title: Zadeva T-188/18: Tožba, vložena 12. marca 2018 – Papaconstantinou in drugi/Svet in drugi

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/40

         Tožba, vložena 12. marca 2018 – Papaconstantinou in drugi/Svet in drugi
   (Zadeva T-188/18)
   (2018/C 166/51)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Adonis Papaconstantinou (Nikozija, Ciper) (zastopniki: A. Markides, M. Ioannides, C. Velaris in C. Velaris, odvetniki, A. Robertson, QC, in G. Rothschild, barrister)

      Tožene stranke: Svet Evropske unije, Evropska komisija, Evropska centralna banka, Evroskupina (ki jo zastopa Svet Evropske unije) in Evropska unija (ki jo zastopa Evropska komisija)

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               toženim strankam naloži plačilo zneskov, navedenih v tabeli, ki je priložena tožbi, z obrestmi od 26. marca 2013 do izdaje sodbe Sodišča, kot odškodnino za škodo, ki je nastala zaradi sklepov Evropskupine o reševanju Cyprus Popular Bank Public Co Ltd (Laiki Bank), o reševanju Bank of Cyprus Public Company Limited (Bank of Cyprus) s sredstvi upnikov in o prodaji sredstev in poslov teh bank v Grčiji in/ali zaradi zagotovitve izredne likvidnostne pomoči Laiki Bank s soglasjem Evropske centralne banke in kasnejšim prenosom ustrezne obligacije na Bank of Cyprus po navodilih Evropske centralne banke;

         ali, podredno:

               —

               ugotovi nepogodbeno odgovornost toženih strank in določi postopek, po katerem je treba ugotoviti dejansko škodo, ki je nastala tožečim strankam;

         in v vsakem primeru:

               —

               toženim strankam naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlog in bistvene trditve.

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo dva tožbena razloga, ki sta v bistvu enaka ali podobna tistima, navajanima v zadevi T-147/18, APG Intercon in drugi/Svet in drugi.


title: Zadeva C-159/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Belgija) 27. februarja 2018 – André Moens/Ryanair Ltd

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Belgija) 27. februarja 2018 – André Moens/Ryanair Ltd
   (Zadeva C-159/18)
   (2018/C 166/30)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Justice de paix du troisième canton de Charleroi

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: André Moens

      Tožena stranka: Ryanair Ltd

      Vprašanja za predhodno odločanje

   Pred odločitvijo o njenem temelju se Sodišču predložijo naslednja vprašanja za predhodno odločanje, ki se nanašajo na razlago člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (1):

               1.

               ali okoliščina, ki se obravnava v tem sporu – in sicer razlitje goriva na vzletni stezi, zaradi česar je bila ta zaprta – spada pod pojem „dogodek“ v smislu točke 22 sodbe z dne 22. decembra 2008, Wallentin-Hermann (C-549/07, EU:C:2008:771), ali pod pojem „izredne razmere“ v smislu uvodne izjave 14 navedene uredbe, glede katerega je bila podana razlaga v sodbi z dne 31. januarja 2013, McDonagh (C-12/11, EU:C:2013:43), oziroma ali se ta dva pojma prekrivata?

               2.

               ali je treba člen 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 razlagati tako, da je treba dogodek, kot se obravnava v tem sporu – in sicer razlitje goriva na vzletni stezi, zaradi česar je bila ta zaprta – šteti za dogodek, ki je neločljivo povezan z običajnim opravljanjem dejavnosti letalskega prevoznika in ga zato ni mogoče opredeliti kot „izredne razmere“, zaradi katerih bi bil letalski prevoznik lahko oproščen svoje obveznosti plačati odškodnino potnikom v primeru velike zamude leta tega letala?

               3.

               če je treba dogodek, kot se obravnava v tem sporu, in sicer razlitje goriva na vzletni stezi, zaradi česar je bila ta zaprta, šteti za „izredne razmere“, ali je treba iz tega sklepati, da so to za letalskega prevoznika „izredne razmere“, ki se jim ne bi bilo mogoče izogniti, tudi če bi sprejel vse ustrezne ukrepe?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 1, str. 306.


title: Zadeva T-110/18: Tožba, vložena 22. februarja 2018 – Grange Backup Power/Komisija

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/33

         Tožba, vložena 22. februarja 2018 – Grange Backup Power/Komisija
   (Zadeva T-110/18)
   (2018/C 166/43)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Grange Backup Power Ltd (Dublin, Irska) (zastopnici: M. Segura Catalán in M. Clayton, odvetnici)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za ničen Sklep Komisije C(2017) 7789 final z dne 24. novembra 2017 o Irish Capacity Mechanism (SA.44464 (2017/N)), ki ga je sprejela Irska;

               —

               razglasi za ničen Sklep Komisije C(2017) 7794 final z dne 24. novembra 2017 o Northern Irish Capacity Mechanism (SA.44465 (2017/N)), ki ga je sprejelo Združeno Kraljestvo in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja razlog, da Komisija ni začela formalnega postopka preiskave v skladu s členom 108(2) PDEU in členom 4(4) Postopkovne uredbe, (1) ne glede na dvome glede skladnosti vseotoškega mehanizma za nadomestila (capacity remuneration mechanism, CRM) z državno pomočjo in notranjimi tržnimi pravili, s čimer naj bi kršila postopkovne pravice tožeče stranke. Ta tožbeni razlog je sestavljen iz štirih delov:

               —

               prvi del: resne težave, ki so razvidne iz trajanja in okoliščin postopka;

               —

               drugi del: Komisija bi morala imeti dvome glede skladnosti mehanizma za financiranje CRM s PDEU;

               —

               tretji del: Komisija bi morala imeti dvome glede skladnosti CRM z notranjim trgom, zlasti s Smernicami o državni pomoči za varstvo okolja in energijo za obdobje 2014–2020; (2)

               —

               četrti del: Komisija bi morala imeti dvome pri presoji CRM zaradi naznanila Združenega Kraljestva, da bo zapustilo Evropsko unijo.

      (1)  Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL 2015, L 248, str. 9).

      (2)  Sporočilo Komisije – Smernice o državni pomoči za varstvo okolja in energijo za obdobje 2014–2020 (UL C 200, 28.6.2014, str. 1.


title: Zadeva C-104/17: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 15. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Piteşti – Romunija) – SC Cali Esprou SRL/Administraţia Fondului pentru Mediu (Predhodno odločanje — Direktiva 94/62/ES — Embalaža in odpadna embalaža — Predelava in recikliranje odpadkov — Prispevek v nacionalni okoljski sklad — Dajanje pakiranega blaga in embalaže na nacionalni trg, ne da bi se ju spreminjalo — Načelo „plača povzročitelj obremenitve“ — Opredelitev za onesnaževalca)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/16

         Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 15. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Piteşti – Romunija) – SC Cali Esprou SRL/Administraţia Fondului pentru Mediu
   (Zadeva C-104/17) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 94/62/ES - Embalaža in odpadna embalaža - Predelava in recikliranje odpadkov - Prispevek v nacionalni okoljski sklad - Dajanje pakiranega blaga in embalaže na nacionalni trg, ne da bi se ju spreminjalo - Načelo „plača povzročitelj obremenitve“ - Opredelitev za onesnaževalca))
   (2018/C 166/20)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Piteşti

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: SC Cali Esprou SRL

      Druga stranka v pritožbenem postopku: Administraţia Fondului pentru Mediu

      Izrek

   Člen 15 Direktive Evropskega Parlamenta in Sveta 94/62/ES z dne 20. decembra 1994 o embalaži in odpadni embalaži in načelo „plača povzročitelj obremenitve“, ki se s tem členom izvaja, ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, kakršna je obravnavana v postopku v glavni stvari, ki gospodarskemu subjektu, ki ne spreminja embalaže, ki jo daje na trg, nalaga prispevek, izračunan na podlagi razlike v teži med količino odpadne embalaže, ki izpolnjuje minimalna cilja energetske predelave in predelave z recikliranjem, in količino odpadne embalaže, ki je bila dejansko predelana ali reciklirana.

      (1)  UL C 168, 29.5.2017.


title: Zadeva T-189/18: Tožba, vložena 15. marca 2018 – Lipitalia 2000 in Assograssi/Komisija

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/40

         Tožba, vložena 15. marca 2018 – Lipitalia 2000 in Assograssi/Komisija
   (Zadeva T-189/18)
   (2018/C 166/52)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Lipitalia 2000 SpA (Torino, Italija), Assograssi – Associazione Nazionale Produttori Grassi e Proteine Animali (Buccinasco, Italija) (zastopnik: M. Moretto, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               ugotovi, da Evropska komisija ni izpolnila obveznosti na podlagi Uredbe št. 999/2001, Uredbe št. 178/2002 in Uredbe št. 1069/2009 ter splošnih načel prepovedi diskriminacije in sorazmernosti, ker regulativnemu odboru – v skladu s postopkom iz člena 5a Sklepa 1999/648/ES – ni posredovala v glasovanje osnutka ukrepov, katerega namen je bil ponovno preučiti prepoved izvoza organskih gnojil in sredstev za izboljšanje tal, ki vsebujejo predelane živalske beljakovine prežvekovalcev, iz Priloge IV, poglavje V, oddelek E, točka 2, Uredbe št. 999/2001;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki trdita, da čeprav je Komisija s 1. julijem 2017 ponovno dovolila izvoz predelanih živalskih beljakovin (PŽB) prežvekovalcev, da bi upoštevala korenito izboljšanje epidemioloških razmer za BSE (Bovine Spongiform Encephalophaty) v Uniji, je izvoz organskih gnojil in sredstev za izboljšanje tal, ki vsebujejo te PŽB prežvekovalcev, v Prilogi IV, poglavje V, oddelek E, točka 2, Uredbe št. 999/2001, še vedno nepojasnljivo prepovedan. Ta prepoved še naprej velja, čeprav so skoraj vse države članice zdaj že pridobile status držav z zanemarljivim tveganjem BSE in čeprav mednarodni standard, ki ga je določil OIE (mednarodni urad za kužne bolezni), ne vsebuje podobne prepovedi za organska gnojila in sredstva za izboljšanje tal, ki izvirajo iz držav s tem statusom.
   Tožeči stranki poleg tega menita, da Unija prepoveduje izvoz organskih gnojil in sredstev za izboljšanje tal (ki vsebujejo PŽB prežvekovalcev), tudi če izvirajo iz držav članic z zanemarljivim tveganjem, kar je v nasprotju z mednarodnim standardom, ki ga je določil OIE, dovoljuje pa prodajo teh izdelkov na njenem ozemlju. Še več: Unija naj bi celo dopuščala, da se iz tretjih držav, vključno z državami z nadzorovanim ali nejasnim tveganjem za BSE, uvaža PŽB, tudi prežvekovalcev, in izdelkov, ki jih vsebujejo, kot so organska gnojila in sredstva za izboljšanje tal.
   Škoda, ki gospodarskim subjektom Unije nastane zaradi prepovedi izvoza organskih gnojil in sredstev za izboljšanje tal, ki vsebujejo PŽB prežvekovalcev, je ogromna.
   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata, da pravo Unije Komisiji nalaga obveznost ukrepanja za odpravo takega položaja.
   Tožeči stranki se konkretneje sklicujeta na:

               1.

