title: Zadeva T-432/05: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. maja 2010 – EMC Development proti Komisiji ( „Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Evropski trg cementa — Odločba o zavrnitvi pritožbe — Usklajeni standard za cement — Zavezujoča narava — Smernice o uporabi člena 81 Pogodbe ES za sporazume o horizontalnem sodelovanju“ )

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/32

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. maja 2010 – EMC Development proti Komisiji
   (Zadeva T-432/05) (1)

   („Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg cementa - Odločba o zavrnitvi pritožbe - Usklajeni standard za cement - Zavezujoča narava - Smernice o uporabi člena 81 Pogodbe ES za sporazume o horizontalnem sodelovanju“)
   2010/C 179/53
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: EMC Development AB (Luleå, Švedska) (zastopnika: M. Elvinger in W. N. Schelp, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva É. Gippini Fournier in B. Doherty, nato É. Gippini Fournier in J. Bourke, zastopniki)

      Predmet

   Tožba za razglasitev ničnosti odločbe Komisije SG-Greffe (2005) D/205249 z dne 28. septembra 2005, s katero je bila zavrnjena pritožba, ki jo je vložila tožeča stranka proti evropskim proizvajalcem Portland cementa, Evropskemu združenju proizvajalcev cementa (Cembureau) in Evropskemu odboru za standardizacijo (CEN), v zvezi z evropskim trgom cementa.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               EMC Development AB nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 36, 11.2.2006.


title: Izbris zadeve C-263/04

text:
               19.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/20

         Izbris zadeve C-263/04 (1)

   (2005/C 45/45)

      (Jezik postopka: francoščina)

   Predsednik Sodišča Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 2. decembra 2004 odredil izbris zadeve pod opr. št. C-263/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki.

      (1)  UL C 201, 7.8.2004.


title: Zadeva C-389/06: Tožba, vložena 20. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

text:
               28.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/18

         Tožba, vložena 20. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-389/06)
   (2006/C 261/35)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: C. O'Reilly)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2003/9/ES z dne 27. januarja 2003 o minimalnih standardih za sprejem prosilcev za azil v državah članicah (1), oziroma s tem, da o teh predpisih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Kraljevini Belgiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2003/9/ES je potekel 6. februarja 2005.

      (1)  UL L 31, 6.2.2003, str. 18.


title: Zadeva C-588/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Republika Poljska) 14. decembra 2010 – Minister Finansów proti Kraft Foods Polska SA

text:
               19.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Republika Poljska) 14. decembra 2010 – Minister Finansów proti Kraft Foods Polska SA
   (Zadeva C-588/10)
   2011/C 89/10
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Kasacijski pritožnik: Minister Finansów

      Druga stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Kraft Foods Polska SA

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 90(1) Direktive Sveta 2006/112/ES (1), ki določa, da se v primeru znižanja cene po dobavi davčna osnova ustrezno zmanjša pod pogoji, ki jih določijo države članice, razlagati tako, da je pogoj, kakršen je določena v členu 29(4a) zakona o DDV – v skladu s katerim je za pridobitev pravice do zmanjšanja davčne osnove glede na osnovo, navedeno v izdanem računu, potrebno, da davčni zavezanec pred iztekom roka za predložitev obračuna davka za davčno obdobje, v katerem je pridobitelj blaga ali storitve prejel popravek računa, predloži potrdilo, da je pridobitelj blaga ali storitve, za katerega je bil račun izdan, popravek računa prejel – zajet v okviru teh pogojev in ni v nasprotju z načeloma nevtralnosti DDV in sorazmernosti?

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva T-309/08: Tožba, vložena 4. avgusta 2008 – G-Star Raw Denim proti UUNT – ESGW Holdings (G Stor)

text:
               11.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/16

         Tožba, vložena 4. avgusta 2008 – G-Star Raw Denim proti UUNT – ESGW Holdings (G Stor)
   (Zadeva T-309/08)
   (2008/C 260/29)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: G-Star Raw Denim Kft. (Budimpešta, Madžarska) (zastopnik: G. Vos, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: ESGW Holdings Ltd (Tortola, Britanski Deviški otoki)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavi naj se odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (blagovne znamke in modeli) z dne 14. aprila 2008 v zadevi R 1232/2007-1;

               —

               zavrne naj se registracija znamke Skupnosti št. 4 195 368 in

               —

               toženi stranki, naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj blagovne znamke Skupnosti: Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „G Stor“ za proizvode iz razreda 9

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: v državah Beneluksa registrirana znamka št. 545 551 besedne znamke „G STAR“ za proizvode iz razreda 25; registrirana znamka Skupnosti št. 3 445 401 besedne figurativne znamke „G STAR“ za proizvode iz razredov 9 in 25; registrirana znamka Skupnosti št. 3 444 262 besedne znamke „G Star“ za proizvode iz razredov 9 in 25; predhodno znana blagovna znamka „G Star“, zaščitena v različnih državah za proizvode iz razreda 25; registrirana znamka Skupnosti št. 3 444 171 za znamko „G STAR RAW DENIM“ za proizvode iz razredov 9 in 35; Nizozemsko trgovsko ime G Star International B.V.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugoditev ugovoru in zavrnitev zahteve za registracijo.

      Odločba odbora za pritožbe: Razveljavitev izpodbijane odločbe in zavrnitev ugovora

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(5) Uredbe sveta št. 40/94, ker je odbor za pritožbe uporabil napačna merila pri presoji podobnosti med zadevnimi znamkami in škodovanja prejšnjim znamkam. Poleg tega je Odbor za pritožbe napačno presodil dejstva glede na zgoraj navedene presoje.


title: Zadeva T-119/12: Tožba, vložena 5. marca 2012 – USFSPEI in Loescher proti Svetu

text:
               9.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/21

         Tožba, vložena 5. marca 2012 – USFSPEI in Loescher proti Svetu
   (Zadeva T-119/12)
   2012/C 165/37
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Union syndicale fédérale des services publics européens et internationaux (USFSPEI) (Bruselj, Belgija) in Bernd Loescher (Rhode-Saint-Genèse, Belgija) (zastopniki: A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal in D. Abreu Caldas, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               razglasi za ničen Sklep Sveta z dne 19. decembra 2011 o predlogu Komisije za uredbo Sveta o prilagoditvi osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev Evropske unije ter korekcijskih koeficientov, ki se zanje uporabljajo, z učinkom od 1. julija 2011 (2011/866/EU);

               —

               Svetu naloži, da tožeči stranki B. Loescherju ter preostalim uradnikom in uslužbencem Evropske unije plača neizplačane dele osebnih prejemkov in pokojnin, do katerih so upravičeni od 1. julija 2011, povišane za zamudne obresti, ki se od dne zapadlosti dolgovanih neizplačanih delov v plačilo izračunajo po obrestni meri, ki jo ECB določi za glavne transakcije refinanciranja, povišani za dve stopnji;

               —

               Svetu naloži, da USF in tožeči stranki plača simboličen euro kot odškodnino za nepremoženjsko škodo, ki sta jo utrpeli zaradi nepravilnega ravnanja Sveta s tem, ko je sprejel Sklep (2011/866/EU) z dne 19. decembra 2011;

               —

               Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata tožbena razloga, ki se nanašata:

               —

               prvič, na kršitev členov 64, 65 in 65a Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije, členov 1 in 3 njihove Priloge XI, načel lojalnega sodelovanja in ustaljenega ravnanja, ki sta razvidni iz člena 4(3) PEU, ter načela varstva legitimnih pričakovanj in obveznosti, ki izvira iz reka patere legem quam ipse fecisti, in

               —

               drugič, na kršitev Sklepa Sveta z dne 23. junija 1981 o postopku tripartitnega posvetovanja s tem, da ni bilo zagotovljeno, da predstavniki držav članic pred sprejetjem spornega sklepa dejansko niso bili seznanjeni s stališči osebja in upravnih organov.


title: Zadeva T-263/04: Tožba Société BIC S.A. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu, vložena dne 25. junija 2004

text:
               9.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/22

         Tožba Société BIC S.A. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu, vložena dne 25. junija 2004
   (Zadeva T-263/04)
   (2004/C 251/41)
   Jezik postopka: francoščina
   Société BIC S.A., s sedežem v Clichyju (Francija), ki jo zastopa Michel-Paul Escande, avocat, je dne 25. junija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo četrtega Odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 6. aprila 2004 (zadeva R 468/2003-4) (1), v delu v katerem je odločeno, da se mora prijava za registracijo znamke Skupnosti št. 1.738.566 zavrniti iz razlogov določenih v členu 7 Uredbe št. 40/94, ker je Société BIC dokazala, da so v zadevnem primeru izpolnjeni pogoji uporabe tega člena;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe.

               Zadevna znamka Skupnosti:

               Tridimenzionalna znamka v obliki vžigalnika.

               Blago ali storitve:

               Blago razreda 34 (izdelki za kadilce, vžigalice), prijava št. 1.738.566.

               Izpodbijana odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev registracije s strani preizkuševalca.

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe.

               Tožbeni razlogi:

               - Tožeča stranka naj bi dokazala, da naj bi bila oblika vžigalnika, za katero se zahteva registracija kot znamke Skupnosti, splošno znana potrošnikom.
               - Tožeča stranka naj bi dokazala, da naj bi oblika vžigalnika BIC pridobila razlikovalni učinek v smislu člena 7 Uredbe (ES) št. 40/94.

