title: Zadeva T-184/06: Tožba, vložena 14. julija 2006 — Komisija proti Internet Commerce Network in Dane-Elec Memory

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/36

         Tožba, vložena 14. julija 2006 — Komisija proti Internet Commerce Network in Dane-Elec Memory
   (Zadeva T-184/06)
   (2006/C 212/65)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (Bruselj, Belgija) (Zastopnika: L. Ström, zastopnik, skupaj z P. Elvinger, avocat)

      Toženi stranki: Internet Commerce Network in Dane-Elec Memory
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se izvede poravnalni narok, če ne

               —

               Naj se sprejme ta vloga, razglasi za utemeljeno, in naj se

               —

               družbi Dane-Elec Memory naloži, da Komisiji iz naslova garancije na prvi poziv izplača znesek 55 878 evrov, povečan za zamudne obresti;

               —

               Podredno, družbi ICN naložiti, da Komisiji zaradi neizpolnitve pogodbenih obveznosti v okviru projekta Crossemarc vrne predplačilo v znesku 55 878 evrov, skupaj z zamudnimi obresti;

               —

               Naj se stranki ki v postopku ne uspe, na podlagi člena 69(2) Poslovnika naloži plačilo stroškov postopka;

               —

               Naj se odredi začasna izvršitev sodbe, ki bo izdana, ne glede na pritožbo in brez kavcije;

               —

               Naj se tožeči stranki pridrži vse ostale pravice, sredstva in tožbe, zlasti pravico do povečanja njenega denarnega zahtevka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Evropska skupnost, ki jo zastopa Evropska komisija, je 28. februarja 2001 sklenila, med drugimi, z družbo Internet Commerce Network (ICN), pogodbo IST-2000-25366 za vzpostavitev/izvedbo projekta „Cross-lingual Multi Agent Retail Comparison — Crossemarc“ v okviru raziskovalnega, razvojno-tehnološkega in predstavitvenega programa na področju tehnologij informacijske družbe (IST) 1998/2002 (1). Družba Dane-Elec Memory, matična družba ICN, je 1. septembra 2000 podpisala garancijsko pismo, s katerim je prevzela poroštvo za pogodbene obveznosti, ki jih bo ta prevzel v razmerju do Komisije v okviru pogodbe IST-2000-25366.
   Komisija je preko koordinatorja NCSR „Demokritosa“ plačala predujem strankam, ki so sodelovale pri tem projektu, med katerimi je bila družba ICN. V nadaljevanju je koordinator zahteval od ICN njegov prispevek v skladu z nalogami, določenimi v tem projektu. Ker prispevek ni bil plačan, je predstavnik ICN obvestil koordinatorja o finančnih težavah s katerimi se je srečal ICN, koordinator pa je vzpostavil stik z družbo Dane-Elec Memory, ki je bila porok za obveznosti ICN. Direktor družbe Dane-Elec Memory je sporočil, da se bo ICN umaknil iz projekta in da bo vrnil predujme. Zaradi neprejema pisne potrditve tega umika sta koordinator projekta in Komisija na ICN naslovila zahtevek za povračilo plačanih predujmov. Na zahtevek ni bilo odgovora, zato je bil na Dane-Elec Memory, v skladu z njenimi obveznostmi, ki jih je prevzela z garancijskim pismom, naslovljen zahtevek za plačilo finančne garancije. Slednja je zavrnila plačilo navedene garancije zaradi tega, ker naj Komisija ne bi bila dokazala neizponitve pogodbe. To zavrnitev je ponovila kljub temu, da je Komisija svoj zahtevek obrazložila.
   Komisija je, na podlagi arbitražnih klavzul iz pogodbe IST-2000-25366, s katero se je ICN zavezal Komisije, in na podlagi garancijskega pisma, ki ga je Dane-Elec Memory izdala v korist Komisiji, vložila to tožbo v kateri zahteva da ji Dane-Elec Memory iz naslova garancije na prvi poziv plača znesek predujmov, ki jih je plačala ICN, skupaj z zamudnimi obrestmi. Podredno, tožeča stranka zahteva, naj se ICN naloži vračilo predujma, ki mu ga je plačala Komisija, skupaj z zamudnimi obrestmi, zaradi neizpolnitve pogodbenih obveznosti v okviru „projekta Crossemarc“.

      (1)  Poziv za prijavo interesa, objavljen v UL 1999, C 12, str. 5.


title: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. marca 2005 v zadevi C-39/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Tribunal administratif de Dijon): Laboratoires Fournier SA proti Direction des vérifications nationales et internationales (Omejitve svobode opravljanja storitev — Davčna zakonodaja — Davek od dobička pravnih oseb — Davčni dobropis za raziskave)

text:
               14.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 115/7

      SODBA SODIŠČA

   (tretji senat)
   z dne 10. marca 2005
   v zadevi C-39/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Tribunal administratif de Dijon): Laboratoires Fournier SA proti Direction des vérifications nationales et internationales (1)

   (Omejitve svobode opravljanja storitev - Davčna zakonodaja - Davek od dobička pravnih oseb - Davčni dobropis za raziskave)
   (2005/C 115/14)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-39/04, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče s sklepom Tribunal administratif de Dijon (Francija) z dne 30. decembra 2003, ki je prispel na Sodišče dne 2. februarja 2004, v postopku med Laboratoires Fournier SA proti Direction des vérifications nationales et internationales, je Sodišče (tretji senat), v sestavi A. Rosas predsednik senata, J.-P. Puissochet, S. von Bahr (poročevalec), J. Malenovský in U. Lõhmus, sodniki, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: K. Sztranc, administratorka, dne 10. marca 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Člen 49 ES nasprotuje ureditvi države članice, ki določa upravičenost do davčnega dobropisa za raziskave izključno za raziskovalne dejavnosti, ki se izvajajo na ozemlju te države članice.

      (1)  UL C 71, 20.3.2004.


title: Zadeva C-432/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Högsta domstolen z dne  24. novembra 2005  v zadevi Unibet (London) Ltd in Unibet (International) proti Justitiekanslern (Švedska)

text:
               11.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 36/23

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Högsta domstolen z dne 24. novembra 2005 v zadevi Unibet (London) Ltd in Unibet (International) proti Justitiekanslern (Švedska)
   (Zadeva C-432/05)
   (2006/C 36/47)
   Jezik postopka: švedščina
   Högsta domstolen je s sklepom z dne 24. novembra 2005 v zadevi Unibet (London) Ltd in Unibet (International) proti Justitiekanslern (Švedska), ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 5. decembra 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložilo predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Högsta domstolen predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjem vprašanju:

               1)

               Ali se mora zahteva skupnostnega prava, da morajo nacionalni procesni predpisi posamezniku nuditi učinkovito varstvo pravic iz skupnostnega prava, razlagati tako, da je dopustna tožba za ugotovitev, da določeni nacionalni materialnopravni predpisi ne spoštujejo člena 49 ES, v primeru, ko se skladnost teh predpisov z omenjenim členom ne more presoditi drugače kot predhodno, na primer v okviru odškodninske tožbe, tožbe zaradi kršitve nacionalnega materialnopravnega predpisa ali v okviru sodnega nadzora?

               2)

               Ali ta zahteva po učinkovitem varstvu pravic iz skupnostnega prava zajema tudi to, da mora nacionalni pravni red nuditi začasno varstvo, s katerim se lahko odstopi od nacionalnih predpisov, ki posamezniku preprečujejo izvrševanje zatrjevane pravice iz skupnostnega prava, da bi ta posameznik lahko izvrševal to pravico, in je do tu vprašanje obstoja te pravice bilo dokončno preučeno s strani nacionalnega sodišča?

               3)

               V primeru pritrdilnega odgovora na drugo vprašanje:
               V primerih, ko obstaja dvom glede skladnosti nacionalnih določb s skupnostnim pravom, ali slednje šteje, da mora nacionalno sodišče ob preučitvi zahteve za začasno varstvo pravic iz skupnostnega prava uporabiti nacionalne določbe glede pogojev takega varstva ali pa mora uporabiti skupnostna merila?

               4)

               Če je odgovor na tretje vprašanje, da je treba uporabiti merila skupnostnega prava, katera so ta merila?


title: Zadeva C-311/05 P: Pritožba Naipes Heraclio Fournier, S.A. zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (tretji senat) z dne 11. maja 2005 v združenih zadevah od T-160/02 do T-162/02 Naipes Heraclio Fournier, S.A. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), in France Cartes SAS kot intervenientu, vložena dne 8. avgusta 2005

text:
               1.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/11

         Pritožba Naipes Heraclio Fournier, S.A. zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (tretji senat) z dne 11. maja 2005 v združenih zadevah od T-160/02 do T-162/02 Naipes Heraclio Fournier, S.A. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), in France Cartes SAS kot intervenientu, vložena dne 8. avgusta 2005
   (Zadeva C-311/05 P)
   (2005/C 243/19)
   Jezik postopka: španščina
   Naipes Heraclio Fournier, S.A., ki jo zastopata E. Armijo Chávarri in A. Castán Pérez-Goméz, abogados, je dne 8. avgusta 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (tretji senat) z dne 11. maja 2005 v združenih zadevah T-160/02 do T-162/02 Naipes Heraclio Fournier, S.A. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), in France Cartes SAS kot intervenientu.
   Pritožnik Sodišču predlaga, naj sodbo razveljavi in ugodi njenim predlogom.
   Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožba temelji na treh razlogih:
   Prvi pritožbeni razlog navaja kršitev načela zakonitosti in pravic do obrambe Naipes Heraclio Fournier S.A. s strani Drugega odbora za pritožbe. Pritožbeni razlog izhaja iz tega, da naj se Sodišče prve stopnje pri svojem odločanju ne bi omejilo na preizkus zakonitosti izpodbijanega akta, temveč naj bi v celoti na novo preizkusilo izpodbijane odločbe in konkretne trditve pritožnika in intervenienta.
   Drugi pritožbeni razlog navaja, da je Drugi odbor za pritožbe kršil načelo zakonitosti in člen 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 40/94 (1). Pritožbeni razlog izhaja iz tega, da naj bi se Sodišče prve stopnje spet prekoračilo okvire svoje sodne pristojnosti, ko je s svojim razlogovanjem nadomestilo in popravilo materialnopravne napake Drugega odbora za pritožbe glede uporabe razlogov za zavrnitev določenih v členu 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 40/94 za figurativne znamke pritožnika.
   Tretji pritožbeni razlog navaja odsotnost obrazložitve izpodbijane sodbe, kar je v nasprotju z določbo člena 253 ES. Pritožbeni razlog izhaja iz tega, da izpodbijana sodba na jasen in nedvoumen način ne podaja razlogov, ki so Sodišče prve stopnje pripeljali do tega, da je štelo, da so figurativne znamke pritožnika zajete z absolutnimi razlogi za zavrnitev iz člena 7(1)(c) Uredbe št. 40/94.

