title: Zadeva C-367/17: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundespatentgericht – Nemčija) – S/EA, EB, EC (Predhodno odločanje – Kmetijstvo – Uredba (ES) št. 510/2006 – Člen 4(2)(e) – Uredba (EU) št. 1151/2012 – Člen 7(1)(e) – Zaščita geografskih označb in označb porekla – Zahteva za spremembo specifikacije proizvoda – Šunka iz pokrajine Schwarzwald, Nemčija („Schwarzwälder Schinken“) – Določbe o pakiranju na območju proizvodnje – Uporaba Uredbe (ES) št. 510/2006 ali Uredbe (EU) št. 1151/2012)

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/7

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundespatentgericht – Nemčija) – S/EA, EB, EC
      (Zadeva C-367/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Kmetijstvo - Uredba (ES) št. 510/2006 - Člen 4(2)(e) - Uredba (EU) št. 1151/2012 - Člen 7(1)(e) - Zaščita geografskih označb in označb porekla - Zahteva za spremembo specifikacije proizvoda - Šunka iz pokrajine Schwarzwald, Nemčija („Schwarzwälder Schinken“) - Določbe o pakiranju na območju proizvodnje - Uporaba Uredbe (ES) št. 510/2006 ali Uredbe (EU) št. 1151/2012))
      (2019/C 65/08)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundespatentgericht

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: S

         Tožene stranke: EA, EB, EC

         Izrek

      Člen 4(2)(e) Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 z dne 20. marca 2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila v povezavi s členom 8 Uredbe Komisije (ES) št. 1898/2006 z dne 14. decembra 2006 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 in člen 7(1)(e) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil je treba razlagati tako, da je zahteva glede pakiranja proizvoda z zaščiteno geografsko označbo na geografskem območju proizvodnje tega proizvoda v skladu z navedenim členom 4(2)(e) utemeljena, če je nujno in sorazmerno sredstvo za zaščito kakovosti proizvoda in zagotavljanje njegovega porekla ali nadzora specifikacije zaščitene geografske označbe. Nacionalno sodišče mora presoditi, ali je taka zahteva glede zaščitene geografske označbe „Schwarzwälder Schinken“ ustrezno utemeljena z enim od zgoraj navedenih ciljev.

         (1)  UL C 293, 4.9.2017.


title: Zadeva C-374/17: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 19. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Finanzamt B/A-Brauerei (Predhodno odločanje – Državne pomoči – Člen 107(1) PDEU – Davek na promet nepremičnin – Oprostitev – Prenos lastništva nepremičnine, do katerega pride zaradi postopkov preoblikovanja znotraj nekaterih skupin družb – Pojem „državna pomoč“ – Pogoj v zvezi s selektivnostjo – Utemeljitev)

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/8

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 19. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Finanzamt B/A-Brauerei
      (Zadeva C-374/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Državne pomoči - Člen 107(1) PDEU - Davek na promet nepremičnin - Oprostitev - Prenos lastništva nepremičnine, do katerega pride zaradi postopkov preoblikovanja znotraj nekaterih skupin družb - Pojem „državna pomoč“ - Pogoj v zvezi s selektivnostjo - Utemeljitev))
      (2019/C 65/09)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesfinanzhof

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Finanzamt B

         Tožena stranka: A-Brauerei

         ob udeležbi: Bundesministerium der Finanzen

         Izrek

      Člen 107(1) PDEU je treba razlagati tako, da davčna ugodnost, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, na podlagi katere je davka na promet nepremičnin oproščen prenos lastništva na nepremičnini, do katerega pride zaradi postopka preoblikovanja, ki vključuje le družbe iz iste skupine, povezane z udeležbo v kapitalu v višini najmanj 95 % neprekinjeno vsaj pet let pred tem postopkom in pet let po njem, ne izpolnjuje pogoja v zvezi s selektivnostjo zadevne prednosti iz te določbe.

         (1)  UL C 309, 18.09.2017.


title: Zadeva C-385/17: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 13. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbeitsgericht Verden – Nemčija) – Torsten Hein/Albert Holzkamm GmbH & Co. (Predhodno odločanje – Socialna politika – Organizacija delovnega časa – Direktiva 2003/88/ES – Pravica do plačanega letnega dopusta – Člen 7(1) – Ureditev države članice, v skladu s katero se lahko v kolektivnih pogodbah določi, da se pri izračunu plačila za letni dopust upošteva obdobja dela s skrajšanim delovnim časom – Časovni učinki razlagalnih sodb)

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/10

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 13. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbeitsgericht Verden – Nemčija) – Torsten Hein/Albert Holzkamm GmbH & Co.
      (Zadeva C-385/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Socialna politika - Organizacija delovnega časa - Direktiva 2003/88/ES - Pravica do plačanega letnega dopusta - Člen 7(1) - Ureditev države članice, v skladu s katero se lahko v kolektivnih pogodbah določi, da se pri izračunu plačila za letni dopust upošteva obdobja dela s skrajšanim delovnim časom - Časovni učinki razlagalnih sodb))
      (2019/C 65/11)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Arbeitsgericht Verden

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Torsten Hein

         Tožena stranka: Albert Holzkamm GmbH & Co.

         Izrek

                  1.

                  Člen 7(1) Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa in člen 31(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, v skladu s katero se lahko s kolektivno pogodbo določi, da se pri izračunu nadomestila plače za čas dopusta upošteva zmanjšanje plače, ki je v referenčnem obdobju nastalo zaradi dni, v katerih zaradi dela s skrajšanim delovnim časom dejansko ni bilo opravljeno nobeno delo, zaradi česar delavec za obdobje minimalnega letnega dopusta, do katerega je upravičen na podlagi tega člena 7(1), prejme nižje nadomestilo plače za čas dopusta od običajne plače, ki jo prejema v obdobjih dela. Predložitveno sodišče mora nacionalno ureditev razlagati, čim bolj mogoče, ob upoštevanju besedila in namena Direktive 2003/88, tako da nadomestilo plače za čas dopusta, ki je izplačano delavcem iz naslova minimalnega dopusta, določenega v navedenem členu 7(1), ni nižje od povprečja običajne plače, ki jo ti prejmejo v obdobju, ko dejansko opravljajo delo.

                  2.

                  Učinkov te sodbe ni treba časovno omejiti in pravo Unije je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da nacionalna sodišča na podlagi nacionalnega prava zagotavljajo varstvo legitimnih pričakovanj delodajalcev v zvezi z ohranitvijo sodne prakse najvišjih nacionalnih sodišč, ki je potrdila zakonitost določb na področju plačanega dopusta iz kolektivne pogodbe za gradbeništvo.

         (1)  UL C 318, 25.9.2017.


title: Združeni zadevi C-412/17 in C-474/17: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Zvezna republika Nemčija/Touring Tours und Travel GmbH (C-412/17), Sociedad de Transportes SA (C-474/17) (Predhodno odločanje – Področje svobode, varnosti in pravice – Uredba (ES) št. 562/2006 – Zakonik Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah) – Člena 20 in 21 – Odprava kontrol na notranjih mejah schengenskega območja – Kontrole znotraj ozemlja države članice – Ukrepi, ki imajo enakovreden učinek kot mejna kontrola – Zakonodaja države članice, ki avtobusnemu prevozniku pri prehajanju notranjih meja schengenskega območja nalaga kontrolo potnih listov in dovoljenj za prebivanje potnikov – Kazen – Zagrožena denarna kazen)

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/11

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Zvezna republika Nemčija/Touring Tours und Travel GmbH (C-412/17), Sociedad de Transportes SA (C-474/17)
      (Združeni zadevi C-412/17 in C-474/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Področje svobode, varnosti in pravice - Uredba (ES) št. 562/2006 - Zakonik Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah) - Člena 20 in 21 - Odprava kontrol na notranjih mejah schengenskega območja - Kontrole znotraj ozemlja države članice - Ukrepi, ki imajo enakovreden učinek kot mejna kontrola - Zakonodaja države članice, ki avtobusnemu prevozniku pri prehajanju notranjih meja schengenskega območja nalaga kontrolo potnih listov in dovoljenj za prebivanje potnikov - Kazen - Zagrožena denarna kazen))
      (2019/C 65/12)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Zvezna republika Nemčija

         Tožena stranka: Touring Tours und Travel GmbH (C-412/17), Sociedad de Transportes SA (C-474/17)

         Izrek

      Člen 67(2) PDEU in člen 21 Uredbe (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o Zakoniku Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah), kot je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 610/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013, je treba razlagati tako, da nasprotujeta zakonodaji države članice, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki vse avtobusne prevoznike, ki izvajajo redni čezmejni linijski prevoz znotraj schengenskega območja na ozemlje te države članice, zavezuje, da pred prehodom notranje meje preverijo potni list in dovoljenje za prebivanje potnikov, da bi preprečili prevoz državljanov tretjih držav, ki nimajo teh potnih listin, na nacionalno ozemlje, in ki za zagotovitev spoštovanja te obveznosti kontrole omogoča, da policijski organi za prevoznike, za katere je bilo ugotovljeno, da so na to ozemlje prepeljali državljane tretjih držav brez navedenih potnih listin, sprejmejo odločbo o prepovedi takega prevoza, vključno z grožnjo denarne kazni.

         (1)  UL C 330, 2.10.2017.

         UL C 382, 13.11.2017.


title: Zadeva C-414/17: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 19. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nejvyšší správní soud – Češka republika) – AREX CZ a.s./Odvolací finanční ředitelství (Predhodno odločanje – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Direktiva 2006/112/ES – Člen 2(1)(b)(i) in (iii) – Člen 3(1) – Pridobitve trošarinskega blaga znotraj Skupnosti – Člen 138(1) in (2)(b) – Dobave znotraj Skupnosti – Verižne transakcije z enotnim prevozom – Pripis prevoza – Prevoz pod režimom odloga plačila trošarine – Vpliv na opredelitev za pridobitev znotraj Skupnosti)

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/11

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 19. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nejvyšší správní soud – Češka republika) – AREX CZ a.s./Odvolací finanční ředitelství
      (Zadeva C-414/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Skupni sistem davka na dodano vrednost - Direktiva 2006/112/ES - Člen 2(1)(b)(i) in (iii) - Člen 3(1) - Pridobitve trošarinskega blaga znotraj Skupnosti - Člen 138(1) in (2)(b) - Dobave znotraj Skupnosti - Verižne transakcije z enotnim prevozom - Pripis prevoza - Prevoz pod režimom odloga plačila trošarine - Vpliv na opredelitev za pridobitev znotraj Skupnosti))
      (2019/C 65/13)
      Jezik postopka: češčina

         Predložitveno sodišče

      Nejvyšší správní soud

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: AREX CZ a.s.

