title: Zadeva T-882/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. novembra 2020 – Kerangus/EUIPO (ΑΠΛΑ!) (Znamka Evropske unije – Prijava figurativne znamke Evropske unije ΑΠΛΑ! – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Enako obravnavanje)

text:
               25.1.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 28/45

      Sodba Splošnega sodišča z dne 25. novembra 2020 – Kerangus/EUIPO (ΑΠΛΑ!)
      (Zadeva T-882/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije ΑΠΛΑ! - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Enako obravnavanje)
      (2021/C 28/69)
      Jezik postopka: grščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Kerangus Holdings Ltd (Nikozija, Ciper) (zastopnik: A.-E. Malami, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: E. Giannopoulos in J. Crespo Carrillo, agenta)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 25. oktobra 2019 (zadeva R 1035/2017-1) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka ΑΠΛΑ! kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Kerangus Holdings Ltd se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 68, 2.3.2020.


title: Zadeva T-705/20: Tožba, vložena 30. novembra 2020 – OI/Komisija

text:
               25.1.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 28/63

      Tožba, vložena 30. novembra 2020 – OI/Komisija
      (Zadeva T-705/20)
      (2021/C 28/93)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: OI (zastopnik: S. Orlandi, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za ničen sklep o tem, da se njeno ime ne vpiše na rezervni seznam v okviru notranjega natečaja COM/03/AD/18;

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  S prvim tožbenim razlogom, navedenim primarno, se zatrjuje neobstoj ustrezne obrazložitve. Tožeča stranka namreč meni, da je obrazložitev sestavljena iz opisnih ocen, ki niso skladne z dodeljenimi ocenami. Poleg tega naj komisija za izbiro kandidatov ne bi navedla ocenjevalnih meril, sprejetih pred izvedbo testov, tako da niti tožeča stranka niti organ za imenovanja ne moreta preveriti zakonitosti teh meril.

                  2.

                  Z drugim tožbenim razlogom, navedenim podredno, se zatrjuje, da je storila komisija za izbiro kandidatov očitno napako pri presoji, saj naj ne bi mogla pravno zadostno utemeljiti očitne neskladnosti med opisnimi ocenami in ocenami, izraženimi v številkah, v primerjavi s primerljivimi ocenami drugih kandidatov.


title: Zadeva C-416/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 28. maja 2019 – Roberto Abate SpA/Agenzia delle Entrate

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/4

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 28. maja 2019 – Roberto Abate SpA/Agenzia delle Entrate
      (Zadeva C-416/19)
      (2019/C 328/04)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Corte suprema di cassazione

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Roberto Abate SpA

         Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Agenzia delle Entrate

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je odstavek 1223 edinega člena zakona št. 296 z dne 27. decembra 2006 (zdaj člen 16a(11) zakona št. 11 z dne 4. februarja 2005) in uredbe predsednika sveta ministrov z dne 23. maja 2007 glede na člen 108(3) PDEU, razlaga katerega je podana v sodni praksi v t. i. zadevi Deggendorf, Sklep Komisije C (2008)380 ter skupnostno načelo sorazmernosti, v skladu s pravom Skupnosti?


title: Zadeva C-417/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 28. maja 2019 – Commerciale Gicap SpA/Agenzia delle Entrate

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/4

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 28. maja 2019 – Commerciale Gicap SpA/Agenzia delle Entrate
      (Zadeva C-417/19)
      (2019/C 328/05)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Corte suprema di cassazione

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Commerciale Gicap SpA

         Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Agenzia delle Entrate

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je odstavek 1223 edinega člena zakona št. 296 z dne 27. decembra 2006 (zdaj člen 16a(11) zakona št. 11 z dne 4. februarja 2005) in uredbe predsednika sveta ministrov z dne 23. maja 2007 glede na člen 108(3) PDEU, razlaga katerega je podana v sodni praksi v t. i. zadevi Deggendorf, Sklep Komisije C (2008)380 ter skupnostno načelo sorazmernosti, v skladu s pravom Skupnosti?


title: Zadeva C-419/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 29. maja 2019 – Irideos SpA/Poste Italiane SpA

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/5

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 29. maja 2019 – Irideos SpA/Poste Italiane SpA
      (Zadeva C-419/19)
      (2019/C 328/06)
      Jezik postopka: italiajnščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Irideos SpA

         Tožena stranka: Poste Italiane SpA

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba družbo Poste Italiane s.p.a. na podlagi zgoraj navedenih značilnosti opredeliti kot „osebo javnega prava“ v smislu člena 3(1)(d) zakonske uredbe št. 50 iz leta 2016 in referenčnih direktiv Unije (2014/23/EU (1), 2014/24/EU (2) in 2014/25/EU (3))?

                  2.

                  Ali mora navedena družba izvajati postopke javnega naročanja samo za dodelitev naročil, neposredno povezanih z dejavnostmi, ki se izvajajo v posebnih sektorjih na podlagi Direktive 2014/25/EU, ob uporabi katere bi se morala sama narava osebe javnega prava šteti kot zajeta s pravili iz dela II zakonika o javnih naročilih, pri čemer ima polno pogajalsko avtonomijo – in izključno predpisi zasebnega prava – za pogodbeno dejavnost, ki v ožjem pomenu ne spada v navedene sektorje, ob upoštevanju načel, določenih v uvodni izjavi 21 in členu 16 Direktive 2014/23/EU (navedena sodba združenih senatov kasacijskega sodišča št. 4899 iz leta 2018, in, za zadnji del, navedena sodba državnega sveta na občni seji št. 16 iz leta 2011)?

                  3.

                  Ali se za isto družbo za pogodbe, ki ne spadajo v navedeni okvir, lasten posebnim sektorjem, še naprej uporabljajo – če so izpolnjene zahteve za osebo javnega prava – določbe splošne Direktive 2014/24/EU (in torej pravila o javnem naročanju), tudi če opravlja – sicer ne ob ustanovitvi, ampak pozneje – dejavnost, ki je predvsem podjetniško naravnana in v sistemu konkurence, kot je videti iz navedene sodbe z dne 10. aprila 2008, Ing. Aigner, C-393/06, pri čemer drugačni razlagi nasprotuje Direktiva 2014/24/EU za pogodbe, sklenjene z javnimi naročniki; uvodna izjava 21 in člen 16 navedene Direktive 2014/23/EU pa po drugi strani določata samo en domnevni parameter za izključitev osebe javnega prava, ki poslujejo v običajnih tržnih pogojih, vendar je na podlagi navedenih določb, če jih obravnavamo skupaj, jasno primarno sklicevanje na ustanovitev subjekta, če je njegov namen izpolnjevanje „potreb splošnega interesa“ (ki v obravnavani zadevi obstajajo in še niso prenehale)?

                  4.