      (1)  Verjetno: R 469/2003-4


title: Zadeva T-464/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. maja 2010 – Zeta Europe proti UUNT (Superleggera) ( „Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke Skupnosti Superleggera — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) — Preizkus dejanskega stanja po uradni dolžnosti — Člen 74 Uredbe št. 40/94 (postal člen 76 Uredbe št. 207/2009) — Obveznost obrazložitve — Člen 73 Uredbe št. 40/94 (postal člen 75 Uredbe št. 207/2009)“ )

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/36

         Sodba Splošnega sodišča z dne 19. maja 2010 – Zeta Europe proti UUNT (Superleggera)
   (Zadeva T-464/08) (1)

   („Znamka Skupnosti - Prijava figurativne znamke Skupnosti Superleggera - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) - Preizkus dejanskega stanja po uradni dolžnosti - Člen 74 Uredbe št. 40/94 (postal člen 76 Uredbe št. 207/2009) - Obveznost obrazložitve - Člen 73 Uredbe št. 40/94 (postal člen 75 Uredbe št. 207/2009)“)
   2010/C 179/62
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Zeta Europe BV (Arnhem, Nizozemska) (zastopniki: V. Bilardo, C. Bacchini in M. Mazzitelli, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: A. Sempio in O. Montalto)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. julija 2008 (zadeva R 666/2008-1), v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka Superleggera kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Zeta Europe BV se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 313, 6.12.2008.


title: Zadeva T-574/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. julija 2015 – PAN Europe in Stichting Natuur en Milieu/Komisija (Okolje — Uredba (ES) št. 149/2008 — Mejne vrednosti ostankov pesticidov za živila — Uredba (ES) št. 1367/2006 — Zahteva za notranjo revizijo — Prenehanje pravnega interesa — Ustavitev postopka)

text:
               28.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/27

         Sklep Splošnega sodišča z dne 16. julija 2015 – PAN Europe in Stichting Natuur en Milieu/Komisija
   (Zadeva T-574/12) (1)

   ((Okolje - Uredba (ES) št. 149/2008 - Mejne vrednosti ostankov pesticidov za živila - Uredba (ES) št. 1367/2006 - Zahteva za notranjo revizijo - Prenehanje pravnega interesa - Ustavitev postopka))
   (2015/C 320/42)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Bruselj, Belgija) in Stichting Natuur en Milieu (Utrecht, Nizozemska) (zastopnik: F. Martens, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva B. Burggraaf, P. Ondrůšek in G. von Rintelen, nato B. Burggraaf, G. von Rintelen in P. Oliver, ter nazadnje G. von Rintelen, H. Kranenborg in L. Pignataro-Nolin, agenti)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa z dne 16. oktobra 2012, s katerim je Komisija kot neutemeljeni zavrnila zahtevi tožečih strank za notranjo revizijo Uredbe Komisije (ES) št. 149/2008 z dne 29. januarja 2008 o spremembi Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 396/2005 z uvedbo prilog II, III in IV, v katerih so določene mejne vrednosti ostankov pesticidov za živila, zajeta v Prilogi I k navedeni uredbi (UL L 58, str. 1).

      Izrek

               1.

               Postopek s to pritožbo se ustavi.

               2.

               Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) in Stichting Natuur en Milieu nosita svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 55, 23.2.2013.


title: Zadeva C-291/15: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 16. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – EURO 2004. Hungary Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága (Predhodno odločanje — Carinska unija — Skupna carinska tarifa — Carinska vrednost — Določitev carinske vrednosti — Transakcijska vrednost — Dejansko plačana cena — Utemeljeni dvomi glede resničnosti prijavljene cene — Prijavljena cena, ki je nižja od cene, plačane v okviru drugih transakcij v zvezi s podobnim blagom)

text:
               22.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/11

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 16. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – EURO 2004. Hungary Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
   (Zadeva C-291/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Carinska unija - Skupna carinska tarifa - Carinska vrednost - Določitev carinske vrednosti - Transakcijska vrednost - Dejansko plačana cena - Utemeljeni dvomi glede resničnosti prijavljene cene - Prijavljena cena, ki je nižja od cene, plačane v okviru drugih transakcij v zvezi s podobnim blagom))
   (2016/C 305/16)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: EURO 2004. Hungary Kft.

      Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Izrek

   Člen 181a Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 3254/94 z dne 19. decembra 1994, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje praksi carinskega organa, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari in v skladu s katero se carinska vrednost uvoženega blaga določi na podlagi transakcijske vrednosti podobnega blaga, ki je metoda iz člena 30 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 82/97 z dne 19. decembra 1996, če se oceni, da je prijavljena transakcijska vrednost neobičajno nizka v primerjavi s povprečnimi statističnimi nakupnimi cenami, uporabljenimi pri uvozu podobnega blaga, čeprav carinski organ ne izpodbija ali drugače oporeka verodostojnosti računa ali potrdila o nakazilu, ki se predložita kot dokazilo o dejansko plačani ceni za uvoženo blago, uvoznik pa v odgovor na zahtevo carinskih organov v tem smislu ne predloži drugih dokazov ali informacij, da bi dokazal točnost prijavljene transakcijske vrednosti tega blaga.

      (1)  UL C 98, 14.3.2016.


title: Zadeva C-377/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 18. avgusta 2008 – EGN BV – Filiale Italiana proti Agenzia delle Entrate

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 18. avgusta 2008 – EGN BV – Filiale Italiana proti Agenzia delle Entrate
   (Zadeva C-377/08)
   (2008/C 285/41)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Corte suprema di cassazione
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: EGN BV – Filiale Italiana

      Tožena stranka: Agenzia delle Entrate
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali člen 17(3)(a), Direktive Sveta 77/388/EGS (1), z dne 17. maja 1977, v primeru opravljanja telekomunikacijskih storitev med subjekti s sedežem v različnih državah članicah Skupnosti, pri čemer davek na dodano vrednost bremeni prejemnika, omogoča dobavitelju odbitek davka glede nakupa ali uvoza blaga, ki se nanaša na te transakcije, do česar bi sicer bil upravičen, če bi iste storitve opravljal v svoji državi?

      (1)  UL L 145, str. 1.


title: Zadeva T-345/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. julija 2016 – Modas Cristal/EUIPO – Zorlu Tekstil Ürünleri Pazarlama (KRISTAL) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije KRISTAL — Prejšnji nacionalni besedna in figurativna znamka MODAS CRISTAL in home CRISTAL — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               5.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/26

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. julija 2016 – Modas Cristal/EUIPO – Zorlu Tekstil Ürünleri Pazarlama (KRISTAL)
   (Zadeva T-345/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije KRISTAL - Prejšnji nacionalni besedna in figurativna znamka MODAS CRISTAL in home CRISTAL - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 326/46)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Modas Cristal, SL (Santa Lucía, Španija) (zastopnik: E. Manresa Medina, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: A. Muñiz Rodríguez in A. Schifko, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO: Zorlu Tekstil Ürünleri Pazarlama Anonim Sirketi (Denizli, Turčija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 24. aprila 2015 (zadeva R 341/2014-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Modas Cristal in Zorlu Tekstil Ürünleri Pazarlama.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Modas Cristal, SL se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 302, 14.9.2015.


title: Zadeva C-34/15 P: Pritožba, ki jo je Cantina Broglie 1 Srl vložila 26. januarja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 27. novembra 2014 v zadevi T-154/11, Cantina Broglie 1/UUNT

text:
               21.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 429/8

         Pritožba, ki jo je Cantina Broglie 1 Srl vložila 26. januarja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 27. novembra 2014 v zadevi T-154/11, Cantina Broglie 1/UUNT
   (Zadeva C-34/15 P)
   (2015/C 429/11)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožnica: Cantina Broglie 1 Srl (zastopnik: A. Rizzoli, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona
   Sodišče (deveti senat) je s sklepom z dne 15. oktobra 2015 zavrnilo pritožbo in odločilo, da Cantina Broglie 1 Srl nosi lastne stroške.


title: Zadeva C-382/05: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 18. julija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Javna naročila storitev – Direktiva 92/50/EGS – Pogodbe o oddaji javnih naročil za obdelavo komunalnih odpadkov – Opredelitev – Javno naročilo – Koncesija za storitve – Ukrepi obveščanja javnosti)

text:
               6.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/7

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 18. julija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-382/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Javna naročila storitev - Direktiva 92/50/EGS - Pogodbe o oddaji javnih naročil za obdelavo komunalnih odpadkov - Opredelitev - Javno naročilo - Koncesija za storitve - Ukrepi obveščanja javnosti)
   (2007/C 235/10)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Aresu in X. Lewis, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: I. M. Braguglia in G. Fiengo, zastopnika)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 11, 15 in 17 Direktive Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev (UL L 209, str. 1) – Oddaja naročila brez primerne objave – Sklenitev pogodb za uporabo ostankov gospodinjskih odpadkov, ki so nastali na območjih občin dežele Sicilije.
   Izrek

               1)

               S tem, da je Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento per la protezione civile – Ufficio del Commissario delegato per l'emergenza rifiuti e la tutela delle acque in Sicilia začelo postopek za sklenitev pogodb o oddaji javnih naročil za uporabo ostankov komunalnih odpadkov, ki ostanejo po ločenem zbiranju, nastalih na območjih občin dežele Sicilije, in je te pogodbe sklenilo, ne da bi uporabilo postopke, ki so določeni z Direktivo Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev, kot je bila spremenjena z Direktivo Komisije 2001/78/ES z dne 13. septembra 2001, in predvsem ne da bi objavilo ustrezno obvestilo o javnem naročilu v Uradnem listu Evropskih skupnosti, Italijanska republika ni izpolnila obveznosti iz navedene direktive, zlasti iz njenih členov 11, 15 in 17.

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 22, 28.1.2006.


title: Zadeva C-517/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance de Namur (Belgija) 27. septembra 2013 – Belgacom SA, ki nadaljuje postopek, ki ga je sprožila Belgacom Mobile SA proti Province de Namur

text:
               30.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance de Namur (Belgija) 27. septembra 2013 – Belgacom SA, ki nadaljuje postopek, ki ga je sprožila Belgacom Mobile SA proti Province de Namur
   (Zadeva C-517/13)
   2013/C 352/17
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de première instance de Namur

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Belgacom SA, ki nadaljuje postopek, ki ga je sprožila Belgacom Mobile SA

      Tožena stranka: Province de Namur

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 13 Direktive 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi) (1) razlagati tako, da prepoveduje, da se s predpisom nacionalnega organa ali lokalne skupnosti v proračunske namene, ki nimajo zveze s cilji te odobritve, uvede dajatev na infrastrukture mobilnih komunikacij, ki se uporabljajo v okviru izvajanja dejavnosti, zajetih s splošno odobritvijo, ki se izda na podlagi izvajanja navedene direktive (če je to potrebno, ob razlikovanju med tem, ali se ta infrastruktura nahaja na zasebni ali na javni lastnini)?

               2.

