title: Zadeva T-287/17: Tožba, vložena 8. maja 2017 – Swemac Innovation/EUIPO – Swemac Medical Appliances (SWEMAC)

text:
               3.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/38

         Tožba, vložena 8. maja 2017 – Swemac Innovation/EUIPO – Swemac Medical Appliances (SWEMAC)
   (Zadeva T-287/17)
   (2017/C 213/52)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Swemac Innovation AB (Linköping, Švedska) (zastopnik: G. Nygren, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Swemac Medical Appliances AB (Linköping, Švedska)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „SWEMAC“ – znamka Evropske unije št. 6 326 177

      Postopek pred EUIPO: postopek izbrisa

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 24. februarja 2017 v zadevi R 3000/2014-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi in znova vzpostavi polno veljavnost znamke Evropske unije št. 006326177, vključno za proizvode in storitve iz razredov 10 „Kirurški in medicinski aparati in instrumenti“ in 42 „Raziskave in razvojne storitve v zvezi s kirurškimi in medicinskimi aparati in instrumenti“;

               —

               drugi stranki naloži plačilo stroškov tožeče stranke pred EUIPO in pred odborom za pritožbe v višini 1 000 EUR; in

               —

               EUIPO in drugi stranki naloži plačilo stroškov tožeče stranke pred Splošnim sodiščem.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 53(1)(c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 8 Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-444/14: Tožba, vložena 12. junija 2014 – Furukawa Electric proti Komisiji

text:
               8.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/38

         Tožba, vložena 12. junija 2014 – Furukawa Electric proti Komisiji
   (Zadeva T-444/14)
   2014/C 303/46
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Furukawa Electric Co. Ltd (Tokio, Japonska) (zastopniki: C. Pouncey, A. Luke in L. Geary, solicitors)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničen razglasi člen 1(9)(a) izpodbijanega sklepa, in sicer v delu, kjer določa, da je do kršitve člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP, pri kateri je bila vključena družba Furukawa, prišlo v obdobju med 18. februarjem 1999 in 30. septembrom 2001. Podredno naj za ničen razglasi člen 1(9)(a) izpodbijanega sklepa, in sicer v delu, kjer določa, da se je kršitev, pri kateri je bila vključena družba Furukawa, začela 18. februarja 1999 in/ali da se je neposredno sodelovanje družbe pri kršitvi nadaljevalo po 11. juniju 2001;

               —

               za ničen razglasi člen 2(n) izpodbijanega sklepa in/ali odredi znatno znižanje globe;

               —

               če bi Splošno sodišče v zadevi VISCAS Corporation presodilo, da se zniža globa, naložena s členom 2(p) izpodbijane odločbe za kršitve družbe VISCAS Corporation, za katere skupno in solidarno odgovarja družba Furukawa, ugotovi, da je družba Furukawa upravičena do enakega znižanja zneska globe, za katero skupno in solidarno odgovarja; in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s tožbo predlaga razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije C(2014) 2139 final z dne 2. aprila v zadevi AT.39610 – Električni kabli.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem tožbenih razlogov.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je Komisija kršila člen 101 PDEU in člen 53 Sporazuma EGP in/ali Uredbo št. 1/2003 (1), in sicer ker ni pravilno ocenila ravnanja, do katerega je prišlo v obdobju med 18. februarjem 1999 in 30. septembrom 2001. Tožeča stranka trdi, da:

                           —

                           Komisija za to obdobje ni dokazala obstoja kršitve, pri kateri naj bi sodelovala tožeča stranka in kakor je opisana v izpodbijanem sklepu; in

                           —

                           Podredno, Komisija ni dokazala, da se je kršitev, pri kateri naj bi sodelovala tožeča stranka, začela 18. februarja 1999.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom se podredno zatrjuje, da Komisija ni izpolnila obveznosti dokaznega bremena, ki ga ima ob zatrjevanju, da je tožeča stranka nadaljevala s sodelovanjem pri kakršnikoli kršitvi po 11. juniju 2001 ali da je „nadaljevala“ s svojim sodelovanjem prek družbe VISCAS Corporation po 30. septembru 2001.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom se podredno zatrjuje, da Komisija ni izpolnila obveznosti dokaznega bremena glede stopnje sodelovanja tožeče stranke pri kršitvi.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je globa, naložena tožeči stranki za obdobje pred 1. oktobrom 2001, zastarala.

               5.

               S petim tožbenim razlogom se podredno zatrjuje, da je Komisija globo, naloženo tožeči stranki, nepravilno izračunala, in sicer ker:

                           —

                           je uporabila neustrezno vrednost prometa pri izračunu tožeči stranki naložene globe;

                           —

                           je nepravilno izračunala multiplikacijski količnik glede trajanja; in

                           —

                           za tožečo stranko ni uporabila olajševalnih okoliščin.

               6.

               S šestim tožbenim razlogom se Splošnemu sodišču predlaga, naj tudi tožeči stranki dodeli znižanje globe, ki se ga lahko dodeli družbi VISCAS Corporation v okviru ničnostne tožbe slednje družbe ali tožbe za spremembo z izpodbijanim sklepom naložene globe.

               7.

               S sedmim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je globa v vsakem primeru očitno nesorazmerna, prekomerna in neustrezna ter da bi zato Splošno sodišče moralo uporabiti svojo neomejeno sodno pristojnost na podlagi člena 261 PDEU in člena 31 Uredbe št. 1/2003, da bi tako preverilo znesek globe ter jo pri tem znatno znižalo.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov [101 PDEU] in [102 PDEU] (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).


title: Zadeva T-527/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 20. februarja 2013 – Luxembourg Patent Co. proti UUNT – DETEC (FIREDETEC)

text:
               13.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/37

         Sklep Splošnega sodišča z dne 20. februarja 2013 – Luxembourg Patent Co. proti UUNT – DETEC (FIREDETEC)
   (Zadeva T-527/11) (1)

   2013/C 108/88
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednica četrtega senata je odredila izbris zadeve.

      (1)  UL C 370, 17.12.2011.


title: Zadeva C-7/06 P: Pritožba Beatriz Salvador García zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (prvi senat) z dne  25. oktobra 2005  v zadevi Beatriz Salvador García proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-205/02, vložena  9. januarja 2006

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/26

         Pritožba Beatriz Salvador García zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (prvi senat) z dne 25. oktobra 2005 v zadevi Beatriz Salvador García proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-205/02, vložena 9. januarja 2006
   (Zadeva C-7/06 P)
   (2006/C 60/49)
   Jezik postopka: španščina
   Beatriz Salvador García, ki jo zastopajo R. García-Gallardo Gil-Fournier, D. Domínguez Pérez in A. Sayagués Torres, abogados, je 9. januarja 2006 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (prvi senat) z dne 25. oktobra 2005 v zadevi Beatriz Salvador García proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-205/02.
   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               1)

               pritožbo razglasi za dopustno;

               2)

               razveljavi sodbo prvega senata Sodišča prve stopnje z dne 25. oktobra 2005 in po potrebi zadevo vrne Sodišču prve stopnje;

               3)

               Komisiji naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka in postopka pred Sodiščem prve stopnje.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ta pritožba ima samo en pritožbeni razlog: kršitev prava Skupnosti s strani Sodišča prve stopnje v točkah od 36 do 59 izpodbijane sodbe. Pritožnica zlasti meni, da je Sodišče prve stopnje napačno razlagalo dikcijo „primeri, ki so posledica opravljanja storitev za drugo državo“ iz člena 4(1)(a), druga alinea, Priloge VII, Kadrovskih predpisov.


title: Zadeva T-233/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. marca 2011 – Access Info Europe proti Svetu (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokument v zvezi z zakonodajnim postopkom, ki poteka — Delno zavrnjen dostop — Ničnostna tožba — Rok za vložitev tožbe — Dopustnost — Razkritje s strani tretje stranke — Neizguba pravnega interesa — Imenovanje delegacij držav članic, ki so dale predloge — Izjema v zvezi z varstvom postopka odločanja)

text:
               7.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. marca 2011 – Access Info Europe proti Svetu
   (Zadeva T-233/09) (1)

   (Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokument v zvezi z zakonodajnim postopkom, ki poteka - Delno zavrnjen dostop - Ničnostna tožba - Rok za vložitev tožbe - Dopustnost - Razkritje s strani tretje stranke - Neizguba pravnega interesa - Imenovanje delegacij držav članic, ki so dale predloge - Izjema v zvezi z varstvom postopka odločanja)
   2011/C 139/31
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Access Info Europe (Madrid, Španija) (zastopnika: O. W. Brouwer in J. Blockx, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: C. Fekete in M. Bauer, zastopnika)

      Intervenienta v podporo tožene strank: Helenska republika (zastopnika: E.-M. Mamouna in K. Boskovits, zastopnika); in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: E. Jenkinson in S. Ossowski, zastopnika, skupaj s L. J. Stratford, barrister)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Sveta z dne 26. februarja 2009, s katero je bil zavrnjen dostop do nekaterih informacij v zabeležki z dne 26. novembra 2008 glede predloga uredbe o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije.

      Izrek

               1.

               Odločba Sveta Evropske unije z dne 26. februarja 2009, s katero je bil zavrnjen dostop do nekaterih informacij v zabeležki z dne 26. novembra 2008 glede predloga uredbe o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije, se razglasi za nično.

               2.

               Svet nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasilo združenje Access Info Europe.

               3.

               Helenska republika in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 205, 29.8.2009.


title: Zadeva C-127/10: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 7. oktobra 2010 – Evropska komisija proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2006/42/ES o strojih — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/9

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 7. oktobra 2010 – Evropska komisija proti Helenski republiki
   (Zadeva C-127/10) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2006/42/ES o strojih - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   2010/C 328/14
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Karanasou Apostolopoulou in G. Zavvos, zastopnika)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopnik: N. Dafniou, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o strojih in spremembah Direktive 95/16/ES (preoblikovano), v predpisanem roku

      Izrek

               1.

               Helenska republika s tem, da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o strojih in spremembah Direktive 95/16/ES, ni izpolnila obveznosti iz te direktive

               2.

