title: Zadeva C-719/18: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 3. septembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – Vivendi SA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni (Predhodno odločanje – Elektronske komunikacije – Člen 11(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Svoboda in pluralnost medijev – Pravica do ustanavljanja – Člen 49 PDEU – Direktiva 2002/21/ES – Člena 15 in 16 – Nacionalna ureditev, ki podjetju s pomembno tržno močjo v sektorju prepoveduje imeti, pomembno gospodarsko razsežnost‘ v drugem sektorju – Izračun prihodkov, ustvarjenih v sektorju elektronskih komunikacij in v medijskem sektorju – Opredelitev sektorja elektronskih komunikacij – Omejitev na trge, ki so bili predmet ex ante urejanja – Upoštevanje prihodkov povezanih družb – Določitev različnega praga prihodkov za družbe, dejavne v sektorju elektronskih komunikacij)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/3

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 3. septembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – Vivendi SA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
      (Zadeva C-719/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Elektronske komunikacije - Člen 11(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Svoboda in pluralnost medijev - Pravica do ustanavljanja - Člen 49 PDEU - Direktiva 2002/21/ES - Člena 15 in 16 - Nacionalna ureditev, ki podjetju s pomembno tržno močjo v sektorju prepoveduje imeti, pomembno gospodarsko razsežnost‘ v drugem sektorju - Izračun prihodkov, ustvarjenih v sektorju elektronskih komunikacij in v medijskem sektorju - Opredelitev sektorja elektronskih komunikacij - Omejitev na trge, ki so bili predmet ex ante urejanja - Upoštevanje prihodkov povezanih družb - Določitev različnega praga prihodkov za družbe, dejavne v sektorju elektronskih komunikacij)
      (2020/C 378/03)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Vivendi SA

         Tožena stranka: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

         Ob udeležbi: Mediaset SpA

         Izrek

      Člen 49 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, katere učinek je družbi, registrirani v drugi državi članici in katere prihodki iz sektorja elektronskih komunikacij, kot je opredeljen za namene te ureditve, so višji od 40 % skupnih prihodkov, ustvarjenih v tem sektorju, preprečiti, da bi v ISK ustvarilo prihodke, ki bi bili višji od 10 % prihodkov, ustvarjenih v tem sistemu.

         (1)  UL C 103, 18.3.2019.


title: Zadeva C-784/18 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. septembra 2020 – Mellifera eV, Vereinigung für wesensgemäße Bienenhaltung/Evropska komisija (Pritožba – Aarhuška konvencija – Uredba (ES) št. 1367/2006 – Člen 2(1)(g) in člen 10(1) – Notranja revizija upravnih aktov – Omejitev ukrepov, ki veljajo za posamezne primere – Izvedbena uredba (EU) 2016/1056 – Podaljšanje veljavnosti registracije aktivne snovi „glifosat“ – Zahteva za notranjo revizijo – Ukrep, ki se splošno uporablja – Zavrnitev)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/4

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. septembra 2020 – Mellifera eV, Vereinigung für wesensgemäße Bienenhaltung/Evropska komisija
      (Zadeva C-784/18 P) (1)

      (Pritožba - Aarhuška konvencija - Uredba (ES) št. 1367/2006 - Člen 2(1)(g) in člen 10(1) - Notranja revizija upravnih aktov - Omejitev ukrepov, ki veljajo za posamezne primere - Izvedbena uredba (EU) 2016/1056 - Podaljšanje veljavnosti registracije aktivne snovi „glifosat“ - Zahteva za notranjo revizijo - Ukrep, ki se splošno uporablja - Zavrnitev)
      (2020/C 378/05)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnica: Mellifera eV, Vereinigung für wesensgemäße Bienenhaltung (zastopnik: A. Willand, Rechtsanwalt)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: B. Eggers in G. Gattinara, agenta)

         Intervenientka v podporo tožene stranke: Bayer Agriculture BVBA (zastopniki: H. Berger, A. Burghardt, J. Wauters, Rechtsanwälte, in G. Forwood, avocate)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Mellifera eV, Vereinigung für wesensgemäße Bienenhaltung, se poleg lastnih stroškov naloži plačilo stroškov, ki sta jih priglasili družba Bayer Agriculture BVBA in Evropska komisija.

         (1)  UL C 54, 11.02.2019.


title: Zadeva C-817/18 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 3. septembra 2020 – Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland in drugi/Evropska komisija in drugi (Pritožba – Državne pomoči – Shema pomoči v zvezi s subvencionirano pridobitvijo ali brezplačnim dajanjem na voljo naravnih območij – Postopek predhodne preučitve – Sklep, s katerim je pomoč razglašena za združljivo z notranjim trgom – Ničnostna tožba – Dopustnost – Uredba (ES) št. 659/1999 – Člen 1(h) – Pojem, zainteresirana stranka‘ – Konkurenčni odnos – Pojem, resne težave‘ – Storitev splošnega gospodarskega pomena – Stranske dejavnosti – Povezanost)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/5

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 3. septembra 2020 – Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland in drugi/Evropska komisija in drugi
      (Zadeva C-817/18 P) (1)

      (Pritožba - Državne pomoči - Shema pomoči v zvezi s subvencionirano pridobitvijo ali brezplačnim dajanjem na voljo naravnih območij - Postopek predhodne preučitve - Sklep, s katerim je pomoč razglašena za združljivo z notranjim trgom - Ničnostna tožba - Dopustnost - Uredba (ES) št. 659/1999 - Člen 1(h) - Pojem, zainteresirana stranka‘ - Konkurenčni odnos - Pojem, resne težave‘ - Storitev splošnega gospodarskega pomena - Stranske dejavnosti - Povezanost)
      (2020/C 378/06)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Stranke

         Pritožnice: Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland, Stichting Het Groninger Landschap, Vereniging It Fryske Gea, Stichting Het Drentse Landschap, Stichting Het Overijssels Landschap, Stichting Het Geldersch Landschap, Stichting Flevo-Landschap, Stichting Het Utrechts Landschap, Stichting Landschap Noord-Holland, Stichting Het Zuid-Hollands Landschap, Stichting Het Zeeuwse Landschap, Stichting Het Noordbrabants Landschap, Stichting Het Limburgs Landschap, (zastopnika: P. H. L. M. Kuypers in M. de Wit, advocaten)

         Druge stranke v postopku: Evropska komisija (zastopnika: S. Noë in P.–J. Loewenthal, agenta), Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters, Exploitatiemaatschappij De Berghaaf BV, Stichting Het Nationale Park De Hoge Veluwe, BV Landgoed Den Alerdinck II, Landgoed Ampsen BV, Pallandt van Keppel Stichting, Landgoed Kasteel Keppel BV, Baron van Lynden, Stichting het Lijndensche Fonds voor Kerk en Zending, Landgoed Welna BV, BV Landgoed „Huis te Maarn“, Vicariestichting De Vijf Capellarijen/Ambachtsheerlijkheid Kloetinge, Maatschappij tot Exploitatie van het Landgoed Tongeren onder Epe BV, Landgoed Anderstein NV, Landgoed Bekspring BV, Landgoed Nijenhuis en Westerflier BV, Landgoed Caprera BV, Landgoed Schapenduinen BV, Stichting Schapenduinen, Landgoed de Noetselenberg BV (zastopniki: D. Gillet, T. Ruys, P. Wytinck in A. A. Al Khatib, advocaten)

         Intervenientka v podporo pritožnic: Kraljevina Nizozemska, (zastopnika: M. K. Bulterman in M. L. Noort, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland, Stichting Het Groninger Landschap, Vereniging It Fryske Gea, Stichting Het Drentse Landschap, Stichting Het Overijssels Landschap, Stichting Het Geldersch Landschap, Stichting Flevo-Landschap, Stichting Het Utrechts Landschap, Stichting Landschap Noord-Holland, Stichting Het Zuid-Hollands Landschap, Stichting Het Zeeuwse Landschap, Stichting Het Noordbrabants Landschap in Stichting Het Limburgs Landschap se naloži plačilo stroškov.

                  3.

                  Evropska komisija in Kraljevina Nizozemska nosita svoje stroške.

         (1)  UL C 82, 04.03.2019.


title: Združene zadeve od C-21/19 do C-23/19: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 3. septembra 2020 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden – Nizozemska) – kazenski postopki proti XN (C-21/19), YO (C-22/19), P. F. Kamstra Recycling BV (C-23/19) (Predhodno odločanje – Odpadki – Pošiljke – Uredba (ES) št. 1013/2006 – Odpadki, za katere velja postopek predhodne pisne prijave in soglasja – Člen 1(3) – Pošiljke, ki so predmet odobritve – Direktiva 2008/98/ES – Člen 5(1) – Pojem „stranski proizvodi“ – Uredba (ES) št. 1069/2009 – Člen 3, točka 1 – Pojem, živalski stranski proizvod‘ – Pošiljke mešanice živalskih stranskih proizvodov in drugih snovi)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/6

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 3. septembra 2020 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden – Nizozemska) – kazenski postopki proti XN (C-21/19), YO (C-22/19), P. F. Kamstra Recycling BV (C-23/19)
      (Združene zadeve od C-21/19 do C-23/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Odpadki - Pošiljke - Uredba (ES) št. 1013/2006 - Odpadki, za katere velja postopek predhodne pisne prijave in soglasja - Člen 1(3) - Pošiljke, ki so predmet odobritve - Direktiva 2008/98/ES - Člen 5(1) - Pojem „stranski proizvodi“ - Uredba (ES) št. 1069/2009 - Člen 3, točka 1 - Pojem, živalski stranski proizvod‘ - Pošiljke mešanice živalskih stranskih proizvodov in drugih snovi)
      (2020/C 378/07)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden

         Stranke v kazenskih postopkih v glavni stvari

      XN (C-21/19), YO (C-22/19), P. F. Kamstra Recycling BV (C-23/19)

         Izrek

                  1.

                  Člen 5(1) Direktive 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv in člen 3, točka 1, Uredbe (ES) št. 1069/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o določitvi zdravstvenih pravil za živalske stranske proizvode in pridobljene proizvode, ki niso namenjeni prehrani ljudi, ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1774/2002 (Uredba o živalskih stranskih proizvodih) je treba razlagati tako, da je snov, ki je ni mogoče opredeliti kot „stranski proizvod“ v smislu prve od teh določb, vseeno mogoče šteti za „živalski stranski proizvod“ v smislu druge od navedenih določb.

                  2.

