title: Zadeva T-514/15: Tožba, vložena 1. septembra 2015 – Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych/Komisija

text:
               9.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/31

         Tožba, vložena 1. septembra 2015 – Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych/Komisija
   (Zadeva T-514/15)
   (2015/C 371/33)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych (Varšava, Poljska) (zastopnik: P. Hoffman, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost sklepa Komisije GESTDEM 2015/1291 z dne 12. junija 2015, s katerim je bil tožeči stranki zavrnjen dostop do podrobnega mnenja, ki ga je izdala Evropska komisija v okviru postopka priglasitve 2014/537/PL,

               —

               razglasi ničnost sklepa Komisije GESTDEM 2015/1291 z dne 17. julija 2015, s katerim je bil tožeči stranki zavrnjen dostop do podrobnega mnenja, ki ga je izdala Republika Malta v okviru postopka priglasitve 2014/537/PL,

               —

               Komisiji naloži, naj nosi svoje stroške in plača stroške tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 4(2), tretja alinea, Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1) zaradi zavrnitve dostopa do podrobnega mnenja Komisije

                           —

                           Člena 4(2), tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001 ni mogoče razlagati tako, da dokumenta, ki je v lasti Komisije, ni mogoče razkriti, če bi to oslabilo varstvo namena inšpekcij, preiskav in revizij, čeprav dokument ni bil pripravljen v okviru ali za namene take inšpekcije, preiskave in revizije.

                           —

                           Za dokument, predložen v okviru postopka priglasitve, ni mogoče uporabiti nobene splošne domneve v zvezi s tem, da bi razkritje tega dokumenta oslabilo varstvo namena postopka za ugotovitev kršitve, saj v zvezi s takšnim postopkom ne obstaja nobena takšna splošna domneva.

                           —

                           S trditvijo Komisije, da se njeno mnenje nanaša na ukrep za odpravo kršitve prava EU ter da vsebuje sklicevanja na uradni opomin Komisije, s katerim se je začel postopek za ugotovitev kršitve, in presojo priglašenega ukrepa glede na ta postopek, ni izkazan obstoj nobene splošne domneve za to, naj se podrobno mnenje ne razkrije.

                           —

                           Stališče Komisije je protislovno, ker svojo odločitev utemeljuje na splošni domnevi, hkrati pa se opira na posebnosti „te zadeve“.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 4(6) Uredbe št. 1049/2001 in člena 296 PDEU zaradi zavrnitve delnega dostopa do podrobnega mnenja Komisije

                           —

                           Komisija bi morala vsekakor razkriti dele svojega podrobnega mnenja, torej po izbrisu kakršnihkoli sklicevanj na uradni opomin v zvezi s postopkom za ugotovitev kršitve.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 4(2) Uredbe št. 1049/2001 zaradi zavrnitve dostopa do podrobnega mnenja Komisije kljub obstoju prevladujočega javnega interesa za razkritje

                           —

                           Glede na to, da se je podrobno mnenje nanašalo na ukrep, ki je že bil v obravnavi na parlamentu in da je bil na njegovi podlagi ta ukrep spremenjen, je njegovo razkritje nujno, da bodo poslanci lahko razumeli, zakaj jim vlada predlaga spremembo predloga zakona, ki jim je bil predložen. Zato obstaja prevladujoči javni interes za razkritje. Demokratični postopek ne more delovati pravilno, če mora parlament implementirati odločitve Komisije, čeprav te niso razkrite.

                           —

                           Ker sta zakonitost postopka priglasitve in posledično uveljavitev sprejetega zakona lahko odvisna od vsebine mnenja Komisije, na podlagi pravne varnosti obstaja prevladujoči javni interes za razkritje.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev uvodne izjave 3 Direktive 98/34/ES (2) in njenega člena 8(4) zaradi zavrnitve dostopa do podrobnega mnenja Komisije

                           —

                           Zavrnitev razkritja podrobnega mnenja ni združljiva z naravo Direktive 98/34, ki temelji na preglednosti. To velja še posebej, kadar se zadevna država članica ni sklicevala na klavzulo o zaupnosti na podlagi člena 8(4) Direktive.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev člena 4(2), tretja alinea, ter členov 4(5) in 4(6) Uredbe št. 1049/2001 zaradi zavrnitve dostopa do podrobnega mnenja Malte

                           —

                           Zavrnitev dostopa do mnenja ne more biti utemeljena zgolj na tem, da namerava Komisija upoštevati podrobno mnenje Malte pri sprejemanju odločitve glede postopka za ugotovitev kršitve, ki je v teku, ali na tem, da je to mnenje vložila v spis tega postopka.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: kršitev člena 296 PDEU zaradi zavrnitve dostopa do podrobnega mnenja

                           —

                           Komisija sprva ni želela sprejeti odločitve glede razkritja mnenja Malte, kar je lahko pomenilo le, da bo odločitev odvisna od tega, ali bo Komisija upoštevala sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-402/12, Carl Schlyter/Komisija, na podlagi katere se podrobna mnenja razkrijejo, ali pa jo bo zavrnila in se pritožila nanjo. Vendar Komisija ni vložila pritožbe zoper navedeno sodbo in je razkritje zavrnila iz razlogov, ki nimajo nobene povezave s to sodbo in ki jih je morala tudi Komisija šteti za nezadostne, saj bi drugače morala sprejeti zavrnilno odločbo že pred iztekom roka za vložitev pritožbe v zadevi T-402/12.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).

      (2)  Direktiva 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 20, str. 337).


title: Zadeva C-12/05 P: Pritožba H. Meistra zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (tretji senat) z dne 28. oktobra 2004 v zadevi H. Meister proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)(UUNT), T-76/03, vložena dne 18. januarja 2005

text:
               16.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/4

         Pritožba H. Meistra zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (tretji senat) z dne 28. oktobra 2004 v zadevi H. Meister proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)(UUNT), T-76/03, vložena dne 18. januarja 2005
   (Zadeva C-12/05 P)
   (2005/C 93/08)
   Jezik postopka: francoščina
   H. Meister, ki ga zastopa P. Goeren, avocat, je dne 18. januarja 2005 pred Sodiščem Evropskih skupnosti vložil pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (tretji senat) z dne 28. oktobra 2004 v zadevi H. Meister proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)(UUNT), T-76/03.
   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               1)

               razglasi pritožbo za dopustno in utemeljeno,

               2)

               delno razveljavi sodbo T-76/03 Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 28. oktobra 2004 z izjemo določb iz točk 202 do 208 izpodbijane sodbe, ki določajo, da je predsednik UUNT pri opravljanju službenih dolžnosti zagrešil napako, na podlagi katere se lahko dodeli odškodnina,

               3)

               odloči o sporu, sicer pa zadevo predloži Sodišču prve stopnje, da odloči in ugodi predlogom, ki jih je na prvi stopnji predložila tožeča stranka,

               4)

               UUNT naloži plačilo celotnih stroškov, ki so nastali v postopku na prvi stopnji in v postopku s pritožbo.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Sodišče prve stopnje je po eni strani napačno, pomanjkljivo in kontradiktorno obrazložilo svojo sodbo in po drugi strani zmotno uporabilo pravo.
   Pomanjkanje obrazložitve izhaja najprej iz spremembe narave dejstev. V bistvu je Sodišče prve stopnje izvedlo samovoljni izbor in netočno opredelilo ključna dejstva. Nadalje izhaja iz napačne pravne kvalifikacije izpodbijane odločbe in natančneje iz zavrnitve, da se to odločbo kvalificira kot disciplinski ukrep. Prav tako je Sodišče prve stopnje s tem, da je upravi priznalo široko pooblastilo za odločanje po prostem preudarku glede ocenjevanja interesa službe, kar zmanjša obveznost upoštevanja interesa uradnika, kot tudi s tem, da je potrdilo, da je treba sodni nadzor glede spoštovanja pogoja interesa službe omejiti na vprašanje, ali OPI ni uporabil svojih pooblastil za odločanje po prostem preudarku na očitno napačen način, zagrešilo napako v obrazložitvi. Sicer je Sodišče prve stopnje napačno odločilo glede interesa službe in ni preučilo interesa uradnika. Prav tako je, s tem da je odločilo, da je izpodbijana odločba upoštevala to načelo, medtem ko ni bila niti primeren ukrep niti zavezujoča, napačno uporabilo načelo sorazmernosti. Sodišče prve stopnje je napačno odločilo o enakovrednosti ali primerljivosti novega delovnega mesta s prejšnjo zaposlitvijo. V bistvu naj bi po sklepanju, kakršnakoli prerazporeditev, povezana s sedanjim nazivom, spoštovala kriterij enakovrednosti zaposlitev. Končno Sodišče prve stopnje ni navedlo dejstev, ki jih je uporabilo za oceno nepremoženjske škode, ki jo je utrpela tožeča stranka.
   Sodišče prve stopnje je prav tako večkrat zmotno uporabilo pravo. Najprej je pojasnilo odločbo prerazporeditve kot preprost notranji organizacijski ukrep obveznosti obrazložitve, čeprav je bila le-ta potrjena kot bistvena za splošno pravno načelo. Nadalje je Sodišče prve stopnje s tem, da ni ugotovilo kršitve pravice do pravičnega postopka v škodo tožeče stranke, zmotno uporabilo pravo. Sodišče prve stopnje je s tem, da se ni jasno izreklo glede obsega pravice do svobode izražanja, do katere je bila v tem primeru upravičena tožeča stranka, zmotno uporabilo pravo tudi glede uporabe pravice do svobode izražanja. Končno je Sodišče prve stopnje zmotno uporabilo pravo glede uporabe pravice do obrambe in zlasti pravice biti slišan, preden je izdana odločba o prerazporeditvi.


title: Zadeva C-184/04: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne  30. marca 2006  (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus) — Uudenkaupungin kaupunki (DDV — Odbitek vstopnega davka — Investicijsko blago — Nepremičnine — Popravki odbitkov)

text:
               17.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/8

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 30. marca 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus) — Uudenkaupungin kaupunki
   (Zadeva C-184/04) (1)

   (DDV - Odbitek vstopnega davka - Investicijsko blago - Nepremičnine - Popravki odbitkov)
   (2006/C 143/15)
   Jezik postopka: finščina
   Predložitveno sodišče
   Korkein hallinto-oikeus
   Stranka v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Uudenkaupungin kaupunki
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Helsingin hallinto-oikeuden — Razlaga člena 13 (C), drugi odstavek, člena 17(6) in člena 20 Direktive 77/388EGS: Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) — Odbitek vstopnega davka, plačanega na nepremičnine, pridobljene kot investicijsko blago, ki se jih uporablja v okviru transakcij, glede katerih se je davčni zavezanec naknadno odločil za obdavčitev — Nacionalna zakondaja pogojuje pravico do odbitka z izvrševanjem izbire za obdavčitev v roku 6 mesecev od začetka obratovanja nepremičnine.
   Izrek

               1)

               Člen 20 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero je treba razlagati tako, da ob upoštevanju določb odstavka 5 tega člena državam članicam nalaga, naj predvidijo popravke odbitkov DDV v zvezi z investicijskim blagom.

