title: Zadeva C-591/16 P: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 25. marca 2021 – H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd/Evropska komisija, European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) (Pritožba – Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Farmacevtski proizvodi – Trg zdravil proti depresiji (citalopram) – Sporazumi o poravnavi sporov o patentih za postopek, sklenjenih med proizvajalcem originalnih zdravil, ki je imetnik teh patentov, in proizvajalcem generičnih zdravil – Člen 101 PDEU – Potencialna konkurenca – Omejevanje zaradi cilja – Opredelitev – Izračun zneska globe – Prodaja, ki je neposredno ali posredno povezana s kršitvijo)

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/3

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 25. marca 2021 – H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd/Evropska komisija, European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA)
      (Zadeva C-591/16 P) (1)

      (Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Farmacevtski proizvodi - Trg zdravil proti depresiji (citalopram) - Sporazumi o poravnavi sporov o patentih za postopek, sklenjenih med proizvajalcem originalnih zdravil, ki je imetnik teh patentov, in proizvajalcem generičnih zdravil - Člen 101 PDEU - Potencialna konkurenca - Omejevanje zaradi cilja - Opredelitev - Izračun zneska globe - Prodaja, ki je neposredno ali posredno povezana s kršitvijo)
      (2021/C 206/04)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnici: H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd (zastopniki: sprva R. Subiotto, QC, in T. Kuhn, Rechtsanwalt, nato R. Subiotto, QC)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija (zastopniki: F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin in C. Vollrath, agenti, skupaj z B. Rayment in D. Bailey, barristers, G. Peretz, QC, in S. Kingston, SC), European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) (zastopnika: F. Carlin, barrister, in N. Niejahr, Rechtsanwältin)

         Intervenient v podporo Evropske komisije: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: sprva D. Guðmundsdóttir, Z. Lavery in D. Robertson, agenti, skupaj z J. Turner, QC, J. Holmes, QC, M. Demetriou, QC, in T. Sebastian, barrister, nato D. Guðmundsdóttir, agent, skupaj z J. Turner, QC, J. Holmes, QC, M. Demetriou, QC, in T. Sebastian, barrister)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi H. Lundbeck A/S in Lundbeck Ltd nosita poleg svojih stroškov tudi stroške Evropske komisije.

                  3.

                  Združenje European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) nosi svoje stroške.

                  4.

                  Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 30, 30.1.2017.


title: Zadeva C-601/16 P: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 25. marca 2021 – Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd/Evropska komisija (Pritožba – Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Farmacevtski izdelki – Trg zdravil proti depresiji (citalopram) – Sporazumi o poravnavi sporov o patentih za postopek, sklenjeni med proizvajalcem originalnih zdravil, ki je imetnik teh patentov, in proizvajalci generičnih zdravil – Člen 101 PDEU – Potencialna konkurenca – Omejevanje zaradi cilja – Opredelitev – Izračun zneska globe)

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/4

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 25. marca 2021 – Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd/Evropska komisija
      (Zadeva C-601/16 P) (1)

      (Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Farmacevtski izdelki - Trg zdravil proti depresiji (citalopram) - Sporazumi o poravnavi sporov o patentih za postopek, sklenjeni med proizvajalcem originalnih zdravil, ki je imetnik teh patentov, in proizvajalci generičnih zdravil - Člen 101 PDEU - Potencialna konkurenca - Omejevanje zaradi cilja - Opredelitev - Izračun zneska globe)
      (2021/C 206/05)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnici: Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd (zastopniki: C. Firth, S. Kon in C. Humpe, Solicitors)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin in C. Vollrath, agenti, skupaj z B. Rayment in D. Bailey, barristers, G. Peretz, QC, in S. Kingston, SC)

         Intervenient v podporo Evropske komisije: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: sprva D. Guðmundsdóttir, Z. Lavery in D. Robertson, agenti, skupaj z J. Holmes, QC, nato D. Guðmundsdóttir, agent, skupaj z J. Holmes, QC)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družbama Arrow Group ApS in Arrow Generics Ltd poleg svojih stroškov, nosita stroške, nastale Evropski komisiji.

                  3.

                  Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 30, 30.1.2017.


title: Zadeva C-611/16 P: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 25. marca 2021 – Xellia Pharmaceuticals ApS, Alpharma, LLC, nekdanja Zoetis Products LLC/Evropska komisija (Pritožba – Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Farmacevtski proizvodi – Trg zdravil proti depresiji (citalopram) – Sporazumi o poravnavi sporov o patentih za postopek, sklenjeni med proizvajalcem originalnih zdravil, ki je imetnik teh patentov, in proizvajalci generičnih zdravil – Člen 101 PDEU – Potencialna konkurenca – Omejevanje zaradi cilja – Opredelitev – Izračun zneska globe – Pravica do obrambe – Razumni rok – Izguba listin zaradi poteka časa – Splošna dolžnost skrbnega ravnanja – Uredba (ES) št. 1/2003 – Člen 23(2), drugi pododstavek – Zgornja meja globe – Upoštevanje poslovnega leta, ki je predhodno tistemu, v katerem je Evropska komisija sprejela sklep – Zadnje celotno poslovno leto običajne poslovne dejavnosti)

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/5

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 25. marca 2021 – Xellia Pharmaceuticals ApS, Alpharma, LLC, nekdanja Zoetis Products LLC/Evropska komisija
      (Zadeva C-611/16 P) (1)

      (Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Farmacevtski proizvodi - Trg zdravil proti depresiji (citalopram) - Sporazumi o poravnavi sporov o patentih za postopek, sklenjeni med proizvajalcem originalnih zdravil, ki je imetnik teh patentov, in proizvajalci generičnih zdravil - Člen 101 PDEU - Potencialna konkurenca - Omejevanje zaradi cilja - Opredelitev - Izračun zneska globe - Pravica do obrambe - Razumni rok - Izguba listin zaradi poteka časa - Splošna dolžnost skrbnega ravnanja - Uredba (ES) št. 1/2003 - Člen 23(2), drugi pododstavek - Zgornja meja globe - Upoštevanje poslovnega leta, ki je predhodno tistemu, v katerem je Evropska komisija sprejela sklep - Zadnje celotno poslovno leto običajne poslovne dejavnosti)
      (2021/C 206/06)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnici: Xellia Pharmaceuticals ApS, Alpharma, LLC, nekdanja Zoetis Products LLC (zastopnik: D.W. Hull, Solicitor)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin in C. Vollrath, agenti, skupaj z B. Rayment et D. Bailey, barristers, M. G. Peretz, QC, in S. Kingston, SC)in

         Intervenient v podporo druge stranke: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: sprva D. Guðmundsdóttir, Z. Lavery in D. Robertson, agenti, skupaj z J. Holmes, QC, nato D. Guðmundsdóttir, agent, skupaj z J. Holmes, QC)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Xellia Pharmaceuticals ApS in Alpharma LLC poleg svojih stroškov nosita stroške Evropske komisije.

                  3.

                  Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 30, 30.1.2017.


title: Zadeva C-614/16 P: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 25. marca 2021 – Merck KGaA/Evropska komisija, Generics (UK) Ltd (Pritožba – Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Farmacevtski proizvodi – Trg zdravil proti depresiji (citalopram) – Sporazumi o poravnavi sporov o patentih za postopek, sklenjeni med proizvajalcem originalnih zdravil, ki je imetnik teh patentov, in proizvajalci generičnih zdravil – Člen 101 PDEU – Potencialna konkurenca – Omejevanje zaradi cilja – Opredelitev – Izračun zneska globe)

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/5

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 25. marca 2021 – Merck KGaA/Evropska komisija, Generics (UK) Ltd
      (Zadeva C-614/16 P) (1)

      (Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Farmacevtski proizvodi - Trg zdravil proti depresiji (citalopram) - Sporazumi o poravnavi sporov o patentih za postopek, sklenjeni med proizvajalcem originalnih zdravil, ki je imetnik teh patentov, in proizvajalci generičnih zdravil - Člen 101 PDEU - Potencialna konkurenca - Omejevanje zaradi cilja - Opredelitev - Izračun zneska globe)
      (2021/C 206/07)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Merck KGaA (zastopniki: B. Bär-Bouyssière, S. Smith, solicitors, R. Kreisberger, QC, in D. Mackersie, barrister)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija (zastopniki: T. Vecchi, F. Castilla Contreras, B. Mongin in C. Vollrath, agenti, skupaj z B. Raymentom, D. Baileyjem, barristers, G. Peretzom, QC, in S. Kingston, SC), Generics (UK) Ltd

         Intervenient v podporo druge stranke: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: sprva D. Guðmundsdóttir, Z. Lavery in D. Robertson, agenti, skupaj z J. Holmesom, QC, nato D. Guðmundsdóttir, agentka, skupaj z J. Holmesom, QC)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Merck KGaA poleg svojih stroškov nosi stroške Evropske komisije.

                  3.

                  Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 30, 30.1.2017.


title: Zadeva C-501/18: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 25. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad Sofia-grad – Bolgarija) – BT/Balgarska Narodna Banka (Predhodno odločanje – Sistemi zajamčenih vlog – Direktiva 94/19/ES – Člen 1, točka 3(i) – Člen 7(6) – Člen 10(1) – Pojem „nerazpoložljiva vloga“ – Ugotovitev nerazpoložljivosti vloge – Pristojni organ – Pravica do odškodnine vlagatelja – Pogodbena klavzula v nasprotju z Direktivo 94/19 – Načelo primarnosti prava Unije – Evropski sistem finančnega nadzora – Evropski bančni organ (EBA) – Uredba (EU) št. 1093/2010 – Člen 1(2) – Člen 4, točka 2(iii) – Člen 17(3) – Priporočilo ABE nacionalnemu bančnemu organu o ukrepih, ki jih je treba sprejeti za uskladitev z Direktivo 94/19 – Pravni učinki – Veljavnost – Reorganizacija in prenehanje kreditnih institucij – Direktiva 2001/24/ES – Člen 2, sedma alinea – Pojem „reorganizacijski ukrepi“ – Skladnost s členom 17(1) in členom 52(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Odgovornost držav članic v primeru kršitve prava Unije – Pogoji – Dovolj resna kršitev prava Unije – Procesna avtonomija držav članic – Načelo lojalnega sodelovanja – Člen 4(3) PEU – Načeli enakovrednosti in učinkovitosti)

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/6

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 25. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad Sofia-grad – Bolgarija) – BT/Balgarska Narodna Banka
      (Zadeva C-501/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Sistemi zajamčenih vlog - Direktiva 94/19/ES - Člen 1, točka 3(i) - Člen 7(6) - Člen 10(1) - Pojem „nerazpoložljiva vloga“ - Ugotovitev nerazpoložljivosti vloge - Pristojni organ - Pravica do odškodnine vlagatelja - Pogodbena klavzula v nasprotju z Direktivo 94/19 - Načelo primarnosti prava Unije - Evropski sistem finančnega nadzora - Evropski bančni organ (EBA) - Uredba (EU) št. 1093/2010 - Člen 1(2) - Člen 4, točka 2(iii) - Člen 17(3) - Priporočilo ABE nacionalnemu bančnemu organu o ukrepih, ki jih je treba sprejeti za uskladitev z Direktivo 94/19 - Pravni učinki - Veljavnost - Reorganizacija in prenehanje kreditnih institucij - Direktiva 2001/24/ES - Člen 2, sedma alinea - Pojem „reorganizacijski ukrepi“ - Skladnost s členom 17(1) in členom 52(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Odgovornost držav članic v primeru kršitve prava Unije - Pogoji - Dovolj resna kršitev prava Unije - Procesna avtonomija držav članic - Načelo lojalnega sodelovanja - Člen 4(3) PEU - Načeli enakovrednosti in učinkovitosti)
      (2021/C 206/08)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Administrativen sad Sofia-grad

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: BT

         Tožena stranka: Balgarska Narodna Banka

         Izrek

                  1.

