title: Zadeva C-220/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španija) 20. aprila 2016 – Iberenova Promociones S.A.U./Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha

text:
               4.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španija) 20. aprila 2016 – Iberenova Promociones S.A.U./Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha
   (Zadeva C-220/16)
   (2016/C 243/20)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha, Sala Contencioso-Administrativo, Sección Segunda

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Iberenova Promociones S.A.U.

      Tožena stranka: Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba, glede na to, da so „programi podpore“, opredeljeni v členu 2(k) Direktive 2009/28/ES, in, med njimi, davčne spodbude, ki obsegajo davčne olajšave ali oprostitve in vračilo davkov, določeni kot instrumenti, namenjeni doseganju ciljev kar zadeva porabo električne energije iz obnovljivih virov, ki so določeni v omenjeni Direktivi 2009/28/ES, šteti, da so omenjene spodbude ali ukrepi obvezni in zavezujejo države članice ter imajo neposredni učinke, tako da se nanje prizadeti posamezniki lahko sklicujejo ali jih uveljavljajo pred vsemi državnimi, sodnimi in upravnimi instancami?

               2.

               Ali je treba, glede na to, da je za „programe podpore“, omenjene v prejšnjem vprašanju, ki med drugim obsegajo ukrepe davčnih spodbud, in sicer davčne olajšave, oprostitve in vračilo davkov, uporabljen izraz „med drugim“ šteti, da med te spodbude spada ravno neobdavčitev, torej prepoved kakršne koli vrste specifične in individualne dajatve – poleg splošnih davkov, s katerimi je obdavčena gospodarska dejavnost in proizvodnja električne energije – s katero je obdavčena električna energija iz obnovljivih virov? Poleg tega se v tem istem okviru zastavlja to vprašanje: Ali je treba [poleg tega] šteti, da je s prej navedeno splošno prepovedjo zajeta prepoved velikega števila dvojnih ali prekrivajočih se več splošnih ali posameznih davkov, ki zadevajo različne faze dejavnosti pridobivanja električne energije iz obnovljivih virov in se navezujejo na enak obdavčljivi dogodek kot obravnavana dajatev na vetrne elektrarne?

               3.

               V primeru nikalnega odgovora na prejšnje vprašanje in če se sprejme, da je dovoljena obdavčitev električne energije iz obnovljivih virov: Ali je treba pojem „posebni nameni“ za potrebe člena 1(2) Direktive 2008/118/ES razlagati tako, da mora biti cilj te obdavčitve izključen in da mora biti poleg tega davek na električno energijo iz obnovljivih virov z vidika svoje strukture resnično nefiskalne narave in ne sme imeti zgolj narave zagotavljanja proračunskih virov ali davčnih prihodkov?

               4.

               Ali je treba v skladu z določbo člena 4 Direktive 2003/96/ES, ki ob tem, da napotuje na ravni obdavčitve, ki jih morajo države članice uporabiti za energente in električno energijo, za referenco vzame najnižje ravni iz te direktive, ki pomenijo vsoto vseh dajatev, neposrednih in posrednih, ki se ob sprostitvi v porabo izračunavajo za te proizvode šteti, da mora ta vsota privesti do tega, da se iz ravni obdavčitve, ki jo zahteva ta direktiva, izključijo tisti nacionalni davki, ki nimajo prave nefiskalne narave tako z vidika svoje strukture kot z vidika svoje specifične namembnosti, ki se razlaga glede na odgovor na prejšnje vprašanje?

               5.

               Ali je pojem stroški iz člena 13(1)(e) Direktive 2009/28/ES avtonomen pojem Evropskega prava, ki ga je treba razlagati širše, tako da zajema in je sinonim tudi za pojem davek na splošno?

               6.

               V primeru pritrdilnega odgovora na prejšnje vprašanje se zastavlja to vprašanje: Ali stroški, ki jih morajo plačati potrošniki in na katere se nanaša prej navedeni člen 13(1)(e), lahko vključujejo samo tiste dajatve ali davčna bremena, katerih namen je nadomestilo škode, ki je posledica vpliva na okolje, in da se s pobranim zneskom odpravi škoda, ki je povezana s takim negativnim vplivom ali učinkom, ne pa tiste davke ali dajatve, ki z obdavčitvijo čistih energij sledijo cilju, ki je pretežno zagotavljanje proračunskih virov ali davčnih prihodkov?


title: Zadeva T-74/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2010 – Now Pharm proti Komisiji (Zdravila za uporabo v humani medicini — Postopek za določitev zdravil sirot — Vloga, da se zdravilo „poseben tekoči izvleček korenine krvavega mlečka“ ( „Ukrain“ ) določi kot zdravilo sirota — Odločba Komisije o zavrnitvi določitve zdravila kot zdravila sirote)

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/33

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2010 – Now Pharm proti Komisiji
      (Zadeva T-74/08) (1)

      (Zdravila za uporabo v humani medicini - Postopek za določitev zdravil sirot - Vloga, da se zdravilo „poseben tekoči izvleček korenine krvavega mlečka“ („Ukrain“) določi kot zdravilo sirota - Odločba Komisije o zavrnitvi določitve zdravila kot zdravila sirote)
      (2010/C 288/63)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Now Pharm AG (Luxembourg, Luksemburg) (zastopniki: sprva zastopala C. Kaletta in I.-J. Tegebauer, nato C. Kaletta, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Schima in M. Šimerdová, zastopnika)

         Predmet

      Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2007) 6132 z dne 4. decembra 2007 o zavrnitvi določitve zdravila „poseben tekoči izvleček korenine krvavega mlečka“ kot zdravila sirote na podlagi Uredbe (ES) št. 141/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 1999 o zdravilih sirotah (UL 2000, L 18, str. 1)

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Now Pharm AG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 92, 12.4.2008.


title: Zadeva T-182/04: Tožba Daniela Van der Spree proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 17. maja 2004

text:
               10.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/18

         Tožba Daniela Van der Spree proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 17. maja 2004
   (Zadeva T-182/04)
   (2004/C 179/35)
   Jezik postopka: francoščina
   Daniel Van der Spree, stanujoč v Overijse (Belgija), ki ga zastopajo Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis in Etienne Marchal, avocats, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 17. maja 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razglasi za nično odločbo o dokončni sestavi ocenjevalnega lista tožeče stranke za obdobje od 1. julija 2001 do 31. decembra 2002;

               —

               Toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka navaja kršitev členov 26 in 43 Kadrovskih predpisov in posebnih ukrepov, ki veljajo za začasno ocenjevalno obdobje 2001-2002. Tožeča stranka navaja tudi kršitev obveznosti obrazložitve, neskladje med obrazložitvijo in dodeljenimi ocenami kot tudi kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku. Tožeča stranka se sklicuje tudi na kršitev pravice do obrambe glede na to, da odločba temelji na poročilu notranje revizije s katerim tožeča stranka ni bila nikoli seznanjena in na domnevnih ocenjevalnih kriterijih, s katerimi naj bi tožeča stranka po njenem zatrjevanju ne bila seznanjena.


title: Zadeva C-555/10: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 28. februarja 2013 – Evropska komisija proti Republiki Avstriji (Neizpolnitev obveznosti države — Prevoz — Razvoj železnic Skupnosti — Direktiva 91/440/EGS — Člen 6(3) in Priloga II — Direktiva 2001/14/ES — Člena 4(2) in 14(2) — Upravljavec infrastrukture — Organizacijska neodvisnost in neodvisnost pri odločanju — Holdinška struktura — Nepopoln prenos)

text:
               20.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 114/6

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 28. februarja 2013 – Evropska komisija proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-555/10) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Prevoz - Razvoj železnic Skupnosti - Direktiva 91/440/EGS - Člen 6(3) in Priloga II - Direktiva 2001/14/ES - Člena 4(2) in 14(2) - Upravljavec infrastrukture - Organizacijska neodvisnost in neodvisnost pri odločanju - Holdinška struktura - Nepopoln prenos)
   2013/C 114/06
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: G. Braun, B. Simon, R. Vidal Puig in H. Støvlbæk, agenti)

      Tožena stranka: Republika Avstrija (zastopnika: C. Pesendorfer in U. Zechner, agenta)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, agent in S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje vseh predpisov, ki so potrebni za uskladitev s členom 6(3) in Prilogo II k Direktivi Sveta 91/440/EGS z dne 29. julija 1991 o razvoju železnic Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 1, str. 341) ter s členoma 4(2) in 14(2) Direktive 2001/14/ES z dne 26. februarja 2001 o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture in podeljevanju varnostnega spričevala (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 5, str. 404), v razumnem roku.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Italijanska republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 30, 29.1.2011.


title: Zadeva C-236/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 25. aprila 2016 – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)/Diputación General de Aragón

text:
               18.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 25. aprila 2016 – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)/Diputación General de Aragón
   (Zadeva C-236/16)
   (2016/C 260/30)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo, Sala de lo Contencioso-Administrativo, Sección Segunda

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)

      Tožena stranka: Diputación General de Aragón

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člena 49 PDEU in 54 PDEU razlagati tako, da nasprotujeta obstoju regionalnega davka, s katerim se obdavčuje okoljska škoda, ki nastaja z uporabo inštalacij in opreme, povezanih z dejavnostjo in prometom v trgovskih centrih, ki razpolagajo z veliko prodajno površino in parkiriščem za svoje stranke, če je maloprodajna površina večja od 500 m2, vendar ki se uporablja ne glede na dejansko umeščenost teh trgovskih centrov zunaj strnjenega urbanega območja ali v njem in v večini primerov prizadene podjetja drugih držav članic, ob upoštevanju: (i) da efektivno ne obdavčuje trgovcev, ki so lastniki več trgovskih centrov, ne glede na njihovo skupno maloprodajno površino, če noben od teh centrov nima maloprodajne površine, večje od 500 m2, in celo, če nekateri od teh presegajo ta prag, vendar njihova davčna osnova ne presega 2 000 m2, medtem ko efektivno obdavčuje trgovce z enim samim trgovskim centrom, katerega maloprodajna površina presega ta pragova, in (ii) ki poleg tega ne obdavčuje trgovskih centrov, katerih dejavnosti so izključno prodaja: strojev, vozil, orodja in industrijska dobava; gradbenega materiala, sanitetne opreme, vrat in oken za prodajo izključno poslovnim subjektom; pohištva v individualnih, tradicionalnih in specializiranih trgovinah; avtomobilov v razstavnih salonih koncesionarjev in servisnih delavnicah; opreme za vrtnarstvo in poljedelstvo, ter goriv za motorna vozila, ne glede na to, kakšna je njihova maloprodajna površina?