               2)

               Člen 20 Šeste direktive 77/388 je treba razlagati tako, da se popravek, ki ga predvideva, uporabi tudi v položaju, v katerem je bilo investicijsko blago namenjeno najprej za oproščeno dejavnost, davek ni odbiten, nato pa se je med obdobjem popravka uporabljalo za namene dejavnosti, ki je predmet DDV.

               3)

               Člen 13(C), drugi odstavek, Šeste direktive 77/388 je treba razlagati tako, da država članica, ki je dovolila davkoplačevalcem pravico do izbire za obdavčitev dajanja v najem nepremičnin, v skladu s to določbo ne sme izključiti odbitka DDV na nepremičninske naložbe, opravljene pred uveljavljanjem te pravice do izbire, če zahteva za uveljavljanje te izbire ni bila vložena v roku šestih mesecev od začetka obratovanja te nepremičnine.

               4)

               Člen 17(6) Šeste direktive 77/388 je treba razlagati tako, da država članica, ki je davkoplačevalcem dovolila pravico do izbire za obdavčitev dajanja v najem nepremičnine, v skladu s to določbo ne sme izključiti odbitka DDV na nepremičninske naložbe, opravljene pred uveljavljanjem te pravice do izbire, če zahteva za uveljavljanje te izbire ni bila vložena v roku šestih mesecev od začetka obratovanja te nepremičnine.

      (1)  UL C 156, 12.6.2004.


title: Zadeva C-403/05: Tožba Evropskega parlamenta proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne  17. novembra 2005

text:
               14.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/14

         Tožba Evropskega parlamenta proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 17. novembra 2005
   (Zadeva C-403/05)
   (2006/C 10/29)
   Jezik postopka: francoščina
   Evropski parlament, ki ga zastopajo R. Passos, E. Waldherr in K. Lindahl, zastopniki, je dne 17. novembra 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Evropski parlament Sodišču predlaga, naj:

               1.

               razglasi za nično odločbo, s katero je bil odobren projekt o varnosti meja na Filipinih, ki naj bi bil financiran na podlagi proračunske postavke 19 10 02 splošnega proračuna Evropskih skupnosti (Philippine Border Management Project; št. ASIA/2004/016-924), sprejete za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 443/92 z dne 25. februarja 1992 o finančni in tehnični pomoči državam v razvoju v Aziji in Latinski Ameriki ter o sodelovanju z njimi (1);

               2.

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Evropski parlament predlaga razglasitev ničnosti odločbe Komisije, ker naj bi Komisija prekoračila svoja izvedbena pooblastila.
   Glavni namen izpodbijane odločbe je boj proti terorizmu z izvedbo Resolucije 1373 (2001) Varnostnega Sveta Združenih Narodov o boju proti terorizmu. Nasprotno pa je namen Uredbe št. 443/92 razvojna pomoč v obliki finančnega, tehničnega in gospodarskega sodelovanja. Izvedbena pooblastila, ki so bila podeljena s tem temeljnim aktom, nalagajo Komisiji, da zagotavlja upravljanje, finančno in tehnično pomoč ter gospodarsko sodelovanje. Ukrep za pomoč filipinski vladi, da izboljša varnost svojih meja z namenom boja proti terorizmu, presega v temeljnem aktu določena izvedbena pooblastila in je zato nezakonit.
   Izpodbijana odločba ni bila objavljena v Uradnem listu. Evropski parlament se je s celotnim besedilom seznanil šele 9. septembra 2005.

      (1)  UL L 52, 27.02.1992, str. 1.


title: Zadeva C- 354/05: Sodba Sodišča (peti senat) z dne  18. maja 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2003/55/ES — Notranji trg z zemeljskim plinom)

text:
               15.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/11

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 18. maja 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C- 354/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2003/55/ES - Notranji trg z zemeljskim plinom)
   (2006/C 165/19)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Heller in B. Schima)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg (zastopnik: S. Schreiner)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Nesprejetje predpisov potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2003/55/ES z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 98/30/ES (UL L 176, str. 57) v predpisanem roku.
   Izrek

               1)

               Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da v predpisanem roku ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2003/55/ES z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 98/30/ES, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.

               2)

               Velikem vojvodstvu Luksemburg se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 281, 12.11.2005.


title: Zadeva C-45/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe College van Beroep voor het bedrijfsleven z dne 2. februarja 2005 v zadevi Maatschap Schonewille-Prins proti Minister van Landbouw, Natuurbeheer en Voedselkwaliteit

text:
               16.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/10

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe College van Beroep voor het bedrijfsleven z dne 2. februarja 2005 v zadevi Maatschap Schonewille-Prins proti Minister van Landbouw, Natuurbeheer en Voedselkwaliteit
   (Zadeva C-45/05)
   (2005/C 93/18)
   Jezik postopka: nizozemščina
   College van Beroep voor het bedrijfsleven je s sodbo z dne 2. februarja 2005 v zadevi Maatschap Schonewille-Prins proti Minister van Landbouw, Natuurbeheer en Voedselkwaliteit, ki jo je sodno tajništvo prejelo dne 4. februarja 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   College van Beroep voor het bedrijfsleven predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali je treba člen 21 Uredbe (ES) št. 1254/1999 (1) razlagati tako, da je posledica vsake nepravilnosti pri uporabi Uredbe (ES) št. 1760/2000 v zvezi s posamezno živaljo popolna izključitev premije ob zakolu te živali?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je člen 21 Uredbe (ES) št. 1254/1999, upoštevaje predvsem posledice, ki jih ima, veljaven?

               3.

               Ali se člena 44 in 45 Uredbe (ES) št. 2419/2001 (2) uporabljata za nepravilnosti, ki zadevajo uporabo Uredbe št. 1760/2000 (3)?

               4.

               Če je odgovor na tretje vprašanje pritrdilen, ali pravilna uporaba člena 45 Uredbe (ES) št. 2419/2001 v kontekstu člena 44 pomeni, da premija ob zakolu ni izključena v primerih malomarnosti pri sporočanju podatkov upravljalcu računalniške zbirke podatkov, če so posredovani podatki, kot so v konkretnem primeru datumi prihoda, nesporno natančni (in če so bili taki od vsega začetka, brez naknadnega poziva za popravke)? Če ne velja tako za vsak primer malomarnosti, ali lahko velja v takem primeru, kot je konkretni, kjer malomarnost predstavlja posredovanje podatkov z zamudo (nekaj dni oziroma tednov), pri čemer se zakol izvrši šele veliko pozneje?

               5.

               Ali je treba člen 11 Uredbe (ES) št. 3887/92 (4) in/ali člen 22 Uredbe (ES) št. 1760/2000 in/ali člen 47(2) Uredbe (ES) št. 2419/2001 razlagati tako, da ima država članica možnost izključiti pravico do premije ob zakolu, ki ima podlago v zakonodaji Skupnosti, oziroma jo znižati z uporabo nacionalne sankcije, s katero naj se zagotovi spoštovanje te uredbe?

               6.

               Ali se v primeru, če je odgovor na peto vprašanje v delu ali v celoti pritrdilen, izjeme skupnostnih znižanj in izključitev, določene na ravni Skupnosti, in še posebej člena 44 in 45 Uredbe (ES) št. 2419/2001, po analogiji uporabljajo tudi za nacionalna znižanja in izključitve?

               7.

               Ali je lahko posledica pravilne analogne uporabe člena 45 Uredbe (ES) št. 2419/2001 v kontekstu člena 44, če je odgovor na šesto vprašanje pritrdilen, ta, da nepravilnosti, ki zadevajo sporočanje podatkov računalniški zbirki podatkov, in predvsem prepozno posredovanje teh podatkov, ne morejo povzročiti izključitve premije ob zakolu, če so podatki, zavedeni v vpisniku, kot je v tem primeru datum prihoda, popolnoma natančni?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1254/1999 z dne 17. maja 1999 o skupni ureditvi trga za goveje in telečje meso (UL L 160, str. 21).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 2419/2001 z dne 11. decembra 2001 o podrobnih pravilih za uporabo integriranega upravnega in kontrolnega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti, vzpostavljenega z Uredbo Sveta (EGS) št. 3508/92 (UL L 327, str.11).

      (3)  Uredba (ES) št. 1760/2000 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 17. julija 2000 o uvedbi sistema za identifikacijo in registracijo govedi ter o označevanju govejega mesa in proizvodov iz govejega mesa in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 820/97 (UL L 204, str.1).

      (4)  Uredba Komisije (EGS) št. 3887/92 z dne 23. decembra 1992 o podrobnih pravilih za uporabo integriranega upravnega in nadzornega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti (UL L 91, str. 36).


title: Zadeva C-387/11: Tožba, vložena 19. julija 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji

text:
               15.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/4

         Tožba, vložena 19. julija 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-387/11)
   2011/C 305/04
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: W. Mölls in C. Soulay, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija s tem, da je ohranila različna pravila za obdavčitev dohodkov iz kapitala in premičnega premoženja, ki jih dosežejo belgijske investicijske družbe, in za obdavčitev dohodkov iz kapitala in premičnega premoženja, ki jih dosežejo tuje investicijske družbe, ni izpolnila obveznosti iz členov 49 in 63 Pogodbe o delovanju Evropske unije ter členov 31 in 40 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru;

               —

               Kraljevini Belgiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija s tožbo kritizira različno obravnavanje domačih in tujih investicijskih družb na področju obdavčitve dohodkov iz kapitala in premičnega premoženja. Ker tuje investicijske družbe v nasprotju z domačimi investicijskimi družbami na nacionalnem ozemlju nimajo stalne poslovne enote, naj namreč ne bi mogle doseči vračila zneska, plačanega iz naslova davčnega odtegljaja od dohodkov iz kapitala in premičnega premoženja. Ta diskriminacija naj ne bi bila združljiva z določbami Pogodbe o svobodi ustanavljanja, saj naj bi bila zaradi nje ustanovitev tujih investicijskih družb manj zanimiva, in z določbami Pogodbe o prostem pretoku kapitala, saj naj bi bilo financiranje belgijske družbe prek tuje investicijske družbe dražje kot financiranje prek belgijske investicijske družbe.
   Poleg tega Komisija zavrača utemeljitve belgijskih organov. Najprej, ti naj ne bi predložili objektivnih elementov, na podlagi katerih bi bilo mogoče ugotoviti, da med položajema domačih in tujih investicijskih družb obstaja razlika, ki bi bila upoštevna z vidika njihovega davčnega položaja. Dalje, zadevni davčni sistem naj ne bi bil povezan z uravnoteženo razdelitvijo pristojnosti obdavčitve med zadevnima državama. Vsekakor se naj država članice ne bi mogla sklicevati na bilateralen sporazum, da bi se izognila obveznostim iz Pogodbe. Končno, kar zadeva zatrjevano tveganje davčne utaje s strani tujih družb, belgijski organi v utemeljitev neuporabe svoboščin, zagotovljenih s Pogodbo, ne morejo navajati ovir za davčni nadzor, ki izhajajo iz določb, ki jih je sprejela Belgija sama.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne  27. oktobra 2005  v združenih zadevah od C-266/04 do C-270/04, C-276/04 in od C-321/04 do C-325/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe tribunal des affaires de sécurité sociale de Saint-Étienne): Nazairdis SAS in drugi proti Caisse nationale de l'organisation autonome d'assurance vieillesse des travailleurs non salariés des professions industrielles et commerciales (Organic) (Pojem pomoči — Prispevek, odmerjen glede na prodajno površino — Neločljiva povezava med prispevkom in dodelitvijo prihodka od prispevka)

text:
               24.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 330/5