               Ali je treba člen 6 Direktive 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi) razlagati tako, da prepoveduje, da se s predpisom nacionalnega organa ali lokalne skupnosti v proračunske namene, ki nimajo zveze s cilji te odobritve, uvede dajatev na infrastrukture mobilnih komunikacij, ki ni našteta med pogoji iz dela A priloge k navedeni direktivi, zlasti ker ni upravna pristojbina v smislu člena 12?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 337.


title: Zadeva C-46/14: Sklep predsednika Sodišča z dne 6. maja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Rüsselsheim – Nemčija) – Jürgen Kaiser proti Condor Flugdienst GmbH

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/21

         Sklep predsednika Sodišča z dne 6. maja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Rüsselsheim – Nemčija) – Jürgen Kaiser proti Condor Flugdienst GmbH
   (Zadeva C-46/14) (1)

   2014/C 261/42
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 142, 12.5.2014.


title: Zadeva T-512/13 P: Pritožba, ki jo je 20. septembra 2013 vložil AN zoper sodbo, ki jo je 11. julija 2013 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi AN proti Komisiji, F-111/10

text:
               14.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 367/31

         Pritožba, ki jo je 20. septembra 2013 vložil AN zoper sodbo, ki jo je 11. julija 2013 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi AN proti Komisiji, F-111/10
   (Zadeva T-512/13 P)
   2013/C 367/55
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: AN (Bruselj, Belgija) (zastopnika: É. Boigelot in R. Murru, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 11. julija 2013 v zadevi AN proti Evropski Komisiji (F-111/10);

               —

               zadevo vrne v odločanje Sodišču za uslužbence;

               —

               toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov postopka na prvi stopnji in pritožbe.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja dva pritožbena razloga.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev obveznosti obrazložitve s strani Sodišča za uslužbence pri preučitvi tožbenega razloga, navedenega na prvi stopnji, ki se je nanašal na nepravilnost preiskave tožeče stranke, ker naj bi bila obrazložitev Sodišča za uslužbence v točkah 95 in 96 izpodbijane sodbe napačna ali vsaj nezadostna in nepopolna.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog se nanaša na izkrivljanje dejstev in dokazov s strani Sodišča za uslužbence, s tem da je to zaključilo, da je za tožečo stranko veljalo varstvo iz člena 22a(3) Kadrovskih predpisov Evropske unije in da tožeča stranka ni predložila najmanjšega indica o tem, da se je upravna preiskava zoper njo vodila pod pretvezo represalij (v zvezi s točkami 87, 88 in 94 izpodbijane sodbe).


title: Zadeva C-394/08 P: Pritožba, ki jo je vložila Zipcar, Inc. 12. septembra 2008 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (osmi senat), razglašeno 25. junija 2008 v zadevi T-36/07: Zipcar, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/28

         Pritožba, ki jo je vložila Zipcar, Inc. 12. septembra 2008 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (osmi senat), razglašeno 25. junija 2008 v zadevi T-36/07: Zipcar, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)
   (Zadeva C-394/08 P)
   (2008/C 285/47)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Pritožnica: Zipcar, Inc. (zastopnika: M. Elmslie, Solicitor, N. Saunders, Barrister)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Canary Islands Car SL
   Predlogi pritožnice:
   Pritožnica Sodišču predlaga naj:

               —

               v celoti razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje z dne 25. junija 2008 v zadevi T-36/07,

               —

               prijavo odstopi Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), da bo lahko prednostno obravnavana,

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov pritožnice v zvezi s to pritožbo in v zvezi s tožbo pred Sodiščem prve stopnje.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica trdi, da bi izpodbijana sodba morala biti razveljavljena na podlagi sledečih razlogov:

               1)

               Nepravilna razširitev dejanskega in pravnega okvira ocene zakonitosti izpodbijane odločbe. Pritožnica zatrjuje, da je Sodišče prve stopnje v svoji sodbi spremenilo predmet postopka pred Odborom za pritožbe UUNT in upoštevalo dejstva in zadeve, ki so razširile dejanski in pravni okvir spora pred UUNT

               2)

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 40/94 (1). Sodišče prve stopnje je dejansko odločilo, da je upoštevno javnost treba razumeti kot izključno špansko govorečo, „tudi če se sprejme, da se v določenih regijah Španije, kot so na primer Kanarski otoki, angleški jezik na splošno uporablja ali da imajo nekateri španski potrošniki znanje angleškega jezika“. To pomeni napačno uporabo prava, ker gre dejansko za odločitev, da se pri oceni jezikovne sposobnosti in razumevanja povprečnega potrošnika v vsakem posameznem primeru, edino vprašanje nanaša na določitev prevladujočega ali prvega jezika države članice, v kateri obstaja starejša pravica, ne glede na ostala dejstva, pomembna za določitev narave upoštevnega potrošnika.

               3)

               Nadaljna kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 40/94. Z opredelitvijo treh kategorij podobnosti med blagom in storitvami v prijavi in tistimi, ki so zajete z domnevno starejšo pravico, to je „v delu istovetni“, „v delu zelo podobni“ in „v delu ne bistveno različni“, je Sodišče napačno uporabilo pravo, ker ni upoštevalo učinka teh treh različnih kategorij pri oceni, ali obstaja verjetnost zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, 14.1.1994, str. 1).


title: Izbris zadeve C-469/04

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/32

         Izbris zadeve C-469/04 (1)

   (2006/C 60/66)

      (Jezik postopka: grščina)

   S sklepom z dne 16. novembra 2005 je predsednik Sodišča Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. C-469/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki.

      (1)  UL C 314, 18.12.2004.


title: Zadeva C-401/07: Sklep predsednika Sodišča z dne 5. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/32

         Sklep predsednika Sodišča z dne 5. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-401/07) (1)

   (2008/C 285/54)

      Jezik postopka: nizozemščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 269, 10.11.2007.


title: Zadeva C-158/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado Contencioso-Administrativo n° 1 de Oviedo (Španija) 16. marca 2016 – Margarita Isabel Vega González/Consejería de Hacienda y Sector Público de la Administración del Principado de Asturias

text:
               13.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/30

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Oviedo (Španija) 16. marca 2016 – Margarita Isabel Vega González/Consejería de Hacienda y Sector Público de la Administración del Principado de Asturias
      (Zadeva C-158/16)
      (2016/C 211/38)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Oviedo

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Margarita Isabel Vega González

         Tožena stranka: Consejería de Hacienda y Sector Público de la Administración del Principado de Asturias

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba izraz „pogoji zaposlitve“, naveden v določbi 4 Okvirnega sporazuma o delu za določen čas, ki je priložen Direktivi Sveta 1999/70/ES (1) z dne 28. junija 1999 o delu za določen čas, razumeti tako, da zajema tudi pravni položaj, ki osebi, zaposleni za določen čas in ki je bila izvoljena za predstavniško politično funkcijo, omogoča, da enako kot oseba, zaposlena za nedoločen čas, zaprosi za začasno prekinitev delovnega razmerja pri delodajalcu in da se ji ta odobri, tako da se po končanju zadevnega parlamentarnega mandata lahko vrne na svoje delovno mesto?

                  2.

                  Ali je treba načelo nediskriminacije, na katero napotuje določba 4 Okvirnega sporazuma o delu za določen čas, ki je priložen Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o delu za določen čas, razumeti tako, da nasprotuje regionalnemu predpisu, kot je člen 59(2) zakona o ureditvi statusa javnih uslužbencev v Asturiji, ki v celoti in absolutno izključuje možnost, da bi se nadomestnemu uradniku priznal upravni status izrednega dopusta, če je izvoljen za poslanca v parlamentu, medtem ko se ta pravica priznava redno zaposlenim uradnikom?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 368.


title: Zadeva C-272/05: Sklep predsednika Sodišča z dne 7. junija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe hof van beroep te Antwerpen — Belgija) — Kazenski postopek proti Werner Bouwens

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/32

         Sklep predsednika Sodišča z dne 7. junija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe hof van beroep te Antwerpen — Belgija) — Kazenski postopek proti Werner Bouwens
   (Zadeva C-272/05) (1)

   (2006/C 224/65)

      Jezik postopka: nizozemščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 217, 3.9.2005.


title: Zadeva T-214/08: Tožba, vložena 9. junija 2008 – Paul Alfons Rehbein proti UUNT – Hervé Dias Martinho in Manuel Dias Martinho (Outburst)

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/32

         Tožba, vložena 9. junija 2008 – Paul Alfons Rehbein proti UUNT – Hervé Dias Martinho in Manuel Dias Martinho (Outburst)
   (Zadeva T-214/08)
   (2008/C 197/56)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Paul Alfons Rehbein (GmbH & Co.) KG (Glinde, Nemčija) (zastopnik: T. E. Lampel, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Drugi stranki pred odborom za pritožbe: Hervé Dias Martinho in Manuel Carlos Dias Martinho (Le Plessis Trévise, Francija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 13. marca 2008 v zadevi R 1261/2007-2 naj se razveljavi; in

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Drugi stranki pred odborom za pritožbe.

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „Outburst“ za proizvode iz razredov 16, 18 in 25 – prijava št. 4 318 333.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Nacionalna besedna znamka „Outburst“ za proizvode iz razreda 25 – registracija nemške znamke št. 399 40 713.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovor se v celoti zavrne.

