title: Zadeva T-352/16: Tožba, vložena 29. junija 2016 – Ville de Bruxelles/Komisija

text:
               29.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/30

         Tožba, vložena 29. junija 2016 – Ville de Bruxelles/Komisija
   (Zadeva T-352/16)
   (2016/C 314/41)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ville de Bruxelles (Belgija) (zastopnika: M. Uyttendaele in S. Kaisergruber, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je njena tožba dopustna in utemeljena;

         in zato:

               —

               Uredbo Komisije (EU) št. 2016/646 z dne 20. aprila 2016 o spremembi Uredbe (ES) št. 692/2008 glede emisij iz lahkih potniških in gospodarskih vozil (Euro 6) razglasi za nično;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 37 in 53 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, uvodnih izjav 5 in 6 Uredbe (ES) št. 715/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. junija 2007 o homologaciji motornih vozil glede na emisije iz lahkih potniških in gospodarskih vozil (Euro 5 in Euro 6) in o dostopu do informacij o popravilu in vzdrževanju vozil (UL 2007, L 171, str. 1) in Priloge I k tej uredbi ter prekoračitev in zloraba pooblastil, ki naj bi jih storila Evropska komisija.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 5a(3) Sklep Sveta z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (1999/468/ES) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 124), uvodne izjave 3 Sklepa Sveta z dne 17. julija 2006 o spremembah Sklepa 1999/468/ES o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (2006/512/ES) (UL 2006, L 200, str. 11), uvodne izjave 25 Uredbe (ES) št. 715/2007 in člena 5(3) zadnjenavedene uredbe ter nepristojnost Komisije za sprejetje izpodbijane uredbe in njena prekoračitev pooblastil.


title: Zadeva T-155/09: Tožba, vložena 15. aprila 2009 — Maxcom proti UUNT — Maxdata Computer (maxcom)

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/42

         Tožba, vložena 15. aprila 2009 — Maxcom proti UUNT — Maxdata Computer (maxcom)
   (Zadeva T-155/09)
   2009/C 153/83
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: poljščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Maxcom Sp. z o.o. (Tychy, Poljska) (zastopnik: P. Kral, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Maxdata Computer GmbH & Co. KG (Marl, Nemčija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe UUNT v zadevi R 1019/2009-2 z dne 30. januarja 2009, ki je bila tožeči stranki vročena 16. februarja 2009,

               —

               naložitev plačila stroškov UUNT in intervenientki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „maxcom“ za blago iz razredov 9 in 11.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Maxdata Computer Gmbh & Co. KG.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nacionalna besedna znamka „max“, registrirana v Nemčiji za storitve iz razredov 38 in 42 in nekatere proizvode iz razreda 9.

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru glede proizvodov iz razreda 9.

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 40/94 (zadaj člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 (1)).

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (Kodificirano besedilo) UL L 78, str. 1.


title: Zadeva T-275/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. decembra 2015 – Italija/Komisija (Jezikovna ureditev — Razpis javnih natečajev za zaposlitev administratorjev — Izbira drugega med tremi jeziki — Jezik sporazumevanja s kandidati natečajev — Uredba št. 1 — Členi 1d(1), 27, prvi odstavek, in 28(f) Kadrovskih predpisov — Načelo prepovedi diskriminacije — Sorazmernost)

text:
               15.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 59/13

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. decembra 2015 – Italija/Komisija
   (Zadeva T-275/13) (1)

   ((Jezikovna ureditev - Razpis javnih natečajev za zaposlitev administratorjev - Izbira drugega med tremi jeziki - Jezik sporazumevanja s kandidati natečajev - Uredba št. 1 - Členi 1d(1), 27, prvi odstavek, in 28(f) Kadrovskih predpisov - Načelo prepovedi diskriminacije - Sorazmernost))
   (2016/C 059/13)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopniki: G. Palmieri, zastopnik, skupaj s P. Gentilijem in S. Fiorentinom, avvocati dello Stato)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall, B. Eggers in G. Gattinara, zastopniki)

      Intervenientka v podporo tožeče stranke: Kraljevina Španija (zastopnik: J. García-Valdecasas Dorrego, abogado del Estado)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: T. Henze in B. Beutler, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti razpisa javnega natečaja EPSO/AD/249/13 za oblikovanje dveh rezervnih seznamov za zaposlitev administratorjev za zasedbo delovnih mest na področju makroekonomije in finančne ekonomije (JO 2013, C 75 A, str. 1).

      Izrek

               1.

               Razpis javnega natečaja EPSO/AD/249/13 za oblikovanje dveh rezervnih seznamov za zaposlitev administratorjev za zasedbo delovnih mest na področju makroekonomije in finančne ekonomije se razglasi za ničen.

               2.

               Evropska komisija poleg lastnih stroškov nosi tudi stroške, ki jih je priglasila Italijanska republika..

               3.

               Kraljevina Španija in Zvezna republika Nemčija nosita stroške, ki sta jih imeli v zvezi z intervencijo.

      (1)  UL C 207, 20.7.2013.


title: Zadeva C-517/14 P: Sklep Sodišča z dne 6. oktobra 2015 – Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V./Evropska komisija, Kraljevina Nizozemska, Nederlandse Zuivelorganisatie (Pritožba — Člen 181 Poslovnika Sodišča — Kmetijstvo — Uredba (ES) št. 510/2006 — Register zaščitenih označb porekla in zaščitenih geografskih označb — Registracija imena „Edam Holland“ — Proizvajalci, ki uporabljajo ime „Edam“ — Neobstoj pravnega interesa)

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/14

         Sklep Sodišča z dne 6. oktobra 2015 – Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V./Evropska komisija, Kraljevina Nizozemska, Nederlandse Zuivelorganisatie
   (Zadeva C-517/14 P) (1)

   ((Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Kmetijstvo - Uredba (ES) št. 510/2006 - Register zaščitenih označb porekla in zaščitenih geografskih označb - Registracija imena „Edam Holland“ - Proizvajalci, ki uporabljajo ime „Edam“ - Neobstoj pravnega interesa))
   (2016/C 038/19)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. (zastopnika: M. Loschelder in V. Schoene, odvetnika)

      Druge stranke: Evropska komisija (zastopniki: B. Schima, J. Guillem Carrau in G. von Rintelen, agenti), Kraljevina Nizozemska (zastopnika: B. Koopman in M. Bulterman, agenta), Nederlandse Zuivelorganisatie (zastopnika: P. van Ginneken in G. Béquet, odvetnika)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Kraljevina Nizozemska in Nederlandse Zuivelorganisatie nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 26, 26.1.2015.


title: Zadeva T-390/16: Tožba, vložena 22. julija 2016 – Grupo Osborne/EUIPO – Ostermann (DONTORO dog friendship)

text:
               3.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 364/15

      Tožba, vložena 22. julija 2016 – Grupo Osborne/EUIPO – Ostermann (DONTORO dog friendship)
      (Zadeva T-390/16)
      (2016/C 364/11)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Španija) (zastopnik: J. Iglesias Monravá, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Daniel Ostermann (Leipzig, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka EU, ki vsebuje besedni element „DONTORO dog friendship“ – Prijava št. 11 112 381

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 28. aprila 2016 v zadevi R 2002/2015-1

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo, s katero je bila registrirana znamka Evropske unije št. 11 112 381„DONTORO dog friendship“ (fig.) iz razredov 18, 20 in 35;

                  —

                  zavrne registracijo znamke Evropske unije št. 11 112 381„DONTORO dog friendship“ (fig.) za „storitve prodaje na debelo in na drobno, tudi preko interneta, oblačila, čevlje in tekstilne izdelke“ iz razreda 35 ter zato zavrne njeno registracijo za zgoraj navedene storitve iz razredov 25 in 35;

                  —

                  naloži stroške postopka vsakomur, ki nasprotuje tej pritožbi.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-76/11: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 29. novembra 2011 – Tresplain Investments Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Hoo Hing Holdings Ltd (Pritožba — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 40/94 — Člena 8(4) in 52(1)(c) — Figurativna znamka Skupnosti Golden Elephant Brand — Zahteva za ugotovitev ničnosti, ki je temeljila na neregistrirani nacionalni figurativni znamki GOLDEN ELEPHANT — Napotitev na nacionalno pravo, ki velja za prejšnjo znamko — Pravila „common law“ , ki veljajo za tožbo zaradi zlorabe znaka ( „action for passing off“ ))

text:
               14.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 109/4

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 29. novembra 2011 – Tresplain Investments Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Hoo Hing Holdings Ltd
   (Zadeva C-76/11) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člena 8(4) in 52(1)(c) - Figurativna znamka Skupnosti Golden Elephant Brand - Zahteva za ugotovitev ničnosti, ki je temeljila na neregistrirani nacionalni figurativni znamki GOLDEN ELEPHANT - Napotitev na nacionalno pravo, ki velja za prejšnjo znamko - Pravila „common law“, ki veljajo za tožbo zaradi zlorabe znaka („action for passing off“))
   2012/C 109/06
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Tresplain Investments Ltd (zastopnik: B. Brandreth, barrister)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Botis), Hoo Hing Holdings Ltd (zastopnik: M. Edenborough QC)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 9. decembra 2010 v zadevi Tresplain Investments proti UUNT – Hoo Hing (T-303/08), s katero je Splošno sodišče zavrnilo ničnostno tožbo, ki jo je vložil imetnik figurativne znamke Skupnosti „Golden Elephant Brand“ za proizvode iz razreda 30 zoper odločbo R 889/2007-1 prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 7. maja 2008, s katero je bila razveljavljena odločba oddelka za izbris, s katero je bila zavrnjena zahteva za ugotovitev ničnosti navedene znamke, ki jo je vložil imetnik neregistrirane nacionalne figurativne znamke „GOLDEN ELEPHANT“ za proizvode iz razreda 30 – Razlaga in uporaba člena 8(4) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(4) Uredbe (ES) št. 207/2009)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Tresplain Investments Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 120, 16.4.2011.


title: Zadeva C-501/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Italija) 19. oktobra 2010 – Kazenski postopek proti Raffaele Russo

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/34

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Italija) 19. oktobra 2010 – Kazenski postopek proti Raffaele Russo
   (Zadeva C-501/10)
   ()
   2010/C 346/60
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Santa Maria Capua Vetere

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Raffaele Russo

      Vprašanja za predhodno odločanje

   Ali lahko nacionalna ureditev, ki temelji na podelitvi omejenega števila koncesij in zaporednih licenc javne varnosti in ki med drugim določa:

               1.

               obstoj splošne usmeritve varstva imetnikov koncesij, podeljenih v predhodnem obdobju na podlagi razpisa, ki je iz sodelovanja nezakonito izključil del gospodarskih subjektov;

               2.

               veljavnost določb, ki dejansko zagotavljajo ohranjanje pridobljenih tržnih položajev (prepoved odpiranja novih prodajnih mest v bližini obstoječih prodajnih mest, ki velja za nove koncesionarje, oziroma obveznost, da pri tem spoštujejo določeno najkrajšo razdaljo);

               3.

               okoliščine odvzema koncesije, med katere spada tudi neposredno ali posredno opravljanje čezmejnih igralniških dejavnosti, izenačenih s tistimi, ki so predmet koncesije, s posledično unovčitvijo zelo visokih varščin.


title: Zadeva T-74/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 2. februarja 2017 – European Dynamics Luxembourg in Evropaïki Dynamiki/Komisija (Tožba za razglasitev ničnosti — Javna naročila storitev — Postopek javnega razpisa Unije — Storitve razvoja in vzdrževanja informacijskih sistemov in s tem povezanih študij (ESP DESIS III) — Naročila za opravljanje storitev, izdana v okviru istega sklopa — Mehanizem za ponovno odpiranje konkurence — Zavrnitev ponudb — Merila za oddajo — Obveznost obrazložitve — Neobičajno nizka ponudba — Odškodninski zahtevek)

text:
               13.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 2. februarja 2017 – European Dynamics Luxembourg in Evropaïki Dynamiki/Komisija
   (Zadeva T-74/15) (1)

   ((Tožba za razglasitev ničnosti - Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa Unije - Storitve razvoja in vzdrževanja informacijskih sistemov in s tem povezanih študij (ESP DESIS III) - Naročila za opravljanje storitev, izdana v okviru istega sklopa - Mehanizem za ponovno odpiranje konkurence - Zavrnitev ponudb - Merila za oddajo - Obveznost obrazložitve - Neobičajno nizka ponudba - Odškodninski zahtevek))
   (2017/C 078/30)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: European Dynamics Luxembourg SA (Luxembourg, Luksemburg) in Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopniki: sprva I. Ampazis in M. Sfyri, nato M. Sfyri, C. N. Dede in D. Papadopoulou, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva L. Cappelletti in F. Moro, agenta, skupaj s P. Wytinckom in B. Hoorelbekom, odvetnikoma, nato F. Moro, agent, skupaj s P. Wytinckom in B. Hoorelbekom, odvetnikoma, in nazadnje F. Moro in S. Delaude, agenta, skupaj s P. Wytinckom in B. Hoorelbekom, odvetnikoma)

      Predmet

   Na eni strani predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepov Komisije, s katerima sta bili zavrnjeni ponudbi tožečih strank v zvezi z zahtevo za predračun z referenčno oznako DESIS III-000455-6000494078-REQ-01 za razvoj prototipa za orodje za interaktivno profiliranje in v zvezi z zahtevo za predračun z referenčno oznako DESIS III-000485-600049078-REQ-01 za razvoj modula za register EuroGroups v okviru sklopa št. javnega razpisa 4 DIGIT/R2/PO/2013/029 (JO 2013/S 219-380314), in na drugi predlog na podlagi člena 268 PDEU za povračilo škode zaradi izgube možnosti za izvedbo druge zadevne pogodbe.

      Izrek

               1.

               Sklep Komisije, vsebovan v dopisu z dne 8. decembra 2014, o zavrnitvi ponudbe ponudnikov v zvezi z zahtevo za predračun z referenčno oznako DESIS III-000455-6000494078-REQ-01 za razvoj prototipa za orodje za interaktivno profiliranje se razglasi za ničnega.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 171, 26.5.2015.


title: Zadeva F-98/09: Tožba, vložena 20. novembra 2009 – Whitehead proti Evropski centralni banki

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/82

         Tožba, vložena 20. novembra 2009 – Whitehead proti Evropski centralni banki
   (Zadeva F-98/09)
   2010/C 24/157
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sarah Whitehead (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnika: L. Levi, M. Vandenbussche, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka

      Predmet in opis spora

   Tožba zoper odločbo z dne 8. januarja 2009, s katero sta bili tožeči stranki na podlagi „Annual Salary & Bonus Review“ (v nadaljevanju: ASBR) (letni pregled plač in nagrad) za leto 2008 15. januarja 2009 dodeljeni dve točki, in zoper plačilni list z dne 15. januarja 2009, ki vsebuje to odločbo.

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               za nično razglasi odločbo Evropske centralne banke z dne 8. januarja 2009 glede letnega pregleda plač in nagrad za tožečo stranko za leto 2008, ki je bila vročena 13. in 14. januarja 2009 (med odsotnostjo tožeče stranke);

               —

               za ničnega razglasi plačilni list z dne 15. januarja 2009, ki vsebuje to odločbo;

               —

               posledično Evropski centralni banki naložilo plačilo zneska plače tožeče stranke, ki ustreza razliki med izpodbijanim zneskom na podlagi ASBR za leto 2008 in zneskom, ki bi ji moral pripasti, in to od 15. januarja 2009 do celotnega izplačila; temu naj se za obdobje zamude plačila dodajo zamudne obresti po stopnji, ki jih za mejna posojila določa Evropska centralna banka, povečani za tri odstotne točke;

               —

               če bi se izkazalo, da je organizacija novega ASBR za leto 2008 prezahtevna, kot nadomestilo za premoženjsko škodo naloži izplačilo zneska, ki ustreza trikratniku plače;

               —

               v vsakem primeru kot nadomestilo za prestalo nepremoženjsko škodo naloži izplačilo zneska, ex aequo et bono ocenjenega na 10 000 EUR;

               —

               Evropski centralni banki naloži plačilo vseh stroškov.


title: Zadeva C-303/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Schiedshof (Belgija) z dne 13. julija 2005 v zadevi VoG Advocaten voor de wereld proti Ministerrat

text:
               29.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/14

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Schiedshof (Belgija) z dne 13. julija 2005 v zadevi VoG Advocaten voor de wereld proti Ministerrat
   (Zadeva C-303/05)
   (2005/C 271/26)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Schiedshof (Belgija) je s sodbo z dne 13. julija 2005 v zadevi VoG Advocaten voor de wereld proti Ministerrat, ki je v sodno tajništvo prispela 29. julija 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložilo predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Schiedshof (Belgija) predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali je Okvirni Sklep Sveta Evropske Unije 2002/584/PNZ (1) z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami združljiv s členom 34(2)(b) Pogodbe o Evropski uniji, v skladu s katerim se okvirni sklepi lahko sprejemajo le z namenom približevanja zakonov in drugih predpisov držav članic?

               2.

               Ali je člen 2(2) Okvirnega Sklepa Sveta Evropske unije 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami, kolikor razveljavlja v njem določeno ugotovitev obstoja dvojne kaznivosti kaznivih dejanj, določenih v njem, združljiv s členom 6(2) Pogodbe o Evropski uniji, zlasti z načelom zakonitosti v kazenskih zadevah kot tudi z načelom enakosti in prepovedjo razlikovanja, ki jih zagotavlja ta določba?

      (1)  UL L 190, str. 1.


title: Zadeva C-349/10 P: Pritožba, ki jo je 9. julija 2010 vložila Claro, S.A. zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 28. aprila 2010 v zadevi Claro, S.A. proti UUNT in Telefónica, S.A., T-225/09

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/29

         Pritožba, ki jo je 9. julija 2010 vložila Claro, S.A. zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 28. aprila 2010 v zadevi Claro, S.A. proti UUNT in Telefónica, S.A., T-225/09
   (Zadeva C-349/10 P)
   ()
   2010/C 234/48
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnik: Claro, S.A. (zastopnika: E. Armijo Chávarri in A. Castán Pérez Gómez, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in Telefónica, S.A.

      Predlog

   Vloga s spremljajočimi dokumenti naj se šteje za vloženo in šteje naj se, da je bila pravočasno in v pravilni obliki vložena pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 28. aprila 2010 v zadevi T-225/09 ter naj se po ustrezni obravnavi izda sodba, s katero naj se razveljavi izpodbijana sodba in ugodi predlogom družbe Claro, S.A.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Splošno sodišče naj bi napačno razlagalo določbo člena 59 Uredbe o znamki Skupnosti. V pritožbi se navaja, da, v nasprotju z mnenjem Splošnega sodišča (in pred tem odbora za pritožbe), predložitev pisne obrazložitve pritožbe ni pogoj za dopustnost pritožbe, ampak samo pogoj za njeno obravnavo. Navedeno je tudi, da je z navedeno napačno razlago Splošnega sodišča (in pred tem odbora za pritožbe) kršeno načelo funkcionalne kontinuitete med različnimi instancami UUNT iz člena 62(1) Uredbe št. 40/94 (1).

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti

      UL 1994 L 11, str. 1.


title: Zadeva T-176/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. junija 2016 – Golparvar/Svet

text:
               29.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/35

         Sklep Splošnega sodišča z dne 16. junija 2016 – Golparvar/Svet
   (Zadeva T-176/15) (1)

   (2016/C 314/49)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 221, 6.7.2015.


title: Zadeva F-92/08: Tožba, vložena 4. novembra 2008 – Bertolete in drugi proti Komisiji

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/75

         Tožba, vložena 4. novembra 2008 – Bertolete in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-92/08)
   (2009/C 44/133)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Marli Bertolete (Woluwé-Saint-Lambert, Belgija) in drugi (zastopnik: L. Vogel, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti odločbe, s katero je bil določen nov izračun osebnih prejemkov tožečih strank na podlagi sodb, ki jih je razglasilo Sodišče za uslužbence 5. julija 2007 v zadevah F-24/06, F-25/06 in F-26/06.
   Predlogi tožečih strank

               —

               Odločba, ki jo je sprejel organ, pooblaščen za sklepanje pogodb, 18. julija 2008, s katero so bili zavrnjene pritožbe tožečih strank zoper odločbo, sprejeto 23. januarja 2008, s katero je bil določen nov izračun osebnih prejemkov tožečih strank na podlagi treh sodb Sodišča za uslužbence Evropskih skupnosti, ki so bile kot odgovor na tožbe izdane 5. julija 2007, ter zoper večkratne popravke, ki so bili opravljeni naknadno, ter zoper plačilne liste, ki so na podlagi navedene odločbe z dne 23. januarja 2008 bili izstavljeni tožečim strankam za februar, marec in april 2008, naj se razglasi za nično;

               —

               če bi bilo potrebno, naj se razglasi za nične tudi navedene odločbe, zoper katere so bile vložene pritožbe tožečih strank;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva F-134/11: Tožba, vložena 15. decembra 2011 – ZZ in ZZ proti Komisiji

text:
               3.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/23

         Tožba, vložena 15. decembra 2011 – ZZ in ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-134/11)
   2012/C 65/44
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: ZZ in ZZ (zastopniki: S. Orlandi, J.-N. Louis, D. Abreu Caldas, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti sklepa o zavrnitvi prošnje tožečih strank za pomoč na podlagi člena 24 Kadrovskih predpisov, izdanega po umiku predloga za prenos, ki sta ga tožeči stranki sprejeli, in po izteku razumnega roka za izkoriščenje možnosti prenosa njunih pokojninskih pravic.

