title: Zadeva C-396/19 P: Pritožba, ki jo Evropska centralna banka vložila 22. maja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 13. marca 2019 v zadevi T-730/16, Espírito Santo Financial Group/Evropska centralna banka

text:
               23.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/24

      Pritožba, ki jo Evropska centralna banka vložila 22. maja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 13. marca 2019 v zadevi T-730/16, Espírito Santo Financial Group/Evropska centralna banka
      (Zadeva C-396/19 P)
      (2019/C 319/26)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnik: Evropska centralna banka (zastopniki: F. Malfrère, M. Ioannidis, agenti, H.-G. Kamann, Rechtsanwalt)

         Druga stranka v postopku: stečajna masa Espírito Santo Financial Group SA

         Predlog

      Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi točko 1 izreka sodbe Splošnega sodišča z dne 13. marca 2019, stečajna masa Espírito Santo Financial Group SA proti Evropski centralni banki (T-730/16);

                  —

                  tožbo zavrne v delu, v katerem se nanaša na zavrnitev ECB, da razkrije znesek kredita, navedenega v odlomkih zapisnika, ki vsebuje sklep Sveta ECB z dne 28. julija 2014;

                  —

                  alternativno, zadevo vrne Splošnemu sodišču Evropske unije v ponovno odločanje;

                  —

                  tožeči stranki v postopku na prvi stopnji in pritožnici naloži plačilo dveh tretjin stroškov pritožbenega postopka, ECB pa plačilo tretjine stroškov postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Edini pritožbeni razlog: kršitev člena 10.4 Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke (Statut) ter člena 4(1)(a), prva alinea, Sklepa 2004/258 (1).
      ECB trdi, da je Splošno sodišče napačno razlagalo in uporabilo člen 10.4 Statuta in člen 4(1)(a), prva alinea, Sklepa 2004/258, s tem ko je v izpodbijani sodbi, zlasti pa v točkah 39, od 53 do 63, ter v točkah 111 in 138 odločilo, da mora biti presoja Sveta ECB glede razkritja njegovih zapisnikov izvedena v skladu s Sklepom 2004/258 (točka 60), kar v posameznem primeru pomeni, da je ECB zavezana k temu, da pojasni kako razkritje informacij, vsebovanih v zapisniku z razprave glede sklepov Sveta ECB, specifično in dejansko ogrozi javni interes glede zaupnosti postopkov organov ECB (točka 61).
      Člen 10.4 Statuta določa splošno pravno načelo, da mora informacija, ki je del razprave Sveta ECB, ostati zaupna, da se zaščiti neodvisnost in učinkovitost ECB. To načelo primarnega prava, od katerega se ne more odstopati s sekundarnim pravom, se uporabi tudi za dele zapisnikov razprave glede sklepov Sveta ECB. Ponovljeno je v členu 4(1)(a), prvi alineji, Sklepa 2004/258, ki ga je zato vedno treba razlagati skupaj s členom 10.4 Statuta. Iz splošnega načela zaupnosti razprav Sveta ECB, vključno s sklepi, kot je določeno v členu 10.4 Statuta, izhaja, da ECB njenega sklepa, da objavi odločitve njenih posvetovanj, ni treba podrediti istim vsebinskim in postopkovnim standardom iz Sklepa 2004/258. Zlasti ji svoje odločitve ni treba utemeljiti s sklicevanjem na to zakaj bi razkritje zapisnika Sveta ECB specifično in dejansko ogrozilo javni interes kar zadeva zaupnost razprav Sveta ECB.

         (1)  Sklep 2004/258 Evropske centralne banke z dne 4. marca 2004 o dostopu javnosti do dokumentov Evropske centralne banke (UL 2004, L 80, str. 42).


title: Zadeva C-506/19 P: Pritožba, ki so jo Islamic Republic of Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID), Khazar Sea Shipping Lines Co., Rahbaran Omid Darya Ship Management Co., Irinvestship Ltd in IRISL Europe GmbH vložile 2. julija 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 8. maja 2019 v zadevi T-434/15, Islamic Republic of Iran Shipping Lines in drugi/Svet

text:
               23.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/25

      Pritožba, ki so jo Islamic Republic of Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID), Khazar Sea Shipping Lines Co., Rahbaran Omid Darya Ship Management Co., Irinvestship Ltd in IRISL Europe GmbH vložile 2. julija 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 8. maja 2019 v zadevi T-434/15, Islamic Republic of Iran Shipping Lines in drugi/Svet
      (Zadeva C-506/19 P)
      (2019/C 319/27)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožniki: Islamic Republic of Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID), Khazar Sea Shipping Lines Co., Rahbaran Omid Darya Ship Management Co., Irinvestship Ltd and IRISL Europe GmbH (zastopnika: M. Taher, Solicitor, R. Blakeley, Barrister)

         Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Pritožniki Sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  razveljavi sodbo Splošnega sodišča;

                  —

                  ugotovi, da je Svet z navedbo pritožnikov dovolj resno kršil načelo vladavine prava, katerega namen je podelitev pravic posameznikom;

                  —

                  zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču, ki naj odloči o morebitnih preiskovalnih ukrepih, vsebovanih v pritožbi, in nato o vprašanjih glede vzročne zveze in glede obsega škode; ter

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov, ki so jih pritožniki imeli v zvezi s pritožbo in v zvezi s postopkom pred Splošnim sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Splošno sodišče je petkrat napačno uporabilo pravo, zaradi česar je treba sodbo razveljaviti, in sicer:

                  1.

                  napačna uporaba ugotovitve, da Svet ni imel diskrecijske pravice;

                  2.

                  napačna uporaba razlogovanja iz sodbe IRISL o razglasitvi ničnosti [iz leta 2013] pri preizkusu zadostne resnosti kršitve;

                  3.

                  neobstoj pravne podlage za razlikovanje med „neobstojem dokazov“ in „neprimernosti dokazov“, ki ga v nobenem primeru ni bilo mogoče uporabiti;

                  4.

                  neobstoj pravne podlage pri odločitvi glede opiranja na dokaze, ki Splošnemu sodišču niso bili predloženi; in

                  5.

                  napačna uporaba prava pri uporabi sodbe HTTS in sklicevanju na načeli estoppel in res iudicata.


title: Zadeva C-511/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Areios Pagos (Grčija) 4. julija 2019 – AB/Olympiako Athlitiko Kentro Athinon - Spyros Louis

text:
               23.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/26

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Areios Pagos (Grčija) 4. julija 2019 – AB/Olympiako Athlitiko Kentro Athinon - Spyros Louis
      (Zadeva C-511/19)
      (2019/C 319/28)
      Jezik postopka: grščina

         Predložitveno sodišče

      Areios Pagos

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: AB

         Nasprotna stranka: Olympiako Athlitiko Kentro Athinon - Spyros Louis

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  A)

                  Ali gre za posredno diskriminacijo zaradi starosti v smislu člena 2(1) in (2)(b) ter člena 3(1)(c) Direktive 2000/78 (1), če država članica sprejme ureditev, ki jo uporabljajo država, lokalni organi in pravne osebe javnega prava ter na splošno vsi subjekti širšega javnega sektorja (subjekti zasebnega prava) kot delodajalci, kakršna je tista iz člena 34(1)(c), (3) prvi odstavek, in (4) zakona št. 4024/2011, na podlagi katere se za delavce zgoraj navedenih subjektov s pogodbo o zaposlitvi zasebnega prava uporablja sistem rezervne delovne sile za obdobje največ štiriindvajset (24) mesecev, katerega edino bistveno merilo je bližina izpolnitve pogojev za starostno pokojnino, in sicer petintrideset (35) let plačanih prispevkov v obdobju od 1. januarja 2012 do 31. decembra 2013, tudi ob upoštevanju dejstva, da je takrat veljavna upoštevna ureditev s področja zavarovanja poleg drugih primerov, ki niso pomembni za obravnavano zadevo, za pridobitev pravice do starostne pokojnine na podlagi zaposlitve zahtevala (vsaj) 10 500 delovnih dni (35 let) zavarovalne dobe pri IKA ali drugi zavarovalnici za zaposlene delavce, delavec pa je moral dopolniti (vsaj) 58 let, pri čemer glede na posamezen primer ni izključevala, da se lahko zavarovalna doba (35 let) dopolni pri drugačni starosti?

                  B)

                  Ali je v primeru pritrdilnega odgovora na vprašanje pod A) sprejetje sistema rezervne delovne sile mogoče objektivno in razumno utemeljiti v smislu člena 2(2)(b)(i) in člena 6(1)(a) direktive s takojšnjo potrebo po zagotavljanju organizacijskih, operativnih in proračunskih rezultatov in zlasti z nujno potrebo po zmanjševanju javnih izdatkov za doseganje določenih kvantitativnih ciljev do konca leta 2011, ki so navedeni v obrazložitvenem memorandumu zakona, kot je določeno v srednjeročnem proračunskem okviru, da se izpolnijo zaveze, ki jih je država sprejela v razmerju do svojih partnerjev-upnikov za boj proti hudi in dolgotrajni gospodarski in finančni krizi, ki je zajela državo, hkrati pa racionalizira in omeji širitev javnega sektorja?