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožba se zavrne.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 43(2) in (3) Uredbe Sveta št. 40/94, ker se je prejšnja nacionalna znamka resno in dejansko uporabljala za proizvode in storitve, za katere je registrirana; kršitev člena 76(1)(f) navedene uredbe, ker je odbor za pritožbe napačno ravnal, ker ni upošteval zaprisežene izjave izvršnega direktorja; kršitev člena 74(2) navedene uredbe in pravila 22(1) in (2) Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95 (1), ker so drugi dokazi, predloženi v fazi pritožbe zoper postopek z ugovorom, dopustni in jih je treba upoštevati pri preizkusu resne in dejanske uporabe znamke, ki je predmet ugovora; kršitev pravice tožeče stranke biti slišan, ker bi moral odbor za pritožbe upoštevati dokaze, predložene po izteku roka.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (UL L 303, str. 1).


title: Zadeva C-457/06: Pritožba, ki jo je Republika Finska 16. novembra 2006 vložila zoper sklep Sodišča prve stopnje, razglašen 5. septembra 2006 v zadevi T-350/05, Republika Finska proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/43

         Pritožba, ki jo je Republika Finska 16. novembra 2006 vložila zoper sklep Sodišča prve stopnje, razglašen 5. septembra 2006 v zadevi T-350/05, Republika Finska proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-457/06)
   (2006/C 326/88)
   Jezik postopka: finščina
   Stranki

      Pritožnica: Republika Finska (zastopnik: E. Bygglin)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnice:

               —

               sklep Sodišča prve stopnje z dne 5. septembra 2006 v zadevi Republika Finska proti Komisiji, T-350/05, naj se razveljavi, tožba, ki jo je Finska vložila v skladu s členom 230 ES naj se razglasi za dopustno in zadeva naj se vrne Sodišču prve stopnje, da vsebinsko odloči in Komisiji naloži povračilo stroškov, priglašenih v tem pritožbenem postopku.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Finska meni, da je Sodišče prve stopnje v svojem sklepu kršilo pravo Skupnosti v smislu člena 58 Statuta Sodišča.
   Finska meni, da je Sodišče prve stopnje zmotno uporabilo pravo, s tem, da je razglasilo, da zoper sporno odločbo Komisije ni mogoče vložiti tožbe v smislu člena 230 ES.
   Po mnenju Finske je zoper sporno odločbo Komisije mogoče vložiti tožbo v smislu člena 230 ES. Komisija je Finsko s sprejetjem te odločbe prikrajšala za možnost pogojnega plačila v smislu sodne prakse Sodišča.
   V skladu s sodno prakso, ki se nanaša na uporabo člena 230 ES ima sporna odločba torej pravne učinke, ki očitno vplivajo na interese Finske in spreminjajo njen pravni položaj. Poleg tega je ta sporna odločba povzročila izgubo pravice za Finsko in je tako nedvomno posegla v njen položaj.
   Finska meni, da je Sodišče prve stopnje v tej zadevi večkrat napačno uporabilo pravo in zato odločilo v nasprotju s pravom Skupnosti.


title: Zadeva C-45/15 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 30. maja 2017 – Safa Nicu Sepahan Co./Svet Evropske unije (Pritožba — Odškodninska tožba — Skupna zunanja in varnostna politika (SZVP) — Omejevalni ukrepi proti Islamski republiki Iran — Seznam oseb in subjektov, za katere se uporablja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov — Premoženjska škoda — Nepremoženjska škoda — Napaka pri odmeri zneska odškodnine — Neobstoj — Nasprotna pritožba — Pogoji, potrebni za obstoj nepogodbene odgovornosti Evropske unije — Obveznost dokaza utemeljenosti omejevalnih ukrepov — Dovolj resna kršitev)

text:
               31.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 30. maja 2017 – Safa Nicu Sepahan Co./Svet Evropske unije
   (Zadeva C-45/15 P) (1)

   ((Pritožba - Odškodninska tožba - Skupna zunanja in varnostna politika (SZVP) - Omejevalni ukrepi proti Islamski republiki Iran - Seznam oseb in subjektov, za katere se uporablja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Premoženjska škoda - Nepremoženjska škoda - Napaka pri odmeri zneska odškodnine - Neobstoj - Nasprotna pritožba - Pogoji, potrebni za obstoj nepogodbene odgovornosti Evropske unije - Obveznost dokaza utemeljenosti omejevalnih ukrepov - Dovolj resna kršitev))
   (2017/C 249/02)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Safa Nicu Sepahan Co. (odvetnik: A. Bahrami, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije (zastopniki: R. Liudvinaviciute-Cordeiro, M. Bishop in I. Gurov, agenti)

      Intervenient v podporo Sveta Evropske unije: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnik: M. Gray, agent)

      Izrek

               1.

               Pritožbi družbe Safa Nicu Sepahan Co. in Sveta Evropske unije se zavrneta.

               2.

               Safa Nicu Sepahan Co. in Svet Evropske unije nosita svoje stroške.

               3.

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 118, 13.4.2015.


title: Zadeva T-778/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. marca 2016 – Ugly/UUNT – Group Lottuss (COYOTE UGLY) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti COYOTE UGLY — Relativni razlogi za zavrnitev — Razveljavitev prejšnje besedne znamke Skupnosti — Člen 8(1)(a) in (b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Neobstoj neregistrirane znamke — Člen 8(4) Uredbe št. 207/2009 — Neobstoj nedvomno znane znamke v smislu člena 6 bis Pariške konvencije — Člen 8(2)(c) Uredbe št. 207/2009)

text:
               18.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 136/32

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. marca 2016 – Ugly/UUNT – Group Lottuss (COYOTE UGLY)
   (Zadeva T-778/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti COYOTE UGLY - Relativni razlogi za zavrnitev - Razveljavitev prejšnje besedne znamke Skupnosti - Člen 8(1)(a) in (b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Neobstoj neregistrirane znamke - Člen 8(4) Uredbe št. 207/2009 - Neobstoj nedvomno znane znamke v smislu člena 6 bis Pariške konvencije - Člen 8(2)(c) Uredbe št. 207/2009))
   (2016/C 136/45)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ugly, Inc. (New York, Združene države) (zastopniki: T. St Quintin, barrister, K. Gilbert in C. Mackey, solicitors)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Lukošiūtė, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri UUNT: Group Lottuss Corp., SL (Barcelona, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 16. septembra 2014 (zadeva R 1369/2013-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Ugly, Inc. in Group Lottuss Corp.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Ugly, Inc., se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 26, 26.1.2015.


title: Zadeva C-427/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší soud České republiky (Češka republika) 3. avgusta 2015 – NEW WAVE CZ a.s./ALLTOYS spol. s r.o.

text:
               9.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší soud České republiky (Češka republika) 3. avgusta 2015 – NEW WAVE CZ a.s./ALLTOYS spol. s r.o.
   (Zadeva C-427/15)
   (2015/C 371/17)
   Jezik postopka: češčina

      Predložitveno sodišče

   Nejvyšší soud České republiky

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: New Wave CZ a.s.

      Tožena stranka: Alltoys spol. s r. o.

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 8(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES (1) z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine razlagati tako, da gre v primeru, ko želi tožeča stranka po tem, ko je bil postopek, v katerem je bila ugotovljena kršitev pravice intelektualne lastnine, že pravnomočno končan, v ločenem postopku pridobiti informacije o izvoru in distribucijskih omrežjih blaga ali storitev, s katerimi se krši pravica intelektualne lastnine (na primer, da bi lahko natančno opredelila škodo in potem zahtevala odškodnino zanjo) za postopek, ki spada v okvir postopka o kršitvi pravic intelektualne lastnine?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 2, str. 32.


title: Zadeva C-246/08: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 29. oktobra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski (Neizpolnitev obveznosti države — Šesta direktiva o DDV — Člena 2, točka 1, ter 4(1) in (2) — Pojem gospodarske dejavnosti — Državne pravne pisarne — Storitve pravne pomoči, opravljene v okviru sodnega postopka za delni prispevek, ki ga plača prejemnik — Pojem neposredna povezava med opravljeno storitvijo in prejeto protivrednostjo)

text:
               19.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/7

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 29. oktobra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski
   (Zadeva C-246/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Šesta direktiva o DDV - Člena 2, točka 1, ter 4(1) in (2) - Pojem „gospodarske dejavnosti“ - Državne pravne pisarne - Storitve pravne pomoči, opravljene v okviru sodnega postopka za delni prispevek, ki ga plača prejemnik - Pojem „neposredna povezava“ med opravljeno storitvijo in prejeto protivrednostjo)
   2009/C 312/10
   Jezik postopka: finščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: P. Aalto in D. Triantafyllou, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Finska (zastopnik: A. Guimaraes-Purokoski, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 2, točka 1, ter 4(1), (2) in (5) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) – Nacionalna zakonodaja, ki na področju DDV različno obravnava storitve pravnega svetovanja glede na to, ali jih opravijo zasebni pravniki ali pravniki, zaposleni v državnih pisarnah za pravno pomoč – Izkrivljanje konkurence

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 209, 15.8.2008.


title: Zadeva T-616/11 P: Pritožba, ki jo je 28. novembra 2011 vložil Luigi Marcuccio zoper sklep, ki ga je 8. septembra 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-69/10, Marcuccio proti Komisiji

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/65

      Pritožba, ki jo je 28. novembra 2011 vložil Luigi Marcuccio zoper sklep, ki ga je 8. septembra 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-69/10, Marcuccio proti Komisiji
      (Zadeva T-616/11 P)
      (2012/C 25/124)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                        Primarno
                     , ugodi vsem zahtevkom, podanim na prvi stopnji,

                  —

                  nasprotni stranki v postopku s pritožbo naloži plačilo stroškov, ki so pritožniku nastali v postopku na prvi stopnji;

                  —

                        podredno
                     , zadevo vrne v ponovno odločanje Sodišču za uslužbence, v drugačni sestavi, glede vseh obstoječih zahtevkov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Ta pritožba je vložena zoper sklep z dne 8. septembra 2011 v zadevi F-69/10, s katerim je bila zavrnjena tožba pritožnika za razglasitev ničnosti odločbe, s katero je Komisija njegov odškodninski zahtevek za škodo, ki naj bi mu nastala zaradi posredovanja dopisa glede plačila stroškov postopka v zadevi T-18/04, Marcuccio proti Komisiji, njegovim procesnim zastopnikom v zadevi, v kateri je Splošno sodišče izdalo sodbo z dne 10. junija 2008, in s katero je bil odškodninski zahtevek zoper Komisijo zavrnjen kot očitno neutemeljen.
      V podporo svoji pritožbi pritožnik navaja dva pritožbena razloga.

                  1.

                  Prvi pritožbeni razlog se nanaša na absolutni neobstoj obrazložitve „sklepov glede odškodninskega zahtevka“ (točki 21 in 42 izpodbijanega sklepa), tudi očitno nodločnost, paradoksnost, neobstoj pojasnila ter izkrivljanje in zlorabo dejstev, nepravilno, zmotno in neprimerno razlago in uporabo pravil glede nastanka in nepogodbene odgovornosti institucij Evropske unije ter obveznosti obrazložitve, ki velja za sodnike Evropske unije, pojma analogije in pojma nezakonitega ravnanja institucije Evropske unije.

                  2.