                  Ali je treba v primeru, da obstajajo oddelki, v katerih se skupaj izvajajo dejavnosti, ki spadajo v posebni sektor, in druge dejavnosti, pojem „povezanosti“ – s storitvijo v posebnem javnem interesu – razumeti neomejujoče (kot se je doslej štelo v nacionalni sodni praksi v skladu z navedeno sodbo Consiglio di Stato (državni svet) na občni seji št. 16 iz leta 2011), čemur nasprotujejo načela iz „uvodne izjave“ 16 ter člena 6 in 13 Direktive 2014/25/EU, ki za opredelitev ureditve, ki se uporablja, navajajo pojem „namena“ za eno od dejavnosti, ki jih ureja zakonik o javnih naročilih? Zato je treba pojasniti, ali morajo biti zadevnemu posebnemu sektorju „namenjene“ – tudi z omejeno obveznostjo, ki je značilna za izključene sektorje – vse dejavnosti sektorja, v skladu z namenom javnega naročnika (vključno s pogodbami za redno in izredno vzdrževanje, čiščenje, opremljanje ter vratarskimi storitvami in varovanjem ali z drugimi oblikami rabe teh storitev, če se štejejo kot storitve za stranke), pri čemer so dejansko privatizirane samo dejavnosti, ki „niso gospodarska dejavnost“ javnega ali zasebnega subjekta in jih ta lahko prosto opravlja na popolnoma različnih področjih, za njihovo ureditev se uporablja civilni zakonik, pristojno pa je redno sodišče (take vrste je na primer, če je upoštevno v obravnavani zadevi, nedvomno bančna storitev, ki jo opravlja družba Poste Italiane, vendar pa ne velja enako za ponudbo in uporabo instrumentov elektronskih komunikacij, če služijo celotnemu področju dejavnosti skupine, čeprav so posebej pomembni prav za bančno dejavnost). Ne zdi se odveč poudariti, da trenutno prevladujoča omejujoča razlaga povzroča „neravnovesje“, če za upravljanje podobnih ali povezanih sektorjev uvaja popolnoma drugačna pravila za oddajo del ali storitev: na eni strani so podrobna jamstva, ki jih določa zakonik o javnem naročanju za določitev druge pogodbene stranke, na drugi strani pa popolna pogajalska samostojnost podjetnika, ki lahko sklepa pogodbe izključno glede na svoje ekonomske interese brez jamstev glede preglednosti, ki se zahtevajo za posebne in za izključene sektorje;

                  5.

                  Ali je objava – na način, določen na nacionalni ravni in na ravni Unije – javnega razpisa v skladu z zakonikom o javnih naročilih lahko pomembna za namen določitve namembnega področja javnega naročila, oziroma zadevnega posebnega sektorja, v katerega spada javno naročilo skladno z razširjenim pojmom „povezanosti“ iz vprašanja št. 4]zgoraj, oziroma – podredno – ali se lahko šteje, da ugovor nepristojnosti upravnega sodišča, ki ga uveljavlja subjekt, ki je objavil javni razpis, ali subjekti, ki so uspešno sodelovali na navedenem razpisu, pomeni zlorabo pravice v smislu člena 54 Listine iz Nice kot ravnanje, ki – čeprav samo po sebi ne more vplivati na pristojnost (prim. glede tega tudi navedena sodba državnega sveta na občni seji št. 16 iz leta 2011) – je pomembno vsaj za povračilo škode in stroškov postopka, ker ogroža varstvo legitimnih pričakovanj udeležencev na javnem razpisu, ki niso bili uspešni in so tožeče stranke?

         (1)  Direktiva 2014/23/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o podeljevanju koncesijskih pogodb (UL 2014, L 94, str. 1).

         (2)  Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL 2014, L 94, str. 65).

         (3)  Direktiva 2014/25/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju naročnikov, ki opravljajo dejavnosti v vodnem, energetskem in prometnem sektorju ter sektorju poštnih storitev ter o razveljavitvi Direktive 2004/17/ES (UL 2014, L 94, str. 243).


title: Zadeva C-431/19 P: Pritožba, ki jo je Inpost Paczkomaty sp. z o.o. vložila 5. junija 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 19. marca 2019 v zadevi T-282/16 in T-283/16, Inpost Paczkomaty i Inpost/Komisija in drugi

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/6

      Pritožba, ki jo je Inpost Paczkomaty sp. z o.o. vložila 5. junija 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 19. marca 2019 v zadevi T-282/16 in T-283/16, Inpost Paczkomaty i Inpost/Komisija in drugi
      (Zadeva C-431/19 P)
      (2019/C 328/07)
      Jezik postopka: poljščina

         Stranki

         Pritožnica: Inpost Paczkomaty sp. z o.o. (zastopnik: D. Doktór, radca prawny)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Republika Poljska

         Predlog

      Pritožnica predlaga, naj se

                  —

                  sodba Splošnega sodišča razveljavi;

                  —

                  sklepi razglasijo za nične;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvi pritožbeni razlog: kršitev člena 106(2) PDEU, ker je Splošno sodišče napačno presodilo, da so bile zahteve iz točke 19 (oddelek 2.6) Okvira [Evropske unije za državno pomoč v obliki nadomestila za javne storitve (2011)] spoštovane, kršitev načel Pogodbe glede oddaje javnih naročil (načela nediskriminacije, enakega obravnavanja in preglednosti) in napačna razlaga člena 7(2) Direktive 97/67/ES (poštna direktiva). Metode, ki so jih uporabile države članice za financiranje opravljanja univerzalnih storitev morajo biti skladne tako z načeli prepovedi diskriminacije, preglednosti in enakega obravnavanja, ki izhajajo iz določb Pogodbe DEU o svoboščinah na notranjem trgu (in zajemajo izbiro ponudnika univerzalne poštne storitve z razpisom), kot tudi s členom 106(2) PDEU, kar v tem primeru ni podano.
      Drugi pritožbeni razlog: kršitev člena 106(2) PDEU – neupravičena ugotovitev izpolnitve zahtev iz točke 14 (oddelek 2.2) in 60 (oddelek 2.10) Okvira [Evropske unije za državno pomoč v obliki nadomestila za javne storitve (2011)]. Čeprav obveznost javne storitve, zaupane poljski pošti (Poczta Polska), izpolnjuje zahteve iz poštne direktive, to ne izključuje obveznosti, da se opravi javno posvetovanje ali da se uporabijo druga ustrezna sredstva, ki omogočajo upoštevanje interesov uporabnikov in izvajalcev storitev, zato da se dokaže, da so bile potrebe na področju univerzalne storitve ustrezno upoštevane.
      Tretji pritožbeni razlog: kršitev člena 106(2) PDEU, ker je Splošno sodišče napačno presodilo, da so zahteve iz točke 52 (oddelek 2.9) tega okvira spoštovane in kršitev člena 7(1), (3) in (5) Direktive 97/67/ES. Splošno sodišče je napačno presodilo, da kompenzacijski sklad izpolnjuje zahtevo po nediskriminaciji glede na enotno prispevno stopnjo, ki znaša največ 2 % prihodkov, ki jih prejmejo izvajalci univerzalnih storitev ali enakovrednih storitev in ki so ga dolžni prispevati, tako da se to stopnjo enotno uporablja za vse gospodarske subjekte na trgu, kar je diskriminatorno, ker položaja izvajalcev univerzalnih storitev in izvajalcev enakovrednih storitev nista enaka. Splošno sodišče je tudi napačno menilo, da kompenzacijski sklad izpolnjuje tudi zahtevo po sorazmernosti.
      Pri posvetovanjih glede načel zakonodajnih sprememb so bile značilnosti kompenzacijskega sklada zelo drugačne od značilnosti, ki so bile v končni fazi upoštevane v poštnem zakonu, kar pomeni, da ni mogoče šteti, da so bila načela sklada predmet posvetovanj.
      Pogoji financiranja univerzalne storitve ne določajo obveznosti, da se preuči, ali nastali neto stroški za izvajalca univerzalnih poštnih storitev pomenijo nesorazmerno breme. Za samodejno vez med financiranjem storitve in nastankom računovodske izgube, ki izhaja iz opravljanja univerzalne storitve, se ne more šteti, da izpolnjuje zahteve poštne direktive.
      Četrti pritožbeni razlog: kršitev člena 7(1) poštne direktive, ker je Splošno sodišče sprejelo financiranje stroška univerzalne storitve z določenim številom izključnih in posebnih pravic, ki so bile dane poljski pošti (Poczta Polska). V skladu s členom 7(1) poštne direktive države članice ne dodelijo ali ohranijo v veljavi izključnih ali posebnih pravic za vzpostavitev in opravljanje poštnih storitev. Izključne in posebne pravice, ki so dane poljski pošti (Poczta Polska), pa v nasprotju z mnenjem Splošnega sodišča očitno ne spadajo med vrsto izjem, ki jih določa poštna direktiva.