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 113, 1.5.2010.


title: Zadeva C-567/07: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 1. oktobra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State - Nizozemska) – Minister voor Wonen, Wijken en Integratie proti Woningstichting Sint Servatius (Prosti pretok kapitala — Člen 56 ES — Omejitve — Upravičeni razlogi — Stanovanjska politika — Storitve splošnega gospodarskega pomena)

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/6

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 1. oktobra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State - Nizozemska) – Minister voor Wonen, Wijken en Integratie proti Woningstichting Sint Servatius
   (Zadeva C-567/07) (1)

   (Prosti pretok kapitala - Člen 56 ES - Omejitve - Upravičeni razlogi - Stanovanjska politika - Storitve splošnega gospodarskega pomena)
   2009/C 282/09
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Minister voor Wonen, Wijken en Integratie

      Tožena stranka: Woningstichting Sint Servatius

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Raad van State – Razlaga členov 56 ES, 58 ES, 86(2) ES, 87 ES in 88 ES – Nacionalna zakonodaja, s katero je v primeru neobstoja predhodne odobritve zadevnega ministra prepovedano opravljanje čezmejnih dejavnosti podjetja, ki je na podlagi zakona pooblaščeno za delovanje v interesu stanovanjske politike zadevne države članice – Stanovanjska politika in splošni interes

      Izrek

   Člen 56 ES je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalnim predpisom, kakršni so tisti, ki so obravnavani v postopku v glavni stvari, ki pogojujejo opravljanje čezmejnih dejavnosti pooblaščenih združenj na področju stanovanjske politike v smislu člena 70(1) stanovanjskega zakona (Woningwet) s pridobitvijo predhodne odobritve s strani upravnega organa, če taki predpisi ne temeljijo na objektivnih, nediskriminatornih in vnaprej znanih merilih, s katerimi se lahko dovolj omeji izvajanje diskrecijske pravice nacionalnih organov, kar preverja predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 64, 8.3.2008.


title: Zadeva F-97/06: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 22. maja 2007 – López Teruel proti UUNT (Uradniki – Invalidnost – Zavrnitev zahteve za sklic invalidske komisije)

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/43

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 22. maja 2007 – López Teruel proti UUNT
   (Zadeva F-97/06) (1)

   (Uradniki - Invalidnost - Zavrnitev zahteve za sklic invalidske komisije)
   (2007/C 155/78)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Adelaida López Teruel (Guadalajara, Španija) (zastopniki: G. Vandersanden, L. Levi in C. Ronzi, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnik: M. I. de Medrano Caballero)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe UUNT z dne 2. septembra 2005 o zavrnitvi zahteve tožeče stranke za sklic invalidske komisije, katere naloga naj bi bila presoditi njeno nezmožnost opravljanja nalog v okviru njenega delovnega mesta ter njeno pravico do invalidnine.
   Izrek sodbe

               1)

               Odločba z dne 6. oktobra 2005, s katero je Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) zavrnil zahtevo A. López Teruel za sklic invalidske komisije, se razveljavi.

               2)

               UUNT se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 237, 30.9.2006, str. 24.


title: Zadeva T-525/13: Tožba, vložena 30. septembra 2013 – H&M Hennes & Mauritz proti UUNT – Yves Saint Laurent (ročne torbice)

text:
               7.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 359/15

         Tožba, vložena 30. septembra 2013 – H&M Hennes & Mauritz proti UUNT – Yves Saint Laurent (ročne torbice)
   (Zadeva T-525/13)
   2013/C 359/30
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG (Hamburg, Nemčija) (zastopnika: H. Hartwig in A. von Mühlendahl, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Yves Saint Laurent SAS (Pariz, Francija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo tretjega odbora za pritožbe tožene stranke z dne 8. julija 2013 v zadevi R 207/2012-3;

               —

               razglasi registrirani model Skupnosti št. 613294-0001 za ničen;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški tožeče stranke pred odborom za pritožbe;

               —

               dalje, v primeru intervencije druge stranke v tej zadevi naloži družbi Yves Saint Laurent SAS plačilo stroškov postopka, vključno s stroški tožeče stranke pred odborom za pritožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Model Skupnosti, ki je predmet zahteve za razglasitev ničnosti: model za izdelek „ročne torbe“ – registriran model Skupnosti št. 613294-0001

      Imetnik modela Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Stranka, ki zahteva razglasitev ničnosti modela Skupnosti: tožeča stranka

      Obrazložitev zahteve za razglasitev ničnosti: neobstoj individualne narave v smislu člena 6 Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002

      Odločba oddelka za ničnost: zavrnitev zahteve za razglasitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 6 Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002


title: Zadeva C-621/13 P: Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 11. februarja 2015 – Orange/Evropska komisija, Francoska republika, Département des Hauts-de-Seine, Sequalum SAS (Pritožba — Člen 181 Poslovnika Sodišča — Državne pomoči — Nadomestilo za stroške javne storitve za vzpostavitev in upravljanje visokopretočnega elektronskega komunikacijskega omrežja)

text:
               4.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/8

         Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 11. februarja 2015 – Orange/Evropska komisija, Francoska republika, Département des Hauts-de-Seine, Sequalum SAS
   (Zadeva C-621/13 P) (1)

   ((Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Državne pomoči - Nadomestilo za stroške javne storitve za vzpostavitev in upravljanje visokopretočnega elektronskega komunikacijskega omrežja))
   (2015/C 146/12)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: Orange (zastopnika: D. Gillet in H. Viaene, odvetnika)

      Druge stranke: Evropska komisija (zastopnika: B. Stromsky in C. Urraca Caviedes, agenta), Francoska republika (zastopnika: J. Bousin in D. Colas, agenta), Département des Hauts-de-Seine (zastopnik: G. O’Mahony, odvetnik), Sequalum SAS (zastopnik: L. Feldman, odvetnik)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Orange SA se naloži plačilo stroškov Evropske komisije, departmaja Hauts-de-Seine in družbe Sequalum SAS.

      (1)  UL C 39, 8.2.2014.


title: Zadeva C-157/11: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. marca 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Napoli – Italija) – Giuseppe Sibilio proti Comune di Afragola (Socialna politika — Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP — Direktiva 1999/70/ES — Določba 2 — Pojem „pogodba o zaposlitvi ali delovno razmerje, kakor ju opredeljujejo zakoni, kolektivne pogodbe ali običaji v vsaki državi članici“ — Področje uporabe okvirnega sporazuma — Določba 4, točka 1 — Načelo prepovedi diskriminacije — Osebe, ki pri javnih organih opravljajo „družbeno koristna dela“ — Nacionalna zakonodaja, ki izključuje obstoj delovnega razmerja — Nacionalna zakonodaja, ki razlikuje med plačilom delavcem, ki opravljajo družbeno koristna dela, in plačo, ki jo dobijo delavci s pogodbo o zaposlitvi za določen in/ali nedoločen čas, pri čemer vsi delajo pri istih organih in opravljajo enake naloge)

text:
               5.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 133/10

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. marca 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Napoli – Italija) – Giuseppe Sibilio proti Comune di Afragola
   (Zadeva C-157/11) (1)

   (Socialna politika - Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP - Direktiva 1999/70/ES - Določba 2 - Pojem „pogodba o zaposlitvi ali delovno razmerje, kakor ju opredeljujejo zakoni, kolektivne pogodbe ali običaji v vsaki državi članici“ - Področje uporabe okvirnega sporazuma - Določba 4, točka 1 - Načelo prepovedi diskriminacije - Osebe, ki pri javnih organih opravljajo „družbeno koristna dela“ - Nacionalna zakonodaja, ki izključuje obstoj delovnega razmerja - Nacionalna zakonodaja, ki razlikuje med plačilom delavcem, ki opravljajo družbeno koristna dela, in plačo, ki jo dobijo delavci s pogodbo o zaposlitvi za določen in/ali nedoločen čas, pri čemer vsi delajo pri istih organih in opravljajo enake naloge)
   2012/C 133/17
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Napoli

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Giuseppe Sibilio

      Tožena stranka: Comune di Afragola

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale di Napoli – Razlaga določb od 2 do 5 Priloge k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 368) – Načelo prepovedi diskriminacije – Brezposelne osebe, vpisane na seznam mobilnosti ali seznam iskalcev zaposlitve, ki opravljajo t.i. družbeno/javno koristno delo za določen čas pri javnih organih (t.i. delavci, ki opravljajo družbeno/javno koristno delo) – Nacionalna zakonodaja, ki na področju plač različno obravnava delavce, ki opravljajo družbeno/javno koristno delo, in delavce, ki so zaposleni za nedoločen čas pri istih javnih organih in opravljajo enake naloge.

      Izrek

   Določbo 2 okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenem 18. marca 1999, ki je priloga k Direktivi 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki določa, da razmerje med delavci, ki opravljajo družbeno koristno delo, in javnimi organi, za katere ti delavci opravljajo naloge, ne spada na področje uporabe tega okvirnega sporazuma, kadar – kar mora ugotoviti predložitveno sodišče – ti delavci niso v delovnem razmerju, kot ga opredeljuje zakonodaja, kolektivne pogodbe ali veljavna nacionalna praksa, ali so države članice in/ali socialni partnerji uporabili možnost, ki jim je priznana s točko 2 navedene določbe.

      (1)  UL C 173, 11.6.2011.


title: Zadeva T-672/15: Tožba, vložena 12. novembra 2015 – Malta Cross Foundation International/UUNT – Malteser Hilfsdienst (Malta Cross International Foundation)

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/73

         Tožba, vložena 12. novembra 2015 – Malta Cross Foundation International/UUNT – Malteser Hilfsdienst (Malta Cross International Foundation)
   (Zadeva T-672/15)
   (2016/C 027/92)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Malta Cross Foundation International, Inc. (Hallandale Beach, Združene države) (zastopnik: J. Pimenta, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Malteser Hilfsdienst e.V. (Köln, Nemčija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedne elemente „Malta Cross International Foundation“ – prijava št. 7 252 554

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba velikega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 9. julija 2015 v zadevi R 863/2011-G

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi,

               —

               UUNT in po potrebi intervenientu naloži plačilo stroškov postopka z ugovorom in s pritožbo.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009,

               —

               kršitev člena 8(5) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva F-82/07: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 27. septembra 2011 – Dittert proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Napredovanje — Napredovalno obdobje 2006 — Nova karierna struktura — Podaljšanje kariere z uvedbo novih nazivov, ki nimajo ustreznic v starih Kadrovskih predpisih — Uporaba člena 45 Kadrovskih predpisov, Priloge XIII h Kadrovskim predpisom in Splošnih izvedbenih določb, ki se uporabljajo od leta 2005 — Načelo enakega obravnavanja — Retroaktivni učinek odločb o napredovanju z datumom pred 1. majem 2004 — Prehodni ukrepi — Tožba, ki jo je očitno treba zavrniti)

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/40

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 27. septembra 2011 – Dittert proti Komisiji
   (Zadeva F-82/07) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2006 - Nova karierna struktura - Podaljšanje kariere z uvedbo novih nazivov, ki nimajo ustreznic v starih Kadrovskih predpisih - Uporaba člena 45 Kadrovskih predpisov, Priloge XIII h Kadrovskim predpisom in Splošnih izvedbenih določb, ki se uporabljajo od leta 2005 - Načelo enakega obravnavanja - Retroaktivni učinek odločb o napredovanju z datumom pred 1. majem 2004 - Prehodni ukrepi - Tožba, ki jo je očitno treba zavrniti)
   2011/C 340/81
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Daniel Dittert (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnika: B. Cortese in C. Cortese, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Berscheid in K. Herrmann, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva M. Arpio Santacruz in I. Šulce, nato M. Bauer, J. Monteiro in K. Zieleśkiewicz, zastopniki)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 23. aprila 2007 o napredovanju tožeče stranke v naziv AD 9, in ne v naziv AD 10.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               D. Dittert in Evropska komisija nosita vsak svoje stroške.