               2.

               Ali je treba člen 107(1) PDEU razlagati tako, da v skladu z navedeno določbo neobstoj efektivne obdavčitve z IDMGAV za trgovske centre z maloprodajno površino manj kot 500 m2 oziroma več za tiste, katerih davčna osnova ne presega 2 000 m2, in za trgovske centre, katerih dejavnosti so izključno prodaja: strojev, vozil, orodja in industrijska dobava; gradbenega materiala, sanitetne opreme, vrat in oken za prodajo izključno poslovnim subjektom; pohištva v individualnih, tradicionalnih in specializiranih trgovinah; avtomobilov v razstavnih salonih koncesionarjev in servisnih delavnicah; opreme za vrtnarstvo in poljedelstvo ter goriv za motorna vozila, pomenijo prepovedane državne pomoči?


title: Zadeva T-92/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne  8. decembra 2005  — Moren Abat proti Komisiji (Uradniki — Splošni javni natečaj — Vprašanja z več mogočimi odgovori — Natančnost odgovorov obrazca za popravo — Tožba očitno brez pravne podlage)

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/32

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 8. decembra 2005 — Moren Abat proti Komisiji
   (Zadeva T-92/04) (1)

   (Uradniki - Splošni javni natečaj - Vprašanja z več mogočimi odgovori - Natančnost odgovorov obrazca za popravo - Tožba očitno brez pravne podlage)
   (2006/C 48/62)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Marta Cristina Moren Abat (Bruselj, Belgija) (Zastopnik: G. Lebitsch, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (Zastopnik: H. Krämer, skupaj z B. Wägenbaur, avocat)
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe natečajne komisije COM/A/1/02 s katero je bilo tožeči stranki v fazi predizbora dodeljenih nezadostno število točk, da bi lahko ta pristopila k nadaljnjim preizkusom navedenega natečaja.
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 118, 30.4.2004.


title: Zadeva T-42/11: Tožba, vložena 19. januarja 2011 – Universal proti Komisiji

text:
               12.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/28

         Tožba, vložena 19. januarja 2011 – Universal proti Komisiji
   (Zadeva T-42/11)
   2011/C 80/53
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Universal Corp. (Richmond, Združene države) (zastopnik: C.R.A. Swaak, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi odločba, zajeta v dopisih z dne 12. in 30. novembra 2010, in/ali

               —

               ugotovi naj se, da tožeča stranka globe, naložene v tej zadevi, ni dolžna v celoti ali delno plačati do pravnomočnosti sodbe v zadevi Deltafina proti Komisiji, T-12/06, ali v vsakem poznejšem postopku; in

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s svojo tožbo želi v skladu s členom 263 PDEU doseči razglasitev ničnosti Komisijine odločbe iz njenega dopisa z dne 12. novembra 2010, naslovljenega na družbo Universal Corporation, ki je bila potrjena z dopisom z dne 30. novembra 2010, na podlagi katere mora slednja po umiku tožbe v zadevi Universal Corp. proti Komisiji, T-34/06, globo, naloženo solidarno Universal Corporation in Deltafina SpA v zadevi COMP/C.38.281/B.2 – surov tobak – Italija, z dne 20. oktobra 2005, plačati pred koncem zadeve Deltafina proti Komisiji, T-12/06, ali vsakega poznejšega postopka.
   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: nepravilnost odločbe;

                           —

                           izpodbijana odločbe je nepravilna, ker je globa v celoti predmet poroštva njene hčerinske družbe Deltafina. Tožeča stranka je le kot 100-odstotna matična družba solidarno odgovorna za plačilo globe, ki jo je Komisija naložila družbi Deltafina za njeno neposredno udeležbo pri kršitvi. Posledično umik ničnostne tožbe, ki jo je vložila tožeča stranka, ne vpliva na vprašanje, kdaj je treba plačati globo.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj;

                           —

                           izpodbijana odločba krši načelo varstva legitimnih pričakovanj v zvezi z veljavnostjo bančnega poroštva do končanja postopka v zvezi z družbo Deltafina. Komisija je s tem, ko je sprejela bančno poroštvo, povezano z ničnostno tožbo, ki jo je vložila družba Deltafina, ustvarila legitimno pričakovanje o tem, da se bo vzdržala zahtevati plačilo pred dokončno sodbo v zadevi T-12/06. Komisija je poleg tega kršila legitimno pričakovanje tožeče stranke o tem, da bo Komisija – glede odgovornosti in prisilne izvršbe – tožečo stranko in družbo Deltafina obravnavala usklajeno, in sicer kot enotno podjetje.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev obveznosti dobrega upravljanja, ki izhaja iz člena 266 PDEU;

                           —

                           izpodbijana odločba krši obveznost dobrega upravljanja, ki izhaja iz člena 266 PDEU, in sicer s tem ko plačilo solidarno naložene globe zahteva pred končanjem postopka v zvezi z družbo Deltafina, katerega izid zavezuje Komisijo. Če bo družba Deltafina z zahtevkom v celoti ali delno uspela, bo Komisija dolžna zmanjšati ali odpraviti znesek, za plačilo katerega je družba Universal solidarno odgovorna.


title: Zadeva C-480/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret (Danska) 5. septembra 2016 – Fidelity Funds/Skatteministeriet

text:
               14.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 419/32

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret (Danska) 5. septembra 2016 – Fidelity Funds/Skatteministeriet
   (Zadeva C-480/16)
   (2016/C 419/42)
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Østre Landsret

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Fidelity Funds

      Tožena stranka: Skatteministeriet (ministrstvo za davke)

      Intervenientka: NN (L) SICAV

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je davčna ureditev, kot je ta, obravnavana v postopku v glavni stvari, v skladu s katero so nedanski kolektivni naložbeni podjemi, za katere velja Direktiva Sveta 85/611/EGS (1) (Direktiva KNPVP), obdavčeni pri viru za dividende, ki jih prejmejo od danskih družb, v nasprotju s členom 56 PES (člen 63 PDEU) o prostem pretoku kapitala ali členom 49 PES (člen 56 PDEU) o svobodi opravljanja storitev, če so lahko enakovredni danski kolektivni naložbeni podjemi oproščeni davčnega odtegljaja, ker v zameno za oprostitev davčnega odtegljaja imetnikom premoženjskih enot dejansko izplačajo minimalne dividende, ali pa se tehnično izračuna minimalna dividenda, od katere se odtegne davek pri viru na ravni imetnikov enot premoženja podjema?

      (1)  Direktiva Sveta 85/611/EGS z dne 20. decembra 1985 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o kolektivnih naložbenih podjemih za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) (UL L, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 139) (Direktiva KNPVP)


title: Zadeva T-509/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2014 – Advance Magazine Publishers proti UUNT – Nanso Group (TEEN VOGUE) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti TEEN VOGUE — Prejšnja nacionalna besedna znamka VOGUE — Dopustnost — Opredelitev predlogov — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Enakost ali podobnost proizvodov — Podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Delna zavrnitev registracije)

text:
               7.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/36

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2014 – Advance Magazine Publishers proti UUNT – Nanso Group (TEEN VOGUE)
   (Zadeva T-509/12) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti TEEN VOGUE - Prejšnja nacionalna besedna znamka VOGUE - Dopustnost - Opredelitev predlogov - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Enakost ali podobnost proizvodov - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Delna zavrnitev registracije))
   2014/C 102/56
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, New York, Združene države) (zastopnik: C. Aikens, barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: V. Melgar, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Nanso Group Oy (Nokia, Finska) (zastopnik: M. Tuominen, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 17. septembra 2012 (zadeva R 147/2011–4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Nanso Group Oy in Advance Magazine Publishers, Inc.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Advance Magazine Publishers, Inc., se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 26, 26.1.2013.


title: Zadeva C-259/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Аdministrativen sad – Plovdiv (Bolgarija) 24. maja 2012 – Teritorialna direkcia na Nacionalnata Agencia za Prihodite – Plovdiv proti „RODOPI-М 91“ OOD

text:
               11.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Аdministrativen sad – Plovdiv (Bolgarija) 24. maja 2012 – Teritorialna direkcia na Nacionalnata Agencia za Prihodite – Plovdiv proti „RODOPI-М 91“ OOD
   (Zadeva C-259/12)
   2012/C 243/13
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Аdministrativen sad – Plovdiv (Bolgarija)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Kasacijska pritožnica: Teritorialna direkcia na Nacionalnata Agencia za Prihodite – Plovdiv

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo:„RODOPI-М 91“ OOD

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.1.

               Ali načelo davčne nevtralnosti državi članici dopušča, da naloži kazen zaradi nepravočasnega izkaza stornacije računa, čeprav je bila stornacija pozneje vknjižena in je zadevna oseba davke, ki so nastali zaradi stornacije, plačala s pripadajočimi obrestmi?

               1.2.

               Ali so v zvezi s prvim vprašanjem pomembne te okoliščine:

                           —

                           rok, v katerem bi morala biti izkazana stornacija računa, je 14 dni od poteka koledarskega meseca, v katerem je prišlo do stornacije;

                           —

                           stornacija računa je bila dejansko izkazana mesec dni po izteku roka, v katerem bi se morala zgoditi;

                           —

                           dolgovani davek na dodano vrednost skupaj s pripadajočimi obrestmi je bil plačan v državni proračun?

               2.

               Ali člena 242 in 273 Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost dopuščata, da se davčnemu zavezancu, ki naj ne bi pravočasno izpolnil svoje dolžnosti, da okoliščine vknjiži, naloži denarna kazen v višini nepravočasno plačanega davka na dodano vrednost, če je bila opustitev pozneje popravljena, dolgovani davek pa je bil v celoti plačan, skupaj s pripadajočimi obrestmi?

               3.

               Ali je pomembna okoliščina, da državni proračun ni bil oškodovan, ker je zadevna oseba nato stornacijo računa izkazala in plačala celotni davek, skupaj s pripadajočimi obrestmi?

               4.