                  C)

                  V primeru pritrdilnega odgovora na vprašanje pod B):

                              1)

                              Ali je sprejetje ukrepa, kakršen je ta iz člena 34(1)(c) zakona št. 4024/2011, ki določa drastično zmanjšanje plač zaposlenih, za katere se uporablja sistem rezervne delovne sile, za 60 % osnovne plače, ki so jo prejemali ob vključitvi v navedeni sistem rezervne delovne sile, ne da bi morali zadevni zaposleni delati za zadevni organ javnega sektorja, in ki (de facto) pomeni izgubo morebitnega povečanja plače in napredovanja v obdobju od vključitve v sistem rezervne delovne sile do prekinitve delovnega razmerja zaradi starostne upokojitve, primerno in nujno za doseganje zgoraj navedenega cilja v smislu člena 2(2)(b)(i) in člena 6(1)(a) direktive v okoliščinah, ko hkrati:

                                          a)

                                          ti zaposleni ohranijo možnost, da poiščejo drugo zaposlitev (v zasebnem sektorju) ali opravljajo svobodni poklic v času, ko so vključeni v sistem rezervne delovne sile, ne da bi izgubili pravico do prejemanja zgoraj navedenega zneska osnovne plače, razen če plača ali dohodek iz novega dela ali zaposlitve presegata plačo, ki so jo prejemali pred vključitvijo v sistem rezervne delovne sile, pri čemer se v takem primeru zgoraj navedeni znesek osnovne plače zmanjša za presežek – člen 34(1)(f);

                                          b)

                                          organ javnega sektorja kot delodajalec, in v primeru njegove ukinitve, OAED, prevzame odgovornost plačevanja prispevkov za socialno varnost zadevni zavarovalnici do upokojitve zaposlenega, in sicer tako prispevkov delodajalca kot tudi delavca, ki se nanašajo na glavno pokojnino, dopolnilno pokojnino ter socialne in zdravstvene storitve, na podlagi plač, ki jih je prejemal pred vključitvijo v sistem rezervne delovne sile – člen 34(1)(d);

                                          c)

                                          so predvidena odstopanja od sistema rezervne delovne sile za ranljive družbene skupine, ki potrebujejo varstvo (zakonec osebe, vključene v sistem rezervne delovne sile, zakonec ali otrok z vsaj 67-odstotno invalidnostjo, ki živi v skupnem gospodinjstvu in je odvisen od delavca, delavec z vsaj 67-odstotno invalidnostjo, velike družine, starši samohranilci, ki živijo v skupnem gospodinjstvu in so odvisni od delavca) – člen 34(1)(b);

                                          d)

                                          se navedenim delavcem prednostno ponudi možnost premestitve na druga prosta delovna mesta v javnih organih na podlagi objektivnih in meritokratskih meril z vključitvijo na lestvice ASEP – člen 34(1)(a) – čeprav je ta možnost dejansko omejena zaradi drastičnega zmanjšanja zaposlovanja v različnih organih javnega sektorja, ki je posledica potrebe po zmanjševanju stroškov;

                                          e)

                                          se zagotovi sprejetje ukrepov za povračilo posojil, ki so jih delavci, vključeni v sistem rezervne delovne sile, prejeli od hranilnice in posojilnice, in za sklenitev sporazuma med grško državo in združenjem grških bank za olajšanje vračanja posojil, ki so jih navedeni delavci prejeli od drugih bank, sorazmerno z njihovim skupnim družinskim dohodkom in premoženjskim stanjem – člen 34(10) in (11);

                                          f)

                                          nedavno sprejet zakon (člen 1(15) zakona št. 4038/2012 – uradni list serije A', št. 14) določa sprejetje uredbe o pokojninah in o vrstnem redu plačil za delavce iz točk b) in c) absolutno prednostno in v vsakem primeru največ štiri mesece od prekinitve delovnega razmerja in vložitve zadevne dokumentacije za priznanje pokojnine;

                                          g)

                                          se zgoraj navedena izguba napredovanja in povečanja plače za obdobje, ko so delavci s pogodbo o zaposlitvi zasebnega prava vključeni v sistem rezervne delovne sile, ter do prekinitve delovnega razmerja zaradi starostne upokojitve v večini primerov, tudi v obravnavanem primeru, ne bo zgodila, ker je delavec zaradi dolgotrajne zaposlitve v organu javnega sektorja že izčrpal plačno lestvico in/ali možnosti napredovanja, določene v veljavni zakonodaji za njegovo napredovanje?

                              2)

                              Ali je sprejetje ukrepa, kakršen je ta iz člena 34(1)(e) zakona št. 4024/2011, ki v smislu člena 8(b) zakona št. 3198/1955 v primeru odpovedi pogodbe o zaposlitvi s strani delodajalca ali delavca zaradi izpolnitve pogojev za starostno pokojnino pomeni izgubo celotnega (ali analogno) nadomestila v višini 40 % odpravnine, ki je določena za delavce z dodatnim zavarovanjem (ki v primeru organov javnega sektorja, ki opravljajo javno službo ali jih subvencionira država, kot je pritožnica, ki je pravna oseba zasebnega prava, ne sme presegati najvišjega zneska v višini 15.000,00 EUR), z nadomestitvijo te odpravnine z nižjimi plačami, prejetimi v času, ko je delavec vključen v sistem rezervne delovne sile, primerno in nujno za doseganje zgoraj navedenega cilja v smislu člena 2(2)(b)(i) in člena 6(1)(a) direktive, glede na to, da bi ti delavci v vsakem primeru pridobili navedeno zmanjšano odpravnino v skladu z zgoraj navedeno veljavno zakonodajo o delu v primeru odpovedi pogodbe o zaposlitvi tako s strani delavca kot s strani organa, pri katerem je bil delavec zaposlen?

         (1)  Direktiva Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 79)


title: Zadeva T-545/19: Tožba, vložena 5. avgusta 2019 – Global Steel Wire in drugi/Komisija

text:
               23.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/30

      Tožba, vložena 5. avgusta 2019 – Global Steel Wire in drugi/Komisija
      (Zadeva T-545/19)
      (2019/C 319/31)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Global Steel Wire, SA (Cerdanyola del Vallés, Španija), Moreda-Riviere Trefilerías, SA (Gijón, Španija), Global Special Steel Products, SA (Corrales de Buelna, Španija) (zastopniki: F. González Díaz, J. Blanco Carol in B. Martos Stevenson, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  ugotovi, da je ta tožba dopustna;

                  —

                  razglasi ničnost sklepa Evrospke komisije z dne 24. maja 2019 in

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Ta tožba, ki se nanaša na vlogo plačilne nezmožnosti, vložene februarja 2000 v okviru zadeve COMP/38.344 – Jeklo za prednapenjanje, je vložena zoper Sklep Evropske komisije, s katerim je bila zavrnjena prošnja za odlog plačila ob upoštevajnu finančnega stanja tožečih strank 20. decembra 2018.
      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice do obrambe, ker je bil izpodbijani sklep sprejet, ne da bi bila tožečim strankam dana možnost, da izrazijo svoje stališče v zvezi s tem.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog se nanaša na neobrazložitev zavrnitve vloge tožečih strank.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog se nanaša napačno ugotovljeno dejansko stanje in napačno uporabo prava, ki naj bi ju zagrešila Komisija pri oceni finančnega stanja tožečih strank in njihovi plačilni zmožnosti za izpolnitev obveznosti plačila globe.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev splošnega načela kolegialnosti, ki naj bi jo Komisija storila pri sprejetju izpodbijanega sklepa, kar pomeni tudi prekoračitev pristojnosti.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela sorazmernosti.


title: Zadeva T-554/19: Tožba, vložena 9. avgusta 2019 – Španija/Komisija

text:
               23.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/31

      Tožba, vložena 9. avgusta 2019 – Španija/Komisija
      (Zadeva T-554/19)
      (2019/C 319/32)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnica: M. García-Valdecasas Dorrego, agentka)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  obvestilo razglasi za nično in

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Ta tožba se nanaša na obvestilo o javnih razpisih za upravne uslužbence (AD 7) EPSO/AD/374/19 na teh področjih: 1. Konkurenčno pravo, 2. Finančno pravo, 3. Pravo ekonomske in monetarne unije, 4. Finančna pravila, ki se uporabljajo za proračun EU, 5. Zaščita eurokovancev pred ponarejanjem (1).
      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 1 in 2 Uredbe 1/58 (2), člena 22 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) in člena 1d Kadrovskih predpisov, ker je ureditev komunikacije med EPSO in kandidatom omejena na angleščino, francoščino, nemščino oziroma italijanščino in ker so omejeni tudi jeziki, ki jih je mogoče uporabiti pri izpolnitvi talent screenerja na prijavnem obrazcu.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev členov 1 in 6 Uredbe št. 1/58, člena 22 Listine in člena 1d(1) in (6) ter členov 27 in 28(f) Kadrovskih predpisov, ker je izbira drugega jezika neupravičeno omejena le na štiri jezike (francoščino, angleščino, nemščino in italijanščino), izključeni pa so ostali uradni jeziki Evropske unije.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: izbira angleščine, francoščine, nemščine in italijanščine je arbitrarna in pomeni diskriminacijo na podlagi jezika, ki je v nasprotju s členom 1d(1) in (6) ter s členoma 27 in 28(f) Kadrovskih predpisov.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: v obvestilu ni izrecno navedeno, da mora biti jezik 1 tisti, ki ga kandidati obvladajo vsaj na stopnji C 1, kar pomeni dvojno diskriminacijo, in sicer na podlagi državljanstva in na podlagi „govorjenega“ jezika, s čimer so kršeni člen 1d(1) in (6) ter člena 27 in 28(f) Kadrovskih predpisov.

         (1)  UL C 191 A, 2019, str. 1.