                  Člen 1(3)(d) Uredbe (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 135/2012 z dne 16. februarja 2012, je treba razlagati tako, da so pošiljke živalskih stranskih proizvodov, za katere se uporablja Uredba št. 1069/2009, izvzete iz področja uporabe Uredbe št. 1013/2006, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 135/2012, razen v primerih, v katerih je z Uredbo št. 1069/2009 izrecno določena uporaba Uredbe št. 1013/2006, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 135/2012.

                  3.

                  Člen 1(3)(d) Uredbe št. 1013/2006, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 135/2012, je treba razlagati tako, da se ta določba uporablja za pošiljko mešanice živalskih stranskih proizvodov kategorije 3 v smislu člena 10 Uredbe št. 1069/2009 in drugih snovi, ki so označeni kot nenevarni odpadki v smislu Uredbe št. 1013/2006, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 135/2012. Delež živalskih stranskih proizvodov v mešanici v zvezi s tem ni pomemben.

         (1)  UL C 139, 15.4.2019.


title: Združene zadeve C-84/19, C-222/19 in C-252/19: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. septembra 2020 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Sąd Rejonowy Szczecin – Prawobrzeże i Zachód w Szczecinie, Sąd Rejonowy w Opatowie – Poljska) – Profi Credit Polska SA/QJ (C-84/19), BW/DR (C-222/19), QL/CG (C-252/19 (Predhodno odločanje – Varstvo potrošnikov – Direktiva 93/13/EGS – Člen 1(2) – Področje uporabe – Nacionalna določba, ki določa najvišji znesek neobrestnih stroškov kredita – Člen 3(1) – Pogodbeni pogoj, s katerim se na potrošnika prenesejo stroški gospodarske dejavnosti dajalca kredita – Znatno neravnotežje v pravicah in obveznostih strank – Člen 4(2) – Obveznost sestave pogodbenih pogojev v jasnem in razumljivem jeziku – Pogodbeni pogoji, ki ne določajo storitev, za katere se plačuje – Direktiva 2008/48/ES – Člen 3(g) – Nacionalna zakonodaja, ki določa način izračuna najvišjega zneska neobrestnega stroška kredita, ki se lahko zaračuna potrošniku)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/7

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. septembra 2020 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Sąd Rejonowy Szczecin – Prawobrzeże i Zachód w Szczecinie, Sąd Rejonowy w Opatowie – Poljska) – Profi Credit Polska SA/QJ (C-84/19), BW/DR (C-222/19), QL/CG (C-252/19
      (Združene zadeve C-84/19, C-222/19 in C-252/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Direktiva 93/13/EGS - Člen 1(2) - Področje uporabe - Nacionalna določba, ki določa najvišji znesek neobrestnih stroškov kredita - Člen 3(1) - Pogodbeni pogoj, s katerim se na potrošnika prenesejo stroški gospodarske dejavnosti dajalca kredita - Znatno neravnotežje v pravicah in obveznostih strank - Člen 4(2) - Obveznost sestave pogodbenih pogojev v jasnem in razumljivem jeziku - Pogodbeni pogoji, ki ne določajo storitev, za katere se plačuje - Direktiva 2008/48/ES - Člen 3(g) - Nacionalna zakonodaja, ki določa način izračuna najvišjega zneska neobrestnega stroška kredita, ki se lahko zaračuna potrošniku)
      (2020/C 378/08)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveni sodišči

      Sąd Rejonowy Szczecin – Prawobrzeże i Zachód w Szczecinie, Sąd Rejonowy w Opatowie

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Profi Credit Polska S.A. (C-84/19), BW (C-222/19), QL (C-252/19)

         Tožene stranke: QJ (C-84/19), DR (C-222/19), CG (C-252/19)

         Izrek

                  1.

                  Člen 3(g) in člen 22 Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni zakonodaji o potrošniških kreditih, ki določa način izračuna najvišjega zneska neobrestnih stroškov kredita, ki se lahko zaračuna potrošniku, čeprav ta način izračuna prodajalcu ali ponudniku omogoča, da temu potrošniku naloži del splošnih stroškov, povezanih z opravljanjem njegove gospodarske dejavnosti, pod pogojem, da se z njenimi določbami o tem najvišjem znesku ne kršijo pravila, harmonizirana s to direktivo.

                  2.

                  Člen 1(2) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nepoštenih pogojih v potrošniških pogodbah, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011, je treba razlagati tako, da iz področja uporabe te direktive ni izključen pogodbeni pogoj, ki določa neobrestni strošek kredita v skladu z zgornjo mejo, določeno v nacionalni zakonodaji o potrošniških kreditih, kadar ta zakonodaja določa, da ni mogoče zahtevati plačila neobrestnih stroškov za del, ki presega to zgornjo mejo ali skupni znesek kredita.

                  3.

                  Člen 4(2) Direktive 93/13, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2011/83, je treba razlagati tako, da pogoji pogodbe o potrošniškem kreditu, s katerimi se potrošniku zaračunavajo stroški, ki niso odplačilo glavnice in obresti, ne spadajo k izjemi iz te določbe, če v teh pogojih ni natančneje določena niti narava teh stroškov niti storitve, za katere se plačujejo, in če so oblikovani tako, da pri potrošniku povzročijo zmedo glede njegovih obveznosti in ekonomskih posledic teh pogojev, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

                  4.

                  Člen 3(1) Direktive 93/13, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2011/83, je treba razlagati tako, da lahko pogodbeni pogoj v zvezi z neobrestnimi stroški kredita, ki določa ta strošek pod zakonsko določeno zgornjo mejo in s katerim se na potrošnika prenesejo stroški gospodarske dejavnosti dajalca kredita, povzroči znatno neravnotežje v pogodbenih pravicah in obveznostih strank v škodo potrošnika, če se s tem pogojem potrošniku zaračunajo stroški, ki so nesorazmerni glede na prejete storitve in prejet znesek posojila, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 164, 13.5.2019.

         UL C 280, 19.8.2019.


title: Združeni zadevi C-119/19 P in C-126/19 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 8. septembra 2020 – Evropska komisija/Francisco Carreras Sequeros in drugi, Evropski parlament, Svet Evropske unije (Pritožba – Javni uslužbenci – Kadrovski predpisi za uradnike Evropske unije – Reforma z dne 1. januarja 2014 – Člen 6 Priloge X – Uradniki in pogodbeni uslužbenci, ki delajo v tretji državi – Nove določbe v zvezi z dodelitvijo dni plačanega letnega dopusta – Ugovor nezakonitosti – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Člen 31(2) – Direktiva 2003/88/ES – Temeljna pravica do plačanega letnega dopusta)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/8

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 8. septembra 2020 – Evropska komisija/Francisco Carreras Sequeros in drugi, Evropski parlament, Svet Evropske unije
      (Združeni zadevi C-119/19 P in C-126/19 P) (1)

      (Pritožba - Javni uslužbenci - Kadrovski predpisi za uradnike Evropske unije - Reforma z dne 1. januarja 2014 - Člen 6 Priloge X - Uradniki in pogodbeni uslužbenci, ki delajo v tretji državi - Nove določbe v zvezi z dodelitvijo dni plačanega letnega dopusta - Ugovor nezakonitosti - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 31(2) - Direktiva 2003/88/ES - Temeljna pravica do plačanega letnega dopusta)
      (2020/C 378/09)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         (Zadeva C-119/19 P)

         Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: T. S. Bohr, G. Gattinara in L. Vernier, agenti)

         Druge stranke v postopku: Francisco Carreras Sequeros, Mariola de las Heras Ojeda, Olivier Maes, Gabrio Marinozzi, Giacomo Miserocchi, Marc Thieme Groen (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika), Evropski parlament (zastopniki: O. Caisou-Rousseau, J. Steele in E. Taneva, agenti), Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in R. Meyer, agenta)

         (Zadeva C-126/19 P)

         Pritožnik: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in R. Meyer, agenta)

         Druge stranke v postopku: Francisco Carreras Sequeros, Mariola de las Heras Ojeda, Olivier Maes, Gabrio Marinozzi, Giacomo Miserocchi, Marc Thieme Groen (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika), Evropska komisija (zastopniki: T. S. Bohr, G. Gattinara in L. Vernier, agenti), Evropski parlament (zastopniki: O. Caisou-Rousseau, J. Steele in E. Taneva, agenti),

         Izrek

                  1.

                  Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 4. decembra 2018, Carreras Sequeros in drugi/Komisija (T-518/16, EU:T:2018:873), se razveljavi.

                  2.

                  Tožba, ki so jo v zadevi T-518/16 vložili Francisco Carreras Sequeros, Mariola de las Heras Ojeda, Olivier Maes, Gabrio Marinozzi, Giacomo Miserocchi in Marc Thieme Groen, se zavrne.

                  3.

                  Francisco Carreras Sequeros, Mariola de las Heras Ojeda, Olivier Maes, Gabrio Marinozzi, Giacomo Miserocchi in Marc Thieme Groen poleg svojih stroškov krijejo stroške Sveta Evropske unije v okviru teh pritožb in postopka pred Splošnim sodiščem Evropske unije ter stroške Evropske komisije v okviru zadnjenavedenega postopka.

                  4.

                  Komisija krije svoje stroške, nastale v okviru teh pritožb.

                  5.

                  Evropski parlament krije svoje stroške.

         (1)  UL C 131, 8.4.2019.


title: Zadeva C-186/19: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. septembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Supreme Site Services GmbH, Supreme Fuels GmbH & Co KG, Supreme Fuels Trading Fze/Supreme Headquarters Allied Powers Europe (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Uredba (EU) št. 1215/2012 – Člen 1(1) – Področje uporabe – Civilne in gospodarske zadeve – Sodna pristojnost – Izključne pristojnosti – Člen 24, točka 5 – Spori v zvezi z izvršitvijo sodnih odločb – Predlog mednarodne organizacije, ki temelji na imuniteti pred izvršbo in s katerim se želi doseči razveljavitev zavarovanja z rubežem ter prepoved ponovnega zavarovanja)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/9

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. septembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Supreme Site Services GmbH, Supreme Fuels GmbH & Co KG, Supreme Fuels Trading Fze/Supreme Headquarters Allied Powers Europe
      (Zadeva C-186/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (EU) št. 1215/2012 - Člen 1(1) - Področje uporabe - Civilne in gospodarske zadeve - Sodna pristojnost - Izključne pristojnosti - Člen 24, točka 5 - Spori v zvezi z izvršitvijo sodnih odločb - Predlog mednarodne organizacije, ki temelji na imuniteti pred izvršbo in s katerim se želi doseči razveljavitev zavarovanja z rubežem ter prepoved ponovnega zavarovanja)
      (2020/C 378/10)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče starnke: Supreme Site Services GmbH, Supreme Fuels GmbH & Co KG, Supreme Fuels Trading Fze

         Tožena stranka: Supreme Headquarters Allied Powers Europe

         Izrek

                  1.