               Ali je naložitev denarne kazni v višini celotnega davka, ki je bil že plačan skupaj z obrestmi, v nasprotju z načelom sorazmernosti?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva C-215/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španija) 18. aprila 2016 – Elecdey Carcelén S.A./Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha

text:
               4.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španija) 18. aprila 2016 – Elecdey Carcelén S.A./Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha
   (Zadeva C-215/16)
   (2016/C 243/18)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha, Sala Contencioso-Administrativo, Sección Segunda

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Elecdey Carcelén S.A.

      Tožena stranka: Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba, glede na to, da so „programi podpore“, opredeljeni v členu 2(k) Direktive 2009/28/ES, in, med njimi, davčne spodbude, ki obsegajo davčne olajšave ali oprostitve in vračilo davkov, določeni kot instrumenti, namenjeni doseganju ciljev kar zadeva porabo električne energije iz obnovljivih virov, ki so določeni v omenjeni Direktivi 2009/28/ES, šteti, da so omenjene spodbude ali ukrepi obvezni in zavezujejo države članice ter imajo neposredni učinke, tako da se nanje prizadeti posamezniki lahko sklicujejo ali jih uveljavljajo pred vsemi državnimi, sodnimi in upravnimi instancami?

               2.

               Ali je treba, glede na to, da je za „programe podpore“, omenjene v prejšnjem vprašanju, ki med drugim obsegajo ukrepe davčnih spodbud, in sicer davčne olajšave, oprostitve in vračilo davkov, uporabljen izraz „med drugim“ šteti, da med te spodbude spada ravno neobdavčitev, torej prepoved kakršne koli vrste specifične in individualne dajatve – poleg splošnih davkov, s katerimi je obdavčena gospodarska dejavnost in proizvodnja električne energije – s katero je obdavčena električna energija iz obnovljivih virov? Poleg tega se v tem istem okviru zastavlja to vprašanje: Ali je treba [poleg tega] šteti, da je s prej navedeno splošno prepovedjo zajeta prepoved velikega števila dvojnih ali prekrivajočih se več splošnih ali posameznih davkov, ki zadevajo različne faze dejavnosti pridobivanja električne energije iz obnovljivih virov in se navezujejo na enak obdavčljivi dogodek kot obravnavana dajatev na vetrne elektrarne?

               3.

               V primeru nikalnega odgovora na prejšnje vprašanje in če se sprejme, da je dovoljena obdavčitev električne energije iz obnovljivih virov: Ali je treba pojem „posebni nameni“ za potrebe člena 1(2) Direktive 2008/118/ES razlagati tako, da mora biti cilj te obdavčitve izključen in da mora biti poleg tega davek na električno energijo iz obnovljivih virov z vidika svoje strukture resnično nefiskalne narave in ne sme imeti zgolj narave zagotavljanja proračunskih virov ali davčnih prihodkov?

               4.

               Ali je treba v skladu z določbo člena 4 Direktive 2003/96/ES, ki ob tem, da napotuje na ravni obdavčitve, ki jih morajo države članice uporabiti za energente in električno energijo, za referenco vzame najnižje ravni iz te direktive, ki pomenijo vsoto vseh dajatev, neposrednih in posrednih, ki se ob sprostitvi v porabo izračunavajo za te proizvode šteti, da mora ta vsota privesti do tega, da se iz ravni obdavčitve, ki jo zahteva ta direktiva, izključijo tisti nacionalni davki, ki nimajo prave nefiskalne narave tako z vidika svoje strukture kot z vidika svoje specifične namembnosti, ki se razlaga glede na odgovor na prejšnje vprašanje?

               5.

               Ali je pojem stroški iz člena 13(1)(e) Direktive 2009/28/ES avtonomen pojem Evropskega prava, ki ga je treba razlagati širše, tako da zajema in je sinonim tudi za pojem davek na splošno?

               6.

               V primeru pritrdilnega odgovora na prejšnje vprašanje se zastavlja to vprašanje: Ali stroški, ki jih morajo plačati potrošniki in na katere se nanaša prej navedeni člen 13(1)(e), lahko vključujejo samo tiste dajatve ali davčna bremena, katerih namen je nadomestilo škode, ki je posledica vpliva na okolje, in da se s pobranim zneskom odpravi škoda, ki je povezana s takim negativnim vplivom ali učinkom, ne pa tiste davke ali dajatve, ki z obdavčitvijo čistih energij sledijo cilju, ki je pretežno zagotavljanje proračunskih virov ali davčnih prihodkov?


title: Zadeva C-382/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Unabhängiger Verwaltungssenat Wien (Avstrija) 29. julija 2010 – Erich Albrecht, Thomas Neumann, Van-Ly Sundara, Alexander Svoboda, Stefan Toth

text:
               9.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Unabhängiger Verwaltungssenat Wien (Avstrija) 29. julija 2010 – Erich Albrecht, Thomas Neumann, Van-Ly Sundara, Alexander Svoboda, Stefan Toth
   (Zadeva C-382/10)
   ()
   2010/C 274/19
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Unabhängiger Verwaltungssenat Wien

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Erich Albrecht, Thomas Neumann, Van-Ly Sundara, Alexander Svoboda, Stefan Toth

      Tožena stranka: Landeshauptmann von Wien

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Po katerih merilih se presoja, kdaj je podana neprimernost za prehrano ljudi iz Priloge II, poglavje IX, točka 3, k Uredbi (ES) št. 852/2004 (1)? Ali je takšna neprimernost podana že, če se lahko potencialni kupec dotakne ponujenega živila oziroma vanj kiha?

               2.

               Po katerih merilih se presoja, kdaj je podano škodovanje zdravju iz Priloge II, poglavje IX, točka 3, k Uredbi (ES) št. 852/2004? Ali se škoduje zdravju že, če se lahko potencialni kupec dotakne ponujenega živila oziroma vanj kiha?

               3.

               Po katerih merilih se presoja, kdaj je podana kontaminacija iz Priloge II, poglavje IX, točka 3, k Uredbi (ES) št. 852/2004, zaradi katere bi bilo nerazumno pričakovati zaužitje živila? Ali je takšna kontaminacija podana že, če se lahko potencialni kupec dotakne ponujenega živila oziroma vanj kiha?

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 852/2004 z dne 29. aprila 2004 o higieni živil; UL L 139, str. 1.


title: Zadeva C-285/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 11. junija 2014 – Directeur régional des douanes et droits indirects d'Auvergne proti Brasserie Bouquet SA

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 11. junija 2014 – Directeur régional des douanes et droits indirects d'Auvergne proti Brasserie Bouquet SA
   (Zadeva C-285/14)
   2014/C 261/23
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnika: Directeur régional des douanes et droits indirects d'Auvergne in Directeur régional des douanes et droits indirects d'Auvergne

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Brasserie Bouquet SA

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 4(2) Direktive Sveta 92/83/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uskladitvi strukture trošarin za alkohol in alkoholne pijače (1), razlagati tako, da se za proizvodnjo z licenco šteje izključno proizvodnja z licenco izkoriščanja patenta ali znamke, ali ga je mogoče razlagati tako, da se za proizvodnjo z licenco šteje proizvodnja v skladu s postopkom izdelave, ki je v lasti tretjega, in ga ta tudi odobri?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 206 .


title: Zadeva T-305/13: Tožba, vložena 3. junija 2013 – SACE in SACE BT proti Komisiji

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/53

         Tožba, vložena 3. junija 2013 – SACE in SACE BT proti Komisiji
   (Zadeva T-305/13)
   2013/C 207/89
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeči stranki: SACE SpA (Rim, Italija), SACE BT SpA (Rim, Italija) (zastopnika: M. Siragusa, G. Rizza, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               sklep v celoti razglasi za ničen ali, podredno, razglasi njegovo delno ničnost;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka;

               —

               odredi katerikoli drug ukrep, tudi pripravljalni, za katerega meni da je primeren.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev svoje tožbe tožeči stranki navajata tri razloge.
   Ta tožba je vložena zoper Sklep C(2013) 1501 final Komisije z dne 20. marca 2013, s katerim je bila naložena delna izterjava pomoči, ki naj bi bile dodeljene družbi za zavarovanje kratkoročnih izvoznih posojil SACE BT. Zlasti gre za kapitalske injekcije iz leta 2009 s strani matične družbe, ki je v lasti države (SACE S.p.A.) in za pozavarovanje, ki ga je bila deležna družba SACE BT. Po mnenju Komisije v obeh primerih SACE ni upoštevala tveganega profila investicij, zaradi česar ni ravnala kot vlagatelj v tržnem gospodarstvu.

               1.

               Prvi razlog: Spornih ukrepov ni mogoče pripisati italijanski državi.

                           —

                           V zvezi s tem tožeči stranki zatrjujeta, da je sporne ukrepe sprejel upravni odbor družbe SACE S.p.A. ne na podlagi navodil javnega organa ali zaradi izvrševanja javnih pooblastil, temveč pri izvrševanju svoje polne poslovne in strateške avtonomije v celoti v skladu z logiko trga in na enak način kot vse svoje poslovne odločitve ter brez kakršnegakoli nadzora, spremljanja, dovoljevanja ali vodenja s strani tedanjega edinega delničarja, tj. ministrstva za gospodarstvo in finance.

               2.

               Drugi razlog: drugi ukrep naj bi družbi SACE BT dal prednost.

                           —

                           V zvezi s tem tožeči stranki navajata, da je bila odločitev družbe SACE S.p.A. da ponudi pozavarovanje s tem, da je izrabila možnosti, ki jih je ponujal ekonomski cikel, v katerem so bile zavarovalne premije visoke, sprejeta brez vsakršnega namena, da se družbi SACE BT da subvencija ali podpora. Dalje naj bi ekonomsko korist od pozavarovalnega razmerja imela le matična družba. Poleg tega naj ugotovitev Komisije glede pozitivne korelacije med obsegom prevzetega tveganja in zahtevano premijo ne bi potrjevala niti referenčna literatura niti tržne prakse in to tudi kar specifično zadeva družbo SACE BT. Nazadnje naj ne bi bil prepričljiv poizkus Komisije, da iz različnih kontekstov in ukrepov „izvede“ domnevno splošno pravilo („rule of teh thumb“), ki ga je, brez poglobljene obrazložitve, uporabila v primeru portugalske ureditve zavarovanj kratkoročnih izvoznih posojil, z namenom da dokaže, da bi moral biti znesek provizije, plačan družbi SACE S.p.A. višji vsaj za 10 % od zneska provizije, ki ga uporabljajo zasebni pozavarovalci zaradi manjšega deleža pozavarovanja in tveganja, ki ga ti prevzamejo.