               3.

               Svet Evropske Unije, intervenient v podporo toženi stranki, nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 235, 6.10.2007, str. 32.


title: Zadeva C-82/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte Suprema di Cassazione (Italija) 17. februarja 2014 – Agenzia delle Entrate proti Nuova Invincibile

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte Suprema di Cassazione (Italija) 17. februarja 2014 – Agenzia delle Entrate proti Nuova Invincibile
   (Zadeva C-82/14)
   2014/C 142/25
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte Suprema di Cassazione

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Agenzia delle Entrate

      Tožena stranka: Nuova Invincibile

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali [ukrep – kakršna je davčna oprostitev, določena v členu 9(17) zakona 289/2002, ki se nanaša na starejša časovna obdobja in katerega namen je na nek način povrniti škodo tistim, ki so bili udeleženi v naravnih nesrečah] – ki vpliva na skupne plačane zneske (ali zneske, ki se še morajo plačati) po uporabi DDV, [spada] v okvir prepovedi iz sodbe Sodišča Evropske unije z dne 17. julija 2008 v zadevi 132-06?


title: Zadeva T-204/08: Tožba, vložena 4. junija 2008 – Team Relocations NV proti Komisiji

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/28

         Tožba, vložena 4. junija 2008 – Team Relocations NV proti Komisiji
   (Zadeva T-204/08)
   (2008/C 197/50)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Team Relocations NV (Zaventem, Belgija) (zastopnika: H. Gilliams in J. Bocken, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Člen 1 Odločbe Komisije z dne 11. marca 2008 v zadevi COMP/38.543 – Storitve mednarodnih selitev naj se razglasi za ničnega v delu, v katerem je ugotovljeno, da je tožeča stranka v obdobju od januarja 1997 do septembra 2003 kršila člen 81 ES in člen 53(1) EGP, ker je neposredno in posredno določala cene za storitve mednarodnih selitev v Belgiji, razdelila trg in prikrojevala postopek javnega razpisa;

               —

               člen 2 Odločbe Komisije z dne 11. marca 2008 v zadevi COMP/38.543 – Storitve mednarodnih selitev naj se razglasi za ničnega v delu, v katerem je tožeči stranki naložena globa 3,49 milijonov eurov;

               —

               podredno, globa, naložena z zgoraj navedeno odločbo, naj se bistveno zmanjša;

               —

               v vsakem primeru naj se plačilo stroškov postopka naloži Komisiji.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka na podlagi člena 230 ES predlaga razglasitev ničnosti členov 1 in 2 Odločbe Komisije C(2008)926 konč. z dne 11. marca 2008 (zadeva COMP/38.543 – Storitve mednarodnih selitev) v zvezi s postopkom na podlagi člena 81(1) ES in člena 53(1) EGP, ker je bila tožeči stranki naložena globa.
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe uveljavlja osem tožbenih razlogov:
   Prvič, tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija kršila člen 81 ES, člen 53 EGP ter obveznost obrazložitve, s tem da je v členu 1 Odločbe navedla, da je tožeča stranka od januarja 1997 do septembra 2003 sodelovala pri eni nadaljevani kršitvi člena 81 ES.
   Drugič, tožeča stranka navaja, da je Komisija kršila načelo enakega obravnavanja ter smernice iz leta 2006 o načinu določanja glob (1), s tem ko je pri izračunu osnovnega zneska globe upoštevala skupno prodajo tožeče stranke na belgijskem trgu mednarodnih selitev, vključno s prometom od selitev posameznikov.
   Tretjič, tožeča stranka meni, da je delež v višini 17 odstotkov od vrednosti prodaje, ki ga je uporabila Komisija za izračun osnovnega zneska globe, občutno previsok. S tem naj bi Komisija kršila načeli enakega obravnavanja in sorazmernosti, smernice iz leta 2006 o načinu določanja glob in obveznost obrazložitve.
   Četrtič, tožeča stranka zatrjuje, da ni podlage za to, da se vrednost prodaje tožeče stranke pomnoži s številom let, ko je sodelovala pri zadevnem ravnanju. Trdi tudi, da se z avtomatičnim množenjem zneska, določenega na podlagi vrednosti prodaje, s številom let njenega sodelovanja pri kršitvi, pripisuje zatrjevanemu trajanju kršitve pomen, ki je nesorazmeren glede na druge dejavnike in zlasti težo kršitve.
   Petič, tožeča stranka navaja, da ni podlage za to, da se ji naloži dodaten znesek 436 850,53 eurov, ki predstavlja 17 odstotkov vrednosti njene prodaje.
   Šestič, tožeča stranka trdi, da bi morala Komisija upoštevati več olajševalnih okoliščin, ki upravičujejo zmanjšanje naložene ji globe.
   Sedmič, tožeča stranka trdi, da ni bilo podlage za to, da ji je bila naložena globa, ki presega 10 odstotkov njenega prometa. Komisija je s tem kršila člen 23 Uredbe (ES) 1/2003 (2) in načelo sorazmernosti.
   Osmič in podredno, tožeča stranka trdi, da bi bilo treba naloženo ji globo močno zmanjšati zaradi upoštevanja njene plačilne nesposobnosti.

      (1)  Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe (ES) št. 1/2003 (UL C 210, str. 2).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL 2003, L, str. 1).


title: Zadeva T-714/14: Tožba, vložena 8. oktobra 2014 – Bonney/UUNT – Bruno (ATHEIST)

text:
               1.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/40

         Tožba, vložena 8. oktobra 2014 – Bonney/UUNT – Bruno (ATHEIST)
   (Zadeva T-714/14)
   (2014/C 431/63)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: David Bonney (London, združeno kraljestvo) (zastopnik: D. Farnsworth, Solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Vanessa Bruno (Pariz, Francija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „ATHEIST“ – Prijava št. 1 0 0 34  874

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 5. Avgusta 2014 v zadevi R 803/2013-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               zavrnitev ugovora v delu v katerem se nanaša na proizvode in storitve iz razredov 18, 25 in 35;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-613/14: Sodba Splošnega sodišče z dne 7. aprila 2016 – Industrias Tomás Morcillo/EUIPO – Aucar Trailer (Polycart A Whole Cart Full of Benefits) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije Polycart A Whole Cart Full of Benefits — Prejšnja figurativna znamka Evropske unije POLICAR — Relativni razlog za zavrnitev — Nevarnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               30.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/25

         Sodba Splošnega sodišče z dne 7. aprila 2016 – Industrias Tomás Morcillo/EUIPO – Aucar Trailer (Polycart A Whole Cart Full of Benefits)
   (Zadeva T-613/14) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije Polycart A Whole Cart Full of Benefits - Prejšnja figurativna znamka Evropske unije POLICAR - Relativni razlog za zavrnitev - Nevarnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 191/31)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Industrias Tomás Morcillo, SL (Albuixech, Španija) (zastopnik: A. Sanz-Bermell y Martínez, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: S. Palmero Cabezas in A. Schifko, agenta)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO: Aucar Trailer, SL (Premia de Mar, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 7. maja 2014 (zadeva R 1735/2012-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Aucar Trailer, SL in Industrias Tomás Morcillo, SL.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Industrias Tomás Morcillo, SL se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 339, 29.9.2014.


title: Zadeva C-348/07: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. marca 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Hamburg — Nemčija) — Turgay Semen proti Deutsche Tamoil GmbH (Direktiva 86/653/EGS — Člen 17 — Samozaposleni trgovski zastopniki — Prenehanje veljavnosti pogodbe — Pravica do nadomestila — Določitev zneska nadomestila)

text:
               16.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/8

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. marca 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Hamburg — Nemčija) — Turgay Semen proti Deutsche Tamoil GmbH
   (Zadeva C-348/07) (1)

   (Direktiva 86/653/EGS - Člen 17 - Samozaposleni trgovski zastopniki - Prenehanje veljavnosti pogodbe - Pravica do nadomestila - Določitev zneska nadomestila)
   2009/C 113/14
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Hamburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Turgay Semen

      Tožena stranka: Deutsche Tamoil GmbH

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Landgericht Hamburg — Razlaga člena 17(2)(a) Direktive Sveta 86/653/EGS z dne 18. decembra 1986 o usklajevanju zakonodaje držav članic o samozaposlenih trgovskih zastopnikih (UL L 382, str. 17) — Pravica trgovskega zastopnika do nadomestila po prenehanju pogodbenega razmerja — Določitev zneska tega nadomestila, če prednosti, ki jih ima naročitelj iz poslovanja s strankami, ki jih je pridobil trgovski zastopnik, presegajo izgube provizije trgovskega zastopnika.

      Izrek

               1)

               Člen 17(2)(a) Direktive Sveta 86/653/EGS z dne 18. decembra 1986 o usklajevanju zakonodaje držav članic o samozaposlenih trgovskih zastopnikih je treba razlagati tako, da ne dovoljuje, da bi bilo nadomestilo, do katerega je upravičen trgovski zastopnik, mogoče avtomatično omejiti z zneskom provizij, za katere je bil prikrajšan zaradi prenehanja veljavnosti pogodbenega razmerja, čeprav je treba prednostim, ki jih še naprej prejema naročitelj, pripisati višjo denarno vrednost.

               2)

               Člen 17(2)(a) Direktive 86/653 je treba razlagati tako, da se v primeru, ko naročitelj pripada skupini družb, prednosti, ki jih uživajo družbe v tej skupini, načeloma ne obravnavajo kot del prednosti naročitelja in jih zato ni treba nujno upoštevati pri izračunu zneska nadomestila, do katerega je upravičen trgovski zastopnik.