                  Člen 1(1) Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da predlog za izdajo začasne odredbe, vložen pri sodišču države članice, v okviru katerega se mednarodna organizacija – da bi dosegla razveljavitev zavarovanja z rubežem, ki je bilo izvršeno v državi članici, ki ni država sodišča, pred katerim poteka ta postopek, in prepoved ponovne izvedbe takega rubeža na podlagi istih dejstev – sklicuje na svojo imuniteto pred izvršbo ter ki je sprožen vzporedno s temeljnim postopkom, katerega predmet je zatrjevana terjatev zaradi neplačila goriva, dobavljenega za potrebe mirovne operacije, ki jo izvaja ta organizacija, spada v okvir pojma „civilne in gospodarske zadeve“, če se ta predlog ne uveljavlja na podlagi pooblastil javne oblasti v smislu prava Unije, o čemer mora presoditi predložitveno sodišče.

                  2.

                  Člen 24, točka 5, Uredbe št. 1215/2012 je treba razlagati tako, da odločanje o predlogu za izdajo začasne odredbe, ki je bil vložen pri sodišču države članice in v katerem se mednarodna organizacija sklicuje na imuniteto pred izvršbo, da bi dosegla razveljavitev zavarovanja z rubežem, ki je bilo izvršeno v državi članici, ki ni država članica sodišča, pred katerim poteka postopek, in prepoved ponovnega rubeža na podlagi istih dejstev, ne spada v izključno pristojnost sodišč države članice, v kateri je bilo zavarovanje z rubežem izvršeno.

         (1)  UL C 155, 6.5.2019.


title: Zadeva C-214/19 P: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 3. septembra 2020 – achtung! GmbH/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (Pritožba – Znamka Evropske unije – Uredba (ES) št. 207/2009 – Člen 7(1)(b) – Razlikovalni učinek – Neobstoj)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/10

      Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 3. septembra 2020 – achtung! GmbH/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
      (Zadeva C-214/19 P) (1)

      (Pritožba - Znamka Evropske unije - Uredba (ES) št. 207/2009 - Člen 7(1)(b) - Razlikovalni učinek - Neobstoj)
      (2020/C 378/11)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnica: achtung! GmbH (zastopnika: G. J. Seelig in D. Bischof, Rechtsanwälte)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Hanf, agent)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi achtung! GmbH se naloži, da poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasil Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

         (1)  UL C 238, 15.7.2019.


title: Zadeva C-254/19: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 9. septembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court – Irska) – Friends of the Irish Environment Ltd/An Bord Pleanála (Predhodno odločanje – Direktiva 92/43/EGS – Ohranjanje naravnih habitatov ter prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst – Člen 6(3) – Področje uporabe – Pojma „projekt in, soglasje“ – Ustrezna presoja posledic načrta ali projekta za zavarovano območje – Odločitev o podaljšanju trajanja soglasja za izgradnjo terminala za ponovno uplinjanje utekočinjenega zemeljskega plina – Prvotna odločitev, ki temelji na nacionalni zakonodaji, s katero Direktiva 92/43 ni bila pravilno prenesena)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/10

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 9. septembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court – Irska) – Friends of the Irish Environment Ltd/An Bord Pleanála
      (Zadeva C-254/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Direktiva 92/43/EGS - Ohranjanje naravnih habitatov ter prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst - Člen 6(3) - Področje uporabe - Pojma „projekt in, soglasje“ - Ustrezna presoja posledic načrta ali projekta za zavarovano območje - Odločitev o podaljšanju trajanja soglasja za izgradnjo terminala za ponovno uplinjanje utekočinjenega zemeljskega plina - Prvotna odločitev, ki temelji na nacionalni zakonodaji, s katero Direktiva 92/43 ni bila pravilno prenesena)
      (2020/C 378/12)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      High Court

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Friends of the Irish Environment Ltd

         Tožena stranka: An Bord Pleanála

         Ob udeležbi: Shannon Lng Ltd,

         Izrek

                  1.

                  Odločitev o podaljšanju roka desetih let, ki je bil prvotno določen za izvedbo projekta izgradnje terminala za ponovno uplinjanje utekočinjenega zemeljskega plina, je treba šteti za soglasje k projektu v smislu člena 6(3) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst, če prvotno soglasje za ta projekt, ki je postalo neveljavno, ni več imelo pravnih učinkov ob izteku roka, ki ga je to soglasje določalo za ta dela, ta pa se niso začela izvajati.

                  2.

                  Pristojni organ mora presoditi, ali je treba za odločitev o podaljšanju roka, ki je bil prvotno določen za izvedbo projekta izgradnje terminala za ponovno uplinjanje utekočinjenega zemeljskega plina, za katerega je prvotno soglasje za izvedbo postalo neveljavno, opraviti ustrezno presojo posledic, določeno v členu 6(3), prvi stavek, Direktive 92/43, in če je to potrebno, ali se mora ta presoja nanašati na celoten projekt ali njegov del, pri čemer je treba zlasti upoštevati morebitno predhodno izvedeno presojo in spremembe upoštevnih okoljskih in znanstvenih podatkov pa tudi morebitne spremembe projekta in obstoj drugih načrtov in projektov.

            To presojo posledic je treba opraviti, če na podlagi najboljših znanstvenih dognanj na tem področju ni mogoče izključiti, da ta projekt vpliva na cilje ohranjanja zadevnega območja. Predhodna presoja navedenega projekta, ki je bila opravljena pred izdajo prvotnega soglasja za izvedbo za ta projekt, lahko izključi to tveganje le, če vsebuje popolne, natančne in dokončne sklepe, ki lahko odpravijo vsak razumen znanstveni dvom o učinkih del, in pod pogojem, da ni bilo nobenih sprememb upoštevnih okoljskih in znanstvenih podatkov, da ni bilo morebitnih sprememb projekta oziroma da ne obstajajo drugi načrti ali projekti.

         (1)  UL C 206, 17.6.2019.


title: Zadeva C-265/19: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 8. septembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court – Irska) – Recorded Artists Actors Performers Ltd/Phonographic Performance (Ireland) Ltd, Minister for Jobs Enterprise and Innovation, Ireland, Attorney General (Predhodno odločanje – Intelektualna lastnina – Pravice, sorodne avtorski pravici – Direktiva 2006/115/ES – Člen 8(2) – Uporaba fonogramov v Uniji – Pravica izvajalcev do pravičnega nadomestila, ki si ga delijo s proizvajalci fonogramov – Uporaba za državljane tretjih držav – Pogodba o izvedbah in fonogramih – Člena 4 in 15 – Pridržki, ki jih priglasijo tretje države – Omejitve pravice do pravičnega nadomestila, ki lahko na podlagi vzajemnosti izhajajo iz teh pridržkov za državljane tretjih držav v Uniji – Člen 17(2) in člen 52(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Temeljna pravica do varstva intelektualne lastnine – Zahteva, da je vsaka omejitev predpisana z zakonom, da spoštuje bistveno vsebino temeljne pravice in da je sorazmerna – Delitev pristojnosti med Unijo in državami članicami za določitev teh omejitev – Delitev pristojnosti v odnosih s tretjimi državami – Člen 3(2) PDEU – Izključna pristojnost Unije)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/11

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 8. septembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court – Irska) – Recorded Artists Actors Performers Ltd/Phonographic Performance (Ireland) Ltd, Minister for Jobs Enterprise and Innovation, Ireland, Attorney General
      (Zadeva C-265/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Intelektualna lastnina - Pravice, sorodne avtorski pravici - Direktiva 2006/115/ES - Člen 8(2) - Uporaba fonogramov v Uniji - Pravica izvajalcev do pravičnega nadomestila, ki si ga delijo s proizvajalci fonogramov - Uporaba za državljane tretjih držav - Pogodba o izvedbah in fonogramih - Člena 4 in 15 - Pridržki, ki jih priglasijo tretje države - Omejitve pravice do pravičnega nadomestila, ki lahko na podlagi vzajemnosti izhajajo iz teh pridržkov za državljane tretjih držav v Uniji - Člen 17(2) in člen 52(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Temeljna pravica do varstva intelektualne lastnine - Zahteva, da je vsaka omejitev predpisana z zakonom, da spoštuje bistveno vsebino temeljne pravice in da je sorazmerna - Delitev pristojnosti med Unijo in državami članicami za določitev teh omejitev - Delitev pristojnosti v odnosih s tretjimi državami - Člen 3(2) PDEU - Izključna pristojnost Unije)
      (2020/C 378/13)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      High Court

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Recorded Artists Actors Performers Ltd

         Tožene stranke: Phonographic Performance (Ireland) Ltd, Minister for Jobs Enterprise and Innovation, Ireland, Attorney General

         Izrek

                  1.

                  Člen 8(2) Direktive 2006/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o pravici dajanja v najem in pravici posojanja ter o določenih pravicah, sorodnih avtorski pravici, na področju intelektualne lastnine je treba ob upoštevanju člena 4(1) in člena 15(1) Pogodbe Svetovne organizacije za intelektualno lastnino o izvedbah in fonogramih razlagati tako, da nasprotuje temu, da država članica v okviru prenosa izraza „zadevni izvajalci“ iz tega člena 8(2) – ki označuje izvajalce, ki imajo pravico do dela enkratnega pravičnega nadomestila, na katerega se nanaša ta člen – v svojo zakonodajo izključi izvajalce, ki so državljani držav zunaj Evropskega gospodarskega prostora (EGP), zgolj z izjemo izvajalcev, ki imajo stalno ali začasno prebivališče v EGP, in izvajalcev, katerih prispevek k fonogramu je nastal v EGP.

                  2.

                  Člen 15(3) Pogodbe Svetovne organizacije za intelektualno lastnino (WIPO) o izvedbah in fonogramih ter člen 8(2) Direktive 2006/115 je treba v sedanjem stanju prava Unije razlagati tako, da pridržki, ki so jih na podlagi tega člena 15(3) priglasile tretje države in katerih učinek je omejitev pravice do enkratnega pravičnega nadomestila, določene v členu 15(1) Pogodbe WIPO o izvedbah in fonogramih, na njihovem ozemlju, v Evropski uniji ne pripeljejo do omejitev pravice iz tega člena 8(2) za državljane teh tretjih držav, vendar lahko zakonodajalec Unije te omejitve vseeno uvede, če so v skladu z zahtevami iz člena 52(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Navedeni člen 8(2) torej nasprotuje temu, da država članica omeji pravico do enkratnega pravičnega nadomestila za izvajalce in proizvajalce fonogramov, ki so državljani navedenih tretjih držav.

