title: Zadeva C-183/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija) 23. aprila 2015 – TSI GmbH/Hauptzollamt Aachen

text:
               3.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 254/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija) 23. aprila 2015 – TSI GmbH/Hauptzollamt Aachen
   (Zadeva C-183/15)
   (2015/C 254/04)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Düsseldorf

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: TSI GmbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt Aachen

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba kombinirano nomenklaturo iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (1), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1031/2008 z dne 19. septembra 2008 (2), razlagati tako, da je treba ultravijolične aerodinamične merilnike velikosti delcev in ročne števce delcev tipa, podrobno opisanega v sklepu, uvrstiti pod tarifno podštevilko 9027 10 10?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382.

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 1031/2008 z dne 19. septembra 2008 o spremembi Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL L 291, str. 1.).


title: Zadeva T-516/11: Tožba, vložena 22. septembra 2011 – MasterCard in drugi proti Komisiji

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/40

         Tožba, vložena 22. septembra 2011 – MasterCard in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-516/11)
   2011/C 347/72
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: MasterCard, Inc. (Wilmington, Združene države), MasterCard International, Inc. (Wilmington), in MasterCard Europe (Waterloo, Belgija) (zastopniki: B. Amory, V. Brophy in S. McInnes, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Tožba naj se razglasi za dopustno;

               —

               zavrnilni sklep Komisije z dne 12. julija 2011, ki temelji na izjemah iz člena 4(2), prva alinea, in člena 4(3), prvi pododstavek, Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331) naj se v celoti razglasi za ničen; in

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški, ki so nastali tožečim strankam.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo dva tožbena razloga.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom trdijo, da je Komisija kršila člena 4(3) in 8(1) Uredbe (ES) št. 1049/2001, ker:

                           —

                           ni dokazala, da so izpolnjeni pogoji iz člena 4(3), prvi pododstavek, Uredbe (ES) št. 1049/2001;

                           —

                           so dejstva, na katere se sklicuje, netočna; in

                           —

                           obstaja prevladujoči javni interes za razkritje dokumentov, ki jih je predstavil EIM Business and Policy Research v okviru študije o „stroških in koristih, ki jih imajo trgovci od različnih načinov plačevanja“ (COMP/2009/D1/020).

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom trdijo, da je Komisija napačno uporabila pravo s tem, da je kršila člen 4(2), prva alinea, in člen 8(1) Uredbe (ES) št. 1049/2001, ker:

                           —

                           ni dokazala, da so izpolnjeni pogoji iz člena 4(2), prva alinea, Uredbe (ES) št. 1049/2001;

                           —

                           dokazi, na katere se je oprla, niso verodostojni; in

                           —

                           obstaja prevladujoči javni interes za razkritje dokumentov, ki jih je predstavil EIM Business and Policy Research.


title: Zadeva C-409/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal de Justiça (Portugalska) 27. oktobra 2009 – José Maria Ambrósio Lavrador, Maria Cândida Olival Ferreira Bonifácio proti Companhia de Seguros Fidelidade – Mundial SA

text:
               16.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 11/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal de Justiça (Portugalska) 27. oktobra 2009 – José Maria Ambrósio Lavrador, Maria Cândida Olival Ferreira Bonifácio proti Companhia de Seguros Fidelidade – Mundial SA
   (Zadeva C-409/09)
   2010/C 11/28
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Supremo Tribunal de Justiça

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: José Maria Ambrósio Lavrador, Maria Cândida Olival Ferreira Bonifácio

      Tožena stranka: Companhia de Seguros Fidelidade – Mundial SA

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba določbo člena 1 Tretje direktive (1) s področja zavarovanja civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil razlagati tako, da nasprotuje temu, da portugalsko civilno pravo – in sicer členi 503(1), 504, 505 in 570 civilnega zakonika – v primeru prometne nesreče, ki se zgodi v takih vremenskih okoliščinah, na tak način in na takem mestu kot v obravnavanem primeru, mladoletniku, ki je žrtev nesreče, ne prizna pravice do odškodnine ali mu jo omeji le zato, ker je navedeni mladoletnik delno ali izključno prispeval k nastanku škode?

      (1)  Tretja Direktiva Sveta z dne 14. maja 1990 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (90/232/EGS) (UL L 129, str. 33).


title: Zadeva T-297/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. marca 2015 – Evropaïki Dynamiki/EASA (Javna naročila storitev — Postopek javnega razpisa — Opravljanje storitev informacijske tehnologije — Uvrstitev ponudnika na drugo ali tretje mesto v kaskadnem postopku — Obveznost obrazložitve — Očitna napaka pri presoji — Nepogodbena odgovornost)

text:
               11.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 25. marca 2015 – Evropaïki Dynamiki/EASA
   (Zadeva T-297/09) (1)

   ((Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa - Opravljanje storitev informacijske tehnologije - Uvrstitev ponudnika na drugo ali tretje mesto v kaskadnem postopku - Obveznost obrazložitve - Očitna napaka pri presoji - Nepogodbena odgovornost))
   (2015/C 155/23)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnika: N. Korogiannakis in M. Dermitzakis, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska agencija za varnost v letalstvu (EASA) (zastopnika: F. Kämpfe, zastopnik, skupaj z J. Stuyckom, odvetnikom)

      Predmet

   Prvič, predlog za razglasitev ničnosti odločb EASA, s katerimi so bile ponudbe tožeče stranke uvrščene na drugo ali tretje mesto na podlagi kaskadnega mehanizma v okviru postopka javnega naročila EASA.2009.OP.02 glede „storitev ITK“ na področju informacijske tehnologije in komunikacij (UL 2009/S 22–030588) in, drugič, odškodninski zahtevek za povrnitev škode, ki naj bi nastala zaradi postopka za oddajo javnega naročila.

      Izrek

               1.

               Odločba Evropske agencije za varnost v letalstvu (EASA) z dne 6. julija 2009, s katero je bila ponudba Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE uvrščena na tretje mesto na podlagi kaskadnega mehanizma za sklop št. 2 (aplikacije odjemalec-strežnik, razvoj in vzdrževanje) v postopku javnega naročila EASA.2009.OP.02, se razglasi za nično.

               2.

               Odločba EASA z dne 10. julija 2009, s katero je bila ponudba Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis uvrščena na drugo mesto na podlagi kaskadnega mehanizma za sklop št. 3 (upravljanje sistemov, podatkovnih baz in omrežij) v postopku javnega naročila EASA.2009.OP.02, se razglasi za nično.

               3.

               Odločba EASA z dne 14. julija 2009, s katero je bila ponudba Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis uvrščena na drugo mesto na podlagi kaskadnega mehanizma za sklop št. 5 (upravljanje z elektronskimi poslovnimi vsebinami „ECM“, upravljanje z arhivi podjetij in izvajanje upravljanja z dokumenti (vključno z vzdrževanjem in podporo) v postopku javnega naročila EASA.2009.OP.02, se razglasi za nično.

               4.

               V preostalem se tožba zavrne.

               5.

               Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis nosi 25 % svojih stroškov in 25 % stroškov EASA, EASA pa nosi 75 % svojih stroškov in 75 % stroškov Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis.

      (1)  UL C 233, 26.9.2009.


title: Zadeva C-115/09: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 12. maja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen – Nemčija) – Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland, Landesverband Nordrhein-Westfalen e.V. proti Bezirksregierung Arnsberg (Direktiva 85/337/EGS — Presoja vplivov na okolje — Aarhuška konvencija — Direktiva 2003/35/ES — Dostop do sodišč — Nevladne organizacije za varstvo okolja)

text:
               9.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 204/6

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 12. maja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen – Nemčija) – Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland, Landesverband Nordrhein-Westfalen e.V. proti Bezirksregierung Arnsberg
   (Zadeva C-115/09) (1)

   (Direktiva 85/337/EGS - Presoja vplivov na okolje - Aarhuška konvencija - Direktiva 2003/35/ES - Dostop do sodišč - Nevladne organizacije za varstvo okolja)
   2011/C 204/10
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland, Landesverband Nordrhein-Westfalen e.V.

      Tožena stranka: Bezirksregierung Arnsberg

      Ob udeležbi: Trianel Kohlekraftwerk Lünen GmbH & Co. KG,

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen – Razlaga člena 10a Direktive Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 175, str. 40), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč (UL L 156, str. 17) – Pravica nevladnih organizacij, da vložijo pritožbo zoper odobritev projektov, ki bi lahko znatno vplivali na okolje – Obseg te pravice – Možnost uveljavljanja vseh odločilnih predpisov ali zgolj predpisov, ki temeljijo neposredno na pravu Skupnosti, vključno s tistimi, ki varujejo samo splošne interese in ne posameznih pravic – Vsebinske zahteve v primeru omejitve zgolj na predpise, ki temeljijo na pravu Skupnosti

      Izrek

               1.

               Člen 10a Direktive Sveta z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (85/337/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003, nasprotuje zakonodaji, ki nevladni organizaciji, ki si prizadeva za varstvo okolja, iz člena 1(2) te direktive ne priznava možnosti, da v okviru tožbe zoper odločbo o odobritvi projektov, ki bodo verjetno „pomembno vplivali na okolje“ v smislu člena 1(1) Direktive 85/337, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/35, pred sodiščem uveljavlja kršitev predpisov, ki izhajajo iz prava Unije in katerih cilj je varstvo okolja, ker ti predpisi varujejo le interese skupnosti, in ne pravnih dobrin posameznikov.

               2.

               Taka organizacija lahko iz člena 10a, tretji pododstavek, zadnji stavek, Direktive 85/337, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/35, izpelje pravico, da v okviru tožbe zoper odločbo o odobritvi projektov, ki bodo verjetno „pomembno vplivali na okolje“ v smislu člena 1(1) Direktive 85/337, kakor je bila spremenjena, pred sodiščem uveljavlja kršitev nacionalnih predpisov, ki izhajajo iz člena 6 Direktive Sveta 92/43ES z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2006/105/ES z dne 20. novembra 2006, čeprav nacionalno procesno pravo tega ne dovoljuje, ker ti predpisi varujejo le interese skupnosti in ne pravnih dobrin posameznikov.

