title: Zadeva C-244/09: Tožba, vložena 3. julija 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               26.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 233/4

         Tožba, vložena 3. julija 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-244/09)
   2009/C 233/07
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: R. Lyal in W. Mölls, zastopnika)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Predloga tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Zvezna republika Nemčija s tem, da je degresivno amortizacijo v skladu s členom 7(5) zakona o dohodnini omejila na stavbe, ki so v državi, ni izpolnila obveznosti iz člena 56 ES.

               —

               Zvezni republiki Nemčiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Predmet predložene tožbe so določbe nemškega zakona o dohodnini, v skladu s katerimi se pri davčni obravnavi nepremičnin predvideno tako imenovano degresivno amortizacijo za obrabo, to je uporabo višjih amortizacijskih stopenj od linearnih v prvi fazi amortizacijske dobe, omeji na stavbe, ki so v državi.
   S takim različnim obravnavanjem nepremičnin, ki so v državi, in tistih, ki so zunaj države, naj bi se kršilo prost pretok kapitala, zagotovljen v členu 56 ES. V skladu z ustaljeno sodno prakso naj bi ta določba prepovedovala vse ukrepe, ki čezmejna gibanja kapitala v primerjavi z gibanji kapitala znotraj države postavljajo v slabši položaj in s tem odvračajo rezidente od prvo navedenih.
   Zaradi sporne ureditve naj bi bil likvidnostni položaj davčno zavezanih investitorjev v primeru tuje nepremičnine slabši kot v primeru nepremičnine v državi. To naj bi imelo za posledico, da naj bi bile naložbe v nepremičnine, ki so zunaj države, manj privlačne v primerjavi z naložbami v nepremičnine v državi, kar bi investitorje lahko odvrnilo od tega, da bi v drugi državi članici zgradili ali kupili stavbo. Izboljšanje likvidnostnega položaja v primeru investicije v nepremičnino v državi naj bi v skladu z ustaljeno sodno prakso predstavljalo davčno ugodnost, ki bi jo bilo treba upoštevati v delu, kjer naj bi šlo za primerjavo konkretnega obravnavanja čisto notranje državnega in čezmejnega dejanskega stanja.
   Sicer naj bi bil učinek očitane diskriminatorne ureditve omejen na stavbe, za katere je bilo za gradbeno dovoljenje zaprošeno oziroma za katere je bila prodajna pogodba sklenjena pred 1. januarjem 2006, vendar naj prost pretok kapitala s tem ne bi bil odpravljen, saj naj bi degresivna amortizacija za obrabo predstavljala trajajoče dejansko stanje.
   Po mnenju zvezne vlade je zgoraj navedena omejitev upravičena z nujnimi razlogi v splošnem interesu, saj naj bi bil namen sporne ureditve spodbujanje gradnje najemnih stanovanj v Nemčiji.
   K temu je treba pripomniti, da spodbujanje nacionalnega gospodarstva v skladu z ustaljeno sodno prakso ne predstavlja nikakršnega cilja, ki bi lahko upravičeval omejitev temeljnih svoboščin. Tudi če bi bil cilj spodbujanja gradnje najemnih stanovanj priznan kot negospodarski cilj, stroga omejitev degresivne amortizacije na stavbe v državi ne bi bila niti nujna niti sorazmerna. Spodbujanje gradnje najemnih stanovanj v Nemčiji ne bi bilo prizadeto, če bi bila degresivna amortizacija zagotovljena tudi v primerih nepremičnin v drugih državah članicah.
   Zvezna vlada naj torej ne bi navedla nobenih razlogov, ki bi lahko upravičili ugotovljeni poseg v prost pretok kapitala.


title: Zadeva T-140/10: Tožba, vložena 26. marca 2010 – Hans Günter Söns proti UUNT – Settimio (GREAT CHINA WALL)

text:
               5.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/39

         Tožba, vložena 26. marca 2010 – Hans Günter Söns proti UUNT – Settimio (GREAT CHINA WALL)
   (Zadeva T-140/10)
   2010/C 148/66
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Hans Günter Söns (Wehr, Nemčija) (zastopnik: M. Schwabe, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Alfredo Settimio (Los Angeles, Združene države Amerike)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 26. januarja 2010 v zadevi R 281/2009-1 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži, naj ugotovi ničnost registrirane znamke Skupnosti, ki je bila predmet zahteve za ugotovitev ničnosti; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka „GREAT CHINA WALL“ za proizvode iz razredov 18, 24 in 25

      Imetnik znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(c) in (g) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno uporabil zadevne določbe; kršitev mednarodnih sporazumov o zaščiti geografskih označb


title: Zadeva C-172/11: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. junija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbeitsgericht Ludwigshafen am Rhein – Nemčija) – Georges Erny proti Daimler AG – Werk Wörth (Prosto gibanje delavcev — Člen 45 PDEU — Uredba (EGS) št. 1612/68 — Člen 7(4) — Načelo prepovedi diskriminacije — Znesek povečanja plačila, izplačan delavcem, ki so v sistemu dela s krajšim delovnim časom pred upokojitvijo — Delovni migranti, ki so davčni zavezanci za dohodnino v državi članici prebivališča — Fiktivno upoštevanje davka na plače države članice zaposlitve)

text:
               25.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 258/6

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. junija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbeitsgericht Ludwigshafen am Rhein – Nemčija) – Georges Erny proti Daimler AG – Werk Wörth
   (Zadeva C-172/11) (1)

   (Prosto gibanje delavcev - Člen 45 PDEU - Uredba (EGS) št. 1612/68 - Člen 7(4) - Načelo prepovedi diskriminacije - Znesek povečanja plačila, izplačan delavcem, ki so v sistemu dela s krajšim delovnim časom pred upokojitvijo - Delovni migranti, ki so davčni zavezanci za dohodnino v državi članici prebivališča - Fiktivno upoštevanje davka na plače države članice zaposlitve)
   2012/C 258/09
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Arbeitsgericht Ludwigshafen am Rhein

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Georges Erny

      Tožena stranka: Daimler AG – Werk Wörth

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Arbeitsgericht Ludwigshafen am Rhein, Auswärtige Kammern Landau – Razlaga člena45 PDEU in člena 7(4) Uredbe Sveta št. 1612/68 (EGS) z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti (UL L 257, str. 2) – Povečanje plače delavcem, ki spadajo v sistem zaposlitve s krajšim delovnim časom zaradi postopnega upokojevanja – Manj ugodno obravnavanje delavcev migrantov, ki so zavezani plačilu dohodnine le v državi prebivanja, zaradi upoštevanja dohodnine, ki bi jo teoretično bilo treba plačati v državi zaposlitve, pri izračunu zneska tega povečanja.

      Izrek

   Člen 45 PDEU in člen 7(4) Uredbe Sveta št. 1612/68 (EGS) z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti nasprotujeta določbam kolektivnih in individualnih pogodb, ki določajo, da je treba znesek povečanja plačila, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki ga delodajalec izplača v okviru sistema zaposlitve s krajšim delovnim časom zaradi postopnega upokojevanja, izračunati tako, da se davek na plače, ki se plačuje v državi članici zaposlitve, navidezno odbije ob določitvi osnove za izračun tega zneska povečanja, čeprav so v skladu s konvencijo o izogibanju dvojnega obdavčevanja mezde, plače in drugi podobni prejemki, izplačani delavcem, ki nimajo prebivališča v državi članici zaposlitve, obdavčljivi v državi članici, v kateri imajo ti delavci prebivališče. V skladu z omenjenim členom 7(4) so take določbe nične. Člen 45 PDEU in določbe Uredbe št. 1612/68 prepuščajo državam članicam in socialnim partnerjem, da izberejo med različnimi rešitvami, primernimi za doseganje cilja, ki mu te določbe sledijo.

      (1)  UL C 226, 30.7.2011.


title: Zadeva T-580/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. aprila 2017 – Azoulay in drugi/Parlament (Javni uslužbenci — Uradniki — Začasni uslužbenci — Osebni prejemki — Družinski dodatki — Dodatek za šolanje — Zavrnitev vračila šolnine — Člen 3(1) Priloge VII h Kadrovskim predpisom — Legitimno pričakovanje — Enako obravnavanje — Načelo dobrega upravljanja)

text:
               19.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. aprila 2017 – Azoulay in drugi/Parlament
   (Zadeva T-580/16) (1)

   ((Javni uslužbenci - Uradniki - Začasni uslužbenci - Osebni prejemki - Družinski dodatki - Dodatek za šolanje - Zavrnitev vračila šolnine - Člen 3(1) Priloge VII h Kadrovskim predpisom - Legitimno pričakovanje - Enako obravnavanje - Načelo dobrega upravljanja))
   (2017/C 195/38)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Irit Azoulay (Bruselj, Belgija), Andrew Boreham (Wansin Hannut, Belgija), Mirja Bouchard (Villers-la-Ville, Belgija) in Darren Neville (Ohain, Belgija) (zastopnik: M. Casado García Hirschfeld, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: E. Taneva in L. Deneys, agenta)

      Predmet

   Pedlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti posameznih odločb Parlamenta z dne 24. aprila 2015, s katerimi je bila zavrnjena dodelitev dodatka za šolanje za leto 2014/2015 in po potrebi razglasitev ničnosti posameznih odločb Parlamenta z dne 17. in 19. novembra 2015, s katerimi so bile delno zavrnjene pritožbe tožečih strank z dne 20. julija 2015.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Irit Azoulay, Andrewu Borehamu, Mirji Bouchard in Darrenu Nevillu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 145 z dne 25.4.2016 (zadeva je bila najprej vpisana pri Sodišču za uslužbence Evropske unije pod številko F-9/16 in nato 1. 9. 2016 prenesena na Splošno sodišče Evropske unije).


title: Zadeva T-357/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. decembra 2012 – Bimbo proti UUNT – Grupo Bimbo (GRUPO BIMBO) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti GRUPO BIMBO — Prejšnja nacionalna besedna znamka BIMBO — Relativni razlogi za zavrnitev — Znamka z ugledom — Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               9.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/20

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. decembra 2012 – Bimbo proti UUNT – Grupo Bimbo (GRUPO BIMBO)
   (Zadeva T-357/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti GRUPO BIMBO - Prejšnja nacionalna besedna znamka BIMBO - Relativni razlogi za zavrnitev - Znamka z ugledom - Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 38/34
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bimbo, SA (Barcelona, Španija) (zastopnik: J. Carbonell Callicó, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Grupo Bimbo, SAB de CV (México, Mehika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 14. aprila 2011 (zadeva R 1272/2010-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Bimbo, SA in družbo Grupo Bimbo, SAB de CV.

      Izrek

               1.