                  3.

                  Člen 8(2) Direktive 2006/115 je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da je pravica do enkratnega pravičnega nadomestila, ki je v njem določena, omejena tako, da samo proizvajalec zadevnega fonograma prejme nadomestilo, ne da bi si ga delil z izvajalcem, ki je k temu fonogramu prispeval.

         (1)  UL C 206, 17.6.2019.


title: Združeni zadevi C-503/19 in C-592/19: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. septembra 2020 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Juzgado Contencioso-Administrativo n° 17 de Barcelona, Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 5 de Barcelona – Espagne) – UQ (C-503/19), SI (C-592/19)/Subdelegación del Gobierno en Barcelona (Predhodno odločanje – Status državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas – Direktiva 2003/109/ES – Člen 6(1) – Elementi, ki jih je treba upoštevati – Nacionalna ureditev – Neupoštevanje teh elementov – Zavrnitev priznanja statusa rezidenta za daljši čas zaradi predkaznovanosti zadevne osebe)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/13

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. septembra 2020 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Juzgado Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona, Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 5 de Barcelona – Espagne) – UQ (C-503/19), SI (C-592/19)/Subdelegación del Gobierno en Barcelona
      (Združeni zadevi C-503/19 in C-592/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Status državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas - Direktiva 2003/109/ES - Člen 6(1) - Elementi, ki jih je treba upoštevati - Nacionalna ureditev - Neupoštevanje teh elementov - Zavrnitev priznanja statusa rezidenta za daljši čas zaradi predkaznovanosti zadevne osebe)
      (2020/C 378/15)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveni sodišči

      Juzgado Contencioso-Administrativo no 17 – de Barcelona, Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 5 de Barcelona

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: UQ (C-503/19), SI (C-592/19)

         Tožena stranka: Subdelegación del Gobierno en Barcelona

         Izrek

      Člen 6(1) Direktive Sveta 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, kot jo razlagajo nekatera njena sodišča in ki določa, da je državljanu tretje države mogoče zavrniti priznanje statusa rezidenta za daljši čas v tej državi članici zgolj zaradi njegove predkaznovanosti, brez konkretne preučitve njegovega položaja zlasti glede na naravo kaznivega dejanja, ki ga je storil ta državljan, nevarnost, ki jo ta lahko pomeni za javni red ali javno varnost, trajanje njegovega prebivanja na ozemlju navedene države članice in obstoj povezav s to državo.

         (1)  UL C 363, 28.10.2019.


title: Zadeva C-530/19: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 3. septembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – NM, stečajna upraviteljica družbe NIKI Luftfahrt GmbH/ON (Predhodno odločanje – Zračni promet – Uredba (ES) št. 261/2004 – Člena 5 in 9 – Obveznost letalskega prevoznika, da ponudi hotelsko nastanitev potnikom, katerih let je bil odpovedan – Škoda, ki jo utrpi potnik med bivanjem v hotelu, ki zagotovi nastanitev – Možnost uveljavljanja odgovornosti letalskega prevoznika zaradi malomarnosti hotelskega osebja)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/13

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 3. septembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – NM, stečajna upraviteljica družbe NIKI Luftfahrt GmbH/ON
      (Zadeva C-530/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Zračni promet - Uredba (ES) št. 261/2004 - Člena 5 in 9 - Obveznost letalskega prevoznika, da ponudi hotelsko nastanitev potnikom, katerih let je bil odpovedan - Škoda, ki jo utrpi potnik med bivanjem v hotelu, ki zagotovi nastanitev - Možnost uveljavljanja odgovornosti letalskega prevoznika zaradi malomarnosti hotelskega osebja)
      (2020/C 378/16)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberster Gerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: NM, stečajna upraviteljica družbe NIKI Luftfahrt GmbH

         Tožena stranka: ON

         Izrek

                  1.

                  Člen 9(1)(b) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 je treba razlagati tako, da obveznost, ki jo ima letalski prevoznik na podlagi te določbe, da potnikom, na katere se ta nanaša, brezplačno ponudi hotelsko nastanitev, ne pomeni, da mora ta prevoznik poskrbeti za pogoje nastanitve kot take.

                  2.

                  Uredbo št. 261/2004 je treba razlagati tako, da letalski prevoznik, ki je v skladu s členom 9(1)(b) te uredbe ponudil hotelsko nastanitev potniku, čigar let je bil odpovedan, ne more biti zgolj na podlagi te uredbe zavezan temu potniku povrniti škodo, ki je nastala zaradi napake, ki jo je storilo osebje navedenega hotela.

         (1)  UL C 328, 30.9.2019.


title: Zadeva C-539/19: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 3. septembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht München I – Nemčija) – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Telefónica Germany GmbH & Co. OHG (Predhodno odločanje – Gostovanje v javnih mobilnih komunikacijskih omrežjih znotraj Evropske unije – Uredba (EU) št. 531/2012 – Člen 6a – Člen 6e(3) – Obveznost ponudnika storitev gostovanja, da samodejno uporabi regulirano tarifo gostovanja – Uporaba za potrošnike, ki so se pred uveljavitvijo Uredbe (EU) št. 531/2012 odločili za posebno tarifo gostovanja)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/14

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 3. septembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht München I – Nemčija) – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Telefónica Germany GmbH & Co. OHG
      (Zadeva C-539/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Gostovanje v javnih mobilnih komunikacijskih omrežjih znotraj Evropske unije - Uredba (EU) št. 531/2012 - Člen 6a - Člen 6e(3) - Obveznost ponudnika storitev gostovanja, da samodejno uporabi regulirano tarifo gostovanja - Uporaba za potrošnike, ki so se pred uveljavitvijo Uredbe (EU) št. 531/2012 odločili za posebno tarifo gostovanja)
      (2020/C 378/17)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht München I

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Tožena stranka: Telefónica Germany GmbH & Co. OHG

         Izrek

      Člen 6a in člen 6e(3) Uredbe (EU) št. 531/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. junija 2012 o gostovanju v javnih mobilnih komunikacijskih omrežjih v Uniji, kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) 2015/2120 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015, je treba razlagati tako, da so morali ponudniki storitev gostovanja od 15. junija 2017 za vse svoje uporabnike samodejno uporabiti regulirano tarifo gostovanja, na katero se med drugim nanaša člen 6a te uredbe, ne glede na to, ali so se ti uporabniki pred tem odločili za regulirano tarifo gostovanja ali za tarifo, ki ni regulirana tarifa gostovanja, razen če so pred končnim datumom, to je 15. junijem 2017, izrecno izrazili izbiro, da se zanje uporablja taka druga tarifa, v skladu s postopkom, ki ga v zvezi s tem določa člen 6e(3), prvi pododstavek, navedene uredbe.

         (1)  UL C 328, 30.9.2019.


title: Zadeva C-651/19: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 9. septembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – JP/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides (Predhodno odločanje – Azilna politika – Skupni postopki za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite – Direktiva 2013/32/EU – Člen 46 – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Člen 47 – Pravica do učinkovitega pravnega sredstva – Tožba zoper odločbo o zavrženju naknadne prošnje za mednarodno zaščito kot nedopustne – Rok za vložitev tožbe – Podrobna pravila vročanja)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/15

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 9. septembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – JP/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
      (Zadeva C-651/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Azilna politika - Skupni postopki za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite - Direktiva 2013/32/EU - Člen 46 - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 47 - Pravica do učinkovitega pravnega sredstva - Tožba zoper odločbo o zavrženju naknadne prošnje za mednarodno zaščito kot nedopustne - Rok za vložitev tožbe - Podrobna pravila vročanja)
      (2020/C 378/18)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: JP

         Tožena stranka: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

         Izrek

      Člen 46 Direktive 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da ne nasprotuje zakonodaji države članice, s katero je za vložitev tožbe zoper odločbo o nedopustnosti naknadne prošnje za mednarodno zaščito določen prekluzivni rok desetih dni od vročitve take odločbe, vključno s prazniki in dela prostimi dnevi, tudi če se, kadar zadevni prosilec v tej državi članici ni izbral naslova za vročanje, taka vročitev opravi na sedežu nacionalnega organa, ki je pristojen za preučitev teh prošenj, če so, prvič, ti prosilci obveščeni, da se bo, če za namene vročitve odločbe o svoji prošnji ne izberejo naslova za vročanje, štelo, da so kot naslov za vročanje izbrali sedež tega nacionalnega organa, drugič, če pogoji za dostop navedenih prosilcev do tega sedeža ne otežujejo čezmerno, da te osebe prejmejo odločbe, ki se nanašajo nanje, tretjič, če jim je v takem roku zagotovljen učinkovit dostop do procesnih jamstev, ki so prosilcu za mednarodno zaščito priznana s pravom Unije, in četrtič, če se spoštuje načelo enakovrednosti. Predložitveno sodišče mora preveriti, ali nacionalna zakonodaja iz postopka v glavni stvari izpolnjuje te zahteve.

         (1)  UL C 372, 4.11.2019.


title: Zadeva C-273/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 22. junija 2020 – Bundesrepublik Deutschland/SW

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/15

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 22. junija 2020 – Bundesrepublik Deutschland/SW
      (Zadeva C-273/20)
      (2020/C 378/19)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Vlagateljica revizije: Bundesrepublik Deutschland

         Nasprotna stranka v postopku z revizijo: SW

         Ob udeležbi: Stadt Darmstadt

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                              (a)

                              Ali se lahko v primeru pridružitve mladoletnemu beguncu brez spremstva iz člena 10(3)(a) in člena 2(f) Direktive Sveta 2003/86/ES (1) z dne 22. septembra 2003 šteje, da je nadaljnji obstoj mladoletnosti „pogoj“ v smislu člena 16(1)(a) Direktive 2003/86/ES? Ali je nacionalna ureditev, ki pridruženim staršem mladoletnega begunca brez spremstva v smislu člena 2(f) Direktive 2003/86/ES (izvedeno) pravico do prebivanja v zadevni državi članici priznava samo toliko časa, dokler je begunec dejansko še mladoleten, skladna s prej navedenimi določbami?