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 27. oktobra 2005
   v združenih zadevah od C-266/04 do C-270/04, C-276/04 in od C-321/04 do C-325/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe tribunal des affaires de sécurité sociale de Saint-Étienne): Nazairdis SAS in drugi proti Caisse nationale de l'organisation autonome d'assurance vieillesse des travailleurs non salariés des professions industrielles et commerciales (Organic) (1)

   (Pojem pomoči - Prispevek, odmerjen glede na prodajno površino - Neločljiva povezava med prispevkom in dodelitvijo prihodka od prispevka)
   (2005/C 330/10)
   Jezik postopka: francoščina
   V združenih zadevah od C-266/04 do C-270/04, C-276/04 in od C-321/04 do C-325/04, katerih predmet so predlogi za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki sta jih vložili tribunal des affaires de sécurité sociale de Saint-Étienne (od C-266/04 do C-270/04 in C-276/04) in cour d'appel de Lyon (od C-321/04 do C-325/04) (Francija), z odločbami z dne 5. aprila in 24. februarja 2004, ki so prispele na Sodišče 24., 25. in 29. junija ter 27. julija 2004, v postopkih Distribution Casino France SAS, nekdanja Nazairdis SAS (C-266/04), Jaceli SA (C-267/04), Komogo SA (C-268/04 in C-324/04), Tout pour la maison SARL (C-269/04 in C-325/04), Distribution Casino France SAS (C-270/04), Bricorama France SAS (C-276/04), Distribution Casino France 3 SAS (C-321/04), Société Casino France, ki je pravna naslednica IMQEF SA, ki je pravna naslednica JUDIS SA (C-322/04), Dechrist Holding SA (C-323/04) proti Caisse nationale de l'organisation autonome d'assurance vieillesse des travailleurs non salariés des professions industrielles et commerciales (Organic), je Sodišče (prvi senat), v sestavi K. Schiemann, predsednik četrtega senata, ki opravlja vlogo predsednika prvega senata, J. N. Cunha Rodrigues, K. Lenaerts (poročevalec), E. Juhász in M. Ilešič, sodniki, generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: L. Hewlett, glavna administratorka, 27. oktobra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Člena 87(1) ES in 88(3) ES je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta pobiranju davka, kot je francoski davek za pomoč trgovini in obrtništvu.

      (1)  UL C 228, 11.9.2004,

      UL C 201, 7.8.2004,

      UL C 239, 25.9.2004.


title: Zadeva T-119/07: Tožba, vložena 16. aprila 2007 – Italijanska republika proti Komisiji

text:
               9.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/24

         Tožba, vložena 16. aprila 2007 – Italijanska republika proti Komisiji
   (Zadeva T-119/07)
   (2007/C 129/41)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (Rim, Italija) (zastopnik: G. Aiello, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije z dne 7. februarja 2007 C (2007) 286 konč. naj se razglasi za nično

               —

               in Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ta tožba je vložena zoper odločbo Komisije z dne 7. februarja 2007 C (2007)286 konč. glede oprostitev trošarine na mineralna olja, ki so se uporabila kot gorivo za proizvodnjo aluminija v regiji Gardanna, v regiji Shannon in na Sardiniji in se uporablja v Franciji, na Irskem in v Italiji. S to odločbo je bilo ugotovljeno, da so bile davčne oprostitve, ki jih je odobrila italijanska vlada družbi Eurallumina S.p.A., v višini 80 % njihovega zneska, zakonitih, ostalih 20 % pomoči, ki je bila odobrena družbi upravičenki od 1. januarja 2004, pa je bilo treba vrniti.
   V podporo svojih predlogov tožeča stranka navajata naslednje tožbene razloge:

               —

               kršitev člena 87(1) ES, kolikor je z izpodbijano odločbo ugotavljeno, da gre pri oprostitvi trošarine, ki je določena v italijanskem pravnem redu, za državno pomoč. Tožeča stranka glede tega trdi, da kot to potrjuje tudi besedilo Direktive 2003/96/ES (1), zadevne oprostitve trošarin niso državna pomoč, temveč bolj sestavni del nacionalne davčne ureditve. Čeprav bi dejansko šlo za državne pomoči, bi jih direktiva dopuščala vsaj do 31. decembra 2006. Glede selektivne narave zadevnih ukrepov je razvidno, da se na splošno nanašajo na vsa podjetja, ki uporabljajo mineralna olja za proizvodnjo aluminijevega oksida. Okoliščina, da na italijanskemu ozemlju obstaja le ena tovarna, ki uporablja ta mineralna olja pri proizvodnji, je zgolj dejstvo in ne more ukrepu odvzeti njegovega splošnega pomena.

               —

               kršitev člena 87(3) Pogodbe in Smernic o državni regionalni pomoči za leto 1998, kolikor je bilo treba sporno oprostitev trošarin šteti kot potrebno za gospodarski razvoj regije Sardinije.

               —

               kršitev člena 51(E.) 3.2. Okvira Skupnosti za državne pomoči za varstvo okolja (2001/C 37/03), kolikor so bili v tem primeru vendarle sklenjeni sporazumi med državo in družbo, ki je upravičena do pomoči, glede izboljšanja okoljskih izidov.

               —

               nazadnje tožeča stranka navaja kršitev načela zaupanja v pravo in domnevo zakonitosti ukrepov Skupnosti.

      (1)  Direktiva Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energie (UL L 283, 31.10.2003, str. 51).


title: Zadeva T-390/15: Tožba, vložena 16. julija 2015 – Perfetti Van Melle Benelux/UUNT – PepsiCo (3D)

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/53

         Tožba, vložena 16. julija 2015 – Perfetti Van Melle Benelux/UUNT – PepsiCo (3D)
   (Zadeva T-390/15)
   (2015/C 311/58)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Perfetti Van Melle Benelux BV (Breda, Nizozemska) (zastopnik: P. Testa, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: PepsiCo, Inc. (New York, Združene države)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti v črni in beli z besednim elementom „3D“ – Prijava št. 9 384 041

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 8. maja 2015 v zadevi R 465//2014-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Razveljavi izpodbijano odločbo in ugodi zahtevi za prijavo za registracijo znamke št. 009384041 za naslednje proizvode: čokolada, pecivo, slaščice, bomboni, mehki bomboni, pastile, gumi bomboni, karamela, žvečilni gumi, lizike, bomboni iz sladkega korena, želeji (slaščice), karamelni bomboni, mentolovi bomboni; in

               —

               družbi PepsiCo, Inc. naloži plačilo stroškov.

      Navajan tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva C-181/15 P: Pritožba, ki jo je Marpefa, S.L. vložila 22. aprila 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 3. februarja 2015 v zadevi T-708/14, Marpefa/UUNT

text:
               16.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/12

         Pritožba, ki jo je Marpefa, S.L. vložila 22. aprila 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 3. februarja 2015 v zadevi T-708/14, Marpefa/UUNT
   (Zadeva C-181/15 P)
   (2015/C 381/14)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnica: Marpefa, S.L. (zastopnik: I. Barroso Sánchez-Lafuente, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli),
   Kabushiki Kaisha Sony Computer Entertainment
   Sodišče (sedmi senat) je s sklepom z dne 6. oktobra 2015 zavrnilo pritožbo.


title: Zadeva C-471/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg (Avstrija) 28. septembra 2010 – Martin Wohl in Ildiko Veres proti Magistrat der Stadt Salzburg, druga stranka v postopku: Finanzamt Salzburg-Stadt

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg (Avstrija) 28. septembra 2010 – Martin Wohl in Ildiko Veres proti Magistrat der Stadt Salzburg, druga stranka v postopku: Finanzamt Salzburg-Stadt
   (Zadeva C-471/10)
   ()
   2010/C 328/35
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Martin Wohl in Ildiko Veres

      Tožena stranka: Magistrat der Stadt Salzburg

      Druga stranka v postopku: Finanzamt Salzburg-Stadt

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je Prilogo X: Seznam iz člena 24 Pristopne pogodbe Republike Madžarske k Evropski uniji (1. Prosto gibanje oseb) (1) treba razumeti tako, da se posredovanje delavcev iz Madžarske v Avstrijo ne obravnava kot napotitev delavcev in da nacionalne omejitve za zaposlovanje madžarskih/slovaških delavcev v Avstriji veljajo tudi za madžarske/slovaške delavce (ki so na Madžarskem redno zaposleni), ki jih madžarska podjetja posredujejo v Avstrijo?

      (1)  UL 2003, L 236, str. 846.


title: Zadeva C-167/07: Tožba, vložena 29. marca 2007 – Kraljevina Španija proti Svetu Evropske unije

text:
               26.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 117/19

         Tožba, vložena 29. marca 2007 – Kraljevina Španija proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-167/07)
   (2007/C 117/31)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: N. Díaz Abad)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Naj Sodišče razveljavi Uredbo Sveta (ES) št. 41/2007 (1) z dne 21. decembra 2006 o določitvi ribolovnih možnosti in s tem povezanih pogojev za nekatere staleže rib in skupine staležev rib, ki se uporabljajo v vodah Skupnosti in za plovila Skupnosti v vodah, kjer so potrebne omejitve ulova, za leto 2007, kolikor z njo španski floti niso bile dodeljene določene kvote v vodah Skupnosti Severnega morja in

               —

               Naj se Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   1)   Kršitev načela prepovedi diskriminacije:
   Kraljevina Španija trdi, da kolikor izpodbijana uredba Španiji ne dodeljuje kvot v vodah Skupnosti Severnega morja, krši načelo prepovedi diskriminacije, čeprav se je izteklo prehodno obdobje, določeno v Aktu o pristopu, in imajo ostale države članice pravico dostopa do teh vod in njihovih virov, medtem ko ima Kraljevina Španija le pravico dostopa do teh vod.
   2)   Napačna razlaga Akta o pristopu Španije:
   Akt o pristopu pri prehodnem obdobju za Španijo na področju ribištva, ne razlikuje med dostopom do vod in dostopom do njihovih virov. Vendar je treba določbe Akta o pristopu razlagati v skladu z njihovim sobesedilom in namenom.
   3)   Kršitev člena 20(2) Uredbe št. 2371/2002 (2):
   Navedena določba je bila kršena s tem, da Španiji niso bile dodeljene kvote za nove ribolovne možnosti, ki so se delile prvič po izteku prehodnega obdobja, določenega v Aktu o pristopu.

