				|

		52012DC0278

			SPOROČILO KOMISIJE SVETUv zvezi s posvetovanjem o ribolovnih možnostih za leto 2013 /* COM/2012/0278 final */

			   	SPOROČILO KOMISIJE
SVETU
v zvezi s posvetovanjem o ribolovnih možnostih za leto 2013

1.           Uvod
Ta posvetovalni dokument predstavlja zamisli
Evropske komisije o tem, na kakšen način bi bilo treba določiti
celotne dovoljene ulove (TAC) in ravni napora v evropskih vodah in za evropske
ribiče za leto 2013, za nekatere staleže pa za obdobje 2013–2014. Komisija
države članice, regionalne svetovalne svete ter Svetovalni odbor za
ribištvo in ribogojstvo poziva, naj ji v preučitev posredujejo svoja
mnenja o njenih predlogih še pred sprejetjem končne odločitve v zvezi
z njimi.
Za določanje TAC za staleže, za katere
celovito količinsko mnenje ni na voljo, je bil pripravljen nov pristop, ki
temelji na pridobitvi količinskih mnenj in uporabi podatkovno manj
intenzivnih ocenjevalnih postopkov za pridobivanje mnenj znanstvenih ustanov
(oddelek 4.1).
Najnovejše informacije o razvoju skupne ribiške
politike v zadnjih letih so bile povzete na podlagi znanstvenih mnenj o stanju
izkoriščanih staležev rib v evropskih in okoliških vodah ter gospodarskih
podatkov, ki so jih posredovale države članice.
Cilj določanja ravni TAC, kvot in ravni
ribolovnega napora bi moral ostati postopna odprava prelova. Prelov predstavlja
tveganje za gospodarski zlom. Ob odpravi prelova bi lahko ujeli enako ali
več rib z manj intenzivnimi ribolovnimi dejavnostmi, manj porabljenega
goriva in manjšo ribolovno opremo. To pomeni, da bi vsako leto ujeli takšno
količino morskih rib, ki bi omogočala najvišjo možno raven rasti in
razmnoževanja rib v pretežno ekoloških okoliščinah. Pod temi pogoji bi
količine, ki se dolgoročno izlovijo iz staleža rib, dosegle raven
največjega trajnostnega donosa. Leta 2002 so se Evropska komisija in
države članice Unije zavezale k uresničitvi cilja največjega
trajnostnega donosa do leta 2015. Načrt za prehod na največji
trajnostni donos je Komisija pripravila leta 2006[1].
Leta 2007 so države članice v Svetu spodbudile Komisijo, naj si prizadeva
za sprejetje ukrepov za doseganje največjega trajnostnega donosa, in
priznale potrebo po zbiranju znanstvenih mnenj, izvajanju dolgoročnih
načrtov z ocenami učinka ter posvetovanjih z zainteresiranimi
stranmi.
Doseganje in ohranjanje največjega
trajnostnega donosa prinašata velike koristi, kar bo povzročilo prehod od
intenzivnega ribolova redkih virov k učinkovitejšemu ribolovu večjih
staležev. Ulov bo tako ostal nespremenjen ali se povečal, njegovi vplivi
na okolje pa zmanjšali. Ker se bo zmanjšala splošna intenzivnost ribolova, se
bo zmanjšal tudi vpliv ribolova na morsko dno ter prilov ranljivih organizmov,
vključno s pliskavkami, delfini in drugimi morskimi sesalci. V luči
visokih cen goriv bi se bistveno zmanjšala njihova poraba, saj je za ulov tone
rib iz obsežnega staleža potrebnega manj časa kot za ulov iste količine
rib iz majhnega staleža. S tem se bodo zmanjšale tudi emisije ogljika ter
stroški goriva, nastali lastnikom ribiških plovil.
Pomembna prednost je tudi, da se bo zmanjšala
količina zavržkov. Staleže, ki so predmet intenzivnega ribolova,
običajno sestavljajo male in manj vredne ribe, ki se zavržejo zaradi
majhne tržne vrednosti ali ker so tako majhne, da jih je v skladu z veljavnimi
predpisi prepovedano iztovarjati. Z zmanjšanjem stopnje ribolova bi lahko
več rib zraslo do uporabne velikosti, s čimer bi ribiči lažje
ulovili ribe ustrezne velikosti, ne da bi pri tem ujeli tudi manjše ribe.
Mednarodni svet za raziskovanje morja (ICES) je
leta 2010 pripravil novo vrsto mnenj v zvezi z ravnmi TAC, ki bodo pripomogla k
temu, da bi ravni največjega trajnostnega donosa v ribištvu dosegli do
leta 2015. Komisija je leta 2011 svoje predloge za TAC utemeljila na tem novem
pristopu. ICES namerava leta 2013 nadalje razviti okvir največjega
trajnostnega donosa, da bo lahko količinska mnenja podajal tudi za
staleže, za katere to doslej ni bilo možno. Ta razvoj bo temeljil na obširnejši
uporabi metod za ocenjevanje, ki niso tako odvisne od popolnosti podatkov, ter
obsežnejši in bolj sistematični uporabi kvalitativnih ocenjevanj znotraj
količinskega okvira. Komisija pozdravlja ta pristop, ki bo močno
izboljšal zbirko podatkov, na podlagi katere so pripravljeni predlogi za TAC.
2.           Stanje ribolovnih virov
Skrb zbujajoč podatek je, da v evropskih
vodah 65 % staležev ni v celoti ocenjenih in da le 22 % staležev, za
katere veljajo TAC, ni prekomerno izkoriščanih (Priloga I). Poleg
tega se je v preteklih letih neprestano zmanjševal delež staležev (s 47 %
v letu 2003 na 35 % v letu 2012), ki jih je mogoče uvrstiti v okvire
varnih bioloških meja. Ob tem ni jasno, kako bi to utegnilo vplivati na podatke
(npr. ali so prav najbolj ogroženi staleži tisti, ki se jih ne ocenjuje
več?).
Kljub temu se zdi, da se stanje staležev, ki se
ocenjujejo, izboljšuje, čeprav počasi: delež prekomerno
izkoriščanih[2] staležev v Atlantiku in
okoliških morjih se je z 32 od 34 staležev v letu 2004 zmanjšal na 18 od 38
staležev v letu 2011, tj. s 94 % na 47 % (za podrobnosti glej Prilogo
I). Doseganje največjega trajnostnega donosa je realen in dosegljiv cilj.
Novi staleži, ki niso več ocenjeni kot prekomerno izkoriščani,
vključujejo ibersko-atlantsko morsko spako, sinjega mola, morskega lista v
Keltskem morju, vahnjo v vodah zahodno od Škotske, sleda in morsko ploščo
v Severnem morju ter sleda v Botnijskem zalivu. Za leto 2012 je bilo možnih
več povečanj TAC, ki bodo ribičem zagotovila več kot 135
mio. EUR dodatnih prihodkov. Rezultati ribiških politik, ki temeljijo na
največjem trajnostnem donosu, se že kažejo v tem, da je potrošnikom na
voljo več rib, s tem pa se veča tudi možnost za nova delovna mesta in
večji prihodek za zaposlene v ribolovnem in predelovalnem sektorju.
V Prilogi I je povzeto razpoložljivo znanje o
stanju staležev rib, ki je zgoščeno in po posameznih regijah opisano tudi
v nadaljevanju[3].
Pelagični staleži v severovzhodnem
Atlantiku: vsi glavni pelagični staleži razen
skuše se zdaj lovijo na ravni največjega trajnostnega donosa in za leto
2012 so bili določeni ustrezni TAC. Unija je Islandijo in Ferske otoke
večkrat poskusila prepričati, naj se pridružijo Norveški in EU pri
trajnostnem upravljanju skuše. Skupna količina TAC za skušo, ki so jo leta
2012 določili EU, Norveška, Ferski otoki in Islandija, je za 36 %
presegala vrednosti znanstvenega mnenja (ob neupoštevanju ulova Rusije).
Stopnja ribolova skuše močno presega trajnostne okvire, zato se bo stalež
v prihodnjih letih zmanjšal, če z Islandijo in Ferskimi otoki ne bo
mogoče skleniti sporazuma o trajnostnem upravljanju tega staleža. Zaradi
odsotnosti takšnega sporazuma in ustreznega upravljanja je organizacija Marine
Stewardship Council preklicala certifikat trajnostno upravljanega staleža.
V Severnem morju, Skagerraku in Kattegatu
se morsko ploščo, vahnjo, sleda, škampe in morskega lista (le v Skagerraku
in Kattegatu) lovi na ravni največjega trajnostnega donosa glede na
stopnjo ribolovne umrljivosti. Za ostale staleže je stanje neznano ali pa so
prekomerno izkoriščani. V letu 2012 so TAC za 5 % presegale vrednosti
iz znanstvenega mnenja, medtem ko so ga v letu 2011 presegale za 11 %, v
letu 2010 za 17 % in v letu 2009 za 37 %.
Številni staleži v vodah zahodno od Škotske ter
v Irskem in Keltskem morju so majhni, njihove ocene pa so negotove. ICES je
v zvezi s številnimi staleži poročal o težavah z evidentiranjem ulova in
drugimi podatki, vključno z zavržki. Pet staležev je tako izčrpanih,
da bi bilo glede na znanstvena mnenja treba njihov ulov zmanjšati na najmanjšo
možno raven. Od 18 staležev, za katere je bilo mogoče podati oceno
največjega trajnostnega donosa, jih je bila tretjina prekomerno
izkoriščanih, pri 12 pa je bil ulov na ravni ali manjši od ciljev zagotavljanja
največjega trajnostnega donosa. Staleži sleda v Keltskem morju in vahnje v
vodah zahodno od Škotske so si v zadnjem obdobju opomogli, vendar se bodo že
tako veliki zavržki trske, vahnje in mola še povečali, če se bo
nadaljeval intenziven ribolov z mrežami z majhnimi mrežnimi očesi za
lovljenje škampov brez uporabe selektivne ribolovne opreme, ki majhnim ribam
omogoča, da pobegnejo. Uporaba predpisov o sestavi ulova, ki so bili
sprejeti za zaščito tega staleža, kadar bi bil zelo izčrpan, je
začasno ustavljena.[4] Države članice so se
zavezale k uvajanju bolj selektivne ribolovne opreme, da bi zmanjšale zavržke.
V zvezi s staleži v Biskajskem zalivu in
ibersko-atlantskih vodah je na voljo malo ocen. Stalež južnega osliča
je v boljšem stanju zaradi obnove nedoraslih organizmov, vendar so bile v letu
2011 kvote za ulov znova močno presežene, zato je dolgoročna trajnost
tega staleža ogrožena, cene na trgu pa nizke. Komisija in Španija
pripravljata akcijski načrt za prilagoditev nacionalnega sistema za evidentiranje
ulova in ribolovnih naporov temu izzivu. Revizija sistema za
evidentiranje ulova in ribolovnih naporov v drugih državah članicah ob
Atlantiku bo končana poleti 2012. V zvezi s škampi v Kantabrijskem
morju še vedno velja mnenje o prenehanju ribolova.
V Baltskem morju je od 5 od 7 znanih
staležev še vedno prekomerno izkoriščanih. Na ravni največjega
trajnostnega donosa se lovita le trska v vzhodnem Baltiku in sled v Botnijskem
zalivu.
V Sredozemskem morju je večina
(80 %) virov prekomerno izkoriščanih, nekateri pa so na nizkih ravneh
(Priloga Ib). Čeprav so ocene
geografsko še vedno neenakomerno porazdeljene in neredne, sta se njihovo
število in kakovost neprestano povečevala, tako da zdaj obsegajo več
kot 100 staležev 27 različnih vrst; kljub temu je v skladu z merili
največjega trajnostnega donosa uvrščenih le 63 % staležev. Za
37 % staležev je stanje še vedno neznano. Ker so se ta ocenjevanja
začela opravljati šele pred kratkim in vsi staleži niso ocenjeni vsako
leto, teh podatkov ni mogoče uporabiti za pripravo pregleda razvoja stanja
staležev skozi čas.
V Črnem morju se razmere niso bistveno
spremenile. Stalež papaline je v zadovoljivem
stanju zaradi nedavne dobre obnove in ribolov te vrste je trajnosten, medtem ko
je romb še vedno zelo prekomerno izkoriščan.
3.           Gospodarska analiza
Gospodarska učinkovitost je v številnih
sektorjih evropske ribolovne industrije, zlasti v sektorjih ribolova pridnenih
vrst, verjetno slaba. Za to obstajata dva razloga.
Prvi razlog je, da je zaradi slabega stanja številnih
ribjih vrst stopnja ulova manjša, stroški, povezani z ribolovom, zlasti stroški
za gorivo, pa so višji, kot bi bilo potrebno. Kljub temu je bilo že v letu 2012
možno povečanje TAC v vrednosti vsaj 135 mio. EUR, kar kaže na to, da
bi kratkoročni negativni gospodarski in družbeni vplivi prehoda na
največji trajnostni donos utegnili biti manjši, kot so se nekateri bali.
Predvidene dolgoročne koristi največjega trajnostnega donosa so se
začele kazati prej, kot je bilo pričakovano. Kljub temu je
finančna prožnost sektorja trenutno še precej majhna.
Drugi razlog so cene goriv, ki so se znova
dvignile skoraj do najvišjih vrednosti iz julija 2008, cene rib na glavnih
potrošniških trgih pa so se malce znižale. Te vplive bi lahko nekoliko ublažili
s prehodom na varčnejši pogon ter spremembami ribolovnega vedenja in
opreme. Stabilnost sektorja bi lahko povečali tudi z izboljšanjem
trženjskih strategij. Ob soočanju z višjimi stroški in nižjimi cenami
proizvodov lahko postopna odprava prelova najbolj pripomore k povečanju
gospodarske učinkovitosti in stabilnosti.
Najnovejši razpoložljivi podatki o zaposlenosti
(za leto 2009) kažejo, da je bilo na ribiškem ladjevju EU (razen Grčije,
ki teh podatkov ni posredovala) zaposlenih 134 700 ribičev, kar je
približno 8 % manj kot leta 2005. Stopnja zaposlenosti v sektorju se torej
še naprej zmanjšuje. Izboljšanje dejanskega stanja staležev rib je
ključnega pomena za zaustavitev tega trenda upadanja.
4.           Usmeritve politike
4.1.        Razvoj znanstvenih mnenj v
zvezi s staleži, za katere so podatki nepopolni
V letu 2011 je bilo količinska znanstvena
mnenja o prelovu ob upoštevanju Fmsy[5] (z izjemo
globokomorskih vrst) mogoče podati za 38 od 92 staležev, tj. za 41 %,
staležev v severovzhodnem Atlantiku, vendar ta mnenja vključujejo večino
večjih in gospodarsko pomembnih virov. Ta mnenja skupno zajemajo 2
milijona od celotnih 2,5 milijona ton ustreznih ribolovnih možnosti
(tj. 80 % tonaže ulova). V Sredozemskem in Črnem morju je bilo
od 103 staležev, preučenih v letu 2011, mogoče mnenja o prelovu
podati v 65 primerih (63 %).
V Atlantiku, Severnem morju in Baltskem morju se
je število staležev, za katere je bilo mogoče podati mnenja v zvezi z
največjim trajnostnim donosom, povečalo s 34 v letu 2005 na 39 v letu
2010, leta 2012 pa je bilo takih staležev 38. Kaže se rahel trend upadanja
deleža staležev, za katere so na voljo količinske analize in napovedi.
Delež staležev, za katere strokovno mnenje ni na voljo, se je s 45 % v
letu 2003 povečal na 52 % v letu 2006, nato pa je spet upadel, in sicer
na 36 % v letu 2012.
Razlogi, zakaj mnenja v nekaterih primerih niso
bila podana, so lahko različni: manjkajoči ali nezanesljivi podatki o
ulovu, nepopolne raziskave ali pomanjkljivo vzorčenje ali negotovosti
glede bioloških lastnosti staleža, pa tudi pomanjkanje človeških virov v
postopku oblikovanja znanstvenega mnenja. Za posredovanje znanstvenih podatkov
o ribolovu so v skladu z okvirom EU za zbiranje podatkov[6]
odgovorne države članice, ki pa te odgovornosti v številnih primerih niso
v celoti izpolnile, čeprav so bila za to na voljo sredstva EU. Komisija in
Svet sta leta 2011 države članice pozvala, naj izboljšajo razpoložljivost
podatkov za staleže iz Preglednice 1. Rezultati tega bodo razvidni v naslednjem
ICES-ovem mnenju, ki bo predvidoma na voljo junija 2012.
Preglednica 1 –
Staleži, za katere velja skupna izjava skupna izjava Sveta in Komisije o
izboljšanju razpoložljivosti podatkov v evropskih vodah severovzhodnega
Atlantika in Baltskega morja.
 Staleži || Območja
 morska spaka || [Severno morje in] vode zahodno od Škotske
 morska spaka || Keltsko morje
 morska spaka || Biskajski zaliv
 vahnja || Keltsko morje
 šur || Severno morje
 krilati rombi || Keltsko morje
 krilati rombi || Biskajski zaliv
 morska plošča || Irsko morje
 morska plošča || Keltsko morje (območje VIIfg)
 morska plošča || Baltsko morje
 polak || vode zahodno od Škotske
 polak || Keltsko morje
 raže || zahodna Škotska
 papalina || Rokavski preliv
 papalina || Severno morje
 mol || Keltsko morje
Po izvedbi dodatnih znanstvenih raziskav v letu
2012 naj bi se obseg znanstvenih mnenj še razširil in tako vključeval še
več ali celo večino staležev. Medtem ko leta 2011 dokončnega
znanstvenega mnenja ni bilo mogoče podati za več kot 44 staležev, bo
v letu 2012 takšnih staležev zelo verjetno le še 10–12. V ta namen bo treba
uporabiti metode za ocenjevanje in svetovalne postopke, ki pri podajanju mnenj
v Evropi še niso bili uporabljeni, so pa že bili dodobra preskušeni drugod. Tako
bo mogoče upoštevati posebnosti posameznih primerov, kot je bilo
priporočeno med javnim posvetovanjem, ki je potekalo leta 2011.
Komisija bo na podlagi teh mnenj z zanimanjem