                              (b)

                              Če je odgovor na vprašanji pod točko 1(a) pritrdilen: ali je treba člen 16(1)(a) v povezavi s členom 10(3)(a) in členom 2(f) Direktive 2003/86/ES razlagati tako, da lahko država članica, katere zakonodaja (izvedeno) pravico staršev do prebivanja priznava samo do polnoletnosti otroka, zavrne prošnjo staršev, ki še prebivajo v tretji državi, za vstop in bivanje zaradi združitve družine, če je begunec postal polnoleten pred dokončno odločitvijo v upravnem ali sodnem postopku o prošnji, ki je bila vložena v roku treh mesecev od dneva, ko mu je bil priznan status begunca?

                  2.

                  Če država članica v skladu z odgovorom na vprašanji pod točko 1 ne more zavrniti prošnje za združitev družine:
                  Katere zahteve morajo biti izpolnjene v primerih pridružitve staršev beguncu, ki je pred odločitvijo o prošnji za vstop in bivanje zaradi združitve družine postal polnoleten, da bi šlo za resnično družinsko življenje v smislu člena 16(1)(b) Direktive 2003/86/ES? Zlasti:

                              (a)

                              Ali za to zadostuje sorodstvo v prvem kolenu v ravni črti (člen 10(3)(a) Direktive 2003/86/ES) ali je potrebno tudi dejansko družinsko življenje?

                              (b)

                              Če je potrebno tudi dejansko družinsko življenje:
                              Kako intenzivno mora biti? Ali zadostujejo na primer priložnostni ali redni obiski, ali je potrebno življenje v skupnem gospodinjstvu ali pa je poleg tega potrebna skupnost, namenjena medsebojni pomoči, katere člani so odvisni drug od drugega?

                              (c)

                              Ali je pogoj za pridružitev staršev, ki še prebivajo v tretji državi in so vložili prošnjo za združitev z otrokom, ki mu je priznan status begunca in ki je vmes postal polnoleten, predvidevanje, da se bo družinsko življenje v zadevni državi članici po vstopu (ponovno) začelo na način, ki se zahteva v skladu z odgovorom na drugo vprašanje, točka (b)?

         (1)  Direktiva Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 224).


title: Zadeva C-279/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 26. junija 2020 – Bundesrepublik Deutschland/XC

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/16

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 26. junija 2020 – Bundesrepublik Deutschland/XC
      (Zadeva C-279/20)
      (2020/C 378/20)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Vlagateljica revizije: Bundesrepublik Deutschland

         Nasprotna stranka v postopku z revizijo: XC

         Ob udeležbi: Landkreis Cloppenburg

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 4(1)(c) Direktive Sveta 2003/86/ES (1) z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine razlagati tako, da je otrok sponzorja, ki mu je bil priznan status begunca, mladoleten v smislu te določbe tudi, če je bil, ko je sponzor vložil prošnjo za azil, mladoleten, vendar je že pred priznanjem statusa begunca sponzorju in vložitvijo prošnje za združitev družine postal polnoleten?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:
                  Katere zahteve morajo biti v takem primeru izpolnjene, da gre za resnično družinsko življenje v smislu člena 16(1)(b) Direktive 2003/86/ES?

                              (a)

                              Ali za to zadostuje pravno razmerje starši-otrok ali je potrebno tudi dejansko družinsko življenje?

                              (b)

                              Če je potrebno tudi dejansko družinsko življenje: kako intenzivno mora biti? Ali zadostujejo na primer priložnostni ali redni obiski, ali je potrebno življenje v skupnem gospodinjstvu ali pa je poleg tega potrebna skupnost, namenjena medsebojni pomoči, katere člani so odvisni drug od drugega?

                              (c)

                              Ali je pogoj za pridružitev otroka, ki še prebiva v tretji državi in je vložil prošnjo za združitev s staršem, ki mu je priznan status begunca, vmes pa je postal polnoleten, predvidevanje, da se bo družinsko življenje v zadevni državi članici po vstopu (ponovno) začelo na način, ki se zahteva v skladu z odgovorom na drugo vprašanje, točka (b)?

         (1)  Direktiva Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 224).


title: Zadeva C-394/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija) 18. avgusta 2020 – XY/Finanzamt V

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija) 18. avgusta 2020 – XY/Finanzamt V
      (Zadeva C-394/20)
      (2020/C 378/22)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgericht Düsseldorf

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: XY

         Tožena stranka: Finanzamt V

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 63(1) in člen 65 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi države članice na področju odmere davka na dediščine, ki v zvezi z izračunom davka določa, da je, kadar imata ob zapustnikovi smrti zapustnik in dedič stalno ali običajno prebivališče v drugi državi članici, znižanje davčne osnove v primeru pridobitve nepremičnin, ki so na ozemlju prve države članice, nižje od znižanja, ki bi bilo uporabljeno, če bi imel vsaj eden od njiju tistega dne stalno ali običajno prebivališče v tej prvi državi članici?

                  2.

                  Ali je treba člen 63(1) in člen 65 PDEU razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi države članice na področju odmere davka na dediščine, ki v zvezi z izračunom davka določa, da, kadar imata ob zapustnikovi smrti zapustnik in dedič stalno ali običajno prebivališče v drugi državi članici, obveznosti iz nujnih deležev v primeru pridobitve nepremičnin, ki so na ozemlju prve države članice, ni mogoče odbiti, medtem ko bi bilo mogoče te obveznosti v celoti odbiti od vrednosti pridobitve premoženja zaradi smrti, če bi imel vsaj eden od njiju ob zapustnikovi smrti stalno ali običajno prebivališče v tej prvi državi članici?


title: Zadeva C-405/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 28. avgusta 2020 – EB in drugi/Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau (BVAEB)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 28. avgusta 2020 – EB in drugi/Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau (BVAEB)
      (Zadeva C-405/20)
      (2020/C 378/23)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgerichtshof

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Revidenti: EB, JS in DP

         Druga stranka: Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau (BVAEB)

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba omejitev časovnega področja uporabe zahteve po enakem obravnavanju moških in žensk v skladu s sodbo v zadevi C-262/88, Barber (1), ter v skladu s Protokolom št. 33 o členu 157 PDEU in členom 12 Direktive 2006/54/ES (2) razlagati tako, da se (avstrijski) prejemnik pokojnine zakonito ne more ali pa se lahko le (sorazmerno) za vsak del zahtevka, ki izhaja iz obdobij zaposlitve po 1. 1. 1994, sklicuje na zahtevo po enakem obravnavanju, z namenom uveljavljanja, da je bil diskriminiran z določbami o uskladitvi pokojnin uradnikov za leto 2018, kot je ta, ki je bila uporabljena v postopkih v glavni stvari?

                  2.

                  Ali je treba zahtevo po enakem obravnavanju moških in žensk (v skladu s členom 157 PDEU v povezavi s členom 5 Direktive 2006/54/ES) razlagati tako, da se posredno neenako obravnavanje, kakršno je tisto, ki – morebiti – izhaja iz določb o uskladitvi pokojnin za leto 2018, ki se uporabljajo v postopkih v glavni stvari, tudi ob upoštevanju že prej sprejetih podobnih ukrepov in občutne izgube, povzročene z njihovim kumulativnim učinkom, v razmerju do uskladitve realne vrednosti pokojnin zaradi inflacije (v konkretnem primeru v višini 25 %), izkaže za upravičeno, zlasti:

                              —

                              z namenom preprečitve „razkoraka“ (ki nastane ob rednem usklajevanju po enotni stopnji) med višjimi in nižjimi pokojninami, čeprav bi bil ta zgolj nominalen in se razmerje vrednosti ne bi spremenilo,

                              —

                              z namenom uresničitve splošnega „socialnega vidika“ v smislu krepitve kupne moči prejemnikov nižjih pokojnin, čeprav bi bil (a) ta cilj uresničljiv tudi brez omejitve uskladitve višjih prejemkov in (b) zakonodajalec takega ukrepa na enak način ne določa tudi za krepitev kupne moči v primeru uskladitve nižjih prejemkov delovno aktivnih uradnikov zaradi inflacije (v breme uskladitve višjih prejemkov delovno aktivnih uradnikov) in tudi ni sprejel nobenih določb glede primerljivega posega v uskladitev zneskov pokojnin iz drugih poklicnih sistemov socialne varnosti (brez državne udeležbe), da bi se (v breme uskladitve višjih pokojnin) dosegla krepitev kupne moči nižjih pokojnin,

                              —

                              z namenom ohranitve in financiranja „sistema“, čeprav pokojnin uradnikov ne dolguje zavarovalnica iz sistema, ki bi bil organiziran po zgledu zavarovalnic in bi se financiral s prispevki, temveč država kot delodajalec upokojenih uradnikov kot plačilo za opravljeno delo, tako da ne bi bila odločilna ohranitev ali financiranje sistema, temveč nazadnje le proračunski preudarki,

                              —

                              ker pomeni samostojni utemeljitveni razlog ali (temu predhodno) že vnaprej izključuje domnevo posredne diskriminacije zaradi spola v smislu Direktive 2006/54/ES v breme moških, če je treba statistično pomembno večjo prizadetost moških v skupini prejemnikov višjih pokojnin šteti za posledico zlasti v preteklosti tipično neobstoječih enakih možnosti žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu, ali

                              —

                              ker je ureditev dopustna kot pozitivni ukrep v smislu člena 157(4) PDEU?

         (1)  Sodba z dne 17. maja 1990, C-262/88, EU:C:1990:209.

         (2)  Direktiva 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (UL 2006, L 204, str. 23).


title: Zadeva C-412/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) 3. septembra 2020 – Evropski nalog za prijetje, izdan zoper P; Druga stranka v postopku: Openbaar Ministerie

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) 3. septembra 2020 – Evropski nalog za prijetje, izdan zoper P; Druga stranka v postopku: Openbaar Ministerie
      (Zadeva C-412/20)
      (2020/C 378/24)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank Amsterdam

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Evropski nalog za prijetje, izdan zoper: P

         Druga stranka v postopku: Openbaar Ministerie

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali Okvirni sklep 2002/584/PNZ (1), člen 19(1), drugi pododstavek, Pogodbe o Evropski uniji in/ali člen 47, drugi odstavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah nasprotujejo temu, da izvršitveni pravosodni organ predloži v izvršitev evropski nalog za prijetje, ki ga je izdalo sodišče, kadar to sodišče ne izpolnjuje in že v času izdaje evropskega naloga za prijetje ni več izpolnjevalo zahtev po učinkovitem sodnem varstvu, ker z zakonodajo odreditvene države članice ni zajamčena in že v času izdaje evropskega naloga za prijetje ni bila več zajamčena neodvisnost tega sodišča?

