil za izvajanje ter da obstaja le delna istovetnost udeleženih podjetij in fizičnih oseb. Poleg tega naj ne bi bilo komplementarnosti kršitev.

                           —

                           Tožena stranka bi morala zlasti za začetek udeležbe, pa tudi za njeno neprekinjeno trajanje za vsako podjetje predložiti posamične sporočilne in skladne dokaze za kršitev.

                           —

                           Pri zgolj delni neposredni udeležbi pri enotni in trajajoči oziroma enotni in nadaljevani kršitvi bi morala tožena stranka konkretno dokazati, da so podjetja želela pripomoči k dosegi vseh skupnih ciljev in da so vedela oziroma bi lahko razumno predvidela vsa preostala nezakonita ravnanja drugih udeležencev v okviru skupnega načrta. Ker tožena stranka tega ni oziroma ni v celoti uspela dokazati, ne bi smela tožečima strankama naložiti odgovornosti za vsa protikonkurenčna ravnanja.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev dolžnosti preučitve in obrazložitve zaradi napačnega ugotavljanja dejstev in izkrivljanja dokazov

                           —

                           Po mnenju tožečih strank Sklep temelji na številnih domnevah dejanskega stanja, glede katerih naj tožena stranka ne bi predložila sporočilnih in skladnih dokazov. Zlasti v zvezi z domnevnim začetkom udeležbe tožečih strank naj bi tožena stranka izkrivila dokaze, špekulativno sklepala in naj ne bi upoštevala vsaj tako prepričljivih alternativnih razlag.

                           —

                           Dalje, Sklep naj bi bil protisloven, saj je v izreku ugotovljena enotna in nadaljevana kršitev, obrazložena pa je enotna in trajajoča kršitev.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev materialnega prava zaradi napačne uporabe člena 101 PDEU oziroma člena 53 Sporazuma EGP
               Tožeča stranka naj bi kršila člen 101 PDEU oziroma člen 53 Sporazuma EGP s tem, da je tožečima strankama prek pravnega instituta enotne in trajajoče oziroma enotne in nadaljevane kršitve pripisala dogovore drugih udeleženih podjetij, glede katerih tožeči stranki nista bili objektivno v položaju, da bi se jih udeležili.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: zloraba pooblastil zaradi napačne odmere globe

                           —

                           Odstopanje od temeljnega načela iz točke 13 smernic za določanje glob pri določitvi referenčnega leta naj bi bilo samovoljno, zlasti ker naj ne bi bilo zadostno obrazloženo.

                           —

                           Dalje, protislovno inv nasprotju s prepovedjo ne bis in idem naj bi bilo to, da se je pri ugotavljanju teže kršitve v okviru odmere osnovnega zneska izhajalo iz enotne in trajajoče oziroma enotne in nadaljevane kršitve, katere teža je bila ocenjena na 15 %, in tudi to, da je bil za udeležbo pri nekaterih delih tega skupnega kartela določen še dodatek v višini 2 %. Tožena stranka bi morala že pri osnovnem znesku upoštevati, da tožeči stranki nista bili odgovorni za ves kartel.

                           —

                           Pri uvrstitvi tožečih strank kot stranskih ali pomožnih udeleženk bi morala tožena stranka izhajati iz dejanske vloge tožečih strank v skupnem kartelu, ne pa iz naključnega in nepomembnega števila dokazov.

                           —

                           Tožeči stranki tudi trdita, da je 5-odstotno znižanje globe prenizko in da ne odraža razlik v pomembnosti med organizatorji kartela in glavnimi udeleženci ter neznatno udeleženima tožečima strankama.


title: Zadeva T-469/13: Tožba, vložena 30. avgusta 2013 – Generics (UK) proti Komisiji

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/45

         Tožba, vložena 30. avgusta 2013 – Generics (UK) proti Komisiji
   (Zadeva T-469/13)
   2013/C 325/73
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Generics (UK) Ltd (Potters Bar, Združeno kraljestvo) (zastopnika: I. Vandenborre in T. Goetz, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               v celoti ali v delu za ničnega razglasi sklep Komisije C(2013) 3803 final z dne 19. junija 2013 v zadevi COMP/39.226, s katerim je bilo ugotovljeno, da je tožeča stranka izvedla enotno in trajajočo kršitev člena 101 PDEU od 24. januarja 2002 do 1. novembra 2003 s tem, da je sklenila dva sporazuma; in

               —

               podredno, za nične razglasi globe oziroma jih bistveno zmanjša; in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja devet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija naj bi napačno presodila vsebino, namen in kontekst sporazumov:

                           —

                           ugotovitve v sklepu temeljijo na napačni in špekulativni razlagi sporazumov in na zelo selektivnih izvlečkih zapisov. Sklep ne upošteva oziroma napačno razlaga dokaze, ki jasno kažejo na to, da so sporazumi v okviru veljavnih patentov Lundbeck in so bili sklenjeni v ozadju pristnega patentnega spora.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila pravo s tem, da ni upoštevala obstoja veljavno obstoječih patentov in je sporazume izenačila s sporazumi o razdelitvi trga:

                           —

                           ugotovitve v sklepu, da naj bi bil namen sporazumov omejevanje konkurence, naj ne bi upoštevale obstoja veljavnih patentov, ki bi jih tožeča stranka morala upoštevati. S sklepom je napačno ugotovljeno, da imajo patenti izključni učinek šele takrat, ko je v sporu potrjeno, da je spor glede patenta bistvenega pomena za konkurenčni postopek in da ima tožeča stranka dolžnost, da pred sklenitvijo sporazuma izčrpa vse druge možnosti.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Komisija naj bi napačno uporabila pravo in napačno presodila dejansko stanje s tem, da je sklepala, da so bila plačila na podlagi sporazumov „odločilna“ za ugotovitev namerne kršitve:

                           —

                           Ne obstaja pravna ali dejanska podlaga za ugotovitve Komisije, da zgolj vključitev tožeče stranke v sporazum glede plačila zadostuje za to, da se dokaže obstoj namerne kršitve. Komisija tega ni dokazala.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Komisija naj bi napačno uporabila pravo in napačno presodila dejansko stanje s tem, da ni upoštevala relevantnega dejanskega in pravnega konteksta, v katerem so bili sklenjeni sporazumi:

                           —

                           Komisija ni upoštevala dejavnikov, odločilnih za presojo sporazumov, vključno z zadevnimi zakoni glede patentnih sporov, trenutnih zapiskov glede patentnih sporov in tveganja za nastanek škode za tožečo stranko in njenih ugotovitev glede povprečnega trajanja postopkov v zvezi s patentnimi spori. Komisija tega ni dokazala.

               5.

               Peti tožbeni razlog: Komisija je napačno ugotovila, da sporazumov ni mogoče opredeliti kot izjemo na podlagi člena 101(3) PDEU:

                           —

                           Komisija je opustila preučitev zadevnih, zanesljivih ter verodostojnih trditev in dokazov, ki jih je predložila tožeča stranka, ki kažejo na to, da so sporazumi tožeči stranki omogočali uvoz skoraj 18 let pred potekom Lundbeck ključnega patenta.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: sklep naj bi kršil načelo sorazmernosti:

                           —

                           Sklep krši načelo sorazmernosti s tem, da obsoja sporazume, ki so najmanj obremenilno sredstvo za doseganje legitimnih ciljev.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: sklep naj bi bil v nasprotju s členom 296 PDEU nezadostno utemeljen:

                           —

                           Sklep v nasprotju s členom 296 PDEU ni dovolj utemeljen, ker domneva obstoj tistega, kar naj bi Komisija morala dokazati.

               8.

               Osmi tožbeni razlog: sklep krši bistvene postopkovne določbe:

                           —

                           Sklep krši pravico tožeče stranke do obrambe s tem, da so navedeni novi očitki in dokazi, ne da bi bila tožeči stranki dana možnost, da poda izjavo.

               9.

               Deveti tožbeni razlog: Komisija naj ne bi prikazala, da naj bi tožeča stranka zatrjevano kršitev storila namerno ali iz malomarnosti:

                           —

                           Zadevna dejstva odpirajo nova in kompleksna vprašanja, za katere v času sklenitve ni bilo precedenčnih primerov. Ni podlage za ugotovitev, da je bilo to, kar Komisija uveljavlja kot kršitev, izvedeno kot namerna kršitev predpisov, oziroma kršitev iz malomarnosti.


title: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 1. julija 2004 v zadevi C-311/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 1999/44/ES — Neizvršen prenos v predpisanem roku)

text:
               28.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/9

      SODBA SODIŠČA

   (tretji senat)
   z dne 1. julija 2004
   v zadevi C-311/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 1999/44/ES - Neizvršen prenos v predpisanem roku)
   (2004/C 217/16)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-311/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: D. Martin), proti Francoski republiki (zastopnika: G. de Bergues in R. Loosli-Surrans) zaradi ugotovitve, da Francoska republika, s tem da ni sprejela zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 1999/44/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. maja 1999 o nekaterih vidikih prodaje potrošniškega blaga in z njim povezanih garancij (UL L 171, str. 12), ni izpolnila obveznosti iz te direktive, je Sodišče (tretji senat), v sestavi A. Rosas (poročevalec), predsednik senata, R. Schintgen in K. Schiemann, sodnika, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: R. Grass, dne 1. julija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1)

               Francoska republika, s tem da v predpisanem roku ni sprejela zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 1999/44/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. maja 1999 o nekaterih vidikih prodaje potrošniškega blaga in z njim povezanih garancij, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2)

               Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 213, 06.09.2003


title: Zadeva C-597/14 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 21. julija 2016 – Urad Evropske unije za intelektualno lastnino/Xavier Grau Ferrer, Juan Cándido Rubio Ferrer, Alberto Rubio Ferrer (Pritožba — Znamka Evropske unije — Uredba (ES) št. 207/2009 — Člen 76(2) — Uredba (ES) št. 2868/95 — Pravilo 50(1), tretji pododstavek — Figurativna znamka — Ugovor imetnika prejšnje znamke — Dokaz o obstoju, veljavnosti in obsegu varstva prejšnje znamke — Upoštevanje prepozno predloženega dokaza s strani odbora za pritožbe — Zavrnitev ugovora s strani odbora za pritožbe)

text:
               19.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/5

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 21. julija 2016 – Urad Evropske unije za intelektualno lastnino/Xavier Grau Ferrer, Juan Cándido Rubio Ferrer, Alberto Rubio Ferrer
   (Zadeva C-597/14 P) (1)

   ((Pritožba - Znamka Evropske unije - Uredba (ES) št. 207/2009 - Člen 76(2) - Uredba (ES) št. 2868/95 - Pravilo 50(1), tretji pododstavek - Figurativna znamka - Ugovor imetnika prejšnje znamke - Dokaz o obstoju, veljavnosti in obsegu varstva prejšnje znamke - Upoštevanje prepozno predloženega dokaza s strani odbora za pritožbe - Zavrnitev ugovora s strani odbora za pritožbe))
   (2016/C 343/06)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnik: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: S. Palmero Cabezas in A. Folliard-Monguiral, agenta)

      Druge stranke v postopku: Xavier Grau Ferrer, Juan Cándido Rubio Ferrer, Alberto Rubio Ferrer

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 89, 16.3.2015.


title: Zadeva F-52/05 RENV: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 2. oktobra 2012 – Q proti Komisiji (Javni uslužbenci — Vrnitev zadeve Splošnemu sodišču po razveljavitvi — Dolžnost pomoči — Psihično nasilje — Začasni ukrep premestitve — Odškodnina za nepremoženjsko škodo — Karierno ocenjevalno poročilo — Upravičena odsotnost zaradi bolezni — Neupoštevanje)

text:
               9.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/28

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 2. oktobra 2012 – Q proti Komisiji
   (Zadeva F-52/05 RENV)
   (Javni uslužbenci - Vrnitev zadeve Splošnemu sodišču po razveljavitvi - Dolžnost pomoči - Psihično nasilje - Začasni ukrep premestitve - Odškodnina za nepremoženjsko škodo - Karierno ocenjevalno poročilo - Upravičena odsotnost zaradi bolezni - Neupoštevanje)
   2013/C 38/51
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Q (Domsjö, Švedska) (zastopnika: S. Rodrigues in Y. Minatchy, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva D. Martin, B. Eggers in V. Joris, nato V. Joris in G. Berscheid, zastopniki)

      Predmet

   Javni uslužbenci – Na eni strani razglasitev ničnosti odločbe Komisije o zavrnitvi prošnje za pomoč, ki jo je vložila tožeča stranka na podlagi člena 24 Kadrovskih predpisov zaradi zatrjevanega psihičnega nasilja, ki naj bi ga utrpela, kot tudi odškodninskega zahtevka, in na drugi strani razveljavitev njenega kariernega ocenjevalnega poročila za obdobje 2003 (prej T-252/05)) – Zadeva T-80/09 P, vrnjena po razveljavitvi

      Izrek

               1.

               Karierni ocenjevalni poročili za obdobji od 1. januarja do 31. oktobra 2003 in od 1. novembra do 31. decembra 2003 se razveljavita.

               2.

               Evropski komisiji se naloži, da Q plača znesek 10 000 EUR.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške postopka pred Splošnim sodiščem Evropske unije in postopka pred Sodiščem za uslužbence ter tri četrtine stroškov Q v zvezi s postopkom pred Sodiščem za uslužbence.

               4.

               Q nosi svoje stroške postopka pred Splošnim sodiščem Evropske unije in četrtino stroškov postopka pred Sodiščem za uslužbence.


title: Zadeva T-130/15: Tožba, vložena 19. marca 2015 – Intesa Sanpaolo/UUNT (WAVE TO PAY)

text:
               11.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/35

         Tožba, vložena 19. marca 2015 – Intesa Sanpaolo/UUNT (WAVE TO PAY)
   (Zadeva T-130/15)
   (2015/C 155/42)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Intesa Sanpaolo SpA (Torino, Italija) (zastopnika: P. Pozzi in F. Cecchi, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedne elemente „WAVE TO PAY“ – Prijava št. 12 258 141

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 19. januarja 2015 v zadevi R 1864/2014-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi kršitev in nepravilno uporabo člena 7(1)(b) in (c) ter (2) Uredbe o znamki Skupnosti;