pripravila predloge za ribolovne možnosti teh virov za leto 2013 in, če bo
to potrebno, za leto 2014. V primerih, ko znanstvena mnenja ne bodo na voljo in
bo prisotna večja stopnja negotovosti, pa bo v skladu s previdnostnim
načelom[7] še naprej primerno
uporabljati previdnejši pristop k določanju ribolovnih možnosti.
Dotlej bi države članice morale zagotoviti
zadostna sredstva za takojšnje posredovanje podatkov, potrebnih za pripravo
ocene stanja staležev. Komisija bo še naprej spodbujala razvoj skupnih
standardov in programov za spremljanje in ocenjevanje staležev v Sredozemskem in
Črnem morju, vključno s tistimi, ki si jih deli z državami, ki niso
članice EU. Oblikovane bodo delovne skupine strokovnjakov, ki se bodo
osredotočale na staleže in območja, ki doslej niso bila deležna
intenzivne znanstvene obravnave.
4.2.        Ribolovni napor
Da bi zmanjšali zavržke in nezakonit ulov, se je
doslej poleg TAC upravljalo tudi z ribolovnim naporom (omejitve časa
plovbe za ribiška plovila). Upravljanje napora je ohranitveni ukrep, uporabljen
v številnih dolgoročnih načrtih upravljanja, npr. za trsko v Severnem
in Baltskem morju, morsko ploščo in morskega lista v Severnem morju,
morskega lista v zahodnem Rokavskem prelivu ter staleže južnega osliča in
škampov (Priloga II).
Priloga II kaže na neenakomeren, vendar
splošen trend zmanjševanja ribiškega napora od leta 2003 ali 2004 do leta 2010.
Skupni napor se je najbolj zmanjšal v Baltskem
morju, Severnem morju, Kattegatu, Irskem morju in v vodah zahodno od Škotske,
nekoliko manj pa v Rokavskem prelivu. Na ibersko-atlantskem območju so
bila do leta 2009 zabeležena le manjša zmanjšanja. Kljub temu sta se skupni
napor v osrednjem Baltskem morju in napor pri ribolovu z vlečnimi mrežami
z gredjo v zahodnem Rokavskem prelivu leta 2011 v primerjavi z letom 2010
nekoliko povečala.
Očitno ukrepi za zmanjšanje napora na teh
območjih še niso začeli učinkovati.
Komisija bo v letu 2012 pregledala režime
upravljanja ribolovnega napora, ki se v EU že izvajajo. Ta pregled bo
vključeval tudi javno razpravo, ki bo potekala 5. julija 2012 in
v okviru katere bodo preučena številna vprašanja znanstvenikov, držav
članic, zainteresiranih strani in industrije, da bi se zagotovil napredek
na področju večje poenostavitve upravljanja staležev v okviru
prenovljene skupne ribiške politike.
5.           Upravljanje z večletnimi
načrti
Komisija je začela
s pripravami na nadomestitev sedanjih načrtov, ki temeljijo na posameznih
staležih, z načrti upravljanja, ki zajemajo več staležev hkrati. Prvi
predlog, ki bo predstavljen, bo načrt za Baltsko morje, ki bo obsegal več
vrst hkrati in upošteval medsebojne biološke vplive, kot so plenjenje in
tekmovanje. Potekajo tudi že dejavnosti za pripravo načrta za mešani
ribolov na Severnem morju, ki bo upošteval medsebojne tehnične vplive, tj.
načine, na katere različna ladjevja in ribolovna oprema
zagotavljajo ulov različnih vrst rib.
Načrti za mešani ribolov za Keltsko morje,
Irsko morje in vode zahodno od Škotske bodo pripravljeni, ko bodo zbrani vsi
potrebni znanstveni podatki. V načrtu je tudi priprava predlogov za
spremembo trenutnih načrtov za morskega lista v Biskajskem zalivu ter
južnega osliča in škampe, vendar je njihova realizacija odvisna od
razpoložljivosti podatkov o ribolovu teh vrst.
Komisija je predloge načrtov za sardona v
Biskajskem zalivu, lososa v Baltskem morju in zahodnega šura sprejela med
letoma 2009 in 2011, trenutno pa jih obravnavata Parlament in Svet.
V Sredozemskem morju se
bodo nadaljevala prizadevanja za sprejetje dokončnih znanstvenih mnenj za
vse večje število vrst in staležev za pripravo mednarodnih
dolgoročnih načrtov za ribolov. V skladu s „Sredozemsko uredbo“[8]
morajo države članice EU izdelati večletne načrte na nacionalni
ravni. Kljub večjim zamudam je bil pred nedavnim storjen napredek pri
izvajanju teh obveznosti, ki se ga pozorno nadzoruje in podpira. Za nadaljnjo
pospešitev tega procesa je Komisija že začela predhodne postopke proti
več državam članicam, dejavnosti na tem področju pa bo v letu
2012 še okrepila. Nadaljnje ukrepe v zvezi s skupnimi staleži bo predvidoma
sprejel tudi Generalni svet za ribištvo v Sredozemlju.
Vse to naj bi pripomoglo k boljšim odločitvam
pri sprejemanju večletnih načrtov na mednarodni ravni.
6.           Metoda dela pri oblikovanju predlogov za
TAC
Uporabljati bi se morala naslednja načela:
Kadar so v veljavi dolgoročni načrti za
upravljanje TAC ali omejitve naporov, jih je treba upoštevati. Komisija bo
predlagala tudi TAC ali omejitve naporov na ravneh, ki ustrezajo predlogom
Komisije za dolgoročne načrte upravljanja.
Kadar so bili TAC in drugi ukrepi sprejeti v
dogovoru s tretjimi državami, jih je treba upoštevati.
Kadar znanstveno mnenje temelji na izčrpnih
podatkih ter količinskih analizah in napovedih v skladu z ICES-ovim
„okvirom največjega trajnostnega donosa“, je treba TAC določiti v
skladu z znanstvenim mnenjem. Če je takšno mnenje na voljo, ga je treba
neposredno uporabiti za določitev kvot ali stopnje ribolovnega napora,
čeprav se lahko dovoli postopno izvajanje tega okvira do leta 2015 pod
pogojem, da je skladno z znanstvenim mnenjem.
Kadar je podano okvirno znanstveno mnenje,
pripravljeno na podlagi kvalitativne analize razpoložljivih podatkov (tudi
če so ti nepopolni ali vključujejo strokovne presoje), ga je treba
upoštevati pri sprejemanju odločitev glede TAC.
V primeru popolne odsotnosti znanstvenih mnenj je
treba upoštevati previdnostno načelo.
Za vrste, za katere se TAC doslej niso
uporabljale, se lahko na podlagi znanstvenih dokazov o nenehnem porastu
raztovarjanja predlaga uvedba TAC in kvot. Vrsti, za kateri je ta ukrep
trenutno najbolj verjeten, sta brancin in progasti bradač. Smernice za
nove in razvijajoče se vrste ribolova bodo pripravljene v skladu z
izjavama v zapisnikih decembrskih Svetov v letih 2010 in 2011. Te smernice bodo
upoštevale načela in dobre prakse ter mednarodne standarde v zvezi z
odgovornim ribištvom. Oblikovati bo treba tudi ključe za dodelitev teh
staležev, in sicer na podlagi evidenc, pod pogojem, da so bile ribolovne
dejavnosti, na katere se te evidence nanašajo, v celoti skladne z veljavnimi
(npr. tehničnimi) ohranitvenimi ukrepi.
Da bi zagotovili, da bodo ribolovne možnosti
ustrezale stanju na področju ohranjanja ali upravljanja različnih
staležev, je treba poskrbeti za kar največjo skladnost med območji,
na katere se nanašajo TAC, in identiteto staležev. S tega vidika bi bilo treba
preučiti upravljanje škampov s funkcionalnimi enotami in upravljanje dveh
staležev morske plošče v Rokavskem prelivu, zato Komisija države
članice poziva, naj v teh primerih podprejo prizadevanja za potrebno
prerazporeditev TAC. Pridržuje si pravico, da takšne ukrepe vključi v svoje
predloge, in pozdravlja povratne informacije držav članic in
zainteresiranih strani v zvezi s tem vprašanjem. Da bi vzpostavili temelje za
upravljanje posameznih staležev rdečega jezika, limande, rumenorepe
limande in sivega jezika v Severnem morju, bo podan predlog za ločeno
poročanje o raztovarjanju teh vrst.
7.           Globokomorske vrste v severovzhodnem
Atlantiku
Številni globokomorski staleži so v skrb
zbujajočem stanju. Staleži oranžne sluzoglavke, nekaterih globokomorskih
morskih psov, okatega ribona v Biskajskem zalivu ter okroglonosega repaka so
izčrpani. Za večino staležev se svetuje, da se ribolov omeji ali
prepove povečanje njegovega obsega, razen če obstajajo dokazi, da je
trajnosten. V primeru vrst, ki rastejo hitreje, kot so morski menek, leng, modri
leng, okati ribon in črni morski meč, bo morda mogoče
določiti referenčne točke, ki bi omogočile dolgoročno
trajnostno upravljanje teh staležev, vendar te trenutno niso na voljo.
TAC se za globokomorske vrste določijo vsaki
dve leti, nazadnje so bile določene za leti 2011 in 2012. Komisija bo
predstavila ločen predlog glede ribolovnih možnosti za globokomorske vrste
za obdobje 2013–2014, ki bo temeljil na zgoraj opisani metodi dela.
8.           TAC, ki jih določijo države
članice
Od leta 2011 so bile TAC za 6 staležev „prenesene“
na posamezno državo članico, ki izkorišča posamezni stalež
(člen 6 Uredbe Sveta št. 57/2011 in Uredba Sveta
št. 43/2012). To je bilo storjeno – z zaščitnimi ukrepi v zvezi z
ustreznim upravljanjem – v primerih, kjer ima interes za ribolov le ena
članica. Poročanje zadevnih držav članic v skladu s
členom 6 se je izboljšalo, čeprav vsa poročila niso enako
kakovostna. V nekaterih primerih so podatki, ki se uporabljajo kot podlaga za
oblikovanje mnenj glede ustreznih ukrepov za upravljanje staležev, še vedno
nepopolni, zato je te staleže treba obravnavati še posebej previdno. Komisija
namerava predlagati podaljšanje prenosa teh TAC. V zvezi s staleži, za katere
so potrebni nadaljnji napori, bo uveden poseben nadzor.
9.           Časovni razpored predlogov
Okvirni časovni razpored je:
 Uredba o ribolovnih možnostih || Mnenje na voljo || Predlog Komisije || Predvideno sprejetje v Svetu
 Globokomorski staleži 2013–2014 || junij || sredina septembra || oktober
 Staleži EU v Atlantiku in Severnem morju (brez mednarodnih pogajanj ali sporazumov) || junij || september || november
 Mednarodni in skupni staleži v Atlantiku, Severnem morju, na Antarktiki in drugih območjih || oktober–december || november || december
 Baltsko morje || maj || začetek septembra || oktober
 Črno morje || oktober || november || december
10.         Sklepne ugotovitve
Komisija države članice, regionalne
svetovalne svete in Svetovalni odbor za ribištvo in ribogojstvo prosi za mnenje
o pristopu, opisanem v tem sporočilu.
PRILOGA
Ia – Severovzhodni Atlantski ocean in sosednje vode
 Preglednica 1. Znanstveno mnenje o stanju staleža || Število staležev
   || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Povprečje
 Zunaj varnih bioloških meja || 30 || 29 || 26 || 26 || 26 || 28 || 27 || 22 || 19 || 14 || 25
 Znotraj varnih bioloških meja || 12 || 10 || 14 || 11 || 12 || 13 || 12 || 15 || 15 || 18 || 13
 % staležev znotraj varnih bioloških meja || 29 % || 26 % || 35 % || 30 % || 32 % || 32 % || 31 % || 41 % || 44 % || 56 % || 35 %
 Stanje staleža ni znano zaradi pomanjkanja podatkov || 48 || 53 || 53 || 57 || 58 || 55 || 57 || 60 || 61 || 60 || 56
 % staležev, katerih stanje je znano || 47 % || 42 % || 43 % || 39 % || 40 % || 43 % || 41 % || 38 % || 36 % || 35 % || 40 %
 Preglednica 2. Znanstveno mnenje o prelovu || Število staležev
   || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Pov-prečje
 Stopnja ribolova na stalež v primerjavi s stopnjo največjega trajnostnega donosa je znana ||   ||   || 34 || 23 || 32 || 33 || 35 || 39 || 35 || 38 || 34
 Stalež je prekomerno izkoriščan ||   ||   || 32 || 21 || 30 || 29 || 30 || 28 || 22 || 18 || 26
 Stalež se lovi na stopnji največjega trajnostnega donosa ||   ||   || 2 || 2 || 2 || 4 || 5 || 11 || 13 || 20 || 7
 % prekomerno izkoriščanih staležev ||   ||   || 94 % || 91 % || 94 % || 88 % || 86 % || 72 % || 63 % || 47 % || 79 %
 Preglednica 3. Znanstveno mnenje „v nujnih primerih“ || Število staležev
   || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Pov- prečje
 Znanstveno mnenje o ustavitvi ribolova || 24 || 13 || 12 || 14 || 20 || 18 || 17 || 14 || 11 || 8 || 15
 Preglednica 4. Razlika med TAC in trajnostnimi ulovi || Število staležev
   || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Pov-prečje
 Presežek TAC nad trajnostnim ulovom (%) || 46 % || 49 % || 59 % || 47 % || 45 % || 51 % || 48 % || 34 % || 23 % || 11 % || 41 %
 Preglednica 5. Povzetek znanstvenega mnenja o ribolovnih možnostih || Število staležev
   || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Pov-prečje
 Staleži, za katere je mogoče napovedati njihovo velikost in ribolovno umrljivost || 40 || 34 || 40 || 31 || 29 || 30 || 34 || 36 || 36 || 40 || 35
 Staleži, za katere je na voljo znanstveno mnenje o ribolovnih možnostih || 59 || 52 || 54 || 65 || 61 || 62 || 63 || 55 || 55 || 47 || 57
 Staleži, za katere znanstveno mnenje ni na voljo || 31 || 40 || 39 || 29 || 35 || 34 || 33 || 42 || 40 || 44 || 37
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 (*) Če eno mnenje pokriva dva TAC, se ga ne ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 šteje dvakrat ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  PRILOGA Ib – Sredozemsko in Črno morje ||   ||   ||
 Znanstveno mnenje o prekomernem izkoriščanju pridnenih in majhnih pelagičnih staležev v Sredozemskem in Črnem morju || št. || % ||
   ||   ||   ||
 Staleži, uvrščeni v skladu z merili (referenčna točka je dogovorjena) || 65 || 63,0 ||
 Drugi staleži, ki niso uvrščeni zaradi pomanjkanja podatkov (referenčna točka še ni dogovorjena) || 38 || 37,0 ||
 Upoštevani staleži (od 27 vrst) || 103 || 100 ||
 Uvrščeni staleži ||   ||   ||
 Stalež je prekomerno izkoriščan (nad ravnjo Fmsy ali njenega nadomestka) || 52 || 80,0 ||
 Stalež se izkorišča na ravni Fmsy ali njenega nadomestka ali pod njo) || 13 || 20,0 ||
 Skupno staležev || 65 || 100 ||
   ||   ||   ||
PRILOGA
II – Ribolovni napor,
reguliran v okviru večletnih načrtov v skladu s podatki, ki so jih
države članice sporočile STECF
(informacije
Skupnega raziskovalnega središča)
Slika 1. Regulirani
ribolovni napor v zahodnem Baltskem morju
Slika 2. Regulirani
ribolovni napor v osrednjem Baltskem morju
Slika 3. Regulirani ribolovni napor v Kattegatu
Slika 4.
Regulirani ribolovni napor v Severnem morju, Skagerraku in vzhodnem Rokavskem
prelivu
Slika 5.
Regulirani ribolovni napor v Irskem morju
Slika 6. Regulirani ribolovni napor v
vodah zahodno od Škotske
Slika 7. Regulirani ribolovni napor v
zahodnem Rokavskem prelivu
Slika 8.
Regulirani ribolovni napor v ibersko-atlantskih vodah
Opomba: Trend se glede na lansko leto razlikuje zlasti zaradi
izboljšanih podatkov Portugalske. Španija podatkov za leto 2010 ni posredovala,
zato so podatki na grafu prikazani le do leta 2009.
[1]               Zagotovitev trajnosti v ribištvu EU z največjim
trajnostnim donosom. Sporočilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu.
COM(2006) 360 konč.
[2]               „Prekomerno izkoriščan“ je tak stalež, pri katerem
je najnovejša ocena stopnje ribolovne umrljivosti višja od stopnje ribolovne
umrljivosti, ki bi dolgoročno zagotavljala največji trajnostni donos.
[3]               Preglednica evropskih kvot, opremljena s „sistemom
signalizacije“, je na voljo na:
http://ec.europa.eu/fisheries/documentation/publications/poster_tac2012_en.pdf.
Celotna analiza stanja staležev rib je
na voljo na www.ices.dk in https://stecf.jrc.ec.europa.eu.
[4]               Uredba Komisije (EU) št. 161/2012 z dne
23. februarja 2012 o nujnih ukrepih za varstvo staležev vahenj v vodah
zahodno od Škotske. UL L 52, str. 6–7, 24.2.2012.
[5]               Stopnja ribolova, ki zagotavlja največji
povprečni dolgoročni ulov.
[6]               Uredba Sveta (ES) št. 199/2008 z dne
25. februarja 2008 o vzpostavitvi okvira Skupnosti za zbiranje,
upravljanje in uporabo podatkov v sektorju ribištva in podporo znanstvenemu
svetovanju v zvezi s skupno ribiško politiko. UL L 60, 5.3.2008,
str. 1–12.
[7]               Sporočilo Komisije o previdnostnem načelu.
COM(2000) 1 konč.
[8]               Uredba Sveta (ES)
št. 1967/2006.