         (1)  Okvirni sklep Sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL L 190, 18.7.2002, str. 1).


title: Zadeva C-413/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgija) 2. septembra 2020 – État belge/LO, OG, SH, MB, JD, OP, Bluetail Flight School SA (BFS)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgija) 2. septembra 2020 – État belge/LO, OG, SH, MB, JD, OP, Bluetail Flight School SA (BFS)
      (Zadeva C-413/20)
      (2020/C 378/25)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: État belge

         Tožene stranke: LO, OG, SH, MB, JD, OP, Bluetail Flight School SA (BFS)

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je mogoče na podlagi točke 9 Dodatka 3 Poddela A Priloge I k Uredbi Komisije (EU) št. 1178/2011 z dne 3. novembra 2011 o tehničnih zahtevah in upravnih postopkih za letalsko osebje v civilnem letalstvu v skladu z Uredbo (ES) št. 216/2008 Evropskega parlamenta in Sveta (1) pri izračunu 115 ur instrumentalnega letenja iz točke 9(e) upoštevati ure usposabljanja, opravljene na simulatorju letenja FNPT II (instrumentalno letenje na tleh), in sicer poleg 15 ur MCC iz točke 9(e), podtočka2, in poleg največ 40 ur usposabljanja za letenje, opravljenega na FNPT II iz točke 9(e), podtočka 3(ii), torej več kot 55 ur instrumentalnega letenja na tleh?

                  2.

                  Ali bi bil odgovor na prvo vprašanje drugačen, če bi ure, opravljene poleg navedenih 15 in 40 ur, pomenile ure MCC ali drugo vrsto usposabljanja na simulatorju?

                  3.

                  Če je odgovor na prvi dve vprašanji nikalen, ali je mogoče na podlagi točke 10 Dodatka 3 Poddela A Priloge I k navedeni uredbi licenco CPL(A) izdati, ko kandidati za pilote opravijo usposabljanje z zadostnim številom ur v zrakoplovu, ne da bi morali ponovno opraviti preizkus praktične usposobljenosti („skill test“) za instrumentalno letenje?

                  4.

                  Če je odgovor na prva tri vprašanja nikalen, ali splošno načelo pravne varnosti nalaga, da se razlaga Sodišča v zvezi z zadevnim pravnim pravilom časovno omeji, na primer tako, da se uporablja samo za kandidate za pilote, ki zaprosijo za izdajo licence CPL(A) oziroma ki so usposabljanje za pridobitev navedene licence začeli po datumu sodbe Sodišča?

         (1)  UL 2011, L 311, str. 1.


title: Zadeva C-439/20 P: Pritožba, ki jo je 18. septembra 2020 vložila Evropska komisija zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 8. julija 2020 v zadevi T-110/17, Jiangsu Seraphim Solar System/Komisija

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/21

      Pritožba, ki jo je 18. septembra 2020 vložila Evropska komisija zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 8. julija 2020 v zadevi T-110/17, Jiangsu Seraphim Solar System/Komisija
      (Zadeva C-439/20 P)
      (2020/C 378/26)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: T. Maxian Rusche, G. Luengo, agenta)

         Drugi stranki v postopku: Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd, Svet Evropske unije

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi Sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 8. julija 2020 v zadevi T-110/17 Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd/Komisija;

                  —

                  tožbo na prvi stopnji zavrže kot nedopustno;

                  —

                  podredno, tožbo na prvi stopnji zavrne kot neutemeljeno; in vsekakor;

                  —

                  pritožnici naloži plačilo stroškov v postopku pritožbe in v postopku na prvi stopnji.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica navaja štiri pritožbene razloge.
      Prvič, Splošno sodišče je napačno uporabilo v zvezi z dopustnostjo in učinkovitostjo tožbe na prvi stopnji.
      Drugič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je obračune dajatev opredelilo za „retroaktiven“.
      Tretjič, Splošno sodišče je napačno razlagalo člen 8(1), (9) in (10), člen 10(5) Uredbe (ES) št. 1225/2009 (1), člen 13(1), (9) in (10), ter člen 16(5) Uredbe (ES) št. 597/2009 (2) s tem, da je ugotovilo, da obračun dajatev za uvoz, s katerim se krši zaveza, ni mogoč.
      Četrtič, Splošno sodišče je napačno razlagalo člen 14(1) Uredbe (ES) št. 1225/2009 in člen 24(1) Uredbe (ES) št. 597/2009 s tem, da je ugotovilo, da Svet ni imel pravne podlage, da naloži, da se dajatev pobere, kadar Komisija razveljavi račune na podlagi zaveze.

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 2009, L 343, str. 51).

         (2)  Uredba Sveta (ES) št. 597/2009 z dne 11. junija 2009 o zaščiti proti subvencioniranemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 2009, L 188, str. 93).


title: Zadeva C-441/20 P: Pritožba, ki jo je 21. septembra 2020 vložil Svet Evropske unije zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 8. julija 2020 v zadevi T-110/17, Jiangsu Seraphim Solar System/Komisija

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/22

      Pritožba, ki jo je 21. septembra 2020 vložil Svet Evropske unije zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 8. julija 2020 v zadevi T-110/17, Jiangsu Seraphim Solar System/Komisija
      (Zadeva C-441/20 P)
      (2020/C 378/27)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnik: Svet Evropske unije (zastopnika: H. Marcos Fraile, agent, N. Tuominen, avocat)

         Drugi stranki v postopku: Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd, Evropska komisija

         Predlogi

      Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano sodbo razveljavi;

                  —

                  tožbo za razglasitev ničnosti izpodbijane uredbe, vloženo na prvi stopnji, zavrne; in

                  —

                  tožeči stranki naloži plačilo stroškov Sveta na prvi stopnji in v pritožbenem postopku.

            podredno:

                  —

                  zadevo vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje;

                  —

                  odločitev o stroških na prvi stopnji in v pritožbenem postopku pridrži.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je tožbo razglasilo za dopustno.
      Tožeča stranka mora na podlagi člena 263 PDEU izkazati procesno upravičenje, zlasti neposredno nanašanje in interes za ukrepanje v zvezi s členom 2 izpodbijane uredbe (1). Protidampinških dajatev, ki so pravna posledica razveljavitve računov, nacionalnim carinskim organom ne dolguje tožeča stranka, ampak druga družba, in sicer družba Seraphim Solar System GmbH. Svet zato meni, da tožeča stranka ni izkazala neposrednega nanašanja in interesa za ukrepanje ter da je Splošno sodišče ravnalo napačno s tem, da je ugotovilo, da je tožeča stranka navedena pogoja izkazala.
      Poleg tega lahko tožeča stranka ugovor nezakonitosti na podlagi člena 277 PDEU vloži le v določenem roku v skladu s sodno prakso Sodišča Evropske unije (Sodišče) v zadevi TWD Textilwerke Deggendorf in Nachi Europe.
      Nazadnje, odgovor na vprašanje dopustnosti tožbe zoper Uredbo št. 1238/2013 (2) in Uredbo št. 1239/2013 (3) je povsem jasen tudi na podlagi sodne prakse v zadevi SolarWorld, v kateri je bilo razsojeno, da člena 3 Uredbe št. 1238/2013 in člen 2 Uredbe št. 1239/2013 ni mogoče uporabiti ločeno od njunih preostalih delov.
      Drugič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je ugotovilo, da člena 8 in 13 osnovnih uredb „izčrpata“ možnost pobiranja dajatev na uvoz, s katerim je bila kršena zaveza, pri čemer je vsak drug pristop „retroaktiven“.
      Stališče Splošnega sodišča temelji na napačnem razumevanju osnovnih uredb. Člena 10(5) in 16(5) osnovnih uredb se na splošno nanašata na posledice ugotovitve, da je bila zaveza kršena. To je enakovredno „retroaktivnosti v smislu osnovnih uredb“, torej naložitvi dokončne protidampinške dajatve/izravnalnih dajatev največ 90 dni pred uvedbo začasnih dajatev na uvoz, ki se registrira v skladu s členoma 14(5) in 24(5) osnovnih uredb.
      Okoliščine obravnavne zadeve, to je kršitve zaveze in posledic, ki izhajajo iz nje, so očitno drugačne. Edina omejitev, ki jo določata člena 10(5) in 16(5) osnovnih uredb je, da se tako retroaktivno pobiranje ne uporabi za izvoz, ki se izvede med 90-nevnim obdobjem pred kršitvijo zaveze ali njenim umikom.
      Poleg tega ne more biti nobene retroaktivnosti, kadar so dajatve naložene od začetka in je določena le izjema od njihovega pobiranja. Proizvajalec-izvoznik se namreč z zavezo izgone uporabi zadevnih dajatev, če so izpolnjeni pogoji za to. Vendar carinski dolg nastane vedno, kadar prijavitelj blago sprosti v prosti promet, to je brez plačila protidampinške dajatve, in se ugotovi, da je kršen eden ali več pogojev zaveze.
      Tretjič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je ugotovilo, da člena 14(1) in 24(1) Osnovnih uredb Svetu ne omogočata, da vzpostavi nadzorni sistem za zaveze, ki vključuje razveljavitev računov.
      Člena 14(1) in 24(1) osnovnih uredb dajeta Svetu zelo široka pooblastila za sprejetje uredbe, ki nalaga dajatve, kot je Sodišče pojasnilo v zadevi Deichmann. Splošno sodišče je zato napačno uporabilo pravo s tem, da je navedlo, da Svet ni bil pristojen za vzpostavitev nadzornega sistema za zaveze, ki vključuje razveljavitev računov.
      Stališče Splošnega sodišča je v nasprotju z namenom zakonodajalca. V pravu EU ni nobenega temelja za tako obsežno zaščito gospodarskega subjekta, ki krši obveznosti, v katere je sam privolil, in ki, kot v obravnavanem primeru, niti ne izpodbija, da so bile te kršitve storjene. To stališče je tudi strožje od tistega, kar zahteva pravo Svetovne trgovinske organizacije (STO), in tako postavlja EU v manj ugoden položaj v primerjavi z drugimi trgovskimi partnericami, ki so članice STO.
      Poleg tega bi bile na podlagi izpodbijane sodbe zaveze nesorazmerno tvegane za Komisijo. Sklenitev zavez za EU pomeni tveganje in težaven nadzor dogovora. Stranka, ki je sklenila zavezo, ima primarno obveznost, da sodeluje s Komisijo in torej zagotovi ne otežen nadzor pravilnega izpolnjevanja te zaveze. Brez tega jamstva bi imela Komisija veliko tveganje, stranka ki bi kršila zavezo, pa bi bila med kršenjem upravičena do vseh ugodnosti. Taka razlaga je tudi v nasprotju z namenom učinkovitega varstva industrije EU pred škodljivim dampingom/subvencioniranjem, ki se (alternativno) odpravi z zavezo.