      Predlogi tožečih strank

               —

               Sklep z dne 9. marca 2011, s katerim je bila zavrnjena prošnja tožečih strank za pomoč, namen katere je bil pridobiti vse upoštevne informacije za odločitev, ali bosta prenesli svoje pokojninske pravice, naj se razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo zneska 500 EUR za vsak mesec zamude pri prenosu ponudbe v predpisani obliki za prenos pokojninskih pravic tožečih strank, to je od takrat, ko je PMO odločil, da bo umaknil ponudbo, ki so jo tožeči stranki in pokojninski skladi sprejeli, in sicer 25. januarja v zvezi s prvo tožečo stranko in 5. februarja v zvezi z drugo tožečo stranko, ali vsaj od zavrnitve njune prošnje za pomoč, to je od 9. marca 2011;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-573/15: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 9. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Liège – Belgija) – État belge/Oxycure Belgium SA (Predhodno odločanje — Davek na dodano vrednost — Direktiva 2006/112/ES — Člen 98(2) — Priloga III, točki 3 in 4 — Načelo davčne nevtralnosti — Medicinske terapije s kisikom — Nižja stopnja DDV — Kisikove jeklenke — Splošna stopnja DDV — Koncentratorji kisika)

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/10

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 9. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Liège – Belgija) – État belge/Oxycure Belgium SA
   (Zadeva C-573/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Davek na dodano vrednost - Direktiva 2006/112/ES - Člen 98(2) - Priloga III, točki 3 in 4 - Načelo davčne nevtralnosti - Medicinske terapije s kisikom - Nižja stopnja DDV - Kisikove jeklenke - Splošna stopnja DDV - Koncentratorji kisika))
   (2017/C 144/12)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour d'appel de Liège

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: État belge

      Tožena stranka: Oxycure Belgium SA

      Izrek

   Člen 98(1) in (2) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost ter točki 3 in 4 Priloge III k tej direktivi z vidika načela davčne nevtralnosti ne nasprotujejo nacionalni ureditvi, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki določa, da se splošna stopnja davka na dodano vrednost uporablja za dobavo ali izposojo koncentratorjev kisika, čeprav ta zakonodaja določa uporabo nižje stopnje davka na dodano vrednost za dobavo kisikovih jeklenk.

      (1)  UL C 38, 1.2.2016.


title: Zadeva C-141/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Södertörns Tingsrätt (Švedska) 21. marca 2011 – Torsten Hörnfeldt proti Posten Meddelande AB

text:
               21.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Södertörns Tingsrätt (Švedska) 21. marca 2011 – Torsten Hörnfeldt proti Posten Meddelande AB
   (Zadeva C-141/11)
   2011/C 152/29
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Södertörns Tingsrätt

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Karl Torsten Hörnfeldt

      Tožena stranka: Posten Meddelande AB

      Vprašanji za predhodno odločanje

   Tingsrätt predlaga Sodišču Evropske unije, naj odgovori na naslednja vprašanja, ki se nanašajo na razlago splošnega pravnega načela prepovedi diskriminacije zaradi starosti in člena 6 Direktive Sveta 2000/78/ES o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (1):

               1.

               Ali je lahko nacionalno pravilo, kot je pravilo starosti 67 let, ki povzroči različno obravnavanje zaradi starosti, legitimno, čeprav na podlagi okoliščin, v katerih je bilo sprejeto, ali na podlagi drugih informacij ni mogoče jasno ugotoviti želenega namena ali cilja?

               2.

               Ali gre nacionalna pokojninska določba, kot je pravilo starosti 67 let, ki ne vsebuje nobene izjeme in ki ne upošteva takšnih dejavnikov, kot je višina pokojnine, ki jo končno prejme posameznik, prek tistega, kar je primerno in nujno za uresničitev želenega namena ali cilja?

      (1)  UL 2000, L 303, str. 16.


               11.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/20

         Imenovanje sodnika, ki nadomešča predsednika Sodišča za uslužbence, za sodnika za začasne odredbe
   2009/C 270/08
   Sodišče za uslužbence je 7. oktobra 2009 v skladu s členom 103(2) Poslovnika odločilo, da bo od 1. oktobra 2009 do 30. septembra 2010 sodnik S. GERVASONI, predsednik prvega senata, kot sodnik za začasne odredbe nadomeščal predsednika Sodišča za uslužbence, če bo ta odsoten ali ne bo smel opravljati sodniške funkcije.


title: Zadeva T-69/15: Tožba, vložena 12. februarja 2015 – NK Rosneft in drugi/Svet

text:
               13.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/15

         Tožba, vložena 12. februarja 2015 – NK Rosneft in drugi/Svet
   (Zadeva T-69/15)
   (2015/C 228/18)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: NK Rosneft OAO (Moskva, Rusija), RN-Shelf-Arctic OOO (Moskva), RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO (Južno-Sahalinsk, Rusija), RN-Exploration OOO (Moskva) in Tagulskoe OOO (Krasnoyarsk, Rusija) (zastopnik: T. Beazley, QC)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               razveljavi člen 1(1) Sklepa Sveta 2014/872/SZVP z dne 4. decembra 2014 (drugi sklep o spremembi) o spremembi Sklepa 2014/512/SZVP o omejevalnih ukrepih zaradi delovanja Rusije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini, in Sklepa 2014/659/SZVP o spremembi Sklepa 2014/512/SZVP (1);

               —

               razveljavi člen 1(3) do (8) Uredbe Sveta (EU) št. 1290/2014 z dne 4. decembra 2014 (druga uredba o spremembi) o spremembi Uredbe (EU) št. 833/2014 o omejevalnih ukrepih zaradi delovanja Rusije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini in spremembi Uredbe (EU) št. 960/2014, ki spreminja Uredbo (EU) št. 833/2014 (2);

               —

               dalje ali podredno, razveljavi Sklep Sveta 2014/872/SZVP in Uredbo Sveta (EU) št. 1290/2014 v delu, v katerem se nanašata na tožeče stranke; in

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo devet tožbenih razlogov. Tožeče stranke v okviru teh razlogov trdijo, da Svet ni bil pristojen za sprejetje drugih ukrepov o spremembi oziroma, če je bil, jih ni mogel sprejeti zakonito.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: drugi ukrepi o spremembi niso bili obrazloženi v zadostni meri, da bi omogočali nadzor zakonitosti in so v nasprotju s pravico do obrambe tožečih strank in njihovimi pravicami do učinkovitega pravnega varstva.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: cilj, ki mu sledijo drugi ukrepi o spremembi, ni zakoniti cilj SZVP.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: drugi ukrepi o spremembi so v nasprotju z obveznostmi mednarodnega prava Unije na podlagi Sporazuma o partnerstvu in sodelovanju z Rusijo in/ali Splošnega sporazuma o carinah in trgovini.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: druga uredba o spremembi ne kaže razumne povezave med cilji Sklepa in sredstvi za njihovo uresničitev.

               5.

               Peti tožbeni razlog: druga uredba o spremembi z vsebinskega vidika ne uresničuje ustrezno določb Sklepa.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: drugi ukrepi o spremembi so v nasprotju z načelom enakega obravnavanja in prepovedi samovolje.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: drugi ukrepi o spremembi niso sorazmerni s ciljem Sklepa in zato nedovoljeno posegajo v zakonodajne pristojnosti Unije in pomenijo nesorazmeren poseg v temeljne pravice tožečih strank.

               8.

               Osmi tožbeni razlog: drugi ukrepi o spremembi vsebujejo zlorabo pooblastil.

               9.

               Deveti tožbeni razlog: drugi ukrepi o spremembi kršijo načelo pravne varnosti zaradi pomanjkanja jasnosti bistvenih izrazov.

      (1)  UL L 349, 5.12.2014, str. 58.

      (2)  UL L 349, 5.12.2014, str. 20.


title: Zadeva T-727/15: Tožba, vložena 14. decembra 2015 – Justice & Environment/Komisija

text:
               15.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 59/41

         Tožba, vložena 14. decembra 2015 – Justice & Environment/Komisija
   (Zadeva T-727/15)
   (2016/C 059/47)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Združenje Justice & Environment, z.s. (Brno, Češka republika) (zastopnik: S. Podskalská, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za nična razglasi sklep Evropske komisije, generalni direktorat za okolje, z dne 19. avgusta 2015, z referenčno številko Ref GestDem št. 2015/4284, s katerim je bila zavrnjena zahteva za dostop do dokumentov, ter sklep, ki ga je 15. oktobra 2015, z referenčno številko Ares(2015)4311297, generalni sekretar sprejel v imenu Evropske komisije, s katerim je bila zavrnjena potrdilna prošnja za dostop; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe trdi, da sta izpodbijana sklepa nezakonita, ker nasprotujeta: (i) Členu 15 Pogodbe o delovanju Evropske unije (prej člen 255 PES); (ii) členu 4(2) Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1); (iii) Členu 6(1) Uredbe (ES) št. 1367/2006 (2); in (iv) Konvenciji Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah (Aarhuška konvencija), v povezavi s sklepom Sveta z dne 17. februarja 2005 o sklenitvi Konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, v imenu Evropske skupnosti (2005/370/ES). (3)

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).

      (2)  Uredba (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti (UL L 264, 2006, str. 13).

      (3)  UL L 124, 2005, str. 1.