                  Člen 7(6) Direktive 94/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 1994 o sistemih zajamčenih vlog, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/14/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2009, je treba razlagati tako, da pravica do odškodnine vlagatelja, ki jo določa ta direktiva, prek sistema zajamčenih vlog krije le izplačilo nerazpoložljivih vlog tega vlagatelja v višini zneska, določenega v členu 7(1a) te direktive, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/14, po tem, ko pristojni nacionalni organ v skladu s členom 1, točka 3(i), navedene direktive, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/14, ugotovi nerazpoložljivost vlog, ki jih ima zadevna kreditna institucija, tako da člen 7(6) iste direktive, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/14, v korist navedenega vlagatelja ne ustvarja pravice do odškodnine za škodo, povzročeno zaradi prepoznega izplačila zajamčenega zneska vseh njegovih vlog ali zaradi nezadostnega nadzora pristojnih nacionalnih organov nad kreditno institucijo, katere vloge so postale nerazpoložljive.

                  2.

                  Določbe člena 1, točka 3(i), v povezavi s členom 7(6) in členom 10(1) Direktive 94/19, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/14, je treba razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi ali pogodbeni klavzuli, v skladu s katero vloga pri kreditni instituciji, katere plačila so bila začasno ustavljena, zapade šele takrat, ko pristojni organ odvzame dovoljenje za opravljanje bančnih storitev, izdano tej instituciji, in le če je vlagatelj izrecno zahteval izplačilo te vloge. V skladu z načelom primarnosti prava Unije ne sme nobeno nacionalno sodišče, ki odloča o odškodninski tožbi zaradi škode, domnevno povzročene zaradi izplačila zajamčenega zneska take vloge po preteku roka, določenega v členu 10(1) te direktive, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/14, uporabiti te ureditve ali te pogodbene klavzule, da bi odločilo o tej tožbi.

                  3.

                  Člen 17(3) Uredbe (EU) št. 1093/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski bančni organ) in o spremembi Sklepa št. 716/2009/ES ter razveljavitvi Sklepa Komisije 2009/78/ES v povezavi z uvodno izjavo 27 te uredbe je treba razlagati tako, da mora nacionalno sodišče za rešitev spora, ki mu je predložen, upoštevati priporočilo Evropskega bančnega organa, sprejeto na podlagi te določbe, zlasti v okviru tožbe za ugotovitev odgovornosti države članice za škodo, povzročeno posamezniku zaradi neuporabe ali nepravilne ali nezadostne uporabe prava Unije, ki je bila povod za izvedbo preiskave, ki je privedla do sprejetja tega priporočila. Tudi če posamezniki, ki jim je bila škoda povzročena s kršitvijo prava Unije, ugotovljeno v takem priporočilu, niso njegovi naslovniki, morajo biti upravičeni do tega, da se oprejo na to priporočilo, ko pri pristojnih nacionalnih sodiščih predlagajo ugotovitev odgovornosti zadevne države članice zaradi navedene kršitve prava Unije.
                  Priporočilo Evropskega bančnega organa EBA/REC/2014/02 z dne 17. oktobra 2014, naslovljeno na Balgarska Narodna Banka (centralna banka Bolgarije) in Fond za garantirane na vlogovete v bankite (sklad za jamstvo bančnih vlog), o ukrepih, potrebnih za uskladitev z Direktivo 94/19/ES, ni veljavno v delu, v katerem odločbo Balgarska Narodna Banka (centralna banka Bolgarije), da se nad Korporativna targovska banka AD odredi posebni nadzor in začasno ustavijo njene obveznosti, izenačuje z ugotovitvijo nerazpoložljivosti vlog v smislu člena 1, točka 3(i), Direktive 94/19/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/14/ES.

                  4.

                  Člen 2, sedma alinea, Direktive 2001/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. aprila 2001 o reorganizaciji in prenehanju kreditnih institucij v povezavi s členom 17(1) in členom 52(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da ukrep začasne ustavitve plačil, ki ga je nacionalna centralna banka uporabila za kreditno institucijo kot reorganizacijski ukrep za ohranitev ali ponovno vzpostavitev finančnega položaja te institucije, pomeni neupravičen in nesorazmeren poseg v izvrševanje lastninske pravice vlagateljev pri navedeni instituciji, če z njim ni upoštevana bistvena vsebina te pravice in če bi bilo mogoče, glede na neposredno tveganje finančnih izgub, ki bi jim bili izpostavljeni vlagatelji v primeru njenega stečaja, z drugimi manj zavezujočimi ukrepi doseči enake rezultate, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

                  5.

                  Pravo Unije, zlasti načelo odgovornosti držav članic za škodo, povzročeno posameznikom zaradi kršitve prava Unije, ter načeli enakovrednosti in učinkovitosti, je treba razlagati tako, da:

                              —

                              ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki pravico posameznikov do pridobitve odškodnine za škodo, nastalo zaradi kršitve prava Unije, pogojuje s predhodno razveljavitvijo upravnega akta ali opustitve, ki je vzrok za škodo, če ta razveljavitev, tudi če se zahteva za podobne zahtevke, ki temeljijo na kršitvi nacionalnega prava, v praksi ni izključena ali zelo omejena;

                              —

                              nasprotuje nacionalni ureditvi, ki pravico posameznikov za pridobitev odškodnine za škodo, nastalo zaradi kršitev prava Unije, pogojuje s tem, da je škoda, ki jo je povzročil zadevni nacionalni organ, storjena namenoma;

                              —

                              ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki določa, da za pravico posameznikov do pridobitve odškodnine za škodo, nastalo zaradi kršitve prava Unije, velja pogoj, da je treba v trenutku vložitve tožbe dokazati dejansko in gotovo škodo, če ta pogoj na eni strani ni manj ugoden od pogojev, ki se uporabljajo za podobne zahtevke, ki temeljijo na kršitvi nacionalnega prava, in da na drugi strani ni opredeljen tako, da bi posameznikom v konkretnih primerih onemogočal ali znatno otežil izvrševanje take pravice.

                  6.

                  Načeli enakovrednosti in učinkovitosti je treba razlagati tako, da predložitveno sodišče – ki odloča o odškodninski tožbi, ki formalno temelji na določbi nacionalnega prava v zvezi z odgovornostjo države za škodo, ki izhaja iz upravne dejavnosti, v utemeljitev katere pa se navajajo razlogi kršitve prava Unije zaradi take dejavnosti – ne zavezujeta, da to tožbo po uradni dolžnosti opredeli tako, da temelji na členu 4(3) PEU, če določbe nacionalnega prava temu sodišču ne preprečujejo preizkusa razlogov kršitve prava Unije, navedenih v utemeljitev te tožbe.

         (1)  UL C 364, 8.10.2018.


title: Zadeva C-152/19 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 25. marca 2021 – Deutsche Telekom AG/Evropska komisija, Slovanet, a.s. (Pritožba – Konkurenca – Člen 102 PDEU – Zloraba prevladujočega položaja – Slovaški trg storitev širokopasovnega internetnega dostopa – Regulativna obveznost operaterjev s pomembno tržno močjo, da omogočijo dostop do krajevne zanke – Pogoji, ki jih prvotni operater določi za razvezani dostop drugih operaterjev do krajevne zanke – Nepogrešljivost dostopa – Pripis odgovornosti za ravnanje hčerinske družbe matični družbi – Pravica do obrambe)

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/8

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 25. marca 2021 – Deutsche Telekom AG/Evropska komisija, Slovanet, a.s.
      (Zadeva C-152/19 P) (1)

      (Pritožba - Konkurenca - Člen 102 PDEU - Zloraba prevladujočega položaja - Slovaški trg storitev širokopasovnega internetnega dostopa - Regulativna obveznost operaterjev s pomembno tržno močjo, da omogočijo dostop do krajevne zanke - Pogoji, ki jih prvotni operater določi za razvezani dostop drugih operaterjev do krajevne zanke - Nepogrešljivost dostopa - Pripis odgovornosti za ravnanje hčerinske družbe matični družbi - Pravica do obrambe)
      (2021/C 206/09)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnica: Deutsche Telekom AG (zastopnika: D. Schroeder in K. Apel, Rechtsanwälte)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija (zastopniki: M. Kellerbauer, M. Farley, L. Malferrari, C. Vollrath in L. Wildpanner, agenti) Slovanet, a.s. (zastopnik: P. Tisaj, advokát)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Deutsche Telekom AG poleg svojih stroškov nosi stroške Evropske komisije.

         (1)  UL C 164, 13.5.2019.


title: Zadeva C-165/19 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 25. marca 2021 – Slovak Telekom, a.s./Evropska komisija, Slovanet, a.s. (Pritožba – Konkurenca – Člen 102 PDEU – Zloraba prevladujočega položaja – Slovaški trg storitev širokopasovnega internetnega dostopa – Regulativna obveznost operaterjev s pomembno tržno močjo, da omogočijo dostop do krajevne zanke – Pogoji, ki jih prvotni operater določi za razvezani dostop drugih operaterjev do krajevne zanke – Nepogrešljivost dostopa – Cenovne škarje – Stroški – Konkurent, ki je vsaj enako učinkovit kot podjetje s prevladujočim položajem – Pravica do obrambe)

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/9

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 25. marca 2021 – Slovak Telekom, a.s./Evropska komisija, Slovanet, a.s.
      (Zadeva C-165/19 P) (1)

      (Pritožba - Konkurenca - Člen 102 PDEU - Zloraba prevladujočega položaja - Slovaški trg storitev širokopasovnega internetnega dostopa - Regulativna obveznost operaterjev s pomembno tržno močjo, da omogočijo dostop do krajevne zanke - Pogoji, ki jih prvotni operater določi za razvezani dostop drugih operaterjev do krajevne zanke - Nepogrešljivost dostopa - Cenovne škarje - Stroški - Konkurent, ki je vsaj enako učinkovit kot podjetje s prevladujočim položajem - Pravica do obrambe)
      (2021/C 206/10)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Slovak Telekom, a.s. (zastopnika: D. Geradin, avocat, R. O'Donoghue QC)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija (zastopniki: M. Farley, M. Kellerbauer, L. Malferrari, C. Vollrath in L. Wildpanner, agenti), Slovanet, a.s. (zastopnik: P. Tisaj, advokát)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Slovak Telekom a. s. poleg svojih stroškov nosi stroške Evropske komisije.