      (1)  UL 2007, L 15, str. 1.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 2371/2002 z dne 20. decembra 2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike (UL L 358, str. 59).


title: Zadeva T-333/08: Tožba, vložena 11. avgusta 2008 – Bull in drugi proti Komisiji

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/42

         Tožba, vložena 11. avgusta 2008 – Bull in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-333/08)
   (2008/C 285/79)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Bull SAS (Les Clayes-sous-Bois, Francija), Unisys Belgium SA (Bruselj, Belgija) in Tata Consultancy Services (TCS) SA (Capellen, Luksemburg) (zastopnika: B Lombaert in M. van der Woude, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               Izpodbijana odločba naj se razglasi za nično, in sicer:

                           —

                           zavrnitev ponudbe družbe Consortium B-Trust

                           —

                           odločitev, da se naročila ne odda

                           —

                           odločitev, da se začne postopek s pogajanji;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke ugovarjajo odločbi Komisije, s katero je zavrnila ponudbo, ki so jo vložile v okviru razpisnega postopka v zvezi z naročilom „DIGIT/R2/PO/2007/024 – Opravljanje komunalnih storitev“ (UL 2007, S 159 197776), in odločbi, da se, ker ni zadovoljivih ponudb, ne odda javnega naročila ter da začne postopek s pogajanji.
   Tožeče stranke v podporo svoji tožbi najprej zatrjujejo, da naj Odločba ne bi bila sprejeta ob upoštevanju pravil o dodelitvi pristojnosti Komisije, ker jo je sprejel „Acting Head of Unit“. Tožeče stranke menijo, da naj ne bi bilo izkazano, da je bil avtor akta zares pristojen za sprejetje takšne odločitve v imenu Komisije.
   Nato tožeče stranke zatrjujejo, da je Komisija kršila svojo obveznost obrazložitve, ker v svoji odločbi ni predstavila razlogov, zakaj je menila, da so določene cene v ponudbi tožečih strank neobičajno nizke in da ponudba ne upošteva veljavnih zakonskih določb, če bo pogodba izvršena v Bruslju ali Luksemburgu.
   Nazadnje tožeče stranke menijo, da je Komisija kršila postopek ugotavljanja pravilnosti cen, ker: i) je izključila ponudbo tožečih strank na podlagi postopka neobičajno nizkih cen, čeprav je bila ponudba finančno resna, ii) ni upoštevala utemeljitev, ki so jih posredovale tožeče stranke, in iii) odločba ni temeljila na natančnih dejanskih razlogih.


title: Zadeva F-62/05: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 13. februarja 2008 – Ghem proti Komisiji

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/63

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 13. februarja 2008 – Ghem proti Komisiji
   (Zadeva F-62/05) (1)

   (2008/C 223/121)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 229, 17.9.2008, str. 31 (zadeva najprej vpisana pri Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti pod opravilno številko T-270/05 in s sklepom z dne 15. decembra 2005 prenesena na Sodišče za uslužbence Evropske unije).


title: Združene zadeve C-322/07 P, C-327/07 P in C-338/07 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 3. septembra 2009 – Papierfabrik August Koehler AG, Bolloré SA, Distribuidora Vizcaína de Papeles SL proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba — Omejevalni sporazumi — Trg samokopirnega papirja — Neujemanje med obvestilom o ugotovitvah o možnih kršitvah in sporno odločbo — Kršitev pravice do obrambe — Posledice — Izkrivljanje dokazov — Udeležba pri kršitvi — Trajanje kršitve — Uredba št. 17 — Člen 15(2) — Smernice o načinu določanja glob — Načelo enakega obravnavanja — Načelo sorazmernosti — Obveznost obrazložitve — Razumno trajanje postopka pred Sodiščem prve stopnje)

text:
               24.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/3

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 3. septembra 2009 – Papierfabrik August Koehler AG, Bolloré SA, Distribuidora Vizcaína de Papeles SL proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Združene zadeve C-322/07 P, C-327/07 P in C-338/07 P) (1)

   (Pritožba - Omejevalni sporazumi - Trg samokopirnega papirja - Neujemanje med obvestilom o ugotovitvah o možnih kršitvah in sporno odločbo - Kršitev pravice do obrambe - Posledice - Izkrivljanje dokazov - Udeležba pri kršitvi - Trajanje kršitve - Uredba št. 17 - Člen 15(2) - Smernice o načinu določanja glob - Načelo enakega obravnavanja - Načelo sorazmernosti - Obveznost obrazložitve - Razumno trajanje postopka pred Sodiščem prve stopnje)
   2009/C 256/04
   Jeziki postopka: nemščina, francoščina in španščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Papierfabrik August Koehler AG (zastopniki: I. Brinker in S. Hirsbrunner, odvetnika, J. Schwarze, univerzitetni profesor), Bolloré SA, (zastopnika: C. Momège in P. Gassenbach, odvetnika), Distribuidora Vizcaína de Papeles SL (zastopnika: E. Pérez Medrano in M. T. Díaz Utrilla, odvetnika)

      Druga stranka v postopku:Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: W. Mölls in F. Castillo de la Torre, zastopnika, H.-J. Freund in N. Coutrelis, odvetnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 26. aprila 2007 v zadevi Bolloré in drugi proti Komisiji (T-109/02, T-118/02, T-122/02, T-125/02, T-126/02, T-128/02, T-129/02, T-132/02 in T-136/02) – Omejevalni sporazum o določitvi cen v sektorju samokopirnega papirja – Kršitev pravice do obrambe v zvezi z dokazi o sodelovanju tožeče stranke pri kršitvi pred oktobrom 1993 (napačni, pomanjkljivi, nasprotujoči si dokazi) – Kršitev načel enakega obravnavanja in sorazmernosti v zvezi z določitvijo globe (tožeča stranka je majhno družinsko podjetje, ki nima dostopa do trga kapitala)

      Izrek

               1.

               SodbaSodišča prve stopnje z dne 26. aprila 2007 v združenih zadevah Bolloré in drugi proti Komisiji (T-109/02, T-118/02, T-122/02, T-125/02, T-126/02, T-128/02, T-129/02, T-132/02 in T-136/02) se v delu, ki se nanaša na družbo Bolloré SA, razglasi za nično.

               2.

               Odločba 2004/337/ES z dne 20. decembra 2001 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe ES in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/E-1/36.212 – Samokopirni papir) se v delu, ki se nanaša na družbo Bolloré SA, razglasi za nično.

               3.

               Pritožbe družb Papierfabrik August Koehler AG in Distribuidora Vizcaína de Papeles SL se zavrnejo.

               4.

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji in pritožbe v zadevi C-327/07 P.

               5.

               Družbama Papierfabrik August Koehler AG in Distribuidora Vizcaína de Papeles SL se naloži plačilo stroškov v zadevah C-322/07 P in C-338/07 P.

      (1)  UL C 223, 22.9.2007.


title: Zadeva C-325/05: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. julija 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Darmstadt – Nemčija) – Ismail Derin proti Landkreis Darmstadt-Dieburg (Pridružitev EGS-Turčija – Člen 59 Dodatnega protokola – Členi 6, 7 in 14 Sklepa št. 1/80 Pridružitvenega sveta – Pravica do prostega dostopa do zaposlitve na podlagi člena 7, prvi odstavek, druga alinea – Z njo povezana pravica do prebivanja – Turški državljan, starejši od 21 let, ki ga starši ne vzdržujejo več – Kazenske obsodbe – Pogoji za izgubo pridobljenih pravic – Združljivost s pravilom, v skladu s katerim Republika Turčija ni deležna obravnave, ki je ugodnejša od tiste, ki jo države članice zagotavljajo druga drugi)

text:
               6.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/5

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. julija 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Darmstadt – Nemčija) – Ismail Derin proti Landkreis Darmstadt-Dieburg
   (Zadeva C-325/05) (1)

   (Pridružitev EGS-Turčija - Člen 59 Dodatnega protokola - Členi 6, 7 in 14 Sklepa št. 1/80 Pridružitvenega sveta - Pravica do prostega dostopa do zaposlitve na podlagi člena 7, prvi odstavek, druga alinea - Z njo povezana pravica do prebivanja - Turški državljan, starejši od 21 let, ki ga starši ne vzdržujejo več - Kazenske obsodbe - Pogoji za izgubo pridobljenih pravic - Združljivost s pravilom, v skladu s katerim Republika Turčija ni deležna obravnave, ki je ugodnejša od tiste, ki jo države članice zagotavljajo druga drugi)
   (2007/C 235/07)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Verwaltungsgericht Darmstadt
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ismail Derin

      Tožena stranka: Landkreis Darmstadt-Dieburg
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Verwaltungsgericht Darmstadt – Razlaga člena 7, prvi odstavek, druga alinea Sklepa 1/80 Pridružitvenega sveta EGS-Turčija ter člena 59 Dodatnega protokola za prehodno obdobje, predvideno v Sporazumu o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo, podpisanem 23. novembra 1970 (UL L 293, str. 4) – Ohranitev pravice do prostega dostopa do vsake zaposlitve ter pravice bivanja, ki izhaja iz prve pravice, za turškega državljana, ki je vstopil na nacionalno ozemlje v okviru združitve družine, medtem ko je od takrat star več kot 21 let in njegovega preživljanja ne zagotavljajo več njegovi starši – Obravnavanje, ki je bolj ugodno od obravnavanja državljanov držav članic
   Izrek
   Turški državljan, ki mu je bilo dovoljeno vstopiti na ozemlje države članice v okviru združitve družine, ko je bil otrok, in ki je pridobil pravico do prostega dostopa do katerekoli zaposlitve po svoji izbiri na podlagi člena 7, prvi odstavek, druga alinea, Sklepa št. 1/80 z dne 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve, ki ga je sprejel Pridružitveni svet, ustanovljen s Sporazumom o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo, izgubi pravico do prebivanja v državi članici gostiteljici, ki je povezana z omenjeno pravico do prostega dostopa, le v dveh primerih, namreč

               —

               v okoliščinah, predvidenih v členu 14(1) tega sklepa, ali

               —

               če zapusti ozemlje države gostiteljice za daljše obdobje in brez upravičenih razlogov,

         čeprav je starejši od 21 let in ga starši ne vzdržujejo več, ampak živi neodvisno v zadevni državi članici, in čeprav več let ni bil na razpolago na trgu dela zaradi prestajanja naložene nepogojne zaporne kazni v tem obdobju. V položaju, kakršen je položaj tožeče stranke iz postopka v glavni stvari, je zgoraj navedena razlaga združljiva z zahtevami člena 59 Dodatnega protokola, podpisanega 23. novembra 1970 v Bruslju in sprejetega, odobrenega in potrjenega v imenu Skupnosti z Uredbo Sveta (EGS) št. 2760/72 z dne 19. decembra 1972.