      (1)  UL C 141, 20.6.2009.


title: Zadeva C-518/07: Tožba, vložena 22. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               9.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/8

         Tožba, vložena 22. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-518/07)
   (2008/C 37/10)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Docksey in C. Ladenburger, zastopnika)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija
   Predlogi tožeče stranke:
   Tožeča stranka predlaga

               —

               Zvezna republika Nemčija je s tem, da je organe, ki so za nadzor nad obdelavo podatkov v zasebnem sektorju pristojni v deželah Baden-Württemberg, Bavarska, Berlin, Brandenburg, Bremen, Hamburg, Hessen, Mecklenburg-Vorpommern, Spodnja Saška, Severno porenje-Westfalija, Porenje-Pfalz, Posarje, Saška, Saška-Anhalt, Schleswig-Holstein und Thüringen podvrgla državnemu nadzoru in s tem nepravilno prenesla zahtevo po „popolni samostojnosti“ nadzornega organa za varstvo podatkov, kršila člen 28(1), drugi stavek, Direktive 95/46/ES (1).

               —

               Zvezni republiki Nemčiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Člen 28(1), prvi stavek, Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES nalaga državam članicam, da določijo „enega ali več javnih organov“, „odgovornih za spremljanje uporabe predpisov, ki so jih sprejele države članice v skladu s to direktivo“, to je predpisov o varstvu podatkov. Člen 28(1), drugi stavek, Direktive zahteva, da so nadzorni organi, ki so jim zaupane naloge, „popolno[ma] samostojn[i]“. V skladu z besedilom je določeno, da se nadzornim organom odvzame tako vpliv preko drugih uradov kot zunaj državne uprave, zato morajo pravila držav članic izključiti zunanji vpliv na odločitve nadzornih organov in njihovega izvajanja. Izraz „popoln[a]“ samostojnost ne pomeni le, da ne sme biti odvisnosti z nobene strani, temveč tudi, da je ne sme biti v nobenem oziru.
   S členom 28(1), drugi stavek, Direktive naj bi bilo torej nezdružljivo, če bi bili organi, pristojni za nadzor nad obdelavo podatkov v zasebnem sektorju, podvrženi strokovnemu, pravnemu ali službenemu nadzoru, kot se je to zgodilo v vseh šestnajstih deželah Zvezne republike Nemčije. S tem, da zakon vsake dežele nadzorne organe v različnih kombinacijah podreja tem trem vrstam nadzora, vsak od deželnih zakonov pomeni, da Zvezna republika Nemčija krši obveznosti iz člena 28(1), drugi stavek, Direktive, da je treba zagotaviti „popoln[o] samostojno[st]“ nadzornih organov. Ne glede na razlike med pravnim, strokovnim in službenim nadzorom, pomenijo vse te tri vrste nadzora kršitev z Direktivo določene samostojnosti.
   Gledano teleološko normodajalec Skupnosti meni, da je popolna samostojnost nujna, da lahko nadzorni organ njemu namenjene naloge opravlja učinkovito. Koncept „popoln[e] samostojno[sti]“ dalje osvetljuje tudi nastajanje pravila. Tudi sistematično se zahteva po „popoln[i] samostojno[sti]“ nadzornih organov držav članic skladno vključuje v obstoječo ureditev Skupnosti na področju varstva podatkov. Pri tem zahteva člen 8 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije tudi, da upoštevanje predpisov o varstvu osebnih podatkov „nadzira neodvisen organ“.
   Koncept relativne samostojnosti, ki ga zastopa Zvezna republika Nemčija, torej samostojnosti nadzornih organov le v razmerju do tistih, ki so sami nadzorovani, naj ne bi bil v skladu že z enopomenskim in izčrpnim izrazom iz Direktive „popoln[a]“ samostojnost. Ob taki razlagi člen 28(1), drugi stavek, ne bi imel smisla. Zavrniti bi bilo treba tudi utemeljitev, da člen 95 ES kot upoštevna pravna podlaga Direktive ter načeli subsidiarnosti in sorazmernosti zapovedujejo bolj omejeno razlago zahteve po „popoln[i] samostojno[sti]“. Sodišče je že odločilo, da je bila Direktiva sprejeta v skladu s pristojnostmi in da prepoveduje omejujočo razlago njenih določb pri negospodarskem dejanskem stanu. Poleg tega zadevni predpis ne presega tega, kar je nujno potrebno za dosego cilja, ki ga Direktive zasleduje v skladu s členom 95 ES in načelom subsidiarnosti.

      (1)  UL L 281, str. 31.


title: Zadeva F-25/10: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 16. decembra 2010 AG proti Parlamentu (Javni uslužbenci — Odpoved delovnega razmerja po koncu poskusne dobe — Očitna nedopustnost — Prepozno vložena tožba — Vročitev s priporočenim dopisom s povratnico)

text:
               5.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/19

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 16. decembra 2010
   AG proti Parlamentu
   (Zadeva F-25/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Odpoved delovnega razmerja po koncu poskusne dobe - Očitna nedopustnost - Prepozno vložena tožba - Vročitev s priporočenim dopisom s povratnico)
   2011/C 38/37
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: AG (Bruselj, Belgija) (zastopnika: S. Rodrigues in C. Bernard-Glanz, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: S. Seyr in V. Montebello-Demogeot, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o odpovedi delovnega razmerja tožeči stranki po koncu poskusne dobe in odškodninski zahtevek za domnevno nastalo škodo.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               AG se naloži plačilo vseh stroškov.

      (1)  UL C 161, 19.6.2010, str. 58.


title: Zadeva T-146/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. decembra 2006 — Asociación de Estaciones de Servicio de Madrid in Federación Catalana de Estaciones de Servicio proti Komisiji ( Državne pomoči — Španska ureditev, ki določa ukrepe v korist kmetijskega sektorja po dvigu cen goriva — Formalni postopek preverjanja, določen v členu 88(2) ES — Odločba, v kateri je ugotovljeno, da določeni ukrepi niso pomoči — Ničnostna tožba — Dopustnost — Procesno upravičenje — Obveznost obrazložitve )

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/32

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. decembra 2006 — Asociación de Estaciones de Servicio de Madrid in Federación Catalana de Estaciones de Servicio proti Komisiji
   (Zadeva T-146/03) (1)

   („Državne pomoči - Španska ureditev, ki določa ukrepe v korist kmetijskega sektorja po dvigu cen goriva - Formalni postopek preverjanja, določen v členu 88(2) ES - Odločba, v kateri je ugotovljeno, da določeni ukrepi niso pomoči - Ničnostna tožba - Dopustnost - Procesno upravičenje - Obveznost obrazložitve“)
   (2006/C 331/70)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Asociación de Empresarios de Estaciones de Servicio de la Comunidad Autónoma de Madrid (Madrid, Španija) in Federación Catalana de Estaciones de Servicio (Barcelona, Španija) (zastopnika: R. Ortega Bueno in M. Delgado Echevarría, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: sprva J.L. Buendía Sierra, nato J.R. Vidal Puig, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Kraljevina Španija (zastopnika: E. Braquehais Conesa, abogado del Estado, in M. Muñoz Pérez, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2003/293/ES z dne 11. decembra 2002 o ukrepih za kmetijski sektor, ki jih je izvajala Kraljevina Španija po dvigu cen goriva (UL 2003, L 111, str. 24).
   Izrek

               1)

               Člen 1 Odločbe Komisije 2003/293/CE z dne 11. decembra 2002 o ukrepih v korist kmetijskega sektorja, ki jih je izvajala Kraljevina Španija po dvigu cene goriva, se razglasi za ničnega, v delu, v katerem je navedeno, da ukrepi pomoči kmetijskim zadrugam, ki jih določa Real Decreto-Ley 10/2000 de medidas urgentes de apoyo a los sectores agrario, pesquero y del transporte (kraljevi dekret-zakon o nujnih ukrepih pomoči kmetijskim sektorjem, ribolova in prometa), niso pomoči v smislu člena 87(1) ES.

               2)

               Komisija poleg lastnih stroškov nosi tudi stroške tožečih strank.

               3)

               Kraljevina Španija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 171, 19.7.2003.


title: Zadeva C-464/06: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. oktobra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus – Finska) – V postopku, ki ga je sprožil Avena Nordic Grain Oy (Kmetijstvo – Sistem izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode – Uredba (ES) št. 800/1999 – Člen 5 – Vložitev izvozne deklaracije – Pošiljanje po faksu)

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/20

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. oktobra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus – Finska) – V postopku, ki ga je sprožil Avena Nordic Grain Oy
   (Zadeva C-464/06) (1)

   (Kmetijstvo - Sistem izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode - Uredba (ES) št. 800/1999 - Člen 5 - Vložitev izvozne deklaracije - Pošiljanje po faksu)
   (2007/C 315/34)
   Jezik postopka: finščina
   Predložitveno sodišče
   Korkein hallinto-oikeus
   Stranka v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Avena Nordic Grain Oy
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Korkein hallinto-oikeus – Razlaga člena 5(5) Uredbe Komisije (ES) št. 800/1999 z dne 15. aprila 1999 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode (UL L 102, str. 11) – Neupoštevanje izvozne deklaracije, poslane po faksu, če je izvirnik do zadevnega organa prispel šele po nakladanju – Načeli sorazmernosti in dobrega upravljanja.
   Izrek
   Člen 5 Uredbe Komisije (ES) št. 800/1999 z dne 15. aprila 1999 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode, kot je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 90/2001 z dne 17. januarja 2001, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da pristojni carinski organi sprejmejo izvozno deklaracijo za kmetijske proizvode, ki je bila poslana po faksu, če je bila poslana pred nakladanjem za izvoz, če tako poslana deklaracija vsebuje vse potrebne podatke, da se omogoči fizični pregled izvoženega blaga in če pri izvozu ne gre za nobeno goljufijo ali poskus goljufije. Tako je v primeru, ko je blago iz izvozne deklaracije, ki je bila poslana po faksu, prispelo v namembno tretjo državo in je izvirnik deklaracije, ki je bil poslan kasneje, popolnoma istoveten z deklaracijo, poslano po faksu. Predložitveno sodišče mora preveriti, če so v postopku v glavni stvari ti pogoji izpolnjeni.