         (1)  UL C 148, 29.4.2019.


title: Zadeva C-307/19: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 25. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Visoki trgovački sud Republike Hrvatske – Hrvaška) – Obala i lučice d.o.o./NLB Leasing d.o.o. (Predhodno odločanje – Pravo, ki se uporabi – Uredba (ES) št. 864/2007 in Uredba (ES) št. 593/2008 – Področje uporabe ratione temporis – Nepristojnost Sodišča – Člen 94 Poslovnika Sodišča – Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Uredba (EU) št. 1215/2012 – Člen 1(1) – Stvarno področje uporabe – Pojem „civilne in gospodarske zadeve“ – Člen 7, točka 1 – Pojma „zadeva v zvezi s pogodbenimi razmerji“ in „opravljanje storitev“ – Člen 24, točka 1 – Pojem „najem/zakup nepremičnine“ – Uredba (ES) št. 1393/2007 – Vročanje sodnih in izvensodnih pisanj – Notarji, ki delujejo v okviru izvršilnih postopkov – Postopek za izterjavo dnevnega listka za parkiranje vozila na parkirnem mestu na javni prometni površini)

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/9

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 25. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Visoki trgovački sud Republike Hrvatske – Hrvaška) – Obala i lučice d.o.o./NLB Leasing d.o.o.
      (Zadeva C-307/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Pravo, ki se uporabi - Uredba (ES) št. 864/2007 in Uredba (ES) št. 593/2008 - Področje uporabe ratione temporis - Nepristojnost Sodišča - Člen 94 Poslovnika Sodišča - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (EU) št. 1215/2012 - Člen 1(1) - Stvarno področje uporabe - Pojem „civilne in gospodarske zadeve“ - Člen 7, točka 1 - Pojma „zadeva v zvezi s pogodbenimi razmerji“ in „opravljanje storitev“ - Člen 24, točka 1 - Pojem „najem/zakup nepremičnine“ - Uredba (ES) št. 1393/2007 - Vročanje sodnih in izvensodnih pisanj - Notarji, ki delujejo v okviru izvršilnih postopkov - Postopek za izterjavo dnevnega listka za parkiranje vozila na parkirnem mestu na javni prometni površini)
      (2021/C 206/11)
      Jezik postopka: hrvaščina

         Predložitveno sodišče

      Visoki trgovački sud Republike Hrvatske

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Obala i lučice d.o.o.

         Tožena stranka: NLB Leasing d.o.o.

         Izrek

                  1.

                  Člen 1(1) Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da je postopek za izterjavo pristojbine v zvezi z dnevnim listkom za parkiranje na označenem parkirnem mestu na javni prometni površini, ki ga sproži družba, ki jo je krajevna skupnost pooblastila za upravljanje takih parkirnih mest, zajet s pojmom „civilne in gospodarske zadeve“ v smislu te določbe.

                  2.

                  Člen 24, točka 1, Uredbe št. 1215/2012 je treba razlagati tako, da postopek za izterjavo pristojbine v zvezi z dnevnim listkom za parkiranje na označenem parkirnem mestu na javni prometni površini ni zajet s pojmom „najem/zakup nepremičnine“ v smislu te določbe.

                  3.

                  Člen 7, točka 1, Uredbe št. 1215/2012 je treba razlagati tako, da je, prvič, postopek za izterjavo pristojbine, ki izhaja iz pogodbe, katere predmet je parkiranje na enem od označenih parkirnih mest na javni prometni površini, ki jih organizira in upravlja za to pooblaščena družba, zajet z „zadevami v zvezi s pogodbenimi razmerji“ v smislu te določbe in da, drugič, ta pogodba pomeni pogodbo o opravljanju storitev v smislu člena 7, točka 1(b), druga alinea, te uredbe.

         (1)  UL C 263, 5.8.2019.


title: Združeni zadevi C-517/19 P in C-518/19 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 25. marca 2021 – Maria Alvarez y Bejarano in drugi/Evropska komisija, Svet Evropske unije, Evropski parlament (Pritožba – Javni uslužbenci – Kadrovski predpisi za uradnike Evropske unije – Reforma Kadrovskih predpisov – Uredba (EU, Euratom) št. 1023/2013 – Nove določbe glede povračila letnih potnih stroškov in dodelitve potovalnega časa – Vezava na izseljenski status – Ugovor nezakonitosti – Načeli enakega obravnavanja in sorazmernosti – Intenzivnost sodnega nadzora)

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/10

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 25. marca 2021 – Maria Alvarez y Bejarano in drugi/Evropska komisija, Svet Evropske unije, Evropski parlament
      (Združeni zadevi C-517/19 P in C-518/19 P) (1)

      (Pritožba - Javni uslužbenci - Kadrovski predpisi za uradnike Evropske unije - Reforma Kadrovskih predpisov - Uredba (EU, Euratom) št. 1023/2013 - Nove določbe glede povračila letnih potnih stroškov in dodelitve potovalnega časa - Vezava na izseljenski status - Ugovor nezakonitosti - Načeli enakega obravnavanja in sorazmernosti - Intenzivnost sodnega nadzora)
      (2021/C 206/12)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Pritožniki: Bejarano, María Álvarez y Bejarano, Ana-Maria Enescu, Lucian Micu, Angelica Livia Salanta, Svetla Shulga, Soldimar Urena de Poznanski, Angela Vakalis, Luz Anamaria Chu, Marli Bertolete, María Castro Capcha, Hassan Orfe El, Evelyne Vandevoorde (C-517/19 P), Jakov Ardalic, Liliana Bicanova, Monica Brunetto, Claudia Istoc, Sylvie Jamet, Despina Kanellou, Christian Stouraitis, Abdelhamid Azbair, Abdel Bouzanih, Bob Kitenge Ya Musenga, El Miloud Sadiki, Cam Tran Thi (C-518/19 P) (zastopnika: S. Orlandi et T. Martin, avocats)

         Druge stranke v postopku: Evropska komisija (C-517/19 P) (zastopnika: G. Gattinara in B. Mongin, agenta), Svet Evropske unije (C-518/19 P) (zastopnika: M. Bauer in R. Meyer, agenta), Evropski parlament (C-517/19 in C-518/19) (zastopnika: C. González Argüelles in E. Taneva, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Pritožbi v zadevah C-517/19 P in C-518/19 P se zavrneta.

                  2.

                  Maria Alvarez y Bejarano, Ana- Maria Enescu, Angelica Livia Salanta, Svetla Shulga, Soldimar Urena de Poznanski, Angela Vakalis, Luz Anamaria Chu, Marli Bertolete, Maria Castro Capcha, Evelyne Vandevoorde, Lucian Micu in Hassan Orfe El nosijo svoje stroške in stroške Evropske komisije v zvezi s pritožbo v zadevi C-517/19 P.

                  3.

                  Jakov Ardalic, Christian Stouraitis, Abdelhamid Azbair, Abdel Bouzanih, Bob Kitenge Ya Musenga, El Miloud Sadiki, Cam Tran Thi, Liliana Bicanova, Monica Brunetto, Claudia Istoc, Sylvie Jamet in Despina Kanellou nosijo svoje stroške in stroške Sveta Evropske unije v zvezi s pritožbo v zadevi C-518/19 P.

                  4.

                  Svet Evropske unije nosi svoje stroške v zvezi s pritožbo v zadevi C-517/19 P.

                  5.

                  Evropski parlament nosi svoje stroške v zvezi s pritožbama v zadevah C-517/19 P in C-518/19 P.

         (1)  UL C 357, 21.10.2019.


title: Zadeva C-565/19 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 25. marca 2021 – Armando Carvalho in drugi/Evropski parlament, Svet Evropske unije (Pritožba – Ničnostna in odškodninska tožba – Okolje – Podnebno-energetski sveženj 2030 – Člen 263, četrti odstavek, PDEU – Neobstoj posamičnega nanašanja)

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/11

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 25. marca 2021 – Armando Carvalho in drugi/Evropski parlament, Svet Evropske unije
      (Zadeva C-565/19 P) (1)

      (Pritožba - Ničnostna in odškodninska tožba - Okolje - Podnebno-energetski sveženj 2030 - Člen 263, četrti odstavek, PDEU - Neobstoj posamičnega nanašanja)
      (2021/C 206/13)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožniki: Armando Carvalho, Diogo Carvalho, Ildebrando Conceição, Alfredo Sendim, Joaquim Caxeiro, Renaud Feschet, Guylaine Feschet, Gabriel Feschet, Maurice Feschet, Geneviève Gassin, Roba Waku Guya, Fadhe Hussein Tache, Sado Guyo, Issa Guyo, Jibril Guyo, Adanoor Guyo, Mohammed Guyo, Petru Vlad, Ana Tricu, Petru Arin Vlad, Maria Ioana Vlad, Andrei Nicolae Vlad, Giorgio Davide Elter, Sara Burland, Soulail Elter, Alice Elter, Rosa Elter, Maria Elter, Maike Recktenwald, Michael Recktenwald, Lueke Recktenwald, Petero Qaloibau, Melania Cironiceva, Katarina Dimoto, Petero Jnr Qaloibau, Elisabeta Tokalau, Sáminuorra (zastopniki: G. Winter, Professor, H. Leith, Barrister, R. Verheyen, Rechtsanwältin)

         Drugi stranki v postopku: Evropski parlament (zastopniki: M. Peternel, C. Ionescu Dima in A. Tamás, agenti), Svet Evropske unije (zastopnika: M. Moore in K. Michoel, agenta)

         Intervenientka v podporo Evropskega parlamenta in Sveta Evropske unije: Evropska komisija (zastopnika: A. C. Becker in J.-F. Brakeland, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Armandu Carvalhu in 36 preostalim pritožnikom, katerih imena so navedena v prilogi k tej sodbi, se naloži, naj poleg lastnih stroškov nosijo stroške Evropskega parlamenta in Sveta Evropske unije.

                  3.

                  Evropska komisija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 372, 4.11.2019.


title: Zadeva C-856/19: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 25. marca 2021 – Evropska komisija/Madžarska (Neizpolnitev obveznosti države – Člen 258 PDEU – Direktiva 2011/64/EU – Člen 10(2) in (3) – Trošarine za tobačne izdelke – Stopnja skupne trošarine za cigarete, nižja od najnižje predpisane stopnje – Notranje težave – Grožnja resnega motenja javnega reda – Obveznost lojalnega sodelovanja)

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/12

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 25. marca 2021 – Evropska komisija/Madžarska
      (Zadeva C-856/19) (1)

      (Neizpolnitev obveznosti države - Člen 258 PDEU - Direktiva 2011/64/EU - Člen 10(2) in (3) - Trošarine za tobačne izdelke - Stopnja skupne trošarine za cigarete, nižja od najnižje predpisane stopnje - Notranje težave - Grožnja resnega motenja javnega reda - Obveznost lojalnega sodelovanja)
      (2021/C 206/14)
      Jezik postopka: madžarščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Perrin in A. Sipos, agenta)

         Tožena stranka: Madžarska (zastopnika: M. Z. Fehér in G. Koós, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Madžarska s tem, da je po izteku prehodnega obdobja do 31. decembra 2017 za cigarete uporabila skupno trošarino, nižjo od 60 % tehtane povprečne drobnoprodajne cene cigaret, sproščenih v porabo, in s tem, da je obračunala trošarino, nižjo od 115 EUR, za 1 000 cigaret, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 10(2) in (3) Direktive Sveta 2011/64/EU z dne 21. junija 2011 o strukturi in stopnjah trošarine, ki velja za tobačne izdelke.