      (1)  UL C 281, 12.11.2005.


title: Zadeva T-452/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. oktobra 2010 – DHL Aviation in DHL Hub Leipzig proti Komisiji (Državne pomoči — Letalski tovor — Garancije za uporabo novega evropskega središča družbe DHL na letališču Leipzig-Halle — Odločba, s katero je bila pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in ki je nalagala njeno vračilo)

text:
               20.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 317/28

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. oktobra 2010 – DHL Aviation in DHL Hub Leipzig proti Komisiji
   (Zadeva T-452/08) (1)

   (Državne pomoči - Letalski tovor - Garancije za uporabo novega evropskega središča družbe DHL na letališču Leipzig-Halle - Odločba, s katero je bila pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in ki je nalagala njeno vračilo)
   2010/C 317/49
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: DHL Aviation SA/NV (Zaventem, Belgija); in DHL Hub Leipzig GmbH (Schkeuditz, Nemčija) (zastopnika: A. Burnside, solicitor, in B. van de Walle de Ghelcke, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: K. Gross, B. Martenczuk in E. Righini, zastopniki)

      Predmet

   Zahteva za delno razglasitev ničnosti odločbe Komisije 2008/948/ES z dne 23. julija 2008 o ukrepih Nemčije v korist družbe DHL in letališča Leipzig Halle (UL L 346, str. 1).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               DHL Aviation SA/NV in DHL Hub Leipzig GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 6, 10.1.2009.


title: Zadeva C-324/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 29. junija 2011 vložilo Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága (Republika Madžarska) – Tóth Gábor proti Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága, pravni naslednik Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály Észak-magyarországi Kihelyezett Hatósági Osztály

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 29. junija 2011 vložilo Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága (Republika Madžarska) – Tóth Gábor proti Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága, pravni naslednik Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály Észak-magyarországi Kihelyezett Hatósági Osztály
   (Zadeva C-324/11)
   2011/C 282/06
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Gábor Tóth

      Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága, pravni naslednik Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály Észak-magyarországi Kihelyezett Hatósági Osztály

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je razlaga, po kateri naslovnik računa ne more uveljavljati pravice do odbitka, kadar uradnik lokalne samoupravne skupnosti izdajatelju računa odvzame dovoljenje za samostojnega podjetnika pred izpolnitvijo pogodbe oziroma izdajo računa, v nasprotju z načelom davčne nevtralnosti (člen 9 Direktive Sveta 2006/112/ES (1) o skupnem sistemu davka na dodano vrednost)?

               2.

               Ali lahko okoliščina, da samostojni podjetnik, ki je izdal račun, svojih delavcev ne prijavi („delo na črno“) in zato davčni organ ugotovi, da ta podjetnik „ne razpolaga s prijavljenimi delavci“, z vidika načela davčne nevtralnosti naslovniku računa onemogoči uveljavljanje pravice do odbitka?

               3.

               Ali se naslovniku računa lahko očita malomarnost, ker ni preveril, ali so delavci, ki delajo na delovišču, v pravnem razmerju z izdajateljem računa oziroma ali je izdajatelj računa izpolnil svoje davčne obveznosti prijave oziroma druge davčne obveznosti v zvezi s svojimi delavci? Ali se lahko šteje, da tako ravnanje pomeni objektivno okoliščino, na podlagi katere je naslovnik računa vedel oziroma bi moral vedeti, da je sodeloval pri pravnem poslu, katerega namen je bil utaja DDV?

               4.

               Ali lahko nacionalno sodišče ob upoštevanju načela davčne nevtralnosti upošteva zgoraj navedene okoliščine, če na podlagi celovite presoje vseh okoliščin pride do zaključka, da gospodarski posel med strankama, navedenima na računu, ni bil uresničen?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva C-91/15: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 22. septembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof Amsterdam – Nizozemska) – Kawasaki Motors Europe NV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane (Predhodno odločanje — Presoja veljavnosti — Uredba (ES) št. 1051/2009 — Skupna carinska tarifa — Tarifna uvrstitev — Kombinirana nomenklatura — Tarifna številka 8701 — Traktorji — Tarifne podštevilke od 8701 90 11 do 8701 90 39 — Kmetijski traktorji in gozdarski traktorji (razen traktorjev, ki se upravljajo stoje (brez sedeža)), na kolesih, novi — Lahka štirikolesna terenska vozila, ki so izdelana tako, da se uporabljajo kot traktorji)

text:
               14.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 419/14

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 22. septembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof Amsterdam – Nizozemska) – Kawasaki Motors Europe NV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane
   (Zadeva C-91/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Presoja veljavnosti - Uredba (ES) št. 1051/2009 - Skupna carinska tarifa - Tarifna uvrstitev - Kombinirana nomenklatura - Tarifna številka 8701 - Traktorji - Tarifne podštevilke od 8701 90 11 do 8701 90 39 - Kmetijski traktorji in gozdarski traktorji (razen traktorjev, ki se upravljajo stoje (brez sedeža)), na kolesih, novi - Lahka štirikolesna terenska vozila, ki so izdelana tako, da se uporabljajo kot traktorji))
   (2016/C 419/16)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Gerechtshof Amsterdam

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Kawasaki Motors Europe NV

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane

      Izrek

   Točka 2 Priloge k Uredbi Komisije (ES) št. 1051/2009 z dne 3. novembra 2009 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo je neveljavna, ker se tam opisano vozilo uvršča v tarifno podštevilko 8701 90 90 te kombinirane nomenklature, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 948/2009 z dne 30. septembra 2009, in ne v eno od tarifni podštevilk od 8701 90 11 do 8701 90 39 navedene kombinirane nomenklature glede na moč motorja tega vozila.

      (1)  UL C 146, 4.5.2015.


title: Zadeva F-11/14: Tožba, vložena 7. februarja 2014 – ZZ proti ESZD

text:
               7.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/45

         Tožba, vložena 7. februarja 2014 – ZZ proti ESZD
   (Zadeva F-11/14)
   2014/C 102/67
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: S. Rodrigues in A. Tymen, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti pogodbe tožeče stranke glede razvrstitve v naziv AD5 in plačilo odškodnine za nastalo škodo.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasi naj se ničnost sklepa z dne 1. aprila 2013, na podlagi katerega je tožeča stranka razvrščena v naziv AD5;

               —

               če je potrebno, naj se razglasi ničnost sklepa z dne 28. oktobra 2013, s katerim je bil zavrnjena pritožba tožeče stranke;

               —

               delovno mesto tožeče stranke naj se prerazvrsti v naziv, ki ustreza njenim odgovornostim;

               —

               toženi stranki naj se naloži breme vseh, zlasti denarnih posledic prerazvrstitve, in sicer retroaktivno od dne, ko je nastopila delo;

               —

               naloži naj se plačilo odškodnine za nematerialno škodo, ki je nastala tožeči stranki, ki se po načelu ex aequo et bono oceni na 5 000 EUR;

               —

               ESZD naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-325/17: Tožba, vložena 29. maja 2017 – Koninklijke Luchtvaart Maatschappij/Komisija

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/53

         Tožba, vložena 29. maja 2017 – Koninklijke Luchtvaart Maatschappij/Komisija
   (Zadeva T-325/17)
   (2017/C 239/67)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV (Amstelveen, Nizozemska) (zastopnik: M. Smeets, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Komisije C(2017) 1742 final z dne 17. marca 2017 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU, člena 53 Sporazuma EGP in člena 8 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o zračnem prometu (Zadeva AT.39258 – Letalski prevoz tovora) razglasi za ničen v celoti, zaradi kršitve prepovedi samovoljnosti in kršitve načela enakega obravnavanja na podlagi prvega tožbenega razloga; zaradi neobstoja pristojnosti za prevoz iz letališč zunaj EGP na letališča znotraj EGP na podlagi drugega tožbenega razloga (primarni predlog); zaradi kršitve člena 49 Listine EU o temeljnih pravicah, člena 101 PDEU, člena 53 Sporazuma EGP in člena 8 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o zračnem prometu in smernic o določanju glob (1) na podlagi četrtega tožbenega razloga (primarni predlog); ali

               —

               člen 1(2)(d) in (3)(d) izpodbijanega sklepa razglasi za ničen v delu, v katerem je v teh določbah ugotovljeno, da je tožeča stranka storila kršitev v zvezi z prevozom iz letališč zunaj EGP na letališča znotraj EGP, na podlagi drugega tožbenega razloga (podredni predlog); in

               —

               člen 1(1)(d),(2)(d),(3)(d) in (4)(d) izpodbijanega sklepa razglasi za ničen v delu, v katerem je v njem ugotovljeno, da je ena in nenehna kršitev vključevala neplačevanje doplačil, na podlagi tretjega tožbenega razloga; in

               —

               podredno, če izpodbijanega sklepa ne razglasi za ničnega v celoti v skladu s prvim, drugim in četrtim tožbenim razlogom, uporabi svojo neomejeno sodno pristojnost in zmanjša globo, ki je tožeči stranki naložena v členu 3(c) in (d) izpodbijanega sklepa, na podlagi prvega, drugega, tretjega in četrtega tožbenega razloga; in nazadnje,

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka, če razglasi, da je izpodbijani sklep deloma ali v celoti ničen, ali zniža globo.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev prepovedi samovoljnega ravnanja in kršitev načela enakega obravnavanja.

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da izpodbijani sklep krši prepoved samovoljnega ravnanja s tem, da so iz izreka izpodbijanega sklepa izključena podjetja, za katera tožeča stranka meni, da so sodelovala pri enakem ravnanju, kot naslovniki izpodbijanega sklepa.

                           —

                           Tožeča stranka trdi tudi, da izpodbijani sklep krši načelo enakega obravnavanja s tem, da tožečo stranko sankcionira za kršitev, ji nalaga globo in navaja, da je civilno odgovorna, medtem ko so iz izreka izpodbijanega sklepa izključena podjetja, za katera tožeča stranka meni, da so sodelovala pri enakem ravnanju, kot naslovniki izpodbijanega sklepa.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje neobstoj pristojnosti za tovorni prevoz iz letališč zunaj EGP na letališča znotraj EGP.

                           —

                           Tožeča stranka navaja, da izpodbijani sklep napačno temelji na predpostavki, da je bila ena in nenehna kršitev, ki se nanaša na zračni prevoz iz letališč zunaj EGP na letališča znotraj EGP, storjena v EGP.

                           —

                           Tožeča stranka navaja, da izpodbijani sklep napačno temelji na predpostavki, da ima ena in nenehna kršitev, ki se nanaša na zračni prevoz iz letališč zunaj EGP na letališča znotraj EGP, bistvene, takojšne in predvidljive učinke na konkurenco v EGP.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje neobstoj obrazložitve in očitna napaka pri presoji v zvezi z ugotovitvijo, da je neplačevanje doplačil ločen element kršitve.

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da sta domnevi, na kateri se opira izpodbijani sklep v zvezi z opredelitvijo doplačil kot ločenega elementa kršitve, v nasprotju z gospodarskim ali zakonodajnim okvirom zadevne industrije.

                           —

                           Tožeča stranka trdi tudi, da neplačevanja doplačil ni mogoče ločiti od prakse v zvezi z doplačilom za gorivo in doplačilom za varnost in da ne pomeni ločenega elementa kršitve.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom se zatrjuje, da globa krši načela zakonitosti in sorazmernosti glob na podlagi člena 49 Listine EU o temeljnih pravicah, člena 101 PDEU in Smernic o določanju glob in da je očitno napačna.