      (1)  UL C 326, 30.12.2006.


title: Zadeva C-424/08: Sklep predsednika tretjega senata Sodišča z dne 29. julija 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/32

         Sklep predsednika tretjega senata Sodišča z dne 29. julija 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-424/08) (1)

   2009/C 282/56

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 69, 21.3.2009.


title: Zadeva F-76/09: Tožba, vložena 14. septembra 2009 – Cusack-Gard'ner proti Komisiji

text:
               5.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/36

         Tožba, vložena 14. septembra 2009 – Cusack-Gard'ner proti Komisiji
   (Zadeva F-76/09)
   2009/C 297/56
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Carolyn Cusack-Gard'ner (Wavre, Belgija) (zastopnik: Dr John Temple Lang, Solicitor)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predmet in opis spora

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe z dne 22. junija 2009 o zavrnitvi prošnje tožeče stranke, naj se ji v celoti povrne stroške zdravljenja njene bolezni

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe z dne 22.junija 2009 o zavrnitvi prošnje tožeče stranke;

               —

               ugotovi naj se, da se poglavje 3, naslova II, Odločbe Komisije z dne 2. julija 2007 o splošnih izvedbenih določbah za povračilo stroškov zaradi bolezni v skladu s členom 241 Pogodbe ES ne uporablja:

                           —

                           v delu, v katerem je določeno, da se stroški bivanja in prehrane bolničarja ali bolničarke na domu ne povrnejo, in

                           —

                           v delu, v katerem je določena zgornja meja za povrnitev stroškov bolničarja ali bolničarke na domu;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne  15. septembra 2005  v zadevi C-112/04 P: Marlines SA proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba — Člen 85(1) Pogodbe ES (sedaj člen 81(1)ES) — Konkurenca — Usklajena ravnanja — Sporazumi med podjetji — Dokaz sodelovanja podjetja pri sestankih podjetij, katerih namen je bil protikunkurenčen)

text:
               14.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/5

      SKLEP SODIŠČA

   (šesti senat)
   z dne 15. septembra 2005
   v zadevi C-112/04 P: Marlines SA proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Pritožba - Člen 85(1) Pogodbe ES (sedaj člen 81(1)ES) - Konkurenca - Usklajena ravnanja - Sporazumi med podjetji - Dokaz sodelovanja podjetja pri sestankih podjetij, katerih namen je bil protikunkurenčen)
   (2006/C 10/09)
   Jezik postopka: grščina
   V zadevi C-112/04 P, katere predmet je pritožba na podlagi člena 56 Statuta Sodišča, vložena 3. marca 2004, Marlines SA, (avocats: D. Papatheofanous in A. Anagnostou), druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: R. Lyal in T. Christoforou), je Sodišče (šesti senat), v sestavi A. Borg Barthet, predsednik senata, A. La Pergola in J.-P. Puissochet (poročevalec), sodnika, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodni tajnik: R. Grass, 15. septembra 2005 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi:

               1.

               Pritožba se zavrne delno kot očitno neutemeljena in delno kot očitno nedopustna.

               2.

               Marlines SA se naloži stroške odločanja na tej stopnji.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.


title: Zadeva C-304/13: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 4. decembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Timişoara – Romunija) – Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Centrul Judeţean Timiş/Curtea de Conturi a României, Camera de Conturi a Judeţului Timiş (Kmetijstvo — Skupna kmetijska politika — Uredba (ES) št. 1782/2003 — Sheme neposrednih podpor — Pogoji za upravičenost do dopolnilnih nacionalnih neposrednih plačil — Pogoj, ki ga predpisi Unije ne določajo — Pogoj, ki se nanaša na neobstoj zapadlega dolga v razmerju do proračuna države in/ali lokalnega proračuna ob vložitvi prošnje za pomoč — Dopustnost — Ne)

text:
               16.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/2

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 4. decembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Timişoara – Romunija) – Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Centrul Judeţean Timiş/Curtea de Conturi a României, Camera de Conturi a Judeţului Timiş
   (Zadeva C-304/13) (1)

   ((Kmetijstvo - Skupna kmetijska politika - Uredba (ES) št. 1782/2003 - Sheme neposrednih podpor - Pogoji za upravičenost do dopolnilnih nacionalnih neposrednih plačil - Pogoj, ki ga predpisi Unije ne določajo - Pogoj, ki se nanaša na neobstoj zapadlega dolga v razmerju do proračuna države in/ali lokalnega proračuna ob vložitvi prošnje za pomoč - Dopustnost - Ne))
   (2015/C 056/02)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Timişoara

      Stranke

      Tožeča stranka: Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Centrul Judeţean Timiş

      Tožena stranka: Curtea de Conturi a României, Camera de Conturi a Judeţului Timiş

      Ob udeležbi: Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Bucureşti

      Izrek

   Člen 143d Uredbe Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001, kakor je bila spremenjena z aktom o pogojih pristopa Republike Bolgarije in Romunije in prilagoditvah Pogodb, na katerih temelji Evropska unija, in člen 132 Uredba Sveta (ES) št. 73/2009 z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/2003 je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalnemu predpisu, ki od upravičenosti do dopolnilne nacionalne pomoči izključuje proizvajalce, ki imajo ob vložitvi prošnje za pomoč zapadli dolg v razmerju do proračuna države in/ali lokalnega proračuna, če Evropska komisija ni predhodno odobrila pogoja glede neobstoja takega dolga.

      (1)  UL C 52, 22.2.2014.


title: Zadeva T-309/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. marca 2015 – Mat Foundries Europe/Komisija

text:
               11.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/40

         Sklep Splošnega sodišča z dne 16. marca 2015 – Mat Foundries Europe/Komisija
   (Zadeva T-309/14) (1)

   (2015/C 155/57)
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 223, 14.7.2014.


title: Zadeva T-27/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. decembra 2009 – Stella Kunststofftechnik proti UUNT – Stella Pack (Stella) ( Znamka Skupnosti — Postopek razveljavitve — Besedna znamka Skupnosti Stella — Postopek z ugovorom, predhodno sprožen na podlagi te znamke — Dopustnost — Člena 50(1) in 55(1) Uredbe (ES) št. 40/94 (postala člen 51(1) in 56(1) Uredbe (ES) št. 207/2009) )

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/51

         Sodba Splošnega sodišča z dne 10. decembra 2009 – Stella Kunststofftechnik proti UUNT – Stella Pack (Stella)
   (Zadeva T-27/09) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek razveljavitve - Besedna znamka Skupnosti Stella - Postopek z ugovorom, predhodno sprožen na podlagi te znamke - Dopustnost - Člena 50(1) in 55(1) Uredbe (ES) št. 40/94 (postala člen 51(1) in 56(1) Uredbe (ES) št. 207/2009)“)
   2010/C 24/89
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Stella Kunststofftechnik GmbH (Eltville, Nemčija) (zastopnik: M. Beckensträter, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: A. Führer in G. Schneider, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Stella Pack S.A. (Lubartow, Poljska) (zastopnik: O. Bischof, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 13. novembra 2008 (zadeva R 693/2008-4) o postopku za razveljavitev med Stella Kunststofftechnik GmbH in Stella Pack sp. z o.o.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Stella Kunststofftechnik GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 82, 4.4.2009.


title: Zadeva C-550/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo cour d'appel de Poitiers (Francija) 25. oktobra 2013 – kazenski postopek proti Jean-Paulu Grimalu

text:
               26.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 159/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo cour d'appel de Poitiers (Francija) 25. oktobra 2013 – kazenski postopek proti Jean-Paulu Grimalu
   (Zadeva C-550/13)
   2014/C 159/14
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour d'appel de Poitiers

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Jean-Paul Grimal
   Sodišče (deseti senat) je s sklepom z dne 19. marca 2014 predlog za sprejetje predhodne odločbe razglasilo za očitno nedopusten.


title: Zadeva T-608/14: Tožba, vložena 11. avgusta 2014 – Laverana proti UUNT (ORGANIC WITH PLANT FLUID FROM OUR OWN PRODUCTION)

text:
               13.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 361/23

         Tožba, vložena 11. avgusta 2014 – Laverana proti UUNT (ORGANIC WITH PLANT FLUID FROM OUR OWN PRODUCTION)
   (Zadeva T-608/14)
   2014/C 361/35
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Nemčija) (zastopniki: J. Wachinger, M. Zöbisch in D. Chatterjee, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 2. junija 2014 v zadevi 121/2014-4 naj se razveljavi;

               —

               stroški postopka naj se naložijo Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedne elemente „ORGANIC WITH PLANT FLUID FROM OUR OWN PRODUCTION“, za proizvode in storitve iz razredov 3, 5 in 35 – prijava znamke Skupnosti št. 11 922 697

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               zloraba pooblastil z odločbo na podlagi konkurenčno pravnih premislekov


title: Zadeva T-95/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. junija 2015 – Iranian Offshore Engineering & Construction/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Napaka pri presoji — Obveznost obrazložitve — Pravica do učinkovitega sodnega varstva — Zloraba pooblastil — Lastninska pravica — Enako obravnavanje)

text:
               10.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 25. junija 2015 – Iranian Offshore Engineering & Construction/Svet
   (Zadeva T-95/14) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Napaka pri presoji - Obveznost obrazložitve - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Zloraba pooblastil - Lastninska pravica - Enako obravnavanje))
   (2015/C 262/31)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Iranian Offshore Engineering & Construction Co. (Teheran, Iran) (zastopniki: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea in J. Iriarte Ángel, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: A. de Elera-San Miguel Hurtado in V. Piessevaux, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2013/661/SZVP z dne 15. novembra 2013 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 306, str. 18) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1154/2013 z dne 15. novembra 2013 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 306, str. 3) v delu, v se ta akta nanašata na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Iranian Offshore Engineering & Construction Co. nosi poleg svojih stroškov tudi stroške, ki jih je priglasil Svet Evropske unije.

      (1)  UL C 102, 7.4.2014.


title: Zadeva T-394/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. decembra 2010 – General Bearing proti UUNT (GENERAL BEARING CORPORATION) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti GENERAL BEARING CORPORATION — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               19.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/22

         Sklep Splošnega sodišča z dne 14. decembra 2010 – General Bearing proti UUNT (GENERAL BEARING CORPORATION)
   (Zadeva T-394/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti GENERAL BEARING CORPORATION - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2011/C 55/40
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: General Bearing Corp. (West Nyack, New York, Združene države) (zastopnik: A. Dellmeier-Beschorner, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: R. Manea, zastopnik)

      Predmet

   Pritožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 16. julija 2009 (zadeva R 73/2009-1) o zahtevi za registracijo besednega znaka GENERAL BEARING CORPORATION kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne kot očitno nedopustna.

               2.

               General Bearing Corp. nosi stroške.