         (1)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2016/2146 z dne 7. decembra 2016 o umiku sprejetja zaveze dveh proizvajalcev izvoznikov v okviru Izvedbenega sklepa 2013/707/EU o potrditvi sprejetja zaveze, ponujene v okviru protidampinškega in protisubvencijskega postopka v zvezi z uvozom fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani, za obdobje uporabe dokončnih ukrepov (UL 2016, L 333, str. 4).

         (2)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1238/2013 z dne 2. decembra 2013 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani (UL 2013, L 325, str. 1).

         (3)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1239/2013 z dne 2. decembra 2013 o uvedbi dokončne izravnalne dajatve na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani (UL 2013, L 325, str. 66).


title: Zadeva T-437/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2020 – Italija/Komisija (Jezikovna ureditev – Razpis javnega natečaja za zaposlitev upravnih uslužbencev na področju revizije – Znanje jezikov – Omejitev pri izbiri drugega jezika natečaja na nemščino, angleščino in francoščino – Jezik komuniciranja – Uredba št. 1 – Člen 1d, prvi odstavek, člen 27 in člen 28(f) Kadrovskih predpisov – Diskriminacija na podlagi jezika – Upravičenost – Interes službe – Sorazmernost)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/25

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2020 – Italija/Komisija
      (Zadeva T-437/16) (1)

      (Jezikovna ureditev - Razpis javnega natečaja za zaposlitev upravnih uslužbencev na področju revizije - Znanje jezikov - Omejitev pri izbiri drugega jezika natečaja na nemščino, angleščino in francoščino - Jezik komuniciranja - Uredba št. 1 - Člen 1d, prvi odstavek, člen 27 in člen 28(f) Kadrovskih predpisov - Diskriminacija na podlagi jezika - Upravičenost - Interes službe - Sorazmernost)
      (2020/C 378/28)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, agent; skupaj s P. Gentili, avvocato dello Stato)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Gattinara in D. Milanowska, agenta)

         Intervenientka v podporo tožeče stranke: Kraljevina Španija (zastopnik: L. Aguilera Ruiz, agent)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU, s katerim se predlaga razglasitev ničnosti razpisa javnega natečaja EPSO/AD/322/16 za sestavo rezervnega seznama upravnih uslužbencev na področju revizije (AD 5/AD 7) (JO 2016, C 171 A, str. 1).

         Izrek

                  1.

                  Razpis javnega natečaja EPSO/AD/322/16 za sestavo rezervnega seznama upravnih uslužbencev na področju revizije (AD 5/AD 7) se razglasi za ničen.

                  2.

                  Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški Italijanske republike.

                  3.

                  Kraljevina Španija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 371, 10.10.2016.


title: Zadeva T-745/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2020 – Kerkosand/Komisija (Državne pomoči – Pomoč za naložbeni projekt na zahodu Slovaške – Pomoč za regionalno naložbo – Zavrnitev pritožbe – Sklep o nenasprotovanju – Pogoji za izvzetje – Člen 14 Uredbe (EU) št. 651/2014 – Obseg pooblastila Komisije za nadzor – Smernice o regionalni državni pomoči za obdobje 2014 – 2020 – Pojem MSP – Člen 3(2) in (3) Priloge I k Uredbi št. 651/2014 – Podatki za izračun efektivnega zneska in finančnih zneskov ter referenčnega obdobja – Člen 4 Priloge I k Uredbi št. 651/2014 – Dvomi o združljivosti pomoči z notranjim trgom – Člen 4(4) Uredbe (EU) 2015/1589 – Resne težave)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/26

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2020 – Kerkosand/Komisija
      (Zadeva T-745/17) (1)

      (Državne pomoči - Pomoč za naložbeni projekt na zahodu Slovaške - Pomoč za regionalno naložbo - Zavrnitev pritožbe - Sklep o nenasprotovanju - Pogoji za izvzetje - Člen 14 Uredbe (EU) št. 651/2014 - Obseg pooblastila Komisije za nadzor - Smernice o regionalni državni pomoči za obdobje 2014 – 2020 - Pojem MSP - Člen 3(2) in (3) Priloge I k Uredbi št. 651/2014 - Podatki za izračun efektivnega zneska in finančnih zneskov ter referenčnega obdobja - Člen 4 Priloge I k Uredbi št. 651/2014 - Dvomi o združljivosti pomoči z notranjim trgom - Člen 4(4) Uredbe (EU) 2015/1589 - Resne težave)
      (2020/C 378/30)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Kerkosand spol. s r. o. (Šajdíkove Humence, Slovaška) (zastopnika: A. Rosenfeld in C. Holtmann, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: K. Blanck in A. Bouchagiar, agenta)

         Predmet

      Tožba na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2017) 5050 final z dne 20. julija 2017 o pomoči slovaškemu proizvajalcu kremenovega peska NAJPI a. s. (SA.38121 (2016/FC) – Slovaška) (UL 2017, C 336, str. 1).

         Izrek

                  1.

                  Sklep Komisije C(2017) 5050 final z dne 20. julija 2017 o pomoči slovaškemu proizvajalcu kremenovega peska NAJPI a. s. (SA.38121 (2016/FC) – Slovaška) se razglasi za ničen.

                  2.

                  Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 42, 5.2.2018.


title: Zadeva T-143/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2020 – Société générale/ECB (Ekonomska in monetarna politika – Bonitetni nadzor kreditnih institucij – Prispevanje v sistem jamstva za vloge ali v enotni sklad za reševanje z nepreklicnimi zavezami za plačilo – Naloge, prenesene na ECB – Posebna nadzorna pooblastila ECB – Člen 4(1)(f) ter člen 16(1)(c) in (2)(d) Uredbe (EU) št. 1024/2013 – Ukrep, s katerim se nalaga odbitje skupnega zneska zapadlih nepreklicnih zavez za plačilo od navadnega lastniškega temeljnega kapitala – Neobstoj posamične preučitve)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/27

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2020 – Société générale/ECB
      (Zadeva T-143/18) (1)

      (Ekonomska in monetarna politika - Bonitetni nadzor kreditnih institucij - Prispevanje v sistem jamstva za vloge ali v enotni sklad za reševanje z nepreklicnimi zavezami za plačilo - Naloge, prenesene na ECB - Posebna nadzorna pooblastila ECB - Člen 4(1)(f) ter člen 16(1)(c) in (2)(d) Uredbe (EU) št. 1024/2013 - Ukrep, s katerim se nalaga odbitje skupnega zneska zapadlih nepreklicnih zavez za plačilo od navadnega lastniškega temeljnega kapitala - Neobstoj posamične preučitve)
      (2020/C 378/31)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Société générale (Pariz Francija) (zastopniki: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi in M. Dalon, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka (ECB) (zastopniki: E. Koupepidou, R. Bax in F. Bonnard, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Sklepa ECB z dne 19. decembra 2017 ECB/SSM/2017-O2RNE8IBXP4R0TD8PU41/174 in Sklepa ECB z dne 14. februarja 2019 ECB-SSM-2019-FRSOG-10.

         Izrek

                  1.

                  Točka 5 Sklepa Evropske centralne banke (ECB) z dne 19. decembra 2017 ECB/SSM/2017-O2RNE8IBXP4R0TD8PU41/174 in člen 3 njegove priloge A ter točka 5 Sklepa ECB z dne 14. februarja 2019 ECB-SSM-2019-FRSOG-10 in člen 3 njegove priloge se razglasijo za nične v delu, v katerem se nanašajo na Société générale.

                  2.

                  ECB se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 161, 7.5.2018.


title: Zadeva T-50/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2020 – Casual Dreams/EUIPO – López Fernández (Dayaday) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije Dayaday – Prejšnji figurativni nacionalni znamki DAYADAY in dayaday – Relativni razlogi za zavrnitev – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Verjetnost zmede – Člen 8(5) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 8(5) Uredbe 2017/1001) – Ugled – Neupravičeno izkoriščanje razlikovalnega učinka ali ugleda prejšnje znamke)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/29

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2020 – Casual Dreams/EUIPO – López Fernández (Dayaday)
      (Zadeva T-50/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije Dayaday - Prejšnji figurativni nacionalni znamki DAYADAY in dayaday - Relativni razlogi za zavrnitev - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Verjetnost zmede - Člen 8(5) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 8(5) Uredbe 2017/1001) - Ugled - Neupravičeno izkoriščanje razlikovalnega učinka ali ugleda prejšnje znamke)
      (2020/C 378/34)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Casual Dreams, SLU (Manrèse, Španija) (zastopnik: A. B. Padial Martínez, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: H. O'Neill, agent)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO: Miguel Ángel López Fernández (Fuensalida, Španija)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 16. novembra 2018 (zadeva R 2097/2018-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Casual Dreams in M. Lópezom Fernándezom.

         Izrek

                  1.

                  Odločba petega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 16. novembra 2018 (zadeva R 2097/2018-5) se razveljavi za naslednje proizvode:

                              —

                              „polarizacijska očala“, „smučarska očala“, „kolesarska očala“, „očala za šport“, „plavalna očala“, iz razreda 9;

                              —

                              „krpe za umivanje“, „tekstil in tekstilni nadomestki“, „tkanine“, „tkanine, ki niso zajete v drugih razredih“, iz razreda 24.