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da je vrednost prodaje KLM’s Cargo, na katero se navezuje kršitev, vrednost doplačil za gorivo in za varnost, in ne skupni promet KLM Cargo.

                           —

                           Vrednost prodaje KLM Cargo, na kateri temelji osnovni znesek globe, ne sme vključevati prodaje KLM Cargo zunaj EGP.

                           —

                           Zmanjšanje globe za 15 % zaradi vladne intervencije ne ustreza stopnji vladne intervencije med obdobjem kršitve.

      (1)  Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 (UL C 210, str. 2).


title: Zadeva C-415/14 P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 28. januarja 2016 – Quimitécnica.com – Comércio e Indústria Química, SA, José de Mello – Sociedade Gestora de Participações Sociais, SA/Evropska komisija (Pritožba — Omejevalni sporazumi — Evropski trg fosfatov za krmo — Globa, ki je bila pritožnicam naložena po koncu poravnalnega postopka — Obročno odplačevanje globe — Obveznost ustanovitve bančne garancije pri banki z dolgoročno bonitetno oceno „AA“ — Obveznost obrazložitve)

text:
               21.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/7

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 28. januarja 2016 – Quimitécnica.com – Comércio e Indústria Química, SA, José de Mello – Sociedade Gestora de Participações Sociais, SA/Evropska komisija
   (Zadeva C-415/14 P) (1)

   ((Pritožba - Omejevalni sporazumi - Evropski trg fosfatov za krmo - Globa, ki je bila pritožnicam naložena po koncu poravnalnega postopka - Obročno odplačevanje globe - Obveznost ustanovitve bančne garancije pri banki z dolgoročno bonitetno oceno „AA“ - Obveznost obrazložitve))
   (2016/C 106/08)
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranke

      Pritožnici: Quimitécnica.com – Comércio e Indústria Química, SA, José de Mello – Sociedade Gestora de Participações Sociais, SA (zastopnik: J. Calheiros, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: V. Bottka in B. Mongin, agenta, M. Marques Mendes, odvetnik)

      Izrek

               1.

               Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 26. junija 2014 v zadevi Quimitécnica.com in de Mello/Komisija (T-564/10, EU:T:2014:583) se razglasi za nično.

               2.

               Zadeva se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 388, 3.11.2014.


title: Zadeva C-298/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Finanzgerichts Münster z dne 5. julija 2005 v zadevi Columbus Container Services B.V.B.A. & Co. proti Finanzamt Bielefeld-Innenstadt

text:
               29.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/14

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Finanzgerichts Münster z dne 5. julija 2005 v zadevi Columbus Container Services B.V.B.A. & Co. proti Finanzamt Bielefeld-Innenstadt
   (Zadeva C-298/05)
   (2005/C 271/25)
   Jezik postopka: nemščina
   Finanzgericht Münster je s sklepom z dne 5. julija 2005 v zadevi Columbus Container Services B.V.B.A. & Co. proti Finanzamt Bielefeld-Innenstadt, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 26. julija 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Finanzgerichts Münster predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjem vprašanju:
   Ali je v nasprotju z določbami člena 52 Pogodbe ES (EGS), sedaj člena 43 ES in členi 73b do 73d EGS, sedaj členi 56 do 58 ES, da določbe člena 20(2) in (3) Außensteuergesetzes (AStG) — v verziji Missbrauchsbekämpfungs- und Steuerbereinigungsgesetz z dne 21.12.1993 (BGBl 1993 I, str. 2310) od dvojne obdavčitve oprostijo dohodke z značajem kapitalske naložbe, v tuji obratovalnici davčnega zavezanca, ki je v matični državi neomejeno zavezan in ki bi bili kot vmesni dohodki obdavčljivi, če bi bila obratovalnica tuja družba, v nasprotju s Sporazumom o preprečevanju dvojnega obdavčevanja med Zvezno republiko Nemčijo in Kraljevino Belgijo z dne 11.4.1967, ne oprostijo z izvzetjem dohodkov od obdavčitve v matični državi, temveč z vračunanjem tujega davka na donos kapitala?


title: Zadeva T-264/16: Tožba, vložena 27. maja 2016 – Korea National Insurance/Svet in Komisija

text:
               8.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/24

         Tožba, vložena 27. maja 2016 – Korea National Insurance/Svet in Komisija
   (Zadeva T-264/16)
   (2016/C 287/30)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Korea National Insurance Corp. (Pjongjang, Demokratična ljudska republika Koreja) (zastopniki: M. Lester in S. Midwinter, barristers, T. Brentnall in A. Stevenson, solicitors)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije in Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Sveta (SZVP) 2016/475 z dne 31. marca 2016 o spremembi Sklepa 2013/183/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Demokratični ljudski republiki Koreji in Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2016/659 z dne 27. aprila 2016 o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 329/2007 o omejevalnih ukrepih proti Demokratični ljudski republiki Koreji razglasi za nična v delu, v katerem ti ukrepi zajemajo vključitev tožeče stranke v Prilogo V k Uredbi Sveta (ES) št. 329/2007 in v Prilogo II k Sklepu 2013/183/SZVP;

               —

               toženima strankama naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: toženi stranki naj ne bi ustrezno niti zadostno obrazložili vključitve tožeče stranke.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: toženi stranki naj bi očitno napačno ugotovili, da so v primeru tožeče stranke izpolnjeni pogoji za vključitev v izpodbijane ukrepe, za njeno vključitev namreč ni nobene dejanske podlage.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: toženi stranki sta kršili načela varstva podatkov.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: toženi stranki sta neupravičeno in nesorazmerno kršili temeljne pravice tožeče stranke, vključno s pravico do varstva lastnine, dejavnosti in ugleda.


title: Zadeva C-266/06 P: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. maja 2008 – Evonik Degussa GmbH, nekdanja Degussa GmbH proti Komisiji Evropskih skupnosti in Svetu Evropske unije (Pritožba – Konkurenca – Omejevalni sporazum – Trg metionina – Globa – Uredba št. 17 – Člen 15(2) – Načelo zakonitosti kazni – Izkrivljanje dejstev – Načelo sorazmernosti – Načelo enakega obravnavanja)

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/4

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. maja 2008 – Evonik Degussa GmbH, nekdanja Degussa GmbH proti Komisiji Evropskih skupnosti in Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-266/06 P) (1)

   (Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazum - Trg metionina - Globa - Uredba št. 17 - Člen 15(2) - Načelo zakonitosti kazni - Izkrivljanje dejstev - Načelo sorazmernosti - Načelo enakega obravnavanja)
   (2008/C 171/06)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Evonik Degussa GmbH, nekdanja Degussa GmbH (zastopniki: R. Bechtold, M. Karl in C. Steinle, odvetniki)

      Drugi stranki v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: A. Bouquet, W. Mölls, zastopnika, H.-J. Freund, odvetnik), Svet Evropske unije (zastopniki: S. Marquardt, G. Curmi in M. Simm, zastopniki)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 5. aprila 2006 v zadevi Degussa AG proti Komisiji (T-279/02), s katero je Sodišče prve stopnje delno zavrnilo tožbo za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2003/674/ES z dne 2. julija 2002 v zvezi s postopkom uporabe člena 81 ES in člena 53 Sporazuma o EGS (UL L 255, str. 1) – Omejevalni sporazum, ki se nanaša na trg metionina – Zahteva po spoštovanju načela zakonitosti prekrškov in kazni v zvezi s sistemom glob, določenih v členu 15(2) Uredbe št. 17/62.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Evonik Degussa GmbH se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 190, 12.08.2006.


title: Zadeva C-547/11: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 5. junija 2014 – Evropska komisija proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Državne pomoči — Odločbi 2006/323/ES in 2007/375/ES — Oprostitev plačila trošarine za mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminijevega oksida na Sardiniji — Vračilo — Sklepi o odlogu izvršitve odredbe za plačilo, ki jih je sprejelo nacionalno sodišče)

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/2

         Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 5. junija 2014 – Evropska komisija proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-547/11) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Državne pomoči - Odločbi 2006/323/ES in 2007/375/ES - Oprostitev plačila trošarine za mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminijevega oksida na Sardiniji - Vračilo - Sklepi o odlogu izvršitve odredbe za plačilo, ki jih je sprejelo nacionalno sodišče))
   2014/C 253/02
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Stromsky in D. Grespan, agenta)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, agent, skupaj s F. Varrone, avvocato dello Stato)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Državne pomoči – Nesprejetje v določenem roku vseh potrebnih določb za uskladitev s členoma 5 in 6 Odločbe Komisije 2006/323/ES z dne 7. decembra 2005 o oprostitvi plačila trošarine za mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminijevega oksida v regiji Gardanne, v regiji Shannon in na Sardiniji, ki se izvaja v Franciji, na Irskem in v Italiji (UL 2006, L 119, str. 12) ter členoma 4 in 6 Odločbe Komisije 2007/375/ES z dne 7. februarja 2007 o oprostitvi plačila trošarine za mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminijevega oksida v regiji Gardanne, v regiji Shannon in na Sardiniji, ki se izvaja v Franciji, na Irskem in v Italiji (UL L 147, str. 29) – Kršitev člena 288 PDEU in člena 14 Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena [108 PDEU] (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339) – Potreba po takojšnji in dejanski izvršitvi odločb Komisije – Nezadostnost postopka izterjave zadevne nezakonite pomoči

      Izrek

               1.

               Italijanska republika s tem, da v določenih rokih ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za izterjavo državnih pomoči, ki so bile z Odločbo Komisije 2006/323/ES z dne 7. decembra 2005 o oprostitvi plačila trošarine za mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminijevega oksida v regiji Gardanne, v regiji Shannon in na Sardiniji, ki se izvaja v Franciji, na Irskem in v Italiji in z Odločbo Komisije 2007/375/ES z dne 7. februarja 2007 o oprostitvi plačila trošarine za mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminijevega oksida v regiji Gardanne, v regiji Shannon in na Sardiniji, ki se izvaja v Franciji, na Irskem in v Italiji ((C 78/2001 (ex NN 22/01), C 79/2001 (ex NN 23/01), C 80/2001 (ex NN 26/01)) razglašene za nezakonito in nezdružljivo s skupnim trgom, ni izpolnila obveznosti, naloženih s členom 5 Odločbe 2006/323, člena 4 Odločbe 2007/375 in člena 249, četrti odstavek, ES.
               Italijanska republika s tem, da v predpisanih rokih ni posredovala informacij iz člena 6(1) Odločbe 2006/323 in člena 6(2) Odločbe 2007/375, ni izpolnila obveznosti, naloženih s tema določbama in s členom 249, četrti odstavek, ES.