               Točke 1, 2 in 4 izreka odločbe prvega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 14. aprila 2011 (zadeva R 1272/2010-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Bimbo, SA in družbo Grupo Bimbo, SAB de CV se razveljavijo.

               2.

               UUNT se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 252, 27.8.2011.


title: Združeni zadevi C-549/12 P in C-54/13 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 24. junija 2015 – Zvezna republika Nemčija/Evropska komisija, Kraljevina Španija, Francoska republika, Kraljevina Nizozemska (Pritožba — Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR) — Zmanjšanje finančne pomoči — Metoda izračuna z ekstrapolacijo — Postopek sprejemanja odločbe s strani Evropske komisije — Nespoštovanje določenega roka — Posledice)

text:
               24.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/2

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 24. junija 2015 – Zvezna republika Nemčija/Evropska komisija, Kraljevina Španija, Francoska republika, Kraljevina Nizozemska
   (Združeni zadevi C-549/12 P in C-54/13 P) (1)

   ((Pritožba - Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR) - Zmanjšanje finančne pomoči - Metoda izračuna z ekstrapolacijo - Postopek sprejemanja odločbe s strani Evropske komisije - Nespoštovanje določenega roka - Posledice))
   (2015/C 279/02)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: T. Henze, agent, skupaj z U. Karpensteinom, C. Johannom, C. von Donatom in J. Lipinskyjem, odvetniki)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija (zastopnika: B. Conte in A. Steiblytė, agenta), Kraljevina Španija (zastopnik: A. Rubio González, agent), Francoska republika (zastopniki: G. de Bergues, D. Colas in N. Rouam, agenti), Kraljevina Nizozemska (zastopnika: M. Bulterman in B. Koopman, agenta) (C-54/13 P)

      Izrek

               1.

               Sodbi Splošnega sodišča Evropske unije Nemčija/Komisija (T 265/08, EU:T:2012:434) in Nemčija/Komisija (T 270/08, EU:T:2012:612) se razveljavita.

               2.

               Odločba Komisije C(2008) 1690 final z dne 30. aprila 2008 o zmanjšanju finančne pomoči iz Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR), dodeljene za operativni program v deželi Turingiji, ki je v regiji cilja 1 (Nemčija) (1994–1999), v skladu z Odločbo Komisije C(94) 1939/5 z dne 5. avgusta 1994, in Odločba Komisije C(2008) 1615 final z dne 29. aprila 2008 o zmanjšanju finančne pomoči iz Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR), ki je bila z Odločbo Komisije C(94) 1973 z dne 5. avgusta 1994 odobrena za operativni program za Vzhodni Berlin (Nemčija), ki je v cilju 1 (1994–1999), se razglasita za nični.

               3.

               Evropska komisija poleg svojih stroškov nosi stroške Zvezne republike Nemčije, ki so tej nastali na prvi stopnji in v okviru te pritožbe.

               4.

               Kraljevina Španija, Francoska republika in Kraljevina Nizozemska nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 46, 16.2.2013.

      UL C 86, 23.3.2013.


title: Združene zadeve od C-53/15 P do C-56/15 P: Sklep Sodišča z dne 17. decembra 2015 – Moreda-Riviere Trefilerías, SA (C-53/15 P), Trefilerías Quijano SA, (C-54/15 P), Trenzas y Cables de Acero PSC SL, (C-55/15 P), Global Steel Wire SA (C-56/15 P)/Evropska komisija (Pritožba — Omejevalni sporazumi — Evropski trg jekla za prednapenjanje — Sklep Komisije o spremembi zneska glob, naloženih nekaterim podjetjem in določitvi novega roka za plačilo teh glob — Neobstoj pravnega interesa drugih podjetij, katerih znesek glob je ostal nespremenjen — Člen 181 Poslovnika Sodišča — Očitno neutemeljena pritožba)

text:
               29.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/3

         Sklep Sodišča z dne 17. decembra 2015 – Moreda-Riviere Trefilerías, SA (C-53/15 P), Trefilerías Quijano SA, (C-54/15 P), Trenzas y Cables de Acero PSC SL, (C-55/15 P), Global Steel Wire SA (C-56/15 P)/Evropska komisija
   (Združene zadeve od C-53/15 P do C-56/15 P) (1)

   ((Pritožba - Omejevalni sporazumi - Evropski trg jekla za prednapenjanje - Sklep Komisije o spremembi zneska glob, naloženih nekaterim podjetjem in določitvi novega roka za plačilo teh glob - Neobstoj pravnega interesa drugih podjetij, katerih znesek glob je ostal nespremenjen - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Očitno neutemeljena pritožba))
   (2016/C 078/03)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnice: Moreda-Riviere Trefilerías, SA (C-53/15 P), Trefilerías Quijano SA, (C-54/15 P), Trenzas y Cables de Acero PSC SL, (C-55/15 P), Global Steel Wire SA (C-56/15 P) (zastopnika: F. González Díaz in A. Tresandi Blanco, odvetnika)

      Druga stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Urraca Caviedes in F. Castillo de la Torre, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožbe se zavrnejo.

               2.

               Moreda-Riviere Trefilerías SA, Trefilerías Quijano SA, Trenzas y Cables de Acero PSC SL in Global Steel Wire SA se naloži plačilo stroškov v zadevah C-53/15 P, C-54/15 P, C-55/15 P in C-56/15 P.

      (1)  UL C 118, 13.4.2015.


title: Zadeva T-515/08: Tožba, vložena 19. novembra 2008 – Mauerhofer proti Komisiji

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/50

         Tožba, vložena 19. novembra 2008 – Mauerhofer proti Komisiji
   (Zadeva T-515/08)
   (2009/C 44/89)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Volker Mauerhofer (Dunaj, Avstrija) (zastopnik: J. Schartmüller, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               primarno, izpodbijani ukrep naj se v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, razglasi za ničnega;

               —

               drugič ali podredno glede na ničnostno tožbo, ugotovi naj se nepogodbeno odgovornost tožene stranke, ker je nezakonito sprejela izpodbijani ukrep;

               —

               toženi stranki naj se naloži, naj tožeči stranki plača znesek v višini 5500 EUR za nepogodbeno škodo, ki ji je nastala zaradi izpodbijanega ukrepa, skupaj z obrestmi, obračunanimi po 4-odstotni letni obrestni meri, od 4. novembra 2008 do dneva razglasitve sodbe, s katero se bo končal ta postopek.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 9. septembra 2008, na podlagi katere je bila sprejeta upravna odločba, s katero je bilo zmanjšano število delovnih dni, ki so bili tožeči stranki dani za izvedbo njenih nalog v okviru pogodbe o opravljanju strokovnih storitev št. MC/5043/025/001/2008, sklenjene med tožečo stranko in svetovalcem glede sodelovanja pri projektu „Value Chain Mapping Analysis“, ki je temeljil na okvirni pogodbi „EuropeAid/123314/C/SER/multi“, ki je bila izvedena v Bosni in Hercegovini in sklenjena med svetovalcem in Komisijo. Dalje, tožeča stranka zahteva povračilo škode, ki jo je utrpela zaradi izpodbijanega ukrepa.
   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja te tožbene razloge:
   Prvič, tožeča stranka trdi, da je Komisija pri sprejetju izpodbijanega ukrepa kršila procesno zahtevo, v skladu s katero mora svetovalec, preden Komisija sprejme odločbo, izdelati pisni predlog, kot je predpisano v Splošnih pogojih in podrobnih smernicah, ki veljajo za okvirno pogodbo projekta „Value Chain Mapping Analysis“.
   Drugič, tožeča stranka trdi, da je bila s sprejetjem izpodbijanega ukrepa kršena njena pravica do zaslišanja s strani nepristranskega organa.
   Tretjič, trdi, da je bila s sprejetjem izpodbijanega ukrepa kršena njena pravica do obravnave zadeve s strani organa, pri katerem ni navzkrižja interesov.
   Dalje, tožeča stranka trdi, da tožena stranka pri sprejemanju izpodbijanega ukrepa ni pravilno in pošteno izračunala in analizirala števila delovnih dni, ki se odštejejo od skupnega števila dni, danih tožeči stranki za izvedbo njenih nalog.
   Nazadnje, tožeča stranka trdi, da je Komisija s sprejetjem izpodbijanega ukrepa zlorabila svoja pooblastila, saj pri določanju števila delovnih dni, ki jih je imela na voljo tožeča stranka, ni upoštevala napak, ki jih je storil svetovalec.


title: Zadeva C-80/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 25. februarja 2008 – Ministero delle Finanze proti Michele Franchetto

text:
               9.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 116/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 25. februarja 2008 – Ministero delle Finanze proti Michele Franchetto
   (Zadeva C-80/08)
   (2008/C 116/21)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Corte suprema di cassazione
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ministero delle Finanze

      Tožena stranka: Michele Franchetto
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali so davčne olajšave, ki so priznane zadrugam v skladu s členi 10, 11, 12, 13 in 14 U.P.R. 601 iz leta 1973, skladne s konkurenčnim pravom in predvsem ali se jih lahko opredeli za državne pomoči v smislu člena 87 Pogodbe ES, zlasti zaradi neustreznega sistema nadzora in kaznovanja zlorab, ki je določen z Decreto legislativo del Capo Provvisorio dello Stato št. 1577 iz leta 1947?

               2)

               Zlasti v zvezi z vprašanjem, ali se sporne davčne olajšave lahko opredeli za državne pomoči, ali te olajšave lahko štejejo za sorazmerne glede na cilje, ki so zaupani zadrugam? Ali test sorazmernosti lahko, poleg posamične olajšave, zajema ugodnosti, ki jo dajejo olajšave v celoti, s posledičnim izkrivljanjem konkurence?
               Za odgovor na prejšnja vprašanja je treba upoštevati dejstvo, da je sistem nadzora zelo oslabljen zaradi reforme na področju prava družb v skladu z zakonom št. 311 iz leta 2004, zlasti v zvezi z zadrugami, ki so pretežno, vendar ne povsem, vzajemne.