               3.

               Tretji razlog: tretji in četrti ukrep nista dala prednosti družbi SACE BT.

                           —

                           S tem da je od leta 2009 opravila dve dokapitalizaciji, in to brez napovedi glede bodočih kapitalskih tokov za družbo SACE BT, ki bi utemeljevale pričakovanje njene ustrezne donosnosti vsaj na dolgi rok, naj bi po navedbah tožečih strank družba SACE S.p.A. ohranila vrednost znatne investicije, ki jo je izvedla ob ustanovitvi družbe SACE BT pred komaj petimi leti. Poleg tega je družba SACE S.p.A. ocenila, da bi likvidacija njene hčerinske družbe celotno skupino SACE izpostavilo tudi tveganju potencialne škode zaradi izgube vrednosti in/ali zmanjšanje njene kreditne bonitetne ocene, ki je bistveno večje vrednosti od preostalega kapitala, ocenjenega za konec leta 2009. Komisija ni spoštovala širokega polja proste presoje zasebnega vlagatelja s tem, da je s svojo presojo nadomestila presojo družbe SACE S.p.A. izključno na podlagi napačne teoretične rekonstrukcije odločitve, ki naj bi jo v tako kompleksnih okoliščinah sprejel skrben in obveščen hipotetični zasebni vlagatelj.


title: Zadeva T-92/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 12. julija 2012 – Gas proti UUNT – Grotto (GAS)

text:
               8.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/23

         Sklep Splošnega sodišča z dne 12. julija 2012 – Gas proti UUNT – Grotto (GAS)
   (Zadeva T-92/12) (1)

   2012/C 273/43
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednica četrtega senata je odredila izbris zadeve.

      (1)  UL C 126, 28.4.2012.


title: Zadeva T-68/10: Tožba, vložena 15. februarja 2010 – Sphere Time proti UUNT – Punch (watches)

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/60

         Tožba, vložena 15. februarja 2010 – Sphere Time proti UUNT – Punch (watches)
   (Zadeva T-68/10)
   2010/C 100/89
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sphere Time société anonyme (Windhof, Luksemburg) (zastopnik: C. Jäger, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Punch, société par actions simplifiée (Nica, Francija)

      Predlog tožeče stranke

               —

               odločba tretjega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 2. decembra 2009 v zadevi R 1130/2008-3 naj se razveljavi in toženi stranki naj se naloži, da potrdi veljavnost izpodbijanega registriranega modela Skupnosti, in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov tega postopka in odredi naj se, da druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe nosi stroške tožeče stranke v zvezi z razveljavitvijo in pritožbenim postopkom.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Registriran model Skupnosti, ki je predmet zahteve za razglasitev ničnosti: model registriran za „žepne ure“

      Imetnik modela Skupnosti: Tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva razglasitev ničnosti modela Skupnosti: Druga stranka pred odborom za pritožbe

      Odločba oddelka za ničnost: Razglasitev ničnosti izpodbijanega modela Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Tožbeni razlogi: Kršitev členov 4, 5 in 6 Uredbe Sveta št. 6/2002, s tem, ko je odbor za pritožbe napačno presodil, da izpodbijani model nima individualne narave in se ne šteje za novega; kršitev člena 61(2) Uredbe Sveta št. 6/2002, s tem, ko odbor za pritožbe ni pravilno ocenil trditev tožeče stranke in dokazov, ki so bili navajani v postopku, da je napačno razumel svobodo ustvarjalca in je svojo odločbo oprl na napačno presojo pri čemer je zlorabil svoja pooblastila.


title: Zadeva C-242/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 29. maja 2006 — Pritožba, ki sta jo vložila Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie in T. Sahin zoper sodbo rechtbank 's-Gravenhage v zadevi št. AWB 04/45792

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 29. maja 2006 — Pritožba, ki sta jo vložila Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie in T. Sahin zoper sodbo rechtbank 's-Gravenhage v zadevi št. AWB 04/45792
   (Zadeva C-242/06)
   (2006/C 212/17)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Raad van State
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnici: Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie, T. Sahin
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1a)

               Ali je treba člen 13 Sklepa št. 1/80 z dne 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve, v luči točk 81 in 84 sodbe Sodišča prve stopnje z dne 21. oktobra 2003 v zadevi Abatay in Sahin (C-317/01 in C-369/01, Recueil, str. I-12301), razlagati tako, da se na to določbo lahko sklicuje tujec, turški državljan, ki je spoštoval pravila glede prvega vstopa in prebivanja na Nizozemskem in je bil od 14. decembra 2000 do 2. oktobra 2002 zakonito zaposlen v različnih podjetjih, ki pa ni v roku zaprosil za podaljšanje svojega dovoljenja za prebivanje, tako da po poteku veljavnosti tega dovoljenja in v času prošnje za njegovo podaljšanje po nacionalnem pravu ni več zakonito prebival in tudi ni več smel biti zaposlen na Nizozemskem?

               1b)

               Ali na odgovor na vprašanje pod 1a) vpliva dejstvo, da se prošnja za podaljšanje, ki jo tujec vloži po izteku roka in ki je prejeta v šestih mesecih po poteku veljavnosti omenjenega dovoljenja za prebivanje –čeprav ta prošnja po nacionalnem pravu šteje za prvo prošnjo za pridobitev dovoljenja za prebivanje–, obravnava na podlagi pogojev za stalno prebivanje in da tujec na odločitev glede te prošnje lahko počaka na nacionalnem ozemlju?

               2a)

               Ali je treba izraz „omejitev“ iz člena 13 Sklepa št. 1/80 razlagati tako, da ta zajema obveznost plačila upravnih taks za obravnavo prošnje za podaljšanje dovoljenja za prebivanje, ki se odmerijo turškemu državljanu, za katerega se uporablja Sklep št. 1/80, in katerih neplačilo v skladu s členom 24(2) Vw 2000 povzroči ustavitev postopka obravnave njegove prošnje?

               2b)

               Ali je treba na vprašanje pod 2a) odgovoriti drugače, če znesek upravnih taks ne presega stroškov obravnave prošnje?

               3)

               Ali je treba člen 13 Sklepa št. 1/80, katerega cilj je med drugim izvajanje Dodatnega protokola k Sporazumu, ki ustanavlja pridružitev med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo (1), v povezavi s členom 59 tega protokola, razlagati tako, da znesek upravne takse (za tujca v tistem času 169 evrov), ki je naložen turškim državljanom, za katere se uporablja Sklep št. 1/80, za obravnavo prošnje za pridobitev ali podaljšanje dovoljenja za prebivanje, ne sme presegati takse (30 evrov), ki jo je mogoče zahtevati od državljanov Evropske skupnosti za obravnavo prošnje za preizkus na podlagi prava Skupnosti in za izdajo ustreznih dokumentov za prebivanje (glej člen 9(1) Direktive 68/360/EGS (2) ali člen 25(2) Direktive 2004/38/ES) (3)?

      (1)  UL 1972, L 293, str. 1.

      (2)  Direktiva Sveta 68/360/EGS z dne 15. oktobra 1968 o odpravi omejitev gibanja in prebivanja v Skupnosti za delavce držav članic in za njihove družine (UL L 257, str. 13).

      (3)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (UL L 158, str. 77).


title: Zadeva F-48/16: Tožba, vložena 26. avgusta 2016 – ZZ/Komisija

text:
               10.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/33

         Tožba, vložena 26. avgusta 2016 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-48/16)
   (2016/C 371/39)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: J. Abiks, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti sklepa, s katerim je na podlagi zahteve za prenos pokojninskih pravic določeno število anuitet priznanih v pokojninskem sistemu EU in nadomestilo za škodo, ki je tožeči stranki nastala, ker tožena stranka pri obravnavi te zahteve ni spoštovala razumnega roka.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Sklep z dne 6. novembra 2015, s katerim so organ za imenovanja dokončno odločili, naj se v pokojninski sistem EU nakaže znesek 135 955,38 EUR, in ne 155 237,25 EUR, naj se razglasi za ničen;

               —

               toženi stranki naj se naloži vračilo izgube 10 739,28 EUR, ki je tožeči stranki nastala, ker so službe Komisije kršile načelo dobrega upravljanja;

               —

               toženi stranki naj se naloži, da tožeči stranki plača nadomestilo v višini, ki jo določi Sodišče, vendar ne manj od 1 000 EUR, za nepremoženjsko škodo, ki ji je nastala zaradi dokončne izpodbijane odločbe.

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-257/05: Sodba sodišča (prvi senat) z dne 14. decembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji (Neizpolnitev obveznosti države — Kršitev člena 49 ES — Svoboda opravljanja storitev — Obveznost, določena z nacionalno zakonodajo, da ima družba sedež ali poslovalnico na ozemlju, kjer se lahko opravlja storitev pregledovanja parnih kotlov in tlačne opreme ( Kesselprüfstelle )

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/11

         Sodba sodišča (prvi senat) z dne 14. decembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-257/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Kršitev člena 49 ES - Svoboda opravljanja storitev - Obveznost, določena z nacionalno zakonodajo, da ima družba sedež ali poslovalnico na ozemlju, kjer se lahko opravlja storitev pregledovanja parnih kotlov in tlačne opreme („Kesselprüfstelle“)
   (2006/C 331/18)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: E. Traversa in W. Bogensberger, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Avstrija (zastopnik: E. Riedl, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Kršitev člena 49 ES — Svoboda opravljanja storitev — Obveznost, določena z nacionalno zakonodajo, da ima družba sedež ali poslovalnico na ozemlju, kjer se lahko opravlja storitev pregledovanja parnih kotlov in tlačne opreme („Kesselprüfstelle“).
   Izrek

               1)

               Republika Avstrija je s tem, da je v členu 21(4) federalnega zakona o varnostnih ukrepih v zvezi s parnimi kotli, tlačnimi posodami, rezervoarji in cevmi [Bundesgesetz über Sicherheitsmaßnahmen für Dampfkessel, Druckbehälter, Versandbehälter und Rohrleitungen (Kesselgesetz)] določila, da lahko zgolj vlagatelji s sedežem v Avstriji delujejo kot organi pregledovanja parnih kotlov, kršila obveznosti iz člena 49 ES.