         (2)  Uredba št. 1 o določitvi jezikov, ki se uporabljajo v Evropski gospodarski skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1, str. 3).


title: Zadeva T-558/19: Tožba, vložena 13. avgusta 2019 – Luz Saúde/EUIPO – Clínica La Luz (HOSPITAL DA LUZ LEARNING HEALTH TRAINING, RESEARCH & INNOVATION CENTER)

text:
               23.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/32

      Tožba, vložena 13. avgusta 2019 – Luz Saúde/EUIPO – Clínica La Luz (HOSPITAL DA LUZ LEARNING HEALTH TRAINING, RESEARCH & INNOVATION CENTER)
      (Zadeva T-558/19)
      (2019/C 319/33)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: portugalščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Luz Saúde, SA (Lizbona, Portugalska) (zastopnik: G. Moreira Rato, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Clínica La Luz, SL (Madrid, Španija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim Sodiščem

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije HOSPITAL DA LUZ LEARNING HEALTH TRAINING, RESEARCH & INNOVATION CENTER – Zahteva za registracijo št. 16 433 823

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 1. julija 2019 v zadevi R 2239/2018-4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajan tožbeni razlog

      Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-8/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2019 – Toshiba Samsung Storage Technology et Toshiba Samsung Storage Technology Korea/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg pogonov za optične diske — Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP — Tajni sporazumi glede razpisov, ki sta jih organizirala proizvajalca računalnikov — Bistvena kršitev postopka in kršitev pravice do obrambe — Pristojnost Komisije — Geografski obseg kršitve — Enotna in trajajoča kršitev — Načelo dobrega upravljanja — Smernice iz leta 2006 o načinu določanja glob)

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/38

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2019 – Toshiba Samsung Storage Technology et Toshiba Samsung Storage Technology Korea/Komisija
      (Zadeva T-8/16) (1)

      (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg pogonov za optične diske - Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP - Tajni sporazumi glede razpisov, ki sta jih organizirala proizvajalca računalnikov - Bistvena kršitev postopka in kršitev pravice do obrambe - Pristojnost Komisije - Geografski obseg kršitve - Enotna in trajajoča kršitev - Načelo dobrega upravljanja - Smernice iz leta 2006 o načinu določanja glob)
      (2019/C 328/40)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Toshiba Samsung Storage Technology Corp. (Tokio, Japonska) in Toshiba Samsung Storage Technology Korea Corp. (Suwon-si, Južna Koreja) (zastopniki: sprva M. Bay, J. Ruiz Calzado, A. Aresu in A. Scordamaglia-Tousis, nato M. Bay, J. Ruiz Calzado in A. Aresu, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva N. Khan, A. Biolan in M. Farley, nato A. Biolan, M. Farley in A. Cleenewerck de Crayencour, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za, primarno, razglasitev celotne ali delne ničnosti Sklepa Komisije C(2015) 7135 final z dne 21. oktobra 2015 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva AT.39639 – Pogoni za optične diske) in, podredno, znižanje zneska globe, naložene tožečima strankama.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Družbi Toshiba Samsung Storage Technology Corp. in Toshiba Samsung Storage Technology Korea Corp. nosita svoje stroške in stroške Evropske komisije.

         (1)  UL C 98, 14.3.2016.


title: Zadeva T-552/19: Tožba, vložena 7. avgusta 2019 – Malacalza Investimenti/ECB

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/68

      Tožba, vložena 7. avgusta 2019 – Malacalza Investimenti/ECB
      (Zadeva T-552/19)
      (2019/C 328/76)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Malacalza Investimenti Srl (Genova, Italija) (zastopniki: P. Ghiglione, E. De Giorgi in L. Amicarelli, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  kot pripravljalni ukrep v smislu člena 91(1)(c) Poslovnika Splošnega sodišča odredi predložitev odločbe, ki jo je ECB sprejela 2. januarja 2019 v zvezi z Banca Carige S.p.A., in ostalih dokumentov, ki so predmet potrdilne prošnje;

                  —

                  razveljavi izpodbijani ukrep, kot je navedeno v uvodu tožbe; in

                  —

                  ECB naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Ta tožba je vložena zoper odločbo ECB z dne 12. junija 2019 št. LS/LdG/19/185, ki jo je ECB poslala istega dne preko elektronske pošte v skladu s členom 8 odločbe ECB/2004/3 o celotni zavrnitvi potrdilne prošnje, ki jo je družba Malacalza Investimenti S.r.l. vložila, da bi ji bil odobren dostop do sklepa z dne 2. januarja 2019, s katerim je ECB imenovala izredne upravitelje Banca Carige S.p.A., in do več z njim povezanih dokumentov.
      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog se nanaša na nezakonitost ukrepa zavrnitve dostopa do sklepa z dne 2. januarja 2019, zlasti:

                              —

                              napačna uporaba člena 4(1)(c) odločbe ECB/2004/3; neobstoj splošne domneve o nemožnosti dostopa do odločb ECB kar zadeva akte, ki imajo zavezujoče učinke in ki niso zgolj procesnopravne narave;

                              —

                              neizpolnitev pogojev za uporabo člena 4(1)(c) odločbe ECB/2004/3; informacije v zvezi z Banca Carige S.p.A. so že bile posredovane javnosti, tudi kar zadeva izpolnjevanje obveznosti obveščanja, ki jih nalaga zakonodaja tega sektorja;

                              —

                              kršitev načel sorazmernosti in nepristranskosti zaradi opustitve posredovanja nezaupne različice sklepa ECB z dne 2. januarja 2019;

                              —

                              kršitev člena 296, drugi odstavek, PDEU zaradi neobstoja obrazložitve ukrepa o zavrnitvi dostopa; in

                              —

                              kršitev pravice tožeče stranke do obrambe in do sodnega nadzora.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog se nanaša na nezakonitost zavrnitve dostopa do dokumentov, ki so predmet potrdilne prošnje, pri čemer ne gre za sklep ECB z dne 2. januarja 2019, zlasti:

                              —

                              kršitev in napačna uporaba določb člena 4(1)(c) v povezavi s členom 4(2), prva alinea, odločbe ECB/2004/3 zaradi neizpolnitve pogojev za uporabo, neobstoja obrazložitve in kršitve pravice do obrambe;

                              —

                              napačna uporaba člena 27 Uredbe (EU) št. 1024/2013 (1), člena 53 in naslednjih Direktive 2013/36/EU (2) ter člena 32 Uredbe ECB št. 468/2014 (3), zaradi česar proti družbi Malacalza Investimenti S.r.l. ni mogoče uveljavljati izjeme glede zaupnosti informacij, ki jih lahko vsebujejo drugi dokumenti, in ne sklep ECB z dne 2. januarja 2019.

         (1)  Uredba Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (UL 2013, L 287, str. 63).

         (2)  Direktiva 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES (UL 2013, L 176, str. 338).

         (3)  Uredba (EU) št. 468/2014 Evropske centralne banke z dne 16. aprila 2014 o vzpostavitvi okvira za sodelovanje znotraj enotnega mehanizma nadzora med Evropsko centralno banko in pristojnimi nacionalnimi organi ter z imenovanimi nacionalnimi organi (UL 2014, L 141, str. 1).


title: Zadeva T-556/19: Tožba, vložena 9. avgusta 2019 – Republika Ciper/EUIPO - Fontana Food (GRILLOUMI)

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/71

      Tožba, vložena 9. avgusta 2019 – Republika Ciper/EUIPO - Fontana Food (GRILLOUMI)
      (Zadeva T-556/19)
      (2019/C 328/78)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Republika Ciper (zastopniki: S. Malynicz QC, S. Baran, Barrister in V. Marsland, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Fontana Food AB (Tyresö, Švedska)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: prijava znamke Evropske unije GRILLOUMI – Zahteva za registracijo št. 15 963 291

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 29. Maja 2019 v zadevi R 1284/2018-4

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov tožeče stranke.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  Kršitev člena 8(5) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-557/19: Tožba, vložena 9. avgusta 2019 – Seven/EUIPO

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/72

      Tožba, vložena 9. avgusta 2019 – Seven/EUIPO
      (Zadeva T-557/19)
      (2019/C 328/79)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Seven SpA (Leinì, Italija) (zastopnik: L. Trevisan, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije 7Seven – Znamka Evropske unije št. 8 252 223

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. junija 2019 v zadevi R 2076/2018-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  ugodi zahtevama družbe Seven SpA za restitutio in integrum ter za registracijo št. 14 602 687 znamke EU št. 8 252 223.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  kršitev člena 53 Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 104 Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-559/19: Tožba, vložena 12. avgusta 2019 – Julius Sämann/EUIPO - Maharishi Vedic University (upodobitev drevesa)

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/72

      Tožba, vložena 12. avgusta 2019 – Julius Sämann/EUIPO - Maharishi Vedic University (upodobitev drevesa)
      (Zadeva T-559/19)
      (2019/C 328/80)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Julius Sämann Ltd (Thayngen, Švica) (zastopnik: D. Parrish, solicitor)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Maharishi Vedic University (Mgarr, Malta)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije v beli, rjavi, in rumeni barvi ter v odtenkih modre (upodobitev drevesa) – zahteva za registracijo št. 15 666 639

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 16. Maja 2019 v zadevi R 1743/2018-1

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  prijavi tožeče stranke ugodi;

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži, naj plača stroške tožeče stranke v zvezi s to prijavo in postopkom pred Uradom.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 8(5) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-561/19: Tožba, vložena 13. avgusta 2019 – Lípidos Santiga/Komisija