               3)

               Ne glede na vprašanje, ali se zadevne finančne olajšave lahko opredelijo za državne pomoči, ali se uporaba pravne oblike zadruge, tudi če ne gre za primer goljufije ali navideznega pravnega posla, lahko opredeli za zlorabo prava, če je namen izbire te pravne oblike izključno ali v glavnem davčni prihranek?


title: Zadeva T-89/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. marca 2015 – Pollmeier Massivholz/Komisija (Državne pomoči — Državni ukrepi v zvezi z ustanovitvijo žage v deželi Hessen — Ničnostna tožba — Dopis, naslovljen na pritožnice — Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva — Nedopustnost — Odločba o ugotovitvi neobstoja državne pomoči — Neobstoj začetka formalnega postopka preiskave — Resne težave — Izračun elementa pomoči javnih garancij — Obvestilo Komisije o državnih pomočeh v obliki garancij — Podjetje v težavah — Prodaja javnega zemljišča — Pravica do obrambe — Obveznost obrazložitve)

text:
               4.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/33

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. marca 2015 – Pollmeier Massivholz/Komisija
   (Zadeva T-89/09) (1)

   ((Državne pomoči - Državni ukrepi v zvezi z ustanovitvijo žage v deželi Hessen - Ničnostna tožba - Dopis, naslovljen na pritožnice - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Nedopustnost - Odločba o ugotovitvi neobstoja državne pomoči - Neobstoj začetka formalnega postopka preiskave - Resne težave - Izračun elementa pomoči javnih garancij - Obvestilo Komisije o državnih pomočeh v obliki garancij - Podjetje v težavah - Prodaja javnega zemljišča - Pravica do obrambe - Obveznost obrazložitve))
   (2015/C 146/44)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG (Creuzburg, Nemčija) (zastopnika: sprva J. Heithecker in F. von Alemann, nato J. Heithecker, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Urraca Caviedes in F. Erlbacher, zastopnika)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Land Hessen (Nemčija) (zastopnika: U. Soltész in P. Melcher, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti, prvič, Odločbe Komisije C (2008) 6017 final z dne 21. oktobra 2008, državne pomoči N 512/2007 – Nemčija, Abalon Hardwood Hessen GmbH, in drugič, odločbe, ki naj bi bila vsebovana v dopisu Komisije D/55056 z dne 15. decembra 2008 v zvezi s postopkom glede državnih pomoči CP 195/2007 – Abalon Hardwood Hessen GmbH.

      Izrek

               1.

               Odločba Komisije C (2008) 6017 final z dne 21. oktobra 2008, državne pomoči N 512/2007 – Nemčija, Abalon Hardwood Hessen GmbH, se razglasi za nično v delu, v katerem je ugotovljeno, da javni garanciji, ki ju je dala Land Hessen, ne pomenita državnih pomoči v smislu člena 87(1) ES.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Družba Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG nosi štiri petine svojih stroškov, štiri petine stroškov Evropske komisije in štiri petine stroškov Land Hessen.

               4.

               Komisija nosi petino svojih stroškov in petino stroškov družbe Pollmeier Massivholz.

               5.

               Land Hessen nosi petino svojih stroškov.

      (1)  UL C 129, 6.6.2009.


title: Zadeva T-476/12: Tožba, vložena 31. oktobra 2012 – Saint-Gobain Glass Deutschland proti Komisiji

text:
               12.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/41

         Tožba, vložena 31. oktobra 2012 – Saint-Gobain Glass Deutschland proti Komisiji
   (Zadeva T-476/12)
   2013/C 9/74
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH (Aachen, Nemčija) (zastopnika: S. Altenschmidt in C. Dittrich, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj razglasi za nično zavrnitev Komisije, ki je zaradi njenega molka nastopila dne 4. septembra 2012, (zadeva GestDem št. 3273/2012) glede dostopa tožeče stranke do informacij zveznega urada Zvezne republike Nemčije za okolje (Umweltbundesamt der Bundesrepublik Deutschland) v zvezi z njenimi napravami, ki jih je ta urad Komisiji posredoval, ko je na podlagi člena 15(1) Sklepa Evropske komisije z dne 27. aprila 2011 (2011/278/EU) Komisiji predložil seznam naprav, za katere v Nemčiji velja Direktiva 2003/87/ES,

               —

               naj, podredno, razglasi za nično zavrnitev Komisije, ki je zaradi njenega molka nastopila dne 25. septembra 2012, (zadeva GestDem št. 3273/2012) glede dostopa do zaprošenih informacij,

               —

               naj Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja:

               1.

               Kršitev člena 8(2) Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1)

               Tožeča stranka navaja, da pogoji za podaljšanje roka za odgovor na njeno potrdilno prošnjo niso bili izpolnjeni, zaradi česar se šteje, da je Komisija zaradi svojega molka prošnjo zavrnila že 4. septembra 2012.

               2.

               Kršitev člena 3, prvi odstavek, Uredbe (ES) št. 1367/2006 (2) v povezavi s členom 2(1) Uredbe (ES) št. 1049/2001
               Tožeča stranka navaja, da zavrnitev njene prošnje zaradi molka organa pomeni kršitev člena 3, prvi odstavek, Uredbe (ES) št. 1367/2006, v povezavi s členom 2(1) Uredbe (ES) št. 1049/2001, ker ima na podlagi teh določb pravico do dostopa do zaprošenih okoljskih informacij, poleg tega pa razlogov za zavrnitev – ki jih je treba razlagati ozko – ni.
               Po mnenju tožeče stranke zlasti ni mogoče uporabiti izjeme iz člena 4(3), prvi pododstavek, Uredbe št. 1049/2001. Zaprošeni dokumenti naj bi se nanašali izključno na podatke, ki jih je Zvezna Republika Nemčija posredovala Komisiji in ne na preverjanje teh podatkov s strani Komisije. Zato naj ne bi bilo strahu, da bi se resno oslabilo postopek odločanja Komisije.
               Tožeča stranka poleg tega navaja, da tudi dejstvo, da organi, ki morajo posredovati svoja stališča, tega še niso storili, ne more biti razlog za zavrnitev njene prošnje. V zvezi s tem navaja, da se izjeme iz člena 4(5) Uredbe št. 1049/2001 ne more razlagati tako široko, da se zadevni državi članici omogoči pravico veta, na podlagi katere lahko po prosti presoji nasprotuje dostopu do zaprošenih dokumentov. To bi bilo v nasprotju s ciljem Aarhuške konvencije, ki je vzpostavitev in spodbujanje preglednosti postopkov odločanja v okoljskih zadevah.

               3.

               Kršitev obveznosti obrazložitve
               Na zadnjem mestu tožeča stranka navaja kršitev obveznosti obrazložitve iz člena 296, drugi odstavek, PDEU.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).

      (2)  Uredba (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti (UL L 264, 25.9.2006, str. 13).


title: Zadeva T-301/16: Tožba, vložena 13. junija 2016 – Jindal Saw in Jindal Saw Italia/Komisija

text:
               29.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/25

         Tožba, vložena 13. junija 2016 – Jindal Saw in Jindal Saw Italia/Komisija
   (Zadeva T-301/16)
   (2016/C 314/35)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Jindal Saw Ltd (New Delhi, Indija) in Jindal Saw Italia SpA (Trst, Italija) (zastopnika: R. Antonini in E. Monard, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2016/388 z dne 17. marca 2016 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz cevi iz nodularnega litega železa (imenovanega tudi sferoidno grafitno lito železo) s poreklom iz Indije razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na tožeči stranki; in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata tri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija naj bi z določitvijo izvoznih cen kršila člene 2(8) in (9), 3(2), (3) in (6), ter 9(4) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Komisija naj bi z ugotovitvami glede učinkov na cene, obstoja škode in vzročne zveze kršila člene 3(2), (3), (5), (6), (7) in (8), 4(1), 5(4) in 9(4) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Z nerazkritjem bistvenih dejstev in preudarkov in z nedodelitvijo dovolj časa za predložitev stališč naj bi bil kršen člen 20(4) in (5) Uredbe Sveta št. 1225/2009.


title: Zadeva T-301/02: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. junija 2009 — AEM proti Komisiji ( Državne pomoči — Sistem pomoči, ki so jih italijanski organi v obliki davčnih oprostitev in posojil po ugodnejši obrestni meri dodelili nekaterim javnim storitvenim podjetjem — Odločba, s katero so bile pomoči razglašene za nezdružljive s skupnim trgom — Ničnostna tožba — Posamično zadevanje — Dopustnost — Veljavne ali nove pomoči — Člen 87(3)(c) ES )

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/39

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. junija 2009 — AEM proti Komisiji
   (Zadeva T-301/02) (1)

   („Državne pomoči - Sistem pomoči, ki so jih italijanski organi v obliki davčnih oprostitev in posojil po ugodnejši obrestni meri dodelili nekaterim javnim storitvenim podjetjem - Odločba, s katero so bile pomoči razglašene za nezdružljive s skupnim trgom - Ničnostna tožba - Posamično zadevanje - Dopustnost - Veljavne ali nove pomoči - Člen 87(3)(c) ES“)
   2009/C 180/70
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka:: AEM SpA (Milano, Italija) (zastopniki: A. Giardina, C. Croff, A. Santa Maria in G. Pizzonia, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: V. Di Bucci, zastopnik)

      Intervenientka v podporo tožeči stranki: ASM Brescia SpA (Brescia, Italija) (zastopniki: G. Caia, V. Salvadori, N. Pisani in F. Capelli, odvetniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti členov 2 in 3 Odločbe Komisije 2003/193/ES z dne 5. junija 2002 o državni pomoči, ki jo je Italija v obliki davčnih oprostitev in posojil pod ugodnejšimi pogoji dodelila javnim storitvenim podjetjem v večinski javni lasti (UL 2003, L 77, str. 21).

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               AEM SpA nosi svoje stroške in plača stroške Komisije.

               3)

               ASM Brescia SpA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 289, 23.11.2002.


title: Zadeva C-385/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social de Barcelona (Španija) 19. julija 2011 – Isabel Elbal Moreno proti Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) in Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

text:
               1.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 290/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social de Barcelona (Španija) 19. julija 2011 – Isabel Elbal Moreno proti Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) in Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
   (Zadeva C-385/11)
   2011/C 290/05
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Social de Barcelona

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Isabel Elbal Moreno

      Toženi stranki: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) in Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je s pojmom „pogoj zaposlitve“, na katerega se nanaša prepoved diskriminacije iz določbe 4 Direktive 97/81 (1), zajeta starostna pokojnina – kot jo ureja španski sistem socialne varnosti – na podlagi plačevanja prispevkov, ki izhaja iz prispevkov, plačanih s strani delavca in zanj, v njegovem celotnem poklicnem življenju?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen in se starostna pokojnina – kakršno ureja španski sistem socialne varnosti – na podlagi plačevanja prispevkov razume tako, da je zajeta s pojmom „pogoj zaposlitve“, na katerega se nanaša določba 4 Direktive 97/81, ali je prepoved diskriminacije iz navedene določbe treba razumeti tako, da onemogoča ali nasprotuje nacionalnemu predpisu, ki zaradi dvojne uporabe „načela pro rata temporis“ od delavcev s krajšim delovnim časom v primerjavi z delavci s polnim delovnim časom zahteva sorazmerno daljše obdobje plačevanja prispevkov za pridobitev pravice do starostne pokojnine iz prispevkov v sorazmerno nižjem znesku glede na trajanje delovnega časa?