               2)

               Republika Avstrija nosi plačilo stroškov postopka.

      (1)  UL C 217, 3.9.2005.


title: Zadeva T-263/09: Tožba, vložena 7. julija 2009 — Mannatech proti UUNT (BOUNCEBACK)

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/46

         Tožba, vložena 7. julija 2009 — Mannatech proti UUNT (BOUNCEBACK)
   (Zadeva T-263/09)
   2009/C 205/84
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mannatech, Inc. (Coppell, Združene države) (zastopnika: R. Niebel in C. Steuer, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 26. marca 2009 v zadevi R 100/2009-1 naj se razveljavi; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „BOUNCEBACK“ za proizvode iz razreda 5.

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev znamke tožeče stranke.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) in (2) Uredbe Sveta 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno uporabil pravne standarde iz navedenih pravnih določb.


title: Zadeva C-491/13: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Berlin – Nemčija) – Mohamed Ali Ben Alaya proti Bundesrepublik Deutschland (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Območje svobode, varnosti in pravice — Direktiva 2004/114/ES — Členi 6, 7 in 12 — Pogoji za sprejem državljanov tretjih držav za namene študija — Zavrnitev sprejema osebe, ki izpolnjuje pogoje iz navedene direktive — Diskrecijska pravica pristojnih organov)

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/18

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Berlin – Nemčija) – Mohamed Ali Ben Alaya proti Bundesrepublik Deutschland
   (Zadeva C-491/13) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Območje svobode, varnosti in pravice - Direktiva 2004/114/ES - Členi 6, 7 in 12 - Pogoji za sprejem državljanov tretjih držav za namene študija - Zavrnitev sprejema osebe, ki izpolnjuje pogoje iz navedene direktive - Diskrecijska pravica pristojnih organov))
   2014/C 409/25
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Mohamed Ali Ben Alaya

      Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

      Izrek

   Člen 12 Direktive Sveta 2004/114/ES z dne 13. decembra 2004 o pogojih za sprejem državljanov tretjih držav za namene študija, izmenjav učencev, neplačanega usposabljanja ali prostovoljnega dela je treba razlagati tako, da mora zadevna država članica na svoje ozemlje sprejeti državljana tretje države, ki želi za namene študija na njenem ozemlju prebivati več kot tri mesece, če ta državljan izpolnjuje taksativno določene pogoje za sprejem iz členov 6 in 7 te direktive ter se ta država članica ne sklicuje na enega od v tej direktivi taksativno naštetih razlogov, ki upravičujejo zavrnitev izdaje dovoljenja za prebivanje.

      (1)  UL C 344, 23.11.2013.


title: Zadeva T-246/06: Tožba, vložena dne 8. septembra 2006 — Redcats proti UUNT — Revert & Cía (REVERIE)

text:
               28.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/26

         Tožba, vložena dne 8. septembra 2006 — Redcats proti UUNT — Revert & Cía (REVERIE)
   (Zadeva T-246/06)
   (2006/C 261/50)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Redcats SA (Roubaix, Francija) (zastopnik: A. Bertrand, lawyer)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Manuel Revert y Cia SA (Onteniente, Španija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               […] Torej je treba izpodbijano odločbo odbora za pritožbe zavrniti.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „REVERIE“ za proizvode iz razredov 16, 20 in 24 — prijava št. 2 146 447

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Manuel Revert y Cía., SA

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Figurativna znamka Skupnosti „REVERT“ za proizvode in storitve iz razredov 24, 25 in 39.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugoditev ugovoru za izpodbijane proizvode iz razreda 24

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožba se zavrne

      Navajani tožbeni razlogi: Z vidika špansko, francosko in angleško govorečih potrošnikov nasprotujoči si znamki v smislu vidnega, slušnega in pojmovnega pogleda nimata nikakršnih podobnosti. Dejstvo, da prejšnja znamka in prijavljena znamka zajemata enake proizvode, ne povzroča verjetnosti zmede v javnosti.


title: Zadeva T-94/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. septembra 2015 – EE/UUNT (Upodobitev belih pik na modrem ozadju) (Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki upodablja bele pike na modrem ozadju — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               26.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 354/32

         Sodba Splošnega sodišča z dne 10. septembra 2015 – EE/UUNT (Upodobitev belih pik na modrem ozadju)
   (Zadeva T-94/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki upodablja bele pike na modrem ozadju - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 354/35)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: EE Ltd (Hatfield, Združeno kraljestvo) (zastopnik: P. Brownlow, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: S. Bonne, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 20. novembra 2013 (zadeva R 495/2013-1) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka, ki prikazuje bele pike na modrem ozadju, kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi EE Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 135, 5.5.2014.


title: Zadeva T-93/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. julija 2007 – Konidaris proti Komisiji (Uradniki – Zaposlovanje – Zaposlitev direktorja z nazivom A2 – Zavrnitev prijave – Ničnostna tožba – Obveznost obrazložitve – Zakonitost primerjalnega preizkusa prijav – Presoja usposobljenosti imenovanega kandidata)

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/28

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. julija 2007 – Konidaris proti Komisiji
   (Zadeva T-93/03) (1)

   (Uradniki - Zaposlovanje - Zaposlitev direktorja z nazivom A2 - Zavrnitev prijave - Ničnostna tožba - Obveznost obrazložitve - Zakonitost primerjalnega preizkusa prijav - Presoja usposobljenosti imenovanega kandidata)
   (2007/C 199/51)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Spyros Konidaris (Overijse, Belgija) (zastopniki: A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall, zastopnik, skupaj z D. Waelbroeckom, odvetnik)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije o zavrnitvi prijave tožeče stranke za mesto direktorja generalnega direktorata INFSO/A: „Komunikacijske storitve: Politika in pravni okvir“.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Komisija nosi lastne stroške in stroške, ki jih je priglasila tožeča stranka.

      (1)  UL C 112, 10.5.2003.


title: Zadeva T-369/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. marca 2011 – Latvija proti Komisiji (Okolje — Direktiva 2003/87/ES — Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov — Nacionalni načrt razdelitve pravic do emisije za Latvijo za obdobje od leta 2008 do leta 2012 — Trimesečni rok — Člen 9(3) Direktive 2003/87)

text:
               7.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. marca 2011 – Latvija proti Komisiji
   (Zadeva T-369/07) (1)

   (Okolje - Direktiva 2003/87/ES - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov - Nacionalni načrt razdelitve pravic do emisije za Latvijo za obdobje od leta 2008 do leta 2012 - Trimesečni rok - Člen 9(3) Direktive 2003/87)
   2011/C 139/29
   Jezik postopka: latvijščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Republika Latvija (zastopniki: sprva E. Balode-Buraka in K. Bārdiņa, nato L. Ostrovska in na koncu L. Ostrovska in K. Drēviņa, zastopniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: U. Wölker, E. Kalnins in I. Rubene, zastopniki)

      Intervenientki v podporo tožeče stranke: Republika Litva (zastopnik: D. Kriaučiūnas, zastopnik) in Slovaška republika (zastopnika: sprva J. Čorba, nato B. Ricziová, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: sprva Z. Bryanston-Cross, nato S. Behzadi-Spencer, I. Rao in F. Penlington, zastopniki, skupaj z J. Mauricijem, barrister)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2007) 3409 z dne 13. julija 2007 o spremembi nacionalnega načrta razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, ki ga je Republika Latvija priglasila za obdobje od leta 2008 do leta 2012 v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL L 275, str. 32).

      Izrek

               1.

               Odločba Komisije C(2007) 3409 z dne 13. julija 2007 o spremembi nacionalnega načrta razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, ki ga je Republika Latvija priglasila za obdobje od leta 2008 do leta 2012 v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES, se razglasi za nično.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Republika Latvija.

               3.

               Republika Litva, Slovaška republika in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 269, 10.11.2007.


title: Zadeva T-61/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2011 – Meica proti UUNT – Bösinger Fleischwaren (Schinken King) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti Schinken King — Prejšnja nacionalna besedna znamka King — Prejšnja nacionalna besedna znamka in prejšnja besedna znamka Skupnosti Curry King — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) — Obveznost obrazložitve — Člen 73 Uredbe št. 40/94 (postal člen 75 Uredbe št. 207/2009))

text:
               4.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/19

         Sklep Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2011 – Meica proti UUNT – Bösinger Fleischwaren (Schinken King)
   (Zadeva T-61/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti Schinken King - Prejšnja nacionalna besedna znamka King - Prejšnja nacionalna besedna znamka in prejšnja besedna znamka Skupnosti Curry King - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) - Obveznost obrazložitve - Člen 73 Uredbe št. 40/94 (postal člen 75 Uredbe št. 207/2009))
   2012/C 32/36
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG (Edewecht, Nemčija) (zastopnik: S. Russlies, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: A. Führer in G. Schneider, zastopnika)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT: Bösinger Fleischwaren GmbH (Bösingen, Nemčija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 11. decembra 2008 (zadeva R 1049/2007-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG in Bösinger Fleischwaren GmbH.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 11. decembra 2008 (zadeva R 1049/2007-1) se razveljavi.

               2.

               UUNT nosi svoje stroške in stroške družbe Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG.