                  Drugi pritožbeni razlog se nanaša na nezakonitost navedb Sodišča za uslužbence „glede stroškov postopka“ (točki 28 in 29 izpodbijanega sklepa).


title: Zadeva T-330/09: Tožba, vložena 19. avgusta 2009 – RapidEye proti Komisiji

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/69

         Tožba, vložena 19. avgusta 2009 – RapidEye proti Komisiji
   (Zadeva T-330/09)
   2009/C 267/127
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: RapidEye AG (Brandenburg an der Havel, Nemčija) (zastopnik: T. Jestaedt, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije iz dopisa z dne 9. junija 2009 z oznako spisa „Državna pomoč CP 183/2009 – Nemčija, RapidEye AG (naknadni nadzor MSR 1998 – N 416/2002)“ naj se razglasi za nično v delu, v katerem Komisija državno pomoč z intenzivnostjo 35 % bruto ekvivalenta dotacije in v znesku 44 199 321,36 EUR šteje za nedopustno ter za pomoč, ki presega intenzivnost 30,22 % oziroma najvišji dovoljeni znesek pomoči 37 316 000 EUR, zahteva novo priglasitev;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija je z Odločbo C(2002) 3570 z dne 2. oktobra 2002 dokončno odobrila državno pomoč družbi RapidEye AG (državna pomoč št. N 416/2002 – Nemčija (Brandenburg), državna pomoč za družbo RapidEye AG) v skladu z večsektorskim okvirom za regionalno pomoč, namenjeno večjim naložbenim projektom (1), s katero naj bi bila določena najvišja dovoljena intenzivnost in znesek pomoči (v nadaljevanju: Odločba Komisije z dne 2. oktobra 2002).
   V tem postopku se tožeča stranka sklicuje na dopis Komisije D(2009) 569 z dne 9. junija 2009 o državni pomoči CP 183/2009 – Nemčija, RapidEye AG (naknadni nadzor MSR 1998 – N 416/2002). V tem dopisu so bili nemški organi zlasti pozvani, naj upoštevajo intenzivnost in znesek pomoči, odobrene z Odločbo Komisije z dne 2. oktobra 2002, in potrdijo, da je bilo zahtevano vračilo vseh izplačanih zneskov, ki so te najvišje vrednosti presegli.
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja pet tožbenih razlogov.
   Najprej tožeča stranka očita kršitev členov 87 ES in 88 ES ter člena 2(1) Uredbe (ES) št. 659/1999 (2), saj se je po njenem mnenju odločba Komisije z dne 2. oktobra 2002 nanašala na pomoč z najvišjo dovoljeno intenzivnostjo 35 %.
   Dalje tožeča stranka navaja, da je tožena stranka zlorabila svoje pooblastilo, s tem da v nasprotju s svojo odločbo z dne 2. oktobra 2002 pomoči z intenzivnostjo do 35 % ni hotela odobriti brez nove priglasitve.
   Tretjič, tožeča stranka navaja kršitev načela varstva legitimnega pričakovanja, saj je tožeča stranka izvedla naložbo, ki jo je pomoč spodbujala, v pričakovanju, da ji bo dodeljena pomoč z intenzivnostjo do 35 %.
   Podredno tožeča stranka navaja kršitev člena 88(3) ES. V zvezi s tem trdi, da čeprav bi bilo treba Odločbo Komisije z dne 2. oktobra 2002 razlagati tako, da dopušča le intenzivnost pomoči 30,22 %, gre pri zvišanju intenzivnosti na 35 % le za nepomembno spremembo pomoči, ki ne potrebuje nove priglasitve.
   Nazadnje tožeča stranka podredno navaja kršitev člena 3 Uredbe (ES) št. 800/2008 (3). Glede tega Komisiji očita, da je pri zvišanju pomoči na 35 % intenzivnosti vztrajala pri novi priglasitvi, ne da bi preverila, ali je pomoč na podlagi člena 3 Uredbe št. 800/2008 izvzeta.

      (1)  UL 1998, C 107, str. 7.

      (2)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL L 83, str. 1).

      (3)  Uredba Komisije (ES) št. 800/2008 z dne 6. avgusta 2008 o razglasitvi nekaterih vrst pomoči za združljive s skupnim trgom z uporabo členov 87 in 88 Pogodbe (Uredba o splošnih skupinskih izjemah) (UL L 214, str. 3).


title: Zadeva T-342/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  22. februarja 2006  — Adam proti Komisiji ( Uradniki — Plačilo — Izselitveni dodatek — Člen 4(1)(a) Priloge VII h Kadrovskim predpisom — Pojem  dela opravljena za drugo državo )

text:
               22.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/12

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 22. februarja 2006 — Adam proti Komisiji
   (Zadeva T-342/04) (1)

   („Uradniki - Plačilo - Izselitveni dodatek - Člen 4(1)(a) Priloge VII h Kadrovskim predpisom - Pojem ‚dela opravljena za drugo državo‘“)
   (2006/C 96/22)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Herta Adam (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in L. Lozano Palacios, agents)
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 2. septembra 2003, s katero je bil tožeči stranki zavrnjen izselitveni dodatek, ki je določen v členu 4(1)(a) Priloge VII h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropskih skupnosti.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 262, 23.10.2004.


title: Zadeva C-207/10: Tožba, vložena 6. maja 2010 – Deutsche Telekom proti Komisiji

text:
               17.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/20

         Tožba, vložena 6. maja 2010 – Deutsche Telekom proti Komisiji
   (Zadeva C-207/10)
   2010/C 195/33
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Deutsche Telekom AG (Bonn, Nemčija) (zastopnika: A. Cordewener in J. Schönfeld, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2009) 8107 konč. popr. z dne 28. oktobra 2009 (v popravljeni različici z dne 8. decembra 2009) v zvezi s pravilom glede varstva legitimnega pričakovanja španskih investitorjev, podrobneje določenega v členu 1(2) in (3);

               —

               Toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka izpodbija Odločbo Komisije C(2009) 8107 konč. popr. z dne 28. oktobra 2009, s katero je Komisija odločila, da je bil program pomoči v obliki davčnih določb v členu 12(5) španskega zakona o davku od dohodka pravnih oseb (v nadaljevanju: TRLIS), ki se nanaša na davčno amortizacijo finančnega dobrega imena (goodwill) za prevzem obsežnih deležev v tujih družbah, z vidika pomoči, dodeljene upravičencem, ki izvedejo prevzem znotraj Skupnosti, nezdružljiv s skupnim trgom. Izpodbijana odločba določa, katere pomoči mora Kraljevina Španija zahtevati nazaj.
   Tožeča stranka v utemeljtev svoje tožbe uveljavlja, prvič, da je bila davčna olajšava, povezana z uporabo člena 12(5) TRLIS formalno protipravna, kajti v nasprotju s prvim stavkom člena 88(3) ES (prvi stavek člena 108(3) PDEU), Kraljevina Španija ni vnaprej obvestila Komisije o zadevnem zakonu in je v nasprotju s prepovedjo uporabe, določene v tretjem stavku člena 88(3) ES (tretji stavek člena 108(3) PDEU), dejansko uporabila ta zakon. Nadalje, člen 12(5) TRLIS je treba šteti za materialno protipravnega, ker v skladu s členom 87(1) ES (člen 107(1) PDEU) določba ni združljiva s skupnim trgom in odobritev v skladu s členom 87(2) ali (3) (člen 107(2) ali (3) PDEU) ne pride v poštev.
   Drugič, tožeča stranka v zvezi s posledicami, ki nastanejo zaradi ugotovitve, da določbe nacionalnega prava glede državnih pomoči niso združljive s pravom Skupnosti, navaja, da mora zadevna država članica to pomoč zahtevati nazaj od prejemnikov. V tej zvezi tožeča stranka navaja, da je to temeljno načelo vsebovano zlasti v prvem stavku člena 14(1) Uredbe (ES) št. 659/99 (1).
   Nazadnje navaja, da v tem primeru ni razloga za to, da se vračila ne bi zahtevalo nazaj, kajti prejemniki španskih državnih pomoči nimajo legitimnih pričakovanj, ki bi jih bilo treba zaščititi. V zvezi s tem tožeča stranka med drugim navaja, da je Komisija napačno uporabila splošno načelo primarnega prava in drugi stavek člena 14(1) Uredbe št. 659/99, s tem da je določila izjemo za določene skupine španskih investitorjev, utemeljeno na načelu varstva legitimnega pričakovanja. Tožeča stranka na eni strani očita, da se načelo varstva legitimnega pričakovanja ne uporabi za prejemnike, ker španska država ni pravilno obvestila Komisije glede člena 12(5) TRLIS. Na drugi strani trdi, da niso bili izpolnjeni pogoji za priznanje varstva legitimnega pričakovanja prejemnikov. Nadalje po njenem mnenju interes Skupnosti, da se vzpostavijo pravični pogoji na trgu, pretehta interes posameznih prejemnikov, da prejmejo davčne ugodnosti za pretekla in za prihodnja leta.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena [88 ES] (UL. L 83, str. 1).


title: Zadeva T-340/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 2. oktobra 2014 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji („Arbitražna klavzula – Pogodba o skupnostni finančni podpori za projekt v okviru programa eContent – Odstop od pogodbe s strani Komisije – Vračilo upravičenih stroškov“)

text:
               10.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 395/31

      Sodba Splošnega sodišča z dne 2. oktobra 2014 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji
      (Zadeva T-340/07) (1)

      ((„Arbitražna klavzula - Pogodba o skupnostni finančni podpori za projekt v okviru programa eContent - Odstop od pogodbe s strani Komisije - Vračilo upravičenih stroškov“))
      (2014/C 395/35)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnik: N. Korogiannakis, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva E. Manhaeve in M. Wilderspin, nato M. Wilderspin, S. Delaude in L. Cappeletti in na koncu S. Delaude in M. Cappeletti, zastopniki, skupaj z D. Philippejem in M. Goudenom, odvetnika)

         Predmet

      Tožba, ki temelji na arbitražni klavzuli in katere cilj je, da se Komisiji naloži plačilo zneskov, ki jih domnevno dolguje tožeči stranki, in odškodnine, zaradi odstopa od pogodbe o skupnostni finančni podpori, ki je bila dodeljena projektu „e- Content Exposure and Business Opportunities“ („EEBO“) (pogodba št.oEDC-53007 EEBO/27873), sklenjene v okviru večletnega programa Skupnosti za spodbujanje razvijanja in uporabe evropskih digitalnih vsebin v globalnih omrežjih in za pospeševanje jezikovne raznolikosti v informacijski družbi.