               3.

               Kot dopolnilno vprašanje, ali je ureditev španskega sistema plačevanja prispevkov, dostopa in odmere starostne pokojnine za delavce s krajšim delovnim časom (iz sedme dodatne določbe SZSV) zajeta s pojmom „vidiki in pogoji plačil“, na katerega se nanaša prepoved diskriminacije iz člena 4 Direktive 2006/54 (2) in člena 157 prečiščene različice Pogodbe o Evropski uniji (prej člen 141 ES)?

               4.

               Kot alternativno vprašanje, ali je posredno ali neposredno prepoved diskriminacije na podlagi spola iz določbe 4 Direktive 79/7 treba razumeti tako, da onemogoča ali nasprotuje nacionalnemu predpisu, ki zaradi dvojne uporabe „načela pro rata temporis“ od delavcev s krajšim delovnim časom (v veliki večini ženske) v primerjavi z delavci s polnim delovnim časom zahteva sorazmerno daljše obdobje plačevanja prispevkov za pridobitev pravice do starostne pokojnine na podlagi prispevkov v sorazmerno nižjem znesku glede na trajanje delovnega časa?

      (1)  Direktiva Sveta 97/81/ES z dne 15. decembra 1997 o okvirnem sporazumu o delu s krajšim delovnim časom, sklenjenim med UNICE, CEEP in ETUC – Priloga: Okvirni sporazum o delu s krajšim delovnim časom, (UL L 14, str. 9).

      (2)  Direktiva 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (preoblikovano), UL L 204, str. 23.


title: Zadeva T-553/10: Tožba, vložena 29. novembra 2010 – Biodes proti UUNT – Manasul International (FARMASUL)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/53

         Tožba, vložena 29. novembra 2010 – Biodes proti UUNT – Manasul International (FARMASUL)
   (Zadeva T-553/10)
   ()
   2011/C 30/94
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Biodes, S.L. (Madrid, Španija) (zastopnik: Sr. E. Manresa Medina, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Manasul Internacional S.L. (Ponferrada, Španija)

      Predlog tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 3. septembra 2010 v zadevi R 1034/2009-1 naj se razveljavi in

               —

               toženi stranki in potencialnim intervenientom na njeni strani naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „FARMASUL“ za proizvode iz razredov 5, 30 in 31.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Manasul Internacional S.L.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Nacionalni figurativni znamki „MANASUL“ in „MANASUL ORO“ za proizvode razredov 5,30 in 31.

      Odločba oddelka za ugovore: Zavrnitev ugovora in registracija prijavljene znamke.

      Odločba odbora za pritožbe: Ugoditev pritožbi in zavrnitev registracije prijavljene znamke.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) in 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), ker naj ne bi obstajala podobnost med nasprotujočima si znamkama, ker naj bi nasprotna stranka pozabila analizirati drugo licenčno pogodbo, s katero se je spremenila prva licenčna pogodba, in ker naj nasprotna znamka ne bi imela domnevnega ugleda.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1)


title: Zadeva T-345/16: Tožba, vložena 27. junija 2016 – Blackmore/EUIPO – Paice (DEEP PURPLE)

text:
               29.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/29

         Tožba, vložena 27. junija 2016 – Blackmore/EUIPO – Paice (DEEP PURPLE)
   (Zadeva T-345/16)
   (2016/C 314/40)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Richard Hugh Blackmore (New York, New York, Združene države) (zastopnik: A. Edwards-Stuart, Barrister)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Ian Paice (London, Združeno kraljestvo)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka EU „DEEP PURPLE“ – Zahteva za registracijo št. 11 772 721

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora EUIPO za pritožbe z dne 21. marca 2016 v zadevi 880/2015-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo in dovoli pritožbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov, ki so tožeči stranki nastali v tem postopku.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Odbor za pritožbe je storil napako, ker je dopustil dokaze, predložene 5. novembra 2014;

               —

               Odbor za pritožbe je storil napako, ker je ugotovil, da je bilo dobro ime s pravočasno predloženimi dokazi dovolj dokazano;

               —

               Odbor za pritožbe je storil napako, ker je ugotovil, da so bili dokazi zadostni za ugotovitev, da je imela nasprotna stranka pravico do deleža v dobrem imenu.


title: Zadeva C-180/14: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 23. decembra 2015 – Evropska komisija/Helenska republika (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2003/88/ES — Organizacija delovnega časa — Dnevni počitek — Tedenski počitek — Najdaljši tedenski delovni čas)

text:
               22.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 68/6

         Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 23. decembra 2015 – Evropska komisija/Helenska republika
   (Zadeva C-180/14) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2003/88/ES - Organizacija delovnega časa - Dnevni počitek - Tedenski počitek - Najdaljši tedenski delovni čas))
   (2016/C 068/07)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Patakia in M. van Beek, agenta)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopniki: A. Samoni-Rantou, N. Dafniou in S. Vodina, agenti)

      Izrek

               1.

               Helenska republika s tem, da ni uveljavila, da povprečni tedenski delovni čas ne presega 48 ur, in da ni zagotovila minimalnega dnevnega počitka niti enakovrednega obdobja nadomestnega počitka, ki neposredno sledi delovnemu časa, ki naj bi ga to obdobje nadomestilo, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi členov 3 in 6 Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 184, 16.6.2014.


title: Zadeva T-499/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. februarja 2015 – nMetric/UUNT (SMARTER SCHEDULING) (Znamka Skupnosti — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Skupnost — Besedna znamka SMARTER SCHEDULING — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. ° 207/2009)

text:
               23.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 5. februarja 2015 – nMetric/UUNT (SMARTER SCHEDULING)
   (Zadeva T-499/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Skupnost - Besedna znamka SMARTER SCHEDULING - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št.o 207/2009))
   (2015/C 096/21)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: nMetric LLC (Costa Mesa, Kalifornija, Združene države Amerike) (zastopnika: T. Fuchs in A. Münch, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Geroulakos, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. junija 2013 (zadeva R 887/2012-2) v zvezi z mednarodno registracijo, v kateri je imenovana Evropska skupnost, besedne znamke SMARTER SCHEDULING.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi nMetric LLC se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 344, 5.2.2013.


title: Zadeva C-61/11 PPU: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 28. aprila 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte di Appello di Trento – Italija) – v kazenskem postopku proti Hassenu El Dridiju alias Karimu Soufiju (Območje svobode, varnosti in pravice — Direktiva 2008/115/ES — Vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav — Člena 15 in 16 — Nacionalna zakonodaja, ki določa zaporno kazen za nezakonito prebivajoče državljane tretjih držav, ki se ne ravnajo v skladu z odredbo o zapustitvi ozemlja države članice — Združljivost)

text:
               25.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/8

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 28. aprila 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte di Appello di Trento – Italija) – v kazenskem postopku proti Hassenu El Dridiju alias Karimu Soufiju
   (Zadeva C-61/11 PPU) (1)

   (Območje svobode, varnosti in pravice - Direktiva 2008/115/ES - Vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav - Člena 15 in 16 - Nacionalna zakonodaja, ki določa zaporno kazen za nezakonito prebivajoče državljane tretjih držav, ki se ne ravnajo v skladu z odredbo o zapustitvi ozemlja države članice - Združljivost)
   2011/C 186/14
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte di Appello di Trento

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Hassen El Dridi alias Karim Soufi

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Corte di Appello di Trento – Razlaga členov 15 in 16 Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL L 348, str. 98) – Vračanje državljanov tretjih držav, ki nezakonito prebivajo – Pogoji za pridržanje z namenom odstranitve – Neposredna uporaba – Nacionalna zakonodaja, ki določa zaporno kazen od enega do štirih let za državljana tretje države, ki po vročitvi odredbe o odstranitvi še naprej nezakonito prebiva na državnem ozemlju

      Izrek

   Direktivo 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav, zlasti njena člena 15 in 16, je treba razlagati tako, da nasprotuje zakonodaji države članice, kot je ta, ki se obravnava v postopku v glavni stvari, ki predvideva zaporno kazen za nezakonito prebivajočega državljana tretje države samo zaradi dejstva, ker ta brez utemeljenega razloga ostaja na ozemlju te države in tako krši odredbo o zapustitvi tega ozemlja v predpisanem roku.

      (1)  UL C 113, 9.4.2011.


title: Zadeva T-335/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. januarja 2016 – Davó Lledó/UUNT – Administradora y Franquicias América in Inversiones Ged (DoggiS) (Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Figurativna znamka Skupnosti DoggiS — Prejšnji nacionalni figurativni znamki DoggiS — Prejšnji nacionalni besedni znamki DOGGIS in DOGGIBOX — Prejšnji nacionalni figurativni znamki z likom v obliki hot doga — Dodatni dokazi, ki so bili prvič predloženi pred odborom za pritožbe — Člen 76 Uredbe (ES) št. 207/2009 — Slaba vera — Člen 52(1)(b) Uredbe št. 207/2009 — Dokazi, ki so bili prvič predloženi pred Splošnim sodiščem)

text:
               14.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/36

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. januarja 2016 – Davó Lledó/UUNT – Administradora y Franquicias América in Inversiones Ged (DoggiS)
   (Zadeva T-335/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka Skupnosti DoggiS - Prejšnji nacionalni figurativni znamki DoggiS - Prejšnji nacionalni besedni znamki DOGGIS in DOGGIBOX - Prejšnji nacionalni figurativni znamki z likom v obliki hot doga - Dodatni dokazi, ki so bili prvič predloženi pred odborom za pritožbe - Člen 76 Uredbe (ES) št. 207/2009 - Slaba vera - Člen 52(1)(b) Uredbe št. 207/2009 - Dokazi, ki so bili prvič predloženi pred Splošnim sodiščem))
   (2016/C 098/47)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: José-Manuel Davó Lledó (Cartagena, Španija) (zastopnik: J.-V. Gil Martí, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnica: S. Palmero Cabezas, agentka)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT: Administradora y Franquicias América, SA (Santiago, Čile) in Inversiones Ged Ltda (Santiago)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 13. marca 2014 (zadeva R 1824/2013-1) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Administradora y Franquicias América, SA in Inversiones Ged Ltda na eni strani in José-Manuelom Davójem Lledójem na drugi.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               José-Manuelu Davóju Lledóju se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 253, 4.8.2014.


title: Zadeva C-1/16: Sklep predsednika Sodišča z dne 15. februarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Provincial de A Coruña – Španija) – Abanca Corporación Bancaria SA/María Isabel Vázquez Rosende

text:
               24.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/13

         Sklep predsednika Sodišča z dne 15. februarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Provincial de A Coruña – Španija) – Abanca Corporación Bancaria SA/María Isabel Vázquez Rosende
   (Zadeva C-1/16) (1)

   (2017/C 129/17)
   Jezik postopka: španščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 98, 14.3.2016.


title: Zadeva C-529/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 7. oktobra 2015 – Gert Folk

text:
               7.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 406/27

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 7. oktobra 2015 – Gert Folk
   (Zadeva C-529/15)
   (2015/C 406/27)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranka v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Gert Folk

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se Direktiva 2004/35/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2006/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 in Direktivo 2009/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 (v nadaljevanju: direktiva o okoljski odgovornosti), uporablja tudi za škodo, ki nastane sicer po datumu, ki je naveden v členu 19(1) direktive o okoljski odgovornosti, vendar pa izvira iz dejavnosti obrata (hidroelektrarne), ki je bil odobren in je začel delovati pred tem datumom, in je krita z vodnim dovoljenjem?