                  2.

                  Madžarski se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 19, 20.1.2020.


title: Zadeva C-907/19: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 25. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Q-GmbH/Finanzamt Z (Predhodno odločanje – Direktiva 2006/112/ES – Davek na dodano vrednost (DDV) – Oprostitve – Člen 135(1)(a) – Zavarovalne transakcije in opravljanje storitev, povezanih s temi transakcijami, ki jih opravljajo zavarovalni posredniki in zavarovalni zastopniki – Storitve, opravljene za zavarovatelja, ki vključujejo različne storitve – Opredelitev enotne storitve)

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/12

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 25. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Q-GmbH/Finanzamt Z
      (Zadeva C-907/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Direktiva 2006/112/ES - Davek na dodano vrednost (DDV) - Oprostitve - Člen 135(1)(a) - Zavarovalne transakcije in opravljanje storitev, povezanih s temi transakcijami, ki jih opravljajo zavarovalni posredniki in zavarovalni zastopniki - Storitve, opravljene za zavarovatelja, ki vključujejo različne storitve - Opredelitev enotne storitve)
      (2021/C 206/15)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesfinanzhof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Q-GmbH

         Tožena stranka: Finanzamt Z

         Izrek

      Člen 135(1)(a) Direktive 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da se oprostitev davka na dodano vrednost (DDV), ki jo ta člen določa, ne uporablja za storitve, ki jih opravi davčni zavezanec, ki vključujejo zagotovitev zavarovalnega produkta zavarovalnici in, kot pomožno storitev, posredovanje tega produkta za račun te družbe ter upravljanje sklenjenih zavarovalnih pogodb, če bi predložitveno sodišče te storitve z vidika DDV opredelilo kot enotno storitev.

         (1)  UL C 87, 16.3.2020.


title: Zadeva C-87/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Cluj (Romunija) 11. februarja 2021 – NSV, NM/BT

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/13

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Cluj (Romunija) 11. februarja 2021 – NSV, NM/BT
      (Zadeva C-87/21)
      (2021/C 206/16)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Curtea de Apel Cluj

         Stranke

         Pritožnika: NSV, NM

         Nasprotna stranka: BT

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 1(2), člen 5 [in] člen 4(1) Direktive 93/13/EGS (1) razlagati tako, da pogodbeni pogoj v zvezi s tečajnim tveganjem – ki v odplačni pogodbi, temelječi na razmerjih moči, uveljavlja načelo, izraženo v dispozitivnem predpisu, ki se uporablja za neodplačne pogodbe, pri čemer je namen tega predpisa zagotovitev enakopravnosti pogodbenih strank in ta predpis ni bil predmet presoje zakonodajalca, na podlagi katere bi ta določil razumno ravnotežje med interesi prodajalca ali ponudnika in potrošnika – ni izključen iz nadzora, če je prodajalec ali ponudnik načelo uporabil, ne da bi potrošniku v fazi pred sklenitvijo pogodbe zagotovil obveščanje, svetovanje in opozorila glede posebnosti bančnega produkta z vidika značilnosti kreditne valute, da bi potrošnik lahko razumel ekonomske posledice sprejete obveznosti?

                  2.

                  Ali je treba Direktivo 93/13/EGS razlagati tako, da izključitev ni utemeljena, če obstajajo elementi, po katerih bi lahko sklepali, da je prodajalec ali ponudnik pogodbeni pogoj vključil v slabi veri, pri čemer se je zavedal, da lahko uporaba načela, izraženega v dispozitivnem predpisu, povzroči precejšnje neravnovesje med pravicami in obveznostmi strank v škodo potrošnika?

         (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nepoštenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL 1993 L 95, str. 29).


title: Zadeva C-132/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 3. marca 2021 — BE/Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/13

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 3. marca 2021 — BE/Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság
      (Zadeva C-132/21)
      (2021/C 206/17)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Fővárosi Törvényszék

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: BE

         Tožena stranka: Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság

         Intervenient: Budapesti Elektromos Művek Zrt.

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člena 77(1) in 79(1) [Uredbe 2016/679] (1) razlagati tako, da je upravno sredstvo iz člena 77 instrument za uveljavljanje javnih pravic, medtem ko je tožba iz člena 79 instrument za uveljavljanje zasebnih pravic? Če je odgovor pritrdilen, ali je treba iz tega sklepati, da je nadzorni organ, ki mora odločati o upravnih sredstvih, prednostno pristojen za ugotovitev obstoja kršitve?

                  2.

                  Ali je treba, kadar posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki – in ki meni, da je bila z obdelavo osebnih podatkov, ki se nanj nanašajo, kršena Uredba 2016/679 –, hkrati uveljavlja pravico do vložitve pritožbe na podlagi člena 77(1) te uredbe in pravico do vložitve tožbe na podlagi člena 79(1) te uredbe, šteti, da razlaga v skladu s členom 47 Listine o temeljnih pravicah pomeni:

                              (a)

                              da morata nadzorni organ in sodišče neodvisno preučiti obstoj kršitve in torej lahko prideta celo do nasprotnih rezultatov; ali pa

                              (b)

                              da ima odločba nadzornega organa prednost z vidika presoje storitve kršitve, če se upoštevajo pristojnosti iz člena 51(1) Uredbe 2016/679 in pooblastila, podeljena s členom 58(2)(b) in (d) te uredbe?

                  3.

                  Ali je treba neodvisnost nadzornega organa, ki je zagotovljena s členoma 51(1) in 52(1) Uredbe 2016/679, razlagati tako, da ta organ pri obravnavi in odločanju v pritožbenem postopku iz člena 77 ni odvisen od tega, kar je pristojno sodišče s končno sodbo razsodilo na podlagi člena 79, tako da lahko celo sprejme drugačno odločitev glede iste domnevne kršitve?

         (1)  Uredba (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (UL 2016, L 119, str. 1).


title: Zadeva C-133/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Efeteio Athinon (Grčija) 3. marca 2021 – VP, CX, RG, TR in drugi/Elliniko Dimosio

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/14

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Efeteio Athinon (Grčija) 3. marca 2021 – VP, CX, RG, TR in drugi/Elliniko Dimosio
      (Zadeva C-133/21)
      (2021/C 206/18)
      Jezik postopka: grščina

         Predložitveno sodišče

      Efeteio Athinon (višje sodišče v Atenah, Grčija)

         Stranke

         Pritožniki: VP, CX, RG, TR in drugi

         Nasprotna stranka: Elliniko Dimosio

         Vprašanji za predhodno odločanje

      Ali je z določbo 4 Direktive 1999/70/ES (1) skladna nacionalna zakonodaja, kakršna je [ta, ki je] sporna, ki določa neenako obravnavanje pri plačah v škodo delavcev s pogodbami o zaposlitvi za določen čas, v smislu določbe 1 Direktive 1999/70/ES, v primerjavi s primerljivimi delavci, zaposlenimi za nedoločen čas, če je edino merilo za razlikovanje dejstvo, da se njihova pogodba s strani delodajalca ali po zakonu obravnava kot pogodba o zaposlitvi za določen čas?
      Zlasti pa, ali je z določbo 4 Direktive 1999/70/ES skladna nacionalna zakonodaja, ki upravičuje neenako obravnavanje delavcev pri plačah na podlagi dejstva, da so delo opravljali po pogodbi o zaposlitvi za določen čas, če so vedeli, da njihovo delo zadovoljuje stalne in trajne potrebe delodajalca?

         (1)  Direktiva Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL L 175, str. 43).


title: Zadeva C-155/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Svea hovrätt (Švedska) 10. marca 2021 – Italijanska republika/Athena Investments A/S (nekdanja Greentech Energy Systems A/S), NovEnergia II Energy & Environment (SCA) SICAR, NovEnergia II Italian Portfolio SA

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/15

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Svea hovrätt (Švedska) 10. marca 2021 – Italijanska republika/Athena Investments A/S (nekdanja Greentech Energy Systems A/S), NovEnergia II Energy & Environment (SCA) SICAR, NovEnergia II Italian Portfolio SA
      (Zadeva C-155/21)
      (2021/C 206/19)
      Jezik postopka: švedščina

         Predložitveno sodišče

      Svea hovrätt

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Italijanska republika

         Nasprotne stranke: Athena Investments A/S (nekdanja Greentech Energy Systems A/S), NovEnergia II Energy & Environment (SCA) SICAR, NovEnergia II Italian Portfolio SA

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba PEL (1) razlagati tako, da arbitražna klavzula iz njenega člena 26 (2), s katero pogodbenica poda soglasje, da se spor med njo in investitorjem iz druge pogodbenice glede naložbe, ki jo je zadnjenavedeni izvedel na ozemlju prvonavedene, predloži mednarodni arbitraži, ureja tudi spor med državo članico EU na eni strani in investitorjem iz druge države članice EU na drugi?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: Ali je treba člen 19 in člen 4(3) PEU ter člena 267 in 344 PDEU razlagati tako, da nasprotujejo arbitražni klavzuli iz člena 26 PEL ali uporabi navedene klavzule, na podlagi katere lahko investitor iz države članice EU na podlagi člena 26 PEL v primeru spora glede naložbe v drugi državi članici EU začne postopek proti zadnjenavedeni državi članici pred arbitražnim sodiščem, katerega pristojnost in odločbo mora ta država članica sprejeti?

                  3.

                  Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: Ali je treba pravo EU, zlasti načelo primarnosti prava EU in zahtevo po njegovi učinkovitosti, razlagati tako, da nasprotuje uporabi določbe nacionalnega prava, ki določa zastaranje, kot je člen 34, drugi odstavek, SFL, če je posledica take uporabe to, da stranka v pritožbenem postopku ne more ugovarjati, da ni veljavnega arbitražnega sporazuma, ker je arbitražna klavzula iz člena 26 PEL ali predlog, podan v skladu s tem členom, neveljaven ali se ne uporablja, ker je v nasprotju s pravom EU?

         (1)  Sklep Sveta in Komisije 98/181/ES, ESPJ, Euratom z dne 23. septembra 1997 o Pogodbi o energetski listini in Protokolu k energetski listini o energetski učinkovitosti in s tem povezanimi okoljskimi vidiki, ki so ju sklenile Evropske skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 12, zvezek 2, str. 24).