               Kršitev obveznosti Komisije na podlagi členov 7, 5(1) in (3), ter 43(4) Uredbe (ES) št. 999/2001 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o določitvi podrobnih pravil za preprečevanje, obvladovanje in izkoreninjenje nekaterih transmisivnih spongiformnih encefalopatij (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 32, str. 289) ter členov 5(3) in 7 Uredbe (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 6, str. 463).

               2.

               Kršitev obveznosti Komisije, da ukrepa v skladu z načeli prepovedi diskriminacije in sorazmernosti, člena 7(2) Uredbe (ES) št. 178/2002 ter členov 23 in 24 Uredbe (ES) št. 999/2001.


title: Združeni zadevi C-327/16 in C-421/16: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Marc Jacob/Ministre des Finances et des Comptes publics (C-327/16), Ministre des Finances et des Comptes publics/Marc Lassus (C-421/16) (Predhodno odločanje — Neposredno obdavčenje — Svoboda ustanavljanja — Združitve, delitve, prenosi sredstev in zamenjave kapitalskih deležev družb iz različnih držav — Direktiva 90/434/EGS — Člen 8 — Zamenjava vrednostnih papirjev — Kapitalski dobiček, ustvarjen pri tej zamenjavi — Odlog obdavčitve — Izgube ob poznejšem prenosu prejetih vrednostnih papirjev — Pristojnost obdavčitve države rezidentstva — Različno obravnavanje — Utemeljitev — Ohranitev razdelitve davčne pristojnosti med državami članicami)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/6

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Marc Jacob/Ministre des Finances et des Comptes publics (C-327/16), Ministre des Finances et des Comptes publics/Marc Lassus (C-421/16)
   (Združeni zadevi C-327/16 in C-421/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Neposredno obdavčenje - Svoboda ustanavljanja - Združitve, delitve, prenosi sredstev in zamenjave kapitalskih deležev družb iz različnih držav - Direktiva 90/434/EGS - Člen 8 - Zamenjava vrednostnih papirjev - Kapitalski dobiček, ustvarjen pri tej zamenjavi - Odlog obdavčitve - Izgube ob poznejšem prenosu prejetih vrednostnih papirjev - Pristojnost obdavčitve države rezidentstva - Različno obravnavanje - Utemeljitev - Ohranitev razdelitve davčne pristojnosti med državami članicami))
   (2018/C 166/07)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnika: Marc Jacob (C-327/16), Ministre des Finances et des Comptes publics (C-421/16)

      Nasprotni stranki v postopku s kasacijsko pritožbo: Ministre des Finances et des Comptes publics (C-327/16), Marc Lassus (C-421/16)

      Izrek

               1.

               Člen 8 Direktive Sveta 90/434/EGS z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve za združitve, delitve, prenose sredstev in zamenjave kapitalskih deležev družb iz različnih držav članic, kakor je bila spremenjena z Aktom o pogojih pristopa Kraljevine Norveške, Republike Avstrije, Republike Finske in Kraljevine Švedske, kot je bil prilagojen s Sklepom Sveta Evropske unije 95/1/ES, Euratom, ESPJ, z dne 1. januarja 1995, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje zakonodaji države članice, v skladu s katero se kapitalski dobiček, ki nastane ob transakciji zamenjave vrednostnih papirjev, ki spada na področje uporabe te direktive, ugotovi ob tej transakciji, njegovo obdavčenje pa se odloži do leta, v katerem nastane dogodek, s katerim se ta odlog obdavčenja konča in ki je v obravnavanem primeru prenos vrednostnih papirjev, prejetih ob zamenjavi.

               2.

               Člen 8 Direktive Sveta 90/434, kakor je bila spremenjena z Aktom o pogojih pristopa Kraljevine Norveške, Republike Avstrije, Republike Finske in Kraljevine Švedske, kot je bil prilagojen s Sklepom 95/1, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje zakonodaji države članice, ki določa obdavčenje kapitalskega dobička od transakcije zamenjave vrednostnih papirjev, ki se odloži do poznejšega prenosa vrednostnih papirjev, prejetih ob zamenjavi, čeprav ta prenos ne spada v davčno pristojnost te države članice.

               3.

               Člen 49 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje zakonodaji države članice, ki za primer, da ta država članica ni davčno pristojna za poznejši prenos vrednostnih papirjev, prejetih ob zamenjavi, ob takem prenosu določa obdavčitev kapitalskega dobička, ki je bil odložen, ne da bi se upoštevala morebitna izguba, ki nastane ob takem prenosu, čeprav se taka izguba upošteva, kadar je davčni zavezanec, imetnik vrednostnih papirjev, na datum navedenega prenosa davčni rezident navedene države članice. Države članice morajo podrobna pravila za odštetje in izračun te izgube določiti ob spoštovanju prava Unije in v obravnavanem primeru zlasti svobode ustanavljanja.

      (1)  UL C 305, 22.8.2016.

      UL C 392, 24.10.2016.


title: Zadeva C-169/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (Irska) 2. marca 2018 – Atif Mahmood, Shabina Atif, Mohammed Ahsan, Noor Habib, Mohammed Haroon, Nik Bibi Haroon/Minister for Justice and Equality

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (Irska) 2. marca 2018 – Atif Mahmood, Shabina Atif, Mohammed Ahsan, Noor Habib, Mohammed Haroon, Nik Bibi Haroon/Minister for Justice and Equality
   (Zadeva C-169/18)
   (2018/C 166/31)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal (Irska)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Atif Mahmood, Shabina Atif, Mohammed Ahsan, Noor Habib, Mohammed Haroon, Nik Bibi Haroon

      Tožena stranka in pritožnik: Minister for Justice and Equality

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali ob upoštevanju morebitnih utemeljitev, opisanih v vprašanjih 2, 3 in 4, država članica krši zahtevo iz člena 5(2) Direktive 2004/38/ES (v nadaljevanju: Direktiva 2004/38) (1), da je treba vizum zakoncu ali družinskim članom državljana Unije, ki uresničuje pravico do prostega gibanja v zadevni državi članici ali namerava uresničevati tovrstne pravice, izdati v čim krajšem času, kadar zamude pri obravnavanju takšne vloge presegajo 12 mesecev ali več?

               2.

               Ali brez poseganja v vprašanje 1 zamude pri obravnavanju vloge za izdajo vizuma ali drugem odločanju o njej v skladu s členom 5(2) izhajajo iz nujnosti zagotovitve, zlasti s preverjanjem ozadja, da vloga ni ponarejena ali da ne gre za zlorabo pravic, vključno s sklenitvijo navidezne zakonske zveze, bodisi v skladu s členom 35 Direktive 2004/38 bodisi drugače in tako ne kršijo člena 5(2)?

               3.

               Ali brez poseganja v vprašanje 1 zamude pri obravnavanju vloge za izdajo vizuma ali odločanju o njej v skladu s členom 5(2) izhajajo iz nujnosti izvedbe obsežnejših preverjanj ozadja in varnostnih preverjanj oseb, ki prihajajo iz nekaterih tretjih držav, zaradi nekaterih varnostnih pomislekov v zvezi s potniki, ki prihajajo iz teh tretjih držav, bodisi v skladu s členom 27 ali členom 35 Direktive 2004/38 bodisi drugače opravičljive in tako ne kršijo člena 5(2)?

               4.

               Ali so brez poseganja v vprašanje 1 zamude pri obravnavanju vloge za izdajo vizuma ali odločanju o njej v skladu s členom 5(2), ki izhajajo iz nenadnega in nepričakovanega povečanja števila tovrstnih vlog prosilcev, ki prihajajo iz nekaterih tretjih držav, ki naj bi predstavljale resnične varnostne pomisleke, opravičljive in tako ne kršijo člena 5(2)?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 46).


title: Zadeva C-355/16: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Christian Picart/Ministre des Finances et des Comptes publics (Predhodno odločanje — Sporazum o prostem gibanju oseb med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami in Švicarsko konfederacijo — Neposredno obdavčenje — Prenos kraja stalnega prebivališča iz države članice v Švico — Obdavčitev nerealiziranega kapitalskega dobička, povezanega z znatnimi deleži v kapitalu družb s sedežem v izvorni državi članici, ob takem prenosu — Področje uporabe Sporazuma)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/7

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Christian Picart/Ministre des Finances et des Comptes publics
   (Zadeva C-355/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Sporazum o prostem gibanju oseb med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami in Švicarsko konfederacijo - Neposredno obdavčenje - Prenos kraja stalnega prebivališča iz države članice v Švico - Obdavčitev nerealiziranega kapitalskega dobička, povezanega z znatnimi deleži v kapitalu družb s sedežem v izvorni državi članici, ob takem prenosu - Področje uporabe Sporazuma))
   (2018/C 166/08)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Christian Picart

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Ministre des Finances et des Comptes publics

      Izrek

   Ker položaj, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, ne spada na področje uporabe ratione personae pojma „samozaposlene osebe“ v smislu Sporazuma o prostem gibanju oseb med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami in Švicarsko konfederacijo, ki je bil podpisan v Luxembourgu 21. junija 1999, je treba določbe tega sporazuma razlagati tako, da ne nasprotujejo zakonodaji države podpisnice tega sporazuma, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki – kadar fizična oseba prenese svoje stalno prebivališče iz te države v drugo državo pogodbenico tega sporazuma, obenem pa ohrani svojo gospodarsko dejavnost v prvi od teh dveh držav, vendar se ne vozi vsak dan ali vsaj enkrat na teden iz kraja svoje gospodarske dejavnosti v kraj svojega stalnega prebivališča – določa takojšnjo obdavčitev nerealiziranega kapitalskega dobička, povezanega z znatnimi deleži, ki jih ima ta oseba v kapitalu družb, za katere velja pravo prve države, ob tem prenosu stalnega prebivališča, in ki odlog plačila dolgovanega davka dopušča, le če so vzpostavljena vsa jamstva, ki služijo zagotovitvi izterjave navedenega davka, medtem ko je oseba, ki ima tudi takšne deleže, vendar še vedno prebiva na ozemlju prve države članice, obdavčena šele ob odsvojitvi teh deležev.