      (1)  Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, 14.1.1994, str. 1).


title: Zadeva C-531/13: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 11. februarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Marktgemeinde Straßwalchen in drugi/Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend (Okolje — Direktiva 85/337/EGS — Presoja vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje — Projekti, za katere je treba opraviti presojo — Preizkusne vrtine — Točka 14 Priloge I — Pojem „pridobivanje nafte in zemeljskega plina v komercialne namene“  — Obveznost presoje v primeru črpanja določene količine zemeljskega plina — Točka 2(d) Priloge II — Pojem „globinsko vrtanje“  — Točka 1 Priloge III — Pojem „kumulacija z drugimi projekti“ )

text:
               13.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/7

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 11. februarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Marktgemeinde Straßwalchen in drugi/Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend
   (Zadeva C-531/13) (1)

   ((Okolje - Direktiva 85/337/EGS - Presoja vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje - Projekti, za katere je treba opraviti presojo - Preizkusne vrtine - Točka 14 Priloge I - Pojem „pridobivanje nafte in zemeljskega plina v komercialne namene“ - Obveznost presoje v primeru črpanja določene količine zemeljskega plina - Točka 2(d) Priloge II - Pojem „globinsko vrtanje“ - Točka 1 Priloge III - Pojem „kumulacija z drugimi projekti“))
   (2015/C 118/09)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Marktgemeinde Straßwalchen, Heinrich Kornhuber, Helga Kornhuber, Karoline Pöckl, Heinze Kornhuber, Marianne Kornhuber, Wolfgang Kornhuber, Andrea Kornhuber, Alois Herzog, Elfriede Herzog, Katrin Herzog, Stefan Asen, Helmut Zopf, Ingrid Zopf, Silvia Zopf, Daniel Zopf, Maria Zopf, Anton Zopf sen., Paula Loibichler, Theresa Baumann, Josep Schindlauer, Christine Schindlauer, Barbara Schindlauer, Bernhard Schindlauer, Alois Mayrhofer, Daniel Mayrhofer, Georg Rindberger, Maria Rindlberger, Georg Rindlberger sen., Max Herzog, Romana Herzog, Michael Herzog, Markus Herzog, Marianne Herzog, Max Herzog sen., Helmut Lettner, Maria Lettner, Anita Lettner, Alois Lettner sen., Christian Lettner, Sandra Lettner, Anton Nagelseder, Amalie Nagelseder, Josef Nagelseder, Gabriele Schachinger, Thomas Schachinger, Andreas Schinagl, Michaela Schinagl, Lukas Schinagl, Michael Schinagl, Maria Schinagl, Josef Schinagl, Johannn Mayr, Christine Mayr, Martin Mayr, Christian Mayr, Johann Mayr sen., Gerhard Herzog, Anton Mayrhofer, Siegfried Zieher

      Tožena stranka: Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend

      Ob udeležbi: Rohöl-Aufsuchungs AG

      Izrek

               1.

               Točko 14 Priloge I k Direktivi Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009, je treba razlagati tako, da testno črpanje zemeljskega plina in nafte s preizkusno vrtino, kot je v postopku v glavni stvari, ki je namenjeno preizkusu gospodarske donosnosti nahajališča, ne spada na področje uporabe te določbe.

               2.

               Člen 4(2) Direktive 85/337, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/31, v povezavi s točko 2(d) Priloge II k tej direktivi, je treba razlagati tako, da obveznost izvedbe presoje vplivov globinskega vrtanja na okolje, kot je v primeru preizkusne vrtine v postopku v glavni stvari, lahko izhaja iz te določbe. Pristojni nacionalni organi, ki se jim predloži zahteva za soglasje za izvedbo projekta iz Priloge II k tej direktivi, morajo zlasti preizkusiti, ali je ob upoštevanju meril iz Priloge III k Direktivi 85/337 treba presoditi njihove vplive na okolje. V tej zvezi je treba preučiti ali bi lahko imeli vplivi preizkusnih vrtin na okolje zaradi vplivov drugih projektov večjo težo, kot če vplivov takih projektov ne bi bilo. Ta presoja ne more biti odvisna od občinskih meja.

      (1)  UL C 15, 18.1.2014.


title: Zadeva T-163/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 24. novembra 2015 – Delta Group agroalimentare/Komisija (Ničnostna tožba — Italijanski trg perutninskega mesa — Ukrepi izredne podpore, namenjene reševanju specifičnih težav v sektorju perutninskega mesa v Italiji — Izvozna nadomestila za perutninsko meso, namenjena nekaterim afriškim državam — Zavrnitev zahteve za izredne ukrepe, ki jo je vložila tožeča stranka — Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva — Nedopustnost)

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/57

         Sklep Splošnega sodišča z dne 24. novembra 2015 – Delta Group agroalimentare/Komisija
   (Zadeva T-163/15) (1)

   ((Ničnostna tožba - Italijanski trg perutninskega mesa - Ukrepi izredne podpore, namenjene reševanju specifičnih težav v sektorju perutninskega mesa v Italiji - Izvozna nadomestila za perutninsko meso, namenjena nekaterim afriškim državam - Zavrnitev zahteve za izredne ukrepe, ki jo je vložila tožeča stranka - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Nedopustnost))
   (2016/C 027/74)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Delta Group agroalimentare Srl (Porto Viro, Italija) (zastopnik: V. Migliorini, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Schima in D. Nardi, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti dopisa Komisije z dne 9. februarja 2015 (ref. Ares (2015) 528512), poslanim v odgovor na zahtevo tožeče stranke za sprejetje izrednih ukrepov v podporo trgu perutninskega mesa na podlagi člena 219(1) ali člena 221 Uredbe (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 922/72, (EGS) št. 234/79, (ES) št. 1037/2001 in (ES) št. 1234/2007 (UL L 347, str. 671).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Delta Group agroalimentare Srl nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 178, 1.6.2015.


title: Zadeva T-195/11: Tožba, vložena 4. aprila 2011 – Cahier in drugi proti Svetu in Komisiji

text:
               11.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 173/14

         Tožba, vložena 4. aprila 2011 – Cahier in drugi proti Svetu in Komisiji
   (Zadeva T-195/11)
   2011/C 173/30
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Jean-Marie Cahier (Montchaude, Francija), Robert Aubineau (Cierzac, Francija), Laurent Bigot (Saint Palais sur Mer, Francija), Pascal Bourdeau (Saintes Lheurine, Francija), Jacques Brard-Blanchard (Boutiers Saint Trojan, Francija), Olivier Charruaud (St Martial de Mirambeau, Francija), Daniel Chauvet (Saint Georges Antignac, Francija), Régis Chauvet (Marignac, Francija), Fabrice Compagnon (Avy, Francija), Francis Crepeau (Jarnac Champagne, Francija), Bernard Deborde (Arthenac, Francija), Chantal Goulard (Arthenac), Jean Pierre Gourdet (Moings, Francija), Bernard Goursaud (Brie sous Matha, Francija), Jean Gravouil (Saint Hilaire de Villefranche, Francija), Guy Herbelot (Echebrune, Francija), Rodrigue Herbelot (Echebrune), Sophie Landrit (Ozillac, Francija), Michel Mallet (Vanzac, Francija), Alain Marchadier (Villars en Pons, Francija), Michel Merlet (Jarnac Champagne), René Phelipon (Cierzac), Claude Potut (Avy), Philippe Pruleau (Saint Bonnet sur Gironde, Francija), Béatrice Rousseau (Gensac La Pallue, Francija), Jean-Christophe Rousseau (Segonzac, Francija), Françoise Rousseau (Burie, Francija), Pascale Rulleaud-Beaufour (Arthenac) in Alain Phelipon (Saintes, Francija) (zastopnik: C.-E. Gudin, odvetnik)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije in Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               v celoti povrne škodo, ki je nastala iz naslova denarnih kazni, in sicer znesek:

                           —

                           53 600 EUR glede Jean-Marie Cahier;

                           —

                           105 100 EUR glede Roberta Aubineauja;

                           —

                           240 500 EUR glede Laurenta Bigota;

                           —

                           111 100 EUR glede Pascala Bourdeauja;

                           —

                           12 800 EUR glede Jacquesa Brard-Blancharda;

                           —

                           37 600 EUR glede Olivierja Charruauda;

                           —

                           122 100 EUR glede Daniela Chauveta;

                           —

                           40 500 EUR glede Régisa Chauveta;

                           —

                           97 100 EUR glede Fabrica Compagnona;

                           —

                           105 600 EUR glede Francisa Crepeauja;

                           —

                           1 081 500 EUR glede Bernarda Debordeja;

                           —

                           64 800 EUR glede Chantala Goularda;

                           —

                           94 400 EUR glede Jean Pierra Gourdeta;

                           —

                           43 000 EUR glede Bernarda Goursauda;

                           —

                           82 100 EUR glede Jeana Gravouila;

                           —

                           20 500 EUR glede Guya Herbelota;

                           —

                           65 100 EUR glede Rodrigueja Herbelota;

                           —

                           53 000 EUR glede Sophie Landrit;

                           —

                           39 500 EUR glede Michela Malleta;

                           —

                           332 500 EUR glede Alaina Marchadierja;

                           —

                           458 500 EUR glede Michela Merleta;

                           —

                           23 000 EUR glede Renéja Phelipona;

                           —

                           85 100 EUR glede Clauda Potuta;

                           —

                           3 500 EUR glede Philippeja Pruleauja;

                           —

                           34 500 EUR glede Béatrice Rousseau;

                           —

                           38 070 EUR glede Jean-Christopha Rousseauja;

                           —

                           24 300 EUR glede Françoise Rousseau;

                           —

                           486 500 EUR glede Pascala Rulleaud-Beaufoura;

                           —

                           10 500 EUR glede Alaina Phelipona;

               —

               pavšalno ugotovi znesek nepremoženjske škode v višini 100 000 EUR za vsako od 29 tožečih strank;

               —

               Svetu in Komisiji naloži plačilo vseh stroškov, in sicer:

                           —

                           v zvezi s postopkom, ki poteka pred Splošnim sodiščem Evropske unije, in

                           —

                           tudi v zvezi z vsemi postopki, začetimi pri vseh nacionalnih sodiščih.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v podporo tožbi trdijo, da je nepogodbena odgovornost Evropske unije nastala s kršitvijo člena 40(2) PDEU s tem, da naj bi člen 28 Uredbe Sveta (ES) št. 1493/1999 z dne 17. maja 1999 o skupni ureditvi trga za vino (1), kakor je bila izvedena z Uredbo Komisije (ES) št. 1623/2000 (2) in ohranjena z Uredbo Sveta (ES) št. 479/2008 (3), za proizvajalce vina, pridelanega iz sort vinske trte, namenjenih pridelavi dveh vrst vina, vseboval prepoved, da vino z označbo geografskega izvora, katerega pridelava presega običajno pridelavo vina, sami destilirajo v žganje.
   Nacionalni organi naj bi sistematično preganjali in obsodili tožeče stranke, da naj odobrenim destilarnam v državno obvezno destilacijo v alkohol niso dobavile količin vina, katerega pridelava presega običajno pridelavo vina, ki niso kot vino izvožene v tretje države.
   Tožeče stranke med drugim trdijo, da gre za kršitev popolnoma jasnih in očitnih predpisov, glede katerih organi Unije nimajo diskrecijske pravice. Zatrjujejo kršitev načel prepovedi diskriminacije, pravne varnosti, sorazmernosti, Estoppel, domneve nedolžnosti, dobrega upravljanja, skrbnega ravnanja in pravice do lastnine ter zlorabno škodovanje svobodi proizvajanja in trženja industrijskega proizvoda in zlorabno razširitev uporabe uredbe, katere namen je stabilizacija trga in zagotavljanje določenega dohodka za proizvajalce, na primere, v katerih ti proizvajalci niso vložili prošenj za financiranje.