                  2.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                  Vsaka stranka nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 103, 18.3.2019.


title: Zadeva T-144/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2020 – Kludi/EUIPO – Adlon Brand (ADLON) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Evropske unije ADLON – Prejšnja besedna znamka Evropske unije ADLON – Dokaz ugleda prejšnje znamke – Pravilo 19 Uredbe (ES) št. 2868/95 (postal člen 7 Delegirane uredbe (EU) 2018/625) – Časovna uporaba prava – Prepozna predložitev dokumentov – Diskrecijska pravica odbora za pritožbe – Člen 95(2) Uredbe (EU) 2017/1001 – Relativni razlog za zavrnitev – Škodovanje ugledu – Člen 8(5) Uredbe 2017/1001 – Neupravičeno izkoriščanje razlikovalnega učinka ali ugleda prejšnje znamke)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/30

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2020 – Kludi/EUIPO – Adlon Brand (ADLON)
      (Zadeva T-144/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije ADLON - Prejšnja besedna znamka Evropske unije ADLON - Dokaz ugleda prejšnje znamke - Pravilo 19 Uredbe (ES) št. 2868/95 (postal člen 7 Delegirane uredbe (EU) 2018/625) - Časovna uporaba prava - Prepozna predložitev dokumentov - Diskrecijska pravica odbora za pritožbe - Člen 95(2) Uredbe (EU) 2017/1001 - Relativni razlog za zavrnitev - Škodovanje ugledu - Člen 8(5) Uredbe 2017/1001 - Neupravičeno izkoriščanje razlikovalnega učinka ali ugleda prejšnje znamke)
      (2020/C 378/35)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Kludi GmbH & Co. KG (Menden, Nemčija) (zastopnik: A. Zafar, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: M. Fischer in D. Walicka, agenta)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Adlon Brand GmbH & Co. KG (Düren, Nemčija) (zastopniki: P. Baronikians, E. Saarmann in N. Dimmler, odvetniki)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 26. novembra 2018 (zadeva R 1500/2018-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Adlon Brand in Kludi.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Kludi GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 139, 15.4.2019.


title: Zadeva T-187/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2020 – Glaxo Group/EUIPO (odtenek vijolične barve) (Znamka Evropske unije – Prijava znamke Evropske unije, sestavljene iz odtenka vijolične barve – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 – Neobstoj razlikovalnega učinka, pridobljenega z uporabo – Člen 7(3) Uredbe 2017/1001)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/30

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2020 – Glaxo Group/EUIPO (odtenek vijolične barve)
      (Zadeva T-187/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava znamke Evropske unije, sestavljene iz odtenka vijolične barve - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Neobstoj razlikovalnega učinka, pridobljenega z uporabo - Člen 7(3) Uredbe 2017/1001)
      (2020/C 378/36)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Glaxo Group Ltd (Brentford, Združeno kraljestvo) (zastopniki: S. Malynicz, QC, S. Baran, barrister in R. Jacob, solicitor)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: S. Hanne in H. O’Neill, agenta)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. januarja 2019 (zadeva R 1870/2017-1), v zvezi z registracijo znaka, ki vsebuje odtenek vijolične barve kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Glaxo Group Ltd se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 172, 20.5.2019.


title: Zadeva T-589/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2020 – Gothe in Kunz/EUIPO – Aldi Einkauf (FAIR ZONE) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Evropske unije FAIR ZONE – Prejšnja figurativna znamka Evropske unije FAIR – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/31

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2020 – Gothe in Kunz/EUIPO – Aldi Einkauf (FAIR ZONE)
      (Zadeva T-589/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije FAIR ZONE - Prejšnja figurativna znamka Evropske unije FAIR - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2020/C 378/37)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Oliver Gothe (Köln, Nemčija) in Martin Kunz (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: K. Kruse, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: M. Fischer, agent)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Nemčija) (zastopniki: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen, in M. Minkner, odvetniki)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe EUIPO z dne 3. julija 2019 (zadeva R 2253/2018-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Aldi Einkauf na eni strani ter O. Gothejem in M. Kunzem na drugi.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Oliver Gothe in Martin Kunz nosita stroške postopka.

         (1)  UL C 337, 7.10.2019.


title: Zadeva T-625/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2020 – Daw/EUIPO (SOS Innenfarbe) (Znamka Evropske unije – Prijava besedne znamke Evropske unije SOS Innenfarbe – Absolutni razlogi za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 – Opisnost – Člen 7(1)(c) Uredbe 2017/1001)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/31

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2020 – Daw/EUIPO (SOS Innenfarbe)
      (Zadeva T-625/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije SOS Innenfarbe - Absolutni razlogi za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe 2017/1001)
      (2020/C 378/38)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Daw SE (Ober-Ramstadt, Nemčija) (zastopnik: A. Haberl, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnica: D. Walicka, agentka)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. julija 2019 (zadeva R 277/2019-4) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka SOS Innenfarbe kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Daw SE se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 372, 4.11.2019.


title: Zadeva T-669/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2020 – Novomatic/EUIPO – Brouwerij Haacht (PRIMUS) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Evropske unije PRIMUS – Prejšnja besedna znamka Evropske unije PRIMUS – Prejšnja besedna znamka Beneluksa PRIMUS – Relativni razlog za zavrnitev – Škodovanje ugledu – Člen 8(5) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/32

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2020 – Novomatic/EUIPO – Brouwerij Haacht (PRIMUS)
      (Zadeva T-669/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije PRIMUS - Prejšnja besedna znamka Evropske unije PRIMUS - Prejšnja besedna znamka Beneluksa PRIMUS - Relativni razlog za zavrnitev - Škodovanje ugledu - Člen 8(5) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2020/C 378/39)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Avstrija) (zastopnik: W. Mosing, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: L. Rampini, agent)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Brouwerij Haacht NV (Boortmeerbeek, Belgija) (zastopnika: G. Glas in E. Taelman, odvetnika)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. julija 2019 (zadeva R 2528/2018-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Brouwerij Haacht in Novomatic.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Novomatic AG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 399, 25.11.2019.


title: Zadeva T-879/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2020 – Sumol + Compal Marcas/EUIPO – Jacob (Dr. Jacob’s essentials) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije Dr. Jacob’s essentials – Prejšnja mednarodna besedna znamka COMPAL ESSENCIAL – Prejšnje figurativne nacionalne in mednarodne znamke FRUTA essencial, COMPAL essencial in Compal FRUTA essencial – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/33

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2020 – Sumol + Compal Marcas/EUIPO – Jacob (Dr. Jacob’s essentials)
      (Zadeva T-879/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije Dr. Jacob’s essentials - Prejšnja mednarodna besedna znamka COMPAL ESSENCIAL - Prejšnje figurativne nacionalne in mednarodne znamke FRUTA essencial, COMPAL essencial in Compal FRUTA essencial - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2020/C 378/40)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Sumol + Compal Marcas, SA (Carnaxide, Portugalska) (zastopnik: A. de Sampaio, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: A. Söder in V. Ruzek, agenta)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Ludwig Manfred Jacob (Heidesheim, Nemčija) (zastopnik: W. Berlit, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 3. oktobra 2019 (zadeva R 1025/2019-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Sumol + Compal Marcas in L.M. Jacobom.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Sumol + Compal Marcas, SA se naloži plačilo stroškov v zvezi s to tožbo.

         (1)  UL C 61, 24.2.2020.


title: Zadeva T-81/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2020 – Klose/EUIPO (Upodobitev pravokotnika s tremi barvnimi segmenti) (Znamka Evropske unije – Figurativne znamke Evropske unije, ki upodablja pravokotnik s tremi barvnimi segmenti – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/33

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2020 – Klose/EUIPO (Upodobitev pravokotnika s tremi barvnimi segmenti)
      (Zadeva T-81/20) (1)

      (Znamka Evropske unije - Figurativne znamke Evropske unije, ki upodablja pravokotnik s tremi barvnimi segmenti - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2020/C 378/41)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Anne-Marie Klose (Hamburg, Nemčija) (zastopnica: I. Seher, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnica: A. Söder, agentka)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 12. decembra 2019 (zadeva R 1955/2019-2) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka, ki upodablja pravokotnik s tremi barvnimi segmenti, kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Anne-Marie Klose se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 114, 6.4.2020.


title: Zadeva T-131/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 2. septembra 2020 – IR/Komisija (Javni uslužbenci – Uradniki – Pravice in obveznosti uradnika – Napotitev v interesu službe – Člen 37, prvi odstavek, točka (a), prva alinea, Kadrovskih predpisov – Člen 38 Kadrovskih predpisov – Zavrnitev podaljšanja napotitve – Dolžnost skrbnega ravnanja – Pravica do obrambe)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/34

      Sodba Splošnega sodišča z dne 2. septembra 2020 – IR/Komisija
      (Zadeva T-131/20) (1)

      (Javni uslužbenci - Uradniki - Pravice in obveznosti uradnika - Napotitev v interesu službe - Člen 37, prvi odstavek, točka (a), prva alinea, Kadrovskih predpisov - Člen 38 Kadrovskih predpisov - Zavrnitev podaljšanja napotitve - Dolžnost skrbnega ravnanja - Pravica do obrambe)
      (2020/C 378/42)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: IR (zastopnika: S. Pappas in A. Pappas, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: T. Bohr in I. Melo Sampaio, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti, prvič, sklepa Komisije z dne 2. julija 2019 o zavrnitvi prošnje Evropskega centra za razvoj poklicnega usposabljanja (Cedefop) za podaljšanje napotitve tožeče stranke v njegove službe za dodatno leto, in drugič, sklepa z dne 23. januarja 2020 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke zoper sklep z dne 2. julija 2019.

         Izrek

                  1.

                  Sklep Evropske komisije z dne 2. julija 2019 o zavrnitvi prošnje Evropskega centra za razvoj poklicnega usposabljanja (Cedefop) za podaljšanje napotitve osebe IR v njegove službe za dodatno leto se razglasi za ničen.

                  2.

                  Komisiji se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 161, 11.5.2020.


title: Zadeva T-529/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 10. septembra 2020 – ADESO/Komisija (Ničnostna tožba – Pogodbe o dodelitvi nepovratnih sredstev za projekta „Your Environment is Your Life“ in „Social Safety Net for Poor and Vulnerable Households in Northern Regions of Somalia/Somaliland Phase II“ – Neupravičeni stroški – Opomini – Pisno potrdilo – Status izpodbojnega akta – Pogodbena narava spora – Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva – Akt, ki je neločljivo povezan s pogodbenim okvirom – Nedopustnost)

text:
               9.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/34

      Sklep Splošnega sodišča z dne 10. septembra 2020 – ADESO/Komisija
      (Zadeva T-529/19) (1)

      (Ničnostna tožba - Pogodbe o dodelitvi nepovratnih sredstev za projekta „Your Environment is Your Life“ in „Social Safety Net for Poor and Vulnerable Households in Northern Regions of Somalia/Somaliland Phase II“ - Neupravičeni stroški - Opomini - Pisno potrdilo - Status izpodbojnega akta - Pogodbena narava spora - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Akt, ki je neločljivo povezan s pogodbenim okvirom - Nedopustnost)
      (2020/C 378/43)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: African Development Solutions (ADESO) (Nairobi, Kenija) (zastopnik: R. Martens, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Estrada de Solà, M. Ilkova in A. Katsimerou, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa Komisije, ki naj bi ga vseboval dopis z dne 10. maja 2019 v zvezi z izterjavo nekaterih zneskov, ki so bili izplačani v okviru pogodb o nepovratnih sredstvih za projekta „Your Environment is Your Life“ (FED/2013/313-770) in „Social Safety Net for Poor and Vulnerable Households in Northern Regions of Somalia/Somaliland Phase II“ (FED/2013/316-291).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže kot nedopustna.

                  2.

                  African Development Solutions (ADESO) se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 357, 21.10.2019.