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 13, 14.1.2012.


title: Zadeva F-121/10: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 29. septembra 2011 – Heath proti ECB (Javni uslužbenci — Osebje ECB — Pokojninski sistem — Pokojninska shema — Letno povečanje pokojnin — Usklajeni indici cen potrošnje — Mnenje aktuarja o pokojninski shemi — Posvetovanje z odborom za osebje — Posvetovanje z nadzornim odborom — Pravica do kolektivnih pogajanj)

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/27

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 29. septembra 2011 – Heath proti ECB
   (Zadeva F-121/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Osebje ECB - Pokojninski sistem - Pokojninska shema - Letno povečanje pokojnin - Usklajeni indici cen potrošnje - Mnenje aktuarja o pokojninski shemi - Posvetovanje z odborom za osebje - Posvetovanje z nadzornim odborom - Pravica do kolektivnih pogajanj)
   2012/C 138/55
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Michael Heath (Southampton, Združeno kraljestvo) (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka (zastopniki: P. Embley in E. Carlini, zastopnika, B. Wägenbaur, odvetnik)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti pokojninskih odrezkov tožeče stranke za januar 2010 in za naslednje mesece, ker je v njih na podlagi prilagoditve pokojnine za leto 2010 določeno povišanje pokojnine za 0,6 %, in povrnitev škode, ki je nastala tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               M. Heath nosi svoje stroške in stroške Evropske centralne banke.

      (1)  UL C 30, 29.1.2011, str. 67.


title: Zadeva T-593/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. aprila 2015 – Al-Chihabi proti Svetu (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Siriji — Zamrznitev sredstev — Pravica do obrambe — Obveznost obrazložitve — Napaka pri presoji — Pravica do lastnine — Pravica do zasebnosti — Sorazmernost)

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/28

         Sodba Splošnega sodišča z dne 30. aprila 2015 – Al-Chihabi proti Svetu
   (Zadeva T-593/11) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Siriji - Zamrznitev sredstev - Pravica do obrambe - Obveznost obrazložitve - Napaka pri presoji - Pravica do lastnine - Pravica do zasebnosti - Sorazmernost))
   (2015/C 198/37)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Fares Al-Chihabi (Alep, Sirija) (zastopniki: najprej L. Ruessmann in W. Berg, odvetnika, nato L. Ruessmann, odvetnik, in J. Beck, solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in R. Liudvinaviciute-Cordeiro, zastopnika)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopniki: najprej S. Boelaert in T. Scharf, nato T. Scharf in M. Konstantinidis, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2011/522/z dne 2. septembra 2011 o spremembi Sklepa 2011/273/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL L 228, str. 16), Uredbe Sveta (EU) št. 878/2011 z dne 2. septembra 2011 o spremembi Uredbe (EU) št. 442/2011 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (UL L 228, str. 1), Sklepa Sveta 2011/782/SZVP z dne 1. decembra 2011 o omejevalnih ukrepih proti Siriji in razveljavitvi Sklepa 2011/273/SZVP (UL L 319, str. 56), Uredbe Sveta (EU) št. 36/2012 z dne 18. januarja 2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 442/2011 (UL L 16, str. 1), Sklepa Sveta 2012/739/SZVP z dne 29. novembra 2012 o omejevalnih ukrepih proti Siriji in razveljavitvi Sklepa 2011/782 (UL L 330, str. 21), Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1117/2012 z dne 29. novembra 2012 o izvajanju člena 32(1) Uredbe št. 36/2012 (UL L 330, str. 9), Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 363/2013 z dne 22. aprila 2013 o izvajanju Uredbe št. 36/2012 (UL L 111, str. 1), in Sklepa Sveta 2013/255/SZVP z dne 31. maja 2013 o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL L 147, str. 14), kot tudi vso poznejšo zakonodajo če ohranja ali nadomešča te akte, v delu, v katerem se nanašajo na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Fares Al-Chihabiju se naloži plačilo njegovih stroškov in stroškov Sveta Evropske unije.

               3.

               Evropska komisija nosi lastne stroške.

      (1)  UL C 25, 28.1.2012.


title: Zadeva C-682/13 P: Pritožba, ki jo je Andechser Molkerei Scheitz GmbH vložila 23. decembra 2013 zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 15. oktobra 2013 v zadevi Andechser Molkerei Scheitz GmbH proti Evropski komisiji (T-13/12)

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/27

         Pritožba, ki jo je Andechser Molkerei Scheitz GmbH vložila 23. decembra 2013 zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 15. oktobra 2013 v zadevi Andechser Molkerei Scheitz GmbH proti Evropski komisiji (T-13/12)
   (Zadeva C-682/13 P)
   2014/C 45/45
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Andechser Molkerei Scheitz GmbH (zastopnik: H. Schmidt, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predloga

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj

               —

               sklep Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2013 v zadevi T-13/12 razveljavi v delu, v katerem je zavrnjena ničnostna tožba s predlogom za razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (EU) št. 1131/2011 o spremembi Priloge II k Uredbi (ES) št. 1333/2008 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s steviol glikozidi (1), objavljene v Uradnem listu 12. novembra 2011, in

               —

               Uredbo Komisije (EU) št. 1131/2011 o spremembi Priloge II k Uredbi (ES) št. 1333/2008 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s steviol glikozidi, objavljeno v Uradnem listu 12. novembra 2011, razglasi za nično.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica najprej očita kršitev njenih temeljnih pravic do sodnega varstva iz člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Ničnostna tožba naj bi bila na podlagi primarnega prava Evropske unije dovoljena. Namen temeljne pravice iz člena 47, prvi stavek, naj bi bil, da bi bilo mogoče temeljno dopuščena pravna sredstva učinkovito izkoristiti. S sklepom Splošnega sodišča naj bi bila pritožnici kršena pravica do učinkovitega pravnega sredstva v smislu zagotavljanja učinkovitega pravnega varstva iz člena 47, prvi stavek, Listine.
   Drugič, pritožnica očita kršitev njene temeljne pravice iz člena 47, drugi stavek, kajti poseglo naj bi se v njeno temeljno pravico do prepovedi diskriminacije iz člena 21 in v temeljno pravico do zagotavljanja svobode gospodarske pobude iz člena 16, ker naj tožba, ki jo je vložila, ne bi bila obravnavana kot učinkovito pravno sredstvo. Pritožnica se pritožuje, da je bila kot proizvajalka ekološko pridelane hrane diskriminirana, ker so bili steviol glikozidi odobreni tako, da so njeni običajni konkurenti pridobili neutemeljeno, nepošteno konkurenčno prednost.
   Pritožnica poleg tega zahteva, da jo zakonodajalec Unije enako obravnava. Očita kršitev splošnega načela enakosti iz člena 20 Listine o temeljnih pravicah. Poleg tega očita, da je bila kot podjetje, ki proizvaja ekološko pridelano hrano, v nasprotju s členom 21 Listine diskriminirana v razmerju do običajnih nosilcev živilske dejavnosti. Kot dokaz za to, da gre za arbitrarno diskriminacijo, se pritožnica sklicuje na Sporazum med Evropsko Unijo in Združenimi državami Amerike iz februarja 2012, ki dovoljuje, da se v skladu s pravom Združenih držav o ekološki pridelavi lahko ekološki proizvodi, pridelani s steviol glikozidi, na notranjem trgu Unije prodajajo z ekološkim logotipom EU. To naj bi kazalo na to, da ni razumnega razloga za to, da se običajnim konkurentom pritožnice dovoli, da proizvajajo jogurt s steviol glikozidi in da poleg tega izberejo pravni instrument, katerega učinek je, da je njej preprečena ta svoboda gospodarske pobude. Pritožnica očita, da je bila kršena njena temeljna pravica do zagotavljanja svobode gospodarske pobude iz člena 16 Listine o temeljnih pravicah.

      (1)  UL L 295, str. 205.


title: Sodba Sodišča z dne 21. decembra 2012 v zadevi E-14/11 – Schenker North AB, Schenker Privpak AB in Schenker Privpak AS proti Nadzornemu organu Efte (Ukrep za razveljavitev odločbe Nadzornega organa Efte – dostop do dokumentov – dopustnost – ukrepi procesnega vodstva – obnova ustnega postopka)

text:
               25.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/35

         SODBA SODIŠČA
   z dne 21. decembra 2012
   v zadevi E-14/11
   Schenker North AB, Schenker Privpak AB in Schenker Privpak AS proti Nadzornemu organu Efte
   (Ukrep za razveljavitev odločbe Nadzornega organa Efte – dostop do dokumentov – dopustnost – ukrepi procesnega vodstva – obnova ustnega postopka)
   2013/C 118/10
   V primeru E-14/11, Schenker North AB, Schenker Privpak AB in Schenker Privpak AS proti Nadzornemu organu Efte – PROŠNJA za razveljavitev odločbe Nadzornega organa Efte v zadevi št. 68736 z dne 16. avgusta 2011, ki odreka prosilcu dostop do nekaterih dokumentov v zadevi št. 34250 Norway Post/Privpak na podlagi pravil o dostopu do dokumentov, ki jih je določil kolegij Nadzornega organa Efte dne 27. junija 2008, je Sodišče v sestavi: Carl Baudenbacher, predsednik in sodnik poročevalec, Per Christiansen in Páll Hreinsson, sodnika, izdalo sodbo dne 21. decembra 2012, katere izrek se glasi:
   Sodišče razglaša:

               1.

               Odločba Nadzornega organa Efte z dne 16. avgusta 2011„Norway Post/Privpak – dostop do dokumentov“ se razveljavi, saj ne omogoča popolni ali delni dostop do pregleda dokumentov v zadevi št. 34250 Norway Post/Privpak;

               2.

               V preostalem se tožba zavrne;

               3.

               Nadzorni organ Efte krije svoje stroške in stroške, ki jih ima prosilec;

               4.

               Posten Norge AS krije svoje stroške.


title: Zadeva T-213/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 30. marca 2015 – Square/UUNT – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Pyrénées Gascogne (SQUARE) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Umik zahteve za registracijo — Ustavitev postopka)

text:
               1.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/12

         Sklep Splošnega sodišča z dne 30. marca 2015 – Square/UUNT – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Pyrénées Gascogne (SQUARE)
   (Zadeva T-213/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Umik zahteve za registracijo - Ustavitev postopka))
   (2015/C 178/14)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Square, Inc. (San Francisco, Združene države Amerike) (zastopnik: M. Graf, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: V. Melgar, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Pyrénées Gascogne (Tarbes, Francija) (zastopnika: A. Lecomte in R. Zeineh, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 31. januarja 2013 (zadeva R 775/2012-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med Caisse régionale de crédit agricole mutuel Pyrénées Gascogne in družbo Square, Inc.