      (1)  UL C 102, 1.5.2009.


title: Zadeva T-400/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. decembra 2014 – Hamas/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom zaradi boja proti terorizmu — Zamrznitev sredstev — Dejanska podlaga sklepov o zamrznitvi sredstev — Sklicevanje na teroristična dejanja — Nujnost odločbe pristojnega organa v smislu Skupnega stališča 2001/931 — Obveznost obrazložitve — Sprememba učinkov razglasitve ničnosti s potekom časa)

text:
               16.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/13

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. decembra 2014 – Hamas/Svet
   (Zadeva T-400/10) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom zaradi boja proti terorizmu - Zamrznitev sredstev - Dejanska podlaga sklepov o zamrznitvi sredstev - Sklicevanje na teroristična dejanja - Nujnost odločbe pristojnega organa v smislu Skupnega stališča 2001/931 - Obveznost obrazložitve - Sprememba učinkov razglasitve ničnosti s potekom časa))
   (2015/C 056/17)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Hamas (Doha, Katar) (zastopnik: L. Glock, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva B. Driessen in R. Szostak, nato B. Driessen in G. Étienne, zastopniki)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Evropska komisija (zastopniki: sprva M. Konstantinidis in É. Cujo, nato M. Konstantinidis in F. Castillo de la Torre, zastopniki)

      Predmet

   Primarno, zahteva za razglasitev ničnosti Obvestila Sveta osebam, skupinam in subjektom s seznama iz člena 2(3) Uredbe Sveta (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu (UL 2010, C 188, str. 13), Sklepa Sveta 2010/386/SZVP z dne 12. julija 2010 o posodobitvi seznama oseb, skupin in organizacij, za katere se uporabljajo členi 2, 3 in 4 Skupnega stališča 2001/931/SZVP (UL L 178, str. 28) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 610/2010 z dne 12. julija 2010 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 in razveljavitvi Izvedbene uredbe (EU) št. 1285/2009 (UL L 178, str. 1) v delu, v katerem se ti akti nanašajo na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Sklepi Sveta 2010/386/SZVP z dne 12. julija 2010, 2011/70/SZVP z dne 31. januarja 2011 in 2011/430/SZVP z dne 18. julija 2011 o posodobitvi seznama oseb, skupin in organizacij, za katere se uporabljajo členi 2, 3 in 4 Skupnega stališča 2001/931/SZVP o uporabi posebnih ukrepov za boj proti terorizmu, Sklepi Sveta 2011/872/SZVP z dne 22. decembra 2011, 2012/333/SZVP z dne 25. junija 2012, 2012/765/SZVP z dne 10. decembra 2012, 2013/395/SZVP z dne 25. julija 2013, 2014/72/SZVP z dne 10. februarja 2014 in 2014/483/SZVP z dne 22. julija 2014 o posodobitvi seznama oseb, skupin in organizacij, za katere se uporabljajo členi 2, 3 in 4 Skupnega stališča 2001/931/SZVP o uporabi posebnih ukrepov za boj proti terorizmu in razveljavitvi odločb 2011/430, 2011/872, 2012/333, 2012/765, 2013/395 in 2014/72 se razglasijo za nične v delu, v katerem se nanašajo na Hamas (vključno s Hamas-Izz al-Din al-Qassem).

               2.

               Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 610/2010 z dne 12. julija 2010, št. 83/2011 z dne 31. januarja 2011, št. 687/2011 z dne 18. julija 2011,št. 1375/2011 z dne 22. decembra 2011, št. 542/2012 z dne 25. junija 2012, št. 1169/2012 z dne 10. decembra 2012, št. 714/2013 z dne 25. julija 2013, št. 125/2014 z dne 10. februarja 2014 in št. 790/2014 z dne 22. julija 2014 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu in razveljavitvi izvedbenih uredb (EU) št. 1285/2009, št. 610/2010, št. 83/2011, št. 687/2011, št. 1375/2011, št. 542/2012, št. 1169/2012, št. 714/2013 in št. 125/2014 se razglasijo za nične v delu, v katerem se nanašajo na Hamas (vključno s Hamas-Izz al-Din al-Qassem).

               3.

               Učinki odločbe 2014/483 in Izvedbene uredbe št. 790/2014 se ohranijo v veljavi tri mesece od dneva razglasitve te sodbe ali, če se vloži pritožba v roku iz člena 56, prvi odstavek, Statuta sodišča Evropske unije, dokler Sodišče o njej ne odloči. .

               4.

               Tožba se v preostalem zavrne.

               5.

               Svetu Evropske unije se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov Hamasa.

               6.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 317, 20.11.2010.


title: Zadeva C-21/08 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. marca 2009 — Sunplus Technology Co. Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Sun Microsystems Inc. (Pritožba — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 8(1)(b) — Figurativna in besedna znamka SUNPLUS — Ugovor imetnika nacionalnih besednih znamk SUN — Zavrnitev registracije)

text:
               16.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/10

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. marca 2009 — Sunplus Technology Co. Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Sun Microsystems Inc.
   (Zadeva C-21/08 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 8(1)(b) - Figurativna in besedna znamka SUNPLUS - Ugovor imetnika nacionalnih besednih znamk SUN - Zavrnitev registracije)
   2009/C 113/18
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sunplus Technology Co. Ltd (zastopnika: K. Lochner in H. Gauß, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik), Sun Microsystems Inc. (zastopnik: M. Graf, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 15. novembra 2007 v zadevi Sunplus Technology Co. Ltd proti UUNT (T-38/04), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo, ki jo je prijavitelj figurativne znamke „SUNPLUS“ za proizvode iz razreda 9 vložil zoper odločbo r 642/2000-4 četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 7. oktobra 2003, s katero je bila zavrnjena pritožba zoper odločbo oddelka za ugovore, s katero je bila zavrnjena registracija navedene znamke v okviru postopka z ugovorom, ki ga je vložil imetnik nacionalnih figurativnih in besednih znamk „SUN“, za proizvode iz razreda 9 — Podobnost med znamkami — Člen 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 11, str. 1)

      Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Družbi Sunplus Technology Co. Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 64, 8.3.2008.


title: Zadeva C-151/09: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 29. julija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social Único de Algeciras – Španija) – Federación de Servicios Públicos de la UGT (UGT-FSP) proti Ayuntamiento de la Línea de la Concepción, María del Rosario Vecino Uribe, Ministerio Fiscal (Prenos podjetij — Direktiva 2001/23/ES — Ohranitev pravic delavcev — Predstavniki delavcev — Samostojnost prenesene enote)

text:
               11.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 29. julija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social Único de Algeciras – Španija) – Federación de Servicios Públicos de la UGT (UGT-FSP) proti Ayuntamiento de la Línea de la Concepción, María del Rosario Vecino Uribe, Ministerio Fiscal
   (Zadeva C-151/09) (1)

   (Prenos podjetij - Direktiva 2001/23/ES - Ohranitev pravic delavcev - Predstavniki delavcev - Samostojnost prenesene enote)
   2010/C 246/10
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Social Único de Algeciras

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Federación de Servicios Públicos de la UGT (UGT-FSP)

      Tožene stranke: Ayuntamiento de la Línea de la Concepción, María del Rosario Vecino Uribe, Ministerio Fiscal

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Juzgado de lo Social Único de Algeciras – Razlaga člens 6(1) Direktive Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov – Obveznost ohranitve statusa in funkcije predstavnikov delavcev podjetja ali obrata, ki je ohranilo samostojnost po prenosu – Pojem samostojnost

      Izrek

   Gospodarska enota ohrani samostojnost iz člena 6(1) Direktive Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov, če se pristojnosti, podeljene odgovornim za to enoto v organizacijski strukturi odsvojitelja – in sicer da pri opravljanju lastne gospodarske dejavnosti razmeroma svobodno in neodvisno organizirajo delo v tej enoti in zlasti da dajejo ukaze in navodila, dodeljujejo naloge podrejenim delavcem te enote in odločajo o uporabi razpoložljivih opredmetenih sredstev, in to brez neposrednega vmešavanja drugih organizacijskih struktur delodajalca – v organizacijski strukturi pridobitelja v bistvu ne spremenijo.
   Zgolj sprememba najvišjih nadrejenih sama po sebi ne more prizadeti samostojnosti prenesene enote, razen če imajo novi najvišji nadrejeni pristojnosti, ki jim omogočajo, da neposredno organizirajo dejavnost delavcev te enote in sprejemajo odločitve namesto neposredno nadrejenih tem delavcem v tej enoti.

      (1)  UL C 167, 18.07.2009.


title: Zadeva T-49/08 P: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 19. novembra 2009 – Michail proti Komisiji ( Pritožba — Nasprotna pritožba — Uslužbenci — Uradniki — Ocenjevanje — Karierno ocenjevalno poročilo — Ocenjevalno obdobje 2003 — Izdaja ocene delovne uspešnosti brez upoštevanja nekaterih vidikov dela — Nepremoženjska škoda — Obveznost obrazložitve Sodišča za uslužbence )

text:
               16.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 11/25

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 19. novembra 2009 – Michail proti Komisiji
   (Zadeva T-49/08 P) (1)

   („Pritožba - Nasprotna pritožba - Uslužbenci - Uradniki - Ocenjevanje - Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno obdobje 2003 - Izdaja ocene delovne uspešnosti brez upoštevanja nekaterih vidikov dela - Nepremoženjska škoda - Obveznost obrazložitve Sodišča za uslužbence“)
   2010/C 11/48
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Christos Michail (Bruselj, Belgija) (zastopnik: C. Meïdanis, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: J. Currall in K. Herrmann, zastopnika, skupaj z E. Bourtzalasom, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 22. novembra 2007 v zadevi Michail proti Komisiji (F-67/05, še neobjavljena v Zbirki odločb), ki se nanaša na razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Sodba Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 22. novembra 2007 v zadevi Michail proti Komisiji (F-67/05, še neobjavljena v Zbirki odločb) se razveljavi.

               2.