               2.

               Ali direktiva o okoljski odgovornosti, zlasti njena člena 12 in 13, nasprotuje nacionalni določbi, ki osebam z ribolovnim dovoljenjem preprečuje, da začnejo postopek pregledovanja v smislu člena 13 direktive o okoljski odgovornosti v zvezi z okoljsko škodo v smislu člena 2(1)(b) te direktive?

               3.

               Ali direktiva o okoljski odgovornosti, zlasti njen člen 2(1)(b), nasprotuje nacionalni določbi, ki škodo z večjim škodljivim vplivom na ekološko, kemično ali količinsko stanje ali ekološki potencial zadevnih voda izvzema od pojma „okoljske škode“, če je škoda krita z dovoljenjem na podlagi nacionalne zakonske določbe?

               4.

               Če je odgovor na tretje vprašanje pritrdilen:

         Ali se v primerih, ko merila iz člena 4(7) Direktive 2000/60/ES (oz. nacionalne zakonodaje, s katero je bila prenesena) pri dovoljenju, izdanem v skladu z nacionalnimi predpisi, niso bila preverjena, pri preučitvi vprašanja, ali gre za okoljsko škodo v smislu člena 2(1)(b) direktive o okoljski odgovornosti, člen 4(7) Direktive 2000/60/ES uporablja neposredno in je treba preveriti, ali so merila iz te določbe izpolnjena?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 8, str. 357, v različici, ki izhaja iz Direktive 2006/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o ravnanju z odpadki iz rudarskih in drugih ekstraktivnih dejavnosti ter o spremembi Direktive 2004/35/ES – Izjava Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 102, str. 15.) ter Direktive 2009/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o geološkem shranjevanju ogljikovega dioksida in spremembi Direktive Sveta 85/337/EGS, direktiv 2000/60/ES, 2001/80/ES, 2004/35/ES, 2006/12/ES, 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter Uredbe (ES) št. 1013/2006 (UL L 140, str. 114).


title: Zadeva C-268/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Labour Court (Irska) 19. junija 2006 — Impact proti Minister for Agriculture and Food, Minister for Arts, Sport and Tourism, Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Foreign Affairs, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Transport

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Labour Court (Irska) 19. junija 2006 — Impact proti Minister for Agriculture and Food, Minister for Arts, Sport and Tourism, Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Foreign Affairs, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Transport
   (Zadeva C-268/06)
   (2006/C 212/28)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   Labour Court (Irska)
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Impact.

      Tožena stranka: Minister for Agriculture and Food, Minister for Arts, Sport and Tourism, Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Foreign Affairs, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Transport.
   Vprašanja za predhodno odločanje

      Prvo vprašanje

   Ali morajo Rights commissioners in Labour court pri odločanju o sporu na prvi stopnji, na podlagi določbe nacionalnega prava ali pri odločanju o pritožbi zoper tako odločbo, na podlagi načela prava Skupnosti (zlasti načel enakovrednosti in učinkovitosti) uporabiti neposredno veljavno določbo Direktive Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (1) v okoliščinah, ko:

               —

               Rights commissioner in Labour court nista bila izrecno pooblaščena v ta namen z določbami nacionalnega prava za prenos direktive,

               —

               Posamezniki lahko High courtu predložijo druge zahtevke, ki izhajajo iz dejstva, da njihov delodajalec ni uporabil direktive za njihov poseben položaj,

               —

               Posamezniki lahko pred rednimi pristojnimi sodišči zoper zadevno državo članico uveljavljajo zahtevke za povračilo škode, ki so jo utrpeli, ker ta država članica ni pravočasno prenesla direktive?

      Drugo vprašanje.

   Če je odgovor na
         prvo vprašanje
       pritrdilen,

               a)

               ali je določba 4(1) okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenim med ETUC, UNICE in CEEP, ki je priložen Direktivi 1999/70/ES, brezpogojna in dovolj natančna, da se lahko nanjo sklicujejo posamezniki pred svojimi nacionalnimi sodišči?

               b)

               ali je določba 5(1) okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenim med ETUC, UNICE in CEEP, ki je priložen Direktivi 1999/70/ES, brezpogojna in dovolj natančna, da se lahko nanjo sklicujejo posamezniki pred svojimi nacionalnimi sodišči?

      Tretje vprašanje

   Ali glede na odgovore Sodišča na
         prvo vprašanje
       in na
         drugo vprašanje (b)
      , klavzula 5(1) okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP, ki je priložena Direktivi 1999/70/ES prepoveduje državi članici, ki nastopa kot delodajalec, da podaljša pogodbo o zaposlitvi za določen čas za obdobje do osem let v obdobju po datumu, ko bi morala biti navedena direktiva prenesena in pred sprejemom zakonodaje o prenosu, če:

               —

               je bila pogodba do tedaj vedno podaljšana za krajša obdobja in če delodajalec potrebuje storitve delavca za obdobje, ki je daljše od obdobja običajnega podaljšanja,

               —

               podaljšanje pogodbe se za to daljše obdobje preprečuje posamezniku, da v celoti uporabi določbo 5 okvirnega sporazuma v času njenega prenosa v nacionalno pravo, in

               —

               ne ni objektivnih razlogov, ki niso povezani s položajem delavca kot delavca za določen čas, ki bi upravičili tako podaljšanje.

      Četrto vprašanje

   Ali morata v primeru nikalnega odgovora na
         prvo
       ali na
         drugo vprašanje
       Rights Commissioner in Labour Courta na podlagi določbe prava Skupnosti (in zlasti obveznosti razlage nacionalnega prava v luči besedila in namena direktive tako da se izpolni njen cilj) razlagati določbe nacionalnega prava, ki so bile sprejete za prenos Direktive Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenim med ETUC, UNICE in CEEP tako, da učinkujejo za nazaj od dneva, ko naj bi bila navedena direktiva prenesena, kadar:

               —

               Besedilo določbe nacionalnega prava izrecno ne izključuje take razlage, vendar

               —

               Pravilo nacionalnega prava, ki določa razlago zakonov, izključuje tako retroaktivno uporabo razen, če obstaja nedvoumen in jasen znak za nasprotno?

      Peto vprašanje

   Ali v primeru pritrdilnega odgovora na
         prvo ali četrto vprašanje
      , na katere se nanaša določba 4 okvirnega sporazuma priloženega Direktivi 1990/70/ES, „zaposlitveni pogoji“ obsegajo pogoje pogodbe o zaposlitvi v zvezi z osebnimi prejemki in pokojninami?

      (1)  UL L 175, str. 43.


title: Zadeva C-691/13: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 26. februarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Les Laboratoires Servier SA/Ministre des affaires sociales et de la santé, Ministre de l'Économie et des Finances (Predhodno odločanje — Zdravila za uporabo v humani medicini — Direktiva 89/105/EGS — Člen 6, točka 2 — Sestava seznama zdravil, katerih stroške povrnejo zavodi za zdravstveno zavarovanje — Sprememba pogojev za povrnitev stroškov zdravila ob podaljšanju vključitve tega zdravila na ta seznam — Obveznost obrazložitve)

text:
               27.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/17

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 26. februarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Les Laboratoires Servier SA/Ministre des affaires sociales et de la santé, Ministre de l'Économie et des Finances
   (Zadeva C-691/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Zdravila za uporabo v humani medicini - Direktiva 89/105/EGS - Člen 6, točka 2 - Sestava seznama zdravil, katerih stroške povrnejo zavodi za zdravstveno zavarovanje - Sprememba pogojev za povrnitev stroškov zdravila ob podaljšanju vključitve tega zdravila na ta seznam - Obveznost obrazložitve))
   (2015/C 138/22)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Les Laboratoires Servier SA

      Toženi stranki: Ministre des affaires sociales et de la santé, Ministre de l'Économie et des Finances

      Izrek

   Člen 6, točka 2, Direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 v zvezi s preglednostjo ukrepov, ki urejajo določanje cen zdravil za človeško uporabo in njihovo vključitev v področje nacionalnih sistemov zdravstvenega zavarovanja (89/105/EGS) je treba razlagati tako, da obveznost obrazložitve iz te določbe velja za odločbo, s katero je podaljšana vključitev proizvoda na seznam zdravil, ki jih vključuje sistem zdravstvenega zavarovanja, vendar s katero je povračilo stroškov za ta proizvod omejeno na neko kategorijo bolnikov.

      (1)  UL C 85, 22.3.2014.


title: Zadeva C-395/13: Tožba, vložena 12. julija 2013 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji

text:
               21.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/10

         Tožba, vložena 12. julija 2013 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-395/13)
   2013/C 274/18
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: O. Beynet in E. Manhaeve, agenta)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija

      Predloga tožeče stranke

               —

               ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija s tem, da ni zagotovila zbiranja in čiščenja komunalne odpadne vode za 57 aglomeracij s populacijskim ekvivalentom med 2 000 in 10 000, ni izpolnila obveznosti iz členov 3 in 4 Direktive Sveta z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (91/271/EGS) (1);

               —

               Kraljevini Belgiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija s tožbo Kraljevini Belgiji očita, da za 57 aglomeracij ni pravilno izvršila Direktive Sveta z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (91/271/EGS).
   V skladu s členoma 3(1) in 4(1) Direktive 91/271/EGS so morale biti do najpozneje 31. decembra 2005 aglomeracije s populacijskim ekvivalentom (PE) med 2 000 in 10 000 opremljene s kanalizacijskim sistemom.
   Člen 4(1) Direktive državam članicam glede obveznosti čiščenja komunalne odpadne vode nalaga, da morajo zagotoviti, da bo komunalna odpadna voda, ki vstopa v kanalizacijske sisteme, pred izpustom obdelana v sekundarnem postopku čiščenja ali primerljivem postopku.
   Nazadnje, kontrolni postopki, določeni v Prilogi I, točka D, k Direktivi, omogočajo preveritev, ali so izpusti iz komunalnih čistilnih naprav v skladu z zahtevami za izpustno odpadno vodo, določenimi v tej direktivi.