      (1)  UL L 179, str. 1.

      (2)  Uredba Komisije (ES) 1623/2000 z dne 25. julija 2000 o določitvi podrobnih izvedbenih pravil za Uredbo (ES) št. 1493/1999 o skupni ureditvi trga za vino ob upoštevanju tržnih mehanizmov (UL L 194, str. 45).

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 479/2008 z dne 29. aprila 2008 o skupni ureditvi trga za vino, spremembi uredb (ES) št. 1493/1999, (ES) št. 1782/2003, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 3/2008 ter razveljavitvi uredb (EGS) št. 2392/86 in (ES) št. 1493/1999 (UL L 148, str. 1).


title: Združene zadeve T-362/02, T-363/02, T-364/02, T-365/02 in T-366/02: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 14. junija 2006 — Muswellbrook proti UUNT-Nike (NIKE)

text:
               12.8.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/31

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 14. junija 2006 — Muswellbrook proti UUNT-Nike (NIKE)
   (Združene zadeve T-362/02, T-363/02, T-364/02, T-365/02 in T-366/02) (1)

   (2006/C 190/56)

      Jezik postopka: španščina

   Predsednik drugega senata je odredil izbris združenih zadev.

      (1)  UL C 44, 22.2.2003.


title: Zadeva T-59/12: Tožba, vložena 10. februarja 2012 – Planet proti Komisiji

text:
               21.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/26

         Tožba, vložena 10. februarja 2012 – Planet proti Komisiji
   (Zadeva T-59/12)
   2012/C 118/45
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: PLANET A.E. Anonimi Etairia parochis symvouleftikon ypiresion (Delniška družba, izvajalka svetovalnih storitev) (Atene, Grčija) (zastopnik: B. Christianos, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga naj:

               —

               ugotovi, da prepozno izplačilo s strani Komisije zadnjega dela finančnega ukrepa v korist tožeče stranke v okviru pogodbe v zvezi s projektom „Collaboration Environment for Strategic Innovation (Laboranova)“, v višini 20 665,17 EUR, pomeni kršitev njenih pogodbenih obveznosti, Komosiji pa naj naloži izplačilo zneska 20 665,17 EUR za stroške, ki jih je tožeča stranka imela v četrtem referenčnem obdobju projekta Laboranova, skupaj z obrestmi od 12. oktobra 2011;

               —

               ugotovi, da tožeči stranki ni treba Komisiji povrniti predplačila v višini 39 657,30 EUR za obdobje P4 projekta Laboranova;

               —

               Komisiji naloži, naj tožeči stranki plača znesek 30 000,00 EUR iz naslova povračila škode, ki je nastala njenemu poklicnemu ugledu, in ki jo je tožeča stranka utrpela zaradi kršitve spoštovanja poklicne tajnosti s strani Komisije, skupaj s kompenzacijskimi obrestmi od 6. oktobra 2011 do razglasitve sodbe v tej zadevi, in zamudnimi obrestmi od razglasitve sodbe v tem sporu do popolnega plačila, in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   S to tožbo je tožeča stranka združila dve tožbi.
   Prvič, tožbo zaradi odgovornosti Komisije na podlagi pogodbe št. 035262 za izvajanje projekta „Collaboration Environment for Strategic Innovation (Laboranova)“, v smislu člena člena 272 PDEU. Tožeča stranka zlasti trdi, da je kljub temu, da je v celoti in pravilno izpolnila svoje pogodbene obveznosti, Komisija – ne da bi bila za to upravičena in ob kršitvi navedene pogodbe in načela dobre vere – zavrnila priznanje stroškov tožeče stranke za obdobje P4 in ustavila izplačilo v njeno korist. Tožeča stranka zato trdi, da bi ji Komisija morala izplačati znesek 20 665,17 EUR skupaj z obrestmi, ki so določene v določbi II 28(7), priloge II k pogodbi, od 12. oktobra 2011, in da Komisija ni upravičena od družbe Planet zahtevati vračilo predplačila za obdobje P4 v višini 39 657,30 EUR.

               —

               Drugič, tožbo zaradi nepogodbene odgovornosti Komisije v smislu člena 340, drugi odstavek, PDEU. Tožeča stranka zlasti trdi, da je Komisija s tem, da je koordinatorja projekta obvestila o obstoju revizijskega poročila v zvezi s tožečo stranko, jasno kršila določbe v zvezi s spoštovanjem poklicne tajnosti, tako da je škodila poklicnemu ugledu tožeče stranke. Tožeča stranka zato zahteva povračilo nepremoženjske škode skupaj z obrestmi (kompenzacijske obresti za obdobje med datumom nezakonitega obvestila, do razglasitve sodbe v tej zadevi, in vse do popolnega plačila zneska povračila škode), pri čemer si je izrecno pridržala pravico, da zahteva vračilo morebitne premoženjske škode, ki bi ji nastala zaradi takega nezakonitega ravnanja Komisije.


title: Zadeva T-11/15: Tožba, vložena 9. januarja 2015 – Internet Consulting/UUNT – Provincia Autonoma di Bolzano-Alto Adige (SUEDTIROL)

text:
               2.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/50

      Tožba, vložena 9. januarja 2015 – Internet Consulting/UUNT – Provincia Autonoma di Bolzano-Alto Adige (SUEDTIROL)
      (Zadeva T-11/15)
      (2015/C 073/61)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Internet Consulting GmbH (Brunico, Italija) (zastopnika: L. Miori in A. Bertella, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Provincia Autonoma di Bolzano-Alto Adige (Bolzano, Italija)

         Podatki o postopku pred UUNT

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka „SUEDTIROL“ – Znamka Skupnosti št. 2 826 931

         Postopek pred UUNT: postopek za ugotovitev ničnosti

         Izpodbijana odločba: Odločba razširjenega odbora za pritožbe UUNT z dne 10. oktobra 2014 v zadevi R 574/2013-G

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  odločbo razširjenega odbora za pritožbe UUNT z dne 10. oktobra 2014, ki je bila sporočena 13. novembra 2014, razveljavi ali v celoti spremeni tako, da se vsekakor zavrne predlog za ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti Suedtirol, ki ga je vložila Provincia Autonoma di Bolzano;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka pred UUNT in stroškov tega postopka.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev in/ali napačna uporaba členov 5 in 56 Uredbe (ES) št. 207/2009;

                  —

                  Kršitev in napačna uporaba členov 7(1)(c), 12 in 52 Uredbe o znamki Skupnosti.


title: Zadeva T-429/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. marca 2011 – Campailla proti Komisiji (Odškodninska tožba — Zastaralni rok — Člen 46 Statuta Sodišča — Nedopustnost)

text:
               7.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/17

         Sklep Splošnega sodišča z dne 14. marca 2011 – Campailla proti Komisiji
   (Zadeva T-429/09) (1)

   (Odškodninska tožba - Zastaralni rok - Člen 46 Statuta Sodišča - Nedopustnost)
   2011/C 139/33
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Massimo Campailla (Boulogne-sur-Mer, Francija) (zastopniki: najprej P. Goergen, nato G. Reuter in C. Verbruggen, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Bordes in T. Scharf, zastopnika)

      Predmet

   Odškodninska tožba, ki se nanaša na povrnitev škode, ki naj bi nastala zato, ker je Komisija zavrnila posredovanje v sporu med tožečo stranko in državo Kamerun.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Massimo Campailla nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 161, 19.6.2010.


title: Zadeva C-401/06: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 6. decembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (Neizpolnitev obveznosti države – Obdavčitev – Šesta direktiva DDV – Opravljanje storitev – Izvršitelj oporoke – Kraj izvedbe storitve – Člen 9(1) in (2)(e))

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/10

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 6. decembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-401/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Obdavčitev - Šesta direktiva DDV - Opravljanje storitev - Izvršitelj oporoke - Kraj izvedbe storitve - Člen 9(1) in (2)(e))
   (2008/C 22/18)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: D. Triantafyllou, zastopnik)

      Tožena stranka: Zvezni republiki Nemčiji (zastopnik: M. Lumma, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 9(2)(e) Direktive 77/388/EGS: Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) – Storitve izvršiteljev oporok, opravljene za naročnike s sedežem izven Skupnosti ali za davčne zavezance s sedežem v Skupnosti, vendar ne v državi izvajalca – Kraj izvedbe storitve – Uvrstitev dejavnosti izvršitelja oporok.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Komisija Evropskih skupnosti nosi poleg svojih stroškov še stroške Zvezne republike Nemčije.

      (1)  UL C 294, 2.12.2006.


title: Zadeva T-470/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. oktobra 2015 – Hewlett Packard Development Company/UUNT (ELITEPAD) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti ELITEPAD — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               7.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 406/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. oktobra 2015 – Hewlett Packard Development Company/UUNT (ELITEPAD)
   (Zadeva T-470/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti ELITEPAD - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 406/30)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Hewlett Packard Development Company LP (Houston, Texas, Združene države) (zastopnika: T. Raab in H. Lauf, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: O. Mondéjar Ortuño, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 27. marca 2014 (zadeva R 884/2013-2) glede zahteve za registracijo besednega znaka ELITEPAD kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Hewlett Packard Development Company LP se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 292, 1.9.2014.


title: Zadeva T-476/09: Tožba, vložena 30. novembra 2009 – ATB Norte proti UUNT – Bricocenter Italia (BRICO CENTER)

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/65

         Tožba, vložena 30. novembra 2009 – ATB Norte proti UUNT – Bricocenter Italia (BRICO CENTER)
   (Zadeva T-476/09)
   2010/C 24/115
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: ATB Norte, SL (Burgos, Španija) (zastopniki: P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H. L. Curtis-Oliver in G. Marín Raigal, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Bricocenter Italia Srl (Rozzano Milanofiori (Milano), Italija)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 24. septembra 2009 v zadevi R 1006/2008-4 naj se razveljavi.