title: Zadeva C-432/19 P: Pritožba, ki jo je Inpost S.A.vložila 5. junija 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 19. marca 2019 v zadevah T-282/16 in T-283/16, Inpost Paczkomaty und Inpost i Inpost/Komisija

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/7

      Pritožba, ki jo je Inpost S.A.vložila 5. junija 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 19. marca 2019 v zadevah T-282/16 in T-283/16, Inpost Paczkomaty und Inpost i Inpost/Komisija
      (Zadeva C-432/19 P)
      (2019/C 328/08)
      Jezik postopka: poljščina

         Stranke

         Pritožnica: Inpost S.A. (zastopnik: W. Knopkiewicz, radca prawny)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Republika Poljska

         Predlog

      Pritožnica predlaga, naj se

                  —

                  sodba Splošnega sodišča razveljavi;

                  —

                  sklepi razglasijo za nične;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred Splošnbim sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvi pritožbeni razlog: kršitev člena 106(2) PDEU, ker je Splošno sodišče napačno presodilo, da so bile zahteve iz točke 19 (oddelek 2.6) Okvira [Evropske unije za državno pomoč v obliki nadomestila za javne storitve (2011)] spoštovane, kršitev načel Pogodbe glede oddaje javnih naročil (načela nediskriminacije, enakega obravnavanja in preglednosti) in napačna razlaga člena 7(2) Direktive 97/67/ES (poštna direktiva).
      Metode, ki so jih uporabile države članice za financiranje opravljanja univerzalnih storitev morajo biti skladne tako z načeli prepovedi diskriminacije, preglednosti in enakega obravnavanja, ki izhajajo iz določb Pogodbe DEU o svoboščinah na notranjem trgu (in zajemajo izbiro ponudnika univerzalne poštne storitve z razpisom), kot tudi s členom 106(2) PDEU, kar v tem primeru ni podano.
      Drugi pritožbeni razlog: kršitev člena 106(2) PDEU – neupravičena ugotovitev izpolnitve zahtev iz točke 14 (oddelek 2.2) in 60 (oddelek 2.10) Okvira [Evropske unije za državno pomoč v obliki nadomestila za javne storitve (2011)]. Čeprav obveznost javne storitve, zaupane poljski pošti (Poczta Polska), izpolnjuje zahteve iz poštne direktive, to ne izključuje obveznosti, da se opravi javno posvetovanje ali da se uporabijo druga ustrezna sredstva, ki omogočajo upoštevanje interesov uporabnikov in izvajalcev storitev, zato da se dokaže, da so bile potrebe na področju univerzalne storitve ustrezno upoštevane.
      Tretji pritožbeni razlog: kršitev člena 106(2) PDEU, ker je Splošno sodišče napačno presodilo, da so zahteve iz točke 52 (oddelek 2.9) tega okvira spoštovane in kršitev člena 7(1), (3) in (5) Direktive 97/67/ES. Splošno sodišče je napačno presodilo, da kompenzacijski sklad izpolnjuje zahtevo po nediskriminaciji glede na enotno prispevno stopnjo, ki znaša največ 2 % prihodkov, ki jih prejmejo izvajalci univerzalnih storitev ali enakovrednih storitev in ki so ga dolžni prispevati, tako da se to stopnjo enotno uporablja za vse gospodarske subjekte na trgu, kar je diskriminatorno, ker položaja izvajalcev univerzalnih storitev in izvajalcev enakovrednih storitev nista enaka. Splošno sodišče je tudi napačno menilo, da kompenzacijski sklad izpolnjuje tudi zahtevo po sorazmernosti.
      Pri posvetovanjih glede načel zakonodajnih sprememb so bile značilnosti kompenzacijskega sklada zelo drugačne od značilnosti, ki so bile v končni fazi upoštevane v poštnem zakonu, kar pomeni, da ni mogoče šteti, da so bila načela sklada predmet posvetovanj.
      Pogoji financiranja univerzalne storitve ne določajo obveznosti, da se preuči, ali nastali neto stroški za izvajalca univerzalnih poštnih storitev pomenijo nesorazmerno breme. Za samodejno vez med financiranjem storitve in nastankom računovodske izgube, ki izhaja iz opravljanja univerzalne storitve, se ne more šteti, da izpolnjuje zahteve poštne direktive.
      Četrti pritožbeni razlog: kršitev člena 7(1) poštne direktive, ker je Splošno sodišče sprejelo financiranje stroška univerzalne storitve z določenim številom izključnih in posebnih pravic, ki so bile dane poljski pošti (Poczta Polska). V skladu s členom 7(1) poštne direktive države članice ne dodelijo ali ohranijo v veljavi izključnih ali posebnih pravic za vzpostavitev in opravljanje poštnih storitev. Izključne in posebne pravice, ki so dane poljski pošti (Poczta Polska), pa v nasprotju z mnenjem Splošnega sodišča očitno ne spadajo med vrsto izjem, ki jih določa poštna direktiva.


title: Zadeva C-434/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 5. junija 2019 – Poste Italiane SpA/Riscossione Sicilia SpA agente riscossione per la provincia di Palermo e delle altre provincie siciliane

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/8

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 5. junija 2019 – Poste Italiane SpA/Riscossione Sicilia SpA agente riscossione per la provincia di Palermo e delle altre provincie siciliane
      (Zadeva C-434/19)
      (2019/C 328/09)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Corte suprema di cassazione

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica v kasacijskem postopku in vlagateljica odgovora na nasprotno pritožbo: Poste Italiane SpA

         Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo in vlagateljica nasprotne pritožbe v kasacijskem postopku: Riscossione Sicilia SpA agente riscossione per la provincia di Palermo e delle altre provincie siciliane