               23.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/72

         Tožba, ki jo je 1. septembra 2004 vložila Kraljevina Norveška proti Nadzornemu organu EFTA
   (Zadeva E-7/04)
   (2004/C 319/14)
   Tožbo proti Nadzornemu organu EFTA je 1. septembra 2004 pri Sodišču EFTA vložila Kraljevina Norveška, ki jo zastopata Ketil Bøe Moen, pomožni odvetnik, Urad državnega tožilca (civilne zadeve), in Ingeborg Djupvik, svetovalec, Ministrstvo za zunanje zadeve, ki sta zastopnika državnega tožilca (civilne zadeve), Oslo.
   Vlagatelj zahteva, da mora Sodišče:

               1.

               razveljaviti Odločbo Nadzornega organa EFTA št. 148/04/COL z dne 30. junija 2004; in

               2.

               odrediti Nadzornemu organu EFTA, da plača stroške postopkov.

         Pravno in dejansko ozadje ter tožbeni razlogi, ki so navedeni v podporo:

               —

               Odločba Nadzornega organa EFTA št. 148/04/COL z dne 30. junija 2004 („Odločba“) zadeva okoljske davčne ukrepe na Norveškem.

               —

               V Odločbi je Nadzorni organ EFTA med drugim ugotovil, da štirje norveški davčni ukrepi predstavljajo državno pomoč v smislu člena 61(1) EGP.

               —

               V Odločbi je Nadzorni organ EFTA odredil izterjavo pomoči, ki jo predstavljata dva od teh davčnih ukrepov, ob predpostavki, da so domnevni sistemi pomoči od 1. januarja 2002 dalje novi sistemi pomoči.

               —

               Nadzorni organ EFTA je kršil člen 61(1) EGP.

               —

               Zadevni davčni ukrepi niso nova pomoč.

               —

               Za izterjavo domnevne pomoči od prejemnikov ni pravne podlage.


title: Zadeva T-47/10: Tožba, vložena 27. januarja 2010 – Akzo Nobel in drugi proti Komisiji

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/54

         Tožba, vložena 27. januarja 2010 – Akzo Nobel in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-47/10)
   2010/C 100/80
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Akzo Nobel NV (Amsterdam, Nizozemska), Akzo Nobel Chemicals GmbH (Düren, Nemčija), Akzo Nobel Chemicals B.V. (Amersfoort, Nizozemska), Akcros Chemicals Ltd (Stratford-upon-Avon, Združeno kraljestvo) (zastopnika: C. Swaak in Marc van der Woude, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog tožečih strank

               —

               Razglasi naj se ničnost člena 1(1) in (2) izpodbijane odločbe, v celoti ali deloma, in/ali

               —

               zmanjšajo naj se globe, določene v členu 2(1) in (2) izpodbijane odločbe, in/ali

               —

               ugotovi naj se, da družbi Akzo Nobel Chemicals GmbH in Akzo Nobel Chemicals B.V. ne moreta biti odgovorni za kršitve pred 1993, da družba Akzo Nobel N.V. ne more biti odgovorna za kršitev v obdobju med 1987 in 1998, ne posamično ne skupaj s podjetji iz skupine Elementis;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke predlagajo razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 11. novembra 2009 (zadeva št. COMP/38.589 – Termični stabilizatorju) v delu, v katerem je ta institucija ugotovila, da so tožeče stranke odgovorne za kršitev člena 81 ES (sedaj člen 101 PDEU) in člena 53 EGP, ker so soglašale glede določitve cen, ker so si razdelile trge prek prodajnih kvot, ker so si razdelile stranke in izmenjale poslovno občutljive informacije zlasti glede strank, proizvodnje in prodaje v sektorju kositrnih stabilizatorjev. Podredno, tožeče stranke predlagajo znatno zmanjšanje globe, ki jim je bila naložena.
   Tožeče stranke navajajo, da je Komisija z ugotovitvijo njihove odgovornosti večkrat napačno uporabila pravo in napačno ugotovila dejansko stanje ter v utemeljitev očitkov navajajo tri tožbene razloge.
   Tožeče stranke v prvem tožbenem razlogu navajajo, da je Komisija pri vodenju preiskave glede domnevnih kršitev v sektorju kositrnih stabilizatorjev in termičnih stabilizatorjev ESBO/estri, kršila načela upravne skrbnosti, razumnega roka, in pravic obrambe. Zamuda Komisije pri preiskavi ni odložitev v smislu člena 25(6) Uredbe št. 1/2003 (1). Poleg tega tožeče stranke navajajo, da je Komisija kršila njihove pravice obrambe s tem, da jim ni omogočila dostopa do vseh razbremenilnih in obremenilnih dokumentov v njihovem spisu.
   Tožeče stranke v drugem tožbenem razlogu navajajo, da Komisija ni dokazala obstoja kršitev in odgovornosti tožečih strank za celotno navedeno obdobje. Podredno tožeče stranke trdijo, da Komisija ni dokazala obstoja kršitve v delu navedenega obdobja, kar bi moralo imeti zmanjševalni učinek pri izračunu globe. Komisija je kršila pravilo desetletnega zastaralnega roka, določenega v členu 25 Uredbe št. 1/2003 in tožečim strankam ne more več naložiti nobene globe.
   Tretji tožbeni razlog tožečih strank je podreden, in je upošteven le če Splošno sodišče meni, da ukrepanje Komisije proti tožečim strankam ni zastaralo in/ali da kršitve, navedene v prvem tožbenem razlogu ne vodijo k razglasitvi ničnosti celotne odločbe. Prvič, Komisija je napačno ugotovila, da sta družbi Pure Chemicals Ltd in Akzo Nobel N.V. odgovorni za ravnanje družbe Akcros J.V., ker je slednja edina odgovorna za svoje protikonkurenčno ravnanje. Drugič, ukrepanje Komisije proti družbam Akzo Nobel Chemicals GmbH in Akzo Nobel Chemicals B.V. za obdobje pred skupnim podjetjem je zastaralo. Tožeče stranke navajajo, da bi Komisija morala pripisati odgovornost ločeno tožečim strankam in ločeno skupini Elementis (oz. njenim družbam) za obdobje skupnega podjetja. Poleg tega je Komisija pri izačunu glob napačno dvakrat računala promet skupnega podjetja.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1).


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 17. marca 2005 v zadevi T-192/98, Comité des industries du coton et des fibres connexes de l'Union européen (Eurocoton) proti Svetu Evropske unije (Damping — Svetovo nesprejetje predloga Komisije za uredbo o uvedbi dokončne protidampinške dajatve — Nedosežena navadna večina, potrebna za sprejetje uredbe — Dolžnost obrazložitve)

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/22

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 17. marca 2005
   v zadevi T-192/98, Comité des industries du coton et des fibres connexes de l'Union européen (Eurocoton) proti Svetu Evropske unije (1)

   (Damping - Svetovo nesprejetje predloga Komisije za uredbo o uvedbi dokončne protidampinške dajatve - Nedosežena navadna večina, potrebna za sprejetje uredbe - Dolžnost obrazložitve)
   (2005/C 132/40)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi 192/98, Comité des industries du coton et des fibres connexes de l'Union européen (Eurocoton), s sedežem v Bruslju (Belgija), ki ga zastopata C. Steinbrock, QC, in A. Dashwood, barrister, proti Svetu Evropske unije (zastopnika: S. Marquardt, skupaj z G.M. Berisch, avocat), ob intervenciji Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: najprej M. Ewing, nato K. Manji), zaradi razglasitve ničnosti odločbe Sveta z dne 5. oktobra 1998, s katero je bil zavrnjen predlog Komisije Evropskih skupnosti z dne 21. septembra 1998 [dokument KOM (1998) 540 konč.] za uredbo Sveta (ES) o uvedbi dokončne protidampinške dajatve za uvoz nebeljenih bombažnih tkanin s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, Egipta, Indije, Indonezije in Pakistana, o dokončnem pobiranju začasnih protidampinških dajatev, naloženih z Uredbo Komisije (ES) št. 773/98 z dne 7. aprila 1998 (UL L 111, str. 19), ter o zaključku postopka glede uvoza teh tkanin s poreklom iz Turčije, je Sodišče prve stopnje (četrti razširjeni senat), v sestavi H. Legal, predsednik, P. Lindh, sodnica, P. Mengozzi, sodnik, I. Wiszniewska-Białecka, sodnica, in V. Vadapalas, sodnik, sodni tajnik: H. Jung, dne 17. marca 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Odločba Sveta z dne 5. oktobra 1998, s katero je bil zavrnjen predlog Komisije Evropskih skupnosti z dne 21. septembra 1998 [dokument KOM (1998) 540 konč.] za uredbo Sveta (ES) o uvedbi dokončne protidampinške dajatve za uvoz nebeljenih bombažnih tkanin s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, Egipta, Indije, Indonezije in Pakistana, o dokončnem pobiranju začasnih protidampinških dajatev, naloženih z Uredbo Komisije (ES) št. 773/98 z dne 7. aprila 1998 (UL L 111, str. 19), ter o zaključku postopka glede uvoza teh tkanin s poreklom iz Turčije, se razglasi za nično.

               2.

               Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosi svoje lastne stroške.

      (1)  UL C 160, 5.6.1999.


title: Zadeva C-422/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) z dne 7. julija 2004 v zadevi ISIS Multimedia Net GmbH & Co. KG proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               20.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 284/13

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) z dne 7. julija 2004 v zadevi ISIS Multimedia Net GmbH & Co. KG proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-422/04)
   (2004/C 284/25)
   Bundesverwaltungsgericht je s sklepom z dne 7. julija 2004 v zadevi ISIS Multimedia Net GmbH & Co. KG proti Zvezni republiki Nemčiji, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 16. septembra 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Bundesverwaltungsgericht predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1)

               Ali se člen 11(1) Direktive 97/13/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. aprila 1997 o skupnem okviru za izdajo splošnih in posameznih licenc za telekomunikacijske storitve (direktiva o licenciranju), interpretira tako, da nasprotuje povišanju licenčnine, katere podlaga za izračun je bilo vnaprejšnje povišanje stroškov za splošne upravne izdatke nacionalnega izvršilnega organa za obdobje 30 let?
               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje:

               2)

               Ali se člen 10 ES in Člen 11 direktive o licenciranju interpretira tako, da zahtevata odpravo potrdila o licenčnini, s katerim so opredeljene licenčnine v smislu prvega vprašanja in kljub temu, da nacionalno pravo to omogoča ni bilo izpodbijano, če nacionalno pravo to dopušča, ne pa zahteva?