title: Zadeva C-170/04: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. junija 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta domstolen – Švedska) – Klas Rosengren, Bengt Morelli, Hans Särman, Mats Åkerström, Åke Kempe, Anders Kempe, Mats Kempe, Björn Rosengren, Martin Lindberg, Jon Pierre, Tony Staf proti Riksåklagaren (Prost pretok blaga – Členi 28 ES, 30 ES in 31 ES – Nacionalne določbe, ki posameznikom prepovedujejo uvoz alkoholnih pijač – Pravilo o obstoju in delovanju švedskega monopola za trgovanje z alkoholnimi pijačami – Presoja – Ukrep v nasprotju s členom 28 ES – Utemeljitev z varovanjem zdravja in življenja ljudi – Nadzor sorazmernosti)

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. junija 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta domstolen – Švedska) – Klas Rosengren, Bengt Morelli, Hans Särman, Mats Åkerström, Åke Kempe, Anders Kempe, Mats Kempe, Björn Rosengren, Martin Lindberg, Jon Pierre, Tony Staf proti Riksåklagaren
   (Zadeva C-170/04) (1)

   (Prost pretok blaga - Členi 28 ES, 30 ES in 31 ES - Nacionalne določbe, ki posameznikom prepovedujejo uvoz alkoholnih pijač - Pravilo o obstoju in delovanju švedskega monopola za trgovanje z alkoholnimi pijačami - Presoja - Ukrep v nasprotju s členom 28 ES - Utemeljitev z varovanjem zdravja in življenja ljudi - Nadzor sorazmernosti)
   (2007/C 170/03)
   Jezik postopka: švedščina
   Predložitveno sodišče
   Högsta domstolen
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Klas Rosengren, Bengt Morelli, Hans Särman, Mats Åkerström, Åke Kempe, Anders Kempe, Mats Kempe, Björn Rosengren, Martin Lindberg, Jon Pierre, Tony Staf

      Tožena stranka: Riksåklagaren
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Högsta Domstolen – Razlaga členov 28, 30 in 31 ES glede na nacionalne določbe o nacionalnem monopolu glede trgovine na drobno alkoholnih pijač, ki prepoveduje posameznikom neposredni uvoz teh pijač.
   Izrek

               1)

               Nacionalno določbo, s katero se prepove posameznikom uvoz alkoholnih pijač, kot je ta, ki izhaja iz poglavja 4, člen 2, prvi pododstavek, zakona o alkoholnih pijačah (alkohollagen) z dne 16. decembra 1994, je treba presojati v smislu člena 28 ES in ne v smislu člena 31 ES.