         Tožena stranka: Odvolací finanční ředitelství

         Izrek

                  1.

                  Člen 2(1)(b)(iii) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da se uporablja za pridobitve trošarinskih izdelkov – pri katerih nastane obveznost obračuna trošarine na ozemlju namembne države članice odpošiljanja ali prevoza teh izdelkov – znotraj Skupnosti, ki jih opravi davčni zavezanec, katerega druge pridobitve niso predmet davka na dodano vrednost na podlagi člena 3(1) te direktive.

                  2.

                  Člen 2(1)(b)(iii) Direktive 2006/112 je treba razlagati tako, da se v primeru verige zaporednih pridobitev, za katero je bil opravljen en sam prevoz znotraj Skupnosti trošarinskih izdelkov pod režimom odloga plačila trošarine, pridobitve gospodarskega subjekta, zavezanega k plačilu trošarin v namembni državi članici odpošiljanja ali prevoza teh izdelkov, ni mogoče opredeliti kot pridobitev znotraj Skupnosti, ki je predmet davka na dodano vrednost na podlagi te določbe, če tega prevoza ni mogoče pripisati tej pridobitvi.

                  3.

                  Člen 2(1)(b)(i) Direktive 2006/112 je treba razlagati tako, da v primeru verige zaporednih pridobitev v zvezi z istimi trošarinskimi izdelki, za katero je opravljen en sam prevoz znotraj Skupnosti teh izdelkov pod režimom odloga plačila trošarine, okoliščina, da se ti izdelki prevažajo pod tem režimom, ni odločilna okoliščina za ugotovitev, kateri pridobitvi je treba pripisati prevoz za njegovo obdavčitev z davkom na dodano vrednost v skladu s to določbo.

         (1)  UL C 300, 11.9.2017.


title: Zadeva C-492/17: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 13. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Tübingen – Nemčija) – Südwestrundfunk/Tilo Rittinger, Patric Wolter, Harald Zastera, Dagmar Fahner, Layla Sofan, Marc Schulte (Predhodno odločanje – Pomoči, ki jih dodelijo države – Člen 107(1) PDEU – Člen 108(3) PDEU – Javni zavodi za radiotelevizijo – Financiranje – Zakonodaja države članice, ki vse polnoletne osebe, ki imajo v posesti stanovanje na nacionalnem ozemlju, zavezuje k plačilu naročnine javnim radiotelevizijam)

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/13

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 13. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Tübingen – Nemčija) – Südwestrundfunk/Tilo Rittinger, Patric Wolter, Harald Zastera, Dagmar Fahner, Layla Sofan, Marc Schulte
      (Zadeva C-492/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Pomoči, ki jih dodelijo države - Člen 107(1) PDEU - Člen 108(3) PDEU - Javni zavodi za radiotelevizijo - Financiranje - Zakonodaja države članice, ki vse polnoletne osebe, ki imajo v posesti stanovanje na nacionalnem ozemlju, zavezuje k plačilu naročnine javnim radiotelevizijam))
      (2019/C 65/15)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Tübingen

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Südwestrundfunk

         Tožene stranke: Tilo Rittinger, Patric Wolter, Harald Zastera, Dagmar Fahner, Layla Sofan, Marc Schulte

         Izrek

                  1.

                  Člen 1(c) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena [108 PDEU] je treba razlagati tako, da sprememba ureditve financiranja javnih radiotelevizij države članice, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, s katero je bila televizijska naročnina, ki se dolguje zaradi posesti sprejemnika avdiovizualnih programov, nadomeščena s prispevkom za RTV, ki se dolguje zlasti zaradi posesti stanovanja ali poslovnega prostora, ne pomeni spremembe veljavne pomoči v smislu te določbe, o kateri je treba Evropsko komisijo obvestiti v skladu s členom 108(3) PDEU.

                  2.

                  Člena 107 in 108 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni zakonodaji, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki javni radioteleviziji daje pooblastilo za odstopanje od splošnih pravil, kar ji omogoča, da sama izvede izterjavo neplačanih dolgov iz naslova prispevka za RTV.

         (1)  UL C 402, 27.11.2017.


title: Zadeva C-493/17: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 11. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverfassungsgericht – Nemčija) – postopek, ki so ga začeli Heinrich Weiss in drugi (Predhodno odločanje – Ekonomska in monetarna politika – Sklep Evropske centralne banke (EU) 2015/774 – Veljavnost – Program nakupa vrednostnih papirjev javnega sektorja na sekundarnih trgih – Člena 119 in 127 PDEU – Pristojnosti ECB in Evropskega sistema centralnih bank – Ohranjanje stabilnosti cen – Sorazmernost – Člen 123 PDEU – Prepoved monetarnega financiranja držav članic euroobmočja)

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/14

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 11. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverfassungsgericht – Nemčija) – postopek, ki so ga začeli Heinrich Weiss in drugi
      (Zadeva C-493/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Ekonomska in monetarna politika - Sklep Evropske centralne banke (EU) 2015/774 - Veljavnost - Program nakupa vrednostnih papirjev javnega sektorja na sekundarnih trgih - Člena 119 in 127 PDEU - Pristojnosti ECB in Evropskega sistema centralnih bank - Ohranjanje stabilnosti cen - Sorazmernost - Člen 123 PDEU - Prepoved monetarnega financiranja držav članic euroobmočja))
      (2019/C 65/16)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesverfassungsgericht

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Heinrich Weiss, Jürgen Heraeus, Patrick Adenauer, Bernd Lucke, Hans-Olaf Henkel, Joachim Starbatty, Bernd Kölmel, Ulrike Trebesius, Peter Gauweiler, Johann Heinrich von Stein, Gunnar Heinsohn, Otto Michels, Reinhold von Eben-Worlée, Michael Göde, Dagmar Metzger, Karl-Heinz Hauptmann, Stefan Städter, Markus C. Kerber

         Ob udeležbi: Bundesregierung, Bundestag, Deutsche Bundesbank

         Izrek

                  1.

                  Ob preučitvi vprašanj za predhodno odločanje od prvega do četrtega ni bil ugotovljen noben element, ki bi lahko vplival na veljavnost Sklepa Evropske centralne banke (EU) 2015/774 z dne 4. marca 2015 o programu nakupa vrednostnih papirjev javnega sektorja na sekundarnih trgih, kakor je bil spremenjen s Sklepom Evropske centralne banke (EU) 2017/100 z dne 11. januarja 2017.

                  2.

                  Peto vprašanje za predhodno odločanje ni dopustno.

         (1)  UL C 402, 27.11.2017.


title: Zadeva C-514/17: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 13. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Liège – Belgija) – postopek v zvezi z izvršitvijo evropskega naloga za prijetje, izdanega zoper Marina-Simiona Suta (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Okvirni sklep 2002/584/PNZ – Evropski nalog za prijetje – Člen 4, točka 6 – Razlog za fakultativno neizvršitev evropskega naloga za prijetje – Kaznivo dejanje, ki je podlaga za obsodbo na kazen odvzema prostosti v odreditveni državi članici, se v izvršitveni državi članici kaznuje zgolj z denarno kaznijo)

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/14

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 13. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Liège – Belgija) – postopek v zvezi z izvršitvijo evropskega naloga za prijetje, izdanega zoper Marina-Simiona Suta
      (Zadeva C-514/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Okvirni sklep 2002/584/PNZ - Evropski nalog za prijetje - Člen 4, točka 6 - Razlog za fakultativno neizvršitev evropskega naloga za prijetje - Kaznivo dejanje, ki je podlaga za obsodbo na kazen odvzema prostosti v odreditveni državi članici, se v izvršitveni državi članici kaznuje zgolj z denarno kaznijo))
      (2019/C 65/17)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour d'appel de Liège

         Stranka v postopku v glavni stvari

      Marin-Simion Sut

         Izrek

      Člen 4, točka 6, Okvirnega sklepa Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom Sveta 2009/299/PNZ z dne 26. februarja 2009, je treba razlagati tako, da kadar – tako kot v zadevi v glavni stvari – oseba, ki je predmet evropskega naloga za prijetje, izdanega zaradi izvršitve kazni odvzema prostosti, prebiva v izvršitveni državi članici in z njo tvori družinske, socialne in poklicne vezi, lahko izvršitveni pravosodni organ ob upoštevanju socialne reintegracije navedene osebe, zavrne izvršitev tega naloga, čeprav se kršitev, za katero je bil izdan navedeni nalog, v skladu s pravom izvršitvene države članice kaznuje zgolj z denarno kaznijo, če v skladu s tem istim nacionalnim pravom ta okoliščina ne ovira dejanske izvršitve kazni odvzema prostosti, izrečene zahtevani osebi, v tej državi članici, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 347, 16.10.2017.


title: Zadeva C-530/17 P: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 19. decembra 2018 – Mykola Yanovych Azarov/Svet Evropske unije (Pritožba – Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini – Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov – Seznam oseb, subjektov in organov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov – Vključitev imena pritožnika – Odločba organa tretje države – Obveznost Sveta, da preveri, da je bila ta odločba sprejeta ob spoštovanju pravice do obrambe in učinkovitega sodnega varstva)

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/15

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 19. decembra 2018 – Mykola Yanovych Azarov/Svet Evropske unije
      (Zadeva C-530/17 P) (1)

      ((Pritožba - Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini - Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Seznam oseb, subjektov in organov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Vključitev imena pritožnika - Odločba organa tretje države - Obveznost Sveta, da preveri, da je bila ta odločba sprejeta ob spoštovanju pravice do obrambe in učinkovitega sodnega varstva))
      (2019/C 65/18)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnik: Mykola Yanovych Azarov (zastopnika: A. Egger in G. Lansky, Rechtsanwälte)

         Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: J.-P. Hix in F. Naert, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 7. julija 2017, Azarov/Svet (T-215/15, EU:T:2017:479), se razveljavi.

                  2.

                  Sklep Sveta (SZVP) 2015/364 z dne 5. marca 2015 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini in Izvedbena uredba Sveta (EU) 2015/357 z dne 5. marca 2015 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini se v delu, v katerem se nanašata na Mykolo Yanovycha Azarova, razglasita za nična.

                  3.

                  Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji in postopka s to pritožbo.