         (2)  Sklepna Listina Konference O Evropski Energetski Listini – Priloga I – Pogodba o energetski listini – Priloga 2 – Sklepi v zvezi s pogodbo o energetski listini (UL 1994 L 380, str. 24, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 12 zvezek 001 str. 178 – 198).


title: Zadeva C-160/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bolgarija) 10. marca 2021 – „NIKOPOLIS AD ISTRUM 2010“ EOOD/Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie“

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/16

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bolgarija) 10. marca 2021 – „NIKOPOLIS AD ISTRUM 2010“ EOOD/Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie“
      (Zadeva C-160/21)
      (2021/C 206/20)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Administrativen sad Veliko Tarnovo

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka:„NIKOPOLIS AD ISTRUM 2010“ EOOD

         Tožena stranka: Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie“

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali pojem „plačilo“, ki je uporabljen v členu 75(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike, pomeni zaključek postopka, ki se je začel na podlagi zahtevka za plačilo?

                  2.

                  Ali to, da nosilec kmetijskega gospodarstva dejansko prejme znesek, za katerega je zaprosil, pomeni pozitivno odločitev plačilne agencije o zahtevku za aktiviranje plačilnih pravic oziroma ali to, da nosilec kmetijskega gospodarstva ob javni objavi plačil za posamezni ukrep ne prejme denarnih zneskov, pomeni zavrnitev zaprošenih plačilnih pravic, če zadevna oseba ni bila obveščena o nadaljevanju postopka z novimi pregledi?

                  3.

                  Ali morajo države članice zaradi roka na podlagi člena 75(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike pogoje za upravičenost preveriti pred njegovim iztekom in ali je to preverjanje mogoče nadaljevati le izjemoma?

                  4.

                  Ali nespoštovanje roka na podlagi člena 75(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike pomeni zavrnitev plačila pomoči z molkom, če nosilec kmetijskega gospodarstva ni bil obveščen o izvajanju dodatnih pregledov in o tem ni bil sestavljen noben pisni dokument?

         (1)  Uredba (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (EC) No 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 (UL 2013, L 347, str. 549).


title: Zadeva C-165/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Københavns Byret (Danska) 11. marca 2021 – Orion Corporation/Lægemiddelstyrelsen

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/16

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Københavns Byret (Danska) 11. marca 2021 – Orion Corporation/Lægemiddelstyrelsen
      (Zadeva C-165/21)
      (2021/C 206/21)
      Jezik postopka: danščina

         Predložitveno sodišče

      Københavns Byret

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Orion Corporation

         Tožena stranka: Lægemiddelstyrelsen

         Intervenient: Teva Danmark A/S

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je mogoče – ob upoštevanju člena 12(2) Uredbe št. 726/2004 (1) (prej člen 12[2] Uredbe št. 2309/1993) (2) in točke 2.3 poglavja 2 Obvestila Evropske komisije vlagateljem – zdravilo, kot je zdravilo Precedex, ki je sporno v obravnavani zadevi, za katero je bilo izdano dovoljenje za promet v državi članici v skladu z njenimi nacionalnimi pravili, preden je ta država članica pristopila t k Evropski uniji, toda po tem, ko je zdravilo v skladu z Uredbo št. 2309/1993 prejelo negativno oceno odbora CPMP [zdaj odbor CHMP] na isti klinični podlagi, in sicer v položaju, v katerem nacionalno dovoljenje za promet ni bilo posodobljeno z novo klinično dokumentacijo ali povezanim izvedenskim poročilom po pristopu države članice k Evropski uniji, šteti za referenčno zdravilo v smislu člena 10(2)(a) Direktive 2001/83 in torej lahko pomeni podlago za „skupno dovoljenje za promet“ v skladu s členom 6[(1)] Direktive 2001/83 (3)?

                  2.

                  Ali je mogoče zdravilo, kot je zdravilo Precedex, ki je sporno v obravnavani zadevi, za katero je bilo izdano dovoljenje v državi članici v skladu z njenimi nacionalnimi pravili, preden je ta država članica pristopila k Evropski uniji, ne da bi imel pristojni organ države članice dostop do omejenega dela dosjeja ASM v postopku z glavnim dosjejem o evropskem zdravilu (zdaj postopek z glavnim dosjejem o zdravilni učinkovini), in sicer v položaju, v katerem nacionalno dovoljenje za promet ni bilo posodobljeno z omejenim delom dosjeja ASM po pristopu države članice k Evropski uniji, šteti za referenčno zdravilo v smislu člena 10(2)(a) Direktive 2001/83 in torej lahko pomeni podlago za „skupno dovoljenje za promet“ v skladu s členom 6[(1)] Direktive 2001/83?

                  3.

                  Ali na odgovor na prvo ali drugo vprašanje vpliva dejstvo, da zadevno nacionalno dovoljenje za promet ne more biti podlaga za medsebojno priznavanje na podlagi člena 28 Direktive 2001/83?

                  4.

                  Ali ima pristojni nacionalni organ referenčne države članice ali zadevne države članice v okoliščinah, opisanih v prvem in/ali drugem vprašanju, v skladu z decentraliziranim postopkom iz člena 28 Direktive 2001/83 za generično zdravilo pravico oziroma dolžnost zavrniti uporabo zdravila kot referenčnega zdravila, če je druga država članica za zadevno zdravilo izdala dovoljenje za promet pred njenim pristopom k Evropski uniji,?

                  5.

                  Ali na odgovor na četrto vprašanje vpliva dejstvo, da je imel nacionalni pristojni organ referenčne države članice ali zadevne države članice informacije, iz katerih je razvidno, da je zadevno zdravilo prejelo negativno oceno odbora CPMP na podlagi Uredbe št. 2309/1993, preden je bilo izdano dovoljenje za promet v drugi državi članici pred njenim pristopom k Evropski uniji?

         (1)  Uredba (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o postopkih Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za humano in veterinarsko uporabo ter o ustanovitvi Evropske agencije za zdravila (UL 2004 L 136, str. 1).

         (2)  Uredba Sveta (EGS) št. 2309/93 z dne 22. julija 1993, ki določa postopke Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za uporabo v humani medicini in za uporabo v veterini ter ustanavlja Evropsko agencijo za vrednotenje zdravil (UL 1993 L 214, str. 1).

         (3)  Direktiva 2001/83/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL 2001 L 311, str. 67).


title: Zadeva C-174/21: Tožba, vložena 21. marca 2021 – Evropska komisija/Republika Bolgarija

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/18

      Tožba, vložena 21. marca 2021 – Evropska komisija/Republika Bolgarija
      (Zadeva C-174/21)
      (2021/C 206/23)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: I. Zalogin, M. Noll-Ehlers)

         Tožena stranka: Republika Bolgarija

         Predlogi

      Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je Republika Bolgarija s tem, da ni sprejela vseh potrebnih ukrepov, ki izhajajo iz sodbe Sodišča z dne 5. aprila 2017, Komisija/Bolgarija (C-488/15, EU:C:2017:267), kršila obveznosti iz člena 260(1) PDEU glede območij in aglomeracij BG0001 Sofija, BG0002 Plovdiv, BG0004 Severna Bolgarija, BG0005 Jugozahodna Bolgarija in BG0006 Jugovzhodna Bolgarija;

                  —

                  Republiki Bolgariji naloži, naj Komisiji plača pavšalni znesek v višini 3 156 EUR na dan, računano od razglasitve sodbe Sodišča z dne 5. aprila 2017, Komisija/Bolgarija (C-488/15, EU:C:2017:267), do razglasitve sodbe v obravnavani zadevi, ali – če bo sodba izvršena prej – do 31. decembra zadnjega leta, v katerem zahteve iz navedene sodbe ne bodo izpolnjene, vsekakor pa ne manj kot minimalni pavšalni znesek 653 000 EUR;

                  —

                  Republiki Bolgariji naloži, naj Komisiji plača periodično denarno kazen v višini 5 677,20 EUR na dan za vsako posamezno območje kakovosti zraka, računano od razglasitve sodbe Sodišča v obravnavani zadevi do leta, v katerem bo sodba z dne 5. aprila 2017, Komisija/Bolgarija (C-488/15, EU:C:2017:267), v celoti izvršena, in

                  —

                  Republiki Bolgariji naloži, naj nosi stroške v zvezi s postopkom.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Bolgarija ni sprejela vseh potrebnih ukrepov, da bi izpolnila zahteve iz sodbe Sodišča, izdane v zadevi C-488/15, pri čemer je poleg tega kršila (i) obveznosti iz člena 13 v povezavi s Prilogo XI k Direktivi 2008/50/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2008 o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo in (ii) obveznosti iz člena 23 te direktive.


title: Zadeva C-170/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sofiyski rayonen sad (Bolgarija) 15. marca 2021 – Profi Credit Bulgaria EOOD/T.I.T.

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/17

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sofiyski rayonen sad (Bolgarija) 15. marca 2021 – Profi Credit Bulgaria EOOD/T.I.T.
      (Zadeva C-170/21)
      (2021/C 206/22)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Sofiyski rayonen sad

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Vlagateljica predloga: Profi Credit Bulgaria EOOD

         Dolžnik v postopku v glavni stvari: T.I.T.

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 6(1) Direktive 93/13/EGS (1) razlagati tako, da mora sodišče v postopkih, v katerih dolžnik do izdaje sodne odredbe za plačilo ni udeležen, po uradni dolžnosti proučiti nepoštenost pogodbenega pogoja in ga v primeru suma nepoštenosti ne sme uporabiti?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali mora nacionalno sodišče v celoti zavrniti izdajo sodne odločbe, s katero se odredi plačilo, če del zahtevka temelji na nepoštenem pogodbenem pogoju, ki vpliva na višino zatrjevanega zahtevka?

                  3.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, na drugo vprašanje pa nikalen: ali mora nacionalno sodišče zavrniti izdajo sodne odločbe, s katero se odredi plačilo, v delu, ki se nanaša na tisti del zahtevka, ki temelji na nepoštenem pogoju?

                  4.

                  Če je odgovor na tretje vprašanje pritrdilen: ali mora sodišče – in če je odgovor pritrdilen, pod katerimi pogoji – posledice nepoštenosti pogoja upoštevati po uradni dolžnosti, če razpolaga z informacijami, da je bilo na podlagi njega opravljeno plačilo, med drugim tako, da to plačilo upošteva pri poplačilu drugih, neplačanih pogodbenih obveznosti?

                  5.

                  Če je odgovor na četrto vprašanje pritrdilen: ali mora nacionalno sodišče upoštevati navodila sodišča višje stopnje, ki so na podlagi nacionalnega prava zavezujoča za sodišče nižje stopnje, če se z njimi ne upošteva posledic nepoštenosti pogoja?

         (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL 1993, L 95, str. 29).


title: Zadeva C-180/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Blagoevgrad (Bolgarija) 23. marca 2021 – VS/Inspektor v Inspektorata kam Visshia sadeben savet

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Blagoevgrad (Bolgarija) 23. marca 2021 – VS/Inspektor v Inspektorata kam Visshia sadeben savet
      (Zadeva C-180/21)
      (2021/C 206/24)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Administrativen sad Blagoevgrad

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: VS

         Tožena stranka: Inspektor v Inspektorata kam Visshia sadeben savet

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 1(1) Direktive (EU) 2016/680 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov, ki jih pristojni organi obdelujejo za namene preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona kaznivih dejanj ali izvrševanja kazenskih sankcij, in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Okvirnega sklepa Sveta 2008/977/PNZ (1) razlagati tako, da so pri navedbi ciljev pojmi „preprečevanje, preiskovanje, odkrivanje ali pregon kaznivih dejanj“ našteti kot vidiki enega splošnega cilja?