               2)

               Ukrep, s katerim se posameznikom prepoveduje uvoz alkoholnih pijač, kot je ta, ki izhaja iz poglavja 4, člen 2, prvi pododstavek, zakona o alkoholnih pijačah, pomeni količinsko omejitev uvoza v smislu člena 28 ES, tudi če navedeni zakon bremeni imetnika monopola prodaje na drobno, da zagotovi in, v obravnavanem primeru, na zahtevo uvozi zadevne pijače.

               3)

               Ker ukrep, ki posameznikom prepoveduje uvoz alkoholnih pijač, kot je ta, ki izhaja iz poglavja 4, člen 2, prvi pododstavek, zakona o alkoholnih pijačah,

                           —

                           ni primeren za uresničitev cilja, da se na splošno omeji uživanje alkohola, in

                           —

                           ni sorazmeren uresničitvi cilja, da se zaščiti najmlajše pred hudimi posledicami navedenega uživanja alkohola

                     ne more šteti kot utemeljen, na podlagi člena 30 ES, zaradi varovanja zdravja in življenja ljudi.

      (1)  UL C 156, 12.6.2004.


title: Zadeva T-194/08: Tožba, vložena 21. maja 2008 – Cattin in Cattin proti Komisiji

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/27

         Tožba, vložena 21. maja 2008 – Cattin in Cattin proti Komisiji
   (Zadeva T-194/08)
   (2008/C 197/48)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeči stranki: R. Cattin & Cie (Bimbo, Srednjeafriška republika) in Yves Cattin (Cadiz, Španija) (zastopnik: B. Wägenbaur, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               Tožena stranka naj tožeči stranki R. Cattin & Cie plača 18 946 139 EUR za nastalo premoženjsko škodo;

               —

               Tožena stranka naj tožeči stranki R. Cattin & Cie plača znesek 100 000 EUR za nastalo nepremoženjsko škodo;

               —

               Tožena stranka naj tožeči stranki Yves Cattin plača znesek 150 000 EUR za nastalo nepremoženjsko škodo;

               —

               Ta znesek naj se plača skupaj z zamudnimi obrestmi od dne razglasitve obravnavane sodbe do plačila, po letni obrestni meri, ki jo Evropska centralna banka uporablja v svojih glavnih refinančnih operacijah, povečani za 2 odstotni točki, pri čemer ne preseže obrestne mere 6 %;

               —

               Toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka, ki sta jih utrpeli tožeči stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Družbi, ki je tožeča stranka, specializirani za proizvodnjo, predelavo in izvoz kave v Srednjeafriški republiki, je bil zavrnjen zahtevek za povračilo iz sredstev Evropskega sklada za razvoj (ERS) za terjatve, ki jih je imela zoper državno ustanovo „Soutien Café“, ustanovljeno za ohranjanje cen kave v obdobju velikega padanja cen konec 80. let. Tožeči stranki je bil zavrnjen zahtevek za povračilo, ker naj bi iz revizijskega poročila, izdelanega na zahtevo državnih organov, izhajalo da je nakazala določene zneske v korist svojih družbenikov. Družba, ki je tožeča stranka, je morala zaradi tega nepovračila ustaviti vse svoje dejavnosti in odpustiti osemsto delavcev, zaposlenih za nedoločen čas, ki so delali na njenih plantažah.
   Tožeči stranki sta v podporo svoji tožbi navedli kršitev i) njunih pravic obrambe, v ker družba, ki je tožeča stranka, v okviru sestave revizijskega poročila ni imela pravice do zaslišanja in ii) domneve nedolžnosti, ker ni bilo navedenih nobenih dokazov, ki bi potrjevali to ugotovitev.
   Dalje tožeči stranki navajata tožbeni razlog kršitev načel učinkovitega sodnega varstva, pravne varnosti in obveznosti obrazložitve, ker je bila družbi, ki je tožeča stranka, zavrnjena zahteva za povračilo ne da bi Komisija nanjo naslovila kakršen koli akt odločanja in ne da bi bila uradno obveščena o priporočilih iz revizijskega poročila na katerih je temeljila ta zavrnitev.
   Tožeči stranki zaključita, da je Komisija kršila načeli skrbnosti in dobrega upravljanja, ker ni odgovorila na zahteve, ki so bile nanjo naslovljene s strani državnih organov v zvezi s primerom družbe, ki je tožeča stranka, in ker je revizijsko poročilo temeljilo na napačnih podatkih, ki bi zahtevali še drugo strokovno mnenje, kar je Komisija tudi spoznala ne da bi ukrepala.


title: Zadeva T-565/08: Tožba, vložena 17. decembra 2008 – Corsica Ferries France proti Komisiji

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/38

         Tožba, vložena 17. decembra 2008 – Corsica Ferries France proti Komisiji
   (Zadeva T-565/08)
   (2009/C 55/68)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Corsica Ferries France SAS (Bastia, Francija) (zastopnika: S. Rodrigues in C. Bernard-Glanz, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               ta tožba naj se razglasi za dopustno;

               —

               za nično naj se razglasi odločba Komisije z dne 8. julija 2008 glede pomoči za prestrukturiranje, ki jo je Francija namenila Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM);

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 3182 konč. z dne 8. julija 2008, s katero je Komisija ugotovila, da:

               —

               nadomestilo, ki ga je Francoska republika izplačala družbi Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (v nadaljevanju: SNCM) v znesku 53,48 milijona EUR v okviru obveznosti javnih storitev, pomeni nezakonito državno pomoč, ki pa je združljiva s skupnim trgom;

               —

               prodaja družbe SNCM po prenizki ceni, namreč za 158 milijonov EUR, prevzem odgovornosti s strani Compagnie Générale Maritime et Financière (v nadaljevanju: CGMF) za socialne ukrepe glede zaposlenih – v znesku 38,5 milijona EUR ter skupna in istočasna rekapitalizacija SNCM s strani CGMF v znesku 8,75 milijona EUR, niso državne pomoči; in

               —

               pomoč pri prestrukturiranju v znesku 15,81 milijona EUR, ki ga je Francoska republika dala družbi SNCM, je nezakonita državna pomoč, ki pa je združljiva s skupnim trgom.

         Tožeča stranka v podporo tožbi navaja dva tožbena razloga:

               —

               neobrazložitev in kršitev pravic obrambe tožeče stranke in pravice do učinkovitega pravnega sredstva, ker naj bi bilo v izpodbijani odločbi prečrtanih preveč podatkov in informacij, tako da tožeča stranka ni mogla razumeti vsebine, obrazložitve in obsega izpodbijane odločbe;

               —

               kršitev členov 87 in 88 ES ter njihovih izvedbenih pravil, zlasti smernic Skupnosti za državne pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah, in sicer zaradi napačne oziroma nepopolne presoje glede kapitalskega prispevka 53,48 milijona EUR v okviru nadomestila za javne storitve, glede prodaje SNCM po prenizki ceni 158 milijona EUR, glede kapitalskega vložka CGMF v znesku 8,75 milijona EUR, glede socialnega ukrepa v znesku 38,5 milijona EUR in glede zneska 22,5 milijona EUR, ki je bil priglašen v okviru pomoči za prestrukturiranje.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 15. julija 2004 v zadevi C-272/01: Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 76/160/EGS — Kakovost kopalnih voda — Nespoštovanje mejnih vrednosti — Nedoločitev vseh notranjih območij kopalnih voda na Portugalskem — Zbiranje nezadostnega števila vzorcev)

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/1

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 15. julija 2004
   v zadevi C-272/01: Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 76/160/EGS - Kakovost kopalnih voda - Nespoštovanje mejnih vrednosti - Nedoločitev vseh notranjih območij kopalnih voda na Portugalskem - Zbiranje nezadostnega števila vzorcev)
   (2004/C 228/02)
   Jezik postopka: portugalščina
   V zadevi C-272/01, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. T. Figueira in G. Valero Jordana), proti Portugalski republiki (zastopniki: L. Fernandes, M. Telles Romão in João Lois), zaradi ugotovitve Sodišča, da s tem, da ni sprejela vseh potrebnih ukrepov, s katerimi bi zagotovila, da bi kakovost kopalnih voda ustrezala vrednostnim, določenim v skladu s členom 3 Direktive Sveta 76/160/EGS z dne 8. decembra 1975 o kakovosti kopalnih voda (UL L 1976, L 31, str. 1);

               —

               s tem, da ni spoštovala najmanjše pogostnosti vzorčenja, določene v Prilogi te Direktive, in

               —

               s tem, da ni določila vseh notranjih območij kopalnih voda na Portugalskem;

               —

               Portugalska republika ni izpolnila obveznosti iz člena 4 (1) v povezavi s členom 1 (2) in (3), kot tudi Priloge te Direktive, in iz člena 6 (1) in (2) te Direktive,

         je Sodišče (drugi senat) v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, C. Gulmann, J.-P. Puissochet in J. N. Cunha Rodrigues, sodniki, in N. Colneric (sodnica poročevalka); generalni pravobranilec: P. Léger; sodni tajnik: R. Grass, dne 15. julija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1)

               Portugalska republika s tem, da ni sprejela vseh potrebnih predpisov, ki bi zagotovili ustrezno kakovost kopalnih voda glede na predpisane mejne vrednosti, določene na podlagi člena 3 Direktive Sveta 76/160/EGS z dne 8. decembra 1975 o kakovosti kopalnih voda, Portugalska republika ni izpolnila obveznosti iz člena 4 (1) te Direktive v povezavi s členom 3 in Prilogo te Direktive.

               2)

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               3)

               Vsaka stranka nosi svoj del stroškov.