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je predpis, kakršen je določen v členu 10(3) Dlgs n. 504/1992 v povezavi s členom 2, od (18) do (20), zakona št. 662/1996, na podlagi katerega se vzpostavi in vzdržuje – tudi po privatizaciji storitev „BancoPosta“, ki jih opravlja družba Poste Italiane S.p.A. – pridržanje dejavnosti (sistem monopola) za družbo Poste Italiane S.p.A., ki se nanašajo na upravljanje storitev poštnega tekočega računa za pobiranje občinskega davka na nepremičnine (ICI), v nasprotju s členom 14 PDEU (prejšnji člen 7D Pogodbe, ki je postal člen 16 PES) in členom 106(2) PDEU (prejšnji člen 90 Pogodbe, ki je postal člen 86(2) PES) in uvrstitvijo v sistem storitev splošnega gospodarskega pomena (SSGP), ob upoštevanju razvoja nacionalnih predpisov s področja pobiranja davkov, ki vsaj od leta 1997 zavezancem in lokalnim organom, ki pobirajo davek, omogoča, da uporabijo načine plačila in pobiranja davkov prek bančnega sistema?

                  2.

                  Če se – v odgovoru na prvo vprašanje – šteje, da vzpostavitev zakonskega monopola ustreza značilnostim SSGP, ali je predpis, kakršen je ta iz člena 10(3) zakonske uredbe št. 504/1992 v povezavi s členom 2, od (18) do (20), zakona št. 662/1996 in členom 3(1) uredbe predsednika republike št. 144/2001, ki pooblašča družbo Poste Italiane S.p.A., da enostransko določi znesek „provizije“, ki ga mora plačati koncesionar (uslužbenec) za pobiranje občinskega davka na nepremičnine in se uporablja za vsako transakcijo, izvedeno na poštnem tekočem računu, ki se vodi na ime koncesionarja, v nasprotju s členom 106(2) PDEU (prejšnji člen 90 Pogodbe, ki je postal člen 86(2) PES) in členom 107(1) PDEU (prejšnji člen 92 Pogodbe, ki je postal člen 87 PES), glede na razlago teh predpisov, kakor jo je podalo Sodišče v zvezi z zahtevami za razlikovanje zakonitega ukrepa – zaradi obveznosti javne storitve – od nezakonite pomoči (Sodba sodišča z dne 24. julija 2003 Altmark Trans GmbH in Regierungsprăsidium Magdeburg/Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH, C-280/00), ob upoštevanju, da je družba Poste Italiane S.p.A. s sklepom upravnega odbora št. 57/1996 navedeno provizijo določila v višini 100 lir za obdobje od 1. aprila 1997 do 31. maja 2001 in 0,23 EUR za obdobje po 1. juniju 2001.

                  3.

                  Ali je sklop predpisov, kakršen je ta, ki ga sestavljajo člen 2, od (18) do (20), zakona št. 662/1996, člen 3(1) uredbe predsednika republike št. 144/2001 in člen 10(3) zakonske uredbe št. 504/1992, po katerih je koncesionar (uslužbenec) nujno zavezan k plačilu „provizije“, kakor jo enostransko določa in/ali spremeni družba Poste Italiane S.p.A., in ne more odstopiti od pogodbe o poštnem tekočem računu, ne da bi pri tem kršil obveznost, določeno s členom 10(3) zakonske uredbe št. 504/1992, in posledično obveznost pobiranja občinskega davka na nepremičnine (ICI), ki jo je prevzel od lokalnega organa naročnika, v nasprotju s členom 102, prvi odstavek, PDEU (prejšnji člen 86 Pogodbe, ki je postal člen 82, prvi odstavek, PES), kot ga razlaga Sodišče (glej sodbe Sodišča z dne 13. decembra 1991, GB Inno BM, C-18/88, z dne 25. junija 1998, Chemische Afvaistoffen Dussseldorp BV, C-203/96, in z dne 17. maja 2001, TNT Traco SpA, C-340/99).


title: Zadeva C-435/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 5. junija 2019 – Agenzia delle entrate - Riscossione/Poste Italiane SpA

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/9

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 5. junija 2019 – Agenzia delle entrate - Riscossione/Poste Italiane SpA
      (Zadeva C-435/19)
      (2019/C 328/10)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Corte suprema di cassazione

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo in vlagateljica nasprotne pritožbe v kasacijskem postopku: Agenzia delle entrate - Riscossione

         Pritožnica v kasacijskem postopku in vlagateljica odgovora na nasprotno pritožbo: Poste Italiane SpA

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je predpis, kakršen je določen v členu 10(3) Dlgs n. 504/1992 v povezavi s členom 2, od (18) do (20), zakona št. 662/1996, na podlagi katerega se vzpostavi in vzdržuje – tudi po privatizaciji storitev „BancoPosta“, ki jih opravlja družba Poste Italiane S.p.A. – pridržanje dejavnosti (sistem monopola) za družbo Poste Italiane S.p.A., ki se nanašajo na upravljanje storitev poštnega tekočega računa za pobiranje občinskega davka na nepremičnine (ICI), v nasprotju s členom 14 PDEU (prejšnji člen 7D Pogodbe, ki je postal člen 16 PES) in členom 106(2) PDEU (prejšnji člen 90 Pogodbe, ki je postal člen 86(2) PES) in uvrstitvijo v sistem storitev splošnega gospodarskega pomena (SSGP), ob upoštevanju razvoja nacionalnih predpisov s področja pobiranja davkov, ki vsaj od leta 1997 zavezancem in lokalnim organom, ki pobirajo davek, omogoča, da uporabijo načine plačila in pobiranja davkov prek bančnega sistema?

                  2.

                  Če se – v odgovoru na prvo vprašanje – šteje, da vzpostavitev zakonskega monopola ustreza značilnostim SSGP, ali je predpis, kakršen je ta iz člena 10(3) zakonske uredbe št. 504/1992 v povezavi s členom 2, od (18) do (20), zakona št. 662/1996 in členom 3(1) uredbe predsednika republike št. 144/2001, ki pooblašča družbo Poste Italiane S.p.A., da enostransko določi znesek „provizije“, ki ga mora plačati koncesionar (uslužbenec) za pobiranje občinskega davka na nepremičnine in se uporablja za vsako transakcijo, izvedeno na poštnem tekočem računu, ki se vodi na ime koncesionarja, v nasprotju s členom 106(2) PDEU (prejšnji člen 90 Pogodbe, ki je postal člen 86(2) PES) in členom 107(1) PDEU (prejšnji člen 92 Pogodbe, ki je postal člen 87 PES), glede na razlago teh predpisov, kakor jo je podalo Sodišče v zvezi z zahtevami za razlikovanje zakonitega ukrepa – zaradi obveznosti javne storitve – od nezakonite pomoči (Sodba sodišča z dne 24. julija 2003 Altmark Trans GmbH in Regierungsprăsidium Magdeburg/Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH, C-280/00), ob upoštevanju, da je družba Poste Italiane S.p.A. s sklepom upravnega odbora št. 57/1996 navedeno provizijo določila v višini 100 lir za obdobje od 1. aprila 1997 do 31. maja 2001 in 0,23 EUR za obdobje po 1. juniju 2001.