      (1)  UL C 297, 5.12.2009.


title: Zadeva T-337/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 23. novembra 2009 – Brilliant Hotelsoftware proti UUNT (BRILLIANT)

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/69

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 23. novembra 2009 – Brilliant Hotelsoftware proti UUNT (BRILLIANT)
   (Zadeva T-337/07) (1)

   2010/C 24/124

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 269, 10.11.2007.


title: Zadeva F-50/08: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 23. novembra 2010 – Bartha proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Splošni natečaj — Neuvrstitev na čakalni seznam — Enakovredno zastopstvo žensk in moških v natečajnih komisijah)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/58

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 23. novembra 2010 – Bartha proti Komisiji
   (Zadeva F-50/08) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Splošni natečaj - Neuvrstitev na čakalni seznam - Enakovredno zastopstvo žensk in moških v natečajnih komisijah)
   2011/C 30/109
   Jezik postopka: madžarščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Gábor Bartha (Bruselj, Belgija) (zastopnik: P. Homoki, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall, V. Bottka in A. Sipos, zastopniki)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe EPSO o neuvrstitvi tožeče stranke na rezervni seznam natečaja EPSO/AD/56/06

      Izrek

               1.

               Odločba z dne 23. januarja 2008, s katero je natečajna komisija natečaja EPSO/AD/56/06 zavrnila zahtevo G. Bartha za ponovno preučitev odločbe, s katero je ta komisija zavrnila njegovo prijavo, se razglasi za nično.

               2.

               Tožba se v preostalem zavrne.

               3.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 209, 15.8.2008, str. 73.


title: Zadeva C-388/05: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 20. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Ohranjanje naravnih habitatov – Prosto živeče živalske in rastlinske vrste – Posebno območje varstva Valloni e steppe pedegarganiche )

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/8

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 20. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-388/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Ohranjanje naravnih habitatov - Prosto živeče živalske in rastlinske vrste - Posebno območje varstva „Valloni e steppe pedegarganiche“)
   (2007/C 269/16)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Aresu in D. Recchia, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: I. Braguglia, zastopnik, G. Fiengo, odvetnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 4(4) Direktive Sveta 79/409/EGS z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic (UL L 103, str. 1) in člena 6(2), (3), (4) in člena 7 Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst – Obveznost sprejetja primernih ukrepov za preprečitev poslabšanja stanja habitata in habitata vrst na posebnih ohranitvenih območjih – Industrijski razvoj, ki zadeva narodni park Gargano
   Izrek

               1)

               Italijanska republika, s tem da ni sprejela ustreznih ukrepov, da bi na POV „Valloni e steppe pedegarganiche“ preprečila slabšanje stanja naravnih habitatov in habitatov vrst ter vznemirjanje vrst, za katere je bilo to področje določeno, ni izpolnila obveznosti iz člena 4(4) Direktive Sveta 79/409/EGS z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic, kar zadeva obdobje pred 28. decembrom 1998, in obveznosti iz člena 6(2) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst, kar zadeva obdobje po tem datumu.

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 22, 28.1.2006.


title: Zadeva C-272/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione Tributaria Regionale per la Toscana (Italija) 21. maja 2013 – Equoland Soc. coop. arl proti Agenzia delle Dogane

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/32

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione Tributaria Regionale per la Toscana (Italija) 21. maja 2013 – Equoland Soc. coop. arl proti Agenzia delle Dogane
   (Zadeva C-272/13)
   2013/C 207/53
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Commissione Tributaria Regionale per la Toscana

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Equoland Soc. coop. arl

      Tožena stranka: Agenzia delle Dogane – Ufficio delle Dogane di Livorno

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali v skladu s členom 16 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS (1) z dne 17. maja 1977 ter členoma 154 in 157 Direktive 2006/112/ES (2) vnos uvoženega blaga v skladišče, ki ni carinsko skladišče, in sicer davčno skladišče, zadostuje za odobritev oprostitve plačila DDV pri uvozu, tudi kadar je vnos opravljen le na papirju, in ne fizično?

               2.

               Ali Šesta direktiva 77/388/EGS in Direktiva 2006/112/ES nasprotujeta praksi, da država članica pobere DDV pri uvozu, čeprav je bil ta – zaradi napake ali nepravilnosti – plačan v okviru obrnjene davčne obveznosti z izdajo računa samemu sebi in hkratnim vpisom na seznam nabave in prodaje?

               3.

               Ali je to, da država članica zahteva plačilo DDV, ki je bil že plačan v okviru obrnjene davčne obveznosti z izdajo računa samemu sebi in hkratnim vpisom na seznam nabave in prodaje, v nasprotju z načelom nevtralnosti DDV?

      (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23).

      (2)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva T-236/07: Tožba, vložena 4. julija 2007 – Zvezna republika Nemčija proti Komisiji

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/41

         Tožba, vložena 4. julija 2007 – Zvezna republika Nemčija proti Komisiji
   (Zadeva T-236/07)
   (2007/C 211/77)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: M. Lumma in J. Müller)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije C(2007) z dne 2007 o potrditvi obračunov plačilnih agencij držav članic v zvezi z izdatki, ki jih financira Jamstveni oddelek Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), za proračunsko leto 2006 naj se razglasi za nično v delu, ki tožeči stranki nalaga plačilo v znesku 1 750 616,27 EUR

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija Odločbo Komisije C(2007)1901 konč. z dne 27. aprila 2007 o potrditvi obračunov plačilnih agencij držav članic v zvezi z izdatki, ki jih financira Jamstveni oddelek Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), za proračunsko leto 2006 in zahteva, da se naj razglasi za nično v delu, ki tožeči stranki nalaga polovično plačilo neizterljivih izvoznih nadomestil.
   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja, da je tožena stranka nepravilno uporabila pavšalno ureditev polovičnega plačila iz člena 32(5) Uredbe (ES) št. 1290/2005 (1). Tožeča stranka meni, da tega predpisa ni mogoče uporabiti v primerih, ki niso bili sporočeni v skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 595/91 (2).
   Tožeča stranka navaja, drugič, da je tožena stranka v nekaterih spornih primerih kršila načela dobrega upravljanja, ker je ravnala v nasprotju z lastno enostransko zavezo iz zapisnika z dne 4. maja 1995.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 209, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (EGS) št. 595/91 z dne 4. marca 1991 o nepravilnostih in povračilu napačno izplačanih vsot v zvezi s financiranjem skupne kmetijske politike ter o ustanovitvi informacijskega sistema na tem področju in razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 283/72 (UL L 67, str. 11).


title: Zadeva C-407/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Tribunal Supremo) (Latvija) 20. julija 2016 – SIA „Aqua Pro“/Valsts ieņēmumu dienests

text:
               19.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/36

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Tribunal Supremo) (Latvija) 20. julija 2016 – SIA „Aqua Pro“/Valsts ieņēmumu dienests
   (Zadeva C-407/16)
   (2016/C 343/49)
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākā tiesa (Tribunal Supremo)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SIA „Aqua Pro“

      Tožena stranka: Valsts ieņēmumu dienests

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

                           (a)

                           Ali je treba člen 220(1) in (2)(b) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 (1) z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti razlagati tako, da se šteje, da uprava vknjiži znesek priznanih dolgovanih dajatev, ko sprejme odločbo o vknjižbi oziroma ugotovitvi obveznosti plačila dajatev, ne glede na to, da se navedena odločba izpodbija v upravnem postopku in upravnem sporu?

                           (b)

                           Ali je treba člena 236 in 239 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti razlagati tako, da je treba, ko uprava sprejme odločbo o vknjižbi zneska, ki ustreza dajatvam, in ugotovi obveznost dolžnika, da jih plača (v obravnavanem primeru odločba državne uprave), vendar navedeni dolžnik to odločbo izpodbija v upravnem postopku in upravnem sporu, hkrati v skladu s členom 236 ali 239 te uredbe zahtevati odpust ali povračilo navedenih dajatev (ali pa je mogoče šteti, da v tem primeru predlog za odpravo odločbe navedene uprave pomeni tudi zahtevek za odpust ali povračilo carinskega dolga)? Če je odgovor pritrdilen, katera je bistvena razlika med nadzorom zakonitosti upravne odločbe o vknjižbi in obveznosti plačila dajatev, na eni strani, in vprašanjem, ki ga je treba rešiti v skladu s členom 236, na drugi strani?

                           (c)

                           Ali je treba člen 236(2), prvi pododstavek, Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti razlagati tako, da izpodbijanje odločbe uprave, s katero je ugotovljena obveznost plačila dajatev, in trajanje sodnega postopka podaljšata rok za vložitev zahtevka za odpust ali povračilo dajatev (ali upravičita njegovo neupoštevanje)?

                           (d)

                           Če je treba o vknjižbi ali odpustu v tej zadevi odločiti ne glede na odločbo Evropske komisije v zvezi z drugo državo članico (v tem primeru Finsko), ali mora carinski organ ali sodišče ob upoštevanju člena 869(b) Uredbe Komisije št. 2454/93 (2) z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti ter zneska možnih dajatev v obravnavanem primeru vprašanje o nevknjižbi ali odpustu dajatev predložiti Evropski komisiji?

               2.

                           (a)

                           Ali je treba ob uporabi člena 220(2)(b) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti opraviti naknadno preverjanje v zvezi z okoliščinami ravnanja organov in izvoznika tretje države (v obravnavanem primeru Kambodže), ki so bile predmet preiskave v okviru misije OLAF? Ali pa je treba šteti, da ima splošen opis okoliščin iz poročila OLAF o navedenem ravnanju dokazno vrednost?

                           (b)

                           Ali so podatki, pridobljeni med naknadnim preverjanjem, tudi če se nanašajo na primer konkretne države članice, odločilni glede poročila OLAF?

                           (c)

                           Ali je treba člen 875 Uredbe Komisije št. 2454/93 z dne št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti razlagati tako, da je odločba Evropske komisije, sprejeta v skladu z navedenim poročilom OLAF v zvezi z drugo državo članico (v obravnavanem primeru Finsko), za državo članico zavezujoča?

                           (d)

                           Ali je treba opraviti naknadno preverjanje in uporabiti informacije, pridobljene z njim, če je Evropska komisija, ki se je oprla na poročilo OLAF, sprejela odločbo o nevknjižbi dajatev v zvezi z drugo državo članico in je uporabila člen 875 izvedbene uredbe?

               3.

               Ali je ob presoji razumnih razlogov in dobrovernosti ravnanja dolžnika za namene člena 220(2)(b) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti v zvezi s konkretnimi okoliščinami lahko upoštevno to, da je uvoz blaga temeljil na distribucijski pogodbi?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 4, str. 307.