      (1)  UL C 245, 1.9.2001.


title: Mnenje 2/15: Mnenje Sodišča (občna seja) z dne 16. maja 2017 – Evropska komisija (Mnenje, izdano na podlagi člena 218(11) PDEU — Sporazum o prosti trgovini med Evropsko unijo in Republiko Singapur — Sporazum „nove generacije“, o katerem so pogajanja potekala po začetku veljavnosti Pogodb EU in DEU — Pristojnost za sklenitev sporazuma — Člen 3(1)(e) PDEU — Skupna trgovinska politika — Člen 207(1) PDEU — Trgovina z blagom in storitvami — Tuje neposredne naložbe — Javna naročila — Trgovinski vidiki intelektualne lastnine — Konkurenca — Trgovina s tretjimi državami in trajnostni razvoj — Socialno varstvo delavcev — Varstvo okolja — Člen 207(5) PDEU — Storitve na področju prevoza — Člen 3(2) PDEU — Mednarodni sporazum, ki lahko vpliva na skupna pravila ali spremeni njihovo področje uporabe — Pravila sekundarnega prava Unije na področju svobode opravljanja storitev na področju prometa — Tuje naložbe, ki niso neposredne Člen 2016 PDEU — Sporazum, potreben za uresničitev enega od ciljev Pogodb — Prost pretok kapitala in plačil med državami članicami in tretjimi državami — Nasledstvo pogodb na področju naložb — Nadomestitev sporazumov o naložbah med državami članicami in Republiko Singapur — Institucionalne določbe sporazuma — Reševanje sporov med vlagatelji in državo — Reševanje sporov med pogodbenicama)

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/3

         Mnenje Sodišča (občna seja) z dne 16. maja 2017 – Evropska komisija
   (Mnenje 2/15) (1)

   ((Mnenje, izdano na podlagi člena 218(11) PDEU - Sporazum o prosti trgovini med Evropsko unijo in Republiko Singapur - Sporazum „nove generacije“, o katerem so pogajanja potekala po začetku veljavnosti Pogodb EU in DEU - Pristojnost za sklenitev sporazuma - Člen 3(1)(e) PDEU - Skupna trgovinska politika - Člen 207(1) PDEU - Trgovina z blagom in storitvami - Tuje neposredne naložbe - Javna naročila - Trgovinski vidiki intelektualne lastnine - Konkurenca - Trgovina s tretjimi državami in trajnostni razvoj - Socialno varstvo delavcev - Varstvo okolja - Člen 207(5) PDEU - Storitve na področju prevoza - Člen 3(2) PDEU - Mednarodni sporazum, ki lahko vpliva na skupna pravila ali spremeni njihovo področje uporabe - Pravila sekundarnega prava Unije na področju svobode opravljanja storitev na področju prometa - Tuje naložbe, ki niso neposredne Člen 2016 PDEU - Sporazum, potreben za uresničitev enega od ciljev Pogodb - Prost pretok kapitala in plačil med državami članicami in tretjimi državami - Nasledstvo pogodb na področju naložb - Nadomestitev sporazumov o naložbah med državami članicami in Republiko Singapur - Institucionalne določbe sporazuma - Reševanje sporov med vlagatelji in državo - Reševanje sporov med pogodbenicama))
   (2017/C 239/03)
   Jezik postopka: vsi uradni jeziki

      Vlagateljica zahteve

   Evropska komisija (zastopniki: U. Wölker, B. De Meester, R. Vidal-Puig in M. Kocjan, agenti)

      Izrek

   Sporazum o prosti trgovini med Evropsko unijo in Republiko Singapur spada v izključno pristojnost Unije, razen teh določb, ki spadajo v pristojnost, ki si jo delijo Unija in države članice:

               —

               določbe oddelka A (Zaščita naložb) poglavja IX (Naložbe) tega sporazuma v delu, v katerem se nanašajo na naložbe med Unijo in Republiko Singapur, ki niso neposredne;

               —

               določbe oddelka B (Reševanje sporov med vlagatelji in državo) tega poglavja IX;

               —

               določbe poglavij I (Cilji in splošna opredelitev pojmov), XIV (Preglednost), XV (Reševanje sporov med pogodbenicama), XVI (Mehanizem mediacije) in XVII (Institucionalne, splošne in končne določbe) navedenega sporazuma v delu, v katerem se nanašajo na določbe navedenega poglavja IX, in v delu, v katerem zadnjenavedene določbe spadajo v pristojnost, ki so jo delijo Unija in njene države članice.

      (1)  UL C 363, 3.11.2015.


title: Zadeva T-322/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. maja 2013 – Al-Faqih in MIRA proti Svetu in Komisiji ( „Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti zoper osebe in subjekte, povezane z Osamo bin Ladnom, mrežo Al-Kaida in talibani — Zamrznitev sredstev — Umik s seznama zadevnih oseb — Ustavitev postopka“ )

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/78

         Sklep Splošnega sodišča z dne 15. maja 2013 – Al-Faqih in MIRA proti Svetu in Komisiji
   (Zadeva T-322/09) (1)

   (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti zoper osebe in subjekte, povezane z Osamo bin Ladnom, mrežo Al-Kaida in talibani - Zamrznitev sredstev - Umik s seznama zadevnih oseb - Ustavitev postopka)
   2013/C 225/174
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Saad Al-Faqih (London, Združeno kraljestvo); in Movement for Islamic Reform in Arabia (MIRA) (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: J. Jones, barrister, in A. Raja, solicitor)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva R. Szostak in E. Finnegan, nato E. Finnegan in J. P. Hix, zastopniki); Evropska komisija (zastopnika: T. Scharf in M. Konstantinidis, zastopnika)

      Predmet

   predlog za razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 881/2002 z dne 27. maja 2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osama bin Ladnom, mrežo Al-Kaida in talibani, in o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 467/2001 o prepovedi izvoza nekaterega blaga in storitev v Afganistan, o poostritvi prepovedi poletov in podaljšanju zamrznitve sredstev in drugih finančnih virov talibanov iz Afganistana (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 18, zvezek 1, str. 294), kakor je bila dvainštiridesetič spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 14/2005 z dne 5. januarja 2005 (UL L 5, str. 10), oseminštiridesetič z Uredbo Komisije (ES) št. 1190/2005 z dne 20. julija 2005 (UL L 193, str. 27), petinsedemdesetič z Uredbo Komisije (ES) št. 492/2007 z dne 3. maja 2007 (UL L 116, str. 5) in stošestnajstič z Uredbo Komisije (ES) št. 1102/2009 z dne 16. novembra 2009 (UL L 303, str. 93), in/ali predlog za razglasitev ničnosti uredb št. 14/2005, 1190/2005, 492/2007 in 1102/2009, v delu, v katerem se ti akti nanašajo na tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Svetu Evropske unije in Evropski komisiji se solidarno naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 113, 1.5.2010.


title: Zadeva C-36/04: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne  30. marca 2006  — Kraljevina Španija proti Svetu Evropske unije (Uredba (ES) št. 1954/2003 — Členi 3, 4 in 6 — Upravljanje ribolovnega napora — Ribolovni območja in viri Skupnosti — Akt o pogojih pristopa Kraljevine Španije in Portugalske Republike in o prilagoditvah Pogodb — Neločljivost — Nedopustnost)

text:
               17.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/5

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 30. marca 2006 — Kraljevina Španija proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-36/04) (1)

   (Uredba (ES) št. 1954/2003 - Členi 3, 4 in 6 - Upravljanje ribolovnega napora - Ribolovni območja in viri Skupnosti - Akt o pogojih pristopa Kraljevine Španije in Portugalske Republike in o prilagoditvah Pogodb - Neločljivost - Nedopustnost)
   (2006/C 143/11)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: N. Díaz Abad, zastopnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: J. Monteiro in F. Florindo Gijón, zastopnika)

      Intervenientka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: T. van Rijn in S. Pardo Quintillán, zastopnika)
   Predmet
   Razglasitev ničnosti členov 3, 4 in 6 Uredbe Sveta (ES) št. 1954/2003 z dne 4. novembra 2003 o upravljanju ribolovnega napora v zvezi z nekaterimi ribolovnimi območji in viri Skupnosti ter o spremembi Uredbe (EGS) št. 2847/93 in razveljavitvi Uredb (ES) št. 685/95 in (ES) št. 2027/95
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrže.

               2)

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Komisija Evropskih skupnosti nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 71 z dne 20.3.2004.


title: Zadeva T-399/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 10. oktobra 2013 – KO-Invest proti UUNT – Kraft Foods Schweiz (Milkoshake For Active People)

text:
               7.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 359/20

         Sklep Splošnega sodišča z dne 10. oktobra 2013 – KO-Invest proti UUNT – Kraft Foods Schweiz (Milkoshake For Active People)
   (Zadeva T-399/13) (1)

   2013/C 359/38
   Jezik postopka: poljščina
   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 284, 28.9.2013.


title: Zadeva C-91/17 P: Pritožba, ki jo je Cellnex Telecom S.A., nekdanja Abertis Telecom S.A. vložila 20. februarja 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 15. decembra 2016 v združenih zadevah T-37/15 in T-38/15, Abertis Telecom Terrestre S.A. in Telecom Castilla-La Mancha, S.A./Evropska komisija

text:
               24.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/8

         Pritožba, ki jo je Cellnex Telecom S.A., nekdanja Abertis Telecom S.A. vložila 20. februarja 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 15. decembra 2016 v združenih zadevah T-37/15 in T-38/15, Abertis Telecom Terrestre S.A. in Telecom Castilla-La Mancha, S.A./Evropska komisija
   (Zadeva C-91/17 P)
   (2017/C 129/10)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnica: Cellnex Telecom S.A., nekdanja Abertis Telecom S.A. (zastopnika: J. Buendía Sierra in A. Lamadrid de Pablo, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija in SES Astra

      Predlogi

               —

               Izpodbijana sodba naj se razveljavi;

               —

               o ničnostni tožbi naj se dokončno odloči in naj se razglasi ničnost Sklepa Komisije, ter

               —

               Evropski komisiji in družbi SES Astra naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Z izpodbijano sodbo se je potrdil Sklep Komisije o državni pomoči glede nekaterih ukrepov, ki so jih javni organi španske avtonomne skupnosti Kastilja-La Mancha sprejeli za zagotovitev, da signal digitalne prizemne televizije (DPT) doseže oddaljena in manj urbanizirana območja ozemlja, na katerem živi le 2,5 % prebivalstva. Komisija je v Sklepu priznala, da z vsebinskega vidika trg ne bi nudil navedene storitve, če ne bi bilo javnega posredovanja. Vendar je oporekala temu, da se navedena dejavnost v španski zakonodaji šteje za storitev splošnega gospodarskega pomena, ker naj ta s formalnega vidika ne bi bila „jasno“ opredeljena niti dodeljena od javnih organov. Prav tako je trdila, da ti pri organizaciji storitve splošnega gospodarskega pomena nikakor niso pristojni za izbiro določene tehnologije.
   Pritožnica v podporo pritožbi navaja dva pritožbena razloga, ki se nanašata na napačno uporabo prava v izpodbijani sodbi v zvezi z razlago členov 14, 106(2) in 107(1) PDEU ter Protokola št. 26 k PDEU o storitvah splošnega pomena.
   V pritožbi se zlasti zatrjuje, da je Splošno sodišče v izpodbijani sodbi napačno uporabilo pravo, ker:

               —

               je pri preučitvi različnih aktov o opredelitvi in dodelitvi storitev splošnega gospodarskega pomena prekoračilo meje „očitne napake“;

               —

               je neupravičeno omejilo „široko polje proste presoje“ držav članic, ki velja tako za opredelitev kot za organizacijo storitev splošnega gospodarskega pomena in ki zato vključuje izbiro načina opravljanja storitev splošnega gospodarskega pomena ter izbiro konkretne tehnologije, in to ne glede na to, ali so ti vsebovani v aktu opredelitve ali v ločenem aktu;

               —

               je pri analizi upoštevnega španskega prava spremenilo besedilo analiziranih določb in sodne prakse, s katero se te razlagajo, saj jih je razlagalo na način, ki je očitno v nasprotju z njihovo vsebino, ter nekaterim podatkom dodelilo obseg, ki jim glede na ostale podatke ne pripada;

               —

               ni upoštevalo, da se lahko „opredelitev“ storitev splošnega gospodarskega pomena in „dodelitev“ teh storitev enemu ali več podjetjem opravi z enim ali več aktov;

               —

               ni upoštevalo, da „opredelitev“ storitev splošnega gospodarskega pomena in „dodelitev“ teh storitev ne zahtevata uporabe formule ali konkretnega izraza, temveč vsebinsko in funkcionalno analizo, in

               —

               je domnevno prejeto prednost količinsko opredelilo kot skupni znesek vseh pogodb, ki so jih sklenili javni organi, pri čemer je zanemarilo, da ta znesek niso nepovratna sredstva, temveč protidajatev za blago in storitve, ki jih zadevno podjetje dobavlja državi.


title: Zadeva C-547/14: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 4. maja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice Queen's Bench (England & Wales) Division (Administrative Court) – Združeno kraljestvo) – The Queen, na predlog Philip Morris Brands SARL, Philip Morris Ltd, British American Tobacco UK Limited/Secretary of State for Health (Predhodno odločanje — Približevanje zakonodaj — Direktiva 2014/40/EU — Členi 7, 18 ter 24(2) in (3) — Členi 8(3), 9(3), 10(1)(a), (c) in (g), 13 in 14 — Proizvodnja, predstavitev in prodaja tobačnih izdelkov — Veljavnost — Pravna podlaga — Člen 114 PDEU — Načelo sorazmernosti — Načelo subsidiarnosti — Temeljne pravice Unije — Svoboda izražanja — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Člen 11)

text:
               4.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/12

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 4. maja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice Queen's Bench (England & Wales) Division (Administrative Court) – Združeno kraljestvo) – The Queen, na predlog Philip Morris Brands SARL, Philip Morris Ltd, British American Tobacco UK Limited/Secretary of State for Health
   (Zadeva C-547/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Približevanje zakonodaj - Direktiva 2014/40/EU - Členi 7, 18 ter 24(2) in (3) - Členi 8(3), 9(3), 10(1)(a), (c) in (g), 13 in 14 - Proizvodnja, predstavitev in prodaja tobačnih izdelkov - Veljavnost - Pravna podlaga - Člen 114 PDEU - Načelo sorazmernosti - Načelo subsidiarnosti - Temeljne pravice Unije - Svoboda izražanja - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 11))
   (2016/C 243/11)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (England & Wales) Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: The Queen, na predlog Philip Morris Brands SARL, Philip Morris Ltd, British American Tobacco UK Limited

      Tožena stranka: Secretary of State for Health

      ob udeležbi: Imperial Tobacco Ltd, JT International SA, Gallaher Ltd, Tann UK Ltd, Tannpapier GmbH, V. Mane Fils, Deutsche Benkert GmbH & Co. KG, Benkert UK Ltd, Joh. Wilh. von Eicken GmbH

      Izrek

               1.