         (1)  UL C 374, 6.11.2017.


title: Zadeva C-552/17: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 19. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof – Nemčija) – Alpenchalets Resorts GmbH/Finanzamt München Abteilung Körperschaften (Predhodno odločanje – Obdavčenje – Harmonizacija davčnih zakonodaj – Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Posebna ureditev za potovalne agencije – Zagotavljanje počitniških nastanitev v objektu, najetem pri drugih davčnih zavezancih – Dodatne storitve – Glavna ali pomožna storitev – Nižje stopnje davka – Nastanitev, ki jo da na razpolago potovalna agencija v lastnem imenu)

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/16

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 19. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof – Nemčija) – Alpenchalets Resorts GmbH/Finanzamt München Abteilung Körperschaften
      (Zadeva C-552/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Obdavčenje - Harmonizacija davčnih zakonodaj - Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Posebna ureditev za potovalne agencije - Zagotavljanje počitniških nastanitev v objektu, najetem pri drugih davčnih zavezancih - Dodatne storitve - Glavna ali pomožna storitev - Nižje stopnje davka - Nastanitev, ki jo da na razpolago potovalna agencija v lastnem imenu))
      (2019/C 65/19)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesfinanzhof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka in vlagateljica revizije: Alpenchalets Resorts GmbH

         Tožena stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: Finanzamt München Abteilung Körperschaften

         Izrek

                  1.

                  Člene od 306 do 310 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da to, da potovalna agencija zgolj daje na razpolago počitniški objekt, ki ga je najela pri drugih davčnih zavezancih, ali daje tak počitniški objekt na razpolago skupaj z dodatnimi storitvami, ne glede na pomembnost teh dodatnih storitev, oboje pomeni enotno storitev, za katero se uporablja posebna ureditev za potovalne agencije.

                  2.

                  Člen 98(2) Direktive 2006/112 je treba razlagati tako, da za opravljanje storitev potovalnih agencij, ki so sestavljene iz zagotavljanja počitniških nastanitev in za katere se uporablja člen 307 te direktive, ni mogoče uporabiti nižje davčne stopnje ali ene od nižjih davčnih stopenj iz prve od omenjenih določb.

         (1)  UL C 437, 18.12.2017.


title: Zadeva C-572/17: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 19. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta domstolen – Švedska) – kazenski postopek zoper Imrana Syeda (Predhodno odločanje – Avtorska in sorodne pravice – Direktiva 2001/29/ES – Člen 4(1) – Pravica distribuiranja – Kršitev – Blago z motivom, ki je varovan z avtorsko pravico, namenjeno prodaji – Skladiščenje v komercialne namene – Skladišče, ločeno od prodajnega mesta)

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/16

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 19. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta domstolen – Švedska) – kazenski postopek zoper Imrana Syeda
      (Zadeva C-572/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Avtorska in sorodne pravice - Direktiva 2001/29/ES - Člen 4(1) - Pravica distribuiranja - Kršitev - Blago z motivom, ki je varovan z avtorsko pravico, namenjeno prodaji - Skladiščenje v komercialne namene - Skladišče, ločeno od prodajnega mesta))
      (2019/C 65/20)
      Jezik postopka: švedščina

         Predložitveno sodišče

      Högsta domstolen

         Stranka v postopku v glavni stvari

      Imran Syed

         Izrek

      Člen 4(1) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi je treba razlagati tako, da to, da trgovec skladišči blago z motivom, ki je na ozemlju države članice skladiščenja varovan z avtorsko pravico, lahko pomeni kršitev izključne pravice distribuiranja, kot jo opredeljuje ta določba, če ta trgovec v trgovini brez dovoljenja imetnika avtorske pravice ponuja v prodajo blago, ki je enako skladiščenemu blagu, pod pogojem, da je skladiščeno blago dejansko namenjeno prodaji na ozemlju države članice, kjer je ta motiv zaščiten. Razdalja med krajem skladiščenja in prodajnim mestom sama po sebi ne more biti odločilen element pri ugotovitvi, ali je skladiščeno blago namenjeno prodaji na ozemlju te države članice.

         (1)  UL C 412, 4.12.2017.


title: Zadeva C-667/17: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 19. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari – Italie) – Francesca Cadeddu/Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale di Cagliari, Regione autonoma della Sardegna, Regione autonoma della Sardegna – Agenzia regionale per il lavoro – Italija) (Predhodno odločanje – Uredba (ES) št. 1083/2006 – Člen 2, točka 4 – Pojem „upravičenec“ – Člen 80 – Prepoved odbitka ali odtegljaja v zvezi z izplačanimi zneski – Druga posebna dajatev ali druga dajatev z enakovrednim učinkom – Pojem – Štipendija, ki jo sofinancira Evropski socialni sklad – Izenačitev z dohodkom iz delovnega razmerja – Odtegljaj kot akontacija dohodnine, povečan za dodatni deželni in občinski davek)

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/17

      Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 19. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari – Italie) – Francesca Cadeddu/Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale di Cagliari, Regione autonoma della Sardegna, Regione autonoma della Sardegna – Agenzia regionale per il lavoro – Italija)
      (Zadeva C-667/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Uredba (ES) št. 1083/2006 - Člen 2, točka 4 - Pojem „upravičenec“ - Člen 80 - Prepoved odbitka ali odtegljaja v zvezi z izplačanimi zneski - Druga posebna dajatev ali druga dajatev z enakovrednim učinkom - Pojem - Štipendija, ki jo sofinancira Evropski socialni sklad - Izenačitev z dohodkom iz delovnega razmerja - Odtegljaj kot akontacija dohodnine, povečan za dodatni deželni in občinski davek))
      (2019/C 65/21)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Francesca Cadeddu

         Tožene stranke: Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale di Cagliari, Regione autonoma della Sardegna, Regione autonoma della Sardegna – Agenzia regionale per il lavoro

         Izrek

      Člen 80 Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 z dne 11. julija 2006 o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1260/1999 v povezavi s členom 2, točka 4, te uredbe je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni davčni zakonodaji, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, v skladu s katero se z dohodnino obdavčijo zneski, ki so bili fizičnim osebam dodeljeni kot štipendije s strani javnega organa, zadolženega za izvajanje projekta, ki ga izbere organ upravljanja zadevnega operativnega programa, v smislu člena 2, točka 3, navedene uredbe, in ki se financirajo iz sredstev evropskih strukturnih skladov.

         (1)  UL C 52, 12.2.2018.


title: Zadeva C-17/18: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 19. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul Mureş – Romunija) – kazenski postopek zoper Virgila Mailata, Delio Eleno Mailat, Apcom Select SA (Predhodno odločanje – Obdavčenje – Davek na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Členi 19, 29 in 135(1)(l) – Prenos celotnih sredstev ali dela sredstev podjetja – Oprostitev dajanja nepremičnin v najem – Najemna pogodba, ki se nanaša na nepremičnino, namenjeno opravljanju gospodarske dejavnosti, in na premičnine, potrebne za to opravljanje – Storitve, ki se nanašajo na nepremičnino, v zvezi s katero je bil odbit DDV – Popravek)

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/18

      Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 19. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul Mureş – Romunija) – kazenski postopek zoper Virgila Mailata, Delio Eleno Mailat, Apcom Select SA
      (Zadeva C-17/18) (1)

      ((Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Členi 19, 29 in 135(1)(l) - Prenos celotnih sredstev ali dela sredstev podjetja - Oprostitev dajanja nepremičnin v najem - Najemna pogodba, ki se nanaša na nepremičnino, namenjeno opravljanju gospodarske dejavnosti, in na premičnine, potrebne za to opravljanje - Storitve, ki se nanašajo na nepremičnino, v zvezi s katero je bil odbit DDV - Popravek))
      (2019/C 65/22)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunalul Mureş

         Stranke v postopku v glavni stvari

      Virgil Mailat, Delia Elena Mailat, Apcom Select SA

         Izrek

                  1.

                  Pojem „prenos celotnih sredstev podjetja ali dela sredstev podjetja“ v smislu člena 19 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da ne zajema transakcije, s katero se nepremičnina, v kateri se je opravljala gospodarska dejavnost, odda v najem skupaj z vsem inventarjem in potrošnim blagom, potrebnim za to opravljanje dejavnosti, čeprav najemnik nadaljuje dejavnost najemodajalca pod istim imenom.

                  2.

                  Člen 135(1)(l) Direktive 2006/112 je treba razlagati tako, da je najemna pogodba, ki se nanaša na nepremičnino, v kateri se je opravljala gospodarska dejavnost, ter na inventar in vso potrošno opremo, ki so potrebni za to opravljanje gospodarske dejavnosti, enotna storitev, v okviru katere je glavna storitev dajanje nepremičnine v najem.

         (1)  UL C 123, 9.4.2018.


title: Zadeva C-51/18: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 19. decembra 2018 – Evropska komisija/Republika Avstrija (Neizpolnitev obveznosti države – Obdavčenje – Davek na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Člen 2(1) – Upravna praksa, v skladu s katero je nadomestilo, ki se iz naslova sledne pravice dolguje avtorju izvirnega umetniškega dela, obdavčeno z DDV)

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/18

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 19. decembra 2018 – Evropska komisija/Republika Avstrija
      (Zadeva C-51/18) (1)

      ((Neizpolnitev obveznosti države - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 2(1) - Upravna praksa, v skladu s katero je nadomestilo, ki se iz naslova sledne pravice dolguje avtorju izvirnega umetniškega dela, obdavčeno z DDV))
      (2019/C 65/23)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: N. Gossement in B.-R. Killmann, agenta)

         Tožena stranka: Republika Avstrija (zastopnik: G. Hesse, agent)

         Izrek

                  1.

                  Republika Avstrija s tem, da je določila, da je nadomestilo, ki se na podlagi sledne pravice dolguje avtorju izvirnega umetniškega dela, obdavčeno z davkom na dodano vrednost, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 2(1) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost.

                  2.

                  Republiki Avstriji se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 112, 26.3.2018.


title: Zadeva C-621/18: Sodba Sodišča (občna seja) z dne 10. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Session (Scotland), Edinburgh – Združeno kraljestvo) – Andy Wightman in drugi/Secretary of State for Exiting the European Union (Predhodno odločanje – Člen 50 PEU – Uradno obvestilo države članice o svoji nameri za izstop iz Evropske unije – Posledice uradnega obvestila – Pravica do enostranskega preklica uradnega obvestila – Pogoji)

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/19

      Sodba Sodišča (občna seja) z dne 10. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Session (Scotland), Edinburgh – Združeno kraljestvo) – Andy Wightman in drugi/Secretary of State for Exiting the European Union
      (Zadeva C-621/18) (1)

      ((Predhodno odločanje - Člen 50 PEU - Uradno obvestilo države članice o svoji nameri za izstop iz Evropske unije - Posledice uradnega obvestila - Pravica do enostranskega preklica uradnega obvestila - Pogoji))
      (2019/C 65/24)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      Court of Session (Scotland), Edinburgh

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Andy Wightman, Ross Greer, Alyn Smith, David Martin, Catherine Stihler, Jolyon Maugham, Joanna Cherry

         Tožena stranka: Secretary of State for Exiting the European Union

         ob udeležbi: Chrisa Leslieja, Toma Brake

         Izrek

      Člen 50 PEU je treba razlagati tako, da če država članica v skladu s tem členom Evropski svet uradno obvesti o svoji nameri za izstop iz Evropske unije, navedeni člen tej državi članici dovoljuje, da dokler ne začne veljati sporazum o izstopu, sklenjen med navedeno državo članico in Evropsko unijo, ali če tega sporazuma ni, dokler se ne izteče dveletno obdobje iz odstavka 3 tega člena, kot je bilo morda podaljšano v skladu tem odstavkom, to uradno obvestilo nedvoumno in brezpogojno enostransko prekliče, tako da o tem pisno obvesti Evropski svet, potem ko je zadevna država članica odločitev o preklicu sprejela v skladu s svojimi ustavnimi pravili. Cilj tega preklica je, da se potrdi pripadnost zadevne države članice Evropski uniji pod nespremenjenimi pogoji glede njenega statusa države članice, postopek izstopa pa se z navedenim preklicem konča.