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/73

      Tožba, vložena 13. avgusta 2019 – Lípidos Santiga/Komisija
      (Zadeva T-561/19)
      (2019/C 328/81)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Lípidos Santiga, SA (Santa Perpètua de Mogoda, Španija) (zastopnik: P. Muñiz Fernández, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  člen 3 Delegirane uredbe Komisije (EU) 2019/807 z dne 13. marca 2019 o dopolnitvi Direktive (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta glede določitve surovin z visokim tveganjem za posredno spremembo rabe zemljišč, v zvezi s katerimi se ugotavlja znatna širitev proizvodnega območja na zemljišča z visoko zalogo ogljika, ter certificiranja pogonskih biogoriv, drugih tekočih biogoriv in biomasnih goriv z nizkim tveganjem za posredno spremembo rabe zemljišč, razglasi za ničen;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: splošni pristop tožene stranke, da se palmovo olje šteje za surovino z visokim tveganjem za posredno spremembo rabe zemljišč, ni sorazmeren.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: tožena stranka je storila očitno napako pri presoji s tem, da je odločila, da je palmovo olje, ne glede na njegovo poreklo, surovina z visokim tveganjem za posredno spremembo rabe zemljišč.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: merila za uvrstitev palmovega olja kot surovine z visokim tveganjem za posredno spremembo rabe zemljišč so diskriminatorna.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: Komisija ni opravila potrebne ocene učinka pred sprejetjem izpodbijane uredbe.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: Komisija ni navedla razlogov, ki naj bi bili podlaga za oblikovanje formule, uporabljene za odločitev, da je palmovo olje surovina z visokim tveganjem za posredno spremembo rabe zemljišč.


title: Zadeva T-570/19: Tožba, vložena 16. avgusta 2019 – Muratbey Gida/EUIPO (oblika pletenega sira)

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/74

      Tožba, vložena 16. avgusta 2019 – Muratbey Gida/EUIPO (oblika pletenega sira)
      (Zadeva T-570/19)
      (2019/C 328/82)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Muratbey Gida Sanayi Ve Ticaret AȘ (Istanbul, Turčija) (zastopnica: M. Schork, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: tridimenzionalna znamka Evropske unije v črni in beli barvi (oblika pletenega sira) –prijava št. 17 909 082

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 13. junija 2019 v zadevi R 106/2019-4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-572/19: Tožba, vložena 16. avgusta 2019 – Muratbey Gida/EUIPO (oblika pletenega sira)

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/75

      Tožba, vložena 16. avgusta 2019 – Muratbey Gida/EUIPO (oblika pletenega sira)
      (Zadeva T-572/19)
      (2019/C 328/84)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Muratbey Gida Sanayi Ve Ticaret AȘ (Carigrad, Turčija) (zastopnica: M. Schork, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: tridimenzionalna znamka Evropske unije črne in bele barve (oblika pletenega sira) – prijava št. 17 912 292

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 13. junija 2019 v zadevi R 108/2019-4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-577/19: Tožba, vložena 19. avgusta 2019 – Leinfelder Uhren München/EUIPO – Schafft (Leinfelder)

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/76

      Tožba, vložena 19. avgusta 2019 – Leinfelder Uhren München/EUIPO – Schafft (Leinfelder)
      (Zadeva T-577/19)
      (2019/C 328/85)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG (München, Nemčija) (zastopnik: S. Lüft, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Thomas Schafft (München, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije Leinfelder – znamka Evropske unije št. 13 975 461

         Postopek pred EUIPO: postopek za izbris

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 14. maja 2019 v povezanih zadevah R 1930/2018-2 in R 1937/2018-2

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem je bila izpodbijana znamka Evropske unije razveljavljena tudi za blago iz razreda 14 (ročne ure) in razreda 18 (paščki za ure);

                  —

                  pritožbo vlagatelja zahteve za izbris R 1930/2018-2 zavrne;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov;

                  —

                  drugi stranki iz postopka pred odborom za pritožbe, če se postopka udeleži kot intervenientka, naloži, naj nosi svoje stroške.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 58(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-305/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 3. julija 2019 – Red Bull/EUIPO (Dvobarvna ponazoritev paralelograma)

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/77

      Sklep Splošnega sodišča z dne 3. julija 2019 – Red Bull/EUIPO (Dvobarvna ponazoritev paralelograma)
      (Zadeva T-305/17) (1)

      (2019/C 328/86)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 231, 17.7.2017.


title: Zadeva T-227/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 11. julija 2019 – Microsemi Europe in Microsemi/Komisija

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/77

      Sklep Splošnega sodišča z dne 11. julija 2019 – Microsemi Europe in Microsemi/Komisija
      (Zadeva T-227/18) (1)

      (2019/C 328/87)
      Jezik postopka: nemščina
      Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 190, 4.6.2018.


title: Zadeva C-668/19: Tožba, vložena 15. julija 2019 – Evropska komisija/Italijanska republika

text:
               28.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/10

      Tožba, vložena 15. julija 2019 – Evropska komisija/Italijanska republika
      (Zadeva C-668/19)
      (2019/C 363/17)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: E. Manhaeve in L. Cimaglia, agenti)

         Tožena stranka: Italijanska republika

         Predlog tožeče stranke

      Komisija Sodišču predlaga, naj
      ugotovi, da Italijanska republika s tem, da ni

                  —

                  sprejela potrebnih ukrepov, da se v skladu s členom 3 Direktive Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (1) za 166 aglomeracij s populacijskim ekvivalentom nad 2 000 zagotovijo kanalizacijski sistemi za komunalno odpadno vodo,

                  —

                  sprejela potrebnih ukrepov, da bo v skladu s členom 4 Direktive 91/271/EGS komunalna odpadna voda, ki vstopa v kanalizacijske sisteme, v 610 aglomeracijah s populacijskim ekvivalentom večjim od 10 000 oziroma s populacijskim ekvivalentom med 2 000 in 10 000 in izpusti v sladke vode in v estuarije pred izpustom obdelana v sekundarnem postopku čiščenja ali primerljivem postopku,

                  —

                  sprejela potrebnih ukrepov za zagotovitev, da bodo v skladu s členom 5 Direktive 91/271/EGS v 10 aglomeracijah s populacijskim ekvivalentom večjim od 10 000 z izpusti v sprejemne vode, ki štejejo med „občutljiva območja“ v smislu te direktive, komunalne odpadne vode, ki se dovajajo v kanalizacijske sisteme, pred izpustom v občutljiva območja podvržene strožjemu postopku čiščenja, kot je sekundarni ali primerljiv postopek čiščenja,

                  —

                  sprejela potrebnih ukrepov za zagotovitev, da bo v skladu s členom 5(4) Direktive 91/271/EGS na 5 „občutljivih območjih“ v smislu te direktive minimalni odstotek zmanjšanja celotne obremenitve komunalne odpadne vode, ki vstopa v vse čistilne naprave na tem območju, znašal najmanj 75 % celotnega fosforja in najmanj 75 % celotnega dušika,

                  —

                  sprejela potrebnih ukrepov, da bodo v skladu s členom 10 Direktive 91/271/EGS v 617 aglomeracijah komunalne čistilne naprave, zgrajene za izpolnitev zahtev iz členov 4, 5, 6 in 7 te direktive, načrtovane, zgrajene, upravljane in vzdrževane tako, da bo zagotovljena zadostna učinkovitost delovanja ob vseh običajnih lokalnih podnebnih razmerah in da se bo pri načrtovanju naprav upoštevalo sezonsko spreminjanje bremena,

                  —

                  ni izpolnila obveznosti iz člena 3 in/ali člena 4 in/ali člena 5 ter člena 10 Direktive 91/271/EGS;

                  —

                  Italijanski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Komisija s tožbo Italijanski republiki očita, da v različnih predelih svojega ozemlja ni pravilno prenesla Direktive Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode.
      Komisija najprej ugotavlja več kršitev člena 3 Direktive, ki v drugi alinei odstavka 1 in odstavku 2 določa, da so morale države članice za aglomeracije s populacijskim ekvivalentom nad 2 000 najkasneje do 31. decembra 2005 zagotoviti kanalizacijske sisteme za komunalno odpadno vodo, ki morajo zadostiti zahtevam iz Priloge I(A).V številnih aglomeracijah v regijah Abruci, Kalabrija, Kampanija, Furlanija Julijska krajina, Lombardija, Apulija, Sicilija, Dolina Aoste in Benečija ta obveznost ni bila pravilno izpolnjena.
      Člen 4 Direktive 91/271/EGS poleg tega v odstavkih 1 in 3 določa, da bi morale države članice v zvezi z izpusti iz aglomeracij s populacijskim ekvivalentom večjim od 10 000 oziroma z izpusti v sladke vode in v estuarije iz aglomeracij s populacijskim ekvivalentom med 2 000 in 10 000 najkasneje do 31. decembra 2005 zagotoviti, da bo komunalna odpadna voda, ki vstopa v kanalizacijske sisteme, pred izpustom obdelana v sekundarnem postopku čiščenja ali primerljivem postopku v skladu z zahtevami iz Priloge I. B. Komisija je ugotovila, da navedene določbe niso bile spoštovane v velikem številu aglomeracij v regijah Abruci, Bazilikata, Kalabrija, Kampanija, Furlanija Julijska krajina, Lacij, Ligurija, Lombardija, Marke, Apulija, Piemont, Sardinija, Sicilija, Toskana, Umbrija, Dolina Aoste in Benečija.
      Člen 5 Direktive v odstavkih 2 in 3 določa, da bi morale države članice najkasneje do 31. decembra 1998 zagotoviti, da bodo za vse izpuste iz aglomeracij s populacijskim ekvivalentom večjim od 10 000 komunalne odpadne vode, ki se dovajajo v kanalizacijske sisteme, pred izpustom v občutljiva območja podvržene strožjemu postopku čiščenja kot je tisti, opisan v členu 4. Komisija je ugotovila, da navedene določbe niso bile spoštovane v vrsti aglomeracij v regijah Bazilikata, Furlanija Julijska krajina, Lacij, Marke, Apulija, Sardinija in Benečija.
      Dalje, člen 5(4) Direktive v zvezi z občutljivimi območji določa možnost, da se zahteve za posamične komunalne čistilne naprave, določene v odstavkih 2 in 3 tega člena, ne uporabljajo, če se dokaže, da je minimalni odstotek zmanjšanja celotne obremenitve komunalne odpadne vode, ki vstopa v vse čistilne naprave na tem območju, znašal najmanj 75 % celotnega fosforja in najmanj 75 % celotnega dušika. To ni bilo dokazano glede različnih občutljivih območij na italijanskem ozemlju.
      Nazadnje, nespoštovanje členov 4 in 5 Direktive 91/271/EGS povzroči tudi kršitev člena 10 te direktive, v skladu s katerim bi morale biti komunalne čistilne naprave načrtovane, zgrajene, upravljane in vzdrževane tako, da bo zagotovljena zadostna učinkovitost delovanja ob vseh običajnih lokalnih podnebnih razmerah.