               —

               ugotovi kršitev člena 75 Uredbe o znamki Skupnosti ter protislovnost izpodbijane odločbe, in naj zato:

                           —

                           razveljavi izpodbijano odločbo;

                           —

                           UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlogi

   Razlogi in glavne trditve so enaki tistim, ki se navajajo v zadevi T-129/15.


title: Zadeva T-125/06: Tožba, vložena  3. maja 2006  — Centro Studi A. Manieri proti Svetu

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/49

         Tožba, vložena 3. maja 2006 — Centro Studi A. Manieri proti Svetu
   (Zadeva T-125/06)
   (2006/C 131/90)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Centro Studi A. Manieri (Rim, Italija) (zastopniki: Carlo Forte, Mario Forte in Giannicola Forte, avvocati)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe Generalnega sekretariata Sveta Evropske unije z dne 16. januarja 2006 o odpovedi omejenega javnega razpisa UCA-459/03 za popolno upravljanje vrtca in, istočasno, pozitivni oceni predloga Urada za infrastrukturo in logistiko (OIB) Evropske komisije za upravljanje teh služb;

               —

               opredelitev škode, ki jo je utrpela tožeča stranka ex aequo et bono;

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ta tožba je uperjena zoper odločbo generalnega sekretarja tožene stranke o odpovedi javnega razpisa z oznako 2003/209-187862, objavljenega jeseni 2003 v omejenem postopku za popolno upravljanje vrtca. Ta odločba temelji na upoštevanju predloga Urada za infrastrukturo in logistiko Komisije (OIB) glede glede upravljanja zadevnega vrtca. Ta predlog naj bi se obravnavalo veliko bolj ugodno od načrta tožeče stranke, zlasti glede pogodbenih pogojev, zagotovljenih osebju, ekonomije obsega in optimizacije razpoložljivih sredstev.
   V podporo svojih predlogov tožeča stranka navaja:

               —

               kršitev načel preglednosti in enakega obravnavanja, kolikor naj bi bil izpodbijani akt, odločba o internalizaciji službe, ki je predmet postopka, objavljen brez oglaševanja ali konkurence.

               —

               kršitev člena 86(1) ES, kolikor naj ne bi bil predstavljiv sistem, v katerem se državam članicam naloži, naj ne ohranjajo v veljavi nacionalnega sistema, ki dopušča podelitve koncesij za javne službe brez razpisa, in nato dopusti institucijam, da ravnajo na tak način.

               —

               napačna uporaba določb, navedenih kot pravna podlaga izpodbijane odločbe: del 4 pogodbene klavzule razpisa in člena 101 Finančne uredbe, kolikor odpoved naročila, na katerega se sklicuje Svet, ne bi bila zaključena ob obnovi postopka.

               —

               kršitev obveznosti obrazložitve in napačna presoja dejstev, kar zadeva pravilnost kriterijev, ki podpirajo izbor ponudbe OIB.

               —

               kršitev členov 43 in 49 ES. Glede tega se trdi, da kolikor OIB ni služba Sveta, slednji nad njo nima nobenega nadzora. Iz tega izhaja, da se v obravnavani zadevi ni mogoče sklicevati na sodno prakso, na podlagi katere je izključena uporaba ureditve glede javnih razpisov, če je nadzor, ki ga nad koncesijsko ustanovo izvaja javni organ koncedent, analogen temu, ki ga slednja izvaja nad svojimi službami in če ta ustanova večino svojih dejavnosti ustvarja z organom nosilcem.


title: Zaradi C-459/13: Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 17. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Najvyšší súd – Slovaška) – Milica Široká proti Úrad verejného zdravotníctva Slovenskej republiky (Predhodno odločanje — Varovanje javnega zdravja — Nacionalna zakonodaja, ki določa obveznost cepljenja mladoletnih otrok — Pravica staršev, da to cepljenje zavrnejo — Člen 168 PDEU — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Člena 33 in 35 — Izvajanje prava Unije — Neobstoj — Očitna nepristojnost Sodišča)

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/29

         Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 17. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Najvyšší súd – Slovaška) – Milica Široká proti Úrad verejného zdravotníctva Slovenskej republiky
   (Zaradi C-459/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Varovanje javnega zdravja - Nacionalna zakonodaja, ki določa obveznost cepljenja mladoletnih otrok - Pravica staršev, da to cepljenje zavrnejo - Člen 168 PDEU - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člena 33 in 35 - Izvajanje prava Unije - Neobstoj - Očitna nepristojnost Sodišča))
   2014/C 315/46
   Jezik postopka: slovaščina

      Predložitveno sodišče

   Najvyšší súd

      Stranki

      Tožeča stranka: Milica Široká

      Tožena stranka: Úrad verejného zdravotníctva Slovenskej republiky

      Izrek

   Sodišče Evropske unije je očitno nepristojno za odgovor na vprašanja, ki jih je postavilo Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovaška) z odločbo z dne 6. avgusta 2013 v zadevi C-459/13.