      (1)  UL C 235, 6.10.2007, str. 10.


title: Zadeva T-238/16: Tožba, vložena 17. maja 2016 – Clean Sky 2 Joint Undertaking/Scouring Environnement

text:
               18.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/44

         Tožba, vložena 17. maja 2016 – Clean Sky 2 Joint Undertaking/Scouring Environnement
   (Zadeva T-238/16)
   (2016/C 260/55)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Clean Sky 2 Joint Undertaking (CSJU) (zastopnika: B. Mastantuono, agent, skupaj z M. Velardom, odvetnikom)

      Tožena stranka: Scouring Environnement SARL (Tauriac, Francija)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               toženi stranki naloži, naj CSJU plača znesek 60 000,00 EUR v zvezi s sporazumom o dodelitvi nepovratnih sredstev št. 287071 „BiMed – Način odstranjevanja laka in obdelovanja suhih površin z bikarbonatom“, skupaj z zneskom 3 600,00 EUR iz naslova zamudnih obresti, izračunanih po 3,65-odstotni stopnji za obdobje med 12. septembrom 2014 in 3. majem 2016; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja naslednje tožbene razloge.
   Tožeča stranka trdi, da tožena stranka ni izpolnila svojih pogodbenih obveznosti, s tem da ni predložila zahtevanih poročil, računovodskih izkazov in rezultatov, ki bi jih morala predložiti v prvem obdobju v skladu s členom 3 sporazuma o dodelitvi nepovratnih sredstev ter členom II.2(3) in členom II.4 priloge II k sporazumu o dodelitvi nepovratnih sredstev. Tožeča stranka je zato odpovedala sporazum o dodelitvi nepovratnih sredstev na podlagi člena II.38 priloge II k sporazumu o dodelitvi nepovratnih sredstev, ter izdala obvestilo o dolgovanem znesku v zvezi s predhodnim financiranjem v višini 60 000,00 EUR, ki je v skladu s sporazumom o dodelitvi nepovratnih sredstev že bil plačan koordinatorju. Tožeča stranka je zato izdala obvestilo o dolgovanem znesku zaradi povračila predhodnega financiranja, ki ostaja v njeni lasti do končnega plačila.
   Okoliščine so privedle do nastanka obveznosti Scouring Environnement SARL kot koordinatorja, ki so nesporne, glede na to, da tožena stranka v zvezi z okoliščinami odpovedi in načinom določitve zneska, ki ga je bilo treba povrniti tožeči stranki, ni vložila nobenega ugovora.
   Tožeča stranka zato lahko zahteva nadomestilo in povračilo zneska, ki je bil toženi stranki plačan iz naslova predhodnega financiranja, skupaj z zamudnimi obrestmi.


title: Zadeva C-142/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 21. marca 2012 vložilo Administrativen sad Varna (Bolgarija) – Hristomir Marinov proti Direktor na Direkcijia „Obžalvane i upravlenie na izplnenieto“ – Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prihodite

text:
               26.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 21. marca 2012 vložilo Administrativen sad Varna (Bolgarija) – Hristomir Marinov proti Direktor na Direkcijia „Obžalvane i upravlenie na izplnenieto“ – Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prihodite
   (Zadeva C-142/12)
   2012/C 151/39
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen sad Varna

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hristomir Marinov

      Tožena stranka: Direktor na Direkcijia „Obžalvane i upravlenie na izplnenieto“ – Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prihodite

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 18(c) Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost razlagati tako, da so z njim zajeti tudi primeri, v katerih prenehanje opravljanja ekonomske dejavnosti izvira iz tega, da na podlagi izbrisa iz registra odpade možnost, da davčni zavezanec zaračuna in odbije davek na dodano vrednost?

               2.

               Ali člena 74 in 80 Direktive 2006/112 nasprotujeta nacionalni določbi, ki v primerih prenehanja opravljanja obdavčljive ekonomske dejavnosti določa, da je davčna osnova za transakcijo tržna vrednost obstoječega premoženja ob izbrisu iz registra?

               3.

               Ali ima člen 74 Direktive 2006/112 neposredni učinek?

               4.

               Ali sta pri določitvi davčne osnove v skladu s členom 74 Direktive 2006/112 pomembna trajanje obdobja od nakupa premoženja do prenehanja opravljanja obdavčljive ekonomske dejavnosti in zmanjšanje vrednosti, do katerega je prišlo po pridobitvi premoženja?

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva C-222/11 P: Pritožba, ki jo je 9. marca 2011 vložila Longevity Health Products, Inc zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 13. maja 2011 v zadevi T-190/09, Longevity Health Products, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Performing Science LLC

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/12

         Pritožba, ki jo je 9. marca 2011 vložila Longevity Health Products, Inc zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 13. maja 2011 v zadevi T-190/09, Longevity Health Products, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Performing Science LLC
   (Zadeva C-222/11 P)
   2011/C 252/24
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Longevity Health Products, Inc. (zastopnik: J. Korab, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Performing Science LLC

      Predlogi

   Pritožnica predlaga,

               —

               naj se pritožba družbe Longevity Health Products, Inc. razglasi za dopustno,

               —

               naj se sodba Splošnega sodišča z dne 9. marca 2011 v zadevi T-190/09 razglasi za nično in

               —

               naj se Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Omejitev svobodne izbire znamke naj ne bi bilo mogoče upravičiti le z javnim interesom, na primer zaradi preprečitve morebitnih zamenjav pri udeleženi upoštevni javnosti. V obravnavanem primeru bi bilo to sicer mogoče izključiti, ker tako strokovnjaki kot laiki lahko razlikujejo med besedilom znamke 5 HTP in sistematičnim imenom za 5-hidroksi-triptofan.
   Strokovnjaki, kot so farmacevti in doktorji veterinarske medicine, naj bi vedeli, da lahko tudi že neznatne spremembe izrazov kemijske nomenklature ali kemijskih empiričnih formul privedejo do znatnih razlik v zgradbi snovi. Ti strokovni krogi bi zato brez nadaljnjega še naprej uporabljali pravilno kemijsko ime, ki ni skladno z znamko.
   „Obveščenim“, torej laikom in potrošnikom, ki se zanimajo za zadevne proizvode, naj bi bilo prav tako znano, da se iz kemijske nomenklature izvedena imena različnih snovi morda le malenkostno razlikujejo, da pa je že najmanjša razlika v imenu vsekakor povezana z velikimi spremembami farmakoloških, kemijskih in fizikalnih lastnosti teh snovi.
   Laiki, ki jih zadevni proizvodi ne zanimajo, pa naj tako ali tako ne bi mogli prepoznati povezave med imenom znamke 5 HTP in snovjo 5-hidroksi-triptofan ter zato tudi ne bi mogli biti zavedeni.


title: Zadeva C-295/11: Tožba, vložena 10. junija 2011 – Italijanska republika proti Svetu Evropske unije

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/21

         Tožba, vložena 10. junija 2011 – Italijanska republika proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-295/11)
   2011/C 232/34
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, zastopnik, in S. Fiorentino, Avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga tožeče stranke

               —

               Sklep Sveta z dne 10. marca 2011 o odobritvi okrepljenega sodelovanja na področju uvedbe enotnega patentnega varstva (2011/167/EU) (1) naj se razglasi za ničen;

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Italijanska republika v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge:

               Prvič trdi, da je Svet odobril postopek okrepljenega sodelovanja izven meja, določenih s členom 20(1), prvi pododstavek, PEU, v skladu s katerim je ta postopek dopusten samo za področja, ki niso v izključni pristojnosti Unije. Dejansko pa ima Unija izključno pristojnost za uvedbo „evropskih pravic intelektualne lastnine“, za katere je pravna podlaga člen 118 PDEU.

               Drugič navaja, da ima odobritev okrepljenega sodelovanja v obravnavani zadevi posledice, ki so v nasprotju ali vsaj niso v skladu s cilji, zaradi katerih je bil ta institut predviden s Pogodbama. Ker naj bi bila navedena odobritev v nasprotju vsaj z namenom člena 118 PDEU, če že ne z njegovim besedilom, naj bi pomenila kršitev člena 326(1) PDEU, v delu, v katerem določa, da se pri okrepljenem sodelovanju spoštujeta Pogodbi in pravo Unije.

               Tretjič, Italijanska republika zatrjuje, da je bil sklep o odobritvi sprejet brez ustrezne preiskave glede zahteve t.i. zadnjega sredstva in brez ustrezne obrazložitve v zvezi s tem.

               Nazadnje, sklep o odobritvi naj bi pomenil kršitev člena 326 PDEU, ker škodi notranjemu trgu, saj povzroča oviro pri trgovini med državami članicami in izkrivljanje konkurence med njimi. Poleg tega naj ne bi prispeval h krepitvi integracijskih procesov Unije, zaradi česar naj bi bil v nasprotju s členom 20(1), drugi pododstavek, PEU.

      (1)  UL L 76, str. 53.


title: Zadeva F-56/09: Tožba, vložena 4. junija 2009 — Marcuccio proti Komisiji

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/48

         Tožba, vložena 4. junija 2009 — Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva F-56/09)
   2009/C 205/90
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije o zavrnitvi predloga tožeče stranke glede, prvič, povračila škode, ki naj bi ji nastala zaradi dejstva, da so uslužbenci Komisije 8. aprila 2002 vstopili v njeno službeno stanovanje v Luandi, in drugič, predaje kopij fotografij, narejenih ob tej priložnosti, in uničenje vse dokumentacije v zvezi s tem dogodkom.

      Predlogi tožeče stranke:

               —

               odločba o zavrnitvi predloga z dne 24. aprila 2008 naj se ex lege razglasi za neobstoječo, oziroma podredno, naj se razglasi za nično;

               —

               če je potrebno, naj se dopis z dne 11. septembra 2008ex lege razglasi za neobstoječega, oziroma podredno, naj se razglasi za ničnega;

               —

               če je potrebno, naj se akt o zavrnitvi pritožbe z dne 3. novembra 2008ex lege razglasi za neobstoječega, oziroma podredno, naj se razglasi za ničnega;

               —

               ugotovi naj se, da so uslužbenci Komisije vstopili v službeno stanovanje tožeče stranke, ga fotografirali in zabeležili nekatera dejstva in naj se ugotovi nedopustnost tega dejanja;

               —

               Komisiji naj se naloži, da pisno sporoči tožeči stranki vse posamezne dele dokumentacije tega dejanja;

               —

               Komisiji naj se naloži, da tožeči stranki pisno predloži dokumentacijo, vključno s fotografijami.;

               —

               Komisiji naj se naloži, da uniči vso dokumentacijo in da o uničenju obvesti tožečo stranko;

               —

               Komisiji naj se naloži, da tožeči stranki iz naslova povračila škode, dodeli znesek 225 000 EUR, oziroma višji ali nižji znesek, za katerega bo Sodišče za uslužbence štelo, da je ustrezen in pravičen, in sicer: (a) 100 000 EUR za škodo zaradi nedopustnega vstopa; (b) 100 000 EUR za škodo zaradi nedopustnega fotografiranja; (c) 25 000 EUR za škodo zaradi nedopustnega beleženja elementov v zvezi z osebnimi stvarmi tožeče stranke;

               —

               Komisiji naj se naloži, da tožeči stranki dodeli, od dneva, ki sledi dnevu, ko je Komisija prejela zahtevo, ki je bila vložena 24. aprila 2008, do dejanskega plačila zneska 225 000 EUR, obresti od tega zneska, po 10 odstotni letni obrestni meri in z letno kapitalizacijo teh obresti;