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 26.


title: Zadeva T-597/19: Tožba, vložena 6. septembra 2019 – Helsingin Kaupunki/Komisija

text:
               28.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/27

      Tožba, vložena 6. septembra 2019 – Helsingin Kaupunki/Komisija
      (Zadeva T-597/19)
      (2019/C 363/36)
      Jezik postopka: finščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Helsingin Kaupunki (Helsinki, Finska) (zastopnik: I. Aalto-Setälä, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep Evropske komisije z dne 28. junija 2019 o državni pomoči SA.33846 – (2015/C) (ex 2011/CP) v celoti ali deloma razglasi za ničen in

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke, skupaj z obrestmi.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožba temelji na naslednjih tožbenih razlogih:

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: očitna napaka pri uporabi člena 107(1) PDEU v izpodbijanem sklepu.

                              —

                              Komisija je očitno napačno uporabila merilo gospodarskega subjekta v tržnem gospodarstvu. Pri preizkusu tudi ni ustrezno upoštevala vseh informacij in pojasnil, ki jih je prejela med postopkom preizkusa in iz katerih izhaja, da je bilo sporno posojilo dodeljeno pod običajnimi tržnimi pogoji in pod takimi pogoji, ki bi jih v ustreznih ekonomskih okoliščinah ponudil tudi preudaren posojilodajalec v tržnem gospodarstvu.

                              —

                              Presoja zadevnih ukrepov je v nasprotju z upravno prakso Komisije in sodno prakso Sodišča Unije. Komisija je uporabila računske metode, ki za presojo posameznih vidikov posojil za obratna sredstva niso primerne.

                              —

                              Komisija je poleg tega storila očitno napako pri presoji, ker je ugotovila, da zadevnega posojila za nabavo opreme ni mogoče šteti za obstoječo pomoč.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: obrazložitev izpodbijanega sklepa ne ustreza zahtevam člena 296 PDEU in upoštevne sodne prakse

                              —

                              Obrazložitev izpodbijanega sklepa je pomanjkljiva, zlasti glede presoje običajne tržne nakupne cene za poslovno dejavnost Helsingin Bussiliikenne (HelB) v okviru katere je Komisija brez kakršne koli podlage izpodbijala izvedensko mnenje, ki ga je predložila Finska, pri čemer ni navedla lastnega jasnega in nedvoumnega stališča glede tržne cene.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: izpodbijani sklep nasprotuje splošnim načelom prava Unije, zlasti načeloma varstva zaupanja v pravo in sorazmernosti, in krši pravico do obrambe

                              —

                              Komisija je v izpodbijanem sklepu nepravilno in s kršitvijo načela zaupanja v pravo ugotovila, da je posojilo za nabavo opreme, ki je bilo dodeljeno HKL-Bussiliikenne, pomoč, ker je pojem obstoječe pomoči razlagala ožje kot v stališču, o katerem je bila Finska obveščena pred tem.

                              —

                              Odredba o vračilu, ki jo je Komisija sprejela z izpodbijanim sklepom, očitno presega to, kar je potrebno za prenehanje neupravičene tržne prednosti, ki naj bi bila povzročena z domnevno državno pomočjo. Za poslovno dejavnost HelB plačana končna nabavna cena naj bi bila običajna v tržnih pogojih. Pridobitelj poslovne dejavnosti ni pridobil nobene prednosti, ker je bila pomoč upoštevana v nakupni ceni. Razširitev odredbe o vračilu na pridobitelja zato nasprotuje načelu sorazmernosti.


title: Zadeva T-601/19: Tožba, vložena 7. septembra 2019 – Osório & Gonçalves/EUIPO – Miguel Torres (in.fi.ni.tu.de)

text:
               28.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/28

      Tožba, vložena 7. septembra 2019 – Osório & Gonçalves/EUIPO – Miguel Torres (in.fi.ni.tu.de)
      (Zadeva T-601/19)
      (2019/C 363/37)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Osório & Gonçalves, SA (Galamares, Portugalska) (zastopnik: D. Araújo e Sá Serras Pereira, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedés, Španija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije in.fi.ni.tu.de – prijava št. 15 982 994

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 2. junija 2019 v zadevi R 1579/2018-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega Parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 47(2) in (3) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega Parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 94(1) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega Parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 95(1) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega Parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 97(1) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega Parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-602/19: Tožba, vložena 3. septembra 2019 – Eugene Perma France/EUIPO - SPI Investments Group (NATURANOVE)

text:
               28.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/29

      Tožba, vložena 3. septembra 2019 – Eugene Perma France/EUIPO - SPI Investments Group (NATURANOVE)
      (Zadeva T-602/19)
      (2019/C 363/38)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Eugene Perma France (Saint-Denis, Francija) (zastopnik: S. Havard Duclos, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: SPI Investments Group, SL (Sant Just Desvern, Španija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije NATURANOVE – prijava št. 17 007 949

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 1. julija 2019 v zadevi R 2161/2018-4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem je bila zavrnjena pritožba zoper odločbo oddelka za ugovore na podlagi člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega Parlamenta in Sveta in tožeči strani naloženo plačilo stroškov postopka z ugovorom in pritožbenega postopka v višini 1 170 EUR;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega Parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-623/19: Tožba, vložena 16. septembra 2019 – ArcelorMittal Bremen/Komisija

text:
               28.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/35

      Tožba, vložena 16. septembra 2019 – ArcelorMittal Bremen/Komisija
      (Zadeva T-623/19)
      (2019/C 363/44)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: ArcelorMittal Bremen GmbH (Bremen, Nemčija) (zastopnika: S. Altenschmidt in L. Buschmann, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  v skladu s členom 265 PDEU ugotovi, da je Komisija kršila člen 19(4), drugi pododstavek, Sklepa Komisije 2011/278/EU (1) s tem, da ni odločila o skupni letni količini pravic do emisij, ki naj bi se zaradi znatne razširitve zmogljivosti podnaprave z referenčno vrednostjo za vročo litino brezplačno dodelile napravi z instalacijo ID60 v Bremnu, o kateri je Zvezna republika Nemčija Komisijo obvestila 12. aprila 2019;

                  —

                  podredno, odločitev Komisije z dne 19. julija 2019 glede poziva tožeče stranke z dne 12. aprila 2019 razglasi za nično;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      V utemeljitev tožbe je naveden ta tožbeni razlog:

                  Tožeča stranka navaja, da je Komisija zavezana, da odloči v skladu s členom 19(4), drugi pododstavek, Sklepa 2011/278/EU in da ne zavrne skupne letne količine pravic do emisij, ki naj bi se brezplačno dodelile zaradi znatne razširitve zmogljivosti, o kateri je Zvezna republika Nemčija Komisijo obvestila 12. aprila 2019, ker so izpolnjeni pogoji za znatno razširitev zmogljivosti v smislu člena 20(1) Sklepa 2011/278/EU.

         (1)  Sklep Komisije z dne 27. aprila 2011 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta


title: Zadeva C-604/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Poljska) 9. avgusta 2019 – Gmina Wrocław/Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/42

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Poljska) 9. avgusta 2019 – Gmina Wrocław/Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej
      (Zadeva C-604/19)
      (2019/C 383/50)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Gmina Wrocław

         Tožena stranka: Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali preoblikovanje trajne pravice uporabe nepremičnine v lastninsko pravico na nepremičninah po zakonu, kot je to v obravnavani zadevi, pomeni dobavo blaga v smislu člena 14(2)(a) Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (v nadaljevanju: Direktiva 112) v povezavi s členom 2(1)(a) te direktive, ki je predmet davka na dodano vrednost (v nadaljevanju: DDV)?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali preoblikovanje trajne pravice uporabe v lastninsko pravico na nepremičninah po zakonu pomeni dobavo blaga v smislu člena 14(1) Direktive 112 v povezavi s členom 2(1)(a) te direktive, ki je predmet DDV?

                  3.

                  Ali občina, ki pobira pristojbine za preoblikovanje trajne pravice uporabe v lastninsko pravico na nepremičninah po zakonu, kot je to v obravnavani zadevi, deluje kot davčni zavezanec v smislu člena 9(1) Direktive 112 v povezavi s členom 2(1)(a) te direktive ali kot javni organ v smislu člena 13 Direktive 112?