                  3.

                  Ali je sklop predpisov, kakršen je ta, ki ga sestavljajo člen 2, od (18) do (20), zakona št. 662/1996, člen 3(1) uredbe predsednika republike št. 144/2001 in člen 10(3) zakonske uredbe št. 504/1992, po katerih je koncesionar (uslužbenec) nujno zavezan k plačilu „provizije“, kakor jo enostransko določa in/ali spremeni družba Poste Italiane S.p.A., in ne more odstopiti od pogodbe o poštnem tekočem računu, ne da bi pri tem kršil obveznost, določeno s členom 10(3) zakonske uredbe št. 504/1992, in posledično obveznost pobiranja občinskega davka na nepremičnine (ICI), ki jo je prevzel od lokalnega organa naročnika, v nasprotju s členom 102, prvi odstavek, PDEU (prejšnji člen 86 Pogodbe, ki je postal člen 82, prvi odstavek, PES), kot ga razlaga Sodišče (glej sodbe Sodišča z dne 13. decembra 1991, GB Inno BM, C-18/88, z dne 25. junija 1998, Chemische Afvaistoffen Dussseldorp BV, C-203/96, in z dne 17. maja 2001, TNT Traco SpA, C-340/99).


title: Zadeva C-438/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemčija) 11. junija 2019 – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände - Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Frontline Digital GmbH

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/10

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemčija) 11. junija 2019 – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände - Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Frontline Digital GmbH
      (Zadeva C-438/19)
      (2019/C 328/11)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka, pritožnik in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände - Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Tožena stranka, pritožnica in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Frontline Digital GmbH

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali se potrošniku pri pogodbah, sklenjenih na daljavo, dobavlja digitalna vsebina v smislu člena 16(m) Direktive 2011/83/EU (1), če s trgovcem sklene pogodbo o sodelovanju na spletni „platformi za spoznavanje“?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:
                  Ali potrošnik, ko mu trgovec začne dobavljati digitalno vsebino, na podlagi člena 16(m) Direktive izgubi pravico do odstopa od pogodbe tudi, če trgovec v nasprotju s členom 8(7) Direktive potrošniku ni predhodno poslal potrdila o sklenjeni pogodbi s tam navedenimi podatki?
                  Če ima potrošnik v tem primeru še naprej pravico do odstopa od pogodbe:

                              Ali je treba potrošnika o tem na podlagi člena 6(1)(k) Direktive predhodno obvestiti?

         (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov, spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS in Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 85/577/EGS in Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2011, L 304, str. 64).


title: Zadeva C-443/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia del País Vasco (Španija) 7. junija 2019 – Vodafone España S.A.U./Diputación Foral de Guipúzcoa

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/11

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia del País Vasco (Španija) 7. junija 2019 – Vodafone España S.A.U./Diputación Foral de Guipúzcoa
      (Zadeva C-443/19)
      (2019/C 328/12)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Superior de Justicia del País Vasco

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Vodafone España S.A.U.

         Tožena stranka: Diputación Foral de Guipúzcoa

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 13 ter ustrezne in dopolnilne določbe Direktive 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (1) razlagati tako, da nasprotujejo temu, da Kraljevina Španija, natančneje zgodovinsko ozemlje Guipúzkoa, ki uživa davčno avtonomijo, telekomunikacijskemu operaterju – ki je že zavezanec za plačilo pristojbine za pravico uporabe spektra – za uporabo radijskih frekvenc nalaga plačilo davka na prenose premoženja in overjene pravne akte, ki se uporablja na splošno pri upravnih koncesijah na javnem dobru, in sicer na podlagi svojih pokrajinskih davčnih zakonov glede tega davka.

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 337.


title: Zadeva C-448/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španija) 12. junija 2019 – WT/Subdelegación del Gobierno en Guadalajara

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/12

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španija) 12. junija 2019 – WT/Subdelegación del Gobierno en Guadalajara
      (Zadeva C-448/19)
      (2019/C 328/13)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: WT

         Tožena stranka: Subdelegación del Gobierno en Guadalajara

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Sodišču Evropske unije se postavi vprašanje, ali je razlaga, kot je tista iz sodb španskega Tribunal Supremo (vrhovno sodišče) št. 191/2019 z dne 19. februarja 2019, kasacijska pritožba 5607/2017 (ECLI:ES:TS:2019:580), in št. 257/2019 z dne 27. februarja 2019, kasacijska pritožba 5809/2017 (ECLI:ES:TS:2019:663), v skladu s katero je z razlago Direktive 2001/40/ES (1) mogoče ugotoviti, da je vsak državljan tretje države, ki ima dovoljenje za prebivanje za daljši čas in ki je storil kaznivo dejanje, za katerega je zagrožena kazen najmanj enega leta, lahko in bi moral biti „samodejno“ odstranjen, torej ne da bi bilo treba kakor koli upoštevati njegove osebne, družinske, socialne ali zaposlitvene okoliščine, v skladu s členom 12 Direktive Sveta 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas (2), in z – med drugim – sodbama Sodišča Evropske unije z dne 7. decembra 2017 (zadeva C-636/16) in z dne 8. decembra 2011 (zadeva C-371/08).

         (1)  Direktiva Sveta 2001/40/ES z dne 28. maja 2001 o medsebojnem priznavanju odločb o izgonu državljanov tretjih držav (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 107).

         (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 272.


title: Zadeva C-455/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta (Španija) 12. junija 2019 – BX/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria S.A.

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/14

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta (Španija) 12. junija 2019 – BX/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria S.A.
      (Zadeva C-455/19)
      (2019/C 328/15)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: BX

         Tožena stranka: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria S.A.

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1)

                  Ali je za zagotovitev varstva potrošnikov in uporabnikov ter spoštovanja sodne prakse Unije, ki ga izvaja, glede na Direktivo Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (1) in zlasti glede na njena člena 6(1) in 7(1), v skladu s pravom Unije, da: se za nedvoumno merilo določi odločitev Tribunal Supremo (vrhovno sodišče) v sodbah z dne 23. januarja 2019 od 44 do 49, v skladu s katero je v pogodbah o hipotekarnih kreditih, sklenjenih s potrošniki, pogoj, o katerem se stranki nista dogovorili in ki določa, da mora vse stroške posla v zvezi s hipotekarnim kreditom nositi kreditojemalec, nepošten, različne postavke stroškov, vključene v navedenem nepoštenem in ničnem pogoju, pa se razdelijo med banko, ki je enostransko določila pogodbene pogoje, in potrošnika kreditojemalca, da se omeji povračilo neupravičeno plačanih zneskov zaradi uporabe nacionalne zakonodaje?
                  Ali je za zagotovitev varstva potrošnikov in uporabnikov ter spoštovanja sodne prakse Unije, ki ga izvaja, glede na Direktivo Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah in zlasti glede na njena člena 6(1) in 7(1), v skladu s pravom Unije, da Tribunal Supremo (vrhovno sodišče) dopolnjevalno razlaga pogoj, ki je zaradi nepoštenosti razglašen za ničen, če odprava tega pogoja in učinkov, ki izhajajo iz njega, ne vpliva na obstoj kreditne pogodbe s hipotekarnim jamstvom?