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 207, 20.7.2013.


title: Zadeva T-525/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. novembra 2014 – Volvo Trademark/UUNT – Hebei Aulion Heavy Industries (LOVOL) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke LOVOL — Prejšnje besedna in figurativna znamka Skupnosti ter nacionalni figurativni znamki VOLVO — Relativni razlog za zavrnitev — Neupravičeno izkoriščanje razlikovalnega učinka ali ugleda prejšnje blagovne znamke — Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               22.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. novembra 2014 – Volvo Trademark/UUNT – Hebei Aulion Heavy Industries (LOVOL)
   (Zadeva T-525/11) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke LOVOL - Prejšnje besedna in figurativna znamka Skupnosti ter nacionalni figurativni znamki VOLVO - Relativni razlog za zavrnitev - Neupravičeno izkoriščanje razlikovalnega učinka ali ugleda prejšnje blagovne znamke - Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2014/C 462/32)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Volvo Trademark Holding AB (Göteborg, Švedska) (zastopnik: M. Treis, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Geroulakos, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Hebei Aulion Heavy Industries Co., Ltd (Zhangjiakou, Kitajska) (zastopnik: A. I. Alejos Cutuli, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 23. junija 2011 (zadeva R 1868/2010-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Volvo Trademark Holding AB et Hebei Aulion Heavy Industries Co., Ltd.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Volvo Trademark Holding AB se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 355, 3.12.2011.


title: Zadeva C-607/13: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 9. julija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Ministero dell'Economia e delle Finanze in drugi/Francesco Cimmino in drugi (Predhodno odločanje — Kmetijstvo — Skupna ureditev trgov — Banane — Uredba (ES) št. 2362/98 — Členi 7, 11 in 21 — Tarifne kvote — Banane po poreklu iz držav AKP — Novi dobavitelj — Uvozna dovoljenja — Neprenosljivost pravic, ki izhajajo iz nekaterih uvoznih dovoljenj — Zloraba — Uredba (ES) št. 2988/95 — Člen 4(3))

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/4

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 9. julija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Ministero dell'Economia e delle Finanze in drugi/Francesco Cimmino in drugi
   (Zadeva C-607/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Kmetijstvo - Skupna ureditev trgov - Banane - Uredba (ES) št. 2362/98 - Členi 7, 11 in 21 - Tarifne kvote - Banane po poreklu iz držav AKP - Novi dobavitelj - Uvozna dovoljenja - Neprenosljivost pravic, ki izhajajo iz nekaterih uvoznih dovoljenj - Zloraba - Uredba (ES) št. 2988/95 - Člen 4(3)))
   (2015/C 294/05)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte suprema di cassazione

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane, Evropska komisija

      Tožene strank: Francesco Cimmino, Costantino Elmi, Diletto Nicchi, Vincenzo Nicchi, Ivo Lazzeri, Euclide Lorenzon, Patrizia Mansutti, Maurizio Misturelli, Maurizio Momesso, Mirjam Princic, Marco Raffaelli, Gianni Vecchi, Marco Malavasi, Massimo Malavasi, Umberto Malavasi, Patrizia Mansutti, Carlo Mosca, Luca Nicoli, Raffaella Orsero, Raffaello Orsero, Erminia Palombini, Matteo Surian

      Izrek

               1.

               Člen 7(a) Uredbe Komisije (ES) št. 2362/98 z dne 28. oktobra 1998 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 404/93 v zvezi z uvozom banan v Skupnost, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1632/2000 z dne 25. julija 2000, v povezavi s členom 11 te uredbe je treba razlagati tako, da pogoj, da mora gospodarski subjekt opravljati gospodarsko dejavnost kot uvoznik „za svoj račun in neodvisno“, ni zahtevan le za registracijo tega subjekta kot „novega dobavitelja“ v smislu te določbe, temveč tudi za ohranitev tega statusa za uvoz banan v okviru tarifnih kvot, določenih z Uredbo Sveta (EGS) št. 404/93 z dne 13. februarja 1993 o skupni ureditvi trga za banane, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1257/1999 z dne 17. maja 1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) ter o spremembi in razveljavitvi nekaterih uredb.

               2.

               Člen 21(2) Uredbe št. 2362/98, kakor je bila spremenjena, je treba razlagati tako, da nasprotuje transakcijam, kakršne so obravnavane v postopku v glavni stvari, v katerih novi dobavitelj prek drugega dobavitelja, registriranega kot novi dobavitelj, od tradicionalnega dobavitelja kupi blago pred njegovim uvozom v Unijo in nato prek istega vmesnega dobavitelja, potem ko je to blago uvozil v Unijo, temu tradicionalnemu dobavitelju to blago proda, če so te transakcije zloraba, kar ugotovi predložitveno sodišče.

               3.

               Člen 4(3) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti je treba razlagati tako, da ugotovitev zlorabe v okoliščinah, kakršne so obravnavane v postopku v glavni stvari, pomeni, da je dobavitelj, ki se je umetno postavil v položaj, ki mu je omogočal neupravičeno uporabo preferencialne stopnje pri uvozu banan, dolžan plačati dajatve, povezane z zadevnimi izdelki, ne glede na morebitne upravne, civilne ali kazenske sankcije, ki so določene z nacionalno zakonodajo.

      (1)  UL C 61, 1.3.2014.


title: Zadeva C-173/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof te Amsterdam (Nizozemska) 25. aprila 2008 – Kloosterboer Services B.V. proti Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Rotterdam, kantoor Laan op Zuid

text:
               19.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof te Amsterdam (Nizozemska) 25. aprila 2008 – Kloosterboer Services B.V. proti Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Rotterdam, kantoor Laan op Zuid
   (Zadeva C-173/08)
   (2008/C 183/24)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Gerechtshof te Amsterdam
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Kloosterboer Services B.V.

      Tožena stranka: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Rotterdam, kantoor Laan op Zuid
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je Uredba Komisije (ES) št. 384/2004 (1) z dne 1. marca 2004 o uvrstitvi nekaterega blaga v kombinirano nomenklaturo veljavna v delu, v katerem na podlagi te uredbe tarifna številka 8414 59 30 Kombinirane nomenklature pokriva proizvode, opisane v točki 2.7? (2)

               2)

               Ali je treba, če je ta uredba neveljavna, skupno carinsko tarifo razlagati tako, da je treba navedene proizvode razvrstiti kot „Deli in oprema za naprave iz tarifne številke 8471“ podtarifne številke 8473 30 90 Kombinirane nomenklature?

      (1)  UL L 64, str. 21.

      (2)  Proizvodi so sestavljeni iz dveh delov: iz toplotnega izmenjevalnika in ventilatorja, ki sta med seboj trajno povezana, tako da tvorita eno stvar.


title: Zadeva F-1/06: Tožba, vložena  1. januarja 2006  — Fernández Ortiz proti Komisiji Evropskih Skupnosti

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/33

         Tožba, vložena 1. januarja 2006 — Fernández Ortiz proti Komisiji Evropskih Skupnosti
   (Zadeva F-1/06)
   (2006/C 74/64)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Juan Miguel Fernández Ortiz (Madrid, Španija) (Zastopnik: J. R. Iturriagagoitia Bassas, avogado)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se ugotovi, da je odpoved delovnega razmerja tožeči stranki z odločbo z dne 17. junija 2005 nezakonita in naj se ta odločba razglasi za nično kot tudi z njo povezana odločba z dne 23. septembra 2005,

               —

               naj se toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, nekdanji uradnik Komisije na poskusnem delu se je zaposlila s 1. februarjem 2004, pri čemer je na ta dan začelo teči devetmesečno obdobje poskusnega dela, določeno v členu 34(1) Kadrovskih predpisov za uradnike.
   V poročilu z dne 4. oktobra 2004 je bila predlagana odpoved njenega delovnega razmerja. Komisija pa je vseeno izjemoma odločila, da obdobje poskusnega dela v skladu s členom 34(3) Kadrovskih predpisov podaljša do 30. aprila 2005. Z odločbo z dne 17. junija 2005 je Komisija tožeči stranki s 1. julijem 2005 odpovedala delovno razmerje.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka navaja, da je bila odpuščena nezakonito, saj je od začetka poskusnega dela do odpovedi delovnega razmerja preteklo sedemnajst mesecev, medtem ko v skladu s členom 34(4) Kadrovskih predpisov, skupno trajanje poskusnega dela v nobenem primeru ne sme preseči petnajst mesecev.


title: Zadeva T-650/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 10. septembra 2014  – Lomnici proti Parlamentu (Ničnostna tožba — Peticija v zvezi z novim zakonom o slovaškem državljanstvu, naslovljena na Evropski parlament — Peticija, označena za dopustno — Sklep o ustavitvi postopka — Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva — Nedopustnost)

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/42

         Sklep Splošnega sodišča z dne 10. septembra 2014 – Lomnici proti Parlamentu
   (Zadeva T-650/13) (1)

   ((Ničnostna tožba - Peticija v zvezi z novim zakonom o slovaškem državljanstvu, naslovljena na Evropski parlament - Peticija, označena za dopustno - Sklep o ustavitvi postopka - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Nedopustnost))
   2014/C 409/60
   Jezik postopka: madžarščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Zoltán Lomnici (Budimpešta, Madžarska) (zastopnik: Z. Lomnici, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: A. Pospíšilová Padowska in T. Lukácsi, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa Odbora za peticije Parlamenta z dne 17. oktobra 2013 o ustavitvi postopka s peticijo št. 1298/2013.

      Izrek

               1.

               Predlog Evropskega parlamenta za ustavitev postopka se zavrne.

               2.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               3.

               O predlogih za intervencijo Slovaške republike in Madžarske ni treba odločati.

               4.

               Zoltán Lomnici nosi svoje stroške in stroške Parlamenta.

               5.

               Slovaška republika in Madžarska nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 71, 8.3.2014.


title: Zadeva C-456/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 9. oktobra 2007 vložilo Najvyšší súd Slovenskej republiky – Karol Mihal proti Daňový úrad Košice V

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/26

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 9. oktobra 2007 vložilo Najvyšší súd Slovenskej republiky – Karol Mihal proti Daňový úrad Košice V
   (Zadeva C-456/07)
   (2007/C 315/45)
   Jezik postopka: slovaščina
   Predložitveno sodišče
   Najvyšší súd Slovenskej republiky
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Karol Mihal

      Tožena stranka: Daňový úrad Košice V
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je mogoče člen 4(5), prvi pododstavek, Šeste direktive Sveta 77/388/CEE z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (v nadaljevanju: Šesta direktiva) razlagati tako, da se nanaša le na osebe javnega prava, ki so pravne osebe, in da se ne nanaša na osebe javnega prava, ki so fizične osebe, torej tako, da se za davčne zavezance v zvezi z dejavnostmi ali transakcijami, ki jih opravljajo kot organi oblasti, ne štejejo osebe javnega prava, ki so pravne osebe, ampak osebe javnega prava, ki so fizične osebe?

               2)

               Ali je, kadar določba nacionalnega prava omeji skupino oseb, ki ne štejejo za davčne zavezance (niso zavezanci za davek na dodano vrednost), v smislu člena 4(5), prvi pododstavek, Šeste direktive, mogoče šteti, da se člen 4(5), prvi pododstavek, Šeste direktive neposredno uporablja?

               3)

               Ali je mogoče šteti, da so dejavnosti fizični oseb, kot so dejavnosti sodnega izvršitelja v obravnavni zadevi, ki izvaja javna pooblastila in se v skladu z nacionalnim pravom šteje za javnega uslužbenca, dejavnosti oseb javnega prava, in da se jih torej ne šteje za davčne zavezance v zvezi z dejavnostmi ali transakcijami, ki jih opravljajo kot organi oblasti, v smislu člena 4(5), prvi pododstavek, Šeste direktive?