      (1)  UL C 344, 23.11.2013.


title: Zadeva T-516/14 P: Pritožba, ki jo je 9. julija 2014 vložil Christodoulos Alexandrou zoper sodbo, ki jo je 14. maja 2014 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-140/12, Alexandrou proti Komisiji

text:
               1.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 292/57

         Pritožba, ki jo je 9. julija 2014 vložil Christodoulos Alexandrou zoper sodbo, ki jo je 14. maja 2014 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-140/12, Alexandrou proti Komisiji
   (Zadeva T-516/14 P)
   2014/C 292/70
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Christodoulos Alexandrou (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: R. Duta, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               to pritožbo sprejme in jo razglasi za utemeljeno ter pritožniku dovoli, da kasneje navede nove tožbene razloge, ki se nanašajo na pravno presojo ali dejanske okoliščine, in predloži nove dokaze;

               —

               na podlagi navedenih razlogov izpodbijano sodbo spremeni ali jo razglasi za nično;

               —

               zadevo po potrebi vrne Sodišču za uslužbence, da odloči v skladu s sodbo v pritožbenem postopku;

               —

               drugi stranki v postopku naloži plačilo vseh stroškov v obeh postopkih.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja tri pritožbene razloge.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: Sodišče za uslužbence naj ne bi presojalo trditev pritožnika, ki temeljijo na Uredbi št. 1049/2001 (1) in zlasti njenem členu 9(4).

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: napačna uporaba sodbe z dne 29. junija 2011, Angioi/Komisija, F-7/07, ZOdl. JU, EU:F:2011:97, ker naj bi šlo za restriktivno in zastarelo sodno prakso, ki ni ustrezna za natečaje, organizirane brez pisnega dela.
               Podredno, če bi se presodilo, da se zgoraj navedena sodba uporabi, pritožnik meni, da izpolnjuje merila, določena s to sodbo.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: Sodišče za uslužbence naj ne bi uporabilo člena 44(2) Poslovnika Sodišča za uslužbence.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).


title: Zadeva T-172/06: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 26. junija 2008 – Expasa proti UUNT – Gallardo Blanco (H)

text:
               27.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/24

         Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 26. junija 2008 – Expasa proti UUNT – Gallardo Blanco (H)
   (Zadeva T-172/06) (1)

   (2008/C 247/48)

      Jezik postopka: španščina

   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 190, 12.8.2006.


title: Zadeva C-27/11: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 7. junija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad Sofija-grad – Bolgarija) – Anton Vinkov proti Nachalnik Administrativno-nakazatelna deinost (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Nepriznavanje pravice do pravnega sredstva zoper odločbe o naložitvi denarnih kazni in odvzemu točk z vozniškega dovoljenja za nekatere kršitve cestnoprometnih predpisov v nacionalni ureditvi — Povsem notranji položaj — Nedopustnost predloga)

text:
               21.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/3

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 7. junija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad Sofija-grad – Bolgarija) – Anton Vinkov proti Nachalnik Administrativno-nakazatelna deinost
   (Zadeva C-27/11) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Nepriznavanje pravice do pravnega sredstva zoper odločbe o naložitvi denarnih kazni in odvzemu točk z vozniškega dovoljenja za nekatere kršitve cestnoprometnih predpisov v nacionalni ureditvi - Povsem notranji položaj - Nedopustnost predloga)
   2012/C 217/05
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen sad Sofija-grad

      Stranki v postopku v glavni stvari

      pritožnik: Anton Vinkov

      druga stranka: Nachalnik Administrativno-nakazatelna deinost

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Administrativen sad Sofija-grad – Razlaga členov 82(1) in (2)(a) PDEU in 91(1)(c) PDEU ter Okvirnega sklepa Sveta 2005/214/PNZ z dne 24. februarja 2005 o uporabi načela vzajemnega priznavanja denarnih kazni (UL L 76, str. 16) – Razlaga členov 47, 48 in 52 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Združljivost nacionalne ureditve, v kateri ni priznana pravica do pravnega sredstva zoper odločbe o naložitvi denarnih kazni za kršitve cestnoprometnih predpisov do 50 BGN, s pravom Unije

      Izrek

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Sofija-grad (Bolgarija) z odločbo z dne 27. decembra 2010 (zadeva C 27/11), je nedopusten.