         (1)  UL L 347, 2006, str. 1.


title: Zadeva C-544/18: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 19. septembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Upper Tribunal – Združeno kraljestvo) – The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Henrika Dakneviciute (Predhodno odločanje – Člen 49 PDEU – Svoboda ustanavljanja – Dejavnost samozaposlene osebe – Državljanka države članice, ki je prenehala opravljati dejavnost kot samozaposlena oseba zaradi fizičnih omejitev, povezanih z visoko nosečnostjo in posledicami poroda – Ohranitev statusa osebe, ki opravlja dejavnost kot samozaposlena oseba)

text:
               25.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/16

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 19. septembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Upper Tribunal – Združeno kraljestvo) – The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Henrika Dakneviciute
      (Zadeva C-544/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 49 PDEU - Svoboda ustanavljanja - Dejavnost samozaposlene osebe - Državljanka države članice, ki je prenehala opravljati dejavnost kot samozaposlena oseba zaradi fizičnih omejitev, povezanih z visoko nosečnostjo in posledicami poroda - Ohranitev statusa osebe, ki opravlja dejavnost kot samozaposlena oseba)
      (2019/C 399/18)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      Upper Tribunal

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

         Tožena stranka: Henrika Dakneviciute

         Izrek

      Člen 49 PDEU je treba razlagati tako, da ženska, ki zaradi fizičnih omejitev, povezanih z visoko nosečnostjo in posledicami poroda, preneha opravljati dejavnost kot samozaposlena oseba, ohrani status osebe, ki opravlja dejavnost kot samozaposlena oseba, pod pogojem, da začne v razumnem roku po rojstvu otroka ponovno opravljati to ali drugo dejavnost kot samozaposlena oseba ali da najde drugo zaposlitev.

         (1)  UL C 436, 3.12.2018.


title: Zadeva C-684/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemčija) 17. septembra 2019 – mk advokaten GbR/MBK Rechtsanwälte GbR

text:
               9.12.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 413/27

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemčija) 17. septembra 2019 – mk advokaten GbR/MBK Rechtsanwälte GbR
      (Zadeva C-684/19)
      (2019/C 413/32)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: mk advokaten GbR

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: MBK Rechtsanwälte GbR

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali tretja oseba, omenjena v objavi na spletnem mestu, ki vsebuje znak, enak znamki, uporablja to znamko v smislu člena 5(1) Direktive 2008/95/ES, (1) če same objave ni opravila ta tretja oseba, ampak jo je upravljavec spletnega mesta prevzel iz druge objave, ki jo je opravila tretja oseba na način, ki krši znamko?

         (1)  Direktiva 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL 2008, L 299, str. 25).


title: Zadeva T-788/19: Tožba, vložena 14. novembra 2019 – Body Attack Sports Nutrition/EUIPO – Sakkari (Sakkattack)

text:
               13.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/48

      Tožba, vložena 14. novembra 2019 – Body Attack Sports Nutrition/EUIPO – Sakkari (Sakkattack)
      (Zadeva T-788/19)
      (2020/C 10/59)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Body Attack Sports Nutrition GmbH & Co. KG (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: S. Labesius, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Maria Sakkari (Nikozija, Ciper)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Skupnosti Sakkattack v črni, rdeči, rumeni in beli barvi – Prijava št. 16 603 318

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 26/8/2019 v zadevi R 2562/2018-4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) št. 2017/1001 Evropskega Parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 37(1) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625;

                  —

                  kršitev načel enakega obravnavanja in dobrega upravljanja;

                  —

                  kršitev člena 94(1)(1) Uredbe (EU) št. 2017/1001 Evropskega Parlamenta in Sveta


title: Zadeva T-790/19: Tožba, vložena 13. novembra 2019 – Novolipetsk Steel/Komisija

text:
               13.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/49

      Tožba, vložena 13. novembra 2019 – Novolipetsk Steel/Komisija
      (Zadeva T-790/19)
      (2020/C 10/60)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Novolipetsk Steel PAO (Lipetsk, Rusija) (zastopnika: P. Vander Schueren in E. Gergondet, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  člen 1 Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2019/1382 (1) razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

                  —

                  v skladu z drugim odstavkom člena 264 PDEU ohrani učinke izpodbijane uredbe, dokler tožena stranka ne sprejme ukrepov, potrebnih za uskladitev s sodbo Splošnega sodišča;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov, ki so tožeči stranki nastali v zvezi s tem postopkom.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: tožena stranka ni bila pristojna in je s tem, da je naložila različne ravni protidampinških dajatev glede na to ali so kvote v okviru zaščitnih ukrepov izčrpane ali ne, ravnala v nasprotju s členom 1(1) Uredbe (EU) 2015/477 (uredba o kombiniranem učinku) (2) in členom 9(5) Uredbe (EU) 2016/1036 (osnovna protidampinška uredba) (3).

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: tožena stranka je s tem, da je protidampinške ukrepe spremenila šele po tem, ko so se kvote v okviru zaščitnih ukrepov izčrpale, storila očitno napako pri presoji in ravnala v nasprotju s členom 1(1) uredbe o kombiniranem učinku in členom 9(5) osnovne protidampinške uredbe.

         (1)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2019/1382 z dne 2. septembra 2019 o spremembi nekaterih uredb, ki uvajajo protidampinške ali protisubvencijske ukrepe za nekatere izdelke iz jekla, za katere veljajo zaščitni ukrepi (UL 2019, L 227, str. 1).

         (2)  Uredba (EU) 2015/477 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2015 o ukrepih, ki jih lahko sprejme Unija v zvezi s kombiniranim učinkom protidampinških ali protisubvencijskih ukrepov z zaščitnimi ukrepi (UL 2015, L 83, str. 11).

         (3)  Uredba (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (UL 2016, L 176, str. 21).


title: Zadeva C-363/18: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. novembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Organisation juive européenne, Vignoble Psagot Ltd/Ministre de l'Économie et des Finances (Predhodno odločanje – Uredba (EU) št. 1169/2011 – Zagotavljanje informacij o živilih potrošnikom – Obvezna navedba države porekla ali kraja izvora živila v primeru, v katerem bi lahko izpustitev tega podatka zavedla potrošnika – Obveznost, da se pri živilih s poreklom z ozemelj, ki jih je zasedla Država Izrael, če izvirajo iz izraelske naselbine na teh ozemljih, ozemlje porekla teh živil označi skupaj z navedbo takega izvora)

text:
               13.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/13

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. novembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Organisation juive européenne, Vignoble Psagot Ltd/Ministre de l'Économie et des Finances
      (Zadeva C-363/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Uredba (EU) št. 1169/2011 - Zagotavljanje informacij o živilih potrošnikom - Obvezna navedba države porekla ali kraja izvora živila v primeru, v katerem bi lahko izpustitev tega podatka zavedla potrošnika - Obveznost, da se pri živilih s poreklom z ozemelj, ki jih je zasedla Država Izrael, če izvirajo iz izraelske naselbine na teh ozemljih, ozemlje porekla teh živil označi skupaj z navedbo takega izvora)
      (2020/C 10/15)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: Organisation juive européenne, Vignoble Psagot Ltd

         Tožena stranka: Ministre de l'Économie et des Finances

         Izrek

      Člen 9(1)(i) Uredbe (EU) št. 1169/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o zagotavljanju informacij o živilih potrošnikom, spremembah uredb (ES) št. 1924/2006 in (ES) št. 1925/2006 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Komisije 87/250/EGS, Direktive Sveta 90/496/EGS, Direktive Komisije 1999/10/ES, Direktive 2000/13/ES Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv Komisije 2002/67/ES in 2008/5/ES in Uredbe Komisije (ES) št. 608/2004 v povezavi s členom 26(2)(a) te uredbe je treba razlagati tako, da morajo biti živila s poreklom z ozemlja, ki ga zaseda Država Izrael, opremljena ne le z navedbo tega ozemlja, ampak – v primeru, v katerem taka živila izvirajo iz naselja ali skupine naselij, ki tvori izraelsko naselbino na tem ozemlju – tudi z navedbo tega izvora.

         (1)  UL C 276, 6.8.2018.


title: Zadeva T-669/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. novembra 2019 – Neoperl/EUIPO (Prikaz štirih zapolnjenih lukenj v pravilno oblikovanem vzorcu lukenj) (Znamka Evropske unije – Prijava figurativne znamke Evropske unije, ki prikazuje štiri zapolnjene luknje v pravilno oblikovanem vzorcu lukenj – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               13.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/32

      Sodba Splošnega sodišča z dne 14. novembra 2019 – Neoperl/EUIPO (Prikaz štirih zapolnjenih lukenj v pravilno oblikovanem vzorcu lukenj)
      (Zadeva T-669/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije, ki prikazuje štiri zapolnjene luknje v pravilno oblikovanem vzorcu lukenj - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2020/C 10/43)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Neoperl AG (Reinach, Švica) (zastopnika: H. Börjes Pestalozza in G. Schultz, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: D. Hanf in M. Fischer, agenta)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 10. septembra 2018 (zadeva R 2059/2017-5)) v zvezi z zahtevo za registracijo znaka, ki prikazuje štiri zapolnjene luknje v pravilno oblikovanem vzorcu lukenj, kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Družbi Neoperl AG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 25, 21.1.2019.


title: Zadeva C-659/19 P: Pritožba, ki jo je Klaus Nonnemacher vložil 2. septembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 20. junija 2019 v zadevi T-389/18, Klaus Nonnemacher/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

text:
               13.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/22

      Pritožba, ki jo je Klaus Nonnemacher vložil 2. septembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 20. junija 2019 v zadevi T-389/18, Klaus Nonnemacher/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
      (Zadeva C-659/19 P)
      (2020/C 10/29)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnik: Klaus Nonnemacher (zastopnik: C. Rohnke, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
      Sodišče Evropske unije (senat za dopustitev pritožb) s sklepom z dne 19. novembra 2019 pritožbe ni dopustilo in je sklenilo, da pritožnik nosi svoje stroške.


title: Zadeva T-792/19: Tožba, vložena 11. novembra 2019 – Agepha Pharma/EUIPO – Apogepha Arzneimittel (AGEPHA)

text:
               13.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/50

      Tožba, vložena 11. novembra 2019 – Agepha Pharma/EUIPO – Apogepha Arzneimittel (AGEPHA)
      (Zadeva T-792/19)
      (2020/C 10/61)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Agepha Pharma s.r.o. (Senec, Slovaška) (zastopnik: D. Göbel, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Apogepha Arzneimittel GmbH (Dresden, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: Tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: Prijava besedne znamke Evropske unije AGEPHA – Znamka Evropske unije št. 7 007 909