         (1)  UL C 445, 10.12.2018.


title: Zadeva C-370/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul de Arbitraj Instituţionalizat Galaţi (Romunija) 5. junija 2018 – Uniunea Naţională a Barourilor din România/Marcel – Vasile Holunga

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul de Arbitraj Instituţionalizat Galaţi (Romunija) 5. junija 2018 – Uniunea Naţională a Barourilor din România/Marcel – Vasile Holunga
      (Zadeva C-370/18)
      (2019/C 65/25)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunalul de Arbitraj Instituţionalizat Galaţi

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Uniunea Naţională a Barourilor din România

         Tožena stranka: Marcel – Vasile Holunga
      Sodišče (osmi senat) je s sklepom z dne 13. decembra 2018 ugotovilo, da je predlog za sprejetje predhodne odločbe očitno nedopusten.


title: Zadeva C-408/18 P: Pritožba, ki jo je Senetic S.A. vložila 21. junija 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 24. aprila 2018 v zadevi T-207/17, Senetic/EUIPO

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/20

      Pritožba, ki jo je Senetic S.A. vložila 21. junija 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 24. aprila 2018 v zadevi T-207/17, Senetic/EUIPO
      (Zadeva C-408/18 P)
      (2019/C 65/26)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnica: Senetic S.A. (zastopnica: M. Krekora, adwokat)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
      Sodišče (deseti senat) je s sklepom z dne 13. decembra 2018 odločilo, da je pritožba nedopustna.


title: Zadeva C-409/18 P: Pritožba, ki jo je Senetic S.A. vložila 21. junija 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 24. aprila 2018 v zadevi T-208/17, Senetic/EUIPO

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/20

      Pritožba, ki jo je Senetic S.A. vložila 21. junija 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 24. aprila 2018 v zadevi T-208/17, Senetic/EUIPO
      (Zadeva C-409/18 P)
      (2019/C 65/27)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnica: Senetic S.A. (zastopnik: M. Krekora, adwokat)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), HP Hewlett Packard Group LLC
      S sklepom z dne 13. decembra 2018 je Sodišče (deseti senat) pritožbo razglasilo za nedopustno.


title: Zadeva C-533/18 P: Pritožba, ki jo je Emcur Gesundheitsmittel aus Bad Ems GmbH vložila 14. avgusta 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 14. junija 2018 v zadevi T-165/18, Emcur/EUIPO

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/21

      Pritožba, ki jo je Emcur Gesundheitsmittel aus Bad Ems GmbH vložila 14. avgusta 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 14. junija 2018 v zadevi T-165/18, Emcur/EUIPO
      (Zadeva C-533/18 P)
      (2019/C 65/28)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnica: Emcur Gesundheitsmittel aus Bad Ems GmbH (zastopnik: K. Bröcker, Rechtsanwalt)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
      Sodišče (deseti senat) je s sklepom z dne 8. januarja 2019 odločilo, da je pritožba nedopustna.


title: Zadeva C-634/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Rejonowy w Słupsku (Poljska) 11. oktobra 2018 – kazenski postopek zoper JI

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/21

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Rejonowy w Słupsku (Poljska) 11. oktobra 2018 – kazenski postopek zoper JI
      (Zadeva C-634/18)
      (2019/C 65/29)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Rejonowy w Słupsku

         Stranka v postopku v glavni stvari:

      JI

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba določbo prava Unije, in sicer člen 4(2)(a) v povezavi s členom 2(1)(c) Okvirnega sklepa Sveta 2004/757/PNZ z dne 25. oktobra 2004 o opredelitvi minimalnih določb glede elementov kaznivih dejanj in kazni na področju nedovoljenega prometa s prepovedanimi drogami (1) razlagati tako, da ni v nasprotju s tem, da je pojem „precejšnja količina prepovedanih drog“ predmet razlage nacionalnega sodišča v vsakem posameznem primeru v okviru individualne presoje, ki ni pogojena z uporabo objektivnih meril, zlasti z ugotovitvijo, da storilec poseduje prepovedane droge z namenom izvajanja dejavnosti v smislu člena 4(2)(a) tega okvirnega sklepa, to je za pridelavo, ponujanje, ponujanje za prodajo, distribucijo, posredovanje in dostavo pod kakršnimi koli pogoji?

                  2.

                  Ali ukrepi sodnega varstva za zagotavljanje učinkovitosti določb prava Unije, ki jih vsebuje Okvirni sklep 2004/757/PNZ, zlasti določb člena 4(2)(a) v povezavi s členom 2(1)(c) tega [Okvirnega sklepa], če poljski zakon o boju proti odvisnosti od prepovedanih drog ne vsebuje natančne opredelitve pojma precejšnje količine prepovedanih drog in to vprašanje v okviru tako imenovane sodniške diskrecije prepušča razlagi sodnikov, ki odločajo o konkretnih zadevah, predstavljajo zadostno podlago za zagotavljanje učinkovitega varstva poljskim državljanom na podlagi določb prava Unije, s katerimi se predpisujejo minimalni elementi kaznivih dejanj in kazni na področju nedovoljenega prometa s prepovedanimi drogami?

                  3.

                  Ali je nacionalna določba člena 62(2) zakona o boju proti odvisnosti od prepovednih drog v skladu s pravom Unije, zlasti z določbami člena 4(2)(a) v povezavi s členom 2(1)(c) Okvirnega sklepa 2004/757/PNZ, in, če je odgovor pritrdilen, ali razlaga pojma precejšnja količina psihotropnih snovi in mamil s strani poljskih nacionalnih sodišč ni v nasprotju z določbo prava Unije, ki zahteva strožjo kazen za storilca, ki stori kaznivo dejanja posedovanja velikih količin prepovedanih drog z namenom izvajanja dejavnosti iz člena 2(1)(c) Okvirnega sklepa 2004/757/PNZ?

                  4.

                  Ali člen 62(2) zakona o boju proti odvisnosti od prepovedanih drog, ki za kaznivo dejanje posedovanja precejšnje količine psihotropnih snovi in mamil, kot ta pojem razlagajo poljska nacionalna sodišča, predpisuje strožjo kazen, ni v nasprotju z načeloma enakosti in prepovedi diskriminacije (člen 14 [Evropske konvencije o človekovih pravicah], člena 20 in 21 [Listine Evropske unije o temeljnih pravicah] v povezavi s členom 6(1) [Pogodbe o Evropski uniji])?

         (1)  UL 2004, L 335, str. 8.


title: Zadeva C-671/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Rejonowy w Chełmnie (Poljska) 29. oktobra 2018 – Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie/ZP

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/22

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Rejonowy w Chełmnie (Poljska) 29. oktobra 2018 – Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie/ZP
      (Zadeva C-671/18)
      (2019/C 65/30)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Rejonowy w Chełmnie (občinsko sodišče v Chełmnu, Poljska)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (centralna služba ministrstva za varnost in pravosodje, pristojna za sodno izterjavo dolgov, CJIB)

         Tožena stranka: ZP

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba določbo členov 7(2)(i)(iii) in 20(3) Okvirnega sklepa Sveta 2005/214/PNZ z dne 24. februarja 2005 o uporabi načela vzajemnega priznavanja denarnih kazni, (1) kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom Sveta 2009/299/PNZ z dne 26. februarja 2009 (2) (v nadaljevanju: Okvirni sklep Sveta 2005/214/PNZ), razlagati tako, da lahko sodišče na njeni podlagi izvršitev odločbe organa države izdajateljice, ki ni sodišče, zavrne, če ugotovi, da je bila njena vročitev opravljena tako, da je bila kršena pravica stranke do učinkovite obrambe pred sodiščem?

                  2.

                  Natančneje, ali je podlaga za zavrnitev lahko ugotovitev, da stranki, ki prebiva v državi članici izvršiteljici, kljub temu, da so bili v državi članici izdajateljici spoštovani postopki, ki se v njej uporabljajo za vročitev odločbe iz člena 1(a)(ii) in (iii) Okvirnega sklepa Sveta 2005/214/PNZ, in roki, določeni za izpodbijanje take odločbe, v fazi postopka pred predložitvijo zadeve v razsojanje sodišču ni bila zagotovljena dejanska in učinkovita možnost uveljavljanja varstva svojih pravic, ker rok za ustrezen odziv na obvestilo o naložitvi kazni ni bil dovolj dolg?

                  3.

                  Ali je v skladu s členom 3 Okvirnega sklepa Sveta 2005/214/PNZ obseg pravnega varstva, priznan osebam, ki jim je bila izrečena denarna kazen, katere priznanje se zahteva, lahko odvisen od tega, ali je postopek v zvezi z naložitvijo kazni upravni, prekrškovni ali kazenski?

                  4.

                  Ali se ob upoštevanju ciljev in načel, navedenih v Okvirnem sklepu Sveta 2005/214/PNZ, zlasti v členu 3 tega okvirnega sklepa, izvršijo odločbe nesodnih organov, izdane na podlagi določb prava države izdajateljice, s katerimi se odgovornost za kršitev predpisov o varnosti v cestnem prometu pripiše osebi, na katero je vozilo registrirano, torej odločbe, ki se izdajo le na podlagi podatkov, pridobljenih v okviru čezmejne izmenjave podatkov iz registrov vozil, brez izvedbe kakršne koli preiskave, in sicer niti ugotavljanja dejanskega storilca kršitev?

         (1)  UL L 76, str. 16.