                  2)

                  Ali v povezavi s členom 394 Ley de Enjuiciamiento Civil (2), ki določa objektivno merilo uspeha, v skladu s katerim stroške postopka plača stranka, ki v pravdi ni uspela, v primeru, da se nepošten pogoj v zvezi s stroški razglasi za ničen, vendar so učinki te ničnosti omejeni na zgoraj navedeno delitev stroškov, to pomeni kršitev načel prava Evropske unije o učinkovitosti in nezavezujoči naravi, če se ugoditev v sodbi šteje za delno, ter ali bi bilo to mogoče razlagati kot povzročanje učinka, ki je nasproten odvračilnemu, zaradi česar bi bili zakoniti interesi potrošnikov in uporabnikov nezaščiteni?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288.

         (2)  Zakon o civilnem postopku.


title: Zadeva C-469/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 19. junija 2019 – All in One Star Ltd

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/15

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 19. junija 2019 – All in One Star Ltd
      (Zadeva C-469/19)
      (2019/C 328/16)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesgerichtshof

         Stranka v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka in pritožnica: All in One Star Ltd

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali člen 30 Direktive (EU) 2017/1132 (1) nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero je za vpis podružnice družbe z omejeno odgovornostjo s sedežem v drugi državi članici v sodni register potrebna navedba višine osnovnega kapitala ali primerljive kapitalske vrednosti?

                  2)

                              (a)

                              Ali člen 30 Direktive (EU) 2017/1132 nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero mora direktor družbe ob prijavi vpisa podružnice družbe z omejeno odgovornostjo s sedežem v drugi državi članici v sodni register podati izjavo o tem, da po nacionalnem pravu ni ovir za njegovo imenovanje, kot je sodna ali upravna prepoved opravljanja poklica ali dejavnosti, ki bi bila v celoti ali deloma enaka poslovnemu namenu družbe, ali kot je obstoj pravnomočne obsodbe zaradi določenih kaznivih dejanj, in o tem, da ga je glede njegove neomejene dolžnosti predložitve informacij sodišču poučil notar, predstavnik podobnega pravno-svetovalnega poklica ali konzularni uradnik?

                              (b)

                              Če je odgovor na vprašanje 2(a) nikalen:

                                          Ali člena 49 in 54 PDEU nasprotujeta nacionalni ureditvi, v skladu s katero mora direktor družbe ob prijavi vpisa podružnice družbe z omejeno odgovornostjo s sedežem v drugi državi članici v sodni register podati tako izjavo?

         (1)  Direktiva (EU) 2017/1132 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2017 o določenih vidikih prava družb (UL 2017, L 169, str. 46).


title: Zadeva C-477/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Wien (Avstrija) 21. junija 2019 – IE/Magistrat der Stadt Wien

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/15

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Wien (Avstrija) 21. junija 2019 – IE/Magistrat der Stadt Wien
      (Zadeva C-477/19)
      (2019/C 328/17)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgericht Wien

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: IE

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Magistrat der Stadt Wien

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba pojem „počivališče“ v smislu člena 12(2)(b) Direktive o habitatih (1) razlagati tako, da je treba pod njim razumeti tudi sedaj že opuščena nekdanja počivališča?
                  Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen:

                              Ali je treba vsako sedaj že opuščeno nekdanje počivališče šteti za „počivališče“ v smislu člena 12(2)(b) Direktive o habitatih?

                        Če je odgovor na to vprašanje nikalen:

                              Po katerih merilih se ugotavlja, ali je treba sedaj že opuščeno nekdanje počivališče šteti za „počivališče“ v smislu člena 12(2)(b) Direktive o habitatih?

                  2.

                  Po katerih merilih se ugotavlja, ali neko dejanje ali opustitev pomeni poseg v „počivališče“ v smislu člena 12(2)(b) Direktive o habitatih?

                  3.

                  Po katerih merilih se ugotavlja, ali neko dejanje ali opustitev pomeni tako velik poseg v „počivališče“ v smislu člena 12(2)(b) Direktive o habitatih, da je treba izhajati iz tega, da je bilo to „počivališče“„poškodovano“ v smislu člena 12(2)(b) Direktive o habitatih?

                  4.

                  Po katerih merilih se ugotavlja, ali neko dejanje ali opustitev pomeni tako velik poseg v „počivališče“ v smislu člena 12(2)(b) Direktive o habitatih, da je treba izhajati iz tega, da je bilo to „počivališče“„uničeno“ v smislu člena 12(2)(b) Direktive o habitatih?

                  5.

                  Ali je treba pojem „razmnoževališče“ v smislu člena 12(2)(b) Direktive o habitatih razlagati tako, da se pod njim, prvič, razume le točno določljiv kraj, kjer redno poteka parjenje v ožjem smislu ali dejanja, ki so neposredno povezana z razmnoževanjem in potekajo na ozkem območju (na primer drstenje), ter da, drugič, pod pojem „razmnoževališče“ dodatno spadajo vsi točno določljivi kraji, ki so nujno potrebni za razvoj mlade živali, na primer gnezdišča ali deli rastlin, potrebni za razvojno fazo ličinke ali gosenice?
                  Če je odgovor na to vprašanje nikalen:

                              Kaj je treba razumeti pod pojmom „razmnoževališče“ v smislu člena 12(2)(b) Direktive o habitatih in kako je treba „razmnoževališče“ prostorsko razmejiti od drugih krajev?

                  6.

                  Po katerih merilih se ugotavlja, ali neko dejanje ali opustitev pomeni poseg v „razmnoževališče“ v smislu člena 12(2)(b) Direktive o habitatih?

                  7.

                  Po katerih merilih se ugotavlja, ali neko dejanje ali opustitev pomeni tako velik poseg v „razmnoževališče“ v smislu člena 12(2)(b) Direktive o habitatih, da je treba izhajati iz tega, da je bilo to „razmnoževališče“„poškodovano“ v smislu člena 12(2)(b) Direktive o habitatih?

                  8.

                  Po katerih merilih se ugotavlja, ali neko dejanje ali opustitev pomeni tako velik poseg v „razmnoževališče“ v smislu člena 12(2)(b) Direktive o habitatih, da je treba izhajati iz tega, da je bilo to „razmnoževališče“„uničeno“ v smislu člena 12(2)(b) Direktive o habitatih?

         (1)  Direktiva Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL 1992, L 206, str. 7).


title: Zadeva C-482/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta (Španija) 24. junija 2019 – JF in KG/Bankia S.A.

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/17

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta (Španija) 24. junija 2019 – JF in KG/Bankia S.A.
      (Zadeva C-482/19)
      (2019/C 328/18)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: JF in KG

         Tožena stranka: Bankia S.A.