         Postopek pred EUIPO: Postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 26. avgusta 2019 v zadevi R 386/2019 2

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo spremeni in ugovor zavrne;

                  —

                  podredno, izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO in drugim udeležencem naloži stroške postopka pred drugim odborom za pritožbe in stroške tega postopka.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 42(2) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009;

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-101/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. novembra 2019 – Rezon/EUIPO (imot.bg) (Znamka Evropske unije – Prijava figurativne znamke Evropske unije imot.bg – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Neobstoj razlikovalnega učinka, pridobljenega z uporabo – Člen 7(1)(b) in (3) Uredbe (EU) 2017/1001 – Obveznost obrazložitve – Člen 94(1), prvi stavek, Uredbe 2017/1001)

text:
               13.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/33

      Sodba Splošnega sodišča z dne 20. novembra 2019 – Rezon/EUIPO (imot.bg)
      (Zadeva T-101/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije imot.bg - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Neobstoj razlikovalnega učinka, pridobljenega z uporabo - Člen 7(1)(b) in (3) Uredbe (EU) 2017/1001 - Obveznost obrazložitve - Člen 94(1), prvi stavek, Uredbe 2017/1001)
      (2020/C 10/44)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Rezon OOD (Sofija, Bolgarija) (zastopnica: M. Yordanova-Harizanova, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: I. Stoycheva in J. Crespo Carrillo, agenta)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 9. novembra 2018 (zadeva R 999/2018-2) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka imot.bg kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Družbi Rezon OOD se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 131, 8.4.2019.


title: Zadeva T-793/19: Tožba, vložena 15. novembra 2019 – Tirreno Power/Komisija

text:
               13.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/51

      Tožba, vložena 15. novembra 2019 – Tirreno Power/Komisija
      (Zadeva T-793/19)
      (2020/C 10/62)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Tirreno Power SpA (Rim, Italija) (zastopniki: A. Clarizia, T. Ferrario, M. Vasari, P. Ziotti in M. Pagliarulo, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost izpodbijanega sklepa, s katerim je Komisija odločila, da ne bo vložila ugovora zoper „spremembo mehanizma plačevanja razpoložljivosti virov za ustreznost. Uvedba okoljskih zahtev“, državno pomoč SA.53821 (2019/N);

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov, ki jih je v postopku imela tožeča stranka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka s tožbo predlaga razglasitev ničnosti Sklepa C(2019) 4509 z dne 14. junija 2019, s katerim je Evropska komisija, ki jo je italijanska država obvestila o spremembi mehanizma plačevanja razpoložljivosti zmogljivosti za proizvajanje električne energije („trg zmogljivosti“), ki je bil odobren s Sklepom C(2018) 617 in katerega izvajanje se še ni začelo, odločila, da ne bo vložila ugovora zoper nov priglašen ukrep, ker je menila, da je združljiv z notranjim trgom v smislu člena 107(3)(c) PDEU, ne da bi opravila ustrezno presojo sprememb prej odobrenega ukrepa.
      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev postopkovnih pravic tožeče stranke na podlagi člena 108(2) PDEU, ker ni bila pozvana, naj v okviru formalnega postopka preiskave, ki v obravnavanem primeru ni bil izveden, predloži stališča v zvezi z namenom povečanja števila udeležencev na trgu zmogljivosti, pri čemer so bile v pojem „nova zmogljivost“ poleg novih proizvodnih enot, za katere so že bila izdana dovoljenja za gradnjo in obratovanje naprav, vključene tudi nove proizvodne enote, v zvezi s katerimi se je upravni postopek za pridobitev ustreznega dovoljenja šele začel.

                              —

                              Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da je bil sklep očitno sprejet brez izvedbe preiskave in da je z njim kršeno načelo sorazmernosti, ker Komisija ni ustrezno preučila učinkov, ki izhajajo iz take spremembe ureditve, odobrene leta 2018, na dejavnosti obstoječih naprav.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog se nanaša na opustitev izvedbe preiskave in na neobstoj obrazložitve akta.

                              —

                              Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da Komisija ni opravila nikakršne presoje drugih vidikov priglašene ureditve, s katerimi je bila spremenjena prej odobrena ureditev, pri čemer gre za vidike, ki imajo velik vpliv na sistem in katerih učinki na dejavnost subjektov, udeleženih na trgu zmogljivosti, so lahko obsežni.


title: Združeni zadevi C-419/18 in C-483/18: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 7. novembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Rejonowy dla Warszawy Pragi-Południe w Warszawie, Sąd Okręgowy w Opolu, II Wydział Cywilny Odwoławczy – Poljska) – Profi Credit Polska S.A./Bogumiła Włostowska in drugi (C-419/18), Profi Credit Polska S.A./OH (C-483/18) (Predhodno odločanje – Varstvo potrošnikov – Direktiva 93/13/EGS – Člen 3(1) – Člen 6(1) – Člen 7(1) – Direktiva 2008/48/ES – Člen 10(2) – Potrošniške kreditne pogodbe – Dopustnost zavarovanja terjatve, ki izhaja iz te pogodbe, z bianco lastno menico – Zahteva za plačilo meničnega dolga – Obseg nadzora sodišča)

text:
               13.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/14

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 7. novembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Rejonowy dla Warszawy Pragi-Południe w Warszawie, Sąd Okręgowy w Opolu, II Wydział Cywilny Odwoławczy – Poljska) – Profi Credit Polska S.A./Bogumiła Włostowska in drugi (C-419/18), Profi Credit Polska S.A./OH (C-483/18)
      (Združeni zadevi C-419/18 in C-483/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Direktiva 93/13/EGS - Člen 3(1) - Člen 6(1) - Člen 7(1) - Direktiva 2008/48/ES - Člen 10(2) - Potrošniške kreditne pogodbe - Dopustnost zavarovanja terjatve, ki izhaja iz te pogodbe, z bianco lastno menico - Zahteva za plačilo meničnega dolga - Obseg nadzora sodišča)
      (2020/C 10/16)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Rejonowy dla Warszawy Pragi-Południe w Warszawie, Sąd Okręgowy w Opolu, II Wydział Cywilny Odwoławczy

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Profi Credit Polska S.A. (C-419/18 in C-483/19)

         Tožena stranka: Bogumiła Włostowska, Mariusz Kurpiewski, Kamil Wójcik, Michał Konarzewski, Elżbieta Kondracka-Kłębecka, Monika Karwowska, Stanisław Kowalski, Anna Trusik, Adam Lizoń, Włodzimierz Lisowski (C-419/18), OH (C-483/19)

         Izrek

                  1.

                  Člen 1(1), člen 3(1), člen 6(1) in člen 7(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni ureditvi, kakršna je ta iz postopkov v glavni stvari, ki dovoljuje, da se za zavarovanje plačila terjatve na podlagi pogodbe o potrošniškem kreditu, ki jo skleneta prodajalec ali ponudnik in potrošnik, v tej pogodbi določi obveznost, da kreditojemalec izda bianco lastno menico, in ki veljavnost izdaje te menice pogojuje s predhodno sklenitvijo meničnega sporazuma, v katerem se določijo podrobna pravila za dopolnitev te menice, pod pogojem, da to določilo in ta sporazum izpolnjujeta zahteve iz členov 3 in 5 te direktive ter člena 10 Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

                  2.

                  Člen 6(1) in člen 7(1) Direktive 93/13 ter člen 10(2) Direktive 2008/48 je treba razlagati tako, da kadar nacionalno sodišče v okoliščinah, kot so te iz postopkov v glavni stvari, resno podvomi o utemeljenosti zahtevka, ki temelji na lastni menici, izdani za zavarovanje terjatve na podlagi pogodbe o potrošniškem kreditu, pri čemer je to menico trasant najprej izdal kot bianco menico, remitent pa jo je pozneje dopolnil, mora navedeno sodišče po uradni dolžnosti preizkusiti, ali so določila, o katerih sta se stranki dogovorili, nepoštena, in lahko v zvezi s tem od prodajalca ali ponudnika zahteva, da predloži listino s temi določili, tako da se lahko navedeno sodišče prepriča, ali so spoštovane pravice, ki jih imajo potrošniki na podlagi teh direktiv.

         (1)  UL C 427, 26.11.2018.


title: Zadeva T-794/19: Tožba, vložena 15. novembra 2019 – Set/Komisija

text:
               13.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/52

      Tožba, vložena 15. novembra 2019 – Set/Komisija
      (Zadeva T-794/19)
      (2020/C 10/63)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Set SpA (Milano, Italija) (zastopniki: N. Aicardi, T. Ferrario in M. Vasari, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost izpodbijanega sklepa, s katerim je Komisija odločila, da ne bo vložila ugovora zoper „spremembo mehanizma plačevanja razpoložljivosti virov za ustreznost. Uvedba okoljskih zahtev“, državno pomoč SA.53821 (2019/N);

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov, ki jih je v postopku imela tožeča stranka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev člena 108(2) PDEU, ob upoštevanju določb členov 4 in 6 Uredbe (EU) 2015/1589 (1) o podrobnih pravilih za uporabo formalnega postopka preiskave v okviru preverjanja združljivosti priglašenega ukrepa z notranjim trgom, ki ga mora opraviti Komisija.

                  —

                  Tožeča stranka v zvezi s tem opozarja na nekatere vidike in učinke odprtja trga zmogljivosti novim nepooblaščenim proizvodnim enotam, v zvezi s katerimi naj Komisija ne bi opravila ustrezne presoje, pri čemer navaja, da so bili spremenjeni še drugi vidiki ureditve, glede katerih naj bi Komisija opustila vsakršno preiskavo oziroma naj bi opravila napačno presojo.