               Člen 24(2) Direktive 2014/40/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o proizvodnji, predstavitvi in prodaji tobačnih in povezanih izdelkov in razveljavitvi Direktive 2001/37/ES je treba razlagati tako, da države članice lahko ohranijo ali uvedejo nadaljnje zahteve v zvezi z vidiki embalaže tobačnih izdelkov, ki niso usklajeni s to direktivo.

               2.

               Člen 13(1) Direktive 2014/40 je treba razlagati tako, da na etiketah zavojčkov, na zunanji embalaži ter na tobačnih izdelkih prepoveduje navedbo določenih podatkov, ki so predmet te določbe, čeprav so ti vsebinsko pravilni.

               3.

               Pri obravnavni vprašanj, ki jih je v predhodno odločanje predložilo High Court of Justice (England & Wales) Queen's Bench Division (Administrative Court), ni bil ugotovljen noben element, ki bi vplival na veljavnost členov 7, 18 in 24(2) in (3) Direktive 2014/40 ter na veljavnost določb naslova II, poglavje II, te direktive.

      (1)  UL C 56, 16.2.2016.


title: Zadeva C-102/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Judecătoria Focșani (Romunija) 24. februarja 2010 – Frăsina Bejan proti Tudorel Mușat

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/30

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Judecătoria Focșani (Romunija) 24. februarja 2010 – Frăsina Bejan proti Tudorel Mușat
   (Zadeva C-102/10)
   2010/C 113/47
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Judecătoria Focșani

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Frăsina Bejan

      Tožena stranka: Tudorel Mușat

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali so določbe člena 40a zakona št. 136/1995 in členov od 1 do 6, zlasti pa člena 3 in člena 6 odloka 3111/2004 Comisia de Supraveghere a Asigurărilor (komisije za nadzor nad zavarovanji), v povezavi s členom 10(3) zakona št. 136/1995 v nasprotju z določbami člena 169 PDEU (prej člen 153 PES)?

               2.

               Če nacionalno pravo države članice določa, da oškodovanec nima pravice do odškodnine na podlagi pogodbe o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil v teh primerih: če je bila nesreča povzročena namerno, če se je nesreča zgodila, ko je bilo storjeno dejanje, ki se na podlagi zakonskih določb s področja prometa po javnih cestah kaznuje kot kaznivo dejanje, če se je nesreča zgodila, medtem ko je storilec naklepno storjenega kaznivega dejanja poskušal zbežati policiji, če je oseba, ki je odgovorna za nastanek škode, vozila motorno vozilo brez privolitve zavarovanca, ali so take določbe preveč omejevalne za uresničitev zastavljenega cilja (socialne zaščite, in sicer jamstva oškodovancu, da bo dobil odškodnino zaradi uničenja njegovega premoženja) in presegajo tisto, kar je nujno potrebno za doseganje tega cilja?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen, ali je oškodovanec zaradi predpisane omejitve v diskriminatornem položaju v primerjavi z državljani drugih držav članic EU, ki odškodnine ne prejmejo samo v primerih iz alinej od 1 do 3 člena 2(1) Direktive Sveta z dne 30. decembra 1983, druge direktive o približevanju zakonodaj držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (84/5/EGS)?

               4.

               Ali v takih okoliščinah izključitve iz zavarovanega tveganja, določene v nacionalni zakonodaji, predstavljajo omejitev svobode ustanavljanja in svobode opravljanja storitev, prepovedano v členu 49 PDEU (prej člen 43 ES) in členu 56 PDEU (prej člen 49 ES) v povezavi z Direktivo Sveta št. 92/49/EGS z dne 18. junija 1992 o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o neposrednem zavarovanju razen življenjskega zavarovanja (tretja direktiva o premoženjskem zavarovanju)?

               5.

               Če nacionalna zakonodaja države članice EU določa, da lahko oškodovanec v prometni nesreči zahteva od povzročitelja povračilo stroškov popravila ali glede na primer nadomestila motornega vozila in morebitnih drugih stroškov, ali se izvzetje zavarovatelja od obveznosti izplačila odškodnine oškodovancu v začetni fazi po prometni nesreči (takoj po nesreči), tako da lahko ta glede na način reševanja spora in zlasti glede na način ugotavljanja povzročitelja škode pozneje vloži regresni zahtevek, da olajša hitro in učinkovito poravnavo odškodninskih zahtevkov in se, če je mogoče, izogne dragim sodnim postopkom, ki bi lahko strankam onemogočili uveljavljanje pravic, tudi v primeru, v katerem bi se lahko uporabljale določbe Direktive 2003/8/ES in priporočil R(81)7 in (93)1, šteje za nedovoljeno in v nasprotju s samimi uvodnimi izjavami vseh direktiv s področja civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil?

               6.

               Če je odgovor na peto vprašanje nikalen, ali je to v nasprotju z določbami uvodne izjave 21 (preambula) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta št. 2005/14/ES z dne 11. maja 2005 o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil?

               7.

               Ali je tožeča stranka zato, ker je v tej zadevi na podlagi pogodbe o civilnem zavarovanju pri uporabi motornih vozil izključena iz prejema odškodnine, postavljena v diskriminatoren položaj v primerjavi z drugimi osebami, ki bi odškodnino prejele, tudi če je oseba, odgovorna za škodo, neznana ali če ni zavarovana, ob upoštevanju, da je tožeča stranka za precej velike zneske sklenila zavarovalno polico za obvezno in tudi za neobvezno avtomobilsko zavarovanje, pri tem pa njeno premoženje nikakor ni zavarovano?

               8.

               Ali je nacionalno sodišče edino pristojno, da ugotovi, ali subjekt, kot je zadevna zavarovalnica, izpolnjuje merila, ki omogočajo, da se pred njim sklicuje na določbe direktive, ki povzroča neposredne učinke, in če je odgovor pritrdilen, katera merila se v tem smislu uporabljajo?

               9.

               Če država članica Evropske unije v svoj pravni red ni prenesla Direktive 2005/14/ES (čeprav je rok za prenos potekel 11. junija 2007) in zlasti določb iz uvodnih izjav od 20 do 22, ali je lahko tožeča stranka oškodovana zaradi kršitve ene njenih temeljnih pravic oziroma spoštovanja njenega premoženja, čeprav so zdaj z Direktivo 2009/103/ES Evropskega parlamenta in Sveta razveljavljene direktive od I do V o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (72/166/EGS, 84/5/EGS, 90/232/EGS, 2000/26/ES in 2005/14/ES), ker so navedeni predpisi v celoti del besedila nove direktive ES, ki še bolj od razveljavljenih določb varuje pravice oškodovanca po prometni nesreči?

               10.

               Ali lahko nacionalno sodišče po uradni dolžnosti ugotavlja kršitev določbe Skupnosti in razglasi ničnost klavzule o izključitvi iz zavarovanega tveganja, če oškodovanec oziroma potrošnik ni bil obveščen o izključitvah (primeri, v katerih zavarovanje v nasprotju z določbami Direktive 2005/14/ES ne velja) in če zavarovalnica poleg izjem, ki jih določa okvirni zakon št. 136/1995 na področju zavarovalništva, določi še druge izjeme, in sicer tudi če se imetnik pravice na to ničnost ni skliceval pred sodiščem in čeprav so bile z zakonom št. 193/2000 – Monitorul Oficial al României (uradni list Romunije), del I, z dne [10. novembra 2000, št. 560] (ki ga vsebuje zakon št. 363/2006 o nedovoljenih pogojih v pogodbah, sklenjenih med trgovci in potrošniki – Monitorul Oficial z dne 28. decembra 2007, št. 899) določbe Direktive 93/13/ES prenesene v nacionalno pravo?


title: Zadeva C-87/16 P: Pritožba, ki jo je Kenzo Tsujimoto vložil 11. februarja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 2. decembra 2015 v zadevi T-528/13, Kenzo/EUIPO – Tsujimoto (KENZO ESTATE)

text:
               21.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 428/2

         Pritožba, ki jo je Kenzo Tsujimoto vložil 11. februarja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 2. decembra 2015 v zadevi T-528/13, Kenzo/EUIPO – Tsujimoto (KENZO ESTATE)
   (Zadeva C-87/16 P)
   (2016/C 428/02)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Kenzo Tsujimoto (zastopniki: A. Wenninger-Lenz, M. Ring, W. von der Osten-Sacken, odvetniki)

      Drugi stranki v postopku: Kenzo, Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
   S sklepom z dne 21. julija 2016 je Sodišče (deseti senat) odločilo, da pritožba ni dopustna.


title: Zadeva F-104/11: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 5. novembra 2013 – Bartha proti Komisiji (Javni uslužbenci — Splošni natečaj EPSO/AD/56/06 — Ponovna izvedba natečaja — Ukrepi za izvršitev sodbe F-50/08)

text:
               21.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 377/20

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 5. novembra 2013 – Bartha proti Komisiji
   (Zadeva F-104/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Splošni natečaj EPSO/AD/56/06 - Ponovna izvedba natečaja - Ukrepi za izvršitev sodbe F-50/08)
   2013/C 377/45
   Jezik postopka: madžarščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Gabór Bartha (Bruselj, Belgija) (zastopnik: P. Homoki, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall, V. Bottka, A. Sipos, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe EPSO o ponovni izvedbi postopka javnega natečaja EPSO/AD/56/06 in odločbe natečajne komisije o rezultatih natečaja EPSO/AD/56/06 – Upravljavec v nazivu AD 5 madžarskega državljanstva in odškodninski zahtevek.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               G. Bartha nosi lastne stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 25, 28.1.2013, str. 68.


title: Zadeva C-545/15: Sklep predsednika Sodišča z dne 16. marca 2016 – Evropska komisija/Republika Poljska

text:
               18.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/36

         Sklep predsednika Sodišča z dne 16. marca 2016 – Evropska komisija/Republika Poljska
   (Zadeva C-545/15) (1)

   (2016/C 260/44)
   Jezik postopka: poljščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 16, 18.1.2016.


title: Zadeva T-428/15: Tožba, vložena 30. julija 2015 – Schräder/UUNT – Hansson (SUMOST-02)

text:
               5.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/18

         Tožba, vložena 30. julija 2015 – Schräder/UUNT – Hansson (SUMOST-02)
   (Zadeva T-428/15)
   (2015/C 328/18)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ralf Schräder (Lüdinghausen, Nemčija) (zastopnik: T. Leidereiter, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Jørn Hansson (Søndersø, Danska)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka:„SUMOST-02“ – znamka Skupnosti št. 2001/1759

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba odbora UUNT za pritožbe z dne 24. februarja 2015 v zadevi A007/2009

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 48(1) Uredbe št. 2100/94;

               —

               kršitev člena 7 Uredbe št. 2100/94 in pravil o razporeditvi dokaznega bremena in zbiranju dokazov.


title: Zadeva C-105/16 P: Pritožba, ki jo je Republika Poljska vložila 19. februarja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 3. decembra 2015 v zadevi T-367/13, Republika Poljska/Evropska komisija

text:
               18.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 136/20

         Pritožba, ki jo je Republika Poljska vložila 19. februarja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 3. decembra 2015 v zadevi T-367/13, Republika Poljska/Evropska komisija
   (Zadeva C-105/16 P)
   (2016/C 136/26)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Pritožnica: Republika Poljska