      (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 6, str. 3.


title: Zadeva C-560/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 30. oktobra 2013 – Finanzamt Ulm proti Ingeborg Wagner-Raith, kot pravna naslednica pokojne Marie Schweier

text:
               25.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 30. oktobra 2013 – Finanzamt Ulm proti Ingeborg Wagner-Raith, kot pravna naslednica pokojne Marie Schweier
   (Zadeva C-560/13)
   2014/C 24/07
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožena stranka in vlagatelj revizije: Finanzamt Ulm

      Tožeča stranka in nasprotna stranka v postopku z revizijo: Ingeborg Wagner-Raith kot pravna naslednica Marie Schweier

      Druga stranka: Bundesministerium der Finanzen

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali nacionalna ureditev (tukaj člen 18(3) AuslInvestmG), po kateri so pri domačih vlagateljih v tuje investicijske sklade v primeru naložbe v sklade iz tretjih držav pod določenimi pogoji poleg izplačil dodatno obdavčeni fiktivni dohodki, in sicer v višini 90 % razlike med prvo in zadnjo odkupno ceno leta, vendar najmanj v višini 10 % zadnje odkupne cene (ali borzne ali tržne vrednosti), ni v nasprotju s prostim pretokom kapitala iz člena 73b PES (od 1. maja 1999 člen 56 ES) (1), ker je ureditev, ki je v glavnem nespremenjena od 31. decembra 1993, povezana z opravljanjem finančnih storitev v smislu določbe o varstvu pridobljenih pravic iz člena 73c(1) PES (od 1. maja 1999 člen 57(1) ES) (2)?
               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:

               2.

               Ali gre pri naložbah v takšne investicijske sklade s sedežem v tretji državi vselej za neposredno naložbo v smislu člena 73c(1) PES (od 1. maja 1999 člen 57(1) ES), ali pa je odgovor na to vprašanje odvisen od tega, ali takšna naložba vlagatelju v skladu z nacionalno zakonodajo države sedeža investicijskega sklada ali iz drugih razlogov omogoča, da dejansko sodeluje pri upravljanju ali izvajanju nadzora nad investicijskim skladom?

      (1)  Člen 63 PDEU

      (2)  Člen 64(1) PDEU


title: Zadeva C-476/14: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 7. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Citroën Commerce GmbH/Zentralvereinigung des Kraffahrzeuggewerbes zur Aufrechterhaltung lauteren Wettbewerbs eV (ZLW) (Predhodno odločanje — Direktivi 98/6/ES in 2005/29/ES — Varstvo potrošnikov — Oglas z navedbo cene — Pojma „ponudba“ in „cena, vključno z davki“ — Obveznost, da so v ceni avtomobila, vključeni obvezni dodatni stroški v zvezi s prevozom vozila)

text:
               12.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 335/6

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 7. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Citroën Commerce GmbH/Zentralvereinigung des Kraffahrzeuggewerbes zur Aufrechterhaltung lauteren Wettbewerbs eV (ZLW)
   (Zadeva C-476/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktivi 98/6/ES in 2005/29/ES - Varstvo potrošnikov - Oglas z navedbo cene - Pojma „ponudba“ in „cena, vključno z davki“ - Obveznost, da so v ceni avtomobila, vključeni obvezni dodatni stroški v zvezi s prevozom vozila))
   (2016/C 335/07)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Citroën Commerce GmbH

      Tožena stranka: Zentralvereinigung des Kraffahrzeuggewerbes zur Aufrechterhaltung lauteren Wettbewerbs eV (ZLW)

      Izrek

   Člen 3(1) Direktive 98/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 1998 o varstvu potrošnikov pri označevanju cen potrošnikom ponujenih proizvodov v povezavi z njenima členoma 1 in 2(a) te direktive je treba razlagati tako, da morajo biti stroški prevoza avtomobila od proizvajalca do prodajalca, ki bremenijo potrošnika, vključeni v prodajno ceno tega vozila, ki je navedena v oglasu trgovca, kadar potrošnik ta oglas ob upoštevanju vseh njegovih lastnosti razume kot ponudbo, ki se nanaša na navedeno vozilo. Predložitveno sodišče mora preveriti, ali so vsi ti elementi izpolnjeni.

      (1)  UL C 462, 22.12.2014.


title: Zadeva T-720/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. septembra 2015 – Gat Microencapsulation/UUNT – BASF (KARIS) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti KARIS — Prejšnji besedni znamki, Skupnosti in mednarodna, CARYX — Prejšnje besedne znamke, mednarodne in iz Beneluksa, AKRIS — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen (8)(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               23.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/42

         Sodba Splošnega sodišča z dne 30. septembra 2015 – Gat Microencapsulation/UUNT – BASF (KARIS)
   (Zadeva T-720/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti KARIS - Prejšnji besedni znamki, Skupnosti in mednarodna, CARYX - Prejšnje besedne znamke, mednarodne in iz Beneluksa, AKRIS - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen (8)(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 389/45)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Gat Microencapsulation GmbH, nekdanja Gat Microencapsulation AG (Ebenfurth, Avstrija) (zastopnika: S. Soler Lerma in M. C. March Cabrelles, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: I. Harrington, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: ASF SE (Ludwigshafen, Nemčija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 28. oktobra 2013 (zadeva R 1862/2012-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med BASF SE in Gat Microencapsulation AG.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Gat Microencapsulation GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 71, 8.3.2014.


title: Zadeva T-599/11: Tožba, vložena 25. novembra 2011 – Eni proti UUNT – EMI (IP) (ENI)

text:
               4.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/29

         Tožba, vložena 25. novembra 2011 – Eni proti UUNT – EMI (IP) (ENI)
   (Zadeva T-599/11)
   2012/C 32/61
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Eni SpA (Rim, Italija) (zastopnika: D. De Simone in G. Orsoni, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: EMI (IP) Ltd (London, Združeno kraljestvo)

      Predloga

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 8. septembra 2011 v zadevi R 2439/2010-1 naj se razveljavi in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopkov na vseh stopnjah.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „ENI“ za proizvode in storitve iz razredov od 1 do 4, 6, 7, 9, 11, 14, od 16 do 19, 22, 25 in od 35 do 45 – prijava znamke Skupnosti št. 6488076

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: registracija znamke Skupnosti št. 4197315 za besedno znamko „EMI“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 16, 35, 38, 41 in 42; registracija znamke Skupnosti št. 6167357 za figurativno znamko „EMI“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 16, 28, 35, 38, 41 in 42

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Tožeča stranka izpodbija navedeno odločbo prvega odbora za pritožbe iz treh razlogov: (i) nepravilna in neobrazložena ugotovitev obstoja podobnosti proizvodov in storitev na podlagi napačne razlage in uporabe obstoječe sodne prakse v zvezi s tem; (ii) napačna razlaga in uporaba sodbe v zadevi Praktiker, kar kaže na napačno razumevanje protimonopolnih načel, na katerem temelji, in zlasti razlogov, ki so privedli do možnosti registracije storitev trgovine na drobno, in (iii) nepravilna ugotovitev obstoja podobnosti znakov ter nepravilna ugotovitev obstoja verjetnosti zmede.


title: Izbris zadeve T-307/99

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/43

         Izbris zadeve T-307/99 (1)

   (2004/C 228/100)

      (Jezik postopka: nizozemščina)

   Predsednik drugega razširjenega senata Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 11. maja 2004 odločil o izbrisu zadeve pod opr. št. T-307/99: Oliecentrum Strijbos B. V., ob udeležbi Kraljevine Nizozemske, proti Komisiji Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 63, 4.3.2000.


title: Zadeva C-86/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social n °1 de Granada (Španija) z dne 18. februarja 2014 – Marta León Medialdea proti Ayuntamiento de Huetor Vega

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social no 1 de Granada (Španija) z dne 18. februarja 2014 – Marta León Medialdea proti Ayuntamiento de Huetor Vega
   (Zadeva C-86/14)
   2014/C 142/27
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Social no 1 de Granada

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Marta León Medialdea

      Tožena stranka: Ayuntamiento de Huetor Vega

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba šteti, da delavec, zaposlen za nedoločen čas, a ne za stalno, kakor je opredeljen v zakonodaji in sodni praksi, v skladu z opredelitvijo iz Direktive 1999/70/ES (1) pomeni delavca, zaposlenega za določen čas?

               2.

               Ali je s pravom Unije združljivo to, da nacionalno sodišče nacionalno pravo razlaga in uporabi tako, da lahko v primeru pogodb o zaposlitvi za določen čas v javnem sektorju, ki so bile sklenjene z namenom obida zakona in spremenjene v pogodbe o zaposlitvi, sklenjene za nedoločen čas, a ne za stalno, javna uprava enostransko zapolni ali ukine delovno mesto, ne da bi delavcu izplačala kakršno koli odpravnino, pri čemer niso določeni drugi ukrepi za omejevanje zlorab pri zaposlovanju za določen čas?

               3.

               Ali bi bilo tako ravnanje javne uprave združljivo s pravom Unije, če bi ob zapolnitvi ali ukinitvi delovnega mesta izplačala odpravnino, ki je določena za primer prenehanja zakonito sklenjenih pogodb o zaposlitvi za določen čas?

               4.

               Ali bi bilo tako ravnanje javne uprave združljivo s pravom Unije, če bi morala za zapolnitev ali ukinitev delovnega mesta upoštevati postopke in razloge, ki so določeni za odpoved pogodbe o zaposlitvi s strani delodajalca iz objektivnih razlogov, in izplačati enako odpravnino?

      (1)  Direktiva Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 5, zvezek 3, str. 368).


title: Zadeva F-31/11: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 7. marca 2012 – BI proti Cedefop (Javni uslužbenci — Rok za vložitev pravnega sredstva — Jezik zavrnitve pritožbe)

text:
               28.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 126/27

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 7. marca 2012 – BI proti Cedefop
   (Zadeva F-31/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Rok za vložitev pravnega sredstva - Jezik zavrnitve pritožbe)
   2012/C 126/51
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: BI (Evosmos, Grčija) (zastopnik: M. A. Lucas, odvetnik)

      Tožena stranka: Centre européen pour le développement de la formation professionnelle (zastopnika: M. Fuchs, zastopnik, skupaj z B. Wägenbaurom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe direktorice Cedefop, s katero je prenehala pogodba o zaposlitvi tožeče stranke, in predlog za povrnitev nastale premoženjske in nepremoženjske škode.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               BI nosi vse stroške postopka.