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je za zagotovitev varstva potrošnikov in uporabnikov ter spoštovanja sodne prakse Unije, ki ga izvaja, glede na Direktivo Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (1) in zlasti glede na njena člena 6(1) in 7(1), v skladu s pravom Unije, da: se za nedvoumno merilo določi odločitev Tribunal Supremo (vrhovno sodišče) v sodbah z dne 23. januarja 2019 od 44 do 49, v skladu s katero je v pogodbah o hipotekarnih kreditih, sklenjenih s potrošniki, pogoj, o katerem se stranki nista dogovorili in ki določa, da mora vse stroške posla v zvezi s hipotekarnim kreditom nositi kreditojemalec, nepošten, različne postavke stroškov, vključene v navedenem nepoštenem in ničnem pogoju, pa se razdelijo med banko, ki je enostransko določila pogodbene pogoje, in potrošnika kreditojemalca, da se omeji povračilo neupravičeno plačanih zneskov zaradi uporabe nacionalne zakonodaje?
                  Ali je za zagotovitev varstva potrošnikov in uporabnikov ter spoštovanja sodne prakse Unije, ki ga izvaja, glede na Direktivo Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah in zlasti glede na njena člena 6(1) in 7(1), v skladu s pravom Unije, da Tribunal Supremo (vrhovno sodišče) dopolnjevalno razlaga pogoj, ki je zaradi nepoštenosti razglašen za ničen, če odprava tega pogoja in učinkov, ki izhajajo iz njega, ne vpliva na obstoj kreditne pogodbe s hipotekarnim jamstvom?

                  2.

                  Ali v povezavi s členom 394 Ley de Enjuiciamiento Civil, ki določa objektivno merilo uspeha, v skladu s katerim stroške postopka plača stranka, ki v pravdi ni uspela, v primeru, da se nepošten pogoj v zvezi s stroški razglasi za ničen, vendar so učinki te ničnosti omejeni na zgoraj navedeno delitev stroškov, to pomeni kršitev načel prava Evropske unije o učinkovitosti in nezavezujoči naravi, če se ugoditev v sodbi šteje za delno, ter ali bi bilo to mogoče razlagati kot povzročanje učinka, ki je nasproten odvračilnemu, zaradi česar bi bili zakoniti interesi potrošnikov in uporabnikov nezaščiteni?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288.


title: Zadeva C-492/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesverwaltungsgericht Steiermark (Avstrija) 26. junija 2019 – OK

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesverwaltungsgericht Steiermark (Avstrija) 26. junija 2019 – OK
      (Zadeva C-492/19)
      (2019/C 328/19)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: OK

         Toženi organ: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         Druga udeležena stranka: Finanzpolizei

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 56 PDEU ter Direktivo Evropskega parlamenta in sveta 96/71/ES z dne 16. decembra 1996 o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev (1) in Direktivo 2014/67/EU (2) razlagati tako, da nasprotujejo nacionalnemu predpisu, ki za kršitve formalnih obveznosti pri čezmejnem zagotavljanju dela delavcev, kot je nepripravljenost plačnih dokumentov ali opustitev prijave osrednji koordinacijski enoti (prijave OKE), določa zelo visoke globe, zlasti visoke minimalne kazni, ki se naložijo kumulativno za vsakega zadevnega delavca?

                  2.

                  V primeru nikalnega odgovora na prvo vprašanje:

                              Ali je treba člen 56 PDEU ter Direktivo 96/71 in Direktivo 2014/67 razlagati tako, da nasprotujejo temu, da se pri kršitvah formalnih obveznosti pri čezmejnem zagotavljanju dela delavcev naložijo kumulativne globe brez absolutnih zgornjih mej?

                  3.

                  Ali je treba člen 56 razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki določa, da je treba v primeru predčasnega prenehanja in/ali prekinitve začasne dejavnosti v državi gostiteljici OKE obvezno obvestiti o spremembi?

                  4.

                  Ali je treba člen 56 PDEU razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki za obvestilo o spremembi ne določa ustreznega roka?

                  5.

                  Ali je treba člen 56 PDEU in člen 9 Direktive 2014/67 razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki določa, da z naknadnim posredovanjem ustreznih in upoštevnih dokumentov v ustreznem roku ni izpolnjena zahteva, da se dajo dokumenti na voljo?

                  6.

                  Ali je treba člen 56 PDEU in člen 9 Direktive 2014/67 razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki določa, da se od tujega ponudnika storitev zahteva predložitev dokumentov, ki presegajo obseg dokumentov, ki so navedeni v členu 9 Direktive 2014/67, in ki niso niti upoštevni niti ustrezni ter ki v nacionalnem pravu niso podrobneje opredeljeni, kot so na primer evidence o izplačanih plačah, liste plačnih kontov, plačne liste, kartice za izračun davka na dohodek, prijava in odjava, zdravstveno zavarovanje, formularji o prijavah in obračunih akontacij za nekatera plačila, dokumenti v zvezi z razvrstitvijo v plačni razred, spričevala?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 2, str. 431.

         (2)  Direktiva 2014/67/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o izvrševanju Direktive 96/71/ES o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev in spremembi Uredbe (EU) št. 1024/2012 o upravnem sodelovanju prek informacijskega sistema za notranji trg (uredba IMI) (UL 2014, L 159, str. 11).


title: Zadeva C-493/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesverwaltungsgericht Steiermark (Avstrija) 26. junija 2019 – PL

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesverwaltungsgericht Steiermark (Avstrija) 26. junija 2019 – PL
      (Zadeva C-493/19)
      (2019/C 328/20)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: PL

         Toženi organ: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         Druga udeležena stranka: Finanzpolizei

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 56 PDEU ter Direktivo Evropskega parlamenta in sveta 96/71/ES z dne 16. decembra 1996 o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev (1) in Direktivo 2014/67/EU (2) razlagati tako, da nasprotujejo nacionalnemu predpisu, ki za kršitve formalnih obveznosti pri čezmejnem zagotavljanju dela delavcev, kot je nepripravljenost plačnih dokumentov ali opustitev prijave osrednji koordinacijski enoti (prijave OKE), določa zelo visoke globe, zlasti visoke minimalne kazni, ki se naložijo kumulativno za vsakega zadevnega delavca?

                  2.

                  V primeru nikalnega odgovora na prvo vprašanje:

                              Ali je treba člen 56 PDEU ter Direktivo 96/71 in Direktivo 2014/67 razlagati tako, da nasprotujejo temu, da se pri kršitvah formalnih obveznosti pri čezmejnem zagotavljanju dela delavcev naložijo kumulativne globe brez absolutnih zgornjih mej?

                  3.

                  Ali je treba člen 56 razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki določa, da je treba v primeru predčasnega prenehanja in/ali prekinitve začasne dejavnosti v državi gostiteljici OKE obvezno obvestiti o spremembi?

                  4.

                  Ali je treba člen 56 PDEU razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki za obvestilo o spremembi ne določa ustreznega roka?

                  5.

                  Ali je treba člen 56 PDEU in člen 9 Direktive 2014/67 razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki določa, da z naknadnim posredovanjem ustreznih in upoštevnih dokumentov v ustreznem roku ni izpolnjena zahteva, da se dajo dokumenti na voljo?

                  6.