      (1)  UL L 117, str. 15.


title: Zadeva C-16/05: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 20. septembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe House of Lords – Združeno kraljestvo) – The Queen, Veli Tum, Mehmet Dari proti Secretary of State for the Home Department (Sporazum o pridružitvi EGS-Turčija – Člen 41(1) Dodatnega protokola – Klavzula standstill – Obseg – Zakonodaja države članice, ki je po začetku veljavnosti Dodatnega protokola uvedla nove omejitve za sprejem turških državljanov, ki želijo na njenem ozemlju izvajati svobodo ustanavljanja)

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/4

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 20. septembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe House of Lords – Združeno kraljestvo) – The Queen, Veli Tum, Mehmet Dari proti Secretary of State for the Home Department
   (Zadeva C-16/05) (1)

   (Sporazum o pridružitvi EGS-Turčija - Člen 41(1) Dodatnega protokola - Klavzula „standstill“ - Obseg - Zakonodaja države članice, ki je po začetku veljavnosti Dodatnega protokola uvedla nove omejitve za sprejem turških državljanov, ki želijo na njenem ozemlju izvajati svobodo ustanavljanja)
   (2007/C 269/09)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   House of Lords
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: The Queen, Veli Tum, Mehmet Dari

      Tožena stranka: Secretary of State for the Home Department
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – House of Lords – Razlaga člena 41(1) Dodatnega protokola, ki je bil podpisan dne 23. novembra 1970, priloženega k Sporazumu o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo (UL 1972, L 293, str. 4) – Pristojnost države članice sprejemati nove omejitve za vstop turških državljanov, ki se imajo na njenem ozemlju namen ukvarjati z gospodarsko dejavnostjo
   Izrek
   Člen 41(1) Dodatnega protokola, podpisanega 23. novembra 1970 v Bruslju, ki je bil sklenjen, odobren in potrjen v imenu Skupnosti z Uredbo Sveta (EGS) št. 2760/72 z dne 19. decembra 1972, je treba razlagati tako, da od začetka veljavnosti tega protokola za zadevno državo članico prepoveduje uvedbo novih omejitev izvajanja svobode ustanavljanja, skupaj s tistimi, ki se nanašajo na materialne pogoje in/ali postopke na področju prvega sprejema turških državljanov na nacionalno ozemlje te države, ki želijo v njej opravljati poklicno dejavnost kot samozaposlene osebe.

      (1)  UL C 69, 19.3.2005.


title: Zadeva F-78/13: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 13. novembra 2014 – Loecker/ESZD (Javni uslužbenci — Osebje ESZD — Začasni uslužbenec — Vodja delegacije v tretji državi — Predčasno prenehanje funkcije vodje delegacije — Premestitev na sedež ESZD — Pravica do obrambe — Interes službe — Obrazložitev)

text:
               12.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/47

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 13. novembra 2014 – Loecker/ESZD
   (Zadeva F-78/13) (1)

   ((Javni uslužbenci - Osebje ESZD - Začasni uslužbenec - Vodja delegacije v tretji državi - Predčasno prenehanje funkcije vodje delegacije - Premestitev na sedež ESZD - Pravica do obrambe - Interes službe - Obrazložitev))
   (2015/C 007/53)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Stéphane de Loecker (Bruselj, Belgija) (zastopniki: sprva J.-N. Louis, A. Coolen in É. Marchal, odvetniki, nato J.-N. Louis, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje (zastopnika: S. Marquardt in M. Silva, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o premestitvi tožeče stranke s predstavništva v Burundiju na sedež ESZD v Bruslju.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               S. De Loecker nosi svoje stroške in se mu naloži plačilo stroškov Evropske službe za zunanje delovanje.

      (1)  UL C 291, 5.10.2013, str. 7.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. junija 2005 v zadevi T-7/04, Shaker di L. Laudato & C. Sas proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke Skupnosti Limoncello della Costiera Amalfitana shaker — Prejšnja nacionalna besedna znamka LIMONCHELO — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94)

text:
               20.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/20

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 15. junija 2005
   v zadevi T-7/04, Shaker di L. Laudato & C. Sas proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava figurativne znamke Skupnosti Limoncello della Costiera Amalfitana shaker - Prejšnja nacionalna besedna znamka LIMONCHELO - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94)
   (2005/C 205/35)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi T-7/04, Shaker di L. Laudato & C. Sas, s sedežem v Vietri sul Mare (Italija), ki jo zastopa F. Sciaudone, avocat, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnica: M. Capostagno), druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT je bila Limiñana y Botella, SL, s sedežem v Monforte del Cid (Španija), zaradi tožbe zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT, vložene dne 24. oktobra 2003 (zadeva R 933/2002-2), v zvezi s postopkom z ugovorom med Limiñana y Botella, SL in Shaker di L. Laudato & C. Sas, je Sodišče prve stopnje (tretji senat), v sestavi M. Jaeger, predsednik, J. Azizi, sodnik, in E. Cremona, sodnica, sodni tajnik: B. Pastor, namestnica sodnega tajnika, dne 15. junija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 24. oktobra 2003 (zadeva R 933/2002-2) se razveljavi in spremeni tako, da je pritožba, ki jo je tožeča stranka vložila pri UUNT utemeljena in je treba zato ugovor zavreči.

               2.

               UUNT se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 59, 6.3.2004.


title: Zadeva T-206/05: Tožba Jean-Marca Colombanija proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 27. maja 2005

text:
               6.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/35

         Tožba Jean-Marca Colombanija proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 27. maja 2005
   (Zadeva T-206/05)
   (2005/C 193/59)
   Jezik postopka: francoščina
   Jean-Marc Colombani, stanujoč v Bruslju, ki ga zastopata Stéphane Rodrigues in Alice Jaume, avocats, je dne 27. maja 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nične odločbo Komisije z dne 7. marca 2005 in ukrepe, ki iz nje izhajajo glede osebnih prejemkov tožeče stranke;

               —

               sprejme vse ukrepe, potrebne za zaščito pravic in interesov tožeče stranke, zlasti glede življenjskega minimuma, ki bi mu moral biti zagotovljen z osebnimi prejemki;

               —

               toženi stranki naloži plačilo odškodnine v višini 10 002 evra;

               —

               toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, uradnik Komisije, je bila do 31. avgusta 2004 na dopustu iz osebnih razlogov. Po koncu svojega dopusta je zahtevala ponovno vključitev na delo in je bila z odločbo z dne 28. septembra 2004 vključena v GD RELEX. Vendar pa ni bilo opredeljeno nobeno posebno razporeditveno mesto, slednja odločba je določala, da bo tožeči stranki natančna razporeditev sporočena naknadno.
   Z obvestilom z dne 7. marca 2005 je uprava obvestila tožečo stranko, da je od 5. oktobra 2004 na odsotnosti, ki ni odobrena, in da bodo glede nje sprejeti ustrezni ukrepi. Za april tožeča stranka ni prejela plače in iz njenega plačilnega lista izhaja, da je Komisiji dolgovala znesek za plače, prejete od oktobra 2004.
   S svojo tožbo tožeča stranka izpodbija obvestilo z dne 7. marca 2005 in ukrepe, ki iz njega izhajajo. Navaja kršitev pravic obrambe, pri čemer zatrjuje, da ji pred sprejetjem izpodbijane odločbe ni bilo omogočeno, da bi branila svoje interese. Prav tako zatrjuje kršitev obveznosti obrazložitve in očitne napake v oceni. Podrobneje, navaja, da nikoli ni bila obveščena o svoji dodelitvi enoti RELEX/C.1. Prav tako ugovarja trditvi, da se ni odzvala na ponudbo o zaposlitvi.
   Tožeča stranka nadalje zatrjuje kršitev člena 40 Kadrovskih predpisov, za katerega meni, da ji je omogočal zavrniti prvo ponudbo o zaposlitvi. Prav tako zatrjuje kršitev člena 60 Kadrovskih predpisov, ker naj bi njena zatrjevana odsotnost ne bila pravilno ugotovljena in se ni najprej odštela od letnega dopusta. Tožeča stranka prav tako zatrjuje, da sta bili kršeni prilogi VIII in IX Kadrovskih predpisov, ki ji zagotavljata izplačilo življenjskega minimuma. Nazadnje, tožeča stranka zatrjuje kršitev načel dobre uprave in primerne skrbi.
   Poleg razglasitve ničnosti izpodbijanih aktov tožeča stranka prav tako zahteva odškodnino za povrnitev premoženjske in nepremoženjske škode, ki naj bi jo domnevno utrpela.


title: Zadeva F-28/14: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 9. septembra 2015 – De Loecker/ESZD (Javni uslužbenci — Osebje ESZD — Začasni uslužbenec — Vodja delegacije v tretji državi — Prenehanje zaupnega razmerja — Premestitev na sedež ESZD — Predčasna odpoved pogodbe o zaposlitvi — Predhodno obvestilo — Obrazložitev odločbe — Člen 26 Kadrovskih predpisov — Pravica do obrambe — Pravica do zaslišanja)

text:
               19.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/38

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 9. septembra 2015 – De Loecker/ESZD
   (Zadeva F-28/14) (1)

   ((Javni uslužbenci - Osebje ESZD - Začasni uslužbenec - Vodja delegacije v tretji državi - Prenehanje zaupnega razmerja - Premestitev na sedež ESZD - Predčasna odpoved pogodbe o zaposlitvi - Predhodno obvestilo - Obrazložitev odločbe - Člen 26 Kadrovskih predpisov - Pravica do obrambe - Pravica do zaslišanja))
   (2015/C 346/42)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Stéphane De Loecker (Bruselj, Belgija) (zastopniki: sprva J.-N. Louis in D. de Abreu Caldas, odvetnika, nato J.-N. Louis in N. de Montigny, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje (zastopnika: S. Marquardt in M. Silva, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločb visoke predstavnice Evropske unije o odpovedi pogodbe o zaposlitvi začasnemu uslužbencu, o zavrnitvi zaslišanja glede dejstev, ki se nanašajo na psihično nasilje, o zavrnitvi njegovega predloga za določitev zunanjega preiskovalca in registraciji njegove pritožbe kot predloga.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               S. De Loecker nosi svoje stroške in naloži se mu plačilo vseh stroškov Evropske službe za zunanje delovanje.