      (1)  UL C 186, 25.6.2011, str. 33.


title: Zadeva T-255/05: Tožba Black & Decker Corporation proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 8. julija 2005

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/52

         Tožba Black & Decker Corporation proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 8. julija 2005
   (Zadeva T-255/05)
   (2005/C 217/108)
   Jezik, v katerem je bila vložena tožba: angleščina
   Black & Decker Corporation, s sedežem v Towsonu, Maryland (ZDA), ki ga zastopa P. Harris, Solicitor, je dne 8. julija 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).
   Atlas Copco Aktiebolag, s sedežem v Stockholmu (Švedska), je bila tudi stranka v postopku pred odborom za pritožbe.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 27. aprila 2005 v zadevi R 722/2004-1.

               —

               razglasi postopek z ugovorom B503 468 za nedopusten;

               —

               UUNT naloži, da nosi stroške, ki jih je imela tožeča stranka v tem postopku in v zvezi s pritožbo.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Tožeča stranka

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Barvna figurativna znamka črne in rumene barve v obliki orodja za proizvode iz razreda 7 (prenosna električna orodja za ročno uporabo itd.)

               Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom:

               Atlas Copco Aktiebolag

               Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom:

               Neregistrirane znamke in znaki, uporabljeni v trgovini v vseh državah članicah za električna orodja.

               Odločba oddelka za ugovore:

               Zavrnitev ugovora kot nedopustnega

               Odločba odbora za pritožbe:

               Razveljavitev izpodbijane odločbe in odstop zadeve oddelku za ugovore v nadaljnji postopek

               Tožbeni razlog:

               Tožeča stranka trdi, da bi moral biti ugovor razglašen za nedopustnega, ker ni dovolj jasno določil prejšnjih znamk in znakov, na katere se je skliceval, v nasprotju s Pravilom 18(1) Uredbe št. 2868/95 (1)

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti, UL L 303, 15.12.1995, str. 1.


title: Zadeva T-345/09: Tožba, vložena 28. avgusta 2009 – Bodegas y Viñedos Puerta de Labastida proti UUNT – Unión de Cosecheros de Labastida (PUERTA DE LABASTIDA)

text:
               24.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/35

         Tožba, vložena 28. avgusta 2009 – Bodegas y Viñedos Puerta de Labastida proti UUNT – Unión de Cosecheros de Labastida (PUERTA DE LABASTIDA)
   (Zadeva T-345/09)
   2009/C 256/62
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bodegas y Viñedos Puerta de Labastida, SL (Autol, Španija) (zastopnika: J. Grimau Muñoz in J. Villamor Muguerza, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Unión de Cosecheros de Labastida, S. Coop. Ltda (Labastida, Španija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavi na se odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 28. maja 2009 v zadevi R 1021/2008-1 in odobri registracija prijavljene znamke Skupnosti „PUERTA DE LABASTIDA“ (besedna znamka) za razrede 29, 33 in 35.

               —

               Uradu naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: BODEGAS Y VIÑEDOS PUERTA DE LABASTIDA S.L.

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „PUERTA DE LABASTIDA“ (prijava št. 004473278) za proizvode in storitve iz razredov 29, 33 in 35

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: UNIÓN DE COSECHEROS DE LABASTIDA, S. COOP. LTDA.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: španska besedna znamka „CASTILLO DE LABASTIDA“ (št. 617 137) za proizvode iz razreda 33; besedna znamka Skupnosti „CASTILLO DE LABASTIDA“ (št. 23 382) za proizvode iz razreda 33; in besedna znamka Skupnosti „CASTILLO DE LABASTIDA“ (št. 3 515 566) za storitve iz razredov 35, 39 in 43

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev členov 42 in 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 o znamki Skupnosti


title: Zadeva C-316/10: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. decembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vestre Landsret – Danska) – Danske Svineproducenter proti Justitsministeriet (Člen 288, drugi odstavek, PDEU — Uredba (ES) št. 1/2005 — Zaščita živali med prevozom — Cestni prevoz domačih prašičev — Minimalna višina prostora — Pregled med vožnjo — Gostota natovarjanja — Pravica držav članic, da sprejmejo podrobnejše predpise)

text:
               18.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 49/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. decembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vestre Landsret – Danska) – Danske Svineproducenter proti Justitsministeriet
   (Zadeva C-316/10) (1)

   (Člen 288, drugi odstavek, PDEU - Uredba (ES) št. 1/2005 - Zaščita živali med prevozom - Cestni prevoz domačih prašičev - Minimalna višina prostora - Pregled med vožnjo - Gostota natovarjanja - Pravica držav članic, da sprejmejo podrobnejše predpise)
   2012/C 49/11
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Vestre Landsret

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Danske Svineproducenter

      Tožena stranka: Justitsministeriet

      Ob udeležbi: Union européenne du commerce du bétail et de la viande

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Vestre Landsret – Razlaga člena 249, drugi odstavek, ES (postal člen 288, drugi odstavek, PDEU) in Uredbe Sveta (ES) št. 1/2005 z dne 22. decembra 2004 o zaščiti živali med prevozom in postopki, povezanimi z njim, in o spremembi Direktiv 64/432/EGS in 93/119/ES ter Uredbe (ES) 1255/97 (UL 2005, L 3, str. 1) – Pravica držav članic, da v zvezi z minimalno višino prostorov, višino za pregledovanje in gostoto natovarjanja znotraj prevoznih sredstev za prevoz prašičev sprejmejo podrobnejše predpise

      Izrek

   Uredbo Sveta (ES) št. 1/2005 z dne 22. decembra 2004 o zaščiti živali med prevozom in postopki, povezanimi z njim, in o spremembi Direktiv 64/432/EGS in 93/119/ES ter Uredbe (ES) 1255/97 je treba razlagati tako, da:

               —

               ta uredba ne nasprotuje temu, da država članica sprejme standarde, ki se uporabljajo za cestni prevoz prašičev in ki zaradi krepitve pravne varnosti podrobneje opredeljujejo – ob spoštovanju cilja zaščite dobrega počutja živali in ne da bi se v zvezi s tem vzpostavljala odvečna merila – zahteve, predvidene z navedeno uredbo, glede minimalne svetle višine prostorov za živali, če ti standardi ne povzročajo povečanja stroškov in tehničnih težav, ki bi postavljale v slabši položaj bodisi rejce iz države članice, ki je te standarde sprejela, bodisi rejce iz drugih držav članic, ki bi želele svoje proizvode izvoziti v ali čez prvo državo članico, kar mora preveriti predložitveno sodišče; vendar pa ni mogoče šteti za sorazmerne standardov, kakršni so ti, ki so določeni v prehodnih določbah, navedenih v členu 36(4) odloka št. 1729/2006 z dne 21. decembra 2006 o zaščiti živali med prevozom, saj je ista država članica v okviru splošne pravne ureditve sprejela manj zavezujoče standarde, kakršni so ti, ki so navedeni v členu 9(1) tega odloka;

               —

               ta uredba nasprotuje temu, da država članica sprejme standarde, ki se uporabljajo za cestni prevoz prašičev in ki podrobneje opredeljujejo zahteve, predvidene z navedeno uredbo, glede dostopa do živali, da bi se redno preverjale razmere za njihovo dobro počutje, ter ki veljajo samo za vožnje, daljše od osem ur, in

               —

               ta uredba ne nasprotuje temu, da država članica sprejme standarde, v skladu s katerimi morajo pri cestnem prevozu prašičev živali razpolagati z neko minimalno površino, ki se razlikuje glede na njihovo težo, pri čemer ta površina za prašiča, težkega 100 kg, znaša 0,42 m2, kadar je čas vožnje krajši od osem ur, in 0,50 m2 za vožnje, daljše od osem ur.

      (1)  UL C 234, 28.8.2010.


title: Zadeva C-96/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 26. februarja 2015 vložilo Tribunal de grande instance de Nanterre (Francija) – Saint Louis Sucre SA, ki je pravna naslednica Saint Louis Sucre SNC/Directeur général des douanes et droits indirects

text:
               4.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/28

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 26. februarja 2015 vložilo Tribunal de grande instance de Nanterre (Francija) – Saint Louis Sucre SA, ki je pravna naslednica Saint Louis Sucre SNC/Directeur général des douanes et droits indirects
   (Zadeva C-96/15)
   (2015/C 146/34)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de grande instance de Nanterre

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Saint Louis Sucre SA, ki je pravna naslednica Saint Louis Sucre SNC

      Tožena stranka: Directeur général des douanes et droits indirects

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 15(2) in (8) Uredbe [Sveta] z dne 19. junija 2001 (1), ki se uporablja ob upoštevanju uvodnih izjav 9 in 11 ter sodb Zuckerfabrik Jülich I in II, ter splošna načela prava Skupnosti glede prepovedi neupravičene obogatitve, sorazmernosti in svobode gospodarske pobude razlagati tako, da je proizvajalec sladkorja upravičen do povračila plačanih proizvodnih dajatev za količine kvotnega sladkorja, ki so bile 30. junija 2006 še skladiščene, glede na to, da sistem proizvodnih dajatev po tem datumu ni bil obnovljen z Uredbo Sveta št. 318/2006 z dne 20. februarja 2006 (2)?

               2.

                           a)

                           Če je odgovor na prvo vprašanje za predhodno odločanje pritrdilen: ali je treba znesek dajatev, ki se vrnejo proizvajalcem, določiti izključno na podlagi tonaže skladiščenega sladkorja na dan 30. junija 2006?

                           b)

                           Če je odgovor na prvo vprašanje za predhodno odločanje nikalen: ali je treba tonažo sladkorja, ki je osnova za povračilo dajatev, določiti na podlagi spremembe zalog sladkorja Skupnosti med 1. julijem 2001 in 30. junijem 2006?

               3.

               Ali se lahko dajatev, ki se povrne, veljavno izračuna z množenjem zaloge sladkorja, pridobljene z odgovorom na drugo vprašanje za predhodno odločanje, s tehtanim povprečjem „povprečne izgube“, ugotovljene med SUT 2001/2006, ali jo je treba izračunati drugače in kako?

               4.