         Izrek

                  1.

                  Evropska komisija mora družbi Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE plačati znesek 8 843,10 EUR.

                  2.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                  Evropska komisija nosi 5 % svojih stroškov in 5 % stroškov, ki jih je priglasila družba Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis, slednja pa nosi 95 % svojih stroškov in 95 % stroškov, ki jih je priglasila Komisija.

         (1)  UL C 269, 10.11.2007.


title: Zadeva C-192/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 24. aprila 2015 – T. D. Rease, P. Wullems/College bescherming persoonsgegevens

text:
               20.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/26

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 24. aprila 2015 – T. D. Rease, P. Wullems/College bescherming persoonsgegevens
   (Zadeva C-192/15)
   (2015/C 236/35)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnika: T. D. Rease, P. Wullems

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: College bescherming persoonsgegevens

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali spada naročilo upravljavca v smislu člena 2(d) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 15, str. 355) detektivski agenciji, ki je ustanovljena na ozemlju EU, naj uporabi opremo za obdelavo osebnih podatkov na ozemlju države članice, pod pojem „uporaba opreme“ v smislu člena 4(1)(c) te direktive, če je bilo naročilo dano zunaj ozemlja EU?

               2.

               Ali Direktiva 95/46, predvsem člen 28(3) in (4), nacionalnim organom upoštevaje njen cilj omogoča, da pri izvajanju s to direktivo določene zaščite za posameznika s strani nadzornega organa določijo prioritete, ki vodijo k temu, da izvajanje izostane, če kršitev te direktive zatrjuje le en posameznik ali majhna skupina oseb?


title: Zadeva T-104/13: Tožba, vložena 20. februarja 2013 – Toshiba proti Komisiji

text:
               20.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 114/41

         Tožba, vložena 20. februarja 2013 – Toshiba proti Komisiji
   (Zadeva T-104/13)
   2013/C 114/63
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Toshiba Corp. (Tokio, Japonska) (zastopniki: J. MacLennan, Solicitor, J. Jourdan, A. Schulz in P. Berghe, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               člen 1(2)(d) Sklepa Komisije z dne 5. decembra 2012 v zadevi COMP/39.437 – katodne cevi televizijskih in računalniških zaslonov razglasi za ničen;

               —

               člen 1(2)(e) Sklepa Komisije z dne 5. decembra 2012 v zadevi COMP/39.437 – katodne cevi televizijskih in računalniških zaslonov razglasi za ničen;

               —

               člen 2(2)(g) izpodbijanega sklepa razglasi za ničen, ali podredno, zmanjša globo, kolikor Splošno sodišče meni, da je primerno;

               —

               člen 2(2)(h) izpodbijanega sklepa razglasi za ničen, ali podredno, člen 2(2)(h) razglasi za ničen v delu, v katerem je ugotovljeno, da je družba Toshiba solidarno odgovorna, ali podredno, zmanjša globo, kolikor Splošno sodišče meni, da je primerno;

               —

               odredi kakršen koli drug ukrep, ki bi bil ob upoštevanju okoliščin zadeve primeren;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov tožeče stranke

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: v izpodbijanem sklepu je napačno ugotovljeno, da je družba Toshiba Corporation odgovorna za kršitev člena 101 PDEU v obdobju od 16. maja 2000 do 11. aprila 2002.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: v izpodbijanem sklepu je napačno ugotovljeno, da je družba Toshiba Corporation odgovorna za kršitev člena 101 PDEU v obdobju od 12. aprila 2002 do 31. marca 2003.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: v izpodbijanem sklepu je napačno ugotovljeno, da je družba Toshiba Corporation odgovorna za kršitev člena 101 PDEU v obdobju od 1. aprila 2003 do 12. junija 2006.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: v izpodbijanem sklepu je napačno ugotovljeno, da je družba Toshiba Corporation solidarno odgovorna za sodelovanje družbe Matsushita Toshiba Picture Display Co., Ltd. (v nadaljevanju: MTPD pri kršitvi, storjeni v obdobju od 1. aprila 2003 do 12. junija 2006.

               5.

               Peti tožbeni razlog, ki je podreden četrtemu tožbenemu razlogu: v izpodbijanem sklepu je napačno ugotovljeno, da je družba MTPD sodelovala pri kršitvi v obdobju od 1. aprila 2003 do 12. junija 2006.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: v izpodbijanem sklepu je v členih 2(2)(g) in 2(2)(h) napačno naložena globa, ali podredno, v izpodbijanem sklepu sta ti globi napačno izračunani.


title: Združeni zadevi T-447/09 in T-449/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. januarja 2013 – Centre national de la recherche scientifique proti Komisiji

text:
               9.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/27

         Sklep Splošnega sodišča z dne 16. januarja 2013 – Centre national de la recherche scientifique proti Komisiji
   (Združeni zadevi T-447/09 in T-449/09) (1)

   2013/C 71/43
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik drugega senata je odredil izbris združenih zadev.

      (1)  UL C 24, 30.1.2010.


title: Zadeva T-705/16 P: Pritožba, ki jo je WQ (*) 3. oktobra 2016 vložila zoper sodbo, ki jo je 21. julija 2016 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-1/16, WQ (*)/Parlament

text:
                  5.12.2016

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  C 454/29

         Pritožba, ki jo je  WQ (*1)3. oktobra 2016 vložila zoper sodbo, ki jo je 21. julija 2016 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-1/16,  WQ (*1)/Parlament
         (Zadeva T-705/16 P)
         (2016/C 454/51)
         Jezik postopka: francoščina

            Stranki

            Pritožnica: WQ (*1) (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

            Druga stranka v postopku: Evropski parlament

            Predlogi

         Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                     —

                     razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence v zadevi F-1/16,  WQ (*1)/Parlament;

                     —

                     razveljavi odločbo OI z dne 27. marca 2015 o tem, da se imena pritožnice ne vključi v seznam uradnikov, izbranih za sodelovanje v programu izobraževanja za certifikacijsko obdobje 2014;

                     —

                     Parlamentu naloži plačilo stroškov obeh postopkov.

            Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

         Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja tri razloge.

                     1.

                     Prvi pritožbeni razlog: Sodišče za uslužbence naj bi napačno uporabilo pravo pri preizkusu tožbenega razloga, ki ga je pritožnica navajala na prvi stopnji in ki se je nanašal na kršitev splošnega načela enakega obravnavanja, ker je razsodilo, da je bila zadnja v objektivno drugačnem položaju kot kandidat z diplomo iste stopnje, ki je opravil vsaj enoletni tečaj.

                     2.

                     Drugi pritožbeni razlog: Sodišče za uslužbence naj bi napačno uporabilo pravo, ker je razsodilo, da s sporno odločbo, s katero ime pritožnice ni bilo vključeno v seznam uradnikov, izbranih za sodelovanje v programu izobraževanja za certifikacijsko obdobje 2014, nista bila kršena člen 165 Pogodbe o delovanju Evropske unije in razdelitev pristojnosti med Unijo in njenimi državami članicami na področju izobraževanja.

                     3.

                     Tretji pritožbeni razlog: Sodišče za uslužbence naj bi napačno uporabilo pravo s tem, da je zavrnilo ugovor nezakonitosti, ki ga je pritožnica podala na prvi stopnji, iz razloga, da je bilo merilo opravljenega vsaj enoletnega tečaja upravičeno in sorazmerno upoštevajoč naravo certifikacijskega postopka. V tem okviru pritožnica meni, da je Sodišče za uslužbence tudi izkrivilo njene trditve, ker je razsodilo, da ni izpodbijala dejstva, da bi bile z upoštevanjem spornega naziva dvakrat ovrednotene njene delovne izkušnje v institucijah.

            (*1)  Informacija je bila izbrisana v okviru varstva posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov.


title: Zadeva T-231/17: Tožba, vložena 20. aprila 2017 – SE/Svet

text:
               3.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/31

         Tožba, vložena 20. aprila 2017 – SE/Svet
   (Zadeva T-231/17)
   (2017/C 213/43)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: SE (zastopnik: N. de Montigny, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Oddelka za individualne pravice z dne 22. junija 2016, s katero ji je bilo zavrnjeno priznanje vzdrževanega otroka za njeno vnukinjo;

               —

               po potrebi razglasi za nično odločbo z dne 24. januarja 2017 o zavrnitvi pritožbe, ki je bila vložena 19. septembra 2016;

               —

               na podlagi člena 2(2), tretji pododstavek, Priloge VII h Kadrovskim predpisom ugotovi, da tožeča stranka svojo vnukinjo vzdržuje od 13. junija 2016;

               —

               vnukinji tožeče stranke prizna zavarovanje iz skupnega sistema zdravstvenega zavarovanja (RCAM) po tožeči stranki od 13. junija 2016;

               —

               toženi stranki naloži plačilo globe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava in na napake pri presoji in razlagi člena 2(2), tretji pododstavek, Priloge VII h Kadrovskim predpisom za uradnike, ki naj bi jih Svet storil s sprejetjem izpodbijanih odločb.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela dobrega upravljanja.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 24 Listine o temeljnih pravicah.


title: Zadeva T-447/16: Tožba, vložena 4. avgusta 2016 – Pirelli Tyre/EUIPO – Yokohama Rubber (Upodobitev tekalne plasti pnevmatike)

text:
               26.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 350/27

         Tožba, vložena 4. avgusta 2016 – Pirelli Tyre/EUIPO – Yokohama Rubber (Upodobitev tekalne plasti pnevmatike)
   (Zadeva T-447/16)
   (2016/C 350/33)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Pirelli Tyre SpA (Milano, Italija) (zastopnika: T. Müller in F. Togo, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: The Yokohama Rubber Co. Ltd (Tokio, Japonska)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka (upodobitev tekalne plasti pnevmatike – znamka Evropske unije št. 2 319 176)

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 28. aprila 2016 v zadevi R 2583/2014-5

      Tožbeni predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo v delu, v katerem je bila izpodbijana znamka razglašena za nično, razveljavi in tožeči stranki naloži plačilo stroškov pred Uradom.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 52(1)(a) v povezavi s členom 7(1)(b)(e) in (ii) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-532/10: Tožba, vložena 13. novembra 2010 – Cosepuri proti EFSA