      (1)  UL C 184, 16.6.2014, str. 44.


title: Zadeva C-598/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Suceava (Romunija) 22. novembra 2013 – Casa Județeană de Pensii Botoșani proti Polixeni Guletsou

text:
               25.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Suceava (Romunija) 22. novembra 2013 – Casa Județeană de Pensii Botoșani proti Polixeni Guletsou
   (Zadeva C-598/13)
   2014/C 24/21
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Suceava

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Casa Județeană de Pensii Botoșani

      Tožena stranka: Polixeni Guletsou

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba določbe člena 7(2)(c) Uredbe (EGS) št. 1408/71 (1) razlagati tako, da v okvir njihovega izvajanja spada dvostranski sporazum, sklenjen med državama članicama pred datumom s katerim je začela veljati ta uredba, in s katerim, sta se državi dogovorili, da preneha obveznost dajatev socialnega zavarovanja, ki jih je prva država dolgovala državljanom druge države, ki so imeli status političnih beguncev na ozemlju prve države in so se vrnili na ozemlje druge države, v zameno za plačilo pavšalnega zneska s strani prve države za plačilo pokojnin in za kritje obdobja, za katerega so bili v prvi državi vplačani prispevki za socialno zavarovanje?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 3).


title: Zadeva C-21/05: Sklep predsednika šestega senata Sodišča z dne  15. februarja 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               15.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/23

         Sklep predsednika šestega senata Sodišča z dne 15. februarja 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-21/05) (1)

   (2006/C 165/44)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 69, 19.3.2005.


title: Zadeva T-186/17: Tožba, vložena 23. marca 2017 – Unipreus/EUIPO – Wallapop (wallapop)

text:
               22.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/34

         Tožba, vložena 23. marca 2017 – Unipreus/EUIPO – Wallapop (wallapop)
   (Zadeva T-186/17)
   (2017/C 161/49)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Unipreus, SL (Lleida, Španija) (zastopnik: C. Rivadulla Oliva, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Wallapop, SL (Barcelona, Španija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije, ki vsebuje besedni element „wallapop“ – prijava št. 13 268 941

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. januarja 2017 v zadevah R 2350/2015-5 in R 2530/2015-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               s sodbo spremeni izpodbijano odločbo in zavrne registracijo znamke Evropske unije „wallapop“ (št. 13 268 941) za te storitve iz razreda 35: „Storitve spletne prodaje, in sicer upravljanje spletnih trgov za kupce in prodajalce blaga in storitev; Storitve spletnega trgovanja, s katerimi prodajalci objavljajo izdelke ali storitve za prodajo in nakup ali nudenje ponudb, po internetu za pospeševanje prodaje blaga in storitev drugih po računalniških omrežjih; Nudenje povratnih informacij o vrednotenju in ocenah prodajalcev izdelkov in storitev, vrednosti in cenah blaga in storitev prodajalcev, uspešnosti kupcev in prodajalcev, dobavi in splošnih trgovskih izkušnjah, povezanih s tem; Nudenje spletnega oglaševalskega vodnika z možnostjo iskanja z izdelki in storitvami spletnih prodajalcev; Nudenje spletne podatkovne baze z ocenami za kupce in prodajalce, po kateri je mogoče iskati; Tržne raziskave; Raziskovalne storitve, priprava poročil, posvetovanje in svetovanje na področju vedenja na trgu; Nudenje poslovnih informacij v zvezi z izdelki in/ali storitvami, vrednotenje ter razporejanje tovrstnih izdelkov in storitev ter kupcev in ponudnikov tovrstnih izdelkov in/ali storitev; Iskanje, zbiranje, sistemizacija, obdelava in nudenje poslovnih informacij za tretje osebe“.

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8 Uredbe št. 207/2009. V zvezi s tem se zlasti zatrjuje, da odbor v odločbi navedene določbe ni pravilno razlagal v zvezi z nasprotujočimi si storitvami pri znamkah WALA in WALLAPOP, in sicer glede na merila za razlago, ki izhajajo iz sodbe z dne 29. septembra 1998 v zadevi C-39/97, Canon Kabushiki Kaisha/Metro-Goldwyn Mayer (EU:C:1998:342).


title: Izbris zadeve C-472/04

text:
               24.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 330/12

         Izbris zadeve C-472/04 (1)

   (2005/C 330/27)

      (Jezik postopka: italijanščina)

   S sklepom z dne 7. septembra 2005 je predsednik petega senata Sodišča Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. C-472/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki.

      (1)  UL C 6, 8.1.2005.


title: Zadeva T-227/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 3. decembra 2008 – RSA Security Ireland proti Komisiji (Ničnostna tožba – Skupna carinska tarifa – Uvrstitev v kombinirano nomenklaturo – Oseba, ki je akt posamično ne zadeva – Nedopustnost)

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/46

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 3. decembra 2008 – RSA Security Ireland proti Komisiji
   (Zadeva T-227/06) (1)

   (Ničnostna tožba - Skupna carinska tarifa - Uvrstitev v kombinirano nomenklaturo - Oseba, ki je akt posamično ne zadeva - Nedopustnost)
   (2009/C 44/80)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: RSA Security Ireland Ltd (Shannon, Irska) (zastopnika: B. Conway, barrister, in S. Daly, solicitor)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: X. Lewis in J. Hottiaux, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (ES) št. 888/2006 z dne 16. junija 2006 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo (UL L 165, str. 6).
   Izrek

               1.

               Tožba se kot nedopustna zavrže.

               2.

               RSA Security Ireland se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 249, 14.10.2006.


title: Zadeva T-175/13: Tožba, vložena 25. marca 2013 – Omega proti UUNT – Omega Engineering (Ω OMEGA)

text:
               25.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 147/28

         Tožba, vložena 25. marca 2013 – Omega proti UUNT – Omega Engineering (Ω OMEGA)
   (Zadeva T-175/13)
   2013/C 147/51
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Omega SA (Biel/Bienne, Švica) (zastopnik: P. González-Bueno Catalán de Ocón, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Omega Engineering, Inc. (Stanford, Združene države)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 10. januarja 2013 v združenih zadevah R 2055/2011-1 in R 2186/2011-1 razveljavi ter odobri varstvo za prijavljeno znamko za vse prijavljene proizvode;

               —

               UUNT in družbi Omega Engineering, Inc. naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: mednarodna registracija, ki se nanaša na Evropsko unijo, figurativne znamke z besednim elementom „Ω OMEGA“ za proizvode iz razreda 9 – Mednarodna registracija št. 997 036, ki se nanaša na Evropsko unijo

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Omega Engineering, Inc.

      Navajana znamka ali znak: nacionalna besedna znamka in besedna znamka Skupnosti „OMEGA“za proizvode iz razredov 7, 9, 11, 16, 35, 38, 41 in 42

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru in delna zavrnitev zahtevanega varstva

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe tožeče stranke in širša delna zavrnitev zahtevanega varstva

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009


title: Zadeva C-579/13: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 4. junija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – P, S/Commissie Sociale Zekerheid Breda, College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amstelveen (Predhodno odločanje — Status državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas — Direktiva 2003/109/ES — Člena 5(2) in 11(1) — Nacionalna zakonodaja, ki državljanom tretjih držav, ki so pridobili status rezidenta za daljši čas, nalaga dolžnost integracije v družbo, ki se dokaže s testom in ki je ob nespoštovanju sankcionirana z globo)

text:
               20.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/10

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 4. junija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – P, S/Commissie Sociale Zekerheid Breda, College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amstelveen
   (Zadeva C-579/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Status državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas - Direktiva 2003/109/ES - Člena 5(2) in 11(1) - Nacionalna zakonodaja, ki državljanom tretjih držav, ki so pridobili status rezidenta za daljši čas, nalaga dolžnost integracije v družbo, ki se dokaže s testom in ki je ob nespoštovanju sankcionirana z globo))
   (2015/C 236/13)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Centrale Raad van Beroep

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: P, S

      Toženi stranki: Commissie Sociale Zekerheid Breda, College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amstelveen

      Izrek

   Direktiva Sveta 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas, natančneje njena člena 5(2) in 11(1), ne nasprotujeta nacionalni zakonodaji, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki državljanom tretjih držav, ki že imajo status rezidenta za daljši čas, nalaga dolžnost uspešno opraviti test integracije v družbo, ki je ob nespoštovanju sankcionirana z globo, če pravila za izvajanje te dolžnosti ne morejo ogroziti uresničitve ciljev, ki jim sledi navedena direktiva, kar mora preveriti predložitveno sodišče. To, da je status rezidenta za daljši čas pridobljen pred ali po naložitvi dolžnosti uspešno opraviti test integracije v družbo, v zvezi s tem ni upoštevno.

      (1)  UL C 24, 25.1.2014.


title: Zadeva F-93/12: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 23. oktobra 2013 – D'Agostino proti Komisiji (Javni uslužbenci — Pogodbeni uslužbenec — Člen 3a Pogojev za zaposlitev — Nepodaljšanje pogodbe — Dolžnost skrbnega ravnanja — Interes službe — Celovita in podrobna preučitev možnosti za zaposlitev, ki ustreza v pogodbi opredeljenim nalogam, v vseh službah)

text:
               30.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/24

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 23. oktobra 2013 – D'Agostino proti Komisiji
   (Zadeva F-93/12) (1)

   (Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenec - Člen 3a Pogojev za zaposlitev - Nepodaljšanje pogodbe - Dolžnost skrbnega ravnanja - Interes službe - Celovita in podrobna preučitev možnosti za zaposlitev, ki ustreza v pogodbi opredeljenim nalogam, v vseh službah)
   2013/C 352/47
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi D’Agostino (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: M.-A. Lucas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Gattinara in D. Martin, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa, v skladu s katerim se pogodba tožeče stranke kot pogodbenega uslužbenca ne podaljša.

      Izrek

               1.

               Sklep Evropske komisije z dne 1. decembra 2011 o nepodaljšanju pogodbe L. D’Agostina se razglasi za ničen.

               2.

               Tožba se v preostalem delu zavrne.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in se ji naloži plačilo tretjine stroškov, ki jih je priglasil L. D’Agostino.

               4.