               Zadeva se vrne v odločanje Sodišču za uslužbence.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 107, 26.4.2008.


title: Zadeva C-483/13: Sklep predsednika prvega senata Sodišča z dne 3. oktobra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena – Španija) – Unicaja Banco, SA/Steluta Grigore

text:
               19.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/23

      Sklep predsednika prvega senata Sodišča z dne 3. oktobra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena – Španija) – Unicaja Banco, SA/Steluta Grigore
      (Zadeva C-483/13) (1)

      (2015/C 016/33)
      Jezik postopka: španščina
      Predsednik prvega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 352, 30.11.2013.


title: Zadeva T-456/14: Tožba, vložena 16. junija 2014 – TAO/AFI in SFIE proti Parlamentu in Svetu

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/43

         Tožba, vložena 16. junija 2014 – TAO/AFI in SFIE proti Parlamentu in Svetu
   (Zadeva T-456/14)
   2014/C 261/69
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Association des Fonctionnaires Indépendants pour la Défense de la Fonction Publique Européenne (TAO/AFI) (Bruselj, Belgija) in Syndicat des Fonctionnaires Internationaux et Européens (SFIE) (Bruselj, Belgija) (zastopnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvetnik)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije in Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               ugotovi, da je ta ničnostna tožba, naslovljena na Splošno sodišče, dopustna;

               —

               izpodbijani uredbi razglasi za nični z vsemi pripadajočimi pravnimi posledicami;

               —

               toženima strankama naloži plačilo vseh stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev pristojnosti, ki jih imata kot sindikalni in poklicni organizaciji, to je na kršitev pravic do posvetovanja in do pogajanja.
   S tožečima strankama se namreč ni posvetovalo niti v fazi priprave predlogov niti v fazi pogajanja o izpodbijanih uredbah.


title: Zadeva C-134/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 16. februarja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/28

         Sklep predsednika Sodišča z dne 16. februarja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-134/06) (1)

   (2007/C 96/51)

      Jezik postopka: grščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 108, 6.5.2006.


title: Zadeva C-579/12 RX: Odločba Sodišča (preveritveni senat) z dne 11. decembra 2012 o preveritvi sodbe Splošnega sodišča (pritožbeni senat) z dne 8. novembra 2012 v zadevi T-268/11 P, Komisija proti Stracku

text:
               9.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/6

         Odločba Sodišča (preveritveni senat) z dne 11. decembra 2012 o preveritvi sodbe Splošnega sodišča (pritožbeni senat) z dne 8. novembra 2012 v zadevi T-268/11 P, Komisija proti Stracku
   (Zadeva C-579/12 RX)
   (2013/C 71/10)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki v postopku pred Splošnim sodiščem

      Tožeča stranka: Evropska komisija

      Druga stranka v postopku: Guido Strack

      Vprašanja, ki bodo preverjena

   Preveritev se bo nanašala na vprašanja, ali sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 8. novembra 2012 v zadevi Komisija proti Stracku (T-268/11 P) glede na sodno prakso Sodišča v zvezi s pravico do plačanega letnega dopusta kot načelom socialnega prava Unije, ki je tudi izrecno določena v členu 31(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in na katero se nanaša zlasti Direktiva 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa, (1) posega v enotnost ali doslednost prava Unije, ker je Splošno sodišče kot pritožbeno sodišče razlagalo:

               —

               člen 1e(2) Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije tako, da ne zajema zahtev v zvezi organizacijo delovnega časa, na katere se nanaša Direktiva 2003/88, in zlasti plačanega letnega dopusta, in

               —

               nato člen 4 Priloge V k navedenim kadrovskim predpisom tako, da pomeni, da se pravica do prenosa letnega dopusta, ki presega omejitev, ki je določena v navedeni določbi, lahko prizna le v primeru nemožnosti njegove izrabe, povezane z delom uradnika zaradi izvajanja njegovih nalog.

         Zainteresirani subjekti iz člena 23 Statuta Sodišča Evropske unije in stranke v postopku pred Splošnim sodiščem Evropske unije so pozvane, naj Sodišču Evropske unije v enem mesecu od vročitve te odločbe predložijo pisna stališča glede navedenih vprašanj.

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 381.


title: Zadeva C-501/13 P: Pritožba, ki jo je Page Protective Services Ltd vložila 18. septembra 2014 zoper sklep Splošnega sodišča (peti senat) z dne 9. julija 2013 v zadevi T-221/13, Page Protective Services Ltd proti Evropski službi za zunanje delovanje (ESZD)

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/17

         Pritožba, ki jo je Page Protective Services Ltd vložila 18. septembra 2014 zoper sklep Splošnega sodišča (peti senat) z dne 9. julija 2013 v zadevi T-221/13, Page Protective Services Ltd proti Evropski službi za zunanje delovanje (ESZD)
   (Zadeva C-501/13 P)
   2014/C 421/24
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Page Protective Services Ltd (zastopnika: J.-P. Hordies, odvetnik, skupaj z E. Lockom, solicitor)

      Druga stranka v postopku: Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD)
   Sodišče (šesti senat) je s sklepom z dne 2. oktobra 2014 pritožbo zavrglo in sklenilo, da družba Page Protective Services Ltd nosi svoje stroške.


title: Zadeva T-331/14: Tožba, vložena 12. maja 2014 – Azarov proti Svetu

text:
               14.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/62

         Tožba, vložena 12. maja 2014 – Azarov proti Svetu
   (Zadeva T-331/14)
   2014/C 223/64
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mykola Yanovych Azarov (Kiev, Ukrajina) (zastopnika: G. Lansky in A. Egger, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlog

   Tožeča stranka predlaga, naj

               —

               se v skladu s členom 263 PDEU Sklep Sveta 2014/119/SZVP z dne 5. marca 2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL L 66, str. 26) in Uredba Sveta (EU) št. 208/2014 z dne 5. marca 2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL L 66, str. 1), v delu v katerem se nanašata na tožečo stranko, razglasita za nična,

               —

               se v skladu s členom 64 Poslovnika Sodišča sprejmejo ukrepi procesnega vodstva,

               —

               se v skladu s členom 87(2) Poslovnika Svetu naloži, da nosi stroške postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja pet razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Kršitev obveznosti obrazložitve
               V zvezi s tem tožeča stranka med drugim navaja, da obrazložitev izpodbijanih pravnih aktov tožeči stranki ne omogoča, da ju izpodbija pred Splošnim sodiščem niti Splošnemu sodišču ne omogoča da preizkusi njuno zakonitost.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Kršitev temeljnih pravic
               V okviru tega tožbenega razloga tožeča stranka med drugim zatrjuje kršitev lastninske pravice in pravice do opravljanja gospodarske dejavnosti. Zatrjuje nesorazmernost izpodbijanih omejevalnih ukrepov. Nazadnje navaja, da je bila kršena njena pravica do obrambe.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Zloraba pooblastil
               Tožeča stranka v zvezi s tem med drugim navaja, da je Svet zlorabil pooblastila, saj je z naložitvijo omejevalnih ukrepov zoper tožečo stranko v glavnem zasledoval druge cilje kot sta dejanska okrepitev in podpora pravni državi ter spoštovanju človekovih pravic v Ukrajini.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Kršitev načela dobrega upravljanja
               V okviru tega tožbenega razloga tožeča stranka zlasti zatrjuje kršitev pravice do nepristranske obravnave, kršitev pravice do poštene obravnave in kršitev pravice do temeljite ugotovitve dejanskega stanja.

               5.

               Peti tožbeni razlog: Očitno napačna presoja


title: Zadeva F-5/07: Tožba, vložena 21. januarja 2007 — Nijs proti Računskemu sodišču

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/44

         Tožba, vložena 21. januarja 2007 — Nijs proti Računskemu sodišču
   (Zadeva F-5/07)
   (2007/C 56/84)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Bart Nijs (Bereldange, Belgija) (Zastopnik: F. Rollinger, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropsko računsko sodišče
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasiti ničnost odločbe organa, pristojnega za imenovanja (OPI), s katero je bil nadrejeni tožeče stranke imenovan na sedanje delovno mesto;

               —

               razveljaviti rezultate natečaja CC/LA/1/99 in vse povezane in/ali sledeče odločbe, ki se nanašajo na tožečo stranko;

               —

               razglasiti ničnost odločbe volilne komisije Računskega sodišča, s katero je bil zavrnjen ugovor tožeče stranke zoper glasovanje z dne 2., 3. in 4. maja 2006;

               —

               razveljaviti rezultate volitev odbora uslužbencev Računskega sodišča z dne 2., 3., in 4. maja 2006 in vse povezane in sledeče odločbe;

               —

               razglasiti ničnost odločb o nenapredovanju tožeče stranke in napredovanju g. X v letu 2006;

               —

               naložiti plačilo odškodnine za premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki jo je utrpela tožeča stranka.

               —

               toženi stranki naložiti plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V podporo svoji tožbi se tožeča stranka med drugim sklicuje na dejstva, da: i) naj bi bile odločbe OPI neustrezno obrazložene; ii) naj bi generalni sekretar Računskega sodišča kot OPI ob zavrnitvi ugovorov tožeče stranke ravnal nezakonito, ker bi lahko imel osebni interes, ki bi lahko vlival na njegovo neodvisnost; iii) naj bi OPI od leta 1984 svoje naloge opravljal nezakonito; iv) naj bi nadrejeni tožeče stranke svoje naloge opravljal nezakonito; zlasti naj bi kršil člena 7a in 11a (nekdanji člen 14) Kadrovskih predpisov; v) naj bi bil natečaj CC/LA/1/99 iz več razlogov nezakonit, kar naj bi bilo mogoče izpeljati iz nekaterih novih dejstev; vi) naj bi bile volitve odbora uslužbencev leta 2006 iz več razlogov nezakonite; vii) naj bi bilo napredovanje g. X rezultat interesa hierarhično nadrejenega tožeči stranki, da ovira njeno kariero.


title: Zadeva T-473/14: Tožba, vložena 25. junija 2014 – Corporación Alimentaria Guissona in Naviera Muriola proti Komisiji

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/47

         Tožba, vložena 25. junija 2014 – Corporación Alimentaria Guissona in Naviera Muriola proti Komisiji
   (Zadeva T-473/14)
   2014/C 261/75
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Corporación Alimentaria Guissona, SA (Lleida, Španija) in Naviera Muriola, AIE (Madrid, Španija) (zastopniki: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero in A. Lamadrid de Pablo, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               za ničen razglasi sklep, ki opredeljuje skupek ukrepov, združenih pod poimenovanje Španski sistem finančnega najema, kot novo in z notranjim trgom nezdružljivo državno pomoč;

               —

               podredno, za nična razglasi člena 1 in 4 izpodbijanega sklepa, ki investicijske družbe v gospodarskih interesnih združenjih (GIZ) opredeljujeta kot edine upravičence teh domnevnih pomoči in kot edine osebe, ki morajo opraviti vračilo;

               —

               podredno, za ničen razglasi člen 4 izpodbijanega sklepa, ker nalaga vračilo domnevnih pomoči;

               —

               podredno, za ničen razglasi člen 4 izpodbijanega sklepa, ker je v njem odločeno o zakonitosti zasebnih pogodb, sklenjenih med investitorji in drugimi družbami in

               —

               Komisiji naloži, naj plača vse stroške tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot v postopku Bankia proti Komisiji, T-700/13.


title: Zadeva C-309/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 3. avgusta 2009 – Olbek Industrial Services sp. z o.o., druga stranka: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/34

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 3. avgusta 2009 – Olbek Industrial Services sp. z o.o., druga stranka: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid
   (Zadeva C-309/09)
   2009/C 267/64
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Olbek Industrial Services sp. z o.o.