                  2.

                  Ali se določbe Uredbe (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (2) uporabljajo za državno tožilstvo Republike Bolgarije v položaju, ko je državno tožilstvo podatke o neki osebi, ki jih je zbralo v vlogi „upravljavca“ iz člena 3(8) Direktive 2016/680 in se nanašajo na tožilski spis, ki je bil v zvezi s to osebo odprt zaradi preveritve obstoja elementov kaznivega dejanja, pred sodiščem v vlogi stranke v civilnem postopku uporabilo v svojo obrambo tako, da je navedlo, da ti spisi obstajajo, oziroma tako, da je posredovalo vsebino teh spisov?

                  2.1

                  Če je treba na to vprašanje odgovoriti pritrdilno:
                  Ali je treba izraz „zakoniti interesi“ iz člena 6(1)(f) Uredbe 2016/679 razlagati tako, da zajema celotno ali delno razkritje podatkov o osebi, ki so bili zbrani v tožilskem spisu, ki je bil v zvezi s to osebo odprt za namene preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona kaznivih dejanj, če se to razkritje opravi v okviru obrambe upravljavca, ki nastopa v vlogi stranke v civilnem postopku, in da izključuje privolitev posameznika, na katerega se osebni podatki nanašajo?

         (1)  UL 2016, L 119, str. 89.

         (2)  UL 2016, L 119, str. 1.


title: Zadeva C-186/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Upravno sodišče Republike Slovenije (Slovenija) 25 marca 2021 – Republika Slovenija

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Upravno sodišče Republike Slovenije (Slovenija) 25 marca 2021 – Republika Slovenija
      (Zadeva C-186/21)
      (2021/C 206/25)
      Jezik postopka: slovenščina

         Predložitveno sodišče

      Upravno sodišče Republike Slovenije

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: J. A.

         Tožena stranka: Republika Slovenija

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba točko (d) tretjega odstavka 8. člena Recepcijske direktive II (1) razlagati tako, da je že z besedno zvezo „vključno s tem“ med objektivna merila izrecno uvrščena okoliščina, da je prosilec že imel priložnost začeti azilni postopek?

                  2.

                  V primeru, da je odgovor na navedeno vprašanje nikalen, ali je treba točko (d) tretjega odstavka 8. člena Recepcijske direktive II razlagati tako, da je v navedenih okoliščinah omejitev gibanja dopustna le na podlagi predhodno določenih objektivnih meril in predhodne ugotovitve, da je prosilec že imel priložnost vložiti prošnjo za mednarodno zaščito, na podlagi česar bi bilo možno sklepati na obstoj utemeljene domneve, da je bila navedena prošnja vložena le zaradi zadržanja ali otežitve odločbe o vrnitvi?

         (1)  Direktiva 2013/33/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o standardih za sprejem prosilcev za mednarodno zaščito (prenovitev) (UL 2013, L 180, str. 96).


title: Zadeva C-207/21 P: Pritožba, ki jo je 2. aprila 2021 vložila Evropska komisija zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji razširjeni senat) z dne 27. januarja 2021 v zadevi T-699/17, Republika Poljska/Evropska komisija

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/20

      Pritožba, ki jo je 2. aprila 2021 vložila Evropska komisija zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji razširjeni senat) z dne 27. januarja 2021 v zadevi T-699/17, Republika Poljska/Evropska komisija
      (Zadeva C-207/21 P)
      (2021/C 206/26)
      Jezik postopka: poljščina

         Stranki

         Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: R. Tricot, Ł. Habiak, K. Herrmann, C. Valero, agenti)

         Druge stranke v postopku: Republika Poljska, Madžarska, Republika Bolgarija, Kraljevina Belgija, Kraljevina Švedska, Francoska republika

         Predlogi

                  —

                  sodba Splošnega sodišča z dne 27. januarja 2021 v zadevi T-699/17, Republika Poljska/Komisija naj se v celoti razveljavi;

                  —

                  prvi tožbeni razlog iz tožbe Republike Poljske v zadevi T-699/17 naj se zavrne;

                  —

                  zadevo naj se vrne v ponovno odločanje Splošnemu sodišču glede drugega do petega tožbenega razloga, ki na prvi stopnji niso bili obravnavani;

            in

                  —

                  odločitev o stroških prvostopenjskega postopka in postopka s to pritožbo naj se pridrži do končne odločitve v zadevi.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Komisija meni, da je je treba sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-699/17 razveljaviti zaradi napačne uporabe prava, zaradi katere je bila storjena kršitev člena 16(4) in (5) PEU.
      Prvič, Splošno sodišče je s tem, da je v točkah 40 in 41 izpodbijane sodbe zavzelo stališče, da mora pravica, da zahtevajo glasovanje s kvalificirano večino v skladu s pravili, določenimi v členu 3(3) tega protokola (pravila iz Pogodbe iz Nice), ki jo imajo države članice na podlagi člena 3(2) Protokola št. 36, učinkovati tudi po preteku prehodnega obdobja, to je po 31. marcu 2017, kršilo časovne okvire prehodnega obdobja, ki so jasno določeni v členu 16(5) PEU. Poleg tega je kršilo splošno opredelitev kvalificirane večine, ki je bila v člen 16(4) PEU uvedena z Lizbonsko pogodbo in učinkuje od 1. novembra 2014 ter povečuje demokratično legitimnost glasovanja v Svetu in odboru, ustanovljenem na podlagi člena 75 Direktive 2010/75/EU (1). S tem je Splošno sodišče omejilo učinkovitost te splošne opredelitve.
      Drugič, Splošno sodišče je s tem, da je v točkah 48 in 50 izpodbijane sodbe široko razlagalo časovne okvire zavezovanja prehodne ureditve iz člena 16(5) PEU in člena 3(2) Protokola št. 36, kršilo stalno sodno prakso, ki se nanaša na obveznost ozke razlage prehodnih obdobij.
      Tretjič, kljub trditvam iz točk 53, 54 in 55 izpodbijane sodbe je Splošno sodišče pri razlagi člena 3(2) Protokola št. 36 kršilo načelo pravne varnosti, ker ta razlaga povzroča nepredvidljivo in časovno neomejeno veljavnost nicejske kvalificirane večine iz člena 3(3) Protokola št. 36.

         (1)  Direktiva 2010/75/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o industrijskih emisijah (celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja) (UL 2010, L 334, str. 17)


title: Zadeva T-853/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. marca 2021 – Tehrani/EUIPO – Blue Genes (Earnest Sewn) (Znamka Evropske unije – Postopek za ugotovitev ničnosti – Besedna znamka Evropske unije Earnest Sewn – Razglasitev ničnosti – Absolutni razlog za zavrnitev – Nedobrovernost – Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 59(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/22

      Sodba Splošnega sodišča z dne 17. marca 2021 – Tehrani/EUIPO – Blue Genes (Earnest Sewn)
      (Zadeva T-853/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Evropske unije Earnest Sewn - Razglasitev ničnosti - Absolutni razlog za zavrnitev - Nedobrovernost - Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 59(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2021/C 206/27)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Reza Hossein Khan Tehrani (Nordhorn, Nemčija) (zastopnik: D. Wiedemann, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: D. Hanf in V. Ruzek, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO: Blue Genes, Inc. (Gardena, Kalifornija, Združene države)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. oktobra 2019 (zadeva R 531/2018-5) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbo Blue Genes in R. H. K. Tehranijem.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Rezi Hosseinu Khanu Tehraniju se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 54, 17.2.2020.


title: Zadeva T-186/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. marca 2021 – Chatwal/EUIPO – Timehouse Capital (THE TIME) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Evropske unije THE TIME – Prejšnja besedna znamka Evropske unije TIMEHOUSE – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/23

      Sodba Splošnega sodišča z dne 17. marca 2021 – Chatwal/EUIPO – Timehouse Capital (THE TIME)
      (Zadeva T-186/20) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije THE TIME - Prejšnja besedna znamka Evropske unije TIMEHOUSE - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2021/C 206/29)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Chatwal Hotels & Resorts LLC (New York, New York, Združene države) (zastopnik: N. Hine, solicitor)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: J. Crespo Carrillo in V. Ruzek, agenta)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Timehouse Capital GmbH (Grasbrunn, Nemčija) (zastopnik: T. Farkas, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 28. januarja 2020 (zadeva R 2264/2018-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Timehouse Capital in Chatwal Hotels & Resorts.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Chatwal Hotels & Resorts LLC se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 191, 8.6.2020.


title: Zadeva T-226/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. marca 2021 – Steinel/EUIPO (MobileHeat) (Znamka Evropske unije – Prijava besedne znamke Evropske unije MobileHeat – Absolutni razlog za zavrnitev – Opisnost – Člen 7(1)(c)Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/24

      Sodba Splošnega sodišča z dne 17. marca 2021 – Steinel/EUIPO (MobileHeat)
      (Zadeva T-226/20) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije MobileHeat - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c)Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2021/C 206/30)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Steinel GmbH (Herzebrock-Clarholz, Nemčija) (zastopnika: M. Breuer in K. Freudenstein, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: E. Markakis, agent)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 3. februarja 2020 (zadeva R 2472/2019-2) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka MobileHeat kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Steinel GmbH se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 201, 15.6.2020.


title: Zadeva T-306/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 24. marca 2021 – Graanhandel P. van Schelven/Komisija (Ničnostna tožba – Kmetijska politika – Ekološka pridelava – Uredba (ES) št. 834/2007 – Pridelava in označevanje ekoloških proizvodov – Ekološki proizvodi, uvoženi v Unijo – Izdaja potrdil za proizvode s strani izvajalca nadzora – Neobstoj pravnega interesa – Neobstoj neposrednega nanašanja – Očitna nedopustnost)

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/24

      Sklep Splošnega sodišča z dne 24. marca 2021 – Graanhandel P. van Schelven/Komisija
      (Zadeva T-306/19) (1)

      (Ničnostna tožba - Kmetijska politika - Ekološka pridelava - Uredba (ES) št. 834/2007 - Pridelava in označevanje ekoloških proizvodov - Ekološki proizvodi, uvoženi v Unijo - Izdaja potrdil za proizvode s strani izvajalca nadzora - Neobstoj pravnega interesa - Neobstoj neposrednega nanašanja - Očitna nedopustnost)
      (2021/C 206/31)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Graanhandel P. van Schelven BV (Nieuwe-Tonge, Nizozemska) (zastopnik: C. Almeida, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: D. Bianchi, A. Dawes in B. Hofstötter, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti člena 1(3) Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2019/446 z dne 19. marca 2019 o spremembi in popravku Uredbe (ES) št. 1235/2008 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 834/2007 v zvezi z ureditvami za uvoz ekoloških proizvodov iz tretjih držav (UL 2019, L 77, str. 67) v delu, v katerem se s to določbo v povezavi s Prilogo II, točka 3, k navedeni izvedbeni uredbi Control Union Certifications prekliče priznanje, ki mu je bilo dodeljeno kot pristojnemu organu za izvedbo inšpekcijskih pregledov in izdajanje potrdil, na podlagi katerih se dovoli dajanje proizvodov, uvoženih iz Kazahstana, Moldavije, Rusije, Turčije in Združenih arabskih emiratov, na trg Unije kot ekoloških proizvodov.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

                  2.