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/43

         Tožba, vložena 13. novembra 2010 – Cosepuri proti EFSA
   (Zadeva T-532/10)
   ()
   2011/C 30/79
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Cosepuri Soc. coop. p.a. (Bologna, Italija) (zastopnik: F. Fiorenza, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za varnost hrane (EFSA)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti zavrnitve dostopa do aktov družbi Cosepuri z dne 15. septembra 2010;

               —

               naložitev EFSA, naj razkrije akte, ki jih je razglasila za zaupne;

               —

               naložitev EFSA plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v tej zadevi, ki je ista kot v zadevi T-339/10 (1), Cosepuri proti EFSA, nasprotuje odločbi Evropske agencije za varnost hrane (EFSA) z dne 15. septembra 2010 v zvezi z javnim razpisom 2010/S 51-074689, določenim s protokolom CFT/EFSA/FIN/2010/01, za prevozne storitve v Italiji in Evropi, ki se je končal z oddajo naročila drugemu podjetju.
   EFSA je z izpodbijano odločbo zavrnila dostop do nekaterih aktov razpisa in zlasti do dokumentov o pogojih za udeležbo in za določitev ponudbe, ki je cenovno najugodnejša.
   Tožeča stranka se v utemeljitev svojih predlogov sklicuje na kršitev upoštevnih določb Uredbe Sveta (ES) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 (2) in Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 (3) ter na kršitev obveznosti obrazložitve, načela preglednosti in pravice dostopa do aktov. Tožeča stranka se nazadnje sklicuje na zlorabo pooblastil.
   Tožeča stranka zlasti zatrjuje, da tožena stranka ni navedla, kakšna škoda bi izbranemu ponudniku nastala zaradi dostopa do zahtevanih dokumentov in neobstoj oziroma pomanjkljivost obrazložitve delne zavrnitve zahtevka v zvezi s primerjalnimi podatki, z vidika razpisa, ki so jih konkurenti vnesli v razpisno dokumentacijo, ki torej ne spada med podatke, ki so poslovna skrivnost. Poleg tega predlaga, naj se ta zadeva združi z zadevo T-339/10, ki jo obravnava isto sodišče.

      (1)  UL C 288, str. 47.

      (2)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 248, str. 1).

      (3)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43).


title: Zadeva T-420/05 R II: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 13. oktobra 2006 — Vischim proti Komisiji ( Začasna odredba — Predlog za odlog izvršitve — Direktiva 91/414/EGS — Nova zahteva — Nova dejstva — Nujnost — Odsotnost )

text:
               16.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/17

         Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 13. oktobra 2006 — Vischim proti Komisiji
   (Zadeva T-420/05 R II)
   („Začasna odredba - Predlog za odlog izvršitve - Direktiva 91/414/EGS - Nova zahteva - Nova dejstva - Nujnost - Odsotnost“)
   (2006/C 310/34)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Vischim Srl (Cesano Maderno, Italija) (zastopnika: C. Mereu in K. Van Maldegem, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: B. Doherty in L. Parpala, agents)
   Predmet
   Zahteva za podaljšane roka, ki se izteče 31. avgusta 2006, določenega v členu 3 Direktive Komisije 2005/53/ES z dne 16. septembra 2005 o spremembi Direktive Sveta 91/414/EGS zaradi vključitve klorotalonila, klorotolurona, cipermetrina, daminozida in tiofanat-metila kot aktivnih snovi (UL L 241, str. 51).
   Izrek

               1)

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2)

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-427/05: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 25. oktobra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione tributaria regionale di Genova – Italija) – Agenzia delle Entrate Ufficio Genova 1 proti Porto Antico di Genova SpA (Strukturni skladi – Uredba (EGS) št. 4253/88 – Člen 21(3), drugi pododstavek – Prepoved odbitka – Izračun obdavčljivega dohodka – Upoštevanje subvencij, prejetih od Skupnosti)

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/9

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 25. oktobra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione tributaria regionale di Genova – Italija) – Agenzia delle Entrate Ufficio Genova 1 proti Porto Antico di Genova SpA
   (Zadeva C-427/05) (1)

   (Strukturni skladi - Uredba (EGS) št. 4253/88 - Člen 21(3), drugi pododstavek - Prepoved odbitka - Izračun obdavčljivega dohodka - Upoštevanje subvencij, prejetih od Skupnosti)
   (2007/C 315/14)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Commissione tributaria regionale di Genova
   Strani v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Agenzia delle Entrate Ufficio Genova 1

      Tožena stranka: Porto Antico di Genova SpA
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Commissione tributaria regionale di Genova – Razlaga člena 21(3) Uredbe Sveta (EGS) št. 2082/93 z dne 20. julija 1993 o spremembi Uredbe (EGS) št. 4253/88 o določbah za izvajanje Uredbe (EGS) št. 2052/88 glede usklajevanja dejavnosti različnih strukturnih skladov med seboj in z dejavnostmi Evropske investicijske banke ter drugih obstoječih finančnih instrumentov (UL L 193, str. 20) – Združljivost nacionalne določbe, ki pri določitvi obdavčljivega prihodka upošteva prejete pomoči Skupnosti.
   Izrek
   Člen 21(3), drugi pododstavek, Uredbe Sveta (EGS) št. 4253/88 z dne 19. decembra 1988 o določbah za izvajanje Uredbe (EGS) št. 2052/88 glede usklajevanja dejavnosti različnih strukturnih skladov med seboj in z Evropsko investicijsko banko ter drugimi finančnimi instrumenti, kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (EGS) št. 2082/93 z dne 20. julija 1993, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni davčni zakonodaji, kot je člen 55(3), točka b), uredbe predsednika republike št. 917 z dne 22. decembra 1986, ki subvencije strukturnih skladov Skupnosti upošteva pri določitvi obdavčljivega dohodka.

      (1)  UL C 36, 11.2.2006.


title: Združeni zadevi C-475/13 in C-476/13: Sklep predsednika Sodišča z dne 21. maja 2014 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Walter Jubin (C-475/13), Heidemarie Retzlaff (C-476/13) proti easyJet Airline Co. Ltd

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/19

         Sklep predsednika Sodišča z dne 21. maja 2014 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Walter Jubin (C-475/13), Heidemarie Retzlaff (C-476/13) proti easyJet Airline Co. Ltd
   (Združeni zadevi C-475/13 in C-476/13) (1)

   2014/C 261/34
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadev.

      (1)  UL C 359, 7.12.2013.


title: Zadeva C-287/13 P: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 22. maja 2014 – Bilbaína de Alquitranes, SA in drugi proti Evropski agenciji za kemikalije (ECHA) (Pritožba — Člen 181 Poslovnika Sodišča — Uredba (ES) št. °1907/2006 (Uredba REACH) — Člen 59 in priloga XIII — Opredelitev snovi smola, premogov katran, visokotemperaturna, kot zelo zaskrbljujoče snovi, ki mora biti predmet postopka avtorizacije — Enako obravnavanje)e

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/6

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 22. maja 2014 – Bilbaína de Alquitranes, SA in drugi proti Evropski agenciji za kemikalije (ECHA)
   (Zadeva C-287/13 P) (1)

   ((Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Uredba (ES) št.o 1907/2006 (Uredba REACH) - Člen 59 in priloga XIII - Opredelitev snovi smola, premogov katran, visokotemperaturna, kot zelo zaskrbljujoče snovi, ki mora biti predmet postopka avtorizacije - Enako obravnavanje)e)
   2014/C 261/08
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnice: Bilbaína de Alquitranes, SA, Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Rütgers Poland Sp. z o.o. (zastopnik: K. Van Maldegem, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska agencija za kemikalije (ECHA) (zastopniki: M. Heikkilä, W. Broere in T. Zbihlej, agenti, skupaj z J. Stuyckijem in A.-M. Vandrommeom, odvetnika)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbam Bilbaína de Alquitranes SA, Cindu Chemicals BV, Deza a.s., Industrial Química del Nalón SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV et Rütgers Poland sp. z o.o. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 252, 31.8.2013.


title: Zadeva C-1/11: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 19. novembra 2012 – Luigi Marcuccio proti Evropski komisiji (Predlog za dovolitev izvršbe nad Evropsko unijo)

text:
               9.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/10

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 19. novembra 2012 – Luigi Marcuccio proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-1/11) (1)

   (Predlog za dovolitev izvršbe nad Evropsko unijo)
   2013/C 38/12
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall in C. Berardis-Kayser, agenta, skupaj z A. Dal Ferro, odvetnik)

      Predmet

   Protokol o privilegijih in imunitetah – Tožba za dovolitev izvršbe pri Komisiji na zneske, ki jih Uniji dolguje Italijanska republika, in podredno, na premičnine Unije na ozemlju Italijanske republike – Odvzem imunitete Komisiji – Člen 1 Protokola o privilegijih in imunitetah Evropske unije

      Izrek

               1.

               Predlog za izvršbo se zavrne.

               2.

               Luigiju Marcucciu in Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 89, 24.3.2012.


title: Zadeva C-1/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 2. januarja 2009 vložilo Conseil d'État (Francija) – Centre d'exportation du livre français (CELF), Ministre de la culture et de la communication proti Société internationale de diffusion et d'édition

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 2. januarja 2009 vložilo Conseil d'État (Francija) – Centre d'exportation du livre français (CELF), Ministre de la culture et de la communication proti Société internationale de diffusion et d'édition
   (Zadeva C-1/09)
   (2009/C 69/42)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Conseil d'État (Francija)
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Centre d'exportation du livre français (CELF), Ministre de la culture et de la communication

      Tožena stranka: Société internationale de diffusion et d'édition
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali lahko nacionalno sodišče prekine odločanje o vprašanju vračila državne pomoči, dokler Komisija Evropskih skupnosti z dokončno odločbo ne odloči o združljivosti pomoči s pravili skupnega trga, kadar je sodišče Skupnosti prvo odločbo Komisije, s katero je bila ta pomoč razglašena za združljivo, razglasilo za nično?