               —

               Komisiji naj se naloži, da tožeči stranki iz naslova povračila škode, ki ji je nastala zaradi neposlane dokumentacije, računano od jutrišnjega dne do dne, ko bo dokumentacija poslana tožeči stranki, znesek 100 EUR na dan, oziroma višji ali nižji znesek, za katerega bo Sodišče za uslužbence štelo, da je ustrezen in pravičen, ki ga je treba plačati prvi dan v mesecu, ki bo sledil izdaji sodbe v tej zadevi, v zvezi z zneski, ki zapadejo v obdobju od jutrišnjega dne do zadnjega dne v mesecu, v katerem bo izrečena navedena sodba, ter prvi dan vsakega meseca, ki sledi tistemu mesecu, v katerem bo izrečena navedena sodba, kar zadeva pravice v zvezi s tem, zapadlimi v predhodnem mesecu;

               —

               Komisiji naj se naloži, da tožeči stranki iz naslova povrnitve škode nastale zato, ker gradivo ni bilo uničeno, od jutrišnjega dne do dneva navedenega uničenja, plača znesek 100 EUR na dan, oziroma višji ali nižji znesek, za katerega bo Sodišče za uslužbence štelo, da je ustrezen in pravičen, ki ga je treba plačati prvi dan v mesecu, ki bo sledil izdaji sodbe v tej zadevi, v zvezi z zneski, ki zapadejo v obdobju od jutrišnjega dne do zadnjega dne v mesecu, v katerem bo izrečena navedena sodba, ter prvi dan vsakega meseca, ki sledi tistemu mesecu, v katerem bo izrečena navedena sodba, kar zadeva pravice v zvezi s tem, zapadle v predhodnem mesecu;

               —

               Komisiji naj se naloži, da tožeči stranki povrne vse stroške postopka, vključno s stroški mnenja izvedenca, ki ga je imenovala ena od strank;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov v zvezi z morebitno izdelavo izvedenskega mnenja po uradni dolžnosti.


title: Zadeva T-21/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. marca 2017 – Karl Conzelmann/EUIPO (LIKE IT) (Znamka Evropske unije — Zahteva za registracijo besedne znamke LIKE IT — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009)

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/43

         Sklep Splošnega sodišča z dne 14. marca 2017 – Karl Conzelmann/EUIPO (LIKE IT)
   (Zadeva T-21/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Zahteva za registracijo besedne znamke LIKE IT - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009))
   (2017/C 144/59)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Karl Conzelmann GmbH + Co. KG (Albstadt, Nemčija) (zastopnik: J. Klink, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: A. Graul in M. Fischer, agenta)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora EUIPO za pritožbe z dne 11. novembra 2015 (zadeva R 223/2015 1) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka LIKE IT kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Karl Conzelmann GmbH + Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 98, 14.3.2016.


title: Zadeva C-303/08: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Land Baden-Württemberg proti Metin Bozkurt (Pridružitveni sporazum EGS-Turčija — Združitev družine — Člen 7, prvi odstavek, Sklepa Pridružitvenega sveta št. 1/80 — Mož turške delavke, ki je z njo prebival več kot pet let — Obdržanje pravice do prebivanja po ločitvi — Obsodba zadevne osebe za nasilje nad bivšo ženo — Zloraba pravice)

text:
               19.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/2

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Land Baden-Württemberg proti Metin Bozkurt
   (Zadeva C-303/08) (1)

   (Pridružitveni sporazum EGS-Turčija - Združitev družine - Člen 7, prvi odstavek, Sklepa Pridružitvenega sveta št. 1/80 - Mož turške delavke, ki je z njo prebival več kot pet let - Obdržanje pravice do prebivanja po ločitvi - Obsodba zadevne osebe za nasilje nad bivšo ženo - Zloraba pravice)
   2011/C 55/02
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Land Baden-Württemberg

      Tožena stranka: Metin Bozkurt

      Ob udeležbi: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesverwaltungsgericht – Razlaga člena 7, prvi odstavek, druga alinea, Sklepa Pridružitvenega sveta št. 1/80 z dne 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo – Pravica do prebivanja, ki jo je turški državljan, mož turške delavke, ki je bila vključena na zakoniti trg dela države članice, pridobil kot družinski član te delavke – Ohranitev pravice do prebivanja v primeru razveze zakonske zveze, do katere je prišlo po posegu v fizično integriteto bivše žene, katerega posledica je bila kazenska obsodba.

      Izrek

               1.

               Člen 7, prvi odstavek, Sklepa Pridružitvenega sveta št. 1/80 z dne 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve, ki ga je sprejel Pridružitveni svet, ustanovljen s Sporazumom o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo, je treba razlagati tako, da turški državljan, kakršen je tožeča stranka v postopku v glavni stvari, ki je kot družinski član turške delavke, ki je bila vključena na zakoniti trg dela države članice, in je zaradi tega, ker je pri njej prebival najmanj pet let, pridobil pravice iz pravnega položaja, ki se dodeli na podlagi druge alinee tega odstavka, zaradi razveze zakonske zveze, do katere je prišlo po tem, ko je te pravice pridobil, te pravice ne izgubi.

               2.

               Dejstvo, da turški državljan, kakršen je tožeča stranka v postopku v glavni stvari, uveljavlja pravico, ki jo je zakonito pridobil na podlagi člena 7, prvi odstavek, Sklepa št. 1/80, ne pomeni zlorabe prava, čeprav je po tem, ko je pridobil to pravico zaradi svoje bivše žene, proti njej storil težko kršitev, zaradi katere je bil kazensko obsojen.
               Vendar pa člen 14(1) tega sklepa ne nasprotuje temu, da bi bil proti turškemu državljanu, ki je bil kazensko obsojen, sprejet ukrep izgona, če njegovo osebno ravnanje pomeni trenutno, resnično in zadosti resno nevarnost za temeljne interese družbe. Nacionalno sodišče je pristojno, da presodi, ali je v zadevi v postopku v glavni stvari tako.

      (1)  UL C 247, 27.9.2008.


title: Zadeva C-90/08 P: Pritožba, ki jo je 28. februarja 2008 vložila K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 12. decembra 2007 v zadevi T-86/05, K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               7.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/10

         Pritožba, ki jo je 28. februarja 2008 vložila K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 12. decembra 2007 v zadevi T-86/05, K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-90/08 P)
   (2008/C 142/16)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Pritožnica: K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG (zastopnica: D. Spohn, odvetnica)

      Druge stranke v postopku: 1. Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), 2. Natália Cristina Lopes de Almeida Cunha, 3. Cláudia Couto Simões, 4. Marly Lima Jatobá
   Predlogi pritožnice

               —

               Izpodbijano sodbo Sodišča prve stopnje z dne 12. decembra 2007 v zadevi T-86/05 naj se točko 1 izreka te sodbe v celoti razveljavi in točko 2 izreka te sodbe razveljavi tako, da se UUNT naloži plačilo celotnih lastnih stroškov in celotnih stroškov tožeče stranke;

               —

               UUNT naj se naloži tudi plačilo vseh nadaljnjih stroškov postopka.

         Predlogi iz tožbe na prvi stopnji se ohranijo:

               —

               odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 7. decembra 2004, R 0328/2004-1, naj se v celoti razveljavi;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Sodišče prve stopnje je tožbo pritožnice zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT zavrnilo z obrazložitvijo, da je oddelek za ugovore Urada pravilno uporabil pravilo 71(1), drugi stavek, Uredbe št. 2868/95, s tem da je v postopku z ugovorom zavrnil vlogo pritožnice za podaljšanje dodeljenega roka, da bi dokazala uporabo prejšnjih znamk in da Urad v tem primeru ni imel diskrecijske pravice glede upoštevanja prepozno predloženih dokazov pritožnice.
   Pritožba se nanaša na naslednje kršitve prava Skupnosti s strani Sodišča prve stopnje:

               1)

                  Sodišče prve stopnje je prekršilo pravilo 71(1), drugi stavek, Uredbe št. 2868/95, ker je ta predpis razlagalo nepravilno. Predvsem naj bi Sodišče prve stopnje napačno presodilo, da naj Uredba št. 40/94 ne bi vsebovala nikakršnega pravila glede mogočih razlogov za podaljšanje roka. Prav tako naj bi napačno presodilo, da UUNT v odločilnem trenutku pravila 71(1) Uredbe št. 2868/95, ni konkretiziral preko smernic o postopku z ugovorom ali drugih določb, tako da naj ne bi obstajale nikakršne možnosti razlage dovoljenih razlogov za podaljšanja rokov. Sodišče prve stopnje tako ni v celoti upoštevalo ugotovljenega dejanskega stanja oziroma je nepravilno razlagalo pravilo 71(1), drugi stavek, Uredbe št. 2868/95.

               2)

                  Sodišče prve stopnje je prav tako prekršilo svojo obveznost obrazložitve, s tem ko ni obravnavalo dejstva, ki ga je predložila pritožnica, in sicer da v trenutku vložitve vloge za podaljšanje roka ni bilo nikakršnega zakonskega pravila ali osnove za razlago glede sestave prošnje za podaljšanje roka. Ker je bila vlogi za podaljšanje roka dodana obrazložitev, bi moralo Sodišče prve stopnje nadalje obrazložiti, iz katerih pravnih podlag izhaja, da naj obrazložitev vloge za podaljšanje roka ne bi bila zadostna.

               3)

                  Sodišče prve stopnje je prekršilo določbo člena 74(2) Uredbe št. 40/94, ker je napačno razlagalo ta predpis, in sicer v tem smislu, da naj UUNT ne bi imel diskrecijske pravice, da v postopku z ugovorom upošteva dokaze, ki so bili predloženi prepozno. Ni upoštevalo, da naj bi imel odbor za pritožbe predvsem obveznosti izvrševanja diskrecijske pravice in da jih ni mogoče izključiti na podlagi člena 43 Uredbe št. 40/94 in pravila 22(2), drugi stavek, Uredbe št. 2868/95.


title: Zadeva T-308/06: Tožba, vložena 13. novembra 2006 — Buffalo Milke Automotive Polishing Products proti UUNT — Werner & Mertz (Buffalo Milke Automotive Polishing Products)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/63

         Tožba, vložena 13. novembra 2006 — Buffalo Milke Automotive Polishing Products proti UUNT — Werner & Mertz (Buffalo Milke Automotive Polishing Products)
   (Zadeva T-308/06)
   (2006/C 326/135)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Buffalo Milke Automotive Polishing Products, Inc. (Pleasanton, ZDA) (Zastopniki: F. de Visscher, E. Cornu in D. Moreau, lawyers)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Werner & Mertz GmbH (Mainz, Nemčija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe z dne 8. septembra 2006 v zadevi R 1094/2005-2;

               —

               naložitev plačila stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „BUFFALO MILKE Automotive Polishing Products“ za proizvode iz razredov 3, 18 in 25 — prijava št. 2 099 018

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Werner & Mertz GmbH

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Nacionalna figurativna znamka „BÚFALO“ za proizvode iz razreda 3

      Odločba oddelka za ugovore: Zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: Razveljavitev odločbe oddelka za ugovore

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 43 Uredbe Sveta št. 40/94 in Pravila 22 Uredbe Komisija št. 2868/95, ker odbor za pritožbe ne bi smel upoštevati dokaza o uporabi, prvič predloženega pred njim in izven časovne omejitve, ki jo je določil oddelek za ugovore.


title: Zadeva T-27/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2011 – Rheinischer Sparkassen- und Giroverband proti Komisiji

text:
               11.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/21

         Sklep Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2011 – Rheinischer Sparkassen- und Giroverband proti Komisiji
   (Zadeva T-27/11) (1)

   2012/C 39/42
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 72, 5.3.2011


               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/1

         (2007/C 315/01)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 297, 8.12.2007

   Prejšnje objave

      UL C 283, 24.11.2007

      UL C 269, 10.11.2007

      UL C 247, 20.10.2007

      UL C 235, 6.10.2007

      UL C 223, 22.9.2007

      UL C 211, 8.9.2007

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva C-273/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 13. maja 2016 – Agenzia delle Entrate/Federal Express Europe Inc.

text:
               19.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 13. maja 2016 – Agenzia delle Entrate/Federal Express Europe Inc.
   (Zadeva C-273/16)
   (2016/C 343/32)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte suprema di cassazione

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagateljica kasacijske pritožbe in tožena stranka na prvi stopnji: Agenzia delle Entrate

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo in vlagateljica nasprotne pritožbe v kasacijskem postopku: Federal Express Europe Inc.