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 26.


title: Zadeva T-66/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. julija 2016 – Bredenkamp in drugi/Svet in Komisija (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti proti nekaterim osebam in subjektom v zvezi z razmerami v Zimbabveju — Zamrznitev sredstev — Nepogodbena odgovornost)

text:
               5.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. julija 2016 – Bredenkamp in drugi/Svet in Komisija
   (Zadeva T-66/14) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti nekaterim osebam in subjektom v zvezi z razmerami v Zimbabveju - Zamrznitev sredstev - Nepogodbena odgovornost))
   (2016/C 326/39)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: John Arnold Bredenkamp (Harare, Zimbabve), Echo Delta (Holdings) PCC Ltd (Castletown, Otok Man), Scottlee Holdings (Private) Ltd (Harare), Fodya (Private) Ltd (Harare) (zastopnika: P. Moser, QC, in G. Martin, solicitor)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije (zastopnika: B. Driessen in E. Dumitriu-Segnana, agenta), in Evropska komisija (zastopniki: S. Bartelt, D. Gauci in T. Scharf, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 268 PDEU za povrnitev škode, ki naj bi tožečim strankam nastala zaradi sprejetja Uredbe Komisije (ES) št. 77/2009 z dne 26. januarja 2009 o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 314/2004 o nekaterih omejevalnih ukrepih proti Zimbabveju (UL L 23, str. 5), Uredbe Komisije (EU) št. 173/2010 z dne 25. februarja 2010 o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 314/2004 o nekaterih omejevalnih ukrepih proti Zimbabveju (UL L 51, str. 13) in Uredbe Komisije (EU) št. 174/2011 z dne 23. februarja 2011 o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 314/2004 o nekaterih omejevalnih ukrepih proti Zimbabveju (UL L 49, str. 23).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Johnu Arnoldu Bredenkampu in družbam Echo Delta (Holdings) PCC Ltd, Scottlee Holdings (Private) Ltd in Fodya (Private) Ltd se naloži plačilo stroškov Sveta Evropske unije in Evropske komisije.

      (1)  UL C 112, 14.4.2014.


title: Zadeva C-53/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 2. februarja 2010 – Land Hessen proti Franz Mücksch OHG, ob intervenciji Merck KG aA

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 2. februarja 2010 – Land Hessen proti Franz Mücksch OHG, ob intervenciji Merck KG aA
   (Zadeva C-53/10)
   2010/C 113/26
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Land Hessen

      Tožena stranka: Franz Mücksch OHG

      Intervenient: Merck KG aA

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 12(1) Direktive Sveta 96/82/ES z dne 9. decembra 1996 o obvladovanju nevarnosti večjih nesreč, v katere so vključene nevarne snovi (UL 1997, L 10, str. 13), kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1137/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 (UL L 311, str. 1) (v nadaljevanju: Direktiva Seveso II), razlagati tako, da so dolžnosti držav članic, ki jih vsebuje – zlasti dolžnost, da pri politiki urejanja rabe prostora in postopkih izvajanja te politike dolgoročno upoštevajo zahtevo, da je med obrati, na katere se nanaša ta direktiva, na eni strani, in zgradbami v javni rabi, na drugi strani, zagotovljena primerna razdalja – naslovljene na nosilce prostorskega načrtovanja, ki morajo o rabi prostora odločiti na podlagi tehtanja prizadetih javnih in zasebnih interesov, ali pa na upravne organe, pristojne za izdajo gradbenega dovoljenja, ki morajo sprejeti odločbo na podlagi vezane pristojnosti o dovolitvi investicijske namere v že strnjeno pozidanem delu naselja?

               2.

               Če naj bi se člen 12(1) Direktive Seveso II nanašal tudi na upravne organe, pristojne za izdajo gradbenega dovoljenja, ki morajo sprejeti odločbo na podlagi vezane pristojnosti o dovolitvi investicijske namere v že strnjeno pozidanem delu naselja: Ali navedene dolžnosti – izhajajoč iz sprejetih prostorskih aktov – obsegajo prepoved dovolitve postavitve zgradbe za javno rabo, ki ni primerno oddaljena od obstoječega obrata, čeprav je zraven ali nedaleč od obrata zgrajenih že več primerljivih zgradb v javni rabi, čeprav upravitelju zaradi novih investicijskih namer ni treba računati na dodatne odredbe za omejitev posledic nesreče in čeprav so zagotovljeni zdravi bivalni in delovni pogoji?

               3.

               Če je treba na drugo vprašanje odgovoriti nikalno:
               Ali zakonska ureditev, po kateri je treba v skladu z v prejšnjem vprašanju navedenimi pogoji nujno dovoliti postavitev zgradbe za javno rabo, dovolj upošteva zahtevo glede razdalje?


title: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 20. januarja 2005 v zadevi C-101/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Arbeidsrechtbank Gent): Roger Noteboom proti Rijksdienst voor Pensioenen (Socialna varnost delavcev migrantov — Uredba (EGS) št. 1408/7 — Prejemki za starostnike — Dodatek za rekreacijo, ki ga prejme uživalec pokojnine — Brezposelni obmejni delavec, ki postane upravičenec iz pokojninske sheme)

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 57/13

      SODBA SODIŠČA

   (četrti senat)
   z dne 20. januarja 2005
   v zadevi C-101/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Arbeidsrechtbank Gent): Roger Noteboom proti Rijksdienst voor Pensioenen (1)

   (Socialna varnost delavcev migrantov - Uredba (EGS) št. 1408/7 - Prejemki za starostnike - Dodatek za rekreacijo, ki ga prejme uživalec pokojnine - Brezposelni obmejni delavec, ki postane upravičenec iz pokojninske sheme)
   (2005/C 57/24)
   Jezik postopka: nizozemščina
   V zadevi C-101/04, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče z odločbo Arbeidsrechtbank Gent (Belgija) z dne 17. februarja 2004, ki jo je Sodišče prejelo dne 26. februarja 2004, v postopku v glavni stvari, ki poteka med Roger Noteboom in Rijksdienst voor Pensioenen, je Sodišče (četrti senat), v sestavi N. Colneric (poročevalka), v vlogi predsednice četrtega senata, J. N. Cunha Rodrigues in E. Levits, sodnika, generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: R. Grass, dne 20. januarja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Prejemek, kot je dodatek za rekreacijo iz člena 22 kraljevega odloka št. 50 z dne 24. oktobra 1967 o starostnih in družinskih pokojninah za zaposlene osebe, kot je bil spremenjen z zakonom z dne 30. marca 1994, in iz člena 56 kraljevega odloka z dne 21. decembra 1967 o splošni ureditvi starostnih in družinskih pokojnin za zaposlene osebe, kot je bil spremenjen s kraljevim odlokom z dne 27. januarja 1998 in kraljevim odlokom z dne 4. marca 2002, pomeni prejemek za starostnike v smislu člena 4(1)(c) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene in samozaposlene osebe ter njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, kot je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kot je bil spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1606/98 z dne 29. junija 1998.

               2.

               Člen 45(6) Uredbe št. 1408/71, kot je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo št. 118/97, spremenjena z Uredbo št. 1606/98, je treba razlagati tako, da pristojni nosilec države članice prebivanja za namene dodelitve prejemka, kot je ta obravnavan v postopku v glavni stvari, upošteva obdobje popolne brezposelnosti, v času katere je nekdanja zaposlena oseba bila upravičena do prejemkov po členu 71(1)(a)(ii) te iste Uredbe št. 1408/71, kot da bi za delavca veljala zakonodaja, ki jo uporablja ta nosilec, v času njegove zadnje zaposlitve.

      (1)  UL C 94, 17.4.2004.


title: Zadeva T-633/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2015 – Monster Energy/UUNT (Upodobitev simbola miru) (Znamka Skupnosti — Rok za vložitev tožbe — Začetek teka roka — Vročitev odločbe odbora za pritožbe po telefaksu — Prejem telefaksa — Zamuda — Neobstoj višje sile ali nepredvidenih okoliščin — Očitna nedopustnost)

text:
               16.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/34

         Sklep Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2015 – Monster Energy/UUNT (Upodobitev simbola miru)
   (Zadeva T-633/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Rok za vložitev tožbe - Začetek teka roka - Vročitev odločbe odbora za pritožbe po telefaksu - Prejem telefaksa - Zamuda - Neobstoj višje sile ali nepredvidenih okoliščin - Očitna nedopustnost))
   (2015/C 381/38)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Monster Energy Company (Corona, Združene države) (zastopnik: P. Brownlow, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: S. Palmero Cabezas, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 11. decembra 2013 (zadeva R 1285/2013-1) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka, ki predstavlja simbol miru, kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Monster Energy Company se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 127, 20.4.2015.


title: Zadeva T-508/08: Tožba, vložena 24. novembra 2008 – Bang & Olufsen proti UUNT (videz zvočnika)

text:
               24.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/35

         Tožba, vložena 24. novembra 2008 – Bang & Olufsen proti UUNT (videz zvočnika)
   (Zadeva T-508/08)
   (2009/C 19/65)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Bang & Olufsen A/S (Struer, Danska) (zastopnik: K. Wallberg, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavi naj se točka 2 odločbe prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 10. septembra 2008 v zadevi R 497/2005-1 in

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: tridimenzionalna znamka, ki je zvočnik, za proizvode iz razredov 9 in 20 – Prijava št. 3 354 371.

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave.

      Odločba odbora za pritožbe: delna razveljavitev odločbe preizkuševalca.