               2)

               Ali lahko položaj, ko je Komisija trikrat razglasila pomoč za združljivo s skupnim trgom, preden je Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti razglasilo te odločbe za nične, pomeni izjemno okoliščino, zaradi katere nacionalno sodišče lahko omeji obveznost izterjave pomoči?


title: Zadeva C-523/09: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. julija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tartu Ringkonnakohus – Republika Estonija) – Rakvere Piim AS, Maag Piimatööstus AS proti Veterinaar- ja Toiduamet (Skupna kmetijska politika — Pristojbine za inšpekcije in sanitarni nadzor proizvodnje mleka)

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/7

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. julija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tartu Ringkonnakohus – Republika Estonija) – Rakvere Piim AS, Maag Piimatööstus AS proti Veterinaar- ja Toiduamet
   (Zadeva C-523/09) (1)

   (Skupna kmetijska politika - Pristojbine za inšpekcije in sanitarni nadzor proizvodnje mleka)
   2011/C 269/11
   Jezik postopka: estonščina

      Predložitveno sodišče

   Tartu Ringkonnakohus

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Rakvere Piim AS, Maag Piimatööstus AS

      Tožena stranka: Veterinaar- ja Toiduamet

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Tartu Ringkonnakohus – Razlaga členov 26 in 27 ter prilog IV in VI Uredbe (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali (UL L 165, str. 1) – Izračun pristojbine za uradni nadzor proizvodnje mleka – Pobiranje pristojbin, enakih zneskom po minimalnih stopnjah, ki se uporabljajo v skladu z Uredbo, ki pa so višje od dejanskih stroškov, ki jih imajo pristojni organi v zvezi z uradnim nadzorom

      Izrek

   Člen 27(3) in (4) Uredbe (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali je treba razlagati tako, da omogoča državi članici, da naloži, ne da bi ji bilo treba sprejeti izvedbeni ukrep na nacionalni ravni, pristojbine na podlagi minimalnih stopenj, določenih v Prilogi IV, oddelek B, k navedeni uredbi, čeprav so stroški, ki jih imajo pristojni organi v zvezi z inšpekcijami in sanitarnim nadzorom, ki so določeni v navedeni uredbi, nižji od teh stopenj, kadar pogoji za uporabo člena 27(6) te uredbe niso izpolnjeni.

      (1)  UL C 63, 13.3.2010.


title: Zadeva C-634/13 P: Pritožba, ki jo je Total Marketing Services, ki je pravna naslednica družbe Total Raffinage Marketing, vložila 4. decembra 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 13. septembra 2013 v zadevi T-566/08, Total Raffinage Marketing proti Komisiji

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/22

         Pritožba, ki jo je Total Marketing Services, ki je pravna naslednica družbe Total Raffinage Marketing, vložila 4. decembra 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 13. septembra 2013 v zadevi T-566/08, Total Raffinage Marketing proti Komisiji
   (Zadeva C-634/13 P)
   2014/C 45/38
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Total Marketing Services, ki je pravna naslednica družbe Total Raffinage Marketing (zastopniki: A. Vandencasteele, C. Lemaire, S. Naudin, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               izpodbijana sodba naj se razveljavi, ker Splošno sodišče napačno ni upoštevalo tega, da je družba Total Marketing Services (v nadaljevanju: TMS) prenehala sodelovati pri kršitvi 12. maja 2004;

               —

               izpodbijana sodba naj se razveljavi, ker Splošno sodišče napačno ni upoštevalo neupravičenega različnega obravnavanja družb TMS in Repsol v zvezi z obdobjem njune udeležbe pri kršitvi;

               —

               izpodbijana sodba naj se razveljavi, ker Splošno sodišče napačno ni upoštevalo prekinitve udeležbe družbe TMS pri kršitvi med 26. majem 2000 in 27. junijem 2001;

               —

               izpodbijana sodba naj se razveljavi, ker Splošno sodišče ni obravnavalo tožbenega razloga v zvezi z nepreučitvijo dokazov za konkurenčno ravnanje družbe TMS na trgu;

               —

               v skladu s členom 61 Statuta Sodišča naj se odloči dokončno in naj se odločbo razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na družbo TMS, ter naj se v okviru izvajanja polne pristojnosti zniža globo, naloženo družbi TMS;

               —

               če Sodišče v obravnavani zadevi ne bo odločilo dokončno, naj se odločitev o stroških pridrži in naj se zadeva vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje v skladu s sodbo Sodišča;

               —

               nazadnje, v skladu s členom [184] Poslovnika naj se Komisiji naloži plačilo stroškov, ki so nastali v postopku pred Splošnim sodiščem in pred Sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja štiri razloge.
   S prvim pritožbenim razlogom trdi, da je Splošno sodišče kršilo člen 101 PDEU, pravila o izvajanju dokazov, načeli domneve nedolžnosti in pravne varnosti ter obveznost obrazložitve s tem, da je presodilo, da pritožnica od 12. maja 2004 do 28. aprila 2005 ni prekinila udeležbe pri kršitvi, saj ni dokazala, da se je od kartela v tem obdobju javno distancirala.
   Z drugim pritožbenim razlogom, ki ima dva dela, pritožnica trdi, da je Splošno sodišče na eni strani kršilo načelo enakega obravnavanja in obveznost obrazložitve ter na drugi strani izkrivilo dokazne listine v zvezi z vabili, ki sta jih prejeli družbi TMS in Repsol s tem, da ni priznalo umika družbe TMS iz kartela po sestanku 11. in 12. maja 2004, priznalo pa je umik družbe Repsol po sestanku 3. in 4. avgusta 2004.
   S tretjim pritožbenim razlogom, ki ima dva dela, pritožnica trdi, da je Splošno sodišče kršilo člen 101 PDEU, pravila o izvajanju dokazov, načeli domneve nedolžnosti in pravne varnosti ter obveznost obrazložitve s tem, da je presodilo, da pritožnica od 26. maja 2000 do 26. junija 2001 ni prekinila udeležbe pri kršitvi, saj ni dokazala, da se je od kartela v tem obdobju javno distancirala.
   Nazadnje pritožnica s četrtim tožbenim razlogom Splošnemu sodišču očita, da je kršilo načeli učinkovitega sodnega varstva in individualizacije kazenskih sankcij ter obveznost obrazložitve s tem, da je brez preučitve zavrnilo tožbeni razlog v zvezi z neupoštevanjem dokazov za konkurenčno ravnanje družbe TMS.


title: Zadeva T-366/11 RENV: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. marca 2015 – Bial-Portela/UUNT – Isdin (ZEBEXIR) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti ZEBEXIR — Prejšnja besedna znamka Skupnosti ZEBINIX — Relativni razlogi za zavrnitev — Člen 8(1)(b) (ES) št. 207/2009)

text:
               20.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 127/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. marca 2015 – Bial-Portela/UUNT – Isdin (ZEBEXIR)
   (Zadeva T-366/11 RENV) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti ZEBEXIR - Prejšnja besedna znamka Skupnosti ZEBINIX - Relativni razlogi za zavrnitev - Člen 8(1)(b) (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 127/23)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bial-Portela & Ca, SA (São Mamede do Coronado, Portugalska) (zastopnika: B. Braga da Cruz in J. Pimenta, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Geroulakos, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Isdin, SA (Barcelona, Španija) (zastopniki: P. López Ronda, G. Macias Bonilla in G. Marín Raigal, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 6. aprila 2001 (zadeva R 1212/2009-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Bial-Portela & Ca, SA in družbo Isdin, SA.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 6. aprila 2011 (zadeva R 1212/2009-1) se razveljavi.

               2.

               UUNT nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila družba Bial Portela & Ca, SA.

               3.

               Družba Isdin, SA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 269, 10.9.2011.


title: Zadeva C-487/11: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 6. septembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administratīvā rajona tiesa – Latvija) – Laimonis Treimanis proti Valsts ieņēmumu dienests (Uredba (EGS) št. 918/83 — Členi 1(2)(c), 2 in 7(1) — Oprostitev uvoznih dajatev za osebno lastnino — Pojem „lastnina, namenjena zadovoljevanju gospodinjskih potreb“ — Motorno vozilo, uvoženo na ozemlje Unije — Vozilo, ki ga uporablja družinski član lastnika, ki je opravil uvoz)

text:
               27.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/11

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 6. septembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administratīvā rajona tiesa – Latvija) – Laimonis Treimanis proti Valsts ieņēmumu dienests
      (Zadeva C-487/11) (1)

      (Uredba (EGS) št. 918/83 - Členi 1(2)(c), 2 in 7(1) - Oprostitev uvoznih dajatev za osebno lastnino - Pojem „lastnina, namenjena zadovoljevanju gospodinjskih potreb“ - Motorno vozilo, uvoženo na ozemlje Unije - Vozilo, ki ga uporablja družinski član lastnika, ki je opravil uvoz)
      (2012/C 331/17)
      Jezik postopka: latvijščina

         Predložitveno sodišče

      Administratīvā rajona tiesa

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Laimonis Treimanis

         Tožena stranka: Valsts ieņēmumu dienests

         Predmet

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Administratīvā rajona tiesa Rīgas tiesu nams – Razlaga člena 7(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 918/83 z dne 28. marca 1983 o sistemu oprostitev carin v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 1, str. 419) – Oprostitev uvoznih dajatev za osebno lastnino – Pojem gospodinjstva – Motorno vozilo, ki se je v tretji državi uporabljalo za potrebe gospodinjstva – Uvoz navedenega vozila v državo članico Unije, ki ga lastnik, ki pretežno biva v tretji državi, opravi zato, da ga neodplačno uporablja njegov družinski član, ki je svoje prebivališče prenesel v navedeno državo članico, po tem ko je pred uvozom vozila živel v skupnem gospodinjstvu z lastnikom

         Izrek

      Člena 2 in 7(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 918/83 z dne 28. marca 1983 o sistemu oprostitev carin v Skupnosti je treba razlagati tako, da je mogoče dajatev prosto uvoziti osebno motorno vozilo, uvoženo iz tretje države na carinsko območje Evropske unije, če je uvoznik svoje običajno prebivališče dejansko prenesel na carinsko območje Evropske unije, kar mora preveriti nacionalno sodišče. Za vozilo, ki ga neodplačno uporablja družinski član tega uvoznika, to je oseba, ki z njim živi pod isto streho ali ki jo ta pretežno preživlja, kar mora preveriti nacionalno sodišče, se šteje, da je namenjeno zadovoljevanju potreb gospodinjstva uvoznika, ta uporaba pa ne povzroči izgube pravice do navedene oprostitve.

         (1)  UL C 347, 26.11.2011.