         (2)  Okvirni sklep Sveta 2009/299/PNZ z dne 26. februarja 2009 o spremembi okvirnih sklepov 2002/584/PNZ, 2005/214/PNZ, 2006/783/PNZ, 2008/909/PNZ in 2008/947/PNZ zaradi krepitve procesnih pravic oseb ter spodbujanja uporabe načela vzajemnega priznavanja odločb, izdanih na sojenju v odsotnosti zadevne osebe (UL 2009, L 81, str. 24).


title: Zadeva C-708/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Bucureşti (Romunija) 6. novembra 2018 – TK/Asociaţia de Proprietari bloc M5A-ScaraA

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/23

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Bucureşti (Romunija) 6. novembra 2018 – TK/Asociaţia de Proprietari bloc M5A-ScaraA
      (Zadeva C-708/18)
      (2019/C 65/31)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunalul Bucureşti

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: TK

         Tožena stranka: Asociaţia de Proprietari bloc M5A-ScaraA

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člena 8 in 52 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člen 7(f) Direktive 95/46/ES (1) o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni določbi, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, in sicer člen 5(2) zakona št. 677/2001 in člen 6 odločbe št. 52/2012 Autoritatea Națională de Supraveghere a Prelucrării Datelor cu Caracter Personal –ANSPDCP (nacionalni organ za nadzor nad obdelavo osebnih podatkov, Romunija), ki omogoča uporabo video nadzora za zagotavljanje varnosti in varovanja oseb in premoženja ter za uveljavljanje legitimnih interesov brez privolitve posameznika, na katerega se osebni podatki nanašajo?

                  2.

                  Ali je treba člena 8 in 52 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da je omejevanje pravic in svoboščin z uporabo video nadzora skladno z načelom sorazmernosti ter da izpolnjuje zahtevo po nujnosti in ustreza ciljem splošnega interesa ali zahtevi po zaščiti pravic in svoboščin drugih oseb, tudi če bi subjekt lahko sprejel drugačne ukrepe za zaščito obravnavanega legitimnega interesa?

                  3.

                  Ali je treba člen 7(f) Direktive 95/46/ES o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov razlagati tako, da mora biti „zakoniti interes“ upravljavca osebnih podatkov v času obdelave teh podatkov dokazan, obstoječ in dejanski?

                  4.

                  Ali je treba člen 6(1)(e) Direktive 95/46/ES o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov razlagati tako, da je obdelava podatkov (video nadzor) pretirana ali neprimerna, če bi subjekt lahko sprejel drugačne ukrepe za zaščito obravnavanega legitimnega interesa?

         (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 15, str. 355).


title: Zadeva C-731/18 P: Pritožba, ki jo je Bank for Development and Foreign Economic Affairs (Vhesheconombank) vložila 23. novembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 13. septembra 2018 v zadevi T-737/14, Vnesheconombank (VEB)/Svet

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/25

      Pritožba, ki jo je Bank for Development and Foreign Economic Affairs (Vhesheconombank) vložila 23. novembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 13. septembra 2018 v zadevi T-737/14, Vnesheconombank (VEB)/Svet
      (Zadeva C-731/18 P)
      (2019/C 65/33)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Pritožnica: Bank for Development and Foreign Economic Affairs (Vhesheconombank) (zastopnika: J. Viñals Camallonga in J. Iriarte Ángel, odvetnika)

         Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije, Evropska komisija

         Predlogi

                  —

                  Razveljavi naj se sodba Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 13 . septembra 2018 v zadevi T-737/14;

                  —

                  dokončno naj se odloči o sporu, in sicer naj se ugodi zahtevkom pritožnice, podanim na prvi stopnji, torej naj se za nične razglasijo člen 1 Sklepa 2014/512/SZVP (1) z dne 31. julija 2014, člen 5 Uredbe (EU) št. 833/2014 (2) z dne 31. julija 2014, novi člen 1 v skladu s Sklepom 2014/659/SZVP (3) z dne 8. septembra 2014 in novi člen 5 v skladu z Uredbo (EU) št. 960/2014 (4) z dne 8. septembra 2014, in sicer v delih, ki zadevajo VEB, ter naj se izbriše ime pritožnice iz prilog k navedenim določbam, če je navedeno v njih;

                  —

                  Svetu naj se naloži plačilo stroškov obeh stopenj.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica v podporo pritožbi navaja štiri pritožbene razloge:

                  1.

                  Splošno sodišče je nepravilno uporabilo pravo, s tem ko je nepravilno ugotovilo, da je Svet izpolnil svojo obveznost obrazložitve.

                  2.

                  Splošno sodišče je nepravilno uporabilo pravo, s tem ko je nepravilno ugotovilo, da ni podana očitna napaka pri presoji dejstev, na katerih temeljijo upoštevne določbe izpodbijanih aktov. Gre tudi za zlorabo pooblastil.

                  3.

                  Splošno sodišče je nepravilno uporabilo pravo, s tem ko je nepravilno ugotovilo, da je bila pravica do učinkovitega sodnega varstva spoštovana.

                  4.

                  Splošno sodišče je nepravilno uporabilo pravo, s tem ko je nepravilno ugotovilo, da je bila pravica družbe VEB do lastnine spoštovana. Gre tudi za kršitev načela enakega obravnavanja.

         (1)  Sklep Sveta 2014/512/SZVP z dne 31. julija 2014 o omejevalnih ukrepih zaradi delovanja Rusije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini (UL 2014, L 229, str. 13).

         (2)  Uredba Sveta (EU) št. 833/2014 z dne 31. julija 2014 o omejevalnih ukrepih zaradi delovanja Rusije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini (UL 2014, L 229, str. 1).

         (3)  Sklep Sveta 2014/659/SZVP z dne 8. septembra 2014 o spremembi Sklepa 2014/512/SZVP o omejevalnih ukrepih zaradi delovanja Rusije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini (UL 2014, L 271, str. 54).

         (4)  Uredba Sveta (EU) št. 960/2014 z dne 8. septembra 2014 o spremembi Uredbe (EU) št. 833/2014 o omejevalnih ukrepih zaradi delovanja Rusije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini (UL 2014, L 271, str. 3).


title: Zadeva C-753/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Högsta domstolen (Švedska) 30. novembra 2018 – Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå u.p.a. (Stim), Svenska artisters och musikers intresseorganisation ek. för. (SAMI)/Fleetmanager Sweden AB, Nordisk Biluthyrning AB

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/26

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Högsta domstolen (Švedska) 30. novembra 2018 – Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå u.p.a. (Stim), Svenska artisters och musikers intresseorganisation ek. för. (SAMI)/Fleetmanager Sweden AB, Nordisk Biluthyrning AB
      (Zadeva C-753/18)
      (2019/C 65/34)
      Jezik postopka: švedščina

         Predložitveno sodišče

      Högsta domstolen

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnici: Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå u.p.a. (Stim), Svenska artisters och musikers intresseorganisation ek. för. (SAMI)

         Nasprotni stranki v postopku s pritožbo: Fleetmanager Sweden AB, Nordisk Biluthyrning AB

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali dajanje vozil, ki so standardno opremljena z radijskimi sprejemniki, v najem pomeni, da je oseba, ki daje vozila v najem, uporabnik, ki priobči javnosti v smislu člena 3(1) Direktive 2001/29 (1) in v smislu člena 8(2) Direktive 2006/115 (2)?

                  2.

                  Kakšen pomen, če sploh, imata obseg dejavnosti dajanja vozil v najem in trajanje najema?

         (1)  Direktiva 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230).

         (2)  Direktiva 2006/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o pravici dajanja v najem in pravici posojanja ter o določenih pravicah, sorodnih avtorski pravici, na področju intelektualne lastnine (UL 2006, L 376, str. 28).


title: Zadeva C-792/18 P: Pritožba, ki jo je Jean-François Jalkh vložil 17. decembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 17. oktobra 2018 v zadevi Jalkh/Parlament, T-26/17

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/27

      Pritožba, ki jo je Jean-François Jalkh vložil 17. decembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 17. oktobra 2018 v zadevi Jalkh/Parlament, T-26/17
      (Zadeva C-792/18 P)
      (2019/C 65/36)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnik: Jean-François Jalkh (zastopnik: F. Wagner, avocat)

         Druga stranka v postopku: Evropski parlament

         Predlogi

                  —

                  Razveljavi naj se sodba, ki jo je 17. oktobra 2018 izdal sedmi senat Splošnega sodišča Evropske unije (T-26/17);
                  zato:

                  —

                  naj se za ničen razglasi sklep Evropskega parlamenta z dne 22. novembra 2016 o sprejetju poročila št. A8-0319/2016 o zahtevi za odvzem imunitete in privilegijev Jean-François JALKHU, poslancu Evropskega parlamenta;

                  —

                  naj se odloči o znesku, ki ga je treba prisoditi pritožniku iz naslova stroškov postopka;

                  —

                  naj se Evropskemu parlamentu naloži plačilo vseh stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožbeni razlogi se nanašajo na kršitev prava Unije, napačno uporabo prava, napačno pravno kvalifikacijo dejstev in očitno napako pri presoji.
      1.   Uvodne ugotovitve o sodbi
      V nasprotju z navedbo Splošnega sodišča v točki 21 izpodbijane sodbe, neobstoj odvzema poslanske imunitete stranke stranki ne odvzame možnosti, da v Franciji od poslanca zahteva povrnitev škode le v pravdnem postopku na podlagi krivde (člen 1240 civilnega zakonika).
      2.   Prvi razlog, ki ga je preučilo Splošno sodišče
      Preizkus Splošnega sodišča temelji na zamenjavi dveh določb. Točka H je del razlogovanja s sklicevanjem na člen 8 Protokola št. 7 o izražanju mnenj, Splošno sodišče pa je razlogovanje o tem v točkah od 44 do 46 razvilo s sklicevanjem na člen 9 Protokola o imuniteti, ki napotuje na upoštevne nacionalne določbe.
      3.   Drugi in tretji razlog, ki ju je preučilo Splošno sodišče
      Splošno sodišče je storilo očitno napako pri presoji, ker delovnemu dokumentu generalnega direktorata za raziskave Evropskega parlamenta „Poslanska imuniteta v državah članicah Evropske skupnosti in Evropskem parlamentu, serija Pravne zadeve“ ni priznalo normativne vrednosti in ni upoštevalo načel, ki so v tem dokumentu navedena, zaradi česar je napačno presodilo člen 9 Protokola št. 7 glede na dejstva obravnavane zadeve.
      4.   Četrti razlog, ki ga je preučilo Splošno sodišče

                  —

                  Obstoječa pravna praksa
                  V nasprotju z navedbami Splošnega sodišča naj bi obstajala ustaljena pravna praksa Parlamenta „o zavračanju zahtev za odvzem poslanske imunitete, utemeljenih na dejstvih, ki se nanašajo na politično dejavnost poslancev“, ki bi morala pripeljati do drugačne ugotovitve o odvzemu poslanske imunitete.