               —

               Toženi stranki (UUNT) naj se naloži plačilo stroškov

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Bricocenter Italia S.r.l.

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „BRICOCENTER“ (prijava št. 4 934 212) za storitve iz razreda 35

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: figurativne znamke Skupnosti, ki vsebujejo besedne elemente „CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (št. 3 262 623) in „ATB CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (št. 989 046) za storitve iz razredov 35, 37 in 39

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev izpodbijane odločbe in zavrnitev ugovora v celoti

      Navajani tožbeni razlogi: napačni razlaga in uporaba člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva C-346/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal administratif de Montreuil (Francija) 4. julija 2011 – SICAV GA Fund B proti Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/35

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal administratif de Montreuil (Francija) 4. julija 2011 – SICAV GA Fund B proti Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État
   (Zadeva C-346/11)
   2011/C 269/72
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal administratif de Montreuil

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SICAV GA Fund B

      Tožena stranka: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba poleg položaja kolektivnih naložbenih podjemov za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) upoštevati tudi položaj imetnikov enot premoženja?

               2.

               Če je odgovor pritrdilen, pod katerimi pogoji je mogoče sporno odtegnitev davka pri viru šteti za skladno z načelom prostega pretoka kapitala?


title: Zadeva T-326/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 20. aprila 2016 – Dima/EUIPO (Oblika škatle, sestavljene iz dveh odprtih kock) (Znamka Evropske unije — Prijava tridimenzionalne znamke Evropske unije — Oblika škatle, sestavljene iz dveh odprtih kock — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               20.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 222/21

         Sklep Splošnega sodišča z dne 20. aprila 2016 – Dima/EUIPO (Oblika škatle, sestavljene iz dveh odprtih kock)
   (Zadeva T-326/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava tridimenzionalne znamke Evropske unije - Oblika škatle, sestavljene iz dveh odprtih kock - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage))
   (2016/C 222/25)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Dima Verwaltungs GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: T. Kerkhoff, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopniki: sprva A. Graul in A. Schifko, nato A. Graul in M. Fischer, agenti)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe EUIPO z dne 20. aprila 2015 (zadeva R 2567/2014-5) v zvezi z zahtevo za registracijo tridimenzionalnega znaka v obliki škatle, sestavljene iz dveh odprtih kock kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Družbi Dima Verwaltungs GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 328, 5.10.2015.


title: Zadeva T-429/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 9. julija 2008 – Turbowest Handel in Makarov proti Svetu in Komisiji (Nepogodbena odgovornost – Protidampinške dajatve – Protidampinška uredba (ES) št. 2320/97 – Stroški odvetnika, ki so nastali na nacionalni ravni – Nedopustnost – Premoženjska in nepremoženjska škoda – Vzročna zveza)

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/43

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 9. julija 2008 – Turbowest Handel in Makarov proti Svetu in Komisiji
   (Zadeva T-429/04) (1)

   (Nepogodbena odgovornost - Protidampinške dajatve - Protidampinška uredba (ES) št. 2320/97 - Stroški odvetnika, ki so nastali na nacionalni ravni - Nedopustnost - Premoženjska in nepremoženjska škoda - Vzročna zveza)
   (2008/C 209/74)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Turbowest Handel (Köln, Nemčija) in Viktor Makarov (Köln) (zastopnika: K. Adamantopoulos in E. Petritsi, odvetnika)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije (zastopnika: J.-P. Hix skupaj z G. Berrischem, odvetnikom) in Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: N. Khan in T. Scharf)
   Predmet
   Odškodninska tožba na podlagi člena 288 ES zaradi povračila škode, ki je nastala zaradi sprejetja Uredbe Sveta (ES) št. 2320/97 z dne 17. novembra o uvedbi dokončnih protidampinških dajatev pri uvozu nekaterih brezšivnih cevi iz železa ali nelegiranega jekla s poreklom iz Madžarske, Poljske, Rusije, Češke, Romunije in Slovaške, o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 1189/93 in o zaključku postopka v zvezi s takim uvozom s poreklom iz Hrvaške (UL L 322, str. 1)
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Turbowest Handel GmbH in Viktorju Makarovu se poleg svojih stroškov naloži tudi plačilo stroškov, ki sta jih priglasila Svet in Komisija.

      (1)  UL C 31, 5.2.2005.


title: Zadeva T-618/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 24. aprila 2017 – Dreimane/Komisija (Ničnostna in odškodninska tožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Pokojnine — Prenos nacionalnih pokojninskih pravic — Izračun pokojninske dobe — Člen 90(2) Kadrovskih predpisov — Rok — Očitna nedopustnost)

text:
               26.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 202/19

         Sklep Splošnega sodišča z dne 24. aprila 2017 – Dreimane/Komisija
   (Zadeva T-618/16) (1)

   ((Ničnostna in odškodninska tožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Pokojnine - Prenos nacionalnih pokojninskih pravic - Izračun pokojninske dobe - Člen 90(2) Kadrovskih predpisov - Rok - Očitna nedopustnost))
   (2017/C 202/33)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sandra Dreimane (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: J. Ābiks, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Gattinara in L. Radu Bouyon, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 270 PDEU za, prvič, razglasitev ničnosti odločbe Komisije o določitvi priznane pokojninske dobe, ki naj se upošteva v pokojninskem sistemu institucij Evropske unije, po vložitvi prošnje za prenos pokojninskih pravic, ki jih je tožeča stranka pridobila pred nastopom službe pri Uniji, in drugič, povračilo škode, ki naj bi nastala tožeči stranki, ker Komisija ni spoštovala razumnega roka za obravnavanje te prošnje za prenos.

      Izrek

               1.

               Tožba se kot nedopustna zavrže.

               2.

               Postopek s predlogom za intervencijo, ki ga je vložil Svet Evropske unije, se ustavi.

               3.

               Sandra Dreimane nosi svoje stroške in plača stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 371, 10.10.2016 (zadeva je bila sprva vložena pri Sodišču za uslužbence Evropske unije pod številko F-48/16 in nato 1. septembra 2016 prenesena na Splošno sodišče Evropske unije).


title: Zadeva T-490/07: Tožba, vložena 21. decembra 2007 – Notartel proti UUNT – SAT.1 SatellitenFernsehen GmbH (R.U.N.)

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/45

         Tožba, vložena 21. decembra 2007 – Notartel proti UUNT – SAT.1 SatellitenFernsehen GmbH (R.U.N.)
   (Zadeva T-490/07)
   (2008/C 64/75)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Notartel SpA – societa' informatica del Notariato (Rim, Italija) (zastopnika: M. Bosshard in M. Balestriero, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: SAT.1 SatellitenFernsehen GmbH (Berlin, Nemčija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Primarno, delna razveljavitev – v delu, v katerem je bil sprejet ugovor – odločbe četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 22. oktobra 2007 v zadevi R 1267/2006-4;

               —

               podredno, delna razveljavitev – v delu, v katerem je bil sprejet ugovor v zvezi znamko, prijavljeno za razred 38 – odločbe četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 22. oktobra 2007 v zadevi R 1267/2006-4;

               —

               v vsakem primeru, zavrniti vse morebitne bodoče pritožbe ali nasprotne predloge, pri čemer se potrdi dele izpodbijane odločbe, ki niso izpodbijani s to tožbo;

               —

               UUNT naložiti plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „R.U.N.“ (prijava znamke Skupnosti št. 1069863 za storitve iz razredov 35, 38 in 42, kolikor zadeva to zadevo).

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: SAT.1 Satelliten Fernsehen GmbH.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Besedna nacionalna znamka in znamka Skupnosti „ran“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 35, 38, 41 in 42.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovor se zavrne.

      Odločba odbora za pritožbe: Delna ugoditev pritožbi v zvezi z določenimi storitvami iz razredov 38 in 42.

      Navajani tožbeni razlogi: Izpodbijana odločba naj bi vsebovala logično protislovje, in sicer navedena je bila vrsta pravilnih pravnih načel, ki so bili opredeljeni za zavezujoče pri presoji podobnosti med znaki in proizvodi/storitvami z namenom, da se preveri obstoj razloga za zavrnitev iz člena 73(1) Uredbe o znamki Skupnosti, vendar so bila pozneje pri presoji konkretnega primera uporabljena drugačna merila. Tako logično protislovje privede torej ali do napačne uporabe prava, in sicer uporabe drugačnih pravnih načel od tistih (pravilnih), ki so bili navedeni v pravnih premisah odločbe, ali do protislovne in nezadostne obrazložitve.


title: Zadeva C-30/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Linköpings tingsrätt (Švedska) 19. januarja 2010 – Lotta Andersson proti Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Linköpings tingsrätt (Švedska) 19. januarja 2010 – Lotta Andersson proti Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten
   (Zadeva C-30/10)
   2010/C 100/26
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Linköpings tingsrätt (Švedska)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Lotta Andersson

      Tožena stranka: Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönkoping, Tillsynsmyndigheten

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je nacionalna določba, ki ne prizna prednostne pravice delavcu, če je bil – sam ali skupaj z bližnjimi sorodniki v zadnjih šestih mesecih pred predlogom za začetek stečajnega postopka – imetnik bistvenega deleža delodajalčevega podjetja ali posla in je imel znaten vpliv na njegove dejavnosti, združljiva s členom 10(c) Direktive 2002/74/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 (1) o spremembi Direktive Sveta 80/987/EGS o približevanju zakonodaje držav članic o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti njihovega delodajalca (2)?

      (1)  UL L 270, str. 10.