      (1)  UL C 145, 14.5.2011.


title: Zadeva C-332/14: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 9. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Wolfgang und Dr. Wilfried Rey Grundstücksgemeinschaft GbR/Finanzamt Krefeld (Predhodno odločanje — Obdavčenje — Davek na dodano vrednost — Direktiva 77/388/EGS — Člen 17(5), tretji pododstavek — Področje uporabe — Odbitek vstopnega davka — Blago in storitve, ki se uporabijo tako za obdavčljive transakcije kot za oproščene transakcije (blago in storitve za mešano uporabo) — Določitev pripisa blaga in storitev, pridobljenih za izgradnjo, rabo, ohranitev in vzdrževanje stavbe, ki se delno uporablja za izvedbo transakcij, pri katerih je davek odbiten, delno pa za izvedbo transakcij, pri katerih davek ni odbiten — Sprememba nacionalne ureditve, ki določa pravila za izračun odbitnega deleža — Člen 20 — Popravki odbitkov — Pravna varnost — Legitimno pričakovanje)

text:
               16.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/6

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 9. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Wolfgang und Dr. Wilfried Rey Grundstücksgemeinschaft GbR/Finanzamt Krefeld
   (Zadeva C-332/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost - Direktiva 77/388/EGS - Člen 17(5), tretji pododstavek - Področje uporabe - Odbitek vstopnega davka - Blago in storitve, ki se uporabijo tako za obdavčljive transakcije kot za oproščene transakcije (blago in storitve za mešano uporabo) - Določitev pripisa blaga in storitev, pridobljenih za izgradnjo, rabo, ohranitev in vzdrževanje stavbe, ki se delno uporablja za izvedbo transakcij, pri katerih je davek odbiten, delno pa za izvedbo transakcij, pri katerih davek ni odbiten - Sprememba nacionalne ureditve, ki določa pravila za izračun odbitnega deleža - Člen 20 - Popravki odbitkov - Pravna varnost - Legitimno pričakovanje))
   (2016/C 296/09)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Wolfgang und Dr. Wilfried Rey Grundstücksgemeinschaft GbR

      Tožena stranka: Finanzamt Krefeld

      Izrek

               1.

               Člen 17(5) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 95/7/ES z dne 10. aprila 1995, je treba razlagati tako, da v primeru, če se s stavbo izvedejo nekatere izstopne transakcije, pri katerih davek je odbiten, pri nekaterih pa davek ni odbiten, državam članicam ni treba določiti, da morajo biti vstopno blago in storitve, ki se uporabijo za izgradnjo, nakup, uporabo, ohranitev ali vzdrževanje te stavbe, v prvi fazi pripisani tem različnim transakcijam, če je tak pripis težko izvedljiv, da se v drugi fazi sama pravica do odbitka za tisto blago in storitve, ki se uporabijo tako za tiste transakcije, pri katerih je davek odbiten, kot tudi za druge transakcije, pri katerih davek ni odbiten, določi z uporabo razdelitvenega ključa na podlagi prometa ali če ta metoda zagotavlja bolj natančno določitev odbitnega deleža, na podlagi površine.

               2.

               Člen 20 Šeste direktive 77/388, kakor je bila spremenjena z Direktivo 95/7, je treba razlagati tako, da zahteva, da se odbitke DDV za blago in storitve iz člena 17(5) navedene direktive popravi po tem, ko je v obdobju zadevnega popravka prišlo do sprejetja razdelitvenega ključa za ta davek, ki se uporabi za izračun teh odbitkov in ki se razlikuje od metode za določitev pravice do odbitnega deleža, določene v isti direktivi.

               3.

               Splošni načeli prava Evropske unije, to je načeli pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj, je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalnemu predpisu, ki se uporabi in ki ne predpiše izrecno popravka vstopnega DDV v smislu člena 20 Šeste direktive, po spremembi razdelitvenega ključa za DDV, ki se uporabi za izračun nekaterih odbitkov, niti ne določa prehodne ureditve, čeprav vrhovno sodišče s strani davčnega zavezanca uporabljeno metodo razdelitve vstopnega DDV na podlagi razdelitvenega ključa, ki je bil uporabljen pred to spremembo, na splošno priznava kot ustrezno.

      (1)  UL C 329, 22.9.2014.


title: Zadeva C-256/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 8. junija 2006 — Theodor Jäger proti Finanzamt Kusel-Landstuhl

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 8. junija 2006 — Theodor Jäger proti Finanzamt Kusel-Landstuhl
   (Zadeva C-256/06)
   (2006/C 224/35)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesfinanzhof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Theodor Jäger

      Tožena stranka: Finanzamt Kusel-Landstuhl
   Vprašanji za predhodno odločanje
   Ali je s členom 73b(1) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (sedaj člen 56(1) ES) združljivo, da:

               a)

               je za namen davka na dediščino treba (tuje) kmetijsko in gozdarsko premoženje, ki leži v drugi državi članici, ovrednotiti s skupno vrednostjo (prometno vrednostjo), medtem ko za domače kmetijsko in gozdarsko premoženje velja poseben postopek ovrednotenja, katerega rezultati povprečno dosežejo le 10 odstotkov skupnih vrednosti, in

               b)

               se za namen davka na dediščino pridobitev domačega kmetijskega in gozdarskega premoženje v višini posebnega neobdavčenega zneska ne upošteva in se preostala vrednost določi le na 60 odstotkov,

         kadar to pri dediču, ki deduje dediščino, ki sestoji iz domačega premoženja in tujega kmetijskega in gozdarskega premoženja, privede do tega, da se pridobitev domačega premoženja zaradi lege kmetijskega in gozdarskega premoženja v tujini obdavči po višji stopnji davka na dediščino, kot če bi kmetijsko in gozdarsko premoženje tudi ležalo v notranjosti države?