                  —

                     Fumus persecutionis

                  Ne obstaja nikakršen nadzor sodnih organov nad partizanstvom združenja, kar bi Splošno sodišče moralo upoštevati že s samo uporabo zakona z dne 29. julija 1881.
                  Splošno sodišče bi lahko s preučitvijo obvestila Bureau National de Vigilance contre l’Antisémitisme (nacionalni urad za spremljanje antisemitizma) preverilo podporo temu društvu, ki zahteva razpustitev Front National (nacionalna fronta) in ki je torej očitno politični nasprotnik Jean-François Jalkha.
                  Gre za jasen primer fumus persecutionis.


title: Zadeva C-793/18 P: Pritožba, ki jo je Jean-François Jalkh vložil 17. decembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 17. oktobra 2018 v zadevi Jalkh/Parlament, T-27/17

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/29

      Pritožba, ki jo je Jean-François Jalkh vložil 17. decembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 17. oktobra 2018 v zadevi Jalkh/Parlament, T-27/17
      (Zadeva C-793/18 P)
      (2019/C 65/37)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnik: Jean-François Jalkh (zastopnik: F. Wagner, avocat)

         Druga stranka v postopku: Evropski parlament

         Predlogi

                  —

                  Razveljavi naj se sodba, ki jo je 17. oktobra 2018 izdal sedmi senat Splošnega sodišča Evropske unije (T-26/17);
                  zato:

                  —

                  naj se za ničen razglasi sklep Evropskega parlamenta z dne 22. novembra 2016 o sprejetju poročila št. A8-0319/2016 o zahtevi za odvzem imunitete in privilegijev Jean-François JALKHU, poslancu Evropskega parlamenta;

                  —

                  naj se odloči o znesku, ki ga je treba prisoditi pritožniku iz naslova stroškov postopka;

                  —

                  naj se Evropskemu parlamentu naloži plačilo vseh stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožbeni razlogi se nanašajo na kršitev prava Unije, napačno uporabo prava, napačno pravno kvalifikacijo dejstev in očitno napako pri presoji.
      1.   Uvodne ugotovitve o sodbi
      V nasprotju z navedbo Splošnega sodišča v točki 21 izpodbijane sodbe, neobstoj odvzema poslanske imunitete stranke stranki ne odvzame možnosti, da v Franciji od poslanca zahteva povrnitev škode le v pravdnem postopku na podlagi krivde (člen 1240 civilnega zakonika).
      2.   Prvi razlog, ki ga je preučilo Splošno sodišče
      Preizkus Splošnega sodišča temelji na zamenjavi dveh določb. Točka H je del razlogovanja s sklicevanjem na člen 8 Protokola št. 7 o izražanju mnenj, Splošno sodišče pa je razlogovanje o tem v točkah od 44 do 46 razvilo s sklicevanjem na člen 9 Protokola o imuniteti, ki napotuje na upoštevne nacionalne določbe.
      3.   Drugi in tretji razlog, ki ju je preučilo Splošno sodišče
      Splošno sodišče je storilo očitno napako pri presoji, ker delovnemu dokumentu generalnega direktorata za raziskave Evropskega parlamenta „Poslanska imuniteta v državah članicah Evropske skupnosti in Evropskem parlamentu, serija Pravne zadeve“ ni priznalo normativne vrednosti in ni upoštevalo načel, ki so v tem dokumentu navedena, zaradi česar je napačno presodilo člen 9 Protokola št. 7 glede na dejstva obravnavane zadeve.
      4.   Četrti razlog, ki ga je preučilo Splošno sodišče

                  —

                  Obstoječa pravna praksa
                  V nasprotju z navedbami Splošnega sodišča naj bi obstajala ustaljena pravna praksa Parlamenta „o zavračanju zahtev za odvzem poslanske imunitete, utemeljenih na dejstvih, ki se nanašajo na politično dejavnost poslancev“, ki bi morala pripeljati do drugačne ugotovitve o odvzemu poslanske imunitete.

                  —

                     Fumus persecutionis

                  Ne obstaja nikakršen nadzor sodnih organov nad partizanstvom združenja, kar bi Splošno sodišče moralo upoštevati že s samo uporabo zakona z dne 29. julija 1881.
                  Splošno sodišče bi lahko s preučitvijo vabila na konferenco obvestila Fédération des Maisons des Potes preverilo podporo temu društvu, ki je politični nasprotnik Nacionalne fronte in Jean-François Jalkha.
                  Gre za jasen primer fumus persecutionis.


title: Zadeva T-834/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 11. decembra 2018 – QC/Evropski svet (Ničnostna tožba – Izjava EU-Turčija z dne 18. marca 2016 – Sporočilo za javnost – Pojem „mednarodni sporazum“ – Opredelitev izdajatelja akta – Obseg akta – Seja Evropskega sveta – Srečanje voditeljev držav ali vlad držav članic Evropske unije v prostorih Sveta Evropske unije – Status predstavnikov držav članic Unije na srečanju s predstavniki tretje države – Člen 263, prvi odstavek, PDEU – Nepristojnost)

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/34

      Sklep Splošnega sodišča z dne 11. decembra 2018 – QC/Evropski svet
      (Zadeva T-834/16) (1)

      ((Ničnostna tožba - Izjava EU-Turčija z dne 18. marca 2016 - Sporočilo za javnost - Pojem „mednarodni sporazum“ - Opredelitev izdajatelja akta - Obseg akta - Seja Evropskega sveta - Srečanje voditeljev držav ali vlad držav članic Evropske unije v prostorih Sveta Evropske unije - Status predstavnikov držav članic Unije na srečanju s predstavniki tretje države - Člen 263, prvi odstavek, PDEU - Nepristojnost))
      (2019/C 65/42)
      Jezik postopka: grščina

         Stranki

         Tožeča stranka: QC (zastopnik: C. Ladis, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski svet (zastopniki: S. Boelaert, M.-M. Joséphidès in J.-P. Hix, agenti)

         Predmet

      Prvič, predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sporazuma, ki naj bi bil sklenjen med Evropskim svetom in Republiko Turčijo 18. marca 2016 in ki naj bi bil naslovljen „Izjava EU-Turčija z dne 18. marca 2016“, in drugič, predlog na podlagi člena 265 PDEU za ugotovitev, da je Evropski svet nezakonito opustil sprejetje ukrepov.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže.

                  2.

                  QC in Evropski svet nosita svoje stroške.

         (1)  UL C 38, 6.2.2017.


title: Zadeva T-891/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Scandlines Danmark in Scandlines Deutschland/Komisija (Tožba zaradi nedelovanja – Državne pomoči – Javno financiranje fiksne povezave železnica-cesta v morski ožini Fehmarn – Posamične pomoči – Sprejetje stališča Komisije – Nedopustnost)

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/35

      Sklep Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Scandlines Danmark in Scandlines Deutschland/Komisija
      (Zadeva T-891/16) (1)

      ((Tožba zaradi nedelovanja - Državne pomoči - Javno financiranje fiksne povezave železnica-cesta v morski ožini Fehmarn - Posamične pomoči - Sprejetje stališča Komisije - Nedopustnost))
      (2019/C 65/44)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Scandlines Danmark (Kopenhagen, Danska) in Scandlines Deutschland (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: L. Sandberg-Mørch, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Armati in S. Noë, agenta)

         Intervenientka v podporo tožene stranke: Kraljevina Danska (zastopniki: sprva C. Thorning, nato J. Nymann-Lindegren, agenta, skupaj z R. Holdgaardom, odvetnikom)

         Predmet

      Tožba na podlagi čelna 265 PDEU za ugotovitev, da Komisija protipravno ni sprejela stališča o ukrepih pomoči v zvezi s financiranjem načrtovanja, izgradnje in uporabe fiksne povezave železnica-cesta v morski ožini Fehmarn.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže kot nedopustna.

                  2.

                  Družbi Scandlines Danmark ApS in Scandlines Deutschland GmbH poleg svojih stroškov nosita stroške Evropske komisije.

                  3.

                  Kraljevina Danska nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 63, 27.2.2017.


title: Zadeva T-447/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Bowles/ECB (Javni uslužbenci – Osebje ECB – Odločba o imenovanju na delovno mesto svetovalca predsednika in koordinatorja Sveta pri Izvršilnem odboru – Neobstoj akta, ki posega v položaj – Neobstoj pravnega interesa – Tožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno brez pravne podlage)

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/36

      Sklep Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Bowles/ECB
      (Zadeva T-447/17) (1)

      ((Javni uslužbenci - Osebje ECB - Odločba o imenovanju na delovno mesto svetovalca predsednika in koordinatorja Sveta pri Izvršilnem odboru - Neobstoj akta, ki posega v položaj - Neobstoj pravnega interesa - Tožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno brez pravne podlage))
      (2019/C 65/45)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Carlos Bowles (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnica: L. Levi, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka (zastopniki: B. Ehlers in F. Malfrère, agenta, skupaj z B. Wägenbaurom, odvetnikom)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU in člena 50a Statuta Sodišča Evropske unije za, prvič, razglasitev ničnosti odločbe Izvršilnega odbora ECB z dne 31. januarja 2017o imenovanju S. na delovno mesto svetovalca predsednika in koordinatorja Sveta pri Izvršilnem odboru, drugič za razglasitev ničnosti odločbo, da se tožeče stranke ne imenuje na to delovno mesto, in tretjič, razglasitev ničnosti odločbe, s katero tožeči stranki ni bilo dovoljeno, da kandidira za to delovno mesto, ter odškodninski zahtevek za povračilo škode, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže kot deloma očitno nedopustna in zavrne kot deloma očitno brez pravne podlage.

                  2.

                  Carlosu Bowlesu se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 347, 16.10.2017.


title: Zadeva T-565/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 11. decembra 2018 – CheapFlights International/EUIPO – Momondo Group (Cheapflights) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije Cheapflights – Vrnitev prijave znamke preizkuševalcu, da preizkusi absolutne razloge za zavrnitev – Izpodbijanje imetnika prejšnje znamke – Obrazložitev izpodbijane odločbe, ki vsebuje presojo o veljavnosti prejšnje znamke – Izpodbijanje imetnika prejšnje znamke – Delna nedopustnost – Vmesni predlogi, podani na podlagi člena 8(3) Uredbe (ES) št. 216/96 – Umik pritožbe pred odborom za pritožbe – Delna ustavitev postopka)

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/36

      Sklep Splošnega sodišča z dne 11. decembra 2018 – CheapFlights International/EUIPO – Momondo Group (Cheapflights)
      (Zadeva T-565/17) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije Cheapflights - Vrnitev prijave znamke preizkuševalcu, da preizkusi absolutne razloge za zavrnitev - Izpodbijanje imetnika prejšnje znamke - Obrazložitev izpodbijane odločbe, ki vsebuje presojo o veljavnosti prejšnje znamke - Izpodbijanje imetnika prejšnje znamke - Delna nedopustnost - Vmesni predlogi, podani na podlagi člena 8(3) Uredbe (ES) št. 216/96 - Umik pritožbe pred odborom za pritožbe - Delna ustavitev postopka))
      (2019/C 65/46)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: CheapFlights International Ltd (Speenoge, Irska) (zastopnika: A. von Mühlendahl in H. Hartwig, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim Momondo Group Ltd (London, Združeno kraljestvo)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo velikega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 1. junija 2017 (R 1893/2011-G) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama CheapFlights International in Momondo Group.