      (1)  UL C 335, 12.9.2016.


title: Združeni zadevi C-133/17 in C-134/17: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 21. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Cluj – Romunija) – Dănuţ Podilă in drugi/Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători „CFR Călători“ SA Bucureşti (C-133/17), Costel Nicuşor Mucea/SMDA Mureş Insolvency SPRL kot stečajni upravitelj družbe SC Industria Sârmei SA Câmpia Turzii (C-134/17) (Predhodno odločanje — Direktiva 89/391/EGS — Varnost in zdravje delavcev pri delu — Razvrstitev kot delovno mesto, na katerem so delavci izpostavljeni posebnim ali neobičajnim pogojem — ocena tveganj za varnost in zdravje pri delu — Obveznosti delodajalca)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/17

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 21. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Cluj – Romunija) – Dănuţ Podilă in drugi/Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători „CFR Călători“ SA Bucureşti (C-133/17), Costel Nicuşor Mucea/SMDA Mureş Insolvency SPRL kot stečajni upravitelj družbe SC Industria Sârmei SA Câmpia Turzii (C-134/17)
   (Združeni zadevi C-133/17 in C-134/17) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 89/391/EGS - Varnost in zdravje delavcev pri delu - Razvrstitev kot delovno mesto, na katerem so delavci izpostavljeni posebnim ali neobičajnim pogojem - ocena tveganj za varnost in zdravje pri delu - Obveznosti delodajalca))
   (2018/C 166/21)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Cluj

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožniki: Dănuţ Podilă, Vasile Oniţă, Dumitru Cornel Bara, Gheorghe Podilă, Alexandru Daniel Coneru, Mihai Călin Junc, Dănuţ Bungău, Francisc Chudi, Ioan Iancu, Ionel Negruţ, Dan Florin Roxin (C-133/17), Costel Nicuşor Mucea (C-134/17)

      Nasprotni stranki v pritožbenem postopku: Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători „CFR Călători“ SA Bucureşti (C-133/17), SMDA Mureş Insolvency SPRL kot stečajni upravitelj družbe SC Industria Sârmei SA Câmpia Turzii (C-134/17)

      Izrek

   Člene 114(3), 151 in 153 PDEU ter Direktivo Sveta z dne 12. junija 1989 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu (89/391/EGS) je treba razlagati tako, da se ne uporabijo za nacionalno ureditev, kot je v postopku v glavni stvari, s katero se določajo strogi roki in postopki, ki nacionalnim sodiščem ne omogočajo, da bi preverila ali ugotovila razvrstitev dejavnosti delavcev v različne rizične skupine, na podlagi katere so izračunane starostne pokojnine teh delavcev.

      (1)  UL C 202, 26.6.2017.


title: Zadeva T-136/18: Tožba, vložena 1. marca 2018 – Kuota International/EUIPO – Sintema Sport (K)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/34

         Tožba, vložena 1. marca 2018 – Kuota International/EUIPO – Sintema Sport (K)
   (Zadeva T-136/18)
   (2018/C 166/44)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Kuota International Corp. Ltd (Britanski Deviški otoki) (zastopnica: C. Herissay Ducamp, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Sintema Sport Srl (Albiate, Italija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije K – znamka Evropske unije št. 11 380 771

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. decembra 2017 v zadevi R 3111/2014-1

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo ugotovi in razglasi za dopustno;

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo, s katero je bilo ugotovljeno, da tožeča stranka ni predložila dokaza slabe vere in da ničnostni tožbi, ki temelji na členu 59(1)(b) Uredbe o blagovni znamki EU, ni mogoče ugoditi;

               —

               za nično razglasi znamko Evropske unije št. 11 380 771 na podlagi člena 59(1)(b) Uredbe o blagovni znamki EU;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 59(1)(b) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva C-174/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo tribunal de première instance de Liège (Belgija) 5. marca 2018 – Jean Jacob, Dominique Lennertz/État belge

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo tribunal de première instance de Liège (Belgija) 5. marca 2018 – Jean Jacob, Dominique Lennertz/État belge
   (Zadeva C-174/18)
   (2018/C 166/32)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de première instance de Liège

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Jean Jacob, Dominique Lennertz

      Tožena stranka: État belge

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člen 39 Pogodbe o Evropski uniji nasprotuje temu, da belgijski davčni sistem s členom 155 CIR/92 ne glede na to, ali se upošteva okrožnica št. Ci.RH.331/575.420 z dne 12. marca 2008, povzroča, da se tožnikove luksemburške pokojnine, oproščene davka na podlagi člena 18 konvencije o izogibanju dvojnega obdavčevanja med Belgijo in Luksemburgom, vključijo v izračun belgijskega davka in uporabijo kot osnova za odobritev davčnih ugodnosti iz CIR/92, čeprav ne bi smele biti njen del zaradi njihove popolne oprostitve, predvidene s konvencijo o izogibanju dvojnega obdavčevanja, ter da je korist od teh ugodnosti, kot so znesek, oproščen davka, olajšave iz naslova dolgoročnega varčevanja, stroškov, plačanih z boni za storitve, stroškov z namenom zmanjšanja porabe energije v stanovanju, stroškov zavarovanja stanovanja pred vlomom ali požarom in dobrodelnih prispevkov tožnika, delno izgubljena, manjša ali se prizna v manjši meri, kakor če bi obe tožeči stranki imeli belgijske dohodke, ki so obdavčljivi v Belgiji in niso oproščeni ter lahko tako absorbirajo vse davčne ugodnosti?


title: Zadeva C-384/16 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 13. marca 2018 – European Union Copper Task Force/Evropska komisija (Pritožba — Fitofarmacevtska sredstva — Izvedbena uredba (EU) 2015/408 — Dajanje fitofarmacevtskih sredstev v promet in priprava seznama kandidatk za zamenjavo — Vključitev aktivne snovi „bakrove spojine“ na ta seznam — Ničnostna tožba — Dopustnost — Člen 263, četrti odstavek, PDEU — Predpis, ki ne potrebuje izvedbenih ukrepov — Oseba, na katero se akt posamično nanaša)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/8

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 13. marca 2018 – European Union Copper Task Force/Evropska komisija
   (Zadeva C-384/16 P) (1)

   ((Pritožba - Fitofarmacevtska sredstva - Izvedbena uredba (EU) 2015/408 - Dajanje fitofarmacevtskih sredstev v promet in priprava seznama kandidatk za zamenjavo - Vključitev aktivne snovi „bakrove spojine“ na ta seznam - Ničnostna tožba - Dopustnost - Člen 263, četrti odstavek, PDEU - Predpis, ki ne potrebuje izvedbenih ukrepov - Oseba, na katero se akt posamično nanaša))
   (2018/C 166/09)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnik: European Union Copper Task Force (zastopniki: C. Fernández Vicién, C. Vila Gisbert, I. Moreno-Tapia Rivas, odvetnice, M. Miserendino, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: A. Lewis in P. Ondrůšek, odvetnika)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Združenju European Union Copper Task Force se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 314, 29.8.2016.


title: Zadeva T-193/18: Tožba, vložena 19. marca 2018 – Andreas Stihl/EUIPO – Giro Travel (kombinacija sive in oranžne barve)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/42

         Tožba, vložena 19. marca 2018 – Andreas Stihl/EUIPO – Giro Travel (kombinacija sive in oranžne barve)
   (Zadeva T-193/18)
   (2018/C 166/53)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Andreas Stihl AG & Co. KG (Waiblingen, Nemčija) (zastopniki: S. Völker, M. Pemsel in C. Eulenpesch, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Giro Travel Company (Roman, Romunija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: barvna znamka EU, sestavljena iz kombinacije sive in oranžne barve – Zahteva za registracijo št. 7472 723

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora EUIPO za pritožbe z dne 23. januarja 2018 v zadevi R 200/2017-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški postopka pred odborom za pritožbe.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 4 v povezavi s členom 7(1)(a) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva C-190/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Justice de paix de Schaerbeek (Belgija) 13. marca 2018 – Société nationale de chemins de fer belges (SNCB)/Gherasim Sorin Rusu

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Justice de paix de Schaerbeek (Belgija) 13. marca 2018 – Société nationale de chemins de fer belges (SNCB)/Gherasim Sorin Rusu
   (Zadeva C-190/18)
   (2018/C 166/33)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Justice de paix de Schaerbeek

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Société nationale de chemins de fer belges (SNCB)

      Tožena stranka: Gherasim Sorin Rusu

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali se Direktiva Sveta 93/13/EGS o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (1) in Uredba št. 1371/2007 Evropskega parlamenta in Sveta o pravicah in obveznostih potnikov v železniškem prometu (2) uporabljata za razmerja med SNCB in potniki, ki so jih dobili brez veljavne vozovnice?

      (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).

      (2)  Uredba (ES) št. 1371/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o pravicah in obveznostih potnikov v železniškem prometu (UL 2007, L 315, str. 14).


title: Zadeva C-431/16: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 15. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León – Španija) – Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)/José Blanco Marqués (Predhodno odločanje — Socialna varnost delavcev migrantov — Uredba (EGS) št. 1408/71 — Členi 12, 46a, 46b in 46c — Dajatve iste vrste — Pojem — Pravilo za preprečevanje prekrivanja — Pojem — Pogoji — Nacionalno pravilo, ki določa dodatek k pokojnini za trajno in popolno nezmožnost opravljanja poklica za delavce, ki so stari 55 let ali manj — Mirovanje dodatka, če se delavec zaposli ali če pridobi starostno pokojnino)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/8

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 15. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León – Španija) – Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)/José Blanco Marqués
   (Zadeva C-431/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Socialna varnost delavcev migrantov - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Členi 12, 46a, 46b in 46c - Dajatve iste vrste - Pojem - Pravilo za preprečevanje prekrivanja - Pojem - Pogoji - Nacionalno pravilo, ki določa dodatek k pokojnini za trajno in popolno nezmožnost opravljanja poklica za delavce, ki so stari 55 let ali manj - Mirovanje dodatka, če se delavec zaposli ali če pridobi starostno pokojnino))
   (2018/C 166/10)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnika: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

      Druga stranka: José Blanco Marqués

      Izrek

               1.