               Če je odgovor na prejšnja vprašanja pritrdilen: ali je Uredba št. 164/2007 z dne 19. februarja 2007o določitvi zneskov za proizvodne dajatve v sektorju sladkorja za tržno leto 2005/2006 neveljavna?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1260/2001 z dne 19. junija 2001 o skupni ureditvi trgov za sladkor (UL L 178, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 33, str. 17).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 318/2006 z dne 20. februarja 2006 o skupni ureditvi trgov v sektorju sladkorja (UL L 58, str. 1).


title: Zadeva C-380/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Monomeles Protodikeio Rethymnis (Grčija) 8. avgusta 2007 – Georgios Karabousanos in Sofoklis Michopoulos proti Dimosu Geropotamousu

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/27

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Monomeles Protodikeio Rethymnis (Grčija) 8. avgusta 2007 – Georgios Karabousanos in Sofoklis Michopoulos proti Dimosu Geropotamousu
   (Zadeva C-380/07)
   (2007/C 269/49)
   Jezik postopka: grščina
   Predložitveno sodišče
   Monomeles Protodikeio Rethymnis (Grčija)
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Georgios Karabousanos in Sofoklis Michopoulos

      Tožena stranka: Dimos Geropotamou
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba določbi 5 in 8(3) okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega med ETUC, UNICE in CEEP, ki je sestavni del Direktive Sveta 1999/70 (UL L 175, str. 43), razlagati tako, da pravo Skupnosti prepoveduje (zaradi izvajanja navedenega okvirnega sporazuma), da država članica sprejme ukrepe, če: a) je pred začetkom veljavnosti direktive v notranjem pravnem redu že obstajal ustrezen pravni ukrep v smislu določbe 5(1) okvirnega sporazuma? b) sprejeti ukrepi za izvajanje okvirnega sporazuma povzročijo zniževanje splošne ravni zaščite delavcev, ki so zaposleni za določen čas?

               2)

               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje, če je pred začetkom veljavnosti Direktive 1999/70/ES v notranjem pravu obstajal ustrezen ukrep v smislu določbe 5(1) okvirnega sporazuma, in sicer v tem primeru upoštevna določba člena 8(3) zakona št. 2112/1920, ali pomeni sprejetje zakonodajnega ukrepa zaradi izvajanja okvirnega sporazuma – in sicer v tem primeru upoštevna določba člena 11 dekreta predsednika št. 164/2004 – v smislu določbe 8(1) in (3) okvirnega sporazuma nesprejemljivo zniževanje splošne ravni zaščite delavcev, ki so zaposleni za določen čas, v notranjem pravnem redu:

                           a)

                           če je naveden pravni ukrep za izvajanje okvirnega sporazuma sprejet po izteku roka za prenos Direktive 1999/70/ES, vendar se uporablja rationae temporis samo za pogodbe o zaposlitvi in delovna razmerja za določen čas, ki so veljali pred začetkom veljavnosti ukrepa ali ki so prenehali veljati v določenem obdobju pred začetkom veljavnosti ukrepa, vendar po končnem datumu za prenos direktive, medtem ko uporaba prej obstoječega ustreznega pravnega ukrepa ni časovno omejena in zajema vse pogodbe o zaposlitvi za določen čas, ki so bile sklenjene, so veljale ali prenehale veljati ob začetku veljavnosti direktive in ob izteku roka za njen prenos?

                           b)

                           če se navedeni zakonodajni ukrep uporablja le za pogodbe o zaposlitvi ali delovna razmerja za določen čas, ki morajo, da bi se šteli za zaporedne, kumulativno:

                                       1)

                                       ne biti ločeni z vmesnimi obdobji, ki bi presegla tri mesece in

                                       2)

                                       v celoti trajati najmanj 24 mesecev pred začetkom veljavnosti navedenega ukrepa, neodvisno od števila podaljšanj, oziroma trajati pred začetkom veljavnosti navedenega ukrepa najmanj 18 mesecev v 24 mesecih pod pogojem, da je prišlo do treh podaljšanj, poleg začetne pogodbe, čeprav prej obstoječi ustrezni pravni ukrep ne postavlja takšnih pogojev, temveč se uporablja za vse pogodbe o zaposlitvi (zaporedne) za določen čas, neodvisno od najkrajšega trajanja zaposlitve in najmanjšega števila podaljšanj?

                           c)

                           če naveden zakonodajni ukrep za izvajanje okvirnega sporazuma kot pravni učinek, katerega namen je zaščita delavcev, ki so zaposleni za določen čas, in preprečevanje zlorab v smislu okvirnega sporazuma, določa spremembo ex nunc pogodb o zaposlitvi za določen čas v pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas, medtem ko prej obstoječi ustrezni pravni ukrep določa, da se ta sprememba naredi retroaktivno (ex tunc)?

               3)

               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje, če je pred začetkom veljavnosti Direktive 1999/70/ES obstajal ustrezen ukrep v smislu določbe 5(1) okvirnega sporazuma, in sicer v tem primeru upoštevna določba člena 8(3) zakona št. 2112/1920, ali pomeni sprejetje pravnega ukrepa zaradi izvajanja okvirnega sporazuma, in sicer v tem primeru upoštevna določba člena 7 dekreta predsednika št. 164/2004 – ki določa kot edino varstvo pred zlorabo delavcev, ki so zaposleni za določen čas, obveznost delodajalca, da v primeru zlorabe pri zaposlitvi zaradi zaporednih pogodb za določen čas izplača plače in nadomestilo za odpustitev – v smislu določbe 8(1) in (3) okvirnega sporazuma nesprejemljivo zniževanje splošne ravni zaščite delavcev, ki so zaposleni za določen čas, upoštevajoč:

                           a)

                           da je obveznost delodajalca plačati plače in nadomestilo za odpustitev določena z nacionalnim pravom za vse vrste delovnih razmerij in ni namenjena zgolj preprečevanju zlorabe v smislu okvirnega sporazuma; in

                           b)

                           da je pravna posledica uporabe prej obstoječega ustreznega pravnega ukrepa sprememba zaporednih pogodb o zaposlitvi za določen čas v pogodbo za nedoločen čas?

               4)

               V primeru pozitivnega odgovora na prejšnja vprašanja, ali nacionalno sodišče ne sme, ko razlaga svoje nacionalno pravo v skladu z Direktivo 1999/70/ES, upoštevati določbe, ki z njo niso združljive in ki so bile sprejete zaradi izvajanja okvirnega sporazuma, ampak povzročijo v notranjem pravu zniževanje splošne ravni zaščite delavcev, ki so zaposleni za določen čas – in sicer določbe členov 7 in 11 uredbe predsednika št. 164/2004 – in mora namesto njih uporabiti določbe ustreznega nacionalnega pravnega ukrepa, ki je veljal pred začetkom veljavnosti direktive, in sicer določbe člena 8(3) zakona št. 2112/1920?

               5)

               Ko nacionalno sodišče presodi, da se za določen spor glede zaposlitve za določen čas načeloma uporabi določba (v tem primeru člen 8(3) zakona št. 2112/1920), ki pomeni ustrezen pravni ukrep v smislu določbe 5(1) okvirnega sporazuma in v skladu s katero ugotovitev, da so bile pogodbe sklenjene za določen čas, ne da bi to bilo utemeljeno z objektivnim razlogom v zvezi z naravo ali značilnostmi pogodbe ali dejavnosti, vsebuje spremembo te pogodbe v pogodbo za nedoločen čas:

                           a)

                           ali je razlaga in izvajanje nacionalnega prava s strani nacionalnega sodišča, v skladu s katerim je sklenitev delovnih razmerij za določen čas v javnem sektorju pravno temeljila na zakonu o zaposlitvi za določen čas za zadovoljitev posebnih socialnih, dodatnih, nujnih ali začasnih potreb, čeprav so te potrebe dejansko „stalne in trajne“, ki je v vsakem primeru objektivni razlog, ki utemeljuje sklenitev pogodb za določen čas, skladna s pravom Skupnosti?

                           b)

                           ali pravo Skupnosti nasprotuje razlagi in uporabi nacionalnega prava s strani nacionalnega sodišča, v skladu s katerim je treba določbo, ki prepoveduje spremembo pogodb o zaposlitvi za določen čas, ki so bile sklenjene v javnem sektorju, v pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas, razlagati tako, da je sprememba pogodbe za določen čas v pogodbo za nedoločen čas v javnem sektorju popolnoma prepovedana, čeprav je bila ta pogodba sklenjena za določen čas z zlorabo (in sicer ko so bile zadovoljene potrebe dejansko stalne in trajne), in da v takem primeru nacionalno sodišče ne more več preučiti dejanske narave spornega delovnega razmerja, da bi ga lahko pravilno okvalificiral kot pogodbo za nedoločen čas? Ali se mora zgoraj navedena prepoved omejiti samo na pogodbe za določen čas, ki so bile dejansko sklenjene za zadovoljitev začasnih, nepredvidenih, nujnih, izjemnih ali podobnih potreb, z izjemo pogodb, ki so bile sklenjene za zadovoljitev potreb, ki so dejansko stalne in trajne?


title: Zadeva F-61/09: Tožba, vložena 25. junija 2009 — Strack proti Komisiji

text:
               15.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/36

         Tožba, vložena 25. junija 2009 — Strack proti Komisiji
   (Zadeva F-61/09)
   2009/C 193/60
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Guido Strack (Köln, Nemčija) (zastopnik: H. Tettenborn, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke za vpogled v spis.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nične naj se razglasijo odločbe z molkom in izrecne odločbe Komisije, zlasti odločbe glede vpogledov v spise z dne 12. septembra 2008, 3. oktobra 2008 in 14. novembra 2008, odločba g. Jansena z dne 19. septembra 2008 in, če je potrebno, odločba z dne 25. marca 2009 o zavrnitvi ugovora R/554/08 tožeče stranke, v delu v katerem so preprečile ali omejile popolni dostop tožeče stranke do vseh podatkov ali dokumentov, ki se nanašajo nanjo in jih ima Komisija, ter do osebnih, zdravstvenih in drugih spisov, ki jih pravilno poseduje in ki so enotni, popolni in jih tožeča stranka razume ter so ji dostopni brez jezikovnih ali oblikovnih ovir, to na kratko pomeni da so skladni z zahtevami iz členov 26 in 26a Kadrovskih predpisov in so bili predhodno predmet v ta namen potrebnih izboljšav, in s katerimi so bile tako vsaj delno zavrnjene zahteve tožeče stranke, med drugimi tiste z 10. julija 2008, 19. septembra 2008 in 28. novembra 2008;

               —

               zaradi nezakonitega ravnanja, opisanega v tej tožbi, naj se Komisiji naloži, da tožeči stranki plača ustrezno odškodnino in obresti, Sodišču za uslužbence pa naj se prepusti, da pravično odloči o znesku te odškodnine in obresti, vendar naj ta znesek ne bo nižji od 2 500 EUR;