title: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 15. februarja 2005 v zadevi T-229/02, Kurdistan Workers' Party (PKK) in Kurdistan National Congress (KNK) proti Svetu Evropske unije (Ničnostna tožba — Posebni omejevalni ukrepi za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu — Procesna sposobnost — Procesno upravičenje — Združenje — Dopustnost)

text:
               11.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/34

      SKLEP SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 15. februarja 2005
   v zadevi T-229/02, Kurdistan Workers' Party (PKK) in Kurdistan National Congress (KNK) proti Svetu Evropske unije (1)

   (Ničnostna tožba - Posebni omejevalni ukrepi za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu - Procesna sposobnost - Procesno upravičenje - Združenje - Dopustnost)
   (2005/C 143/65)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi T-229/02, Kurdistan Workers' Party (PKK) in Kurdistan National Congress (KNK), s sedežem v Bruslju (Belgija), ki so ju zastopali M. Muller, E. Grieves, barristers, in J. Peirce, solicitor, proti Svetu Evropske unije (zastopnika: M. Vitsentzatos in M. Bishop), ob intervenciji Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: sprva J. Collins, nato pa R. Caudwell, z naslovom za vročanje v Luxembourgu) in Komisije Evropskih skupnosti (zastopniki: C. Brown in P. Kuijper, za naslovom za vročanje v Luxembourgu) zaradi predloga za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2002/334/ES z dne 2. maja 2002 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu in o razveljavitvi Sklepa 2001/927/ES (UL L 116, str. 33), ter Sklepa Sveta 2002/460/ES z dne 17. junija 2002 o izvajanju člena 2(3) Uredbe št. 2580/2001 in o razveljavitvi Sklepa 2002/334 (UL L 160, str. 26), je Sodišče prve stopnje (drugi senat) v sestavi J. Pirrung, predsednik, N. J. Forwood in S. Papasavvas, sodnika, sodni tajnik: H. Jung, dne 15. februarja 2005 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Tožeči stranki nosita svoje stroške in stroške Sveta.

               3.

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska ter Komisija nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 233, 28.9.2002.


title: Zadeva C-67/09 P: Pritožba, ki sta jo vložili Nuova Agricast Srl in Cofra srl 17. februarja 2009 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat), razglašeno 2. decembra 2008 v zadevah T-362/05 in T-363/05, Nuova Agricast Srl in drugi proti Komisiji

text:
               18.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/17

         Pritožba, ki sta jo vložili Nuova Agricast Srl in Cofra srl 17. februarja 2009 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat), razglašeno 2. decembra 2008 v zadevah T-362/05 in T-363/05, Nuova Agricast Srl in drugi proti Komisiji
   (Zadeva C-67/09 P)
   2009/C 90/28
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožnici: Nuova Agricast Srl, Cofra srl (zastopnik: M. A. Calabrese, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi pritožnic

   Pritožnici Sodišču predlagata naj:

      primarni zahtevek

               —

               izpodbijano sodbo razveljavi tudi v delu, v katerem je ugotovljeno, da v dopisu z dne 29. maja 2000 ni nikakršnih nepravilnosti in zato tudi po temelju zavrne nasprotno tožbo Komisije;

               —

               ugotovi in razglasi, da je Komisija z ravnanji, navedenimi v tožbah na prvi stopnji, pri odločanju o vprašanjih iz organizacijskih ukrepov z dne 2. marca 2006 hudo in očitno kršila pravo Skupnosti in pritožnicam povzročila premoženjsko škodo;

               —

               Sodišču prve stopnje vrne zadevo v ponovno odločanje glede vprašanj, ki niso zajeta v organizacijskih ukrepih z dne 2. marca 2006;

               —

               in v zvezi s stroški:

                           i)

                           Komisiji naloži plačilo stroškov obeh stopenj postopka,

                           ii)

                           ali pridrži odločitev o stroških;

         oziroma, če meni, da v zadevi ni mogoče odločati po temelju:

      podredni zahtevek

               —

               izpodbijano sodbo razveljavi tudi v delu, v katerem je ugotovljeno, da v dopisu z dne 29. maja 2000 ni nikakršnih nepravilnosti in zato tudi po temelju zavrne nasprotno tožbo Komisije;

               —

               vrne Sodišču prve stopnje zadevo v ponovno odločanje;