               Nacionalna določba, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, na podlagi katere dodatek k pokojnini za trajno in popolno nezmožnost miruje v obdobju, v katerem upravičenec te pokojnine dobiva starostno pokojnino v drugi državi članici ali v Švici, je določba za zmanjšanje dajatve v smislu člena 12(2) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, v različici, ki je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 592/2008 z dne 17. junija 2008.

               2.

               Člen 46a(3)(a) Uredbe št. 1408/71, v različici, ki je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo št. 118/97, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 592/2008, je treba razlagati tako, da je treba pojem „zakonodaja prve države članice“, ki ga določa, razumeti tako, da vključuje razlago, ki jo je glede nacionalne zakonske določbe podalo nacionalno vrhovno sodišče.

               3.

               Dodatek k pokojnini za trajno in popolno nezmožnost, ki se dodeli delavcu na podlagi zakonodaje države članice, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, in starostno pokojnino, ki jo dobi isti delavec v Švici, je treba obravnavati kot dajatvi iste vrste v smislu Uredbe št. 1408/71, v različici, ki je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo št. 118/97, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 592/2008.

               4.

               Člen 46c(2)(a) Uredbe št. 1408/71, v različici, ki je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo št. 118/97, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 592/2008, je treba razlagati tako, da se nacionalno pravilo o prepovedi prekrivanja dajatev, kot je določeno v členu 6 Decreto 1646/1972 para la aplicación de la ley 24/1972, de 21 de junio, en materia de prestaciones del Régimen General de la Seguridad Social (uredba 1646/1972 za izvajanje zakona 24/1972 z dne 21. junija 1972 na področju dajatev v okviru splošnega sistema socialne varnosti) z dne 23. junija 1972, ne uporablja za dajatev, ki se izračuna v skladu s členom 46(1)(a)(i) Uredbe št. 1408/71, če te dajatve Priloga IV, del D, k tej uredbi ne določa.

      (1)  UL C 402, 31.10.2016.


title: Zadeva C-125/17: Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 22. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione tributaria provinciale di Roma – Italija) – Luigi Bisignani/Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale 1 di Roma (Predhodno odločanje — Člen 53(2) in člen 94 Poslovnika Sodišča — Prosti pretok kapitala — Člena 63 in 65 PDEU — Direktiva 2011/16/EU — Upravno sodelovanje na področju obdavčevanja — Prenos kapitala v Vatikansko mestno državo — Obveznost priglasitve prenosa sredstev v ali iz tujine — Razveljavitev)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/17

         Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 22. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione tributaria provinciale di Roma – Italija) – Luigi Bisignani/Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale 1 di Roma
   (Zadeva C-125/17) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 53(2) in člen 94 Poslovnika Sodišča - Prosti pretok kapitala - Člena 63 in 65 PDEU - Direktiva 2011/16/EU - Upravno sodelovanje na področju obdavčevanja - Prenos kapitala v Vatikansko mestno državo - Obveznost priglasitve prenosa sredstev v ali iz tujine - Razveljavitev))
   (2018/C 166/22)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Commissione tributaria provinciale di Roma

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Luigi Bisignani

      Tožena stranka: Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale 1 di Roma

      Izrek

   Člen 64(1) in člen 65(1)(a) PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni zakonodaji, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, s katero je dokončno odpravljena kršitev nepriglasitve prenosa sredstev v tujino.

      (1)  UL C 213, 03.07.2017.


title: Zadeva T-80/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. marca 2018 – Shire Pharmaceuticals Ireland/EMA (Zdravila za uporabo v humani medicini — Potrditev vloge za določitev kot zdravila sirote — Pomembna korist — Odločba EMA, s katero je zavrnjena potrditev vloge za določitev kot zdravila sirote — Člen 3(1)(b) in člen 5(1), (2) in (4) Uredbe (ES) št. 141/2000)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. marca 2018 – Shire Pharmaceuticals Ireland/EMA
   (Zadeva T-80/16) (1)

   ((Zdravila za uporabo v humani medicini - Potrditev vloge za določitev kot zdravila sirote - Pomembna korist - Odločba EMA, s katero je zavrnjena potrditev vloge za določitev kot zdravila sirote - Člen 3(1)(b) in člen 5(1), (2) in (4) Uredbe (ES) št. 141/2000))
   (2018/C 166/34)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Shire Pharmaceuticals Ireland Ltd (Dublin, Irska) (zastopniki: D. Anderson, QC, M. Birdling, barrister, G. Castle in S. Cowlishaw, solicitors)

      Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila (EMA) (zastopniki: T. Jabłoński, N. Rampal Olmedo in M. Tovar Gomis, agenti)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: K. Petersen in A. Sipos, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe EMA z dne 15. decembra 2015, s katero je zavrnjena potrditev vloge, ki jo je vložila družba Shire Pharmaceuticals Ireland, za določitev Idursulfaze–intratekalna uporaba kot zdravila sirote.

      Izrek

               1.

               Odločba Evropske agencije za zdravila (EMA) z dne 15. decembra 2015, s katero je bila zavrnjena potrditev vloge ki jo je vložila družba Shire Pharmaceuticals Ireland, za določitev Idursulfaze–intratekalna uporaba kot zdravila sirote se razglasi za nično.

               2.

               EMA nosi svoje stroške in stroške družbe Shire Pharmaceuticals Ireland.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 136, 18.4.2016.


title: Zadeva T-196/18: Tožba, vložena 20. marca 2018 – Vital Capital Investments in drugi/Svet in drugi

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/43

         Tožba, vložena 20. marca 2018 – Vital Capital Investments in drugi/Svet in drugi
   (Zadeva T-196/18)
   (2018/C 166/55)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Vital Capital Investments LP (Tortola, Britanski Deviški otoki) in 6 drugih (zastopniki: A. Markides, M. Ioannides, C. Velaris in C. Velaris, odvetniki, A. Robertson, QC, in G. Rothschild, barrister)

      Tožene stranke: Svet Evropske unije, Evropska komisija, Evropska centralna banka, Euroskupina (ki jo zastopa Svet Evropske unije) in Evropska unija (ki jo zastopa Evropska komisija)

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               toženim strankam naloži plačilo zneskov, navedenih v tabeli, ki je priložena tožbi, z obrestmi od 26. marca 2013 do izdaje sodbe Sodišča, kot odškodnino za škodo, ki je nastala zaradi sklepov Evropskupine o reševanju Cyprus Popular Bank Public Co Ltd (Laiki Bank), o reševanju Bank of Cyprus Public Company Limited (Bank of Cyprus) s sredstvi upnikov in o prodaji sredstev in poslov teh bank v Grčiji in/ali zaradi zagotovitve izredne likvidnostne pomoči Laiki Bank s soglasjem Evropske centralne banke in kasnejšim prenosom ustrezne obligacije na Bank of Cyprus po navodilih Evropske centralne banke;

         ali, podredno:

               —

               ugotovi nepogodbeno odgovornost toženih strank in določi postopek, po katerem je treba ugotoviti dejansko škodo, ki je nastala tožečim strankam;

         in v vsakem primeru:

               —

               toženim strankam naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo dva tožbena razloga, ki sta v bistvu enaka ali podobna tistima, navajanima v zadevi T-147/18, APG Intercon in drugi/Svet in drugi.


title: Zadeva T-581/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. marca 2018 – Popotas/Varuh človekovih pravic (Javni uslužbenci — Uradniki — Razpis za prijavo interesa — Generalni sekretar urada Evropskega varuha človekovih pravic — Mnenje posvetovalnega odbora — Neupoštevanje tega mnenja — Kršitev izbirnega postopka — Očitne napake pri presoji — Enako obravnavanje — Načelo dobrega upravljanja — Odgovornost)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. marca 2018 – Popotas/Varuh človekovih pravic
   (Zadeva T-581/16) (1)

   ((Javni uslužbenci - Uradniki - Razpis za prijavo interesa - Generalni sekretar urada Evropskega varuha človekovih pravic - Mnenje posvetovalnega odbora - Neupoštevanje tega mnenja - Kršitev izbirnega postopka - Očitne napake pri presoji - Enako obravnavanje - Načelo dobrega upravljanja - Odgovornost))
   (2018/C 166/35)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Costas Popotas (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnika: V. Christianos in S. Paliou, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski varuh človekovih pravic (zastopniki: L. Papadias, P. Dyrberg in A. Antoniadis, agenti, skupaj z A. Duron, odvetnico)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 270 PDEU za, prvič, razglasitev ničnosti odločbe o imenovanju gospe G. na delovno mesto generalnega sekretarja v uradu varuha človekovih pravic, odločbe varuha človekovih pravic z dne 9. novembra 2015, s katero sta bili zavrnjeni pritožbi, ki jih je zoper navedeno odločbo vložila tožeča stranka, in odločbe varuha človekovih pravic, da se je ne povabi na razgovor, ter drugič, za povračilo škode, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela zaradi teh odločitev.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Costas Popotas in Evropski varuh človekovih pravic nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 191, 30.5.2016 (zadeva je bila sprva vložena pri Sodišču za uslužbence Evropske unije pod številko F-10/16 in nato 1. septembra 2016 prenesena na Splošno sodišče Evropske unije).


title: Zadeva T-201/18: Tožba, vložena 23. marca 2018 – Diusa Rendering in Assograssi/Komisija