      (2)  UL L 283, str. 23.


title: Zadeva T-195/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. junija 2011 – Solvay Solexis proti Komisiji (Konkurenca — Omajavalni sporazumi — Vodikov peroksid in perborat — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Trajanje kršitve — Pojma „sporazum“ in „usklajeno ravnanje“ — Dostop do spisa — Globe — Enako obravnavanje — Obvestilo o ugodni obravnavi — Obveznost obrazložitve)

text:
               30.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/22

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. junija 2011 – Solvay Solexis proti Komisiji
   (Zadeva T-195/06) (1)

   (Konkurenca - Omajavalni sporazumi - Vodikov peroksid in perborat - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Trajanje kršitve - Pojma „sporazum“ in „usklajeno ravnanje“ - Dostop do spisa - Globe - Enako obravnavanje - Obvestilo o ugodni obravnavi - Obveznost obrazložitve)
   2011/C 226/42
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Solvay Solexis SpA (Milano, Italija) (zastopnika: T. Salonico in G. L. Zampa, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska Komisija (zastopniki: sprva V. Di Bucci in F. Amato, nato V. Di Bucci in V. Bottka, zastopniki)

      Predmet

   Po eni strani, delna razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 1766 konč. z dne 3. maja 2006 v zvezi s postopkom uporabe člena 82 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/F/38.620 – Vodikov peroksid in perborat), kot tudi, po drugi strani, zmanjšanje globe, naložene tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Solvay Solexis SpA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 212, 2.9.2006.


title: Zadeva C-425/05: Sklep predsednika Sodišča z dne 8. avgusta 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Irski

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/53

         Sklep predsednika Sodišča z dne 8. avgusta 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Irski
   (Zadeva C-425/05) (1)

   (2006/C 326/109)

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 48, 25.2.2006.


title: Zadeva F-97/08: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 1. julija 2010 – Füller-Tomlinson proti Parlamentu (Javni uslužbenci — Nekdanji začasni uslužbenec — Poklicna bolezen — Poseg v telesno in duševno celovitost — Trajanje postopka za priznanje poklicnega izvora bolezni)

text:
               9.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/32

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 1. julija 2010 – Füller-Tomlinson proti Parlamentu
   (Zadeva F-97/08) (1)

   (Javni uslužbenci - Nekdanji začasni uslužbenec - Poklicna bolezen - Poseg v telesno in duševno celovitost - Trajanje postopka za priznanje poklicnega izvora bolezni)
   2010/C 274/48
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Paulette Füller-Tomlinson (Bruselj, Belgija) (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: K. Zejdová in S. Seyr, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe, s katero je bila stopnja trajne delne invalidnosti tožeče stranke zaradi poklicne bolezni določena na 20 %, in podredno, toženi stranki naj se naloži plačilo zneska za povrnitev nepremoženjske škode, ki je nastala tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               P. Füller-Tomlinson se naloži plačilo celotnih stroškov.

      (1)  UL C 44, 21.2.2009, str. 76.


title: Zadeva T-617/11: Tožba, vložena 5. decembra 2011 – Meyr-Melnhof Karton proti UUNT – Stora Enso (SILVAWHITE)

text:
               4.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/37

         Tožba, vložena 5. decembra 2011 – Meyr-Melnhof Karton proti UUNT – Stora Enso (SILVAWHITE)
   (Zadeva T-617/11)
   2012/C 32/73
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Meyr-Melnhof Karton AG (Dunaj, Avstrija) (zastopnika: P. Baronikians in N. Wittich, pravnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Stora Enso Oyj (Helsinki, Finska)

      Predlogi

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (Znamke in modeli) z dne 21. septembra 2011 v zadevi R 2139/2010-2 naj se razveljavi;

               —

               ugovor zoper prijavo znamke Skupnosti št. 8197469 naj se zavrne in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov, ki so nastali pred UUNT in Splošnim sodiščem.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „SILVAWHITE“, za proizvode iz razreda 16 – prijava znamke Skupnosti št. 8197469.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe.

      Navajana znamka ali znak: finska registracija št. 231953 besedne znamke „SILVAPRESS“, za proizvode iz razreda 16; mednarodna registracija št. 872793 besedne znamke „SILVAPRESS“, za proizvode iz razreda 16.

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno presodil, da med prejšnjo znamko in prijavljeno znamko Skupnosti obstaja verjetnost zmede


title: Zadeva C-412/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 10. julij 2017 – Bundesrepublik Deutschland/Touring Tours und Travel GmbH

text:
               2.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 330/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 10. julij 2017 – Bundesrepublik Deutschland/Touring Tours und Travel GmbH
   (Zadeva C-412/17)
   (2017/C 330/08)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožena stranka in revidentka: Bundesrepublik Deutschland

      Tožeča stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: Touring Tours und Travel GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 67(2) PDEU in člena 22 in 23 Uredbe (EU) 2016/399 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o Zakoniku Unije o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah) (1) nasprotujejo nacionalni zakonodaji države članice, ki avtobusne prevoznike v linijskem prevozu preko schengenske notranje meje zavezuje, da morajo pred prehodom notranje meje preveriti potne listine svojih potnikov zaradi preprečitve prevoza tujcev brez potnega lista in dovoljenja za prebivanje na ozemlje Zvezne republike Nemčije?
               Še zlasti:

                           a)

                           Ali predstavlja splošna zakonska obveznost ali upravna obveznost, ki posameznim prevoznikom nalaga, da na območje Zveze ne smejo prevažati tujcev brez potnega lista ali dovoljenja za prebivanje, ki se lahko zagotavlja samo tako, da prevozniki pred prehodom notranje meje preverijo potne listine vseh potnikov, mejno kontrolo oseb na notranji meji v smislu člena 22 Zakonika o schengenskih mejah oziroma kontrolo z enakovrednimi učinki tej kontroli?

                           b)

                           Ali je treba naložitev obveznosti, ki so navedene pod točko 1), presojati na podlagi člena 23(a) Zakonika o schengenskih mejah, čeprav prevozniki ne izvršujejo „policijskih pooblastil“ v smislu te določbe in država z naložitvijo obveznosti izvajanja kontrol nanje ni hkrati prenesla formalnih javnih pooblastil?

                           c)

                           Če je odgovor na vprašanje 1 b) pritrdilen: ali kontrole, ki jih morajo izvajati prevozniki, glede na merila iz člena 23(a), drugi stavek, Zakonika o schengenskih mejah, pomenijo nedovoljen ukrep, ki ima enakovreden učinek kot mejna kontrola?

                           d)

                           Ali je treba obveznosti, navedene pod točko 1), ki so naložene avtobusnim prevoznikom v linijskem prevozu, presojati na podlagi člena 23(b) Zakonika o schengenskih mejah, v skladu s katerim varnostna kontrola oseb, ki jo v pristaniščih in na letališčih izvajajo prevozniki, ne vpliva na opustitev mejnih kontrol na notranjih mejah? Ali iz tega izhaja, da so kontrole v smislu prvega vprašanja nedopustne tudi izven pristanišč in letališč, če ne predstavljajo varnostnih kontrol in se ne izvajajo tudi nad osebami, ki potujejo znotraj države članice?

               2.

               Ali člena 22 in 23 Zakonika o schengenskih mejah ne nasprotujeta nacionalni zakonodaji, po kateri se lahko avtobusnim prevoznikom zaradi zagotavljanja spoštovanja obveznosti izda odredba o prepovedi in denarna kazen, če so zaradi opustitve kontrol na območje Zvezne republike Nemčije prevažali tudi tujce brez potnih listov in dovoljenj za prebivanje?

      (1)  UL 2016, L 77, str. 1.


title: Zadeva T-137/08: Tožba, vložena 9. aprila 2008 – BCS proti UUNT – Deere (kombinacija zelene in rumene barve)

text:
               7.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/33

         Tožba, vložena 9. aprila 2008 – BCS proti UUNT – Deere (kombinacija zelene in rumene barve)
   (Zadeva T-137/08)
   (2008/C 142/60)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: BCS SpA (Milano, Italija) (zastopniki: M. Franzosi, V. Jandoli, F. Santonocito, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Deere & Company (Moline, Združene države Amerike)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavi naj se odločba drugega odbora za pritožbe z dne 16. januarja 2008 v zadevi R 0222/2007-2; in

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Figurativna znamka, ki vsebuje kombinacijo zelene in rumene barve za proizvode iz razredov 7 in 12 – Znamka Skupnosti št. 63 289.

      Imetnik znamke Skupnosti: Deere & Company.

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Odločba oddelka za izbris: Zavrnitev predloga za razglasitev ničnosti.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(3), 52(1)(c) v povezavi s členom 8(4) in členom 73(1) Uredbe Sveta št. 40/94 iz teh razlogov:

               —

               odbor za pritožbe bi moral člen 7(3) razlagati zelo strogo in bi v skladu s tem moral dokazno breme naložiti drugi stranki v postopku;

               —

               odbor za pritožbe ni ugotovil, da je znamka tožeče stranke dejansko prejšnja; in

               —

               odbor za pritožbe je v svoji odločbi uporabil protislovno obrazložitev.


title: Zadeva C-210/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (Chancery Division) (Združeno kraljestvo) 18. aprila 2013 – Glaxosmithline Biologicals SA, Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma GmbH & Co. KG proti Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

text:
               29.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (Chancery Division) (Združeno kraljestvo) 18. aprila 2013 – Glaxosmithline Biologicals SA, Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma GmbH & Co. KG proti Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
   (Zadeva C-210/13)
   2013/C 189/15
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Glaxosmithline Biologicals SA, Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma GmbH & Co. KG

      Tožena stranka: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je dodatek, ki sam po sebi nima zdravilnega učinka, vendar pa v kombinaciji z antigenom v cepivu povečuje zdravilni učinek tega antigena, „učinkovina“ v smislu člena 1(b) Uredbe (ES) št. 469/2009 (1)?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je kombinacijo takega dodatka in antigena vseeno mogoče šteti za „kombinacijo učinkovin zdravila“ v smislu člena 1(b) Uredbe (ES) št. 469/2009?

      (1)  Uredba (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila (UL L 152, str. 1).


title: Zadeva T-239/99: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 5. septembra 2006 — Alofs proti Komisiji

text:
               28.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/30

         Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 5. septembra 2006 — Alofs proti Komisiji
   (Zadeva T-239/99) (1)

   (2006/C 261/58)

      Jezik postopka: nizozemščina

   Predsednik drugega razširjenega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 6, 8.1.2000.


title: Zadeva T-302/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 1. oktobra 2008 – Motorpress proti UUNT – Sony Computer Entertainment Europe (BUZZ !)

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/65

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 1. oktobra 2008 – Motorpress proti UUNT – Sony Computer Entertainment Europe (BUZZ !)
   (Zadeva T-302/07) (1)

   (2008/C 301/124)

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 235, 6.10.2007.


title: Zadeva C-555/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Administrativo e Fiscal de Leiria (Portugalska) 28. oktobra 2015 – Bernard Jean Marie Gabarel/Fazenda Pública

text:
               18.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Administrativo e Fiscal de Leiria (Portugalska) 28. oktobra 2015 – Bernard Jean Marie Gabarel/Fazenda Pública
   (Zadeva C-555/15)
   (2016/C 016/25)
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Administrativo e Fiscal de Leiria

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Bernard Jean Marie Gabarel

      Tožena stranka: Fazenda Pública

      Vprašanji za predhodno odločanje

               A –

               Ali je treba za namene razlage člena 132(1)(c) Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 nekonvencionalne terapije, zlasti osteopatijo, šteti za paramedicinsko dejavnost?