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je člen 144 v povezavi s členom 86(1) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 (1) (ki ustrezata členoma 14(1) in (2) in 11, del B(3) Direktive Sveta (77/388/EGS) z dne 17. maja 1977 (2)) mogoče razlagati tako, da je edini pogoj za to, da se z DDV ne obdavčijo povezane storitve t. i. vstopnega (inbound) notranjega prevoza – z letaliških območij v namembni kraj na ozemlju države članice, pri čemer velja, klavzula o oproščenosti naslovnika – ta, da je vrednost navedenih storitev vključena v davčno osnovo ne glede na to, ali je zanje ob uvozu blaga dejansko treba plačati carinski davek; in da torej ni združljiva z zgoraj navedenimi določbami Skupnosti razlaga nacionalnih določb iz člena 9(1), točka 2, v povezavi z določbami iz člena 69(1) uredbe predsednika republike št. 633 z dne 26. oktobra 1972, v tedaj veljavni različici, v skladu s katero mora biti vedno in torej tudi pri prevozih, neobdavčljivih z DDV – kakor v obravnavanem primeru, ker gre za dokumente in blago zanemarljive vrednosti – izpolnjena dodatna zahteva, da so ob uvozu navedenega blaga dejansko obdavčeni z DDV (in da je carinski davek dejansko plačan); in sicer po potrebi tudi ob upoštevanju tega, da so prevozne storitve pomožne glede na glavne storitve (uvoze), in namena, da se oba postopka poenostavita?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).

      (2)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23).


title: Zadeva T-236/08: Tožba, vložena 16. junija 2008 – HPA proti Komisiji

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/49

         Tožba, vložena 16. junija 2008 – HPA proti Komisiji
   (Zadeva T-236/08)
   (2008/C 223/87)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Hoofdproduktschap Akkerbouw (Haag, Nizozemska) (zastopnik: R. J. M. van den Tweel, zastopnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Za neobstoječo ali vsaj nično naj se razglasi Odločba Komisije C(2006)7093/6 z dne 19. decembra 2006 o izterjavi terjatve št. 3240206544, za katero solidarno odgovarjajo člani Evropskega gospodarskega interesnega združenja (EGIZ) Euroterroirs, v okviru projekta št. 93.EU.06.002, ki se nanaša na študijo popisa evropske dediščine značilnih in regionalnih kmetijskih in prehranskih izdelkov (lokalni in regionalni izdelki), in sicer v delu, v katerem je določeno, da Hoofdproductschap Akkerbouw solidarno odgovarja za celoten znesek navedene terjatve;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija izterjavo terjatve, ki jo je Komisija z Odločbo z dne 14. avgusta 2000 odredila zoper Euroterroirs. Glede na navedbe tožeče stranke je treba izpodbijano odločbo vsaj v delu, v katerem je določeno, da tožeča stranka solidarno odgovarja za celoten znesek terjatve, razglasiti za neobstoječo in nično, saj ima ta odločba posebno resne in očitne pomanjkljivosti. Tožeča stranka meni, da je celo po izteku roka za vložitev pritožbe možno ugotoviti, da Odločba nima pravnega učinka.
   V prvem tožbenem razlogu tožeča stranka zatrjuje, da gre za kršitev Uredbe št. 2137/85, (1) ker tožeča stranka ni bila nikoli član Evropskega gospodarskega interesnega združenja (EGIZ) Euroterroirs in ji zato ni mogoče naložiti odgovornosti.
   Drugič, tožeča stranka domneva kršitev pravic obrambe. Zatrjuje, da ji Komisija ni omogočila izraziti svojih stališč, preden je sprejela sporno odločbo, in da jo je o terjatvi, določeni v Odločbi z dne 14. avgusta 2000, obvestila zgolj s tem, da ji je poslala sporno Odločbo.
   Tretjič, tožeča stranka trdi, da je bilo kršeno načelo sorazmernosti. Zatrjuje, da jo je Komisija kot solidarno dolžnico terjala šest let po nastanku terjatve, ne da bi prej sama sprejela ustrezne ukrepe proti samemu Euroterroirs, proti njegovemu ustanovitvenemu članu in upravljavcu, francoskemu Conseil national des Arts Culinaires (CNAC), ali proti državi članici Franciji. Nadalje tožeča stranka trdi, da je nizozemski izvedenec za posamične popisne dejavnosti v letih 1994 in 1995 v okviru projekta Euroterroirs prejel nadomestilo v višini zgolj 13 055 eurov.
   Nazadnje tožeča stranka trdi, da je terjatev zastarala, saj ji je Komisija sporni opomin poslala 28. septembra 2000, ne da bi jo nato pravočasno obvestila o možnostih za prekinitev zastaralnega roka.

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2137/85 z dne 25. julija 1985 o Evropskem gospodarskem interesnem združenju (EGIZ) (UL L 199, 31.7.1985, str. 1).


title: Zadeva C-27/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Sofia-grad (Bolgarija) 17. januarja 2011 – Anton Vinkov proti Načalnik Administrativno-nakazatelna dejnost

text:
               14.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Sofia-grad (Bolgarija) 17. januarja 2011 – Anton Vinkov proti Načalnik Administrativno-nakazatelna dejnost
   (Zadeva C-27/11)
   2011/C 145/03
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen sad Sofia – grad

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Anton Vinkov

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Načalnik Administrativno-nakazatelna dejnost

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba določbe nacionalnega prava – kakršne so te v postopku v glavni stvari – ki se nanašajo na pravne posledice odločbe, ki jo sprejme upravni organ, o naložitvi denarne kazni zaradi upravnopravnega prekrška zaradi prometne nesreče, razlagati tako, da so združljive z določbami iz Pogodb in ukrepi prava Unije na področju območja svobode, varnosti in pravice, ki so bili sprejeti na njihovi podlagi in/ali, odvisno od primera, na področju prometa?

               2.

               Ali iz določb Pogodb in iz ukrepov prava Unije na področju območja svobode, varnosti in pravice, ki so bili sprejeti na njihovi podlagi v povezavi s pravosodnim sodelovanjem v kazenskih zadevah v skladu s členom 82(1), pododstavek 2(a), Pogodbe o delovanju Evropske unije ter na področju prometa v skladu s členom 91(1)(c) Pogodbe, izhaja, da področje uporabe prava Unije zajema upravnopravne prometne prekrške, ki se jih lahko v smislu in v zvezi s členom 2 Protokola št. 7 k Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin opredeli kot prekrške „manjšega pomena“?

               3.

               Če se na drugo vprašanje odgovori pritrdilno, se prosi tudi za odgovor na ta vprašanja:

                           3.1.

                           Ali je v okoliščinah postopka v glavni stvari upravnopravni prometni prekršek kršitev manjšega pomena v smislu prava Unije, če so istočasno podane naslednje okoliščine:

                                       (a)

                                       Dejanje, in sicer prometno nesrečo, zaradi katere je nastala premoženjska škoda, je treba opredeliti kot storjeno krivdno dejanje in se kaznuje kot upravnopravni prekršek.

                                       (b)

                                       Glede na višino predvidene denarne kazni se odločbe o njeni naložitvi ne more sodno izpodbijati in prizadeti nima možnosti dokazati, da dejanj, ki se mu očitajo, ni storil krivdno.

                                       (c)

                                       Število nadzornih točk, ki je navedeno v odločbi, se odvzame kot samodejna posledica nastopa pravnomočnosti odločbe.

                                       (d)

                                       V okviru uvedenega sistema vozniških dovoljenj, ob izdaji katerih se dodeli neko število nadzornih točk za upoštevanje storjenih prekrškov, se tudi odvzem nadzornih točk na podlagi kaznovalnega ukrepa, ki ni izpodbojen, upošteva kot samodejna pravna posledica.

                                       (e)

                                       Če se prisilni upravni ukrep odvzema vozniškega dovoljenja zaradi izgube pravice do vožnje, do katerega pride kot samodejna posledica odvzema začetno odobrenega števila nadzornih točk, sodno izpodbija, ne pride do incidenčnega sodnega nadzora zakonitosti kaznovalnega ukrepa, ki ni izpodbojen in s katerim so bile odvzete nadzorne točke.

                           3.2.

                           Ali člen 82 Pogodbe o delovanju Evropske unije in, odvisno od primera, člen 91(1)(c) Pogodbe in ukrepi prava Unije, ki so bili sprejeti na njuni podlagi, ter Okvirni sklep Sveta 2005/214/PNZ z dne 24. februarja 2005 o uporabi načela vzajemnega priznavanja denarnih kazni dovoljujejo, da se v okoliščinah postopka v glavni stvari načelo vzajemnega priznavanja sodnih odločb in sodb oziroma ukrepi za izboljšanje varnosti v prometu ne uporabijo za odločbo o naložitvi denarne kazni ali globe zaradi prometnega prekrška, ki se v skladu s pravom Unije lahko opredeli kot prekršek „manjšega pomena“, ker je država članica predvidela, da se ne upoštevajo zahteve izpodbojnosti pred sodiščem, ki je pristojno tudi za kazenske zadeve, in uporaba postopkovnih pravil nacionalnega prava o pravnih sredstvih v primeru obtožbe zaradi storitve kaznivega dejanja?

               4.

               Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen, se prosi tudi za odgovor na ta vprašanja:
               Ali člen 82 Pogodbe o delovanju Evropske unije in, odvisno od primera, člen 91(1)(c) Pogodbe in ukrepi prava Unije, ki so bili sprejeti na njuni podlagi, ter Okvirni sklep Sveta 2005/214/PNZ z dne 24. februarja 2005 o uporabi načela vzajemnega priznavanja denarnih kazni dovoljujejo, da se načelo vzajemnega priznavanja sodnih odločb in sodb oziroma ukrepi prava Unije v zvezi z izboljšanjem varnosti v prometu v skladu z diskrecijsko pravico države članice – s tem, da je ta v normativnem aktu predvidela, da se ne upoštevajo zahteve izpodbojnosti pred sodiščem, ki je pristojno tudi za kazenske zadeve, in uporaba postopkovnih pravil nacionalnega prava o pravnih sredstvih v primeru obtožbe zaradi storitve kaznivega dejanja – ne uporabijo za odločbo o naložitvi denarne kazni ali globe zaradi prometnega prekrška, pri tem pa istočasno v okoliščinah postopka v glavni stvari za odločbo velja:

                           (f)

                           Dejanje, in sicer prometno nesrečo, zaradi katere je nastala premoženjska škoda, je treba opredeliti kot storjeno krivdno dejanje in se kaznuje kot upravnopravni prekršek.

                           (g)

                           Glede na višino predvidene denarne kazni ali globe se odločbe o njeni naložitvi ne more sodno izpodbijati in prizadeti nima možnosti dokazati, da dejanj, ki se mu očitajo, ni storil krivdno.

                           (h)

                           Število nadzornih točk, ki je navedeno v odločbi, se odvzame kot samodejna posledica nastopa pravnomočnosti odločbe.

                           (i)

                           V okviru uvedenega sistema vozniških dovoljenj, ob izdaji katerih se dodeli neko število nadzornih točk za upoštevanje storjenih prekrškov, se tudi odvzem nadzornih točk na podlagi kaznovalnega ukrepa, ki ni izpodbojen, upošteva kot samodejna pravna posledica.

                           (j)

                           Če se prisilni upravni ukrep odvzema vozniškega dovoljenja zaradi izgube pravice do vožnje, do katerega pride kot samodejna posledica odvzema začetno odobrenega števila nadzornih točk, sodno izpodbija, ne pride do incidenčnega sodnega nadzora zakonitosti kaznovalnega ukrepa, ki ni izpodbojen in s katerim so bile odvzete nadzorne točke.


title: Zadeva C-275/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 17. maja 2016 – Comune di Balzola in drugi/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

text:
               29.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 17. maja 2016 – Comune di Balzola in drugi/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
   (Zadeva C-275/16)
   (2016/C 314/13)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Comune di Balzola, Comune di Borgo San Martino, Comune di Camino, Comune di Cereseto, Comune di Cerrina, Comune di Frassineto Po, Comune di Gabiano, Comune di Limone Piemonte, Comune di Mombello Monferrato, Comune di Morano Sul Po, Comune di Odalengo Piccolo, Comune di Pietraporzio, Comune di Piovà Massaia, Comune di Pontestura, Comune di Ponzano, Comune di Sala Monferrato, Comune di Serralunga di Crea, Comune di Solonghello, Comune di Villamiroglio, Comune di Montemagno, Comune di Scurzolengo, Comune di Alfiano Natta, Comune di Moncalvo, Comune di Cerro Tanaro, Comune di Tonco, Comune di Castagnole Monferrato, Comune di Casorzo, Comune di Calliano, Comune di Robella, Comune di Grana, Comune di Rocchetta Tanaro, Comune di Odalengo Grande, Comune di Coniolo, Comune di Ozzano Monferrato, Comune di Demonte, Comune di Entracque, Comune di Sambuco, Comune di Roccasparvera, Comune di Argentera, Comune di Gaiola, Comune di Valdieri, Anci Piemonte

      Tožena stranka: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

      Vprašanje za predhodno odločanje

   [A]li sta v skladu s pravilno razlago Direktive 1997/67/ES (1) z njo združljiva člena 3(7) zakonske uredbe št. 261 iz leta 1999 in l(276) zakona št. 194 iz leta 2014, glede na naslednja dejstva:

               (a)

               Direktiva št. 97/67/ES, kakor je bila spremenjena in dopolnjena, o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve državam članicam nalaga obveznost, da zagotovijo univerzalno poštno storitev, in v tem okviru določa, da je treba sprejemanje poštnih pošiljk in njihovo dostavo na naslovnikov dom zagotavljati „najmanj pet delovnih dni na teden“;

               (b)

               navedena direktiva Skupnosti dopušča, da nacionalni regulativni organi odstopajo od navedene določbe samo v „izjemnih okoliščinah ali zemljepisnih pogojih“;

               (c)

               italijanska nacionalna zakonodaja (člen 3(7) zakonske uredbe št. 261 iz leta 1999 in člen 1(276) zakona št. 190 z dne 23. decembra 2014 – t. i. „Legge di stabilità 2015“, zakon o stabilnosti iz leta 2015), obratno, nacionalnemu regulativnemu organu nalaga, naj navedeno odstopanje v jasnih časovnih okvirih odobri, kadar koli to zahteva ponudnik storitev, pri čemer ugotovi „obstoj posebnih okoliščin, povezanih z infrastrukturo, ali zemljepisnih pogojev na ozemeljskih območjih z gostoto manj kot 200 prebivalcev na km2“, tudi kadar navedene okoliščine niso izjemne in se nanašajo na velik del nacionalnega prebivalstva (do četrtine prebivalstva in torej – za območja z manjšo gostoto prebivalstva – do veliko večjega dela nacionalnega ozemlja) [?]

      (1)  Direktiva 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve (UL 1998, L 15, str. 14).


title: Združeni zadevi C-87/03 in C-100/03: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne  30. marca 2006  — Kraljevina Španija proti Svetu Evropske unije (Ribištvo — Uredba, s katero so kvote ulova razdeljene med državami članicami — Akt o pristopu Španije — Konec prehodnega obdobja — Zahteva po relativni stabilnosti — Načelo prepovedi diskriminacije — Nove ribolovne možnosti)

text:
               17.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/3

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 30. marca 2006 — Kraljevina Španija proti Svetu Evropske unije
   Združeni zadevi C-87/03 in C-100/03 (1)

   (Ribištvo - Uredba, s katero so kvote ulova razdeljene med državami članicami - Akt o pristopu Španije - Konec prehodnega obdobja - Zahteva po relativni stabilnosti - Načelo prepovedi diskriminacije - Nove ribolovne možnosti)
   (2006/C 143/06)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnica: N. Díaz Abad, zastopnica)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: G. Ramos Ruano in F. Florindo Gijón)

      Intervenientki: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: T. van Rijn, F. Jimeno Fernandez in S. Pardo Quintillán, zastopniki), Združeno kraljestvo Velike Britanije in Severne Irske (zastopnika: D. Wyatt, QC, in K. Manji, zastopnik)
   Predmet
   Delna razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 2341/2002 z dne 20. decembra 2002, o določitvi, za leto 2003, možnosti ribolova in s tem povezanih pogojev za nekatere staleže in skupine staležev rib, ki se uporabljajo v vodah Skupnosti in za plovila Skupnosti v vodah, kjer se zahtevajo omejitve ulova (UL L 356, str. 12), kolikor pri razdelitvi novih ribolovnih možnosti, določenih v letih od 1992 do 1998, za Severno morje in Baltsko morje niso bili upoštevani interesi Španije, čeprav je konec prehodne ureditve — Diskriminacija — Izvajanje člena 20(2) Uredbe (ES) št. 2371/2002 o ohranjanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike (UL L 358, str. 59)
   Izrek

               1)

               Tožbi se zavrneta.

               2)

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska in Komisija Evropskih skupnosti nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 135 z dne 7.6.2003.


title: Zadeva T-411/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. julija 2010 – Aer Lingus Group proti Komisiji ( „Konkurenca — Koncentracije — Odločba o razglasitvi nezdružljivosti koncentracije s skupnim trgom — Pojem koncentracije — Odpoved celoti vseh pridobljenih delnic, da bi se vzpostavil položaj pred izvedbo koncentracije — Zavrnitev naložitve primernih ukrepov — Nepristojnost Komisije“ )

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/36

         Sodba Splošnega sodišča z dne 6. julija 2010 – Aer Lingus Group proti Komisiji
   (Zadeva T-411/07) (1)

   (Konkurenca - Koncentracije - Odločba o razglasitvi nezdružljivosti koncentracije s skupnim trgom - Pojem koncentracije - Odpoved celoti vseh pridobljenih delnic, da bi se vzpostavil položaj pred izvedbo koncentracije - Zavrnitev naložitve primernih ukrepov - Nepristojnost Komisije)
   2010/C 221/56
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Aer Lingus Group plc (Dublin, Irska) (zastopniki: sprva A. Burnside, solicitor, B. van de Walle de Ghelcke in T. Snels, odvetnika, nato A. Burnside in B. van de Walle de Ghelcke)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: X. Lewis, É. Gippini Fournier in S. Noë, zastopniki)
   Intervenient v podporo tožene stranke: Ryanair Holdings plc (Dublin) (zastopniki: J. Swift, QC, V. Power, A. McCarthy, D. Hull, solicitors, in G. Berrisch, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2007) 4600 z dne 11. oktobra 2007, s katero je ta zavrnila predlog tožeče stranke za uvedbo postopka na podlagi člena 8(4) Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 z dne 20. januarja 2004 o nadzoru koncentracij podjetji (UL L 24, str. 1), in za sprejetje začasnih ukrepov na podlagi člena 8(5) te uredbe.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Aer Lingus Group plc se naloži plačilo svojih stroškov in stroškov, ki sta jih priglasili Evropska komisija in družba Ryanair Holdings plc, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 8, 12.1.2008.


title: Zadeva T-168/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 11. maja 2016 – Grčija/Komisija (EKSRP — Umik izpodbijanega akta — Ustavitev postopka)

text:
               11.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/31

         Sklep Splošnega sodišča z dne 11. maja 2016 – Grčija/Komisija
   (Zadeva T-168/15) (1)

   ((EKSRP - Umik izpodbijanega akta - Ustavitev postopka))
   (2016/C 251/36)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Helenska republika (zastopniki: G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou in A. Vasilopoulou, agenti)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Aquilina in D. Triantafyllou, agenta)

      Predmet

   Predlog temelji na členu 263 PDEU in se nanaša na razglasitev ničnosti izvedbenega sklepa Komisije C(2015) 252 final z dne 26. januarja 2015 o zmanjšanju zneskov vmesnih plačil v zvezi z grškim programom za razvoj podeželja za programsko obdobje 2007-2013 in izdatki za obdobje od 1. januarja 2014 in 31. marca 2014 in od 1. aprila do 30. junija 2014.