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/44

         Tožba, vložena 23. marca 2018 – Diusa Rendering in Assograssi/Komisija
   (Zadeva T-201/18)
   (2018/C 166/56)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Diusa Rendering Srl (Piacenza, Italija), Assograssi – Associazione Nazionale Produttori Grassi e Proteine Animali (Buccinasco, Italija) (zastopnik: M. Moretto, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               ugotovi, da Evropska komisija ni izpolnila obveznosti na podlagi Uredbe št. 1069/2009, Uredbe št. 178/2001 in Uredbe št. 999/2001 ter splošnih načel prepovedi diskriminacije in sorazmernosti, ker regulativnemu odboru – v skladu s postopkom iz člena 5a Sklepa 1999/648/ES – ni posredovala v glasovanje osnutka ukrepov, katerega namen je bil ponovno preučiti prepoved izvoza organskih gnojil in sredstev za izboljšanje tal, pridobljenih iz snovi iz kategorije 2, ki je še vedno določena v členu 43(3) Uredbe št. 1069/2009;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki trdita, da čeprav je bil do leta 2011 izvoz organskih gnojil in sredstev za izboljšanje tal, pridobljenih iz stranskih proizvodov živalskega izvora iz kategorije 2 (in/ali 3), dovoljen, razen izvoza organskih gnojil in sredstev za izboljšanje tal, ki vsebujejo predelane živalske beljakovine (PŽB) prežvekovalcev, po začetku veljavnosti Uredbe (ES) št. 1069/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o določitvi zdravstvenih pravil za živalske stranske proizvode in pridobljene proizvode, ki niso namenjeni prehrani ljudi, ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1774/2002 (Uredba o živalskih stranskih proizvodih) (UL 2009, L 300, str. 1), in ker Komisija ni sprejela potrebnih izvedbenih določb, je izvoz organskih gnojil in sredstev za izboljšanje tal, pridobljenih iz snovi iz kategorije 2, v tretje države danes prepovedan. Ta prepoved naj bi še naprej veljala, čeprav so skoraj vse države članice zdaj že pridobile status držav z zanemarljivim tveganjem BSE in čeprav mednarodni standard, ki ga je določil mednarodni urad za kužne bolezni (OIE), ne vsebuje podobne prepovedi za organska gnojila in sredstva za izboljšanje tal, ki izvirajo iz držav s tem statusom.
   Tožeči stranki še menita, da Unija prepoveduje izvoz organskih gnojil in sredstev za izboljšanje tal, pridobljenih iz snovi iz kategorije 2, tudi če izvirajo iz držav članic z zanemarljivim tveganjem, dovoljuje pa prodajo in uporabo teh izdelkov na njenem ozemlju; s tem naj bi Unija priznavala, da organska gnojila in sredstva za izboljšanje tal, pridobljena iz snovi iz kategorije 2, v skladu z določbami Uredbe št. 1069/2009 in Uredbe Komisije (EU) št. 142/2011 z dne 25. februarja 2011 o izvajanju Uredbe (ES) št. 1069/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi zdravstvenih pravil za živalske stranske proizvode in pridobljene proizvode, ki niso namenjeni prehrani ljudi, ter o izvajanju Direktive Sveta 97/78/ES glede nekaterih vzorcev in predmetov, ki so izvzeti iz veterinarskih pregledov na meji v skladu z navedeno direktivo (Besedilo velja za EGP) (UL 2011, L 54, str. 1), v resnici ne pomenijo tveganja za zdravje ljudi ali živali.
   Po mnenju tožečih strank Unija po eni strani določa absolutno prepoved izvoza zadevnih organskih gnojil in sredstev za izboljšanje tal, po drugi pa dovoljuje uvoz iz tretjih držav, vključno z državami z nadzorovanim ali nejasnim tveganjem, in sicer ne le živil in krme, ki bi lahko bili pridobljeni z uporabo organskih gnojil in sredstev za izboljšanje tal, ki izvirajo iz tretjih držav in katerih varnost ni nujno na isti ravni kot tista, ki je zagotovljena z organskimi gnojili in sredstvi za izboljšanje tal, proizvedenimi v Uniji, temveč tudi živih živali in svežega mesa (prašiči in perutnina), ki so lahko bili krmljeni z moko, pridobljeno tudi iz snovi prežvekovalcev.
   Škoda, ki gospodarskim subjektom Unije nastane zaradi prepovedi izvoza organskih gnojil in sredstev za izboljšanje tal, pridobljenih iz stranskih proizvodov iz kategorije 2, naj bi bila ogromna.
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim, ki so navedeni v zadevi T-189/18, Lipitalia 2000 e Assograssi/Komisija.
   Tožeči stranki se sklicujeta zlasti na kršitev členov 43(3) in 52(4) Uredbe št. 1069/2009.


title: Zadeva C-470/16: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court – Irska) – North East Pylon Pressure Campaign Limited, Maura Sheehy/An Bord Pleanála, Minister for Communications, Climate and Environment, Irlande, Attorney General (Predhodno odločanje — Presoja vplivov nekaterih projektov na okolje — Direktiva 2011/92/EU — Pravica članov zadevne javnosti do revizijskega postopka — Prezgodaj vloženo pravno sredstvo — Pojma ne nedopustno dragih postopkov in odločitev, dejanj ali opustitev, za katere veljajo določbe te direktive o sodelovanju javnosti — Uporaba Aarhuške konvencije)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/9

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court – Irska) – North East Pylon Pressure Campaign Limited, Maura Sheehy/An Bord Pleanála, Minister for Communications, Climate and Environment, Irlande, Attorney General
   (Zadeva C-470/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Presoja vplivov nekaterih projektov na okolje - Direktiva 2011/92/EU - Pravica članov zadevne javnosti do revizijskega postopka - Prezgodaj vloženo pravno sredstvo - Pojma ne nedopustno dragih postopkov in odločitev, dejanj ali opustitev, za katere veljajo določbe te direktive o sodelovanju javnosti - Uporaba Aarhuške konvencije))
   (2018/C 166/11)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: North East Pylon Pressure Campaign Limited, Maura Sheehy

      Tožene stranke: An Bord Pleanála, Minister for Communications, Climate and Environment, Irlande, Attorney General

      Izrek

               1.

               Člen 11(4) Direktive 2011/92/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje je treba razlagati tako, da se zahteva, da nekateri sodni postopki niso nedopustno dragi, uporablja za postopek pred sodiščem države članice, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, v katerem se odloča, ali je pravno sredstvo mogoče dopustiti med postopkom za izdajo soglasja za izvedbo, kar pa še toliko bolj velja, če ta država članica ni določila, na kateri stopnji je pravno sredstvo mogoče vložiti.

               2.

               Kadar vlagatelj pravnega sredstva uveljavlja hkrati razloge, ki se nanašajo na pravila o sodelovanju javnosti v postopkih odločanja o okoljskih zadevah, in razloge, ki se nanašajo na kršitev drugih pravil, se zahteva iz člena 11(4) Direktive 2011/92, da nekateri sodni postopki niso nedopustno dragi, uporablja zgolj za stroške v zvezi z delom revizijskega postopka, ki temelji na pravilih o sodelovanju javnosti.

               3.

               Člen 9(3) in (4) Konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, ki je bila podpisana v Aarhusu 25. junija 1998 in v imenu Evropske skupnosti odobrena s Sklepom Sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005, je treba razlagati tako, da se zahteva, da zaradi zagotovitve učinkovitega sodnega varstva na področjih, ki jih zajema okoljsko pravo Unije, nekateri sodni postopki ne smejo biti nedopustno dragi, uporablja za del revizijskega postopka, ki ne bi bil zajet z enako zahtevo, kakršna na podlagi Direktive 2011/92 izhaja iz odgovora v točki 2 tega izreka, če skuša vlagatelj pravnega sredstva s tem revizijskim postopkom zagotoviti spoštovanje nacionalnega okoljskega prava. Ti določbi nimata neposrednega učinka, vendar mora nacionalno sodišče glede nacionalnega postopkovnega prava sprejeti razlago, ki je z njima kar najbolj skladna.

               4.

               Država članica ne sme odstopiti od zahteve iz člena 9(4) Konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah in člena 11(4) Direktive 2011/92, da nekateri sodni postopki ne smejo biti nedopustno dragi, če je razsojeno, da je revizijski postopek neresen ali sprožen iz nagajivosti, ali če ne obstaja zveza med zatrjevano kršitvijo nacionalnega okoljskega prava in škodo za to okolje.

      (1)  UL C 428, 21.11.2016.


title: Zadeva T-147/18: Tožba, vložena 1. marca 2018 – APG Intercon in drugi/Svet in drugi

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/36

         Tožba, vložena 1. marca 2018 – APG Intercon in drugi/Svet in drugi
   (Zadeva T-147/18)
   (2018/C 166/46)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: APG Intercon Ltd (Nikozija, Ciper) in 147 drugih (zastopniki: A. Markides, K. Scordis, A. Gavrielides, C. Velaris, C. Velaris, odvetniki, A. Robertson QC (Queen’s Counsel) in G. Rothschild, barrister)

      Tožene stranke: Svet Evropske unije, Evropska komisija, Evropska centralna banka, Evroskupina (ki jo zastopa Svet Evropske unije) in Evropska unija (ki jo zastopa Evropska komisija)

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               toženim strankam naloži plačilo zneskov, navedenih v tabeli, ki je priložena tožbi, z obrestmi od 26. marca 2013 do izdaje sodbe Sodišča, kot odškodnino za škodo, ki je nastala zaradi sklepov Evropskupine o reševanju Cyprus Popular Bank Public Co Ltd (Laiki Bank), o reševanju Bank of Cyprus Public Company Limited (Bank of Cyprus) s sredstvi upnikov in o prodaji sredstev in poslov teh bank v Grčiji in/ali zaradi zagotovitve izredne likvidnostne pomoči Laiki Bank s soglasjem Evropske centralne banke in kasnejšim prenosom ustrezne obligacije na Bank of Cyprus po navodilih Evropske centralne banke;

         ali, podredno:

               —

               ugotovi nepogodbeno odgovornost toženih strank in določi postopek, po katerem je treba ugotoviti dejansko škodo, ki je nastala tožečim strankam;

         in v vsakem primeru:

               —

               toženim strankam naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev temeljnega načela enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije:

                           —

                           zaradi ukrepov, ki so jih sprejele institucije Evropske unije, je prišlo do nezakonite diskriminacije med upniki Laiki Bank in/ali upniki Bank of Cyprus;

                           —

                           te kršitve so bile dovolj resne, ker so institucije očitno in grobo kršile meje njihove diskrecijske pravice, in

                           —

                           obstaja neposredna vzročna zveza med kršitvijo in škodo, ki je nastala tožečim strankam.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev temeljnega načela varstva lastninske pravice:

                           —

                           tožečim strankam, ki so vlagatelji, je bila zaradi ukrepov, ki so jih sprejele institucije Evropske unije, odvzeta lastninska pravica;

                           —

                           tožečim strankam, ki so vlagatelji, za posledično nastalo škodo niso dobili poštene odškodnine, kar je kršitev temeljnega načela varstva lastninske pravice;

                           —

                           te kršitve so bile dovolj resne, ker so institucije očitno in grobo kršile meje njihove diskrecijske pravice, in

                           —

                           obstaja neposredna vzročna zveza med kršitvijo in škodo, ki je nastala tožečim strankam.


title: Zadeva C-58/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Justice de Paix du canton de Visé (Belgija) 30. januarja 2018 – Michel Schyns/Belfius Banque SA

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Justice de Paix du canton de Visé (Belgija) 30. januarja 2018 – Michel Schyns/Belfius Banque SA
   (Zadeva C-58/18)
   (2018/C 166/23)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Justice de Paix du canton de Visé

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Michel Schyns

      Tožena stranka: Belfius Banque SA

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

                           (a)

                           Ali člen 5(6) Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah (1) v delu, v katerem je njegov namen omogočiti potrošniku, da oceni, ali je predlagana kreditna pogodba prilagojena njegovim potrebam in finančnemu položaju, ne nasprotuje besedilu člena 15, prvi odstavek, zakona o potrošniških kreditih (razveljavljenemu in zdaj nadomeščenemu s členom VII.75 gospodarskopravnega zakonika) v delu, v katerem določa, da morata dajalec kredita in kreditni posrednik v okviru kreditnih pogodb, ki jih navadno ponujata ali pri sklepanju katerih navadno posredujeta, poiskati vrsto in znesek kredita, ki sta za potrošnika najprimernejša glede na njegov finančni položaj ob sklenitvi pogodbe in namen kredita, ker ta člen določa splošno obveznost dajalca kredita ali kreditnega posrednika, da poišče kredit, ki je za potrošnika najprimernejši, ta obveznost pa ni vključena v besedilo zgoraj navedene direktive?