                  O predlogih za sprejetje ukrepov procesnega vodstva in za zaslišanje prič, ki ju je vložila družba Graanhandel P. van Schelven BV, ni treba odločiti.

                  3.

                  Družbi Graanhandel P. van Schelven se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 280, 19.8.2019.


title: Zadeva T-484/20: Sklep Splošnega sodišča z dne 26. marca 2021 – SATSE/Komisija (Ničnostna tožba – Javno zdravje – Priloga III k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 2000/54/ES – Seznam bioloških dejavnikov, za katere je znano, da okužijo ljudi – Direktiva (EU) 2020/739 – Vključitev SARS-CoV-2 – Vključitev v rizično skupino 3 bioloških dejavnikov, za katere je znano, da okužijo ljudi – Regulativni akt, ki vsebuje izvedbene ukrepe – Neobstoj posamičnega nanašanja – Nedopustnost)

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/25

      Sklep Splošnega sodišča z dne 26. marca 2021 – SATSE/Komisija
      (Zadeva T-484/20) (1)

      (Ničnostna tožba - Javno zdravje - Priloga III k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 2000/54/ES - Seznam bioloških dejavnikov, za katere je znano, da okužijo ljudi - Direktiva (EU) 2020/739 - Vključitev SARS-CoV-2 - Vključitev v rizično skupino 3 bioloških dejavnikov, za katere je znano, da okužijo ljudi - Regulativni akt, ki vsebuje izvedbene ukrepe - Neobstoj posamičnega nanašanja - Nedopustnost)
      (2021/C 206/32)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Sindicato de Enfermería (SATSE) (Madrid, Španija) (zastopnik: M. Sesmero González, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Valero in N. Ruiz García, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Direktive Komisije (EU) 2020/739 z dne 3. junija 2020 o spremembi Priloge III k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 2000/54/ES glede vključitve SARS-CoV-2 na seznam bioloških dejavnikov, za katere je znano, da okužijo ljudi, in spremembi Direktive Komisije (EU) 2019/1833 (UL 2020, L 175, str. 11).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se kot nedopustna zavrže.

                  2.

                  O predlogu za intervencijo, ki ga je vložila družba Zvezna republika Nemčija, ni treba odločiti.

                  3.

                  Sindicato de Enfermería (SATSE) se naloži plačilo stroškov Evropske komisije razen stroškov, povezanih s predlogom za intervencijo.

                  4.

                  SATSE, Komisija in Zvezna republika Nemčija nosijo svoje stroške, povezane s predlogom za intervencijo.

         (1)  UL C 304, 14.9.2020.


title: Zadeva T-765/20 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 24. marca 2021 – The Floow/Komisija (Začasna odredba – Sporazum o nepovratnih sredstvih, sklenjen na podlagi Okvirnega programa za raziskave in inovacije Obzorje 2020 (2014-2020) – Izterjava izplačanih zneskov – Predlog za izdajo začasnih odredb – Neobstoj nujnosti)

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/26

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 24. marca 2021 – The Floow/Komisija
      (Zadeva T-765/20 R)
      (Začasna odredba - Sporazum o nepovratnih sredstvih, sklenjen na podlagi Okvirnega programa za raziskave in inovacije Obzorje 2020 (2014-2020) - Izterjava izplačanih zneskov - Predlog za izdajo začasnih odredb - Neobstoj nujnosti)
      (2021/C 206/33)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: The Floow Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: A. Howard, barrister, in J. Berry, solicitor)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Estrada de Solà in L. André, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za sprejetje začasne odredbe, naj se, prvič, odloži izvršitev Sklepa Komisije C(2020) 8138 final z dne 17. novembra 2020, s katerim je bila tožeči stranki odrejena vrnitev zneska 161 990,80 EUR skupaj z obrestmi, in drugič, Komisiji prepove, da izvrši izpodbijani sklep oziroma izterja sredstva ter da razširi in prenese svoje ugotovitve na obdobje projekta, ki ni zajeto z revizijo, ali na druge projekte.

         Izrek

                  1.

                  Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                  Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-131/21: Tožba, vložena 28. februarja 2021 – Região Autónoma da Madeira/Komisija

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/26

      Tožba, vložena 28. februarja 2021 – Região Autónoma da Madeira/Komisija
      (Zadeva T-131/21)
      (2021/C 206/34)
      Jezik postopka: portugalščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Região Autónoma da Madeira (zastopnika: M. Gorjão-Henriques in A. Saavedra, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  odredi, naj se dokumenti o upravnem postopku, ki je pripeljal do sprejetja izpodbijanega sklepa, vključijo v spis v skladu s predlogi te tožbe;

                  —

                  odredi združitev obravnavane zadeve z zadevo T-95/21 (Portugalska/Komisija);

                  —

                  razglasi ničnost člena 1 ter členov od 4 do 6 Sklepa Evropske komisije z dne 4. decembra 2020, C(2020) 8550 final o shemi pomoči SA.21259 (2018/C) (ex2018/NN), ki jo je Portugalska izvajala za podporo proste cone Madeira (ZFM) — Režim III;

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo vseh stroškov, vključno s stroški tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest razlogov.

                  1)

                  Prvi tožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava in neobstoj obrazložitve, ker sporni ukrep ni državna pomoč, saj je splošen, in ne selektiven, v smislu člena 107(1) PDEU. Tožeča stranka zlasti trdi, da ukrep ni selektiven, ker spada v splošno strukturo portugalskega davčnega sistema.

                  2)

                  Drugi tožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava, ker je bil Režim III proste cone Madeira (ZFM) izvršen v skladu s sklepoma Komisije iz leta 2007 in leta 2013 ter v skladu s členoma 107 PDEU in 108 PDEU. Tožeča stranka trdi, da zahteve po tem, da dobiček izhaja iz dejavnosti, ki se dejansko in materialno opravljajo v avtonomni regiji Madeira, ni mogoče razlagati tako, da se, prvič, upoštevajo samo dodatni stroški podjetij, registriranih v prosti coni Madeira, ki so povezani z oddaljenostjo, drugič, da se finančne spodbude lahko uporabijo le za tisti del njihovega dobička, ki izvira iz transakcij, pri katerih neposredno nastanejo tej dodatni stroški, in tretjič, da so iz tega izključene dejavnosti, ki jih podjetja, ki so dejavna na mednarodni ravni in ki imajo licenco v prosti coni Madeira (ZFM), opravljajo zunaj Madeire.

                  3)

                  Tretji tožbeni razlog se nanaša na napačno dejansko predpostavko v sklepu Komisije in/ali na nezadostno obrazložitev tega sklepa, ker so zahteve davčnega sistema in nadzor nad tem, ki ga izvajajo nacionalni in regionalni organi, primerni za nadzor nad Režimom III proste cone Madeira (ZFM). Tožeča stranka zlasti trdi, da zakonske zahteve v zvezi z ločenim knjigovodstvom za dohodke, ki se ustvarijo v prosti coni Madeira (ZFM), in izpolnjevanje širokega spektra davčnih obveznosti omogočajo učinkovito in primerno kontrolo ter nadzor nad Režimom III proste cone Madeira (ZFM), ki ga izvajajo nacionalni in regionalni organi.

                  4)

                  Četrti tožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava v sklepu Komisije, ker pojem „delovno mesto“, ki se uporablja za Režim III proste cone Madeira (ZFM), izhaja iz nacionalne zakonodaje, pri čemer se ne uporablja metodologija delovnih mest v „ETP“ (ekvivalent polnega delovnega časa) in „DEL“ (letnih delovnih enot). Tožeča stranka trdi, da je bilo v izpodbijanem sklepu pri presoji zahteve glede Režima III proste cone Madeira (ZFM), ki se nanaša na ustvarjanje oziroma ohranjanje delovnih mest, napačno uporabljeno pravo s tem, da je bila uporabljena metodologija opredelitve delovnih mest v „ETP“, saj je pojem delovnega mesta, ki se uporablja za Režim III proste cone Madeira (ZFM), tisti, ki izhaja iz nacionalne delovnopravne zakonodaje.

                  5)

                  Peti tožbeni razlog se nanaša na napačno dejansko predpostavko v sklepu in/ali na neobrazložitev, saj je bil nadzor nad zahtevo glede ustvarjanja/ohranjanja delovnih mest ustrezen in učinkovit. Tožeča stranka trdi, da so nacionalni organi Evropski komisiji predložili podatke, na podlagi katerih je mogoče oceniti nadzor nad zahtevo glede ustvarjanja/ohranjanja delovnih mest v prosti coni Madeira (ZFM), zato je bila v izpodbijanem sklepu storjena napaka v zvezi z dejansko predpostavko in/ali ta sklep ni bil obrazložen.

                  6)

                  Šesti tožbeni razlog se nanaša na kršitev splošnih načel prava Evropske unije. Tožeča stranka zlasti trdi, da so v izpodbijanem sklepu kršena splošna načela prava Unije o sorazmernosti, pravni varnosti, legitimnih pričakovanjih in dobrem upravljanju.


title: Zadeva T-135/21: Tožba, vložena 3. marca 2021 – Trasta Komercbanka/ECB

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/27

      Tožba, vložena 3. marca 2021 – Trasta Komercbanka/ECB
      (Zadeva T-135/21)
      (2021/C 206/35)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Trasta Komercbanka AS (Riga, Latvija) (zastopnik: O. Behrends, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo finančnega nadomestila za škodo, ki je tožeči stranki nastala, ker je tožena stranka sprejela odločbo ECB/SSM/2016 – 529900WIPOINFDAWTJ81/1 WOANCA-2016-0005 z dne 3. marca 2016 o preklicu dovoljenja tožeče stranke;

                  —

                  določi višino premoženjske škode na najmanj 126 milijonov EUR, skupaj s kompenzacijskimi obrestmi od 3. marca 2016 do izreka sodbe v tej zadevi in z zamudnimi obrestmi od izreka sodbe do celotnega plačila; in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje, da tožena stranka ni primerno obravnavala postopkovnih nepravilnosti. Te vključujejo dejstvo, da je latvijska FCMC (1) neposredno pred začetkom postopka odvzema dovoljenja ugotovila, da odvzem dovoljenja ni upravičen, in da je bilo to dejstvo nato izpuščeno iz zahteve FCMC o preklicu dovoljenja. Tožeča stranka tudi trdi, da je bila angleška različica zadnje odločbe FCMC predmet manipulacije. Nadaljnje postopkovne nepravilnosti se nanašajo na to, da morebitno koruptivno ravnanje latvijskih in evropskih uradnikov v tej zadevi ni bilo dejansko obravnavano.

                  2.

                  Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je tožena stranka kršila materialnopravne določbe, ker je s sprejetjem izpodbijane odločbe prekoračila svoje pristojnosti, zlasti glede zadev v zvezi s pranjem denarja, in da je tožena stranka nepravilno predpostavila obstoj podlage za odvzem dovoljenja.