      Izrek

               1.

               Postopek s to tožbo se ustavi.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 245, 27.7.2015.


title: Zadeva T-326/14: Tožba, vložena 8. maja 2014 – Novomatic proti UUNT – Granini France (HOT JOKER)

text:
               28.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/23

         Tožba, vložena 8. maja 2014 – Novomatic proti UUNT – Granini France (HOT JOKER)
   (Zadeva T-326/14)
   2014/C 245/31
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Avstrija) (zastopnik: W. M. Mosing, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Granini France (Macon, Francija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo drugega odbora za pritožbe z dne 6. februarja 2014 v zadevi R 589/2013-2 razveljavi, tako da se ugovor zavrne in registrira prijavljena znamka Skupnosti št. 9 594 458;

               —

               toženi stranki in – če bi pisno intervenirala – drugi stranki v postopku pred UUNT naloži, naj nosita svoje stroške in plačata stroške, ki so tožeči stranki nastali v postopku pred Splošnim sodiščem in v pritožbenem postopku pred UUNT.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedna elementa „HOT JOKER“, za proizvode iz razredov 9 in 28 – prijava znamke skupnosti št. 9 594 458

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Granini France

      Navajana znamka ali znak: figurativna znamka, ki vsebuje besedna elementa „joker +“, za proizvode iz razredov 28 in 41

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009; kršitev člena 75 in naslednjih Uredbe št. 207/2009; UUNT naj bi kršil dolžnost izvajanja svojih pristojnosti v skladu s splošnimi načeli prava Evropske unije.


title: Zadeva C-396/14: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 24. maja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Klagenævnet for Udbud - Danska) – MT Højgaard A/S, Züblin A/S/Banedanmark (Predhodno odločanje — Člen 267 PDEU — Pristojnost Sodišča — Status predložitvenega organa kot sodišča — Javno naročilo v sektorju železniške infrastrukture — Postopek s pogajanji — Direktiva 2004/17/ES — Člen 10 — Člen 51(3) — Načelo enakega obravnavanja ponudnikov — Skupina, ki jo sestavljata dve družbi in ki je bila sprejeta kot ponudnica — Ponudba, ki jo predloži ena od dveh družb v svojem imenu, ker je bil zoper drugo družbo uveden stečajni postopek — Družba, za katero se šteje, da je lahko sama sprejeta kot ponudnica — Oddaja naročila tej družbi)

text:
               18.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/3

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 24. maja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Klagenævnet for Udbud - Danska) – MT Højgaard A/S, Züblin A/S/Banedanmark
   (Zadeva C-396/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 267 PDEU - Pristojnost Sodišča - Status predložitvenega organa kot sodišča - Javno naročilo v sektorju železniške infrastrukture - Postopek s pogajanji - Direktiva 2004/17/ES - Člen 10 - Člen 51(3) - Načelo enakega obravnavanja ponudnikov - Skupina, ki jo sestavljata dve družbi in ki je bila sprejeta kot ponudnica - Ponudba, ki jo predloži ena od dveh družb v svojem imenu, ker je bil zoper drugo družbo uveden stečajni postopek - Družba, za katero se šteje, da je lahko sama sprejeta kot ponudnica - Oddaja naročila tej družbi))
   (2016/C 260/03)
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Klagenævnet for Udbud

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: MT Højgaard A/S, Züblin A/S

      Tožena stranka: Banedanmark

      Izrek

   Načelo enakega obravnavanja gospodarskih subjektov iz člena 10 Direktive 2004/17/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev v povezavi z njenim členom 51 je treba razlagati tako, da naročnik ne krši tega načela, kadar enemu od dveh gospodarskih subjektov, ki sta bila del skupine podjetij, ki jo je kot tako ta naročnik pozval k oddaji ponudbe, dovoli, da nadomesti to skupino po njenem prenehanju in da v svojem imenu sodeluje v postopku za oddajo javnega naročila s pogajanji, če je dokazano, prvič, da ta gospodarski subjekt sam izpolnjuje zahteve, ki jih je opredelil navedeni naročnik, in drugič, da nadaljevanje njegovega sodelovanja v navedenem postopku ne povzroča poslabšanja konkurenčnega položaja drugih ponudnikov.

      (1)  UL C 388, 3.11.2014.


title: Zadeva F-41/10: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 2. junija 2016 – Bermejo Garde/EESO (Javni uslužbenci — Vrnitev zadeve Sodišču za uslužbence po razveljavitvi — Člen 12a Kadrovskih predpisov — Uradnik, ki je žrtev psihičnega nasilja — Člen 22a Kadrovskih predpisov — Uradnik, ki je prijavitelj nepravilnosti — Prošnja za pomoč — Zavrnitev — Pravica do varstva — Pogoji — Zavrnitev — Posledice — Odškodninski zahtevek)

text:
               11.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/48

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 2. junija 2016 – Bermejo Garde/EESO
   (Zadeva F-41/10) (1)

   ((Javni uslužbenci - Vrnitev zadeve Sodišču za uslužbence po razveljavitvi - Člen 12a Kadrovskih predpisov - Uradnik, ki je žrtev psihičnega nasilja - Člen 22a Kadrovskih predpisov - Uradnik, ki je prijavitelj nepravilnosti - Prošnja za pomoč - Zavrnitev - Pravica do varstva - Pogoji - Zavrnitev - Posledice - Odškodninski zahtevek))
   (2016/C 251/54)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Moises Bermejo Garde (Bruselj, Belgija) (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) (zastopniki: sprva U. Schwab in M. Lernhart, agenta, B. Wägenbaur, odvetnik, nato K. Gambino, agent, B. Wägenbaur, odvetnik, na koncu K. Gambino in X. Chamodraka, agenta, B. Wägenbaur, odvetnik)

      Predmet

   Javni uslužbenci – Predlog za razglasitev ničnosti več odločb o prenehanju funkcije vodje enote pravne službe tožeči stranki s takojšnjim učinkom, o njeni prerazporeditvi v Direktorat za logistiko ter o zavrnitvi njene formalne prošnje za pomoč ter zahteve za odškodnino.

      Izrek

               1.

               Odločba predsednika Evropskega ekonomsko-socialnega odbora z dne 24. marca 2010 o prenehanju funkcije vodje enote pravne službe Moisesu Bermeju Garde in odločba z dne 13. aprila 2010 o njegovi premestitvi se razglasita za nični.

               2.

               Evropski ekonomsko-socialni odbor mora M. Bermeju Garde plačati 25 000 EUR.

               3.

               Evropski ekonomsko-socialni odbor nosi svoje stroške in stroške M. Bermeja Garde v zadevah F-41/10, T-530/12 P in F-41/10 RENV.

      (1)  UL C 209, 31.7.2010, str. 55.


title: Zadeva T-479/14: Tožba, vložena 26. junija 2014 – Kendrion proti Sodišču Evropske unije

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/65

         Tožba, vložena 26. junija 2014 – Kendrion proti Sodišču Evropske unije
   (Zadeva T-479/14)
   2014/C 253/89
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kendrion NV (Zeist, Nizozemska) (zastopnika: P. Glazener in T. Ottervanger, odvetnika)

      Tožena stranka: Sodišče Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj presodi, da ji mora Sodišče Evropske unije plačati odškodnino za premoženjsko škodo v višini 2 3 08  463,98 EUR ali vsaj v višini, ki se zdi Splošnemu sodišču primerna;

               —

               naj presodi, da ji mora Sodišče Evropske unije plačati odškodnino za nepremoženjsko škodo v višini 1 1 0 50  000,000 EUR, podredno vsaj v višini 1 7 00  000,00 EUR ali, še polj podredno, v višini, ki jo na podlagi usmeritev Splošnega sodišča določijo stranke ali vsaj v višini, ki se zdi Splošnemu sodišču primerna;

               —

               naj presodi, da ji mora Sodišče Evropske unije plačati zamudne obresti za oba zneska v višini, ki se zdi Splošnemu sodišču primerna, od 26. novembra 2013 dalje;

               —

               naj toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Sodišče naj bi s sodbo z dne 26. novembra 2013 Kendrion/Komisija (C-50/12 P, EU:C:2013:771) ugotovilo kršitev člena 47(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v postopku pred Splošnim sodiščem v zadevi T-54/06 Kendrion/Komisija, ki se nanaša na tožbo na razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2005) 4634 final z dne 30. novembra 2005 v zvezi s postopkom na podlagi člena [81 ES] (zadeva COMP/F/38.354 – Industrijske vreče), v delu v katerem se nanaša na tožečo stranko, in razveljavitev ali, podredno, znižanje globe, ki ji je bila s to odločbo naložena.
   Poleg tega naj bi Sodišče ugotovilo, da je treba kršitev obveznosti iz člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah sankcionirati z odškodninsko tožbo, ki se vloži pri Splošnem sodišču, saj je taka tožba učinkovito sredstvo.
   Tožeča stranka navaja, da je Sodišče v svoji sodbi že odločilo, da so podani pogoji za dovolj resno kršitev pravnega pravila, katerega cilj je podeliti pravice posameznikom.
   Tožeča stranka dalje navaja, da je postopek trajal pet let in devet mesecev, pri čemer je razumni rok po njenem mnenju dve leti in šest mesecev, tako da je bil razumni rok prekoračen za tri leta in tri mesece. Da bi bila zadeva rešena v razumnem roku, bi morala biti torej sodba izdana 26. avgusta 2010 namesto 26. novembra 2013.
   Premoženjska škoda, ki naj bi nastala zaradi predolgega trajanja postopka, naj bi bila posledica skupnih dodatnih finančnih obremenitev, ki jih je imela tožeča stranka v tem obdobju. Ta škoda naj bi vključevala obresti, ki jih je Komisija zaračunala na globo v višini 34.000.000 EUR, in stroške bančne garancije za plačilo globe in pripadajočih obresti za to obdobje. Ta znesek bi bil manjši za stroške, povezane s financiranjem plačila globe, ki jo je bilo treba Uniji s pripadajočimi obrestmi plačati 26. avgusta 2010, če bi Sodišče takrat izdalo sodbo.
   Kot nadomestilo za nepremoženjsko škodo, ki je nastala zaradi predolgega trajanja postopka, tožeča stranka za vsako prekoračeno leto razumnega trajanja postopka zahteva primerno odškodnino v višini 10 % globe in za nepopolno leto ustrezen del teh 10 %. Taka odškodnina naj bi bila primerna, ker je Komisija v času izdaje odločbe globo običajno za vsako leto kršitve povečala za 10 %.
   Tožeča stranka za nepremoženjsko škodo podredno predlaga primerno odškodnino v višini 5 % globe. Ta znesek naj bi ustrezal odškodnini, ki jo je Sodišče v primerljivih primerih resne prekoračitve roka pri presoji glob na področju omejevalnih sporazumov štelo za primerno.