                           (b)

                           Ali člen 5(6) Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah v delu, v katerem je njegov namen omogočiti potrošniku, da oceni, ali je predlagana kreditna pogodba prilagojena njegovim potrebam in finančnemu položaju, ne nasprotuje besedilu člena 15, drugi odstavek, zakona o potrošniških kreditih (razveljavljenemu in zdaj nadomeščenemu s členom VII.77(2), prvi pododstavek, gospodarskopravnega zakonika) v delu, v katerem lahko dajalec kredita kreditno pogodbo sklene le, če ob upoštevanju informacij, ki jih ima ali bi jih moral imeti zlasti na podlagi poizvedbe, opravljene na podlagi člena 9 zakona z dne 10. avgusta 2001 o kreditnem registru posameznikov, in podatkov iz člena 10 razumno oceni, da bo potrošnik sposoben izpolnjevati obveznosti, ki izhajajo iz pogodbe, ker se mora zato dajalec kredita sam izreči o primernosti morebitne sklenitve kreditne pogodbe namesto potrošnika?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je treba Direktivo 2008/48/ES Parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah razlagati tako, da dajalcu kredita in kreditnemu posredniku vedno nalaga obveznost, da namesto potrošnika ocenita primernost sklenitve morebitne kreditne pogodbe?

      (1)  Direktiva 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (UL 2008, L 133, str. 66).


title: Zadeva T-209/18: Tožba, vložena 22. marca 2018 – Porsche/EUIPO – Autec (osebna vozila)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/46

         Tožba, vložena 22. marca 2018 – Porsche/EUIPO – Autec (osebna vozila)
   (Zadeva T-209/18)
   (2018/C 166/58)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (Stuttgart, Nemčija) (zastopnik: C. Klawitter, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Autec AG (Nürnberg, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik spornega modela: tožeča stranka

      Zadevni sporni model: model Skupnosti št. 1230593-0001

      Izpodbijana odločba: Odločba tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. januarja 2018 v zadevi R 945/2016-3

      Tožbeni predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo in zavrne zahtevo za ugotovitev ničnosti izpodbijanega modela Skupnosti št. 1230593-0001.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 5 Uredbe št. 6/2002;

               —

               kršitev člena 6 Uredbe št. 6/2002.


title: Zadeva C-63/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amminstrativo Regionale per la Lombardia (Italija) 1. februarja 2018 – Vitali SpA/Autostrade per l'Italia SpA

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amminstrativo Regionale per la Lombardia (Italija) 1. februarja 2018 – Vitali SpA/Autostrade per l'Italia SpA
   (Zadeva C-63/18)
   (2018/C 166/24)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amminstrativo Regionale per la Lombardia

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vitali SpA

      Tožena stranka: Autostrade per l'Italia SpA

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali načelo svobode ustanavljanja in načelo svobode opravljanja storitev iz členov 49 in 56 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), člen 71 Direktive 2014/24 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 (1), ki ne opredeljuje količinskih omejitev za oddajo v podizvajanje, in načelo sorazmernosti, ki izhaja iz prava Unije, nasprotujejo uporabi nacionalne zakonodaje na področju javnega naročanja, kot je italijanska, ki v tretjem stavku člena 105(2) zakonske uredbe št. 50 z dne 18. aprila 2016 določa, da delež podizvajalcev ne sme preseči 30 % celotne pogodbene vrednosti naročila gradenj, storitev ali blaga?

      (1)  Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL L 94, str. 65).


title: Zadeva C-482/16: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo l’Oberlandesgericht Innsbruck – Avstrija) – Georg Stollwitzer/ÖBB Personenverkehr AG (Predhodno odločanje — Socialna politika — Člen 45 PDEU — Načelo prepovedi diskriminacije na podlagi starosti — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Člen 21(1) — Direktiva 2000/78/ES — Členi 2, 6 in 16 — Referenčni datum za napredovanje — Diskriminatorna ureditev države članice, ki za namene določitve plače izključuje upoštevanje delovnih dob, dopolnjenih pred 18. letom starosti — Odprava določb, ki so v nasprotju z načelom enakega obravnavanja)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/10

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo l’Oberlandesgericht Innsbruck – Avstrija) – Georg Stollwitzer/ÖBB Personenverkehr AG
   (Zadeva C-482/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Socialna politika - Člen 45 PDEU - Načelo prepovedi diskriminacije na podlagi starosti - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 21(1) - Direktiva 2000/78/ES - Členi 2, 6 in 16 - Referenčni datum za napredovanje - Diskriminatorna ureditev države članice, ki za namene določitve plače izključuje upoštevanje delovnih dob, dopolnjenih pred 18. letom starosti - Odprava določb, ki so v nasprotju z načelom enakega obravnavanja))
   (2018/C 166/12)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Innsbruck

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Georg Stollwitzer

      Tožena stranka: ÖBB Personenverkehr AG

      Izrek

   Člen 45 PDEU ter člene 2, 6 in 16 Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni ureditvi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, s katero se zaradi odprave diskriminacije na podlagi starosti, do katere je prišlo z uporabo nacionalne ureditve, v skladu s katero se je za namene uvrstitve delavcev podjetja v plačne razrede upoštevala le delovna doba, dopolnjena po 18. letu starosti, ta starostna omejitev retroaktivno in za vse te delavce odpravi, dovoljuje pa se le upoštevanje izkušenj, ki so bile pridobljene pri podjetjih iz istega gospodarskega sektorja.

      (1)  UL C 428, 21.11.2016.


title: Zadeva T-210/18: Tožba, vložena 22. marca 2018 – Porsche/EUIPO – Autec (osebna vozila)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/46

         Tožba, vložena 22. marca 2018 – Porsche/EUIPO – Autec (osebna vozila)
   (Zadeva T-210/18)
   (2018/C 166/59)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (Stuttgart, Nemčija) (zastopnik: C. Klawitter, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Autec AG (Nürnberg, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik spornega modela: tožeča stranka

      Zadevni sporni model: model Skupnosti št. 198387-0001

      Izpodbijana odločba: Odločba tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. januarja 2018 v zadevi R 941/2016-3

      Tožbeni predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo in zavrne zahtevo za ugotovitev ničnosti izpodbijanega modela Skupnosti št. 198387-0001.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 5 Uredbe št. 6/2002.

               —

               Kršitev člena 6 Uredbe št. 6/2002.


title: Zadeva T-148/18: Tožba, vložena 2. marca 2018 – UE/Komisija

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/37

         Tožba, vložena 2. marca 2018 – UE/Komisija
   (Zadeva T-148/18)
   (2018/C 166/47)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: UE (zastopnika: S. Rodrigues in A. Champetier, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničen razglasi sklep, ki ga je Komisija sprejela 20. novembra 2017, s katerim je zavrnila pritožbo tožeče stranke v zvezi z zahtevo za odškodnino za škodo, ki jo je le-ta utrpela;

               —

               odobri odškodnino za nepremoženjsko škodo, ki jo je tožeča stranka utrpela zaradi krivde tožene stranke in ki je ocenjena na znesek 10 000 EUR, in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je tožena stranka kršila načelo dobrega upravljanja in člen 41 Listine glede načela razumnega roka.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je tožeča stranka ob vložitvi prošnje za pomoč spoštovala načelo razumnega roka.


title: Zadeva T-213/18: Tožba, vložena 27. marca 2018 – Brita/EUIPO (oblika pipe za pripravo in točenje pijač)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/47

         Tožba, vložena 27. marca 2018 – Brita/EUIPO (oblika pipe za pripravo in točenje pijač)
   (Zadeva T-213/18)
   (2018/C 166/60)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Brita GmbH (Taunusstein, Nemčija) (zastopnica: P. Koch Moreno, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: tridimenzionalna znamka Unije v črni in beli barvi (oblika pipe za pripravo in točenje pijač) – prijava št. 16053 068

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 22. januarja 2018 v zadevi R 18642017-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               odredi sprejetje prijave znamke Unije št. 16 053 068 v zvezi z vsemi proizvodi in storitvami v razredih 7, 11, 21, 37 in 40;

               —

               EUIPO naloži plačilo lastnih stroškov ter pristojbin in stroškov družbe BRITA GmbH.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva T-179/18: Tožba, vložena 7. marca 2018 – Scordis, Papapetrou & Co in drugi/Svet in drugi

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/37

         Tožba, vložena 7. marca 2018 – Scordis, Papapetrou & Co in drugi/Svet in drugi
   (Zadeva T-179/18)
   (2018/C 166/48)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Scordis, Papapetrou & Co LLC (Nikozija, Ciper) in 5 drugih (zastopniki: A. Markides, odvetnik, A. Robertson, QC, in G. Rothschild, barrister)

      Tožene stranke: Svet Evropske unije, Evropska komisija, Evropska centralna banka, Evroskupina (ki jo zastopa Svet Evropske unije) in Evropska unija (ki jo zastopa Evropska komisija)

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               toženim strankam naloži plačilo zneskov, navedenih v tabeli, ki je priložena tožbi, z obrestmi od 26. marca 2013 do izdaje sodbe Sodišča, kot odškodnino za škodo, ki je nastala zaradi sklepov Evropskupine o reševanju Cyprus Popular Bank Public Co Ltd (Laiki Bank), o reševanju Bank of Cyprus Public Company Limited (Bank of Cyprus) s sredstvi upnikov in o prodaji sredstev in poslov teh bank v Grčiji in/ali zaradi zagotovitve izredne likvidnostne pomoči Laiki Bank s soglasjem Evropske centralne banke in kasnejšim prenosom ustrezne obligacije na Bank of Cyprus po navodilih Evropske centralne banke;

         ali, podredno:

               —

               ugotovi nepogodbeno odgovornost toženih strank in določi postopek, po katerem je treba ugotoviti dejansko škodo, ki je nastala tožečim strankam;

         in v vsakem primeru:

               —

               toženim strankam naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo dva tožbena razloga, ki sta v bistvu enaka ali podobna tistima, navajanima v zadevi T-147/18, APG Intercon in drugi/Svet in drugi.


title: Zadeva T-222/18: Tožba, vložena 23. marca 2018 – Aliança – Vinhos de Portugal/EUIPO – Lidl Stiftung (ALIANÇA VINHOS DE PORTUGAL)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/48

         Tožba, vložena 23. marca 2018 – Aliança – Vinhos de Portugal/EUIPO – Lidl Stiftung (ALIANÇA VINHOS DE PORTUGAL)
   (Zadeva T-222/18)
   (2018/C 166/61)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Aliança – Vinhos de Portugal (Anadia, Portugalska) (zastopnik: J. Mioludo, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Nemčija).