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 63(6) Uredbe Sveta št. 40/94, ker odbor za pritožbe ni sprejel ustreznih ukrepov za izvršitev sodbe Sodišča; kršitev člena 7(1)(e)(iii) Uredbe Sveta št. 40/94, ker je odbor za pritožbe nepravilno menil, da je zadevna znamka Skupnosti znak, ki je izključno v obliki, ki daje proizvodom bistveno vrednost.


title: Zadeva C-76/12: Sklep predsednika desetega senata Sodišča z dne 7. maja 2013 – Evropska komisija proti Francoski republiki

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/56

         Sklep predsednika desetega senata Sodišča z dne 7. maja 2013 – Evropska komisija proti Francoski republiki
   (Zadeva C-76/12) (1)

   2013/C 225/109
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik desetega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 133, 5.5.2012.


title: Zadeva T-407/12: Tožba, vložena 14. septembra 2012 – Ubee Interactive proti UUNT – Augere Holdings (Netherlands) (Ubee Interactive)

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/33

         Tožba, vložena 14. septembra 2012 – Ubee Interactive proti UUNT – Augere Holdings (Netherlands) (Ubee Interactive)
   (Zadeva T-407/12)
   2012/C 355/69
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ubee Interactive Corp. (Jhubei City, Tajvan) (zastopnik: M. Nentwig, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Augere Holdings (Netherlands) BV (Amsterdam, Nizozemska)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 12. julija 2012 v zadevi R 1849/2011-2; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Ubee Interactive“ za proizvode in storitve iz razredov 9 in 38 – prijava znamke Skupnosti št. 7397326

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: registracija znamke Skupnosti št. 7130248 besedne znamke „QUBEE“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 37, 38 in 42; znamka skupnosti št. 7224603 figurativne znamke „QUBEE“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 37, 38 in 42

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva C-457/14: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 12. februarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale ordinario di Cagliari – Italija) – kazenski postopek zoper Claudio Concu, Isabello Melis (Predhodno odločanje — Člen 99 Poslovnika — Enaka vprašanja za predhodno odločanje — Člena 49 PDEU in 56 PDEU — Pravica do ustanavljanja — Svoboda opravljanja storitev — Igre na srečo — Nacionalna ureditev — Preureditev sistema koncesij s časovno uskladitvijo zapadlosti — Nov javni razpis — Koncesije, podeljene za krajše obdobje od obdobja prej podeljenih koncesij — Omejitev — Višji razlogi v javnem interesu — Sorazmernost)

text:
               20.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 127/4

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 12. februarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale ordinario di Cagliari – Italija) – kazenski postopek zoper Claudio Concu, Isabello Melis
   (Zadeva C-457/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika - Enaka vprašanja za predhodno odločanje - Člena 49 PDEU in 56 PDEU - Pravica do ustanavljanja - Svoboda opravljanja storitev - Igre na srečo - Nacionalna ureditev - Preureditev sistema koncesij s časovno uskladitvijo zapadlosti - Nov javni razpis - Koncesije, podeljene za krajše obdobje od obdobja prej podeljenih koncesij - Omejitev - Višji razlogi v javnem interesu - Sorazmernost))
   (2015/C 127/05)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale ordinario di Cagliari

      Stranki v kazenskem postopku v glavni stvari

   Claudia Concu, Isabella Melis

      Izrek

   Člena 49 PDEU in 56 PDEU ter načeli enakega obravnavanja in učinkovitosti je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni zakonodaji, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki določa izvedbo novega javnega razpisa za podelitev koncesij za krajše obdobje od obdobja prej podeljenih koncesij na podlagi preureditve sistema s časovno uskladitvijo prenehanja koncesij.

      (1)  UL C 439, 8.12.2014.


title: Zadeva F-65/13: Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 19. marca 2015 – Marcuccio/Komisija (Izključitev zastopnika stranke iz postopka — Neobstoj določitve novega zastopnika — Tožeča stranka prenehala odgovarjati na pozive Sodišča za uslužbence — Ustavitev postopka)

text:
               4.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/48

         Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 19. marca 2015 – Marcuccio/Komisija
   (Zadeva F-65/13) (1)

   ((Izključitev zastopnika stranke iz postopka - Neobstoj določitve novega zastopnika - Tožeča stranka prenehala odgovarjati na pozive Sodišča za uslužbence - Ustavitev postopka))
   (2015/C 146/65)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: A., odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Berardis-Kayser in G. Gattinara, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti zavrnitve zahtevka, ki ga je tožeča stranka naslovila na Komisijo, da bi ji ta izplačala znesek 10  000 EUR zaradi domnevne škode, ki naj bi jo utrpela s poslanim dopisom, s katerim jo je Komisija med drugim obvestila, da je njene zahtevke za povrnitev stroškov, ki so bili naloženi Komisiji v plačilo, kompenzirala z zneski, ki jih je ta dolgovala Komisiji.

      Izrek

               1.

               Postopek v zadevi F-65/13, Marcuccio/Komisija se ustavi.

               2.

               L. Marcuccio nosi svoje stroške in se mu naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 377, 21.12.2013, str. 24.


title: Zadeva T-834/14: Tožba, vložena 23. decembra 2014 – Forbruger-Kontakt/Komisija

text:
               27.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/52

         Tožba, vložena 23. decembra 2014 – Forbruger-Kontakt/Komisija
   (Zadeva T-834/14)
   (2015/C 138/69)
   Jezik postopka: danščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Forbruger-Kontakt A/S (Taastrup, Danska) (zastopnik: M. Honoré, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Komisije z dne 9. julija 2014 o nenasprotovanju davčnim olajšavam za nekatero reklamno gradivo (SA.35683) razveljavi;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi, ki jih navaja tožeča stranka, so v bistvu enaki ali podobni tožbenim razlogom v okviru zadeve T-833/14, Søndagsavisen/Komisija.


title: Zadeva T-97/07: Tožba, vložena 26. marca 2007 – Imelios proti Komisiji

text:
               9.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/16

         Tožba, vložena 26. marca 2007 – Imelios proti Komisiji
   (Zadeva T-97/07)
   (2007/C 129/28)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Imelios SA (Vélizi Villacoublay, Francija) (zastopnik: C. Curtil, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               ugotovi naj se, da postopek, ki sta ga vodila urad OLAF in Komisija, ni bil kontradiktoren; ugotovi naj se, da je OLAF, kot je sam priznal, uporabil anonimne vire; da sta OLAF in Komisija zavrnila, da bosta tožečo stranko obvestila o poročilu o opravljeni preiskavi; da odločba Komisije ni obrazložena; zato naj se razglasi ničnost opomina.

               —

               podredno naj se ugotovi, da se dokazi, ki jih je predložila tožeča stranka, niso upoštevali; da ni bila ugotovljena odgovornost skupine […]; zato naj se razglasi ničnost opomina po vsebini.

               —

               v vsakem primeru naj se ugotovi, da zadnji obrok pomoči tožeči stranki ni bil izplačan, čeprav se mu ni odpovedala; zato naj se Komisiji naloži, naj tožeči stranki izplača znesek v višini 34.368 evrov in obresti, ki začnejo teči s to tožbo; Komisiji naj se naloži, naj tožeči stranki izplača znesek v višini 50.000 evrov iz naslova odškodnine; Komisiji naj se naloži, naj tožeči stranki izplača znesek v višini 50.000 evrov iz naslova stroškov postopkov; Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka je 21. decembra 1999 z Evropsko skupnostjo, ki jo je zastopala Evropska komisija, podpisala pogodbo IST-1999-10934 – ASSIST glede projekta „Knowledge Management for Help Desk Operators“, ki je bila sklenjena v okviru petega okvirnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (1998-2002) na področju družbe prijaznih podatkov.
   Po preiskavi, ki jo je vodil urad OLAF, in na podlagi njegovega revizijskega poročila, je Komisija tožeči stranki izročila opomin za vračilo zneska, ki je bil že plačan iz naslova pomoči Skupnosti, v skladu z ustrezno določbo pogodbe, ki je Komisiji omogočila, da tako plačilo zahteva v primeru ugotovitve goljufije in resnih finančnih nepravilnosti pri izvajanju projekta. Gre za izpodbijano odločbo v okviru te tožbe. Poleg tega tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj Komisiji naloži plačilo zadnjega obroka pomoči in naj ji naloži povrnitev škode, ki naj bi ji nastala zaradi po eni strani neplačila zadnjega obroka pomoči in po drugi strani zaradi postopkov pred uradom OLAF in pred Komisijo.
   V podporo predloga za razglasitev ničnosti tožeča stranka navaja kršitev temeljnih pravic, med drugim pravice do obrambe med preiskavo preverjanja projekta „ASSIST“, ki jo je vodil urad OLAF. Zatrjuje, da ni mogla predložiti upoštevnih stališč v fazi preiskave in da naj ji končno poročilo urada OLAF, na katerem temelji odločba Komisije, ne bi bilo vročeno, kar naj bi ji preprečilo odgovoriti na obtožbe, ki se ji očitajo.
   Poleg tega tožeča stranka navaja pomanjkanje obrazložitve odločbe in prepozno obvestilo o očitkih.
   Podredno tožeča stranka navaja več tožbenih razlogov glede vsebine izpodbijane odločbe, med drugim dejstvo, da naj Komisija ne bi upoštevala dokazil, ki jih je predložila tožeča stranka glede uresničenih stroškov. Poleg tega navaja, da mora odgovarjati za morebitne povzročene nepravilnosti skupina LA POSTE, resnični upravičenec pomoči, in ne ona.


title: Zadeva C-11/09: Tožba, vložena 9. januarja 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/20

         Tožba, vložena 9. januarja 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-11/09)
   (2009/C 55/34)
   Jezik postopka: portugalščina.
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Cattabriga in M. Teles Romão, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Portugalska republika, s tem da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Komisije 2006/17/ES z dne 8. februarja 2006 o izvajanju Direktive 2004/23/ES Evropskega parlamenta in Sveta o nekaterih tehničnih zahtevah za darovanje, pridobivanje in testiranje človeških tkiv in celic (1), ali v vsakem primeru, s tem ko jih ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz navedene direktive.

               —

               Portugalski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos direktive v nacionalno zakonodajo se je iztekel 1. novembra 2006.