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica predlaga, naj

               —

               se razveljavi sodba Splošnega sodišča z dne 3. decembra 2015 v zadevi T-367/13, Republika Poljska/Evropska komisija v delu, v katerem je bil z njo zavrnjen prvi očitek v okviru prvega tožbenega razloga tožbe za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije z dne 2. maja 2013 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (notificirano pod dokumentarno številko C(2013) 2436) (2013/214/EU) (1), ki se nanaša na zahtevo, da se najmanj 50 % finančne pomoči uporabi za ukrepe prestrukturiranja

               —

               Izvedbeni sklep Komisije z dne 2. maja 2013 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije, naj se razglasi za ničnega v delu, v katerem se z njim uporabi ekstrapolirani popravek za odhodke, ki jih je Republika poljska priglasila za podporo za delno samooskrbne kmetije v višini 11 %, in sicer v zneskih 4 583 950,92 EUR in 39 583 726,30 EUR;

               —

               se Evropski komisiji naloži plačilo stroškov obeh postopkov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Republika Poljska predlaga, naj se razveljavi sodba Splošnega sodišča Evropske Unije z dne 3. decembra 2015 v zadevi T 367/13, Republika Poljska/Evropska komisija v delu, v katerem je bil z njo zavrnjen prvi očitek v okviru prvega tožbenega razloga tožbe za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije z dne 2. maja 2013 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (notificirano pod dokumentarno številko C(2013) 2436) (2013/214/EU), ki se nanaša na zahtevo, da se najmanj 50 % finančne pomoči uporabi za ukrepe prestrukturiranja in razglasitev ničnosti tega sklepa v delu, v katerem se z njim za odhodke, ki jih je Republika poljska priglasila za podporo za delno samooskrbne kmetije, uporabi ekstrapolirani popravek v višini 11 %, in sicer v zneskih 4 583 950,92 EUR in 39 583 726,30 EUR; ter naložitev plačila stroškov obeh postopkov Evropski komisiji.
   Z izpodbijano sodbo je Splošno Sodišče zavrnilo tožbo Republike Poljske za razglasitev ničnosti sklepa Evropske komisije v katerem je določeno, da se za odhodke, ki jih je Republika Poljska priglasila za podporo delno samooskrbnim kmetijam, uporabita finančna popravka v višini 8 292 783,94 EUR in 71 610 559,39 EUR.
   Komisija je Republiki Poljski v zvezi z dajanjem sredstev za podporo delno samooskrbnim kmetijam očitala pet kršitev, med drugim neizpolnitev zahteve iz člena 33b Uredbe št. 1257/1999 (2), da mora kmetija vsaj 50 % podpore porabiti za ukrepe prestrukturiranja. Ta kršitev je bila podlaga za to, da je Komisije za prijavljene odhodke za podporo delno samooskrbnim kmetijam uporabila ekstrapolirani popravek v višini 11 %, ki je ustrezal odstotnemu deležu zahtevkov pri katerih ni bila upoštevana zahteva uporabe polovice finančne pomoči za ukrepe prestrukturiranja, v okviru kontrolnega vzorca 100 spisov zahtevkov.
   V zvezi s tem Republika Poljska zoper izpodbijano sodbo navaja pritožbeni razlog napačne uporabe člena 33b Uredbe št. 1257/1999, zaradi ugotovitve, da je dodelitev podpore delno samooskrbnim kmetijam pogojena s tem, da se najmanj 50 % pomoči porabi za ukrepe prestrukturiranje, čeprav za tako zahtevo ni nobene podlage v pravu Unije.
   Zaradi potrditve napačne razlage omenjene določbe je Splošno sodišče ugotovilo, da je Komisija v izpodbijanem sklepu upravičeno odločila, da bi lahko Republika Poljska odobrila le prvotne zahtevke za finančno pomoči, v katerih bi se upravičena kmetija posebej zavezala za to, da najmanj 50 % pomoči porabi za ukrepe prestrukturiranja.
   Očitek, ki se opira na neizpolnitev zahteve, da kmetija vsaj 50 % podpore porabi za ukrepe prestrukturiranja, je bil podlaga za uporabo ekstrapoliranega popravka v višini 11 % prijavljenih odhodkov za podporo delno samooskrbnih kmetij.
   Po mnenju Republike Poljske zahteva, da kmetija vsaj 50 % podpore porabi za ukrepe prestrukturiranja ne izhaja iz prava Unije. Nobena določba prava Unije, ki podrobno urejajo pogoje za odobritev pomoči za delno samooskrbne kmetije, ne predpisuje pogoja, da je treba vsaj 50 % pomoči porabiti za ukrepe prestrukturiranja. Člen 33b Uredbe št. 1257/1999 takega pogoja ne določa. Tudi v Uredbi št. 141/2004 (3), ki vsebuje izvedbene določbe za specifične ukrepe za razvoj podeželja, ki so predvideni v poglavju IXa Uredbe št. 1257/1999, Komisija ni določila take zahteve.
   Poljski organi naj zato ne bi kršili svoje obveznosti nadzora v zvezi z zgoraj navedenimi pogoji za odobritev podpore v okviru ukrepa „podpora delno samooskrbnim kmetijam“. Zato je bila določitev finančnega popravka na podlagi te kršitve neutemeljena. Posledično je Splošno sodišče neutemeljeno zavrnilo tožbo zaradi razglasitve ničnosti Izvedbenega sklepa 2013/214/EU v delu, v katerem je bil za odhodke, ki jih je Republika Poljska prijavila iz naslova podpore delno samooskrbnih kmetij, v njem uporabljen ekstrapolirani popravek v višini 11 %.

      (1)  UL L 123, str. 11.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1257/1999 z dne 17. maja 1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) ter o spremembi in razveljavitvi določenih uredb (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 25, str. 391).

      (3)  Uredba Komisije (ES) št. 141/2004 z dne 28. januarja 2004 o pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 v zvezi s prehodnimi ukrepi za razvoj podeželja, ki se uporabljajo za Češko, Estonijo, Ciper, Latvijo, Litvo, Madžarsko, Malto, Poljsko, Slovenijo in Slovaško (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 42, str. 243).


title: Zadeva C-546/10 P: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 13. septembra 2011 – Hans-Peter Wilfer proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Pritožba — Znamka Skupnosti — Figurativni znak, ki upodablja glavo kitare — Zavrnitev registracije — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Ugotavljanje dejanskega stanja po uradni dolžnosti — Člena 7(1)(b) in 74(1) Uredbe (ES) št. 40/94 — Dopustnost dokazov, ki so bili prvič predloženi pred Splošnim sodiščem — Enako obravnavanje)

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/23

      Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 13. septembra 2011 – Hans-Peter Wilfer proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
      (Zadeva C-546/10 P) (1)

      (Pritožba - Znamka Skupnosti - Figurativni znak, ki upodablja glavo kitare - Zavrnitev registracije - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Ugotavljanje dejanskega stanja po uradni dolžnosti - Člena 7(1)(b) in 74(1) Uredbe (ES) št. 40/94 - Dopustnost dokazov, ki so bili prvič predloženi pred Splošnim sodiščem - Enako obravnavanje)
      (2012/C 25/40)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnica: Hans-Peter Wilfer (zastopnik: W. Prinz, odvetnik)

         Druga stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider)

         Predmet

      Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 8. septembra 2010 v zadevi Wilfer proti UUNT (T-458/08), s katero je bila zavrnjena tožba za razveljavitev odločbe četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 25. julija 2008, s katero je bila zavrnjena pritožba zoper odločbo preizkuševalca, s katero je bila delno zavrnjena registracija figurativnega znaka, ki upodablja glavo kitare v srebrni, sivi in rjavi barvi, kot znamke Skupnosti za nekatere proizvode iz razredov 9 in 15 – Razlikovalni učinek figurativnega znaka, ki je dvodimenzionalna upodobitev dela proizvoda

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  H.-P. Wilferju se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 30, 29.1.2011.


title: Zadeva C-141/09: Sklep predsednika Sodišča z dne 15. decembra 2009 – Evropska komisija proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/44

         Sklep predsednika Sodišča z dne 15. decembra 2009 – Evropska komisija proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-141/09) (1)

   2010/C 63/76

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 141, 20.6.2009.


title: Zadeva C-507/09 P: Pritožba, ki jo je 7. decembra 2009 vložila družba Goldman Management AD zoper sklep Sodišča prve stopnje z dne 16. novembra 2009 v zadevi T-354/09

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/15

         Pritožba, ki jo je 7. decembra 2009 vložila družba Goldman Management AD zoper sklep Sodišča prve stopnje z dne 16. novembra 2009 v zadevi T-354/09
   (Zadeva C-507/09 P)
   ()
   2010/C 221/24
   Jezik postopka: bolgarščina

      Stranke

      Pritožnica: Goldman Management AD (zastopnik: I. Lilkova, odvetnica)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Republika Bolgarija
   Splošno sodišče (sedmi senat) je s sklepom z dne 6. maja 2010 pritožbo razglasilo za očitno nedopustno.


title: Zadeva C-529/12: Sklep predsednika Sodišča z dne 11. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Hamburg – Nemčija) – Andrea Lange proti ERGO Lebensversicherung AG

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/22

         Sklep predsednika Sodišča z dne 11. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Hamburg – Nemčija) – Andrea Lange proti ERGO Lebensversicherung AG
   (Zadeva C-529/12) (1)

   2014/C 184/31
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 38, 9.2.2013.


title: Zadeva T-708/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. septembra 2016 – Cham in Bena Properties/Svet

text:
               7.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 410/35

         Sklep Splošnega sodišča z dne 14. septembra 2016 – Cham in Bena Properties/Svet
   (Zadeva T-708/15) (1)

   (2016/C 410/61)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednica sedmega senata je odredila izbris zadeve.

      (1)  UL C 59, 15.2.2016.


               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/1

         (2007/C 56/01)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 42, 24.2.2007

   Prejšnje objave

      UL C 20, 27.1.2007

      UL C 331, 30.12.2006

      UL C 326, 30.12.2006

      UL C 310, 16.12.2006

      UL C 294, 2.12.2006

      UL C 281, 18.11.2006

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva C-231/04: Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 11. maja 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Italija) — Confcooperative, Unione regionale della Cooperazione Fvg Federagricole, Friulvini Soc. coop. rl, Cantina Sociale di Ramuscello e S. Vito proti Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Regione Veneto (Prvi pododstavek člena 104(3) Poslovnika — Zunanji odnosi — Sporazum ES-Madžarska o vzajemni zaščiti in nadzoru imen vin — Zaščita označbe za določena vina s poreklom iz Madžarske v Skupnosti — Geografska označba Tokaj — Izmenjava pisem — Možnost uporabe izraza Tocai v navedbi Tocai friulano ali Tocai italico za označbo in predstavitev določenih italijanskih vin, zlasti kakovostnih vin, pridelanih na določenem pridelovalnem območju ( kakovostna vina pdpo ), v prehodnem obdobju, ki se izteče 31. marca — Izključitev te možnosti po izteku prehodnega obdobja — Veljavnost — Pravna podlaga — Člen 133 ES — Načela mednarodnega pogodbenega prava — Členi od 22 do 24 Sporazuma TRIPS — Varstvo temeljnih pravic — Lastninska pravica)

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/14

         Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 11. maja 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Italija) — Confcooperative, Unione regionale della Cooperazione Fvg Federagricole, Friulvini Soc. coop. rl, Cantina Sociale di Ramuscello e S. Vito proti Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Regione Veneto
   (Zadeva C-231/04) (1)

   (Prvi pododstavek člena 104(3) Poslovnika - Zunanji odnosi - Sporazum ES-Madžarska o vzajemni zaščiti in nadzoru imen vin - Zaščita označbe za določena vina s poreklom iz Madžarske v Skupnosti - Geografska označba „Tokaj“ - Izmenjava pisem - Možnost uporabe izraza „Tocai“ v navedbi „Tocai friulano „ali „Tocai italico“ za označbo in predstavitev določenih italijanskih vin, zlasti kakovostnih vin, pridelanih na določenem pridelovalnem območju („kakovostna vina pdpo“), v prehodnem obdobju, ki se izteče 31. marca - Izključitev te možnosti po izteku prehodnega obdobja - Veljavnost - Pravna podlaga - Člen 133 ES - Načela mednarodnega pogodbenega prava - Členi od 22 do 24 Sporazuma TRIPS - Varstvo temeljnih pravic - Lastninska pravica)
   (2006/C 224/25)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Stranke

      Tožeče stranke: Confcooperative, Unione regionale della Cooperazione Fvg Federagricole, Friulvini Soc. coop. rl, Cantina Sociale di Ramuscello e S. Vito

      Tožena stranka: Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Regione Veneto
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Veljavnost sporazuma ES/Madžarska z dne 23. novembra 1993 o vzajemni zaščiti imen vin — Veljavnost izmenjave pisem med strankami sporazuma, s katerimi je bila vzpostavljena prepoved uporabe označbe „Tocai“ v Italiji od 2007 dalje
   Izrek

               1)

               Evropski sporazum o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Republiko Madžarsko na drugi strani, ki je bil sklenjen in odobren v imenu Skupnosti s Sklepom Sveta in Komisije 93/742/Euratom, ESPJ, ES z dne 13. decembra 1993, ni pravna podlaga za Sklep Sveta 93/724/ES z dne 23. novembra 1993 o sklenitvi sporazuma med Evropsko skupnostjo in Republiko Madžarsko o vzajemni zaščiti in nadzoru imen vin.