                  Ali je treba člen 56 PDEU in člen 9 Direktive 2014/67 razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki določa, da se od tujega ponudnika storitev zahteva predložitev dokumentov, ki presegajo obseg dokumentov, ki so navedeni v členu 9 Direktive 2014/67, in ki niso niti upoštevni niti ustrezni ter ki v nacionalnem pravu niso podrobneje opredeljeni, kot so na primer evidence o izplačanih plačah, liste plačnih kontov, plačne liste, kartice za izračun davka na dohodek, prijava in odjava, zdravstveno zavarovanje, formularji o prijavah in obračunih akontacij za nekatera plačila, dokumenti v zvezi z razvrstitvijo v plačni razred, spričevala?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 2, str. 431.

         (2)  Direktiva 2014/67/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o izvrševanju Direktive 96/71/ES o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev in spremembi Uredbe (EU) št. 1024/2012 o upravnem sodelovanju prek informacijskega sistema za notranji trg (uredba IMI) (UL 2014, L 159, str. 11).


title: Zadeva C-502/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 1. julija 2019 – kazenski postopek zoper D. Oriola Junquerasa Viesa

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/21

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 1. julija 2019 – kazenski postopek zoper D. Oriola Junquerasa Viesa
      (Zadeva C-502/19)
      (2019/C 328/22)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Supremo

         Stranke v postopku v glavni stvari

      D. Oriol Junqueras Vies

         Druge stranke:

      Ministerio Fiscal
      Abogacía del Estado
      Acusación popular ejercida por el partido político VOX

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali se člen 9 Protokola št. 7 o privilegijih in imunitetah Evropske unije uporablja že pred začetkom obdobja „med zasedanjem“ za osebo, ki je obtožena resnih kaznivih dejanj in se nahaja v priporu, o katerem je sodišče odločilo zaradi dejanj, ki so se zgodila pred začetkom volilnega postopka, v katerem je bila razglašena kot izvoljeni kandidat v Evropski parlament, sodišče pa ji je zavrnilo dovoljenje za izredni izhod iz pripora, s katerim bi lahko izpolnila pogoje, ki so določeni z nacionalno volilno zakonodajo in na katero se nanaša člen 8 Akta o volitvah poslancev Evropskega parlamenta z neposrednimi splošnimi volitvami?

                  2.

                  Če je odgovor pritrdilen, v primeru, da bi organ, določen v nacionalni volilni zakonodaji, obvestil Evropski parlament, da izvoljeni kandidat ne prejme statusa poslanca, ker ni izpolnil pogojev, določenih v volilni zakonodaji (nezmožnost, ki izhaja iz omejitve njegove svobode gibanja zaradi pripora v okviru postopka, ki se vodi zaradi resnih kaznivih dejanj), dokler teh pogojev ne izpolni; ali bi se v tem primeru ohranila široka razlaga pojma „med zasedanjem“, kljub začasni prekinitvi pričakovanja izvoljenega kandidata, da prevzame sedež?

                  3.

                  Če je odgovor široka razlaga, v primeru, ko je bil izvoljeni kandidat v priporu v sklopu postopka zaradi resnih kaznivih dejanj že precej pred začetkom volilnega postopka, ali bi moral pravosodni organ, ki je odločil o priporu, dokončno in samodejno odpraviti pripor v skladu z besedilom „medtem, ko potujejo do kraja zasedanja Evropskega parlamenta in nazaj“ iz člena 9 Protokola št. 7, da bi tako omogočil izpolnitev formalnosti in potovanje v Evropski parlament? Ali pa bi bilo treba v vsakem primeru posebej pretehtati pravice in interese, ki na eni strani izhajajo iz interesa pravosodnih organov do izvedbe pravnega postopka, na drugi strani pa iz instituta imunitete, pri tem pa se spoštujeta tako delovanje in neodvisnost Parlamenta, kot tudi pravica izvoljenega kandidata do opravljanja javne funkcije??


title: Zadeva C-509/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht München (Nemčija) 4. julija 2019 – BMW Bayerische Motorenwerke AG/Hauptzollamt München

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/22

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht München (Nemčija) 4. julija 2019 – BMW Bayerische Motorenwerke AG/Hauptzollamt München
      (Zadeva C-509/19)
      (2019/C 328/23)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgericht München

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: BMW Bayerische Motorenwerke AG

         Tožena stranka: Hauptzollamt München

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali se stroški razvoja programske opreme, ki je bila izdelana v Evropski uniji, s strani kupca brezplačno dana na voljo prodajalcu in nameščena na uvoženo krmilno enoto, prištejejo transakcijski vrednosti uvoženega blaga v skladu s členom 71(1)(b) Uredbe (EU) št. 952/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. oktobra 2013 o carinskem zakoniku Unije (1), če niso bili vključeni v dejansko plačano ali plačljivo ceno za uvoženo blago?

         (1)  UL 2013, L 269, str. 1


title: Zadeva C-516/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Berlin (Nemčija) 9. julija 2019 – NMI Technologietransfer GmbH/EuroNorm GmbH

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/22

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Berlin (Nemčija) 9. julija 2019 – NMI Technologietransfer GmbH/EuroNorm GmbH
      (Zadeva C-516/19)
      (2019/C 328/24)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgericht Berlin

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: NMI Technologietransfer GmbH

         Tožena stranka: EuroNorm GmbH

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali družbe z omejeno odgovornostjo, ki opravlja gospodarsko dejavnost, v skladu s členom 3(4) Priloge I k Uredbi št. 651/2014 (1) ni mogoče šteti za malo ali srednje veliko podjetje (v nadaljevanju: MSP) že zato, ker je 90 % njenega osnovnega kapitala v lasti ustanove civilnega prava, katere 17-članski kuratorij, ki ni poslovodni organ, med drugim sestavljajo dva predstavnika ministrstev, župan nekega mesta, rektor neke univerze, trije profesorji te univerze, dekan druge visoke šole in direktor neke gospodarske zbornice?

                  2.

                  Ali so državne univerze in visoke šole ter nemške gospodarske zbornice javni organi v smislu člena 3(4) Priloge I k Uredbi št. 651/2014?

                  3.

                  Ali so osebe, ki za delo v kuratoriju ustanove ne prejemajo plačila, javni organi v smislu člena 3(4) Priloge I k Uredbi št. 651/2014 samo zato, ker glavno poklicno dejavnost opravljajo v javnem organu?

                  4.

                  Ali to, da so kapital ali glasovalne pravice nekega podjetja v lasti javnih organov v smislu člena 3(4) Priloge I k Uredbi št. 651/2014, pomeni, da morajo imeti organi javnih organov možnost, da članom kuratorija, ki za svoje delo ne prejemajo plačila, na podlagi pravnega razmerja naložijo, kako naj glasujejo v kuratoriju?

                  5.

                  Ali to, da imajo javni organi posredno v lasti glasovalne pravice nekega podjetja, pomeni, da je znano, da javni organi vplivajo na člane kuratorija, da ti izvršujejo glasovalne pravice na način, ki ga določijo javni organi?

                  6.

                  Ali imajo javni organi posredno v lasti glasovalne pravice nekega podjetja že, če obstaja možnost, da bodo člani kuratorija, ki za svoje delo ne prejemajo plačila, pri svojem delu v