               L. D’Agostino nosi dve tretjini svojih stroškov.

      (1)  UL C 343, 10.11.2012, str. 23.


title: Zadeva T-218/14: Tožba, vložena 8. aprila 2014 – Mabrouk proti Svetu

text:
               24.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/29

         Tožba, vložena 8. aprila 2014 – Mabrouk proti Svetu
   (Zadeva T-218/14)
   2014/C 194/37
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mohamed Marouen Ben Ali Bel Ben Mohamed Mabrouk (Kartagina, Tunizija) (zastopniki: J. Farthouat, J. Mignard, N. Boulay, odvetniki, in S. Crosby, Solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Sveta 2014/49/SZVP z dne 30. januarja 2014 o spremembi Sklepa 2011/72/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji (UL L 28, str. 38) in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 81/2014 z dne 30. januarja 2014 o izvajanju Uredbe (EU) št. 101/2011 o omejevalnih ukrepih zoper nekatere osebe, subjekte in organe glede na razmere v Tuniziji (UL L 28, str. 2) v delih, v katerih se nanašata na tožečo stranko, razglasi za nična, pri čemer se omejevalni ukrepi nanašajo na zamrznitev premoženja v EU; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje, da naj bi tožena stranka s sprejetjem izpodbijanih aktov pomagala pri kazenski preiskavi v Tuniziji in tako opravljala sodno funkcijo v kazenskopravnem okviru, pravni podlagi, na kateri se sklicuje tožena stranka, in sicer člen 29 PEU in člen 215 (2) PDEU, pa naj ji pooblastila za tako ravnanje ne bi podeljevali.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje, da naj bi bila izpodbijana akta sprejeta za pomoč pristojnim pravosodnim organom v Tuniziji in ne iz razlogov, navedenih v utemeljitev izbranih pravnih podlag, zato naj bi bili pravni podlagi kršeni.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje, da naj bi bila storjena (a) očitna napaka pri presoji obstoja povezava med premoženjem tožeče stranke v EU in predmetom sodne preiskave v Tuniziji, (b) očitna napaka pri presoji trditve, da izreka izpodbijanih aktov upravičujeta ohranitev imena tožeče stranke na seznamu oseb, katerih sredstva je treba zamrzniti, in (c) očitna napaka pri presoji dejstev, na podlagi katerih tožena stranka utemeljuje izpodbijana akta.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom se zatrjuje, da naj bi bile tožeči stranki kršene pravica do obrambe in temeljne pravice, in sicer domneva nedolžnosti, pravica do seznanitve z dokazi, na katerih tožena stranka utemeljuje očitke zoper tožečo stranko, pravica do zaslišanja, pravica do enakosti orožij, pravica do učinkovitega pravnega sredstva, načelo sorazmernosti in pravica do lastnine.

               5.

               S petim tožbenim razlogom se zatrjuje nezadostna obrazložitev.


title: Zadeva T-317/07: Tožba, vložena 27. avgusta 2007 – Komisija proti B2Test

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/50

         Tožba, vložena 27. avgusta 2007 – Komisija proti B2Test
   (Zadeva T-317/07)
   (2007/C 269/90)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (Bruselj, Belgija) (zastopnika: L. Escobar Guerrero, zastopnik, in E. Bouttier, odvetnik)

      Tožena stranka: B2Test (Gardanne, Francija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Družbi B2Test naj se naloži plačilo zneska tožeči stranki v višini 50 110,72 eurov, ki ustreza vsoti 43 437,94 eurov glavnice in 6 672,78 eurov zamudnih obresti, ki so zapadle 23. decembra 2004;

               —

               družbi B2Test naj se naloži plačilo zneska 8,03 eurov zamudnih obresti na dan po enaki stopnji od 24. decembra 2004 do polnega plačila;

               —

               družbi B2Test naj se naloži plačilo stroškov te zadeve.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka s to tožbo, ki temelji na arbitražni klavzuli, predlaga, naj se toženi stranki naloži povrnitev zneska predujma, ki ga je izplačala Skupnost, in zamudnih obresti, ker ni izvršila pogodbe št. BRST-CT-98-5452, ki je bila sklenjena v okviru posebnega programa za raziskovanje in tehnološki razvoj, vključno z demonstracijo, na področju industrijskih tehnologij in tehnologij materialov (1994-1998) (1), ki se nanaša na projekt „Research and development of a new safety flooring based on recycled plastic and rubber materials for an environmental and economical added value“.
   Tožena stranka bi morala v skladu s pogodbo Komisiji v rednih časovnih presledkih predložiti v pogodbi navedene znanstvene in finančne dokumente. Po mnenju tožeče stranke naj bi tožena stranka s skoraj triletno zamudo glede na predvidene roke posredovala le del dokumentov, ki jih zahteva pogodba. Končno poročilo projekta naj ne bi bilo nikoli posredovano. Tožeča stranka zatrjuje, da naj tožena stranka ne bi izpolnila pogodbenih obveznosti in naj bi bila zavezana povrniti Komisiji sredstva predujma, ki ga je slednja izplačala v začetku.

      (1)  UL 1994, L 222, str. 19.


title: Zadeva C-125/10: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 8. decembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundespatentgericht – Nemčija) – Merck Sharp & Dohme Corporation (nekdanja Merck & Co.) proti Deutsches Patent- und Markenamt (Intelektualna in industrijska lastnina — Patenti — Uredba (EGS) št. 1768/92 — Člen 13 — Dodatni varstveni certifikat za zdravila — Možnost podelitve certifikata, če je obdobje med datumom, ko je bila vložena prijava za osnovni patent, in datumom prvega dovoljenja za promet v Uniji krajše od pet let — Uredba (ES) št. 1901/2006 — Člen 36 — Podaljšanje veljavnosti dodatnega varstvenega certifikata)

text:
               4.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/6

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 8. decembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundespatentgericht – Nemčija) – Merck Sharp & Dohme Corporation (nekdanja Merck & Co.) proti Deutsches Patent- und Markenamt
   (Zadeva C-125/10) (1)

   (Intelektualna in industrijska lastnina - Patenti - Uredba (EGS) št. 1768/92 - Člen 13 - Dodatni varstveni certifikat za zdravila - Možnost podelitve certifikata, če je obdobje med datumom, ko je bila vložena prijava za osnovni patent, in datumom prvega dovoljenja za promet v Uniji krajše od pet let - Uredba (ES) št. 1901/2006 - Člen 36 - Podaljšanje veljavnosti dodatnega varstvenega certifikata)
   2012/C 32/10
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundespatentgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Merck Sharp & Dohme Corporation (nekdanja Merck & Co.)

      Tožena stranka: Deutsches Patent- und Markenamt

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundespatentgericht – Razlaga člena 13(1) Uredbe (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila (UL L 152, str. 1) – Možnost podelitve navedenega certifikata, če je obdobje med vložitvijo prijave za osnovni patent in prvim dovoljenjem za promet v Skupnosti, krajše od pet let.

      Izrek

   Člen 13 Uredbe Sveta (EGS) št. 1768/92 z dne 18. junija 1992 o uvedbi dodatnega varstvenega certifikata za zdravila, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1901/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 v povezavi s členom 36 Uredbe št. 1901/2006, je treba razlagati tako, da se dodatni varstveni certifikat za zdravila lahko podeli, če je med datumom vložitve prijave za osnovni patent in datumom prvega dovoljenja za promet v Evropski uniji preteklo manj kot pet let. V tem primeru začne trajanje pediatričnega podaljšanja, določenega v zadnjenavedeni uredbi, teči od datuma, ki se določi tako, da se od datuma prenehanja veljavnosti patenta odšteje razlika med petimi leti in trajanjem obdobja, ki je poteklo med vložitvijo prijave patenta in izdajo prvega dovoljenja za promet.

      (1)  UL C 161, 19.6.2010.


title: Zadeva T-269/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 19. novembra 2008 – Rautaruukki proti UUNT (RAUTARUUKKI) ( Znamka Skupnosti – Prijava besedne znamke Skupnosti RAUTARUUKKI – Absolutni razlogi za zavrnitev registracije – Opisni značaj – Neobstoj razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b) in (c) in člen 7(3) Uredbe (ES) št. 40/94 – Dokazni predlogi )

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/22

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 19. novembra 2008 – Rautaruukki proti UUNT (RAUTARUUKKI)
   (Zadeva T-269/06) (1)

   („Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti RAUTARUUKKI - Absolutni razlogi za zavrnitev registracije - Opisni značaj - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) in (c) in člen 7(3) Uredbe (ES) št. 40/94 - Dokazni predlogi“)
   (2009/C 6/44)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Rautaruukki Oyj (Helsinki, Finska) (zastopnik: P. Hagman, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: S. Laitinen, zastopnik)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 20. julija 2006 (zadeva R 48/2006-4) glede registracije besedne znamke RAUTARUUKKI kot znamke Skupnosti.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Rautaruukki Oyj nosi stroške.

      (1)  UL C 281, 18.11.2006.


title: Zadeva T-205/17: Tožba, vložena 4. aprila 2017 – SSP Europe/EUIPO (SECURE DATA SPACE)

text:
               22.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/40

         Tožba, vložena 4. aprila 2017 – SSP Europe/EUIPO (SECURE DATA SPACE)
   (Zadeva T-205/17)
   (2017/C 161/56)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: SSP Europe GmbH (München, Nemčija) (zastopnik: B. Bittner, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije, ki vsebuje besedne elemente „SECURE DATA SPACE“ – Prijava št. 14 056 998

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 27. januarja 2017 v zadevi R 2467/2015-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo (vročeno 9. februarja 2017);

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-464/08: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 3. septembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Estoniji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2005/65/ES — Prometna politika — Varnost pristanišč — Neopravljen prenos v predpisanem roku)

text:
               24.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/6

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 3. septembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Estoniji
   (Zadeva C-464/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2005/65/ES - Prometna politika - Varnost pristanišč - Neopravljen prenos v predpisanem roku)
   2009/C 256/11
   Jezik postopka: estonščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: K. Simonsson in K. Saaremäel-Stoilov, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Estonija (zastopnik: L. Uibo, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega Parlamenta in Sveta 2005/65/CE z dne 26. oktobra 2005 o krepitvi varnosti v pristaniščih (UL L 310, str. 28), v določenem roku

      Izrek

               1.