                  3.

                  S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je tožeča stranka utrpela znatno finančno škodo, zlasti zaradi njene likvidacije, ki je bila posledica nepravilnega odvzema dovoljenja.

                  4.

                  S četrtim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je podana vzročna zveza med odvzemom dovoljenja in škodo, ki jo je utrpela tožeča stranka.

         (1)  Komisija za finančne in kapitalske trge.


title: Zadeva T-138/21: Tožba, vložena 4. marca 2021 – Virbac/Komisija

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/28

      Tožba, vložena 4. marca 2021 – Virbac/Komisija
      (Zadeva T-138/21)
      (2021/C 206/36)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Virbac (Carros, Francija) (zastopnice: M. Thill-Tayara, S. Pelé in L. Bary, odvetnice)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Izvedbeni sklep Evropske komisije C(2020) 7930 final z dne 10. novembra 2020 o izdaji dovoljenja za promet z zdravilom za veterinarsko uporabo „Librela – bedinvetmab“, objavljen 30. decembra 2020 v Uradnem listu Evropske unije (UL EU, C 453, 30. december 2020, str. 1), razglasi za ničen v delu, v katerem je bil sprejet v nasprotju s členom 37 Uredbe (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o postopkih Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za humano in veterinarsko uporabo ter o ustanovitvi Evropske agencije za zdravila;

                  —

                  Izvedbeni sklep Evropske komisije C(2020) 7930 final z dne 10. novembra 2020 o izdaji dovoljenja za promet z zdravilom za veterinarsko uporabo „Librela – bedinvetmab“, objavljen 30. decembra 2020 v Uradnem listu Evropske unije (UL EU, C 453, 30. december 2020, str. 1), razglasi za ničen v delu, v katerem je bil sprejet v nasprotju s členom 31 Uredbe (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o postopkih Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za humano in veterinarsko uporabo ter o ustanovitvi Evropske agencije za zdravila;

                  —

                  Izvedbeni sklep Evropske komisije C(2020) 7930 final z dne 10. novembra 2020 o izdaji dovoljenja za promet z zdravilom za veterinarsko uporabo „Librela – bedinvetmab“, objavljen 30. decembra 2020 v Uradnem listu Evropske unije (UL EU, C 453, 30. december 2020, str. 1), razglasi za ničen v delu, v katerem je bil sprejet v nasprotju s členom 102 PDEU in torej v nasprotju z načeli polnega učinka, zakonitosti in dobrega upravljanja, ki zavezujejo Evropsko komisijo;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 37 Uredbe (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o postopkih Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za humano in veterinarsko uporabo ter o ustanovitvi Evropske agencije za zdravila (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 34, str. 229), ker se z izpodbijanim sklepom dovoljuje dajanje zdravila Librela® v promet na evropski trg, čeprav naj varnost in učinkovitost tega zdravila glede na to besedilo ne bi bili pravilno in zadostno dokazani.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 31 prej navedene Uredbe (ES) št. 726/2004, ker naj bi se z izpodbijanim sklepom kršila pravila o pripravi povzetka glavnih značilnosti zdravila, na podlagi katerih naj bi morala Evropska komisija ugotoviti, da je posebno opozorilo za zdravilo Librela® o učinkih protiteles na zdravilo presplošno in preveč nenatančno.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev polnega učinka člena 102 PDEU in načel zakonitosti in dobrega upravljanja, ker naj bi z izpodbijanim sklepom prišlo do zlorabe prevladujočega položaja, ki jo je storila skupina Zoetis v zvezi z opustitvijo razvoja zdravila, ki je konkurenčno zdravilu Librela® in ki je predmet licence, podeljene tožeči stranki.


title: Zadeva T-145/21: Tožba, vložena 3. marca 2021 – Fursin in drugi/ECB

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/29

      Tožba, vložena 3. marca 2021 – Fursin in drugi/ECB
      (Zadeva T-145/21)
      (2021/C 206/37)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Ivan Fursin (Kijev, Ukrajina) in 5 drugih tožečih strank (zastopnik: O. Behrends, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka

         Predlog

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo finančnega nadomestila za škodo, ki je tožečim strankam nastala, ker je tožena stranka sprejela odločbo ECB/SSM/2016 – 529900WIPOINFDAWTJ81/1 WOANCA-2016-0005 z dne 3. marca 2016 o preklicu dovoljenja banki Trasta Komercbanka AS’;

                  —

                  določi višino premoženjske škode na najmanj 25 milijonov EUR (1) skupaj s kompenzacijskimi obrestmi od 3. marca 2016 do izreka sodbe v tej zadevi in z zamudnimi obrestmi od izreka sodbe do celotnega plačila; in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo štiri tožbene razloge.

                  1.

                  S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje, da tožena stranka ni primerno obravnavala postopkovnih nepravilnosti. Te vključujejo dejstvo, da je latvijska FCMC (2) neposredno pred začetkom postopka odvzema dovoljenja ugotovila, da odvzem dovoljenja ni upravičen, in da je bilo to dejstvo nato izpuščeno iz zahteve FCMC o preklicu dovoljenja. Tožeče stranke tudi trdijo, da je bila angleška različica zadnje odločbe FCMC predmet manipulacije. Nadaljnje postopkovne nepravilnosti se nanašajo na to, da morebitno koruptivno ravnanje latvijskih in evropskih uradnikov v tej zadevi ni bilo dejansko obravnavano.

                  2.

                  Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je tožena stranka kršila materialnopravne določbe, ker je s sprejetjem izpodbijane odločbe prekoračila svoje pristojnosti, zlasti glede zadev v zvezi s pranjem denarja, in da je tožena stranka nepravilno predpostavila obstoj podlage za odvzem dovoljenja.

                  3.

                  S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje, da so tožeče stranke utrpele znatno finančno škodo, zlasti zaradi likvidacije banke Trasta Komercbanka AS’, ki je bila posledica nepravilnega odvzema dovoljenja.

                  4.

                  S četrtim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je podana vzročna zveza med odvzemom dovoljenja in škodo, ki so jo utrpele tožeče stranke.

         (1)  Zneske se dodeli vsaki od tožečih strank glede na njihov lastniški delež v banki Trasta Komercbanka AS.

         (2)  Komisija za finančne in kapitalske trge.


title: Zadeva T-148/21: Tožba, vložena 11. marca 2021 – Paccor Packaging in drugi/Komisija

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/30

      Tožba, vložena 11. marca 2021 – Paccor Packaging in drugi/Komisija
      (Zadeva T-148/21)
      (2021/C 206/38)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Paccor Packaging GmbH (Düsseldorf, Nemčija) in 6 drugih tožečih strank (zastopnika: P. Kugel in G. Dávid, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  razveljavi Izvedbeno uredbo (EU) 2020/2151 z dne 17. decembra 2020 (1) v celoti ali podredno, razveljavi Uredbo št. 2020/2151 v delu, v katerem se nanaša na njen člen 2(4) in njeno Prilogo IV, oziroma razveljavi Uredbo št. 2020/2151 v delu, v katerem se nanaša na lončke za pijačo, v celoti izdelane iz plastike;

                  —

                  razveljavi Uredbo št. 2020/2151 v delu, v katerem se nanaša na člen 3;

                  —

                  razglasi za nično Direktivo (EU) 2019/904 z dne 5. junija 2019 (2) v delu, v katerem se nanaša na člen 7, če se uporablja za lončke za pijačo in na točko 4 pod delom D njene priloge; in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov;

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo sedem tožbenih razlogov in ugovor nezakonitosti:

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: tožena stranka je s sprejetjem Uredbe 2020/2151 kršila člen 7 Direktive 2019/904 o zmanjšanju vpliva nekaterih plastičnih proizvodov na okolje in prekoračila pooblastila, ki sta ji jih podelila Svet Evropske unije in Evropski parlament.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: tožena stranka je s sprejetjem Uredbe št. 2020/2151 kršila bistveno postopkovno zahtevo s tem, da jo je sprejela po 3. Juliju 2020, ustrezne popravljene jezikovne različice pa več kot 6 mesecev po roku, ki sta ga Svet Evropske unije in Evropski parlament določila v Direktivi 2019/904.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: tožena stranka je s sprejetjem Uredbe št. 2020/2151 kršila člen 7 Direktive 2019/904 ter načeli pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: tožena stranka je s sprejetjem Uredbe št. 2020/2151 kršila obveznost obrazložitve.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: tožena stranka je kršila člen 7(1) Direktive 2019/904, storila očitno napako pri presoji in prekoračila svoja pooblastila.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: tožena stranka je kršila člen 7(2)(c) Direktive 2019/904 in storila očitno napako pri presoji.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: tožena stranka je kršila načelo sorazmernosti.
                  Tožeče stranke prav tako navajajo ugovor nezakonitosti v skladu s členom 277 PDEU, pri čemer trdijo, da sta člen 7 in del D, točka 4, Priloge k Direktivi 2019/904 nezakonita.

         (1)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2020/2151 z dne 17. decembra 2020 o določitvi pravil o harmoniziranih specifikacijah za označevanje plastičnih proizvodov za enkratno uporabo iz dela D Priloge k Direktivi (EU) 2019/904 Evropskega parlamenta in Sveta o zmanjšanju vpliva nekaterih plastičnih proizvodov na okolje (Besedilo velja za EGP) (UL 2020 L 428, str. 57).

         (2)  Direktiva (EU) 2019/904 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. junija 2019 o zmanjšanju vpliva nekaterih plastičnih proizvodov na okolje (Besedilo velja za EGP) (UL 2019 L 155, str. 1).


title: Zadeva T-160/21: Tožba, vložena 25. marca 2021 – Laboratorios Ern/EUIPO – Malpricht (APIRETAL)

text:
               31.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/31

      Tožba, vložena 25. marca 2021 – Laboratorios Ern/EUIPO – Malpricht (APIRETAL)
      (Zadeva T-160/21)
      (2021/C 206/39)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Španija) (zastopnik: T. González Martínez, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Ingrid Malpricht (Ludwigshafen, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Sporna znamka: besedna znamka Evropske unije APIRETAL – znamka Evropske unije št. 4 814 158

         Postopek pred EUIPO: postopek za izbris

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 20. januarja 2021 v zadevi R 1004/2020-4

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  tej tožbi ugodi;

                  —

                  razveljavi odločbo tožene stranke z dne 20. marca 2020;

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo z dne 20. januarja 2021;

                  —

                  razveljavi izbris znamke Evropske unije št. 4 814 158 „APERITAL“ za sporne proizvode iz razreda 5 zaradi neuporabe in ohrani registracijo za te proizvode (in „farmacevtske pripravke“);

                  —

                  EUIPO in drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe, če bi ta sodelovala v postopku kot intervenientka, naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Napačna razlaga člena 58(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta pri preučitvi pojma resna in dejanska uporaba sporne znamke katerega koli od spornih proizvodov;

                  —

                  napačna razlaga člena 58(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta pri presoji pojma upravičenih razlogov za neuporabo.