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka EU ALIANÇA VINHOS DE PORTUGAL – znamka EU št. 13 907 027

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. januarja 2018 v zadevi R 1206/2017-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               razveljavi odločbo oddelka za izbris z dne 4. aprila 2017 v zadevi za izbris št. 13433 C;

               —

               zavrne zahtevo za ugotovitev ničnosti registracije št. 13 907 027 za znamko EU „ALIANÇA VINHOS DE PORTUGAL (fig.)“;

               —

               potrdi, da je registracija št. 13 907 027 za znamko EU „ALIANÇA VINHOS DE PORTUGAL (fig.)“ veljavna za vse zadevne proizvode;

               —

               EUIPO in Lidl Stiftung & Co. KG naloži plačilo njunih stroškov in stroškov tožeče stranke.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev členov 8(1)(b) in 60(1)(a) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva T-684/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 13. marca 2018 – Amorepacific/EUIPO – Primavera Life (p primera Pure Sprout Energy)

text:
               14.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/49

         Sklep Splošnega sodišča z dne 13. marca 2018 – Amorepacific/EUIPO – Primavera Life (p primera Pure Sprout Energy)
   (Zadeva T-684/17) (1)

   (2018/C 166/62)
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 412, 4.12.2017.


201806150501954992018/C 231/492692018TC23120180702SL01SLINFO_JUDICIAL20180502383922Zadeva T-269/18: Tožba, vložena 2. maja 2018 – Inditex/EUIPO – Ffauf (ZARA)
 ---documentbreak--- C2312018SL3820120180502SL0049382392Tožba, vložena 2. maja 2018 – Inditex/EUIPO – Ffauf (ZARA)
   (Zadeva T-269/18)2018/C 231/49Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) (Arteixo, Španija) (zastopniki: G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal in E. Armero Lavie, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Ffauf SA (Luxembourg, Luksemburg)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije ZARA – prijava št. 8 929 952

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 2. februarja 2018 v združenih zadevah R 359/2015-5 in R 409/2015-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem je ob zavrnitvi pritožbe tožeče stranke in delni ugoditvi ugovoru intervenientke zavrnjena prijava besedna znamka Evropske unije ZARA št. 8 929 952 za te proizvode in storitve: Razred 29 – konzervirano, zamrznjeno, sušeno in kuhano sadje in zelenjava, želeji, marmelada, kompoti, mlečni izdelki, jedilno olje in maščoba; Razred 30 – riž, tapioka, sago, moka in izdelki iz žitaric, kruh, pecivo in slaščice, kvas, pecilni prašek, sol, gorčica, kis, omake (začimba), začimbe, prigrizki na osnovi riža; Razred 31 – sveža zelenjava; Razred 32 – sveži sokovi; Razred 35 – storitve prodaje konzervirane, zamrznjene, sušene in kuhane zelenjave, jedilnih olj, riža, moke in izdelkov iz žitaric, kruha, kisa, omak (začimb) na drobno in na debelo v trgovinah, prek globalnega računalniškega omrežja, na podlagi katalogov, po pošti, telefonu, radiu in televiziji ter prek drugih elektronskih medijev; Razred 43 – nudenje hrane in pijače, samopostrežne restavracije, kavarne;

            —

            EUIPO in po potrebi intervenientki (družbi Ffauf SA) naloži plačilo stroškov v zvezi s to tožbo pred Splošnim sodiščem;

            —

            drugi stranki, družbi FFAUF, S.A, naloži plačilo stroškov v zvezi z združenima pritožbama R 359/2015-5 y R 409/2015-5 pred petim odborom za pritožbe pri EUIPO.

      Navajana tožbena razloga

            —

            Kršitev členov 15(1), 42(2) in (3) Uredbe št. 207/2009 in pravila 22(2) in (3) Uredbe št. 2868/95;

            —

            kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009


201806150401954882018/C 231/132242018CJC23120180702SL01SLINFO_JUDICIAL20180328111111Zadeva C-224/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) 28. marca 2018 – Budimex S.A.
 ---documentbreak--- C2312018SL1110120180328SL0013111111Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) 28. marca 2018 – Budimex S.A.
   (Zadeva C-224/18)2018/C 231/13Jezik postopka: poljščina
      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Kasacijska pritožnica: Budimex S.A.

      ob udeležbi: Minister Finansów

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je v primeru, če sta se stranki, udeleženi v transakciji, dogovorili, da je pogoj za plačilo gradbenih del ali gradbenih in montažnih del izjava o prevzemu izvedenih gradbenih del, ki jo naročnik poda v zapisniku o prevzemu teh del, storitev v smislu člena 63 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (
         1
      ) na podlagi take transakcije opravljena: ko se dejansko opravijo gradbena dela ali gradbena in montažna dela ali ob prevzemu izvedenih gradbenih del s strani naročnika, ki se zabeleži v zapisniku o prevzemu?
   (
         1
      )	UL 2006, L 347, str. 1.


201806150431954812018/C 231/025742015CJC23120180702SL01SLINFO_JUDICIAL201805022211Zadeva C-574/15: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 2. maja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Varese – Italija) – kazenski postopek zoper Maura Scialdoneja (Predhodno odločanje — Davek na dodano vrednost (DDV) — Varstvo finančnih interesov Unije — Člen 4(3) PEU — Člen 325(1) PDEU — Direktiva 2006/112/ES — Konvencija ZFI — Sankcije — Načeli enakovrednosti in učinkovitosti — Opustitev plačila DDV, ki izhaja iz letnega obračuna, v zakonsko predpisanem roku — Nacionalna ureditev, ki določa kazen odvzema prostosti, samo če znesek neplačanega DDV presega določen inkriminacijski prag — Nacionalna ureditev, ki določa nižji inkriminacijski prag za opustitev plačila davčnih odtegljajev v zvezi z davkom od dohodka)
 ---documentbreak--- C2312018SL210120180502SL00022121Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 2. maja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Varese – Italija) – kazenski postopek zoper Maura Scialdoneja
   (Zadeva C-574/15) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Davek na dodano vrednost (DDV) — Varstvo finančnih interesov Unije — Člen 4(3) PEU — Člen 325(1) PDEU — Direktiva 2006/112/ES — Konvencija ZFI — Sankcije — Načeli enakovrednosti in učinkovitosti — Opustitev plačila DDV, ki izhaja iz letnega obračuna, v zakonsko predpisanem roku — Nacionalna ureditev, ki določa kazen odvzema prostosti, samo če znesek neplačanega DDV presega določen inkriminacijski prag — Nacionalna ureditev, ki določa nižji inkriminacijski prag za opustitev plačila davčnih odtegljajev v zvezi z davkom od dohodka)“2018/C 231/02Jezik postopka: italijanščina
      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Varese

      Kazenski postopek proti:

   Mauru Scialdoneju

      Izrek

   Direktivo Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost v povezavi s členom 4(3) PEU in člen 325(1) PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki določa, da opustitev plačila davka na dodano vrednost (DDV), ki izhaja iz letnega obračuna za dano davčno obdobje, v zakonsko predpisanih rokih pomeni kaznivo dejanje, ki se kaznuje s kaznijo odvzema prostosti, samo če znesek neplačanega DDV presega inkriminacijski prag 250000 EUR, medtem ko je za kaznivo dejanje opustitve plačila davčnih odtegljajev v zvezi z davkom od dohodka določen inkriminacijski prag 150000 EUR.
   (
         1
      )	UL C 48, 8.2.2016.


201806150521955202018/C 231/512762018TC23120180702SL01SLINFO_JUDICIAL20180427404011Zadeva T-276/18: Tožba, vložena 27. aprila 2018 – Julius-K9/EUIPO – El Corte Inglés (K9 UNIT)
 ---documentbreak--- C2312018SL4010120180427SL0051401401Tožba, vložena 27. aprila 2018 – Julius-K9/EUIPO – El Corte Inglés (K9 UNIT)
   (Zadeva T-276/18)2018/C 231/51Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Julius-K9 Zrt (Szigetszentmiklós, Madžarska) (zastopnik: G. Jambrik, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije K9 UNIT – Zahteva za registracijo št. 14590 831

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 22. februarja 2018 v zadevi R 1432/2017-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            izpodbijano odločbo razveljavi;

            —

            EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

            —

            Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 2017/1001.


201806150611955222018/C 231/522772018TC23120180702SL01SLINFO_JUDICIAL20180504404122Zadeva T-277/18: Tožba, vložena 4. maja 2018 – Zitro IP/EUIPO (PICK & WIN MULTISLOT)
 ---documentbreak--- C2312018SL4020120180504SL0052402412Tožba, vložena 4. maja 2018 – Zitro IP/EUIPO (PICK & WIN MULTISLOT)
   (Zadeva T-277/18)2018/C 231/52Jezik postopka: španščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Zitro IP Sàrl (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: A. Canela Giménez, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije PICK & WIN MULTISLOT – Prijava št. 16 071 946

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 14. marca 2018 v zadevi R 978/2017-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            razveljavi izpodbijano odločbo.

            —

            EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

            —

            Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe 2017/1001.


201806150831955152018/C 231/372412018TC23120180702SL01SLINFO_JUDICIAL20180418293022Zadeva T-241/18: Tožba, vložena 18. aprila 2018 – Bruno/Komisija
 ---documentbreak--- C2312018SL2920120180418SL0037292302Tožba, vložena 18. aprila 2018 – Bruno/Komisija
   (Zadeva T-241/18)2018/C 231/37Jezik postopka: francoščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Bruno (Woluwé-Saint-Pierre, Belgija) (zastopnica: N. de Montigny, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
   ugotovi in razsodi

            —

            razglasitev ničnosti odločitve OPSP z dne 4. julija 2017;

            —

            po potrebi razglasitev ničnosti izrecne odločbe o zavrnitvi pritožbe z dne 18. januarja 2018;

            —

            naložitev plačila stroškov toženi stranki.