         Izrek

                  1.

                  Postopek s tožbo se v delu, v katerem je ta uperjena zoper končanje postopka s pritožbo z odločbo velikega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 1. junija 2017 (zadeva R 1893/2011-G) glede proizvodov iz storitev, ki spadajo v razrede 9, 16, 35 et 42, za katere je oddelek za ugovore zavrnil ugovor družbe CheapFlights International Ltd, ustavi.

                  2.

                  V preostalem se tožba zavrže kot nedopustna.

                  3.

                  Družba CheapFlights International nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo polovice stroškov EUIPO.

                  4.

                  EUIPO nosi polovico svojih stroškov.

         (1)  UL C 347, 16.10.2017.


title: Zadeva T-739/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Euracoal in drugi/Komisija (Ničnostna tožba – Okolje – Direktiva 2010/75/EU – Zaključki o najboljših razpoložljivih tehnologijah – Izvedbeni sklep (EU) 2017/1442 – Neobstoj neposrednega nanašanja – Nedopustnost)

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/37

      Sklep Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Euracoal in drugi/Komisija
      (Zadeva T-739/17) (1)

      ((Ničnostna tožba - Okolje - Direktiva 2010/75/EU - Zaključki o najboljših razpoložljivih tehnologijah - Izvedbeni sklep (EU) 2017/1442 - Neobstoj neposrednega nanašanja - Nedopustnost))
      (2019/C 65/47)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal) (Woluwe-Saint-Pierre, Belgija), Deutscher Braunkohlen-Industrie-Verein eV (Köln, Nemčija), Lausitz Energie Kraftwerke AG (Cottbus, Nemčija), Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH (Zeitz, Nemčija), eins energie in sachsen GmbH & Co. KG (Chemnitz, Nemčija) (zastopnika: W. Spieth in N. Hellermann, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnici: A. Becker in K. Petersen, agentki)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2017/1442 z dne 31. julija 2017 o določitvi zaključkov o najboljših razpoložljivih tehnikah (BAT) v skladu z Direktivo 2010/75/EU Evropskega parlamenta in Sveta za velike kurilne naprave (UL 2017, L 212, str. 1).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže kot nedopustna.

                  2.

                  Postopek s predlogi za intervencijo Polska Grupa Energetyczna S.A. (PGE), Francoske republike, Elektrárny Opatovice, a.s., in Saale Energie GmbH, Sev.en EC, a.s., Freistaat Sachsen, Elektrárna Počerady, a.s., European Environmental Bureau (EEB) ter Client Earth se ustavi.

                  3.

                  Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal), Deutscher Braunkohlen-Industrie – Verein eV, Lausitz Energie Kraftwerke AG, Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH in eins energie in sachsen GmbH & Co. KG nosijo svoje stroške in stroške Evropske komisije razen tistih, v zvezi s predlogi za intervencijo.

                  4.

                  Euracoal, Deutscher Braunkohlen-Industrie – Verein, Lausitz Energie Kraftwerke, Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft, eins energie in sachsen, Komisija, PGE, Francoska republika, Elektrárny Opatovice in Saale Energie, Sev.en EC, Freistaat Sachsen, Elektrárna Počerady, EEB ter Client Earth nosijo svoje stroške v zvezi s predlogi za intervencijo.

         (1)  UL C 5, 8.1.2018.


title: Zadeva T-5/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 11. decembra 2018 – Hamburg Beer Company/EUIPO (Hamburg BEER COMPANY) (Znamka Evropske unije – Prijava figurativne znamke Evropske unije Hamburg BEER COMPANY – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b) in (2) Uredbe (ES)št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) in (2) Uredbe (EU) 2017/1001] – Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/38

      Sklep Splošnega sodišča z dne 11. decembra 2018 – Hamburg Beer Company/EUIPO (Hamburg BEER COMPANY)
      (Zadeva T-5/18) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije Hamburg BEER COMPANY - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) in (2) Uredbe (ES)št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) in (2) Uredbe (EU) 2017/1001] - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage))
      (2019/C 65/48)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Hamburg Beer Company GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopniki: O. Spieker, A. Schönfleisch in M. Alber, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnica: D. Walicka, agentka)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora EUIPO za pritožbe z dne 6. septembra 2017 (zadeva R 436/2017-5) v zvezi s predlogom za registracijo figurativnega znaka Hamburg BEER COMPANY kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne kot tožba, ki je očitno brez pravne podlage.

                  2.

                  Družba Hamburg Beer Company GmbH nosi stroške.

         (1)  UL C 72, 26.2.2018.


title: Zadeva T-6/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 11. decembra 2018 – Hamburg Beer Company/EUIPO (Hamburg Beer Company) (Znamka Evropske unije – Prijava besedne znamke Evropske unije Hamburg Beer Company – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b) in (2) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 7(1)(b) in (2) Uredbe (EU) 2017/1001] – Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/39

      Sklep Splošnega sodišča z dne 11. decembra 2018 – Hamburg Beer Company/EUIPO (Hamburg Beer Company)
      (Zadeva T-6/18) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije Hamburg Beer Company - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) in (2) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 7(1)(b) in (2) Uredbe (EU) 2017/1001] - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage))
      (2019/C 65/49)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Hamburg Beer Company GmbH (Hambourg, Nemčija) (zastopniki: O. Spieker, A. Schönfleisch in M. Alber, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnica: D. Walicka, agentka)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 29. septembra 2017 (zadeva R 437/2017-5) glede zahteve za registracijo besednega Hamburg Beer Company kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne kot očitno pravno neutemeljena.

                  2.

                  Družbi Hamburg Beer Company GmbH se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 72, 26.2.2018.


title: Zadeva T-70/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Sonova Holding/EUIPO (HEAR THE WORLD) (Znamka Evropske unije – Prijava besedne znamke Evropske unije HEAR THE WORLD – Absolutni razlog za zavrnitev – Opisnost – Člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/39

      Sklep Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Sonova Holding/EUIPO (HEAR THE WORLD)
      (Zadeva T-70/18) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije HEAR THE WORLD - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2019/C 65/50)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Sonova Holding AG (Stäfa, Švica) (zastopnika: R. Pansch in A. Sabellek, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: M. Eberl, D. Hanf in D. Walicka, agenti)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 21. novembra 2017 (zadeva R 1645/2017-5) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka HEAR THE WORLD kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Sonova Holding AG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 112, 26.3.2018.


title: Zadeva T-720/18: Tožba, vložena 10. decembra 2018 – AMVAC Netherlands/EFSA

text:
               18.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/40

      Tožba, vložena 10. decembra 2018 – AMVAC Netherlands/EFSA
      (Zadeva T-720/18)
      (2019/C 65/52)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: AMVAC Netherlands BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastopniki: C. Mereu, M. Grunchard in S. Englebert, lawyers)

         Tožena stranka: Evropska agencija za varnost hrane (EFSA)

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost sklepa EFSA z dne 1. oktobra 2018, ki je bil tožeči stranki vročen 2. oktobra 2018 in ki se nanaša na presojo zahtev za zaupno obravnavanje v zvezi s predlogom za obnovitev postopka odobritve za etoprofos kot aktivno snov;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: ultra vires

                              —

                              Tožeča stranka trdi, da bi bilo treba dokumente, ki naj bi se objavili zaradi izpodbijanega sklepa, objaviti v zaupni različici, ker je ravnanje tožene stranke (predlog za razvrstitev snovi), izrecno zunaj njene pristojnosti.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev temeljnih načel prava Unije

                              —

                              Tožeča stranka trdi, da je bil izpodbijani sklep sprejet v postopku, v katerem ni bila spoštovana njena pravica do obrambe.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 63 Uredbe št. 1107/2009 (1)

                              —

                              Tožeča stranka trdi, da nekateri od dokumentov, ki naj bi se objavili zaradi izpodbijanega sklepa, vsebujejo informacije, ki izhajajo iz napačne in nepopolne presoje, njihova objava pa bi ogrozila njene poslovne interese.

         (1)  Uredba (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in razveljavitvi direktiv Sveta 79/117/EGS in 91/414/EGS (UL 2009, L 309, str. 1).


title: Zadeva C-108/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel București (Romunija) 11. februarja 2019 – Krakvet sp. z o.o. sp.k./Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București, Administrația Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenți

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/10

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel București (Romunija) 11. februarja 2019 – Krakvet sp. z o.o. sp.k./Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București, Administrația Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenți
      (Zadeva C-108/19)
      (2019/C 172/13)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Curtea de Apel București

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Krakvet sp. z o.o. sp.k.

         Nasprotni stranki: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București, Administrația Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenți

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 33 Direktive 2006/112 (1) v okviru prodaje blaga prek spletne trgovine razlagati tako, da se ta ne uporablja, če kupec neposredno naroči storitev prevoza blaga iz države članice dobavitelja v lastno državo članico v skladu z možnostmi odpošiljanja, ki jih ponuja dobavitelj, ob upoštevanju, da se ta prevoz ne opravi za račun dobavitelja?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).


title: Zadeva C-112/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichts Aachen (Nemčija) 12. februarja 2019 – Marvin M./Kreis Heinsberg

text:
               20.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 172/11

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichts Aachen (Nemčija) 12. februarja 2019 – Marvin M./Kreis Heinsberg
      (Zadeva C-112/19)
      (2019/C 172/14)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgericht Aachen

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Marvin M.

         Tožena stranka: Kreis Heinsberg

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 2(1) Direktive 2006/126/ES (1) razlagati tako, da mora država članica veljavnost dokumenta vozniškega dovoljenja, in sicer vključno s pravicami do vožnje, ki so v njem izkazani, priznati tudi v primeru, če izdaja tega dokumenta temelji na zamenjavi dokumenta vozniškega dovoljenja v skladu s členom 11(1) Direktive 2006/126/ES?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali lahko država članica na podlagi člena 11(4), drugi pododstavek, Direktive 2006/126/ES zavrne priznanje zamenjanega dokumenta vozniškega dovoljenja, če je država izdajateljica zamenjavo izvedla, ko je država članica, iz katere izhaja materialna pravica do vožnje, to pravico že odvzela?

                  3.