               —

               Komisiji naj se naloži, da tožeči stranki plača odškodnino in mesečne obresti od dneva vročitve te tožbe, dokler ji ta dejansko in v celoti ne omogoči vpogleda do vseh podatkov in dokumentov, ki so predmet spora, in do njenega osebnega spisa in zdravstvene kartoteke v skladu s predpisi, Sodišču za uslužbence pa naj se prepusti, da pravično odloči o znesku te odškodnine in obresti, vendar naj ta znesek ne bo nižji od 200 EUR;

               —

               Komisiji naj se naloži, naj tožeči stranki plača stroške, ki so nastali z dodatnimi vpogledi v spise, ki so bili potrebni, tako da se analogno uporabljajo pravila tožene stranke glede povračila stroškov za službene poti ali, podredno, na podlagi istih pravil stroške, ki jih je imela tožeča stranka, ko je 12. septembra 2008 in 14. novembra 2008 prišla v Luxembourg;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-207/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione tributaria di primo grado di Bolzano (Italija) 21. aprila 2017 – Rotho Blaas Srl/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

text:
               21.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 277/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione tributaria di primo grado di Bolzano (Italija) 21. aprila 2017 – Rotho Blaas Srl/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli
   (Zadeva C-207/17)
   (2017/C 277/32)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Commissione tributaria di primo grado di Bolzano

      Stranki postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Rotho Blaas Srl

      Nasprotna stranka: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali so Uredba (ES) št. 91/2009 „o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (1)‘, [skupaj z] Izvedbeno uredbo (EU) št. 924/2012, ,o spremembi Uredbe (ES) št. 91/2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske“ (2) [in] Izvedbeno uredbo (EU) št. 519/2015, „o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, kakor je bila razširjena na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla iz Malezije, ne glede na to, ali so deklarirani kot izdelki s poreklom iz Malezije ali ne, po pregledu zaradi izteka ukrepa v skladu s členom 11(2) Uredbe (ES) št. 1225/2009“ (3) neveljavne/nezakonite/nezdružljive s členom VI Splošnega sporazuma o carinah in trgovini iz leta 1994 in sklepa organa STO za reševanje sporov z dne 28. julija 2011?

               2.

               Neveljavnost/nezakonitost/nezdružljivost Uredbe (ES) št. 91/2009 o uvedbi protidampinške dajatve ter z njo povezanih izvedbenih uredb št. 924/2012 in št. 519/2015, ali pravni učinki odprave protidampinških dajatev, uvedenih na podlagi izpodbijanih ukrepov, nastopijo z začetkom veljavnosti Izvedbene uredbe (EU) št. 278/2016 (4) ali pa z datumom začetka veljavnosti izpodbijanega ukrepa, to je „osnovne“ Uredbe (ES) št. 91/2009?

      (1)  Uredba Sveta z dne 26. januarja 2009 (UL 2009, L 29, str. 1).

      (2)  Izvedbena uredba Sveta z dne 4. oktobra 2012 (UL 2012, L 275, str. 1).

      (3)  Izvedbena uredba Komisije z dne 26. Marca 2015 (UL 2015, L 82, str. 78).

      (4)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2016/278 z dne 26. februarja 2016 o razveljavitvi dokončne protidampinške dajatve, uvedene na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, kakor je bila razširjena na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla, poslanih iz Malezije, ne glede na to, ali so deklarirani kot izdelki s poreklom iz Malezije ali ne (UL 2016, L 52, str. 24).


title: Zadeva T-175/05: Tožba Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel AB, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV, Akzo Nobel Base Chemicals AB in Eka Chemicals AB proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 27. aprila 2005

text:
               9.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/32

         Tožba Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel AB, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV, Akzo Nobel Base Chemicals AB in Eka Chemicals AB proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 27. aprila 2005
   (Zadeva T-175/05)
   (2005/C 171/52)
   Jezik postopka: angleščina
   Akzo Nobel NV, s sedežem v Arnhemu (Nizozemska), Akzo Nobel Nederland BV, s sedežem v Arnhemu (Nizozemska), Akzo Nobel AB, s sedežem v Stockholmu (Švedska), Akzo Nobel Chemicals BV, s sedežem v Amersfoortu (Nizozemska), Akzo Nobel Functional Chemicals BV, s sedežem v Amersfoortu (Nizozemska), Akzo Nobel Base Chemicals AB, s sedežem v Skoghallu (Švedska), in Eka Chemicals AB, s sedežem v Bohusu (Švedska), ki jih zastopata C. R. A. Swaak in A. Kayhko, lawyers, so dne 27. aprila 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložili tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeče stranke Sodišču prve stopnje predlagajo, naj:

               —

               na podlagi člena 230 ES nadzira zakonitost Odločbe Komisije K(2004)4876 konč.;

               —

               na podlagi člena 231 ES izpodbijano odločbo razglasi za nično;

               —

               ali, podredno, zniža znesek globe;

               —

               v vsakem primeru naloži Komisiji plačilo svojih stroškov in stroškov tožečih strank v teh postopkih.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke izpodbijajo Odločbo Komisije z dne 19. januarja 2005 glede postopka na podlagi člena 81 ES in člena 53 EGP (zadeva COMP/E-1/37.773 — MKOK), ki ugotavlja, da so bile tožeče stranke vpletene v skupek sporazumov in usklajenih ravnanj, ki vključujejo določitev cene, delitev trga in dogovorjena ravnanja proti konkurentom v sektorju mono kloroocetne kisline v EGP, ter nalaga tožečim strankam globo.
   V podporo svoji tožbi tožeče stranke uveljavljajo, da je Komisija kršila pooblastilo za odločanje po prostem preudarku in kršila člen 23(2) Uredbe 1/2003 (1) s tem, da je napačno prisodila odgovornost za kršitev tudi Akzo Nobel NV, glavnemu holdingu skupine Akzo Nobel, kot tudi Akzo Nobel AB. Po mnenju tožečih strank Akzo Nobel NV ni imel odločilnega vpliva na trgovinsko politiko njegovih hčerinskih podjetij.
   Tožeče stranke nadalje navajajo, da je znesek globe, naložene tožečim strankam skupno in solidarno, za švedska podjetja v sektorju MKOK presegel mejo 10 % prometa, določeno z Uredbo 1/2003.
   Tožeče stranke tudi zatrjujejo kršitev obveznosti navedbe razlogov na podlagi člena 253.
   Podredno tožeče stranke trdijo, da je Komisija storila različne napake v zvezi z izračunom globe. V skladu z navedbami tožečih strank se je Komisija zmotila pri klasifikaciji podjetij, ko je presojala težo kršitve za namene določitve osnovnega zneska globe, kršila načelo sorazmernosti pri uporabi napačnega koeficienta množenja in načela enakega obravnavanja pri napačni uporabi Sporočila o prizanesljivosti iz 1996 (2).

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iż členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str.1).

      (2)  Sporočilo Komisije o neodreditvi ali znižanju glob v primerih kartelov (UL C 207, 18.07.1996, str. 4).


title: Zadeva T-23/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 11. oktobra 2011 – El Corte Inglés proti UUNT – BA&SH (ba&sh)

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/44

         Sklep Splošnega sodišča z dne 11. oktobra 2011 – El Corte Inglés proti UUNT – BA&SH (ba&sh)
   (Zadeva T-23/11) (1)

   2011/C 347/82
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 80, 12.3.2011.


title: Zadeva C-409/10: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. decembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Hauptzollamt Hamburg-Hafen proti Afasia Knits Deutschland GmbH (Skupna trgovinska politika — Preferencialni režim za uvoz proizvodov s poreklom iz afriških, karibskih in pacifiških držav (AKP) — Nepravilnosti, ki so se pokazale med preiskavo, ki jo je opravil Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) v državi AKP izvoznici — Naknadna izterjava uvoznih dajatev)

text:
               11.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/5

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. decembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Hauptzollamt Hamburg-Hafen proti Afasia Knits Deutschland GmbH
   (Zadeva C-409/10) (1)

   (Skupna trgovinska politika - Preferencialni režim za uvoz proizvodov s poreklom iz afriških, karibskih in pacifiških držav (AKP) - Nepravilnosti, ki so se pokazale med preiskavo, ki jo je opravil Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) v državi AKP izvoznici - Naknadna izterjava uvoznih dajatev)
   2012/C 39/07
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Revident: Hauptzollamt Hamburg-Hafen

      Nasprotna stranka v revizijskem postopku: Afasia Knits Deutschland GmbH

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesfinanzhof – Razlaga člena 32 Protokola 1 v zvezi z opredelitvijo pojma „izdelkov po poreklu“ in načini upravnega sodelovanja Sporazuma o partnerstvu med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav na eni strani ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na drugi, podpisan v Cotonouju dne 23. junija 2000 (UL L 317, str. 3) ter člena 220(2)(b) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1) – Izvoz tekstila, proizvedenega na Kitajskem, iz Jamajke v Evropsko unijo – Naknadno preverjanje dokazil o poreklu, ki ga je opravil OLAF in ne carinski organi države izvoznice, kot je določeno v navedenem Protokolu 1 – Varstvo morebitnih upravičenih pričakovanj uvoznika

      Izrek

               1.

               Člen 32 Protokola 1 iz Priloge V k Sporazumu o partnerstvu med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav na eni strani ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na drugi, podpisan v Cotonouju dne 23. junija 2000 in odobren v imenu Skupnosti s Sklepom Sveta z dne 19. decembra 2002, je treba razlagati tako, da rezultati naknadnega preverjanja, ki se nanašajo na pravilnost porekla blaga, navedenega v potrdilih EUR.1, ki jih je izdala država AKP, in ki pretežno izhajajo iz preiskave, ki jo je v tej državi na njeno povabilo opravila Komisija, natančneje, Evropski urad za boj proti goljufijam, zavezujejo organe države članice, v katero je bilo blago uvoženo, če so – kar mora presoditi predložitveno sodišče – ti organi prejeli dokument, s katerim je nedvoumno priznano, da ta država AKP navedene rezultate priznava za svoje.

               2.

               Člen 220(2)(b) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 2700/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2000, je treba razlagati tako, da kadar se potrdila EUR.1, izdana za uvoz blaga v Evropsko unijo, razveljavijo, ker so bile odkrite nepravilnosti pri izdaji teh potrdil in ker preferencialnega porekla, ki je na njih navedeno, med naknadnim preverjanjem ni bilo mogoče potrditi, uvoznik ne more izpodbijati naknadne izterjave uvoznih dajatev s trditvijo, da ni mogoče izključiti, da del blaga v resnici ima navedeno preferencialno poreklo.

      (1)  UL C 274, 9.10.2010.