         (1)  Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL 2015, L 248, str. 9).


title: Zadeva T-149/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. novembra 2019 – Société des produits Nestlé/EUIPO – Jumbo Africa (Ponazoritev človeške silhuete v grbu) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije, ki ponazarja človeško silhueto v grbu – Figurativna znamka Evropske unije, ki ponazarja človeško silhueto – Relativni razlog za zavrnitev – Neobstoj verjetnosti zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 – Pooblastilo za spremembo)

text:
               13.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/33

      Sodba Splošnega sodišča z dne 14. novembra 2019 – Société des produits Nestlé/EUIPO – Jumbo Africa (Ponazoritev človeške silhuete v grbu)
      (Zadeva T-149/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije, ki ponazarja človeško silhueto v grbu - Figurativna znamka Evropske unije, ki ponazarja človeško silhueto - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Pooblastilo za spremembo)
      (2020/C 10/45)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Švica) (zastopniki: A. Jaeger-Lenz, A. Lambrecht in C. Elkemann, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: M. Capostagno in H. O’Neill, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO: Jumbo Africa, SL (L’Hospitalet de Llobregat, Španija)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 30. novembra 2018 (zadeva R 876/2018-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Jumbo Africa in Société des produits Nestlé.

         Izrek

                  1.

                     Odločba drugega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 30. novembra 2018 (zadeva R 876/2018-2)se razveljavi.

                  2.

                     Pritožba, ki jo je družba Jumbo Africa, SL vložila pri EUIPO, se zavrne.

                  3.

                     EUIPO nosi svoje stroške in stroške, ki so družbi Société des produits Nestlé SA nastali v postopku pred Splošnim sodiščem.

                  4.

                     Družba Jumbo Africa nosi nujne stroške, ki so družbi Société des produits Nestlé SA, nastali v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO.

                  5.

                     Tožba se v preostalem zavrne.

         (1)  UL C 155, 6.5.2019.


title: Zadeva C-660/19 P: Pritožba, ki jo je Klaus Nonnemacher vložil 2. septembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 20. junija 2019 v zadevi T-390/18, Klaus Nonnemacher/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

text:
               13.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/23

      Pritožba, ki jo je Klaus Nonnemacher vložil 2. septembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 20. junija 2019 v zadevi T-390/18, Klaus Nonnemacher/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
      (Zadeva C-660/19 P)
      (2020/C 10/30)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnik: Klaus Nonnemacher (zastopnik: C. Rohnke, odvetnik)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, Paul Ingram
      Sodišče Evropske unije (senat za dopustitev pritožb) s sklepom z dne 19. novembra 2019 ni dopustilo pritožbe in je sklenilo, da pritožnik nosi svoje stroške.


title: Zadeva T-795/19: Tožba, vložena 19. novembra 2019 – HB/Komisija

text:
               13.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/53

      Tožba, vložena 19. novembra 2019 – HB/Komisija
      (Zadeva T-795/19)
      (2020/C 10/64)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: HB (zastopnika: M. Vandenbussche in L. Levi, odvetnici)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  odloči, da je ta tožba dopustna in utemeljena;

            in zato

                  —

                  razglasi za ničen Sklep Komisije z dne 15. oktobra 2019, s katerim je naloženo znižanje zneska iz pogodbe CARDS/2008/166-429 z 1 199 125 EUR na 0 (nič) EUR in izterjava vseh plačil v skupnem znesku 1 197 055,86, ki so bila izvedena v okviru navedene pogodbe;

                  —

                  naloži vračilo vseh zneskov, ki jih je Komisija morda izterjala na podlagi tega sklepa, povečanih za zamudne obresti, izračunane po stopnji Evropske centralne banke, povečani za 7 odstotnih točk;

                  —

                  naloži plačilo zadnjega računa tožeče stranke v znesku 437 649,39 EUR, povečanega za zamudne obresti, izračunane po stopnji Evropske centralne banke, povečani za 7 odstotnih točk, sprostitev bančne garancije v znesku in povračilo premoženjske škode, nastale zaradi te prepozne sprostitve;

                  —

                  naloži simbolično plačilo enega evra za odškodnino in obresti s pridržkom povečanja zahtevka;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja devet tožbenih razlogov.

                  1.

                  S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje nepristojnost Komisije za sprejetje izpodbijanega sklepa, neobstoj pravne podlage za njegovo sprejetje in kršitev načela zaupanja v pravo. Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da Komisija ni bila pristojna za sprejetje izpodbijanega sklepa, ki je izvršilni naslov za izterjavo terjatve, ki naj bi jo imela, ker ni arbitražne klavzule, na podlagi katere sta sodišči Unije pristojni za pogodbene spore Unije.

                  2.

                  Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje zastaranje zatrjevane terjatve in vsekakor kršitev razumnega roka iz člena 73a, prvi odstavek, Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 4 str. 74) (v nadaljevanju: Finančna uredba iz leta 2002) ter pravice do dobrega upravljanja, kot je določena v členu 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in členu 6 Konvencija o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (v nadaljevanju: EKČP). Tožeča stranka meni, da je terjatev, ki jo zatrjuje Komisija, zastarala, ker se je petletni rok iz člena 73a Finančne uredbe iz leta 2002 iztekel. Trdi tudi, da je člen 85b, četrti odstavek, Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 4, str. 145) (v nadaljevanju: Izvedbena uredba iz leta 2002), ki se nanaša na prekinitev zastaralnega roka, brezpredmeten. Čeprav bi bila prekinitev zastaralnega roka zakonita, je rok za sprejetje izpodbijanega sklepa in bremepisa, ki mu je priložen, vsekakor očitno nerazumen ter krši člen 41 Listine o temeljnih pravicah in člen 6(1) EKČP (v delu, v katerem določa temeljno pravico, ki je tudi splošno pravno načelo).

                  3.

                  S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev sodbe sodišče prve stopnje v Bruslju (Belgija) z dne 5. oktobra 2017 in reka „upravno sodišeč čaka na odločitev kazenskega“. Tožeča stranka trdi, da mora Komisija spoštovati sodbo belgijskega kazenskega sodišča z dne 5. oktobra 2017, ki je odločilo, da tožba ni dopustna zaradi neobstoja dokazov o kaznivih dejanjih. Ker se je Komisija, ki je pred kazenskim sodiščem vložila premoženjskopravni zahtevek, odločila, da bo sklep o izterjavi izdala šele po koncu belgijskega postopka, jo izid navedenega postopka in ugotovitve nacionalnega sodišča zavezujejo, čeprav pravnomočnost sodbe belgijskega sodišča nima učinka v zvezi s Komisijo.

                  4.

                  S četrtim tožbenim razlogom se zatrjuje, da izpodbijani sklep vsebuje več očitnih napak pri presoji. Tožeča stranka v zvezi s tem zatrjuje, da ravnanja, ki se očitajo, nikakor niso dokazana ter da očitno ni nobenih nepravilnosti, še manj pa težkih nepravilnosti. Izpodbijani sklep temelji na dveh poročilih OLAF. Vendar očitki, ki jih navaja tožena stranka, niso dokazani.

                  5.

                  S petim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev Navodil za ponudnike in člena 103 Finančne uredbe iz leta 2002. Tožeča stranka meni, da se nobeden od očitkov tožene stranke zoper njo ne nanaša na to, da je tožeča stranka pridobila zaupne informacije, sklenila nezakonit sporazum s konkurentom ali vplivala na ocenjevalno komisijo ali naročnika v okviru obravnave, pojasnjevanja, ocenjevanja ali primerjave ponudb. Zato niso izpolnjeni niti pogoji iz člena 103 Finančne uredbe iz leta 2002 niti pogoji iz člena 13(a) Navodil za ponudnike.

                  6.

                  S šestim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev pravice do obrambe, ker je bila tožeči stranki kršena pravica do izjave.

                  7.

                  S sedmim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev načela dobrega upravljanja, načela izvrševanja pogodb v dobri veri in načela prepovedi „zlorabe pravic“. Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da Komisija ni ravnala niti skrbno niti nepristransko.

                  8.

                  Z osmim tožbenim razlogom se zatrjuje ugovor nezakonitosti v zvezi s členom 103 Finančne uredbe iz leta 2002, ker se s tem členom krši splošno načelo prepovedi neupravičene pridobitve. Člen 103 Finančne uredbe iz leta 2002 namreč omogoča, da institucija izterja vse zneske, plačane med celotnim trajanjem izvajanja pogodbe, čeprav je pogodbenik pogodbo v celoti izpolnil. Iz člena 103 Finančne uredbe iz leta 2002 tako izhaja, da institucija lahko od pogodbenika prejme vse storitve, ne da bi bil ta upravičen do kakršnega koli plačila. Člen 103 je treba razglasiti za nezakonit v delu, v katerem instituciji omogoča neupravičeno obogatitev v škodo pogodbenika.

                  9.

                  Z devetim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev člena 103 Finančne uredbe iz leta 2002 in načela sorazmernosti. Tožeča stranka trdi, da mora institucija presojo izvesti v skladu s členom 103 Finančne uredbe iz leta 2002. To pomeni, da Komisija ne more uporabiti več sankcij, ker člen 103 določa nekomulativen seznam sankcij. Poleg tega mora biti ta presoja izvedena ob spoštovanju načela sorazmernosti, saj mora institucija zagotoviti, da je njen sklep sorazmeren s težo zadevne nepravilnosti. Ta zahteva sorazmernosti je izraz načela dobre vere, ki se zahteva pri izvajanju pogodb. Vendar to v obravnavanem primeru ni bilo tako.