      Tožbena razloga in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

            1.

            Prvi tožbeni razlog: napačna uporaba prava s strani Evropske komisije pri uporabi členov 11(1) in 12(1) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom, ker je Komisija v svoji odločbi zavrnila prošnjo tožeče stranke za dodelitev odpravnine, določene v členu 12(2) navedene priloge, in s čimer je tožečo stranko, nasprotno, zavezala k uporabi člena 11(1) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom, ki pa naj se v njenem primeru ne bi uporabljal.

            2.

            Drugi tožbeni razlog: ugovor nezakonitosti, ker naj bi bili z zgorajnavedenimi določbami Kadrovskih predpisov zaradi obstoja pravne praznine kršeni načeli enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije.


201806150341954862018/C 231/043312016CJC23120180702SL01SLINFO_JUDICIAL201805024521Združeni zadevi C-331/16 in C-366/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 2. maja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Middelburg, Raad voor Vreemdelingenbetwistingen – Nizozemska, Belgija) – K./Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (C-331/16), H. F./Belgische Staat (C-366/16) (Predhodno odločanje — Državljanstvo Evropske unije — Pravica do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic — Direktiva 2004/38/ES — Člen 27(2), drugi pododstavek — Omejitve pravice do vstopa in pravice do prebivanja zaradi javnega reda, javne varnosti ali javnega zdravja — Prostovoljna vrnitev ali odstranitev iz države zaradi javnega reda ali javne varnosti — Obnašanje, ki pomeni resnično, sedanjo in dovolj resno grožnjo, ki prizadene osnovne interese družbe — Oseba, katere prošnja za azil je bila zavrnjena iz razlogov iz člena 1(F) Ženevske konvencije ali člena 12(2) Direktive 2011/95/EU — Člen 28(1) — Člen 28(3)(a) — Varstvo pred odstranitvijo — Prebivanje v državi članici gostiteljici v preteklih desetih letih — Nujni razlogi javne varnosti — Pojem)
 ---documentbreak--- C2312018SL410120180502SL00044152Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 2. maja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Middelburg, Raad voor Vreemdelingenbetwistingen – Nizozemska, Belgija) – K./Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (C-331/16), H. F./Belgische Staat (C-366/16)
   (Združeni zadevi C-331/16 in C-366/16) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Državljanstvo Evropske unije — Pravica do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic — Direktiva 2004/38/ES — Člen 27(2), drugi pododstavek — Omejitve pravice do vstopa in pravice do prebivanja zaradi javnega reda, javne varnosti ali javnega zdravja — Prostovoljna vrnitev ali odstranitev iz države zaradi javnega reda ali javne varnosti — Obnašanje, ki pomeni resnično, sedanjo in dovolj resno grožnjo, ki prizadene osnovne interese družbe — Oseba, katere prošnja za azil je bila zavrnjena iz razlogov iz člena 1(F) Ženevske konvencije ali člena 12(2) Direktive 2011/95/EU — Člen 28(1) — Člen 28(3)(a) — Varstvo pred odstranitvijo — Prebivanje v državi članici gostiteljici v preteklih desetih letih — Nujni razlogi javne varnosti — Pojem)“2018/C 231/04Jezik postopka: nizozemščina
      Predložitveni sodišči

   Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Middelburg, Raad voor Vreemdelingenbetwistingen

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: K. (C-331/16), H.F. (C-366/16)

      Toženi stranki: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (C-331/16), Belgische Staat (C-366/16)

      Izrek

            1.

            Člen 27(2) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC je treba razlagati tako, da pristojni organi države članice na podlagi dejstva, da je bila zoper državljana Evropske unije ali državljana tretje države, ki je družinski član državljana Unije in ki zaprosi za priznanje pravice do prebivanja na ozemlju države članice, v preteklosti izdana odločba o zavrnitvi statusa begunca na podlagi člena 1(F) Konvencije o statusu beguncev, ki je bila podpisana 28. julija 1951 v Ženevi in dopolnjena s Protokolom o statusu beguncev, ki je bil 31. januarja 1967 sklenjen v New Yorku, ali člena 12(2) Direktive 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite, ne morejo samodejno šteti, da ne glede na obstoj ponovitvene nevarnosti že njegova prisotnost na tem ozemlju pomeni resnično, sedanjo in dovolj resno grožnjo, ki prizadene osnovne interese družbe, s katero bi bilo mogoče upravičiti sprejetje ukrepov iz razlogov javnega reda ali javne varnosti.
            Ugotovitev obstoja take grožnje mora biti utemeljena s presojo osebnega obnašanja zadevnega posameznika, ki jo opravijo pristojni organi države članice gostiteljice, pri čemer morajo upoštevati ugotovitve iz odločbe o zavrnitvi statusa begunca in elemente, ki so bili podlaga zanjo, zlasti naravo in težo očitanih mu kaznivih dejanj ali ravnanj, stopnjo njegove udeležbe pri teh kaznivih dejanjih ali ravnanjih, morebiten obstoj razlogov za oprostitev kazenske odgovornosti in morebiten obstoj kazenske obsodbe. Pri tej celoviti presoji je treba upoštevati tudi čas, ki je potekel od domnevne izvršitve teh kaznivih dejanj ali ravnanj, in poznejše obnašanje zadevnega posameznika, zlasti z vidika presoje, ali je iz tega obnašanja razviden njegov odklonilen odnos do temeljnih vrednot iz členov 2 in 3 PEU, ki bi lahko pomenil grožnjo za mir in fizično varnost prebivalstva. Zgolj dejstvo, da se preteklo obnašanje tega posameznika umešča v poseben zgodovinski in družbeni okvir v njegovi državi izvora, ki se v državi članici gostiteljici verjetno ne bo ponovil, take ugotovitve ne preprečuje.
            V skladu z načelom sorazmernosti morajo pristojni organi države članice gostiteljice poleg tega tehtati med varstvom osnovnih interesov zadevne družbe na eni strani in interesi zadevnega posameznika v zvezi z uveljavljanjem njegove svobode gibanja in prebivanja kot državljana Unije ter njegove pravice do spoštovanja zasebnega in družinskega življenja na drugi.

            2.

            Člen 28(1) Direktive 2004/38 je treba razlagati tako, da če je treba zadevnega posameznika zaradi zadevnih ukrepov prostovoljno vrniti ali odstraniti iz države članice gostiteljice, mora zadnjenavedena upoštevati naravo in težo ravnanj tega posameznika, trajanje in morebitno zakonitost njegovega prebivanja v tej državi članici, čas, ki je potekel od ravnanja, ki se mu očita, njegovo obnašanje v tem obdobju, stopnjo njegove sedanje nevarnosti za družbo ter trdnost socialnih, kulturnih in družinskih vezi z navedeno državo članico.
            Člen 28(3)(a) Direktive 2004/38 je treba razlagati tako, da se ne uporablja za državljana Unije, ki nima pravice do prebivanja v državi članici gostiteljici v smislu člena 16 in člena 28(2) te direktive.

      (
         1
      )	UL C 326, 5.9.2016.

      UL C 343, 19.9.2016.


201806150801955062018/C 231/532792018TC23120180702SL01SLINFO_JUDICIAL20180430414221Zadeva T-279/18: Tožba, vložena 30. aprila 2018 – Alliance Pharmaceuticals/EUIPO – AxiCorp (AXICORP ALLIANCE)
 ---documentbreak--- C2312018SL4110120180430SL0053411422Tožba, vložena 30. aprila 2018 – Alliance Pharmaceuticals/EUIPO – AxiCorp (AXICORP ALLIANCE)
   (Zadeva T-279/18)2018/C 231/53Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Alliance Pharmaceuticals Ltd (Wiltshire, Združeno kraljestvo) (zastopnik: M. Edenborough, QC)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: AxiCorp GmbH (Friedrichsdorf/Ts, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija znamke, v kateri je imenovana Evropska unija AXICORP ALLIANCE – mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, št. 1 072 913

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 7. februarja 2018 v zadevi R 1473/2017-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            razveljavi izpodbijano odločbo;

            —

            podredno, spremeni izpodbijano odločbo petega odbora tako, da odloči, da je treba ugovor vrniti v ponovno odločanje oddelku za ugovore v skladu s členoma 8(1)(b) in 8(5) ter ga ponovno obravnavati v skladu s členom 8(4);

            —

            EUIPO odredi plačilo stroškov tožeče stranke in stroškov, nastalih s to tožbo ter stroškov pred odborom. Podredno, če je pred odborom intervenirala druga stranka, tožena stranka in intervenientka solidarno nosita plačilo stroškov tožeče stranke, nastale s tožbo in stroške pred odborom.

      Navajana tožbena razloga

            —

            Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 2017/1001;

            —

            Odbor je napačno razlagal seznam proizvodov prejšnjih registriranih znamk in zato menil, da z dokazom o ugotovljeni uporabi ni bila dokazana dejanska uporaba proizvodov, vključenih v te sezname proizvodov.


201806150581955002018/C 231/266752016TC23120180702SL01SLINFO_JUDICIAL20180515222211Zadeva T-675/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. maja 2018 – Wirecard/EUIPO (mycard2go) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije mycard2go — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001) — Obveznost obrazložitve — Člen 75, prvi stavek, Uredbe št. 207/2009 (postal člen 94, prvi stavek, Uredbe 2017/1001))
 ---documentbreak--- C2312018SL2210120180515SL0026221221Sodba Splošnega sodišča z dne 15. maja 2018 – Wirecard/EUIPO (mycard2go)
   (Zadeva T-675/16) (
         1
      )
   „(Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije mycard2go — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001) — Obveznost obrazložitve — Člen 75, prvi stavek, Uredbe št. 207/2009 (postal člen 94, prvi stavek, Uredbe 2017/1001))“2018/C 231/26Jezik postopka: nemščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Wirecard AG (Aschheim, Nemčija) (zastopnik: A. Bayer, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Hanf, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 21. julija 2016 (zadeva R 282/2016-4) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka mycard2go kot znamke Evropske unije.

      Izrek

            1.

            Odločba četrtega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 21. julija 2016 (zadeva R 282/2016-4) se razveljavi.

            2.

            Tožba se v preostalem zavrne.

            3.

            EUIPO nosi svoje stroške in naloži se mu plačilo stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka, vključno z nujnimi izdatki, priglašenimi v zvezi s postopkom pred tem uradom.

      (
         1
      )	UL C 410, 7.11.2016.