               B –

               Ali je treba za namene člena 132(1)(c) Direktive Sveta 2006/112/ES in posledično za namene člena 9 portugalskega zakonika o DDV davčnega zavezanca – ki v skladu z nacionalno zakonodajo lahko opravlja paramedicinsko dejavnost, in sicer fizioterapijo, in ki v okviru svoje poklicne zdravstvene dejavnosti brez razlikovanja ali komplementarno uporablja terapije, značilne tako za fizioterapijo kot tudi osteopatijo – opredeliti kot osebo, ki poklicno v celoti opravlja paramedicinsko dejavnost in je zato oproščena plačila DDV?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva T-252/15: Tožba, vložena 21. maja 2015 – Ferrovial in drugi/Komisija

text:
               27.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/35

         Tožba, vložena 21. maja 2015 – Ferrovial in drugi/Komisija
   (Zadeva T-252/15)
   (2015/C 245/41)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Ferrovial, SA (Madrid, Španija), Ferrovial Servicios, SA (Madrid, Španija), Amey UK plc (Oxford, Združeno kraljestvo) (zastopnika: M. Muñoz Pérez in M. Linares Gil, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke predlagajo Splošnemu sodišču, naj:

               —

               za ničen razglasi Sklep Evropske komisije z dne 15. oktobra 2014 v spisu št. C (2014) 7280 v zvezi z državno pomočjo SA 35550 (13/C) (ex 13/NN) (ex 12/CP) ki jo je podelila Španija;

               —

               podredno, za ničen razglasi člen 4(2) tega sklepa in

               —

               toženi instituciji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Izpodbijani sklep v tem postopku je isti kot v zadevah T-826/14, Španija/Komisija in T-12/15, Banco de Santander in Santusa/Komisija.
   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 296 PDEU zaradi pomanjkljive obrazložitve.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 107(1) PDEU, ker sporni ukrep po mnenju tožečih strank ne izpolnjuje pogojev, da bi se štel za državno pomoč.

               3.

               Tretji tožbeni razlog temelji na kršitvi členov 108(3) PDEU, člena 1(c) Uredbe Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES in člena 4(1) Uredbe (ES) št. 794/2004 o izvajanju Uredbe (ES) št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES, ker preučeni ukrep ne pomeni nove, nezakonite in nezdružljive pomoči.

               4.

               Četrti tožbeni razlog temelji na ničnosti člena 4(2) tretjega sklepa zaradi kršitve člena 14(1) Uredbe št. 659/1999, ker odredba o vračilu ni omejena v enaki meri kot v prvih dveh sklepih (nakupi pred 21. decembrom 2007).

               5.

               Peti tožbeni razlog temelji na ničnosti člena 4 tretjega sklepa (odredba o vračilu) zaradi kršitve člena 14(1) Uredbe št. 659/1999, ker odredba o vračilu ni bila izključena iz posrednih transakcij izpred 10. marca 2005.


title: Zadeva C-475/10 P: Pritožba, ki jo je Zvezna republika Nemčija vložila 1. oktobra 2010 zoper sodbo Sodišča (prvi senat) z dne 14. julija 2010 v zadevi T-571/08, Zvezna republika Nemčija proti Evropski komisiji

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/21

         Pritožba, ki jo je Zvezna republika Nemčija vložila 1. oktobra 2010 zoper sodbo Sodišča (prvi senat) z dne 14. julija 2010 v zadevi T-571/08, Zvezna republika Nemčija proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-475/10 P)
   ()
   2010/C 328/37
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: T. Henze, J. Möller in N. Graf Vitzthum, zastopniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predloga

               —

               Zvezna vlada predlaga, naj se sklep Splošnega sodišča Evropske unije z dne 14. julija 2010 v zadevi T-571/08, Zvezna republika Nemčija proti Evropski komisiji razveljavi,

               —

               naj se Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Predmet te pritožbe je sklep Splošnega sodišča, s katerim je to zavrglo tožbo pritožnice zoper odredbo Komisije o predložitvi podatkov z dne 30. oktobra 2008 v postopku v zvezi z državno pomočjo v korist Deutsche Post AG (v nadaljevanju: DPAG) kot nedopustno v okviru delne odločitve o procesnem vprašanju.
   Komisija naj bi z izpodbijano odločbo odredila, da mora pritožnica predložiti podatke o skupnih stroških in dohodkih DPAG za obdobje od 1989 do 2007, čeprav naj bi bila privatizacija DPAG, v okviru katere so bila v bistvu izvedena izpodbijana plačila, končana že leta 1994. Namesto da bi razjasnila predhodno vprašanje, katera obdobja je treba dejansko upoštevati, je najprej zahtevala podatke o dohodkih in stroških DPAG za celotno obdobje od privatizacije do zdaj, ne da bi upoštevala s tem povezane stroške. S takim ravnanjem naj bi Komisija nesorazmerno obremenila pritožnico in prizadeto podjetje.
   Nujno naj bi bilo, da Sodišče pojasni, ali lahko Komisija v okviru postopka v zvezi z državno pomočjo dejansko v poljubnem obsegu naloži državi članici obveznost, da predloži podatke, ne da bi bilo to predmet neposrednega sodnega nadzora. Če bi bila pravna presoja Splošnega sodišča, da tovrstne odločbe niso izpodbojne, pravilna, bi morale države članice in prizadeta podjetja vedno prevzeti občutno – tudi finančno – breme, da bi lahko izpolnile zadevno odredbo, čeprav bi jo štele za protipravno. Poleg tega naj bi obstajala nevarnost razširjanja poslovnih skrivnosti, katerih poznavanje naj v teh okoliščinah ne bi bilo pomembno za postopek v zvezi z državno pomočjo.
   Splošno sodišče naj bi v izpodbijanem sklepu napačno uporabilo pravo z več vidikov.
   Prvič, Splošno sodišče naj bi napačno razlagalo pojem akta, zoper katerega ni pravnega sredstva, in naj ne bi upoštevalo sodne prakse v zvezi s tem, saj je izpodbijano ravnanje presojalo „glede na njegovo vsebino“. Presoja ravnanja glede na njegove materialnopravne učinke naj bi bila namreč pomembna le, če ne bi obstajala odločba, ki je že zaradi svoje pravne oblike zavezujoča. Ker pa naj bi že iz pravne oblike sporne odločbe, izdane na podlagi člena 10(3) Uredbe št. 659/1999, izhajala njena zavezujoča narava, naj ne bi bilo potrebno nadaljnje preverjanje, ali je bil konkreten namen avtorja ukrepa, da povzroči pravne učinke za pritožnico.
   Drugič, Splošno sodišče naj bi napačno presodilo začasnost odredbe o predložitvi podatkov, saj je ob sklicevanju na sodno prakso o dopustnosti tožbe zoper uvedbo konkurenčnopravnega preiskovalnega postopka napačno ugotovilo, da je dokončnost odločbe odločilna tudi za dopustnost tožbe zoper sporno odredbo Komisije o predložitvi podatkov.
   Tretjič, Splošno sodišče naj bi napačno presodilo pravne učinke odredbe o predložitvi podatkov, saj naj bi prezrlo, da ima ukrep zavezujoče pravne učinke takrat, ko vpliva na interese naslovnika tako, da poseže v njegov pravni položaj. Za to naj bi šlo pri odredbi o predložitvi podatkov, saj ima njena neizpolnitev za posledico sankcije. Te naj bi bile, prvič, v tem, da naj bi se državi članici preprečilo sklicevanje na nepopolnost dejstev, Komisiji pa naj bi bilo dopuščeno, da odloči na podlagi dokumentov v spisu. Drugič, to naj bi pomenilo zmanjšanje dokaznega standarda, pri katerem lahko Komisija domneva, da so dejstva, ki jih zatrjuje, dokazana. To naj bi pomenilo, da ima Komisija boljši položaj v postopku in da je torej položaj prizadete države članice v formalnem postopku preiskave slabši. Z odredbo o predložitvi podatkov naj bi bila pritožnica postavljena pred izbiro: bodisi da krši svoje obveznosti, pri čemer pa se še vedno ne more sklicevati na nepopolno ugotovljeno dejansko stanje in se dokazni standard na strani Komisije zmanjša, bodisi da je zaradi varstva pravice do obrambe dejansko prisiljena k posredovanju nesorazmerne količine podatkov. To pa poleg pravno neugodnega položaja pomeni še izredno veliko količino časa in finančnih sredstev, za katera ne dobi nobenega nadomestila. Tudi zunaj postopka v glavni stvari bi lahko odredba o predložitvi podatkov imela pravne učinke za prizadeto državo članico, saj lahko njena neizpolnitev pripelje do postopka zaradi neizpolnitve obveznosti v skladu s členom 258 PDEU in v skrajnem primeru do postopka naložitve denarne kazni v skladu s členom 260 PDEU.
   Četrtič, odločitev Splošnega sodišča naj bi kršila načelo pravne države in učinkovitega sodnega varstva, ker naj bi menilo, da je edino varstvo pred prekomerno odredbo o predložitvi podatkov njena neizpolnitev. Tak pristop naj ne bi bil dopusten in naj bi kršil obe zgoraj navedeni načeli. Sodno varstvo pred protipravno odredbo o predložitvi podatkov naj ni bi moglo biti odvisno od tega, ali jo je država članica kršila. Možnost izpodbijanja odredbe o predložitvi podatkov naj bi bila edino sredstvo, ki lahko prepreči, da bi bila obveznost lojalnosti države članice izpostavljena neomejeni prosti presoji Komisije in naj bi tudi Komisiji omogočila, da spoštuje svojo obveznost lojalnega sodelovanja z državami članicami.
   Končno naj bi Splošno sodišče napačno presodilo pristojnosti v zadevah v zvezi z državnimi pomočmi, saj naj bi odločilo, da lahko države članice zaradi varstva pred prekomernimi odredbami o predložitvi podatkov odklonijo predložitev zahtevanih podatkov, ki po njihovem mnenju niso potrebni za ugotovitev dejanskega stanja. Pri tem pride do prenosa obveznosti presoje dejstev in določitve predmeta postopka na države članice, kar je v nasprotju z razdelitvijo pristojnosti na področju državnih pomoči. Ta prenos pristojnosti, ki ga je navedlo Splošno sodišče, naj bi kršil sistem pristojnosti iz členov 107 in 108 PDEU, prevalil breme tveganja napačne presoje na države članice in v zgoraj navedenem obsegu razrešil Komisijo obveznosti skrbne presoje dejstev v upravnem postopku.