      (1)  UL L 38, str. 40.


title: Zadeva C-397/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Tribunale di Palermo z dne  19. oktobra 2005  v kazenski zadevi proti Marii Grazii Di Maggio in Salvatoreju Buccoli

text:
               14.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/14

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Tribunale di Palermo z dne 19. oktobra 2005 v kazenski zadevi proti Marii Grazii Di Maggio in Salvatoreju Buccoli
   (Zadeva C-397/05)
   (2006/C 10/28)
   Jezik postopka: italijanščina
   Tribunale di Palermo je s sklepom z dne 19. oktobra 2005 v kazenski zadevi proti Marii Grazii Di Maggio in Salvatoreju Buccoli, ki ga je sodno tajništvo prejelo 14. novembra 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložilo predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Tribunale di Palermo predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               ali nacionalni predpis, ki vsebuje kazenskopravno sankcionirano prepoved opravljanja dejavnosti pobiranja stav brez dovoljenja policije, omejuje svobodo ustanavljanja iz člena 43 Pogodbe ES in svobodo opravljanja storitev iz člena 49 Pogodbe ES;

               2.

               ali dovoljenje policije iz člena 88 italijanskega TULPS izpolnjuje vse zahteve Sodišča, da je omejitev pravice do ustanavljanja lahko upravičena;

               3.

               ali je kazenska sankcija iz člena 4, co. 4 bis L. 401/89 primerna, sorazmerna in predvsem nediskriminatorna v razmerju do imetnikov Centrov di Trasmissione Dati, ki delujejo v Italiji in so povezani s posrednikom pri stavah družbo Stanley L.T.D. s sedežem v Liverpoolu, kljub nadzoru, ki so mu podvrženi in ki je v bistvu enak nadzoru nad italijanskimi pooblaščenimi prodajalci, ki je v tem, da so dolžni pridobiti dovoljenje policije, katerega namen je v skladu s stališčem Suprema Corte, da se kriminalnim združbam prepreči vstop v sektor ponudbe in povpraševanja po igrah.


title: Zadeva T-446/04: Tožba CO-FRUTTA Soc. coop. a r.l. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 9. novembra 2004

text:
               22.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/32

         Tožba CO-FRUTTA Soc. coop. a r.l. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 9. novembra 2004
   (Zadeva T-446/04)
   (2005/C 19/67)
   Jezik postopka: italijanščina
   CO-FRUTTA Soc. coop. a r.l., ki jo zastopata Wilma Viscardini in Gabriele Donà, avvocati, je dne 9. novembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               v skladu s členom 230 Pogodbe ES razglasi za nično odločbo Komisije, posredovano v dopisu generalnega sekretariata Komisije Evropskih skupnosti z dne 10. avgusta 2004 (SG/B/2/MM/tf D (2004) 7079), ki v bistvu zavrača prošnjo Co-Frutte – Co-Frutta je to prošnjo vložila 3. maja 2004 – za potrditev dostopa do dokumentov, ki vsebujejo podatke o v Skupnosti registriranih operaterjih za uvoz banan (OCM – banane) za leta 1998, 1999 in 2000;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   V utemeljitev svojih zahtevkov tožeča stranka navaja, da Komisija ne more več sprejeti odločbe, ki je že bila izpodbijana, glede na to, da je že pred sprejetjem te odločbe prišlo do zavrnitve zahteve za potrditev zaradi molka organa.
   Preostali argumenti, ki jih v utemeljitev svojih zahtevkov navaja tožeča stranka, so v bistvu enaki tistim, ki jih je navajala v tožbi v zadevi T-355/04 (UL C 262 z dne 23. oktobra 2004).


title: Zadeva T-175/15: Tožba, vložena 10. aprila 2015 – Mabrouk/Svet

text:
               20.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/42

         Tožba, vložena 10. aprila 2015 – Mabrouk/Svet
   (Zadeva T-175/15)
   (2015/C 236/57)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mohamed Marouen Ben Ali Bel Ben Mohamed Mabrouk (Tunis, Tunizija) (zastopniki: J. R. Farthouat, J. P. Mignard in N. Boulay, odvetniki, S. Crosby, Solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi ničnost Sklepa Sveta (CFSP) 2015/157 (OJ 2015 L 26/29) o spremembi Sklepa 2011/72/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji (UL 2011, L 28/62) v delu, ki se nanaša na tožečo stranko, pri čemer se omejevalni ukrepi nanašajo na zamrznitev premoženja v EU; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje, da po naravi, vsebini in trajanju postopki proti tožeči stranki Svet ne dajejo zadostne podlage za izpodbijani akt.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je izpodbijani akt nezdružljiv s členom 47 Listine EU o temeljnih pravicah, ker je bil sprejet ob kršitvi načela razumnega roka v smislu člena 47.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je Tunizija uspešno opravila prehod v demokracijo, kot je med drugim priznal Svet sam, tako da je izpodbijani akt brezpredmeten in s tem nezakonit.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev domneve nedolžnosti in trajajoče kršitve načela dobrega upravljanja, in sicer je z izpodbijanim sklepom kršeno to načelo in je nezakonit.

               5.

               S petim tožbeni razlogom se zatrjuje očitna napaka pri presoji, ker je bil izpodbijani akt sprejet le s sklicevanjem na cilje zunanje in varnostne politike Sveta, ob izključitvi kazenskih vidikov in predvsem dejstev v zadevi.

               6.

               S šestim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev lastninske pravice tožeče stranke.


title: Zadeva T-236/06: Tožba, vložena 1. septembra 2006 — Landtag Schleswig-Holstein proti Komisiji

text:
               28.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/24

         Tožba, vložena 1. septembra 2006 — Landtag Schleswig-Holstein proti Komisiji
   (Zadeva T-236/06)
   (2006/C 261/46)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Landtag Schleswig-Holstein (Kiel, Nemčija) (zastopnika: S. R. Laskowski, J. Caspar)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               prekine postopek, dokler Evropsko Sodišče ne odloči o sporu v isti zadevi, ki teče pred njim;
               če se bo Evropsko Sodišče izreklo za nepristojno in bo zadevo v skladu s členom 54 Statuta Sodišča odstopilo Sodišču prve stopnje;

               —

               odločbi Komisije z dne 10. marca 2006 in 23. junija 2006 razglasi za nični in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija je v izpodbijani odločbi na podlagi člena 4(2), druga alinea, Uredbe o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (1) zavrnila prošnjo tožeče stranke za dostop do dokumenta SEK(2005) 420. Vsebina tega dokumenta je pravna analiza v povezavi s pristojnostjo Skupnosti na področju shranjevanja osebnih podatkov preko upravljalca elektronskih komunikacijskih omrežij.
   Tožeča stranka najprej uveljavlja kršitev člena 10 ES v povezavi s členom 1(2) Pogodbe EU. Tožeča stranka meni, da ji je Komisija v okviru vzajemnih dolžnosti lojalnega sodelovanja ob upoštevanju načela transparentnosti dolžna omogočiti dostop do zahtevanega dokumenta, ker naj bi obstajal močan javni in parlamentarni interes za popolno razkritje tega dokumenta.
   Tožnik nadalje očita kršitev člena 255 ES ter člena 2(1) Uredbe o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije. Tozadevno zatrjuje, da naj bi Komisija zavrnitev dostopa do zahtevanega dokumenta nepravilno oprla na člen 4(2), druga aliena, Uredbe o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije, ker z razkritjem dokumenta naj ne bi bilo prizadeto pravno presojanje Komisije. Zatorej naj bi tožena stranka svojo presojo uporabila napačno.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43).


title: Izbris zadeve C-165/02

text:
               16.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/23

         Izbris zadeve C-165/02 (1)

   (2005/C 93/43)

      (Jezik postopka: španščina)

   S sklepom z dne 7. decembra 2004 je predsednik Sodišča Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. C-165/02: Kraljevina Španija proti Komisiji Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 144, 15.6.2002.


title: Zadeva C-689/13: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. aprila 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana – Italija) – Puligienica Facility Esco SpA (PFE)/Airgest SpA (Predhodno odločanje – Javna naročila storitev – Direktiva 89/665/EGS – Člen 1(1) in (3) – Revizijski postopki – Tožba za odpravo odločbe o oddaji javnega naročila, ki jo je vložil ponudnik, čigar ponudba ni bila sprejeta – Nasprotna tožba izbranega ponudnika – Pravilo nacionalne sodne prakse, ki nalaga predhodno preučitev nasprotne tožbe, in če je ta utemeljena, razglasitev nedopustnosti glavne tožbe brez njene vsebinske preučitve – Skladnost s pravom Unije – Člen 267 PDEU – Načelo primarnosti prava Unije – Pravno načelo, sprejeto na občni seji vrhovnega upravnega sodišča države članice – Nacionalna ureditev, ki določa zavezujoč učinek te odločitve za senate tega sodišča – Obveznost senata, ki odloča o vprašanju glede prava Unije, da v primeru nestrinjanja z odločitvijo, sprejeto na občni seji, to vprašanje predloži občni seji – Pravica ali obveznost senata, da Sodišču predloži vprašanje za predhodno odločanje)

text:
               13.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/4

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. aprila 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana – Italija) – Puligienica Facility Esco SpA (PFE)/Airgest SpA
      (Zadeva C-689/13) (1)

      ((Predhodno odločanje - Javna naročila storitev - Direktiva 89/665/EGS - Člen 1(1) in (3) - Revizijski postopki - Tožba za odpravo odločbe o oddaji javnega naročila, ki jo je vložil ponudnik, čigar ponudba ni bila sprejeta - Nasprotna tožba izbranega ponudnika - Pravilo nacionalne sodne prakse, ki nalaga predhodno preučitev nasprotne tožbe, in če je ta utemeljena, razglasitev nedopustnosti glavne tožbe brez njene vsebinske preučitve - Skladnost s pravom Unije - Člen 267 PDEU - Načelo primarnosti prava Unije - Pravno načelo, sprejeto na občni seji vrhovnega upravnega sodišča države članice - Nacionalna ureditev, ki določa zavezujoč učinek te odločitve za senate tega sodišča - Obveznost senata, ki odloča o vprašanju glede prava Unije, da v primeru nestrinjanja z odločitvijo, sprejeto na občni seji, to vprašanje predloži občni seji - Pravica ali obveznost senata, da Sodišču predloži vprašanje za predhodno odločanje))
      (2016/C 211/04)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Puligienica Facility Esco SpA (PFE)

         Tožena stranka: Airgest SpA

         ob udeležbi: Gestione Servizi Ambientali Srl (GSA), Zenith Services Group Srl (ZS)

         Izrek

                  1.

                  Člen 1(1), tretji pododstavek, in (3) Direktive Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/66/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2007, je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da se glavna tožba, ki jo je vložil ponudnik, ki ima interes za pridobitev določenega javnega naročila in ki mu je nastala škoda ali bi mu lahko nastala škoda z domnevno kršitvijo zakonodaje Unije na področju javnih naročil ali nacionalnih predpisov o izvajanju te zakonodaje, in se nanaša na izključitev drugega ponudnika, razglasi za nedopustno ob uporabi nacionalnih postopkovnih pravil, ki določajo prednostno preučitev nasprotne tožbe, ki jo je vložil drugi ponudnik.

                  2.

                  Člen 267 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje določbi nacionalnega prava, če se ta določba razlaga tako, da mora senat sodišča, ki odloča na zadnji stopnji, v primeru vprašanja o razlagi ali veljavnosti prava Unije, če se ne strinja z usmeritvijo iz odločitve, sprejete na občni seji tega sodišča, to vprašanje predložiti tej občni seji in torej ne more predložiti vprašanja za predhodno odločanje Sodišču.

                  3.

                  Člen 267 PDEU je treba razlagati tako, da mora senat sodišča, ki odloča na zadnji stopnji, po tem, ko prejme odgovor Sodišča Evropske unije na vprašanje o razlagi prava Unije, ki mu ga je postavilo, ali če je že iz sodne prakse Sodišča Evropske unije jasno razviden odgovor na to vprašanje, sam storiti vse potrebno za uporabo te razlage prava Unije.

         (1)  UL C 112, 14.4.2014.