               —

               pridrži odločitev o stroških.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      PRVI RAZLOG NEZAKONITOSTI: napačna uporaba prava, ker se je upoštevalo, da lahko Komisija odobri shemo, ki je v nasprotju z načeli pravne varnosti, zaupanja v pravo in prepovedi diskriminacije podjetij, ki sodelujejo pri isti shemi pomoči; posledična kršitev člena 87 ES in sodne prakse Skupnosti, ki določa, da postopek iz člena 88 ES ni sredstvo, s katerim se lahko obide ali krši pravila in načela prava Skupnosti in po kateri Komisija ne more odobriti shem, ki kršijo druga pravila in načela prava Skupnosti.
   Pritožnici trdita, da je Sodišče prve stopnje s tako razlago Odločbe iz leta 1997, kot izhaja iz točke 81 izpodbijane sodbe, celotno shemo pomoči, ki je bila s to odločbo odobrena, opredelilo za nezdružljivo z načelom pravne varnosti in zaupanja v pravo ter prepovedi diskriminacije, in to zato, ker naj bi po tej razlagi ta shema, ob jasnih zagotovilih podjetjem, ki naj bi prvič sodelovala pri drugem razpisu iz leta 1999 glede dejstva, da bi lahko tudi sama, če bi bilo treba, svoje zahtevke v naslednjem razpisu spremenila, to spremembo onemogočila, kar je logično, saj se po 31. decembru 1999 ta razpis ne bi mogel opraviti, niti če bi bil namenjen le za spremembe. Pritožnici zato sklepata, da bi se s shemo, ob tej razlagi, kršilo ne le načela pravne varnosti in zaupanja v pravo ampak tudi prepovedi diskriminacije, kajti to, kar bi bilo sicer dovoljeno vsem podjetjem, ki bi sodelovala pri prejšnjih razpisih, ne bi bilo dovoljeno le podjetjem, ki bi prvič sodelovala pri drugem razpisu v letu 1999.

      DRUGI RAZLOG NEZAKONITOSTI: napačna uporaba prava, ker se ni preverilo ali se lahko razlago, ki je bila podana v zvezi z odločbo o odobritvi iz leta 1997, nadomesti z drugo, s katero bi se spoštovalo zgoraj navedena načela. Posledično je šlo za kršitev sodne prakse, po kateri mora sodnik slednje preveriti in po potrebi nadomestiti.
   Pritožnici trdita, da Sodišče prve stopnje ob splošni in abstraktni razlagi sheme, kot je bila odobrena z Odločno iz leta 1997, ni preverilo ali bi lahko bila njegova obrazložitev Odločbe o odobritvi iz leta 1997 nadomeščena z drugo, s katero bi se spoštovala zgoraj navedena načela ter s tem napačno uporabilo pravo, saj je kršilo sodno prakso, po kateri se sekundarno pravilo prava Skupnosti, ob dovoljenih več razlagah, razlaga v korist tisti, ki omogoča, da je pravilo v skladu s Pogodbo ES in ne tisti, s katero se ugotovi, da je nezdružljivo s samo Pogodbo.

      TRETJI RAZLOG NEZAKONITOSTI: pritožnici menita, da je izpodbijana sodba v delu (točki 50 in 51) v katerem je ugotovljeno, da v dopisu z dne 29. maja 2000 ni nikakršnih nepravilnosti, napačno obrazložena, da so v njej izkrivljena dejstva in jo je zato treba razveljaviti in tudi po temelju zavrniti nasprotno tožbo Komisije, ki je bila usmerjena k izločitvi iz besedil nekaterih zahtev, ki sta jih predložili pritožnici v zvezi s tem, da je Komisija dopis z dne 29. maja 2000 sestavila lažno, ideološko, tako da se lahko razlaga s smislu, da niti na sestanku z dne 16. maja 2000 italijanske oblasti niso omenile podjetij, ki so sodelovala v kategoriji tretjega natečaja.


title: Zadeva T-157/06: Tožba, vložena 9. junija 2006 — Italijanska republika proti Komisiji

text:
               12.8.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/24

         Tožba, vložena 9. junija 2006 — Italijanska republika proti Komisiji
   (Zadeva T-157/06)
   (2006/C 190/44)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: Paolo Gentili, Avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti dopisa Evropske komisije z dne 31.03.06, št. 2984, katerega predmet je program DOP Sicilia Št. zahteve za plačilo 2005 0601, s katerim je bila pozvana, naj „spoštuje pogoje iz dopisa komisarja Barnierja z dne 29. julija 2003 glede upravičenosti do predplačil, izvršenih na področju sistemov pomoči“, in vseh povezanih in izhodiščnih aktov,

               —

               naložitev plačila stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni kot v zadevi T-345/04 – Italijanska republika proti Komisiji (1).

      (1)  UL C 262, 23.10.04, str. 55.


title: Zadeva C-224/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 23. novembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/26

         Sklep predsednika Sodišča z dne 23. novembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-224/06) (1)

   (2006/C 331/56)

      Jezik postopka: španščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 165, 15.7.2006.