                  Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen, in obstaja dolžnost priznanja: ali lahko država članica priznanje zamenjanega dokumenta vozniškega dovoljenja zavrne vsaj, če lahko država članica, na ozemlju katere se postavlja vprašanje priznanja dokumenta vozniškega dovoljenja, na podlagi „nespornih informacij“ ugotovi, da ob zamenjavi dokumenta vozniškega dovoljenja materialna pravica do vožnje več ni obstajala?

         (1)  Direktiva 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vozniških dovoljenjih (prenovitev) (UL L 403, 2006, str. 18).


title: Zadeva T-285/19: Tožba, vložena 2. maja 2019 – SGI Studio Galli Ingegneria/Komisija

text:
               24.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/76

      Tožba, vložena 2. maja 2019 – SGI Studio Galli Ingegneria/Komisija
      (Zadeva T-285/19)
      (2019/C 213/73)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: SGI Studio Galli Ingegneria Srl (Rim, Italija) (zastopniki: F. Marini, V. Catenacci in R. Viglietta, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi in razglasi, da tožeča stranka Evropski komisiji ni dolžna plačati zneskov, ki jih ta zahteva z opominom št. 3241902288, prejetim 22. februarja 2019 in zadnjikrat z opominom, prejetim 29. aprila 2019 - Ref. Ares(2019)2858540, iz naslova vračila subvencij in Liquidated damages, ker naj družba Studio Galli Ingegneria ne bi izpolnila obveznosti iz Grant Agreement št. 619120 o subvencioniranju projekta, imenovanega „MARSOL“.

                  —

                  ugotovi in razglasi neobstoj neizpolnitve pogodbe, ki jo zatrjuje Komisija.

                  —

                  ugotovi in razglasi nezakonitost, neveljavnost in vsekakor neutemeljenost preinformation letter z dne 19. decembra 2018, poročila preiskave OLAF, opomina dolžniku z dne 22. februarja 2019, naknadnega zahtevka z dne 2. aprila 2019 in končnega obvestila o ponovni določitvi zahtevanega zneska ter zavrnitvi nadaljnjih zahtev družbe SGI z dne 29. aprila 2019 - Ref.Ares(2019)2858540.

                  —

                  ugotovi in razglasi neobstoj terjatve, na katero se sklicuje Komisija.

                  —

                  ugotovi in razglasi pravico tožeče stranke do sofinanciranja, ki ga je Komisija dejansko odobrila tožeči stranki na podlagi Grant Agreement št. 619120 za projekt „MARSOL“.

                  —

                  podredno, ugotovi in razglasi, da znesek, ki ga mora vrniti Komisija, ne sme presegati 100 044,99 EUR.

                  —

                  še bolj podredno, Komisiji naloži, da družbi SGI plača stroške, ki jih je imela ta za izvedbo projekta „MARSOL“ iz naslova neupravičene obogatitve.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela dobre vere v zvezi s pogodbo, pravice do obrambe v fazi po koncu postopka preiskave, pravice do učinkovitega pravnega sredstva v smislu člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (Listina), pravice do dobrega upravljanja v smislu člena 41 Listine, pravice dostopa do dokumentov v smislu člena 42 Listine, ter člena II.22 Grant Agreement in člena belgijskega civilnega zakonika.

                              —

                              V zvezi s tem se zatrjuje, da Komisija ni upoštevala predloga za prekinitev postopka in prošnje za dostop do spisa preiskave OLAF, ki ju je podala tožeča stranka, temveč, da je temu navkljub poslala dolžniku opomin in naknadne zahteve, čeprav družba zaradi notranjih težav dejansko ni mogla odgovoriti na končno poročilo OLAF. Posledica tega je kršitev načela dobre vere v zvezi s pogodbo in pravice do učinkovite obrambe, tako v okviru upravnega postopka kot tudi pred Splošnim sodiščem.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog se nanaša na neobstoj zatrjevane neizpolnitve pogodbe, neobstoj terjatve, na katero se sklicuje Evropska komisija, nezakonitost in neutemeljenost poročila preiskave OLAF, in posledično nezakonitost in neutemeljenost pre-information letter in opomina dolžniku, ki ga je poslala Komisija, na kršitev načel domneve nedolžnosti, dokaznega bremena in pravičnosti iz Uredbe (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. septembra 2013, ter na napačno presojo dokazov in na kršitev člena belgijskega civilnega zakonika.

                              —

                              V zvezi s tem se zatrjuje, da vse trditve o neizpolnitvi pogodbe, na podlagi katerih je Komisija oblikovala zahtevo za vračilo, neutemeljene, kakor je razvidno iz dokumentacije, predložene v postopku. Delovni čas in stroški osebja so se pravilno upoštevali za vsa sredstva, porabljena za projekt in ustrezajo zahtevam Komisije. Ni prišlo do prekrivanj med sredstvi in drugimi subvencioniranimi projekti. Vse druge zatrjevane pomanjkljivosti ne obstajajo. Pritožbe OLAF, na katere je Komisija oprla zahtevo za vračilo, se vedno nanašajo na druge projekte. Dokaznemu bremenu naj ne bi bilo zadoščeno.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela sorazmernosti, pravičnosti in dobre vere v zvezi s pogodbo ter na kršitev člena II.22 Grant Agreement.

                              —

                              V zvezi s tem se zatrjuje, da je Komisija kršila načelo sorazmernosti s tem, da je zahtevala vračilo celotnega zneska, odobrenega tožeči stranki, čeprav so bile v postopku preiskave ugotovljene nedoslednosti le glede dveh strokovnjakov, vključenih v projekt. Komisija je terjala tudi vse druge neposredne stroške, razen tistih za osebje in posrednih stroškov.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog, ki se navaja podredno, se nanaša na pravico do povračila zaradi neupravičene obogatitve.

                              —

                              Tožeča stranka meni, da so izpolnjeni pogoji za vložitev tožbe, in sicer obogatitev ene pogodbene stranke in oškodovanje druge ter vzročna zveza med obogatitvijo in oškodovanjem.


title: Zadeva T-287/19: Tožba, vložena 3. maja 2019 – BigBen Interactive/EUIPO - natcon 7 (nacon)

text:
               1.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/43

      Tožba, vložena 3. maja 2019 – BigBen Interactive/EUIPO - natcon 7 (nacon)
      (Zadeva T-287/19)
      (2019/C 220/53)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: BigBen Interactive (Fretin, Francija) (zastopnik: M. Chaminade, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: natcon 7 GmbH (Hamburg, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije nacon – zahteva za registracijo št. 13 036 728

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 24. januarja 2019 v zadevi R 1745/2017-2

         Tožbeni predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov, vključno s stroški postopka z ugovorom in pritožbenega postopka pred odborom za pritožbe.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-300/19: Tožba, vložena 13. maja 2019 – Achema in Lifosa/Komisija

text:
               15.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/25

      Tožba, vložena 13. maja 2019 – Achema in Lifosa/Komisija
      (Zadeva T-300/19)
      (2019/C 238/29)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Achema AB (Jonava, Litva) in Lifosa AB (Kedainiai, Litva) (zastopnici: E. Righini in N. Solárová, odvetnici)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

                  —

                  Sklep Komisije C(2018) 9209 final z dne 8. januarja 2019 v zadevi o državni pomoči SA.45765 (2018/NN) – Litva – Podpora elektrarnam, ki električno energijo proizvajajo iz obnovljivih virov energije razglasi za ničen;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      V utemeljitev tožbe tožeči stranki navajata en tožbeni razlog, in sicer, da Komisija ni uvedla formalnega postopka preiskave, zaradi česar sta bili tožeči stranki prikrajšani za procesne pravice iz člena 108(2) PDEU.

                  —

                  Tožeči stranki navajata, da vsi dokazi nakazujejo, da bi Komisija morala imeti dvome glede združljivosti državne pomoči in metode njenega financiranja z notranjim trgom in s pravom EU. Zato bi morala uvesti formalno preiskavo.

                  —

                  Tožeči stranki se sklicujeta na veliko dokazov glede trajanja faze pred priglasitvijo in nesorazmerne razporeditve časa za to fazo in postopek predhodne preučitve, drugih okoliščin, v katerih je bil sprejeti izpodbijani sklep, in zatrjevanih pomanjkljivosti, ki se odražajo v vsebini tega sklepa, ki je po njunem mnenju nezadostno obrazložen in so pri njem podane hude napake pri presoji ali neobstoj presoje. Ti dejavniki naj bi dokazovali, da Komisija ni opravila zadostne analize upoštevnih vidikov in ni imela vseh potrebnih informacij preden je ugotovila, da sta državna pomoč in njena metoda financiranja združljivi z notranjim trgom in pravom EU.

                  —

                  Zatrjujeta zlasti, da (i) je Komisija storila napako pri presoji domnevno samostojne sheme obnovljivih virov energije (OVE) in dajatve OVE, ko je napačno razlagala litovski zakonodajni okvir in pritožbe tožečih strank; (ii) Komisija ni preučila naložbene pomoči, odobrene generatorjem OVE, zaradi česar je njena vsebinska analiza nepopolna in nezadostna; (iii) je Komisija storila napake pri presoji oprostitev v zvezi z dajatvijo na podlagi člena 107(1) PDEU; (iv) je bila Komisijina ocena združljivosti sheme OVE z notranjim trgom neustrezna in napačna; in da (v) je presoja združljivosti metode financiranja s pravom EU napačna in nezadostna.


title: Zadeva C-321/18: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – Terre wallonne ASBL/Région wallonne (Predhodno odločanje — Okolje — Direktiva 2001/42/ES — Presoja vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje — Odlok — Določitev ciljev ohranjanja za omrežje Natura 2000 v skladu z Direktivo 92/43/EGS — Pojem „načrti in programi“ — Obveznost izvedbe okoljske presoje)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/17

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – Terre wallonne ASBL/Région wallonne
      (Zadeva C-321/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Okolje - Direktiva 2001/42/ES - Presoja vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje - Odlok - Določitev ciljev ohranjanja za omrežje Natura 2000 v skladu z Direktivo 92/43/EGS - Pojem „načrti in programi“ - Obveznost izvedbe okoljske presoje)
      (2019/C 263/21)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Terre wallonne ASBL

         Tožena stranka: Région wallonne

         Izrek

      Člen 3(2) in (4) Direktive 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje je treba razlagati tako, da odlok, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, s katerim organ države članice na ravni regije za omrežje Natura 2000 določi cilje ohranjanja, ki so okvirni, medtem ko so cilji ohranjanja na ravni območij pravno zavezujoči, ne spada med „načrte in programe“ v smislu te direktive, za katere je presoja vplivov na okolje obvezna.

         (1)  UL C 259, 23.7.2018.