               Republika Estonija s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/65/ES z dne 26. oktobra 2005 o krepitvi varnosti v pristaniščih, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Republiki Estoniji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 327, 20.12.2008.


title: Zadeva C-201/11 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. julija 2013 – Union of European Football Associations (UEFA) proti Evropski komisiji, Kraljevini Belgiji, Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska (Pritožba — Razširjanje televizijskih programov — Direktiva 89/552/EGS — Člen 3a — Ukrepi, ki jih je Združeno kraljestvo sprejelo v zvezi z dogodki velikega družbenega pomena za to državo članico — Evropsko prvenstvo v nogometu — Sklep, s katerim so ukrepi razglašeni za združljive s pravom Unije — Obrazložitev — Člena 49 ES in 86 ES — Lastninska pravica)

text:
               7.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/3

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. julija 2013 – Union of European Football Associations (UEFA) proti Evropski komisiji, Kraljevini Belgiji, Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-201/11 P) (1)

   (Pritožba - Razširjanje televizijskih programov - Direktiva 89/552/EGS - Člen 3a - Ukrepi, ki jih je Združeno kraljestvo sprejelo v zvezi z dogodki velikega družbenega pomena za to državo članico - Evropsko prvenstvo v nogometu - Sklep, s katerim so ukrepi razglašeni za združljive s pravom Unije - Obrazložitev - Člena 49 ES in 86 ES - Lastninska pravica)
   2013/C 260/03
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Union of European Football Associations (UEFA) (zastopnika: D. Anderson, QC, in D. Piccinin, barrister, po pooblastilu B. Keana in T. McQuaila, solicitors)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija (zastopniki: E. Montaguti, N. Yerrell in A. Dawes, agenti, skupaj z M. Grayem, barrister), Kraljevina Belgija, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: L. Seeboruth in J. Beeko, agenta, skupaj s T. de la Marem, barrister)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 17. februarja 2011 v zadevi UEFA proti Komisiji (T-55/08), s katero je zavrnilo tožbo za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije 2007/730/ES z dne 16. oktobra 2007 o združljivosti ukrepov, ki jih sprejme Združeno kraljestvo v skladu s členom 3a(1) Direktive Sveta 89/552/EGS o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov, s pravom Skupnosti (UL L 295, str. 12).

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Union of European Football Associations (UEFA) se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 204, 9.7.2011.


title: Zadeva C-1/11: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 29. marca 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Mainz – Nemčija) – Interseroh Scrap and Metal Trading GmbH proti Sonderabfall-Management-Gesellschaft Rheinland-Pfalz mbH (SAM) (Okolje — Uredba (ES) št. 1013/2006 — Člen 18(1) in (4) — Pošiljke nekaterih odpadkov — Člen 3(2) — Obvezne informacije — Identiteta povzročitelja odpadkov — Nenavedba s strani trgovskega posrednika — Varstvo poslovnih skrivnosti)

text:
               26.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/8

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 29. marca 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Mainz – Nemčija) – Interseroh Scrap and Metal Trading GmbH proti Sonderabfall-Management-Gesellschaft Rheinland-Pfalz mbH (SAM)
   (Zadeva C-1/11) (1)

   (Okolje - Uredba (ES) št. 1013/2006 - Člen 18(1) in (4) - Pošiljke nekaterih odpadkov - Člen 3(2) - Obvezne informacije - Identiteta povzročitelja odpadkov - Nenavedba s strani trgovskega posrednika - Varstvo poslovnih skrivnosti)
   2012/C 151/15
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Mainz

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Interseroh Scrap and Metal Trading GmbH

      Tožena stranka: Sonderabfall-Management-Gesellschaft Rheinland-Pfalz mbH (SAM)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Verwaltungsgericht Mainz – Razlaga člena 18(1) in (4) Uredbe (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov (UL L 190, str. 1) – Dokument iz Priloge VII k tej uredbi, ki vsebuje informacije, ki spremljajo prenos nekaterih odpadkov – Pravica posrednika, da v tem dokumentu ne navede povzročitelja odpadkov zaradi varstva svojih strank v razmerju do kupca.

      Izrek

               1.

               Člen 18(4) Uredbe (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 308/2009 z dne 15. aprila 2009, je treba razlagati tako, da trgovcu posredniku, ki organizira pošiljanje odpadkov, ne omogoča, da prejemniku pošiljke ne razkrije identitete povzročitelja odpadkov, kot je določeno v odstavku 1 tega člena v povezavi s Prilogo VII k navedeni uredbi, čeprav bi bilo nerazkritje potrebno zaradi varstva poslovnih skrivnosti tega trgovca posrednika.

               2.

               Člen 18(1) Uredbe št. 1013/2006, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 308/2009, je treba razlagati tako, da pri pošiljanju odpadkov, na katere se ta določba nanaša, trgovcu posredniku nalaga izpolnitev polja 6 dokumenta iz Priloge VII k Uredbi št. 1013/2003, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 308/2009, in njegovo posredovanje prejemniku, ne da bi bilo mogoče obseg te obveznosti omejiti s pravico do varstva poslovnih skrivnosti.

      (1)  UL C 95, 26.3.2011.


title: Zadeva C-206/09: Tožba, vložena 5. junija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/35

         Tožba, vložena 5. junija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-206/09)
   2009/C 180/60
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: L. Pignataro, zastopnik)

      Tožena stranka: Italijanska republika

      Predloga tožeče stranke:

               —

               Italijanska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Komisije 2007/68/ES (1) z dne 27. novembra 2007 o spremembi Priloge IIIa k Direktivi 2000/13/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta glede nekaterih živilskih sestavin oziroma s tem, da o tem ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 2(1), prvi pododstavek, navedene direktive.

               —

               Italijanski republiki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos Direktive 2007/68/ES se je iztekel 31. maja 2008.

      (1)  UL L 310, str. 11.

      (2)  UL L 109, str. 29.


title: Zadeva T-10/16: Tožba, vložena 14. januarja 2016 – GABO:mi/Komisija

text:
               29.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 111/28

         Tožba, vložena 14. januarja 2016 – GABO:mi/Komisija
   (Zadeva T-10/16)
   (2016/C 111/33)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG (München, Nemčija) (zastopnika: M. Ahlhaus in C. Mayer, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijane sklepe razglasi za nične; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov, vključno s stroški tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti sklepov tožene stranke:

               —

               z dne 2. decembra 2015 (referenčna št. Ares (2015) 5513293) v zvezi s sporazumi o dodelitvi sredstev FP 7 in dopisa z dne 2. decembra 2015 (referenčna št. Ares (2015) 5513293) v zvezi s sporazumom o dodelitvi sredstev FP 6 glede sklepa tožene stranke, da po reviziji nadaljuje s postopkom vračila sredstev (RAIA000024) v zvezi z zaprtimi sporazumi o dodelitvi sredstev FP7 in reviziji (RAIA000027) v zvezi s pogodbami FP6;

               —

               v skladu z opominom št. 3241514917 (referenčna št. Ares (2015) 5513293), s katerim je bilo tožeči stranki naloženo, naj do 15. januarja 2016 plača skupno 1 770 417,29 EUR na račun tožene stranke; in

               —

               v skladu z dopisi z dne 16. decembra 2015 (referenčna št. Ares (2015)5894346, referenčna št. Ares (2015)5898040, referenčna št. Ares (2015)5899627) in z dne 21. decembra 2015 (BUDG/DGA/C4/DB – 025798.4) in z dne 14. januarja 2016 (BUDG/DGA/C4/DB – 025798.1) o nadomestilu za vsako plačilo, na katerega se nanaša zatrjevani dolg tožeče stranke na podlagi opomina št. 3241514917 (referenčna št Ares (2015) 5513293).

         Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge:

               1.

               S prvim tožbenim razlogom zatrjuje, da so izpodbijani sklepi nezakoniti, ker vsi zatrjevani stroški izpolnjujejo merila za upravičenost, določena v členu II.14.1 sporazuma o dodelitvi sredstev.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom zatrjuje, da izpodbijani sklepi ne izpolnjujejo veljavnih formalnih in postopkovnih zahtev, ter da se z njimi krši načela dobrega upravljanja.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom zatrjuje, da se z izpodbijanimi sklepi krši načelo sorazmernosti.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom zatrjuje, da je naložitev odškodnine z izpodbijanimi sklepi nezakonita tudi zato, ker tožeči stranki niso bili plačani nobeni neupravičeni finančni prispevki.


title: Zadeva C-437/04: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. marca 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji (Neizpolnitev obveznosti države – Protokol o privilegijih in imunitetah Evropskih skupnosti – Nepremičnine, ki jih najamejo Skupnosti – Regija Bruselj-glavno mesto – Davek v breme lastnikov)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/6

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. marca 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-437/04) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Protokol o privilegijih in imunitetah Evropskih skupnosti - Nepremičnine, ki jih najamejo Skupnosti - Regija Bruselj-glavno mesto - Davek v breme lastnikov)
   (2007/C 96/08)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: J.-F. Pasquier, zastopnik)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija (zastopnik: E. Dominkovits, zastopnik)

      Intervenient v podporo tožeče stranke: Svet Evropske unije (zastopnika: G. Maganza in A.-M. Colaert, zastopnika)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 3 Protokola o privilegijih in imunitetah Evropske skupnosti z dne 8. aprila 1965, s katero so Skupnosti, njena sredstva, prihodki in drugo premoženje, oproščeni vseh neposrednih davkov – Nacionalna določba, ki uvaja davek v breme lastnikov nepremičnin za uporabo v poslovne namene, ki se nahajajo v regiji Bruxelles-glavno mesto in katerih površina presega določen prag – Breme, s katerim so dejansko obremenjene Skupnosti kot najemnik bodisi zaradi obveznosti iz najemne pogodbe bodisi zaradi posledic v ceni najemnine
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 300, 4.12.2004.


title: Zadeva T-86/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. decembra 2007 – K & L Ruppert Stiftung proti UUNT – Lopes de Almeida Cunha in drugi (CORPO livre) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke CORPO livre – Nacionalne in mednarodne besedne znamke LIVRE – Prepozni dokaz o uporabi prejšnjih znamk )

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/40

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. decembra 2007 – K & L Ruppert Stiftung proti UUNT – Lopes de Almeida Cunha in drugi (CORPO livre)
   (Zadeva T-86/05) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke CORPO livre - Nacionalne in mednarodne besedne znamke LIVRE - Prepozni dokaz o uporabi prejšnjih znamk“)
   (2008/C 22/74)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG (Weilheim, Nemčija) (zastopnika: D. Spohn in A. Kockläuner, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Druge stranke pred odborom za pritožbe UUNT: Natália Cristina Lopes de Almeida Cunha (Vila Nova de Gaia, Portugalska), Cláudia Couto Simões (Vila Nova de Gaia) in Marly Lima Jatobá (Vila Nova de Gaia)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 7. decembra 2004 (zadeva R 328/2004-1), ki se nanaša na postopek z ugovorom med družbo K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG in Natálio Cristino Lopes de Almeida Cunha, Cláudio Couto Simões in Marly Lima Jatobá.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 155, 25.6.2005.