               2)

               Člen 133 ES, kot je naveden v preambuli Sklepa 93/724, je ustrezna pravna podlaga za to, da je Skupnost sama sklenila sporazum med Evropsko skupnostjo in Republiko Madžarsko o vzajemni zaščiti in nadzoru imen vin.

               3)

               Prepoved uporabe imena „Tocai“ v Italiji po 31. marcu 2007, kot izhaja iz izmenjave pisem glede člena 4 sporazuma med Evropsko skupnostjo in Republiko Madžarsko o vzajemni zaščiti in nadzoru imen vin, ne nasprotuje ureditvi enakozvočnih označb, določeni v členu 4(5) istega sporazuma.

               4)

               Skupna izjava glede člena 4(5) sporazuma med Evropsko skupnostjo in Republiko Madžarsko o vzajemni zaščiti in nadzoru imen vin s tem, da v prvem odstavku določa, da so v zvezi s členom 4(5)(a) istega sporazuma pogodbene stranke ugotovile, da med pogajanji niso bile seznanjene z nobenim posebnim primerom, glede katerega bi se zadevne določbe lahko uporabile, ne pomeni očitne zmotne predstave o resničnosti.

               5)

               Člene od 22 do 24 Sporazuma o trgovinskih vidikih intelektualne lastnine, ki je v Prilogi 1 C k Sporazumu o ustanovitvi Svetovne trgovinske organizacije, odobren v imenu Evropske skupnosti za področja, ki so v njeni pristojnosti, s Sklepom Sveta 94/800/ES z dne 22. decembra 1994, je treba razlagati tako, da v primeru, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki se nanaša na enakozvočnost med geografsko označbo v tretji državi in označbo, ki vsebuje ime sorte vinske trte, ki se uporablja za opisovanje in predstavitev določenih vin Skupnosti, ki so iz nje pridelani, navedene določbe ne zahtevajo, da se ta označba lahko uporablja tudi v prihodnosti, kljub dvema okoliščinama, in sicer, da so jo zadevni pridelovalci uporabljali v preteklosti bodisi v dobri veri bodisi najmanj deset let pred 15. aprilom 1994 in da označba jasno navaja državo, regijo ali lokacijo porekla zaščitenega vina, tako da ne zavaja potrošnikov.

               6)

               Lastninska pravica ne nasprotuje temu, da se zadevnim gospodarskim subjektom v Avtonomni deželi Furlaniji — Julijski krajini (Italija) prepove uporaba izraza Tocai v navedbi Tocai friulano ali Tocai italico za opisovanje ali predstavitev določenih italijanskih kakovostnih vin, pridelanih na določenem pridelovalnem območju, po izteku prehodnega obdobja 31. marca 2007, kot to izhaja iz izmenjave pisem glede člena 4 sporazuma med Evropsko skupnostjo in Republiko Madžarsko o vzajemni zaščiti in nadzoru imen vin, priloženih temu sporazumu, ki pa jih v njem ni.

      (1)  UL C 201 z dne 7.8.2004.


title: Zadeva C-678/13: Tožba, vložena 19. decembra 2013 – Evropska komisija proti Republiki Poljski

text:
               1.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 61/5

         Tožba, vložena 19. decembra 2013 – Evropska komisija proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-678/13)
   2014/C 61/08
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Lozano Palacios in D. Milanowska)

      Tožena stranka: Republika Poljska

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj

               —

               v skladu s členom 258(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije ugotovi, da Republika Poljska s tem, da je uporabila nižjo stopnjo DDV, med drugim za naslednje, v prilogi št. 3 poljskega zakona o DDV navedene dobave v zvezi z medicinskimi napravami, medicinskimi pripomočki in zdravili, ni izpolnila svojih obveznosti iz členov od 96 do 98, v povezavi s prilogo III Direktive o DDV (1):

                           —

                           medicinske naprave, pripomočke in druge naprave, ki niso namenjene izključno osebni rabi za invalide in/ali se običajno ne uporabljajo za lajšanje ali zdravljenje invalidnosti;

                           —

                           proizvodi, kot so dezinfekcijska sredstva, proizvodi in preparati za farmacevtsko rabo negovalni proizvodi, ki niso zdravila, ki se običajno uporabljajo za zdravstveno nego, preprečevanje bolezni ter zdravniško in veterinarsko zdravljenje, oziroma proizvodi za preprečevanje zanositve in sanitarno zaščito;

               —

               Republiki Poljski naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija v utemeljitev svoje tožbe navaja, da je Republika Poljska uporabila nižjo stopnjo DDV za proizvode, ki se ne uvrščajo med kategorije proizvodov iz Priloge III k Direktivi o DDV. Vendar naj bi se te proizvode obdavčilo z običajno stopnjo, ker ne spadajo med izjeme iz člena 98(2) Direktive.
   Spornih proizvodov naj ne bi bilo mogoče opredeliti kot zdravila, ki se običajno uporabljajo za zdravstveno nego, preprečevanje bolezni ter zdravniško in veterinarsko zdravljenje, niti jih ni mogoče opredeliti kot naprave, ki so običajno namenjene zdravljenju invalidnosti in so izključno namenjeni za osebno rabo invalidov. Poleg tega naj bi veliko kategorij proizvodov, za katere se v skladu s poljskimi določbami uporablja nižja stopnja DDV, nejasno in netočno opredeljenih, kar onemogoča ugotovitev za katere proizvode dejansko gre.

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva C-227/07: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Poljski (Neizpolnitev obveznosti države – Elektronske komunikacije – Omrežja in storitve – Direktiva 2002/19/ES (Direktiva o dostopu) – Člena 4(1) in 5(1), prvi pododstavek – Nepravilen prenos)

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/5

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-227/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Elektronske komunikacije - Omrežja in storitve - Direktiva 2002/19/ES (Direktiva o dostopu) - Člena 4(1) in 5(1), prvi pododstavek - Nepravilen prenos)
   (2009/C 6/09)
   Jezik postopka: poljščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Shotter in K. Mojzesowicz, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Poljska (zastopniki: E. Ośniecka-Tamecka, T. Nowakowski in M. Dowgielewicz, zastopniki)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nepravilen prenos člena 4(1) in člena 5(1), prvi pododstavek, Direktive 2002/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju (Direktiva o dostopu) (UL L 108, str. 7) – Nacionalna ureditev telekomunikacij, ki s splošno določbo obvezuje obratovalce javnih telekomunikacijskih omrežij, da se v dobri veri pogajajo o pogodbah o dostopu, in določa, da lahko nacionalni regulativni organ na predlog ene od strank, če se stranke ne dogovorijo, izda odločbo, ki nadomesti pogodbo med strankami.
   Izrek

               1)

               Republika Poljska, s tem da ni pravilno prenesla člena 4(1) Direktive 2002/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju (Direktiva o dostopu), ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2)

               V preostalem se tožba zavrne.

               3)

               Komisija Evropskih skupnosti in Republika Poljska nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 199, 25.8.2007.


title: Zadeva C-380/03: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. decembra 2006 — Zvezna republika Nemčija proti Evropskemu parlamentu, Svetu Evropske unije (Ničnostna tožba — Približevanje zakonodaje — Direktiva 2003/33/ES — Oglaševanje in sponzorstvo tobačnih izdelkov — Razglasitev ničnosti členov 3 in 4 — Izbira pravne podlage — Člena 95 ES in 152 ES — Načelo sorazmernosti)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/1

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. decembra 2006 — Zvezna republika Nemčija proti Evropskemu parlamentu, Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-380/03) (1)

   (Ničnostna tožba - Približevanje zakonodaje - Direktiva 2003/33/ES - Oglaševanje in sponzorstvo tobačnih izdelkov - Razglasitev ničnosti členov 3 in 4 - Izbira pravne podlage - Člena 95 ES in 152 ES - Načelo sorazmernosti)
   (2006/C 331/01)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: C.-D. Quassowski, M. Lumma in W.-D. Plessing, zastopniki, J. Sedemund, Rechtsanwalt)

      Toženi stranki: Evropski parlament (zastopniki: R. Passos, E. Waldherr in U. Rösslein, zastopniki), Svet Evropske unije (zastopnika: E. Karlsson in J.-P. Hix, zastopnika)

      Intervenienti v podporo toženih strank: Kraljevina Španija (zastopnika: L. Fraguas Gadea in M. Rodríguez Cárcamo, zastopnika), Republika Finska (zastopnika: A. Guimaraes-Purokoski in E. Bygglin, zastopnika), Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in R. Loosli-Surrans, zastopnika), Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: M.-J. Jonczy, L. Pignataro-Nolin in F. Hoffmeister, zastopniki)
   Predmet
   Razglasitev ničnosti členov 3 in 4 Direktive 2003/33/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o oglaševanju in sponzorstvu tobačnih izdelkov (UL L 152, str. 16) — Pravna podlaga (člen 95 ES) — Uresničitev cilja vzpostavitve notranjega trga s prepovedjo navedene dejavnosti — Obseg prepovedi vsakršnega usklajevanja določb držav članic z namenom varovanja javnega zdravja (člen 152 ES)
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Kraljevina Španija, Francoska republika, Republika Finska in Komisija Evropskih skupnosti nosijo vsaka svoje stroške.

      (1)  UL C 275, 15.11.2003.


title: Zadeva T-302/11 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 29. julija 2011 – HeidelbergCement proti Komisiji (Začasna odredba — Konkurenca — Zahteva po informacijah — Člen 18(3) Uredbe (ES) št. 1/2003 — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti)

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/24

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 29. julija 2011 – HeidelbergCement proti Komisiji
   (Zadeva T-302/11 R)
   (Začasna odredba - Konkurenca - Zahteva po informacijah - Člen 18(3) Uredbe (ES) št. 1/2003 - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti)
   2011/C 282/51
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: HeidelbergCement AG (Heidelberg, Nemčija) (zastopniki: U. Denzel, T. Holzmüller in P. Pichler, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: M. Kellerbauer, R. Sauer in C. Hödlmayr, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve odločbe Komisije C(2011) 2361 konč. z dne 31. marca 2011 zvezi s postopkom na podlagi člena 18(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 (zadeva 39520 – Cement in cementu sorodni proizvodi).

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-172/14 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 10. junija 2014 – Stahlwerk Bous proti Komisiji (Predlog za izdajo začasne odredbe — Državne pomoči — Nacionalno spodbujanje proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov — Odločba Komisije o začetku uradnega postopka preiskave državnih pomoči — Predog za prekinitev izvršitve — Nujnost — Fumus boni juris)

text:
               22.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/14

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 10. junija 2014 – Stahlwerk Bous proti Komisiji
   (Zadeva T-172/14 R)
   ((Predlog za izdajo začasne odredbe - Državne pomoči - Nacionalno spodbujanje proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov - Odločba Komisije o začetku uradnega postopka preiskave državnih pomoči - Predog za prekinitev izvršitve - Nujnost - Fumus boni juris))
   2014/C 329/17
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Stahlwerk Bous GmbH (Bous, Nemčija) (zastopniki: H. Höfler, C. Kahle in V. Winkler, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: T. Maxian Rusche in R. Sauer, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za odpravo pravnih učinkov odločbe, s katero je Komisija začela uradni postopek preiskave državnih pomoči v zvezi z nemškim zakonom o energiji iz obnovljivih virov.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Sklep z dne 7. aprila 2014, Stahlwerk Bous/Komisija (T-172/14 R), se razglasi za ničnega.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.