title: Zadeva T-267/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. februarja 2012 – Italija proti Komisiji ( „FEOGA — Jamstveni oddelek — Izdatki, izključeni iz financiranja Skupnosti — Finančni popravki — Sadje in zelenjava — Javne zaloge govejega mesa“ )

text:
               24.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/20

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. februarja 2012 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-267/06) (1)

   (FEOGA - Jamstveni oddelek - Izdatki, izključeni iz financiranja Skupnosti - Finančni popravki - Sadje in zelenjava - Javne zaloge govejega mesa)
   2012/C 89/31
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: G. Aiello, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: C. Cattabriga in F. Jimeno Fernández, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

      Predmet

   Zahteva za razglasitev ničnosti dela odločbe Komisije 2006/554/ES z dne 27. julija 2006 o zavrnitvi financiranja Skupnosti nekaterih izdatkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) (UL L 218, str. 12), v delu, v katerem so izključeni nekateri izdatki Italijanske republike v sektorju sadja in zelenjave ter javnih zalog govejega mesa.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo lastnih stroškov ter stroškov, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 281, 18.11.2006.


title: Zadeva C-475/07: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 12. februarja 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Poljski (Neizpolnitev obveznosti države – Davek na električno energijo – Direktiva 2003/96/ES – Člen 21(5), prvi pododstavek – Nastanek obveznosti plačila davka)

text:
               4.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/5

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 12. februarja 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-475/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Davek na električno energijo - Direktiva 2003/96/ES - Člen 21(5), prvi pododstavek - Nastanek obveznosti plačila davka)
   (2009/C 82/09)
   Jezik postopka: poljščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: W. Mölls in K. Herrmann, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Poljska (zastopniki: T. Kozek, M. Dowgielewicz, M. Jarosz in A. Rutkowska, zastopniki)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje ukrepov, potrebnih za uskladitev s členom 21(5) Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (Besedilo velja za EGP) (UL L 283, str. 51) – Nastanek obveznosti plačila davka na električno energijo
   Izrek

               1)

               Republika Poljska, s tem da – glede na nastanek obveznosti plačila davka na električno energijo – do 1. januarja 2006 ni uskladila svojega sistema obdavčitve električne energije z zahtevami iz člena 21(5), prvi pododstavek, Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2004/74/ES z dne 29. aprila 2004, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2)

               Republiki Poljski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 22, 26.1.2008.


title: Zadeva C-357/08: Sklep predsednika Sodišča z dne 17. septembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               16.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 11/19

         Sklep predsednika Sodišča z dne 17. septembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-357/08) (1)

   2010/C 11/34

      Jezik postopka: grščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 247, 27.9.2008.


               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/1

         (2009/C 69/01)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 55, 7.3.2009

   Prejšnje objave

      UL C 44, 21.2.2009

      UL C 32, 7.2.2009

      UL C 19, 24.1.2009

      UL C 6, 10.1.2009

      UL C 327, 20.12.2008

      UL C 313, 6.12.2008

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva C-30/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo dall’Okresný súd Prešov (Slovaška) 23. januarja 2012 – Valeria Marcinová proti Pohotovosť, s.r.o.

text:
               31.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo dall’Okresný súd Prešov (Slovaška) 23. januarja 2012 – Valeria Marcinová proti Pohotovosť, s.r.o.
   (Zadeva C-30/12)
   2012/C 98/27
   Jezik postopka: slovaščina

      Predložitveno sodišče

   Okresný súd Prešov

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Valeria Marcinová

      Tožena stranka: Pohotovosť, s.r.o.

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člena 38 in 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter člen 169 PDEU nasprotujejo uporabi nacionalne ureditve, v skladu s katero se na podlagi sporazuma o odtegljajih od plače opravijo odtegljaji od plače potrošnika brez sodnega nadzora nepoštenih pogojev in potrošnik nima neposredne možnosti, da take odtegljaje ustavi?


title: Zadeva T-500/09: Tožba, vložena 7. decembra 2009 – Italija proti Komisiji

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/46

         Tožba, vložena 7. decembra 2009 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-500/09)
   2010/C 37/66
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: L. Ventrella, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba 24/09/2009 št. C (2009) 7044 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) iz financiranja Skupnosti, naj se v delu – podrobneje določenem v opisu tožbenih razlogov –v katerem za finančni obdobji 2005 in 2006 nalaga Italiji določene finančne popravke, razglasi za nično:

                           —

                           pavšalni finančni popravki (5 %) zaradi več domnevnih pomanjkljivosti pri pregledih v sektorju sadja in zelenjave – predelava agrumov v skupni višini 3 539 679,81 EUR.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Italijanska republika v utemeljitev tožbe navaja bistveno kršitev postopka (člen 253 ES) zaradi pomanjkljive obrazložitve in kršitev načela sorazmernosti.
   V zvezi s tem je treba pojasniti, da je Komisija popravila nekatere pomoči za predelavo agrumov in da naj bi pri izvedbi teh popravkov ne bi bilo primernih pregledov ujemanja proizvoda, ki je bil oddan organizaciji proizvajalcev s proizvodom, ki je bil izročen predelovalcem, ter ujemanja proizvoda, izročenega predelovalcem, s končnim proizvodom. Italijanska vlada meni, da se je v postopku izkazalo, da so bili pregledi opravljeni v zadostni meri, posebej glede upravnih/računovodskih in fizičnih pregledov tako pri organizaciji proizvajalcev, kot pri predelovalcih, in da se pregledi izvajajo nepričakovano (brez predhodnega obvestila v zvezi z datumom pregledov) v odstotku, ki je vsekakor višji od minimuma, določenega v uredbi. Bistvena točka na katero bi Komisija morala opreti svojo odločbo je torej obstoj „velikega tveganja“ nastanka finančne škode za sklad, ki upravičuje pavšalni popravek v višini 5 %, ki pa se vseeno zdi nesorazmeren.


title: Zadeva C-456/12: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – O proti Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel in Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel proti B (Direktiva 2004/38/ES — Člen 21(1) PDEU — Pravica do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic — Upravičenci — Pravica državljana tretje države, ki je družinski član državljana Unije, do prebivanja v državi članici, katere državljanstvo ima ta državljan — Vrnitev državljana Unije v to državo članico po kratkotrajnih prebivanjih v drugi državi članici)

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/6

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – O proti Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel in Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel proti B
   (Zadeva C-456/12) (1)

   ((Direktiva 2004/38/ES - Člen 21(1) PDEU - Pravica do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic - Upravičenci - Pravica državljana tretje države, ki je družinski član državljana Unije, do prebivanja v državi članici, katere državljanstvo ima ta državljan - Vrnitev državljana Unije v to državo članico po kratkotrajnih prebivanjih v drugi državi članici))
   2014/C 135/06
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: O, Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel

      Toženi stranki: Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel, B

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Raad van State – Nizozemska – Razlaga členov 20 PDEU, 21 PDEU, 45 PDEU in 56 PDEU ter členov 3(1), 6 in 7(1) in (2) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 46) – Pravica družinskih članov državljana Unije, ki so državljani tretje države, do vstopa in prebivanja – Vrnitev državljana Unije v državo članico, katere državljan je, potem ko je kot državljan Unije v smislu člena 21(1) PDEU in kot prejemnik storitev v smislu člena 56 PDEU prebival v drugi državi članici – Uporaba direktive po analogiji kot v sodbah Singh (C-370/90) in Eind (C-291/05)

      Izrek

               1.

               Člen 21(1) PDEU je treba razlagati tako, da se v položaju, v katerem je državljan Unije z državljanom tretje države med učinkovitim prebivanjem v skladu in ob upoštevanju pogojev iz členov 7(1) in (2) ali 16(1) in (2) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC, v drugi državi članici od tiste, katere državljan je, razvil ali utrdil družinsko življenje, po analogiji uporabijo določbe te direktive, če se navedeni državljan Unije z zadevnim družinskim članom vrne v državo članico izvora. Zato pogoji za to, da se državljanu tretje države, ki je družinski član tega državljana Unije, v državi članici izvora navedenega državljana Unije podeli izvedena pravica do prebivanja, v bistvu ne smejo biti strožji od tistih, ki jih določa navedena direktiva za to, da se državljanu tretje države, ki je družinski član državljana Unije, ki je uresničeval svojo pravico do prostega gibanja tako, da se je naselil v drugi državi članici kot tisti, katere državljanstvo ima, podeli izvedena pravice do prebivanja.

      (1)  UL C 26, 26.1.2013.


title: Zadeva C-453/09: Tožba, vložena 19. novembra 2009 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/32

         Tožba, vložena 19. novembra 2009 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-453/09)
   2010/C 24/59
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Triantafyllou, in B.-R. Killmann, zastopnika)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je Zvezna republika Nemčija kršila svoje obveznosti iz členov 96 in 98 v povezavi s Prilogo III k Direktivi o skupnem sistemu davka na dodano vrednost s tem, da za dobavo, uvoz in nakup znotraj Skupnosti nekaterih živih živali, zlasti konjev, ki niso namenjene pripravi živil ali krme, uporablja nižjo stopnjo davka na dodano vrednost;

               —

               Zvezni republiki Nemčiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba se nanaša na nižjo stopnjo davka na dodano vrednost, ki jo je Zvezna republika Nemčija določila za dobavo, uvoz in nakup znotraj Skupnosti živih živali, zlasti konjev, tudi če te živali običajno niso namenjene pripravi živil ali krme. Po mnenju Komisije to ni združljivo z določbami Direktive 2006/112/ES (v nadaljevanju: Direktiva o skupnem sistemu davka na dodano vrednost), zlasti pri rasah konj, ki se jih običajno uporablja kot dresurne, jahalne, cirkuške ali dirkalne konje.
   Direktiva o skupnem sistemu davka na dodano vrednost naj bi državam članicam dopuščala, da poleg splošne stopnje davka na dodano vrednost pod določenimi pogoji uporabljajo nižje stopnje. Tako lahko država članica na primer na podlagi člena 98(2) Direktive o skupnem sistemu davka na dodano vrednost uporabi nižjo stopnjo „za dobave blaga […] iz kategorij, določenih v Prilogi III“. Ker naj bi se nižja stopnja štela za izjemo od splošne stopnje, naj bi se ta določba pri uporabi razlagala ozko.
   Komisija meni, da žive živali – zlasti konji – ki se običajno ne uporabljajo kot živilo, ne spadajo pod točko 1 Priloge III. Zato naj se nižje stopnje v skladu s členom 98(2) Direktive o skupnem sistemu davka na dodano vrednost za te živali ne bi moglo uporabljati. To je razvidno tako iz sistematike kot iz različnih jezikovnih različic točke 1 Priloge III k Direktivi. Tudi teleološka razlaga Direktive naj ne bi vodila do drugačnega rezultata: ta točka naj bi bila namenjena prednostni obravnavi vseh proizvodov, ki so namenjeni proizvodnji živil in krme.
   Nerazlikovanje med rasami konj v kombinirani nomenklaturi naj v tem primeru ne bi bilo upoštevno, saj so za carinskopravno uvrstitev pomembni drugi vidiki kot v pravu o davku na dodano vrednost. Dejstvo, da naj bi člen 98(3) Direktive o skupnem sistemu davka na dodano vrednost državam članicam dovoljeval, da se sklicujejo na kombinirano nomenklaturo, naj ne bi pomenilo, da se lahko država članica sklicuje na nenatančnost v kombinirani nomenklaturi, da bi upravičila nepravilen prenos prava Skupnosti o davku na dodano vrednost.
   Promet, ustvarjen z rasami konj, ki se jih običajno uporablja kot dresurne, jahalne, cirkuške ali dirkalne konje, naj tudi ne bi spadal pod nižjo stopnjo na podlagi točke 11 Priloge III Direktive o skupnem sistemu davka na dodano vrednost kot dobava blaga, ki je običajno namenjeno za uporabo v kmetijski proizvodnji. Da gre pri konjih za kmetijske živali, naj ne bi pomenilo, da te rase konj praviloma služijo za uporabo v kmetijski proizvodnji. Dejansko naj bi se te rase praviloma uporabljalo v športne in izobraževalne namene, za prosti čas in sprostitev, torej ravno v kmetijski proizvodnji ne.