      Druga stranka: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člena 49 in 50 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi kot je tista iz člena 2 Wet arbeid vreemdelingen v povezavi s členom 1e(1)(c) Uredbe o izvajanju Wet arbeid vreemdelingen, v skladu s katero je za napotitev delavcev v smislu člena 1(3)(c) Direktive 96/71/ES (1) potrebno dovoljenje za zaposlitev?

               2.

               Na podlagi katerih meril je treba ugotoviti, ali gre za napotitev delavcev v smislu člena 1(3)(c) Direktive 96/71/ES?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in sveta 96/71/ES z dne 16. decembra 1996 o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev (UL 1997, L 18, str.1).


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. oktobra 2004 v zadevi C-136/02 P: Mag Instrument Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) (Pritožba — Znamka Skupnosti — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 — Tridimenzionalne oblike žepnih svetilk — Absolutni razlog za zavrnitev — Razlikovalni učinek)

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/6

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 7. oktobra 2004
   v zadevi C-136/02 P: Mag Instrument Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 - Tridimenzionalne oblike žepnih svetilk - Absolutni razlog za zavrnitev - Razlikovalni učinek)
   (2004/C 300/11)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-136/02 P, Mag Instrument Inc., s sedežem v Ontariu, Kalifornija (ZDA) (zastopniki: najprej A. Nette, G. Rahn, W. von der Osten-Sacken in H. Stratmann, nato W. von der Osten-Sacken, U. Hocke in A. Spranger, odvetniki) proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) (zastopnik: D. Schennen), katere predmet je pritožba na podlagi člena 49 Statuta ES Sodišča, vložena dne 8. aprila 2002, je Sodišče (drugi senat) v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, C. Gulmann, J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues, sodniki, in F. Macken (poročevalka), sodnica, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodni tajnik: L. Hewlett, glavna administratorka, dne 7. oktobra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi, kot sledi:

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Mag Instrument Inc. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 144, 15.6.2002.


title: Zadeva T-724/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. oktobra 2016 – European Children's Fashion Association in Instituto de Economía Pública/EACEA (Arbitražna klavzula — Sporazum o subvenciji, sklenjen v okviru akcijskega načrta „Lifelong Learning (2007-2013)“ — Projekt „Brand & Merchandising manager for SMEs in the childrens’ product sector“ — Ničnostna tožba — Akt, ki ga ni mogoče izpodbijati — Akt, ki spada v popolnoma pogodbeni okvir, od katerega je neločljiv — Nedopustnost — Neupravičeni stroški — Vračilo izplačanih zneskov — Revizijsko poročilo)

text:
               14.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 419/37

         Sodba Splošnega sodišča z dne 5. oktobra 2016 – European Children's Fashion Association in Instituto de Economía Pública/EACEA
   (Zadeva T-724/14) (1)

   ((Arbitražna klavzula - Sporazum o subvenciji, sklenjen v okviru akcijskega načrta „Lifelong Learning (2007-2013)“ - Projekt „Brand & Merchandising manager for SMEs in the childrens’ product sector“ - Ničnostna tožba - Akt, ki ga ni mogoče izpodbijati - Akt, ki spada v popolnoma pogodbeni okvir, od katerega je neločljiv - Nedopustnost - Neupravičeni stroški - Vračilo izplačanih zneskov - Revizijsko poročilo))
   (2016/C 419/46)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeči stranki: European Children's Fashion Association (Valencia, Španija) in Instituto de Economía Pública (Valencia) (zastopnik: A. Haegeman, odvetnik)

      Tožena stranka: Izvajalska agencija za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo (zastopnika: H. Monet in A. Jaume, agenta)

      Predmet

   Predlog, ki temelji na členu 272 PDEU in se želi z njim ugotoviti, da prva tožeča stranka ni dolžna vrniti zneska, ki ji ga je izplačala EACEA iz naslova sporazuma, sklenjenega za izvedbo projekta „Brand & Merchandising manager for SMEs in the childrens’ product sector“ in podredno, predlog, ki temelji na členu 263 PDEU in se predlaga razglasitev ničnosti bremepisa EACEA z dne 1. avgusta 2014, s katerim je bila prva tožeča stranka obveščena, da mora vrniti znesek 82 378,81 EUR, kar je posledica revizije projekta in bremepisa št. 3241401420, ki ga je EACEA izdala 5. avgusta 2014 za povračilo navedenega zneska.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               European Children’s Fashion Association in Instituto de Economía Pública, SL se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 7, 12.1.2015.


title: Zadeva C-241/06: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. oktobra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hanseatisches Oberlandesgericht – Nemčija) – Lämmerzahl GmbH proti Freie Hansestadt Bremen (Javna naročila – Direktiva 89/665/EGS – Revizijski postopki oddaje javnih naročil – Prekluzivni rok – Načelo učinkovitosti)

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/12

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. oktobra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hanseatisches Oberlandesgericht – Nemčija) – Lämmerzahl GmbH proti Freie Hansestadt Bremen
   (Zadeva C-241/06) (1)

   (Javna naročila - Direktiva 89/665/EGS - Revizijski postopki oddaje javnih naročil - Prekluzivni rok - Načelo učinkovitosti)
   (2007/C 297/18)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Hanseatisches Oberlandesgericht
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Lämmerzahl GmbH

      Tožena stranka: Freie Hansestadt Bremen
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hanseatisches Oberlandesgericht – Razlaga členov 1(1) in 3 Direktive Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (UL L 395, str. 33), kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev (UL L 209, str. 1) – Neobstoj pravnega sredstva zoper odločbo naročnika o oddaji naročila v vrednosti manj kot 200 000 eurov – Prekluzija vseh očitkov zaradi napačne ocene vrednosti naročila v trenutku objave obvestila o razpisu.
   Izrek

               1)

               V skladu s členom 9(4) in Prilogo IV k Direktivi Sveta 93/36/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov oddaje javnih naročil blaga, kot je bila spremenjena z Direktivo Komisije 2001/78/ES z dne 13. septembra 2001, morata biti v obvestilu o razpisu naročila, ki spada na področje uporabe te direktive, opredeljena celotna količina in celotni obseg tega naročila. Če take navedbe ni, mora biti omogočeno, da se to lahko uveljavlja z revizijo v skladu s členom 1(1) Direktive Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev.

               2)

               Direktiva 89/665, kot je bila spremenjena z Direktivo 92/50, zlasti člen 1(1) in (3), nasprotuje temu, da se pravilo o prekluziji, določeno v nacionalnem pravu, uporabi tako, da je ponudniku dostop do pravnega sredstva, ki se nanaša na izbor postopka za oddajo javnega naročila ali oceno vrednosti tega naročila, zavrnjen, če naročnik ponudniku ni jasno navedel celotne količine ali celotnega obsega naročila. Ravno tako je v nasprotju z istimi določbami te direktive, da se tako pravilo na splošno razširi na pravna sredstva zoper odločitve naročnikov, vključno s takimi odločitvami, ki so sprejete v kasnejših fazah postopka oddaje naročila, po obdobju, določenem s prekluzivnim rokom.

      (1)  UL C 212, 2.9.2006.


title: Zadeva T-503/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2015 – Združeno kraljestvo/Komisija (EKUJS — Jamstveni oddelek — EKJS in EKSRP — Odhodki, ki so izključeni iz financiranja — Shema enotnega plačila — Ključni pregledi — Pomožni pregledi)

text:
               19.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2015 – Združeno kraljestvo/Komisija
   (Zadeva T-503/12) (1)

   ((EKUJS - Jamstveni oddelek - EKJS in EKSRP - Odhodki, ki so izključeni iz financiranja - Shema enotnega plačila - Ključni pregledi - Pomožni pregledi))
   (2015/C 346/16)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: najprej C. Murrell, nato E. Jenkinson in M. Holt ter nazadnje M. Holt, zastopniki, skupaj z D. Wyattom, QC, in V. Wakefieldom, barrister)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: N. Donnelly, P. Rossi in K. Skelly, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije z dne 6. septembra 2012 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (2012/500/EU) (UL L 244, str. 11) v delu, v katerem se ta sklep nanaša na štiri postavke iz priloge k temu sklepu, ki je povezan s 5-odstotnim pavšalnim popravkom, ki se uporablja za odhodke na Severnem Irskem (Združeno kraljestvo) v finančnih letih 2008 v višini 277 231,60 EUR in 13 671 588,90 EUR ter 2009 v višini 270 398,26 EUR in 15 844 193,29 EUR.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosi svoje stroške in naloži se mu plačilo stroškov Evropske komisije.

      (1)  UL C 26, 26.1.2013.


title: Zadeva T-549/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. oktobra 2016 – Lidl Stiftung/EUIPO – Horno del Espinar (Castello) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije Castello — Prejšnje figurativne nacionalne znamke in znamke Evropske unije Castelló — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               14.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 419/36

         Sodba Splošnega sodišča z dne 4. oktobra 2016 – Lidl Stiftung/EUIPO – Horno del Espinar (Castello)
   (Zadeva T-549/14) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije Castello - Prejšnje figurativne nacionalne znamke in znamke Evropske unije Castelló - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 419/45)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Nemčija) (zastopniki: M. Wolter, M. Kefferpütz in A. Marx, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: najprej P. Geroulakos in D. Botis, nato D. Botis in nazadnje D. Gája, agenti)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO: Horno del Espinar, SL (El Espinar, Španija)

      Predmet

   Pritožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe EUIPO z dne 22. aprila 2014 (združeni zadevi R 1233/2013-2 in R 1258/2013-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Horno del Espinar in Lidl Stiftung & Co.

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 22. aprila 2014 (združeni zadevi R 1233/2013-2 in R 1258/2013-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Horno del Espinar, SL in Lidl Stiftung & Co. KG se razveljavi, saj je odbor za pritožbe menil, da obstaja verjetnost zmede v zvezi z zamrznjenim sadjem in zelenjavo iz razreda 29 v smislu Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji blaga in storitev zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957, kakor je bil revidiran in spremenjen.

               2.

               Pritožba se v preostalem zavrne.

               3.

               Družba Lidl Stiftung & Co. poleg svojih stroškov nosi tri četrtine stroškov, ki jih je priglasil EUIPO.

               4.

               EUIPO nosi četrtino svojih stroškov.

      (1)  UL C 351, 6.10.2014.