title: Zadeva T-274/06: Tožba, vložena 6. oktobra 2006 — Estaser El Mareny proti Komisiji

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/58

         Tožba, vložena 6. oktobra 2006 — Estaser El Mareny proti Komisiji
   (Zadeva T-274/06)
   (2006/C 294/118)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Estaser El Mareny, S.L. (Valencia, Španija) (zastopniki: A. Hernández Pardo, S. Beltrán Ruiz in L. Ruiz Ezquerra, abogados)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 12. aprila 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe ES, zadeva COMP/B-1/38.348 — Repsol CPP;

               —

               naložitev plačila stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ta tožba je bila vložena zoper odločbo Komisije z dne 12. aprila 2006, s katero je ta institucija v skladu z določbo člena 9(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (1) sprejela obveznosti, ki jih je predlagala družba REPSOL CPP.
   Ta odločba je bila izdana v postopku, ki se je začel na predlog družbe REPSOL CPP za izdajo negativnega izvida ali, podredno, za posamično izvzetje, kar zadeva sporazume in/ali modele pogodb, s katerimi to podjetje opravlja svojo dejavnost distribucije goriv za motorna vozila na bencinskih servisih v Španiji.
   V predlogu obveznosti, ki ga je Komisija sprejela, se je družba REPSOL CPP med drugim zavezala, da bo povečala število bencinskih servisov, ki bodo lahko menjali dobavitelja, in v ta namen se je zavezala, da bo golim lastnikom/upravljavcem bencinskih servisov ponudila možnost ponovnega odkupa stvarne pravice uživanja ali stvarne pravice do zakupa, pri čemer pa je od upravljavca zahtevala spoštovanje številnih pogojev.
   V utemeljitev svojih trditev tožeča stranka, ki je imetnik-upravljavec bencinskega servisa in je z družbo REPSOL CPP sklenila pogodbo o dobavi, navaja:

               a)

               Pogodbe, sklenjene med družbo REPSOL CPP in bencinskimi servisi, so kršile in kršijo časovne omejitve, ki jih pravo Skupnosti določa za konkurenčne klavzule. Pred ponudbo obveznosti družbe REPSOL CPP se je Komisija dejansko pripravljala na sprejetje odločbe, s katero bi ugotovila obstoj kršitve in naložila njeno prenehanje.

               b)

               Zato je treba šteti, da so zadevne pogodbe na podlagi člena 81(2) Pogodbe ES nične.

               c)

               Komisija ne more doseči veljavnosti teh pogodb s pomočjo postopka za sprejetje obveznosti, če subjekt, ki je storilec kršitve, ni dolžan takoj prenehati z omejevalnim ravnanjem, ampak mu je naložena zgolj dopustitev možnosti predčasnega ponovnega odkupa. In po drugi strani, čeprav je vzrok za kršitev ureditve na področju konkurence predolgo trajanje konkurenčnih klavzul, je upravljavcu za ponovni odkup svoje pravice naloženo plačilo po ceni, ki se izračuna zlasti glede na to, koliko let je še preostalo od tistih, ki so bila določena za trajanje stvarne pravice.

         Tožeča stranka se na koncu sklicuje na kršitev načela, v skladu s katerim ni mogoče, da bi se upravičenec okoristil s svojimi nedopustnimi ravnanji niti da bi se neupravičeno obogatil.

      (1)  UL L 1, 4.1.2003, str. 1.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. maja 2005 v zadevi C-347/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Tribunale amministrativo regionale del Lazio): Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia in Agenzia Regionale per lo Sviluppo Rurale (ERSA) proti Ministero delle Politiche Agricole e Forestali (Zunanji odnosi — Sporazum ES-Madžarska o vzajemni zaščiti in nadzoru imen vin — Zaščita označbe za določena vina s poreklom iz Madžarske v Skupnosti — Geografska označba „Tokaj“ — Izmenjava pisem — Možnost uporabe izraza „Tocai“ v navedbi „Tocai friulano“ ali „Tocai italico“ za opis in predstavitev določenih italijanskih vin, zlasti kakovostnih vin, pridelanih na določenem pridelovalnem območju („kakovostna vina pdpo“) v prehodnem obdobju, ki se izteče 31. marca 2007 — Izključitev te možnosti po izteku prehodnega obdobja — Veljavnost — Pravna podlaga — Člen 113 ES — Načela mednarodnega pogodbenega prava — Členi od 22 do 24 Sporazuma TRIPS — Varstvo temeljnih pravic — Lastninska pravica)

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/9

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 12. maja 2005
   v zadevi C-347/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Tribunale amministrativo regionale del Lazio): Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia in Agenzia Regionale per lo Sviluppo Rurale (ERSA) proti Ministero delle Politiche Agricole e Forestali (1)

   (Zunanji odnosi - Sporazum ES-Madžarska o vzajemni zaščiti in nadzoru imen vin - Zaščita označbe za določena vina s poreklom iz Madžarske v Skupnosti - Geografska označba „Tokaj“ - Izmenjava pisem - Možnost uporabe izraza „Tocai“ v navedbi „Tocai friulano“ ali „Tocai italico“ za opis in predstavitev določenih italijanskih vin, zlasti kakovostnih vin, pridelanih na določenem pridelovalnem območju („kakovostna vina pdpo“) v prehodnem obdobju, ki se izteče 31. marca 2007 - Izključitev te možnosti po izteku prehodnega obdobja - Veljavnost - Pravna podlaga - Člen 113 ES - Načela mednarodnega pogodbenega prava - Členi od 22 do 24 Sporazuma TRIPS - Varstvo temeljnih pravic - Lastninska pravica)
   (2005/C 182/17)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi C-347/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložil Tribunale amministrativo regionale del Lazio (Italija) z odločbo z dne 9. junija 2003, ki je prispela na Sodišče dne 7. avgusta 2003, v postopku Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia in Agenzia Regionale per lo Sviluppo Rurale (ERSA) proti Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, ob udeležbi: Regione Veneto, je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans (poročevalec), predsednik senata, R. Silva de Lapuerta, R. Schintgen, G. Arestis in J. Klučka, sodniki, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: L. Hewlett, glavna administratorka, dne 12. maja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Evropski sporazum o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Republiko Madžarsko na drugi strani ni pravna podlaga za Sklep Sveta 93/724/ES z dne 23. novembra 1993 o sklenitvi sporazuma med Evropsko skupnostjo in Republiko Madžarsko o vzajemni zaščiti in nadzoru imen vin.

               2)

               Člen 113 ES, kot je naveden v preambuli Sklepa 93/724, je ustrezna pravna podlaga za to, da je Skupnost sama sklenila sporazum med Evropsko skupnostjo in Republiko Madžarsko o vzajemni zaščiti in nadzoru imen vin.

               3)

               Prepoved uporabe imena „Tocai“ v Italiji po 31. marcu 2007, kot izhaja iz izmenjave pisem glede člena 4 sporazuma med Evropsko skupnostjo in Republiko Madžarsko o vzajemni zaščiti in nadzoru imen vin, ne nasprotuje ureditvi enakozvočnih označb, določeni v členu 4(5) tega sporazuma.

               4)

               Skupna izjava glede člena 4(5) sporazuma med Evropsko skupnostjo in Republiko Madžarsko o vzajemni zaščiti in nadzoru imen vin s tem, da razglaša v prvem odstavku v zvezi s členom 4(5)(a) tega sporazuma, da so pogodbene stranke ugotovile, da med pogajanji niso bile seznanjene z nobenim posebnim primerom, glede katerega bi se zadevne določbe lahko uporabile, ne pomeni očitno zmotne predstave o resničnosti.

               5)

               Člene od 22 do 24 Sporazuma o trgovinskih vidikih intelektualne lastnine, ki je v Prilogi 1 C k Sporazumu o ustanovitvi Svetovne trgovinske organizacije, odobren v imenu Evropske skupnosti za področja, ki so v njeni pristojnosti, s Sklepom Sveta 94/800/ES z dne 22. decembra 1994, je treba razlagati tako, da v primeru, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki se nanaša na enakozvočnost med geografsko označbo v tretji državi in označbo, ki vsebuje ime sorte vinske trte, ki se uporablja za opisovanje in predstavitev določenih vin Skupnosti, ki so iz nje pridelani, navedene določbe ne zahtevajo, da se ta označba lahko uporablja tudi v prihodnosti, ne glede na dve okoliščini, in sicer, da so jo zadevni pridelovalci uporabljali v preteklosti bodisi v dobri veri bodisi najmanj deset let pred 15. aprilom 1994 in da označba jasno navaja državo, regijo ali lokacijo porekla zaščitenega vina, tako da ne zavaja potrošnikov.

               6)

               Lastninska pravica ne nasprotuje temu, da se zadevnim gospodarskim subjektom v Avtonomni deželi Furlaniji — Julijski krajini (Italija) prepove uporaba izraza „Tocai“ v navedbi „Tocai friulano“ ali „Tocai italico“ za opisovanje ali predstavitev določenih italijanskih kakovostnih vin, pridelanih na določenem pridelovalnem območju, po izteku prehodnega obdobja 31. marca 2007, kot to izhaja iz izmenjave pisem glede člena 4 sporazuma med Evropsko skupnostjo in Republiko Madžarsko o vzajemni zaščiti in nadzoru imen vin, priloženih temu sporazumu, ki pa jih v njem ni.

      (1)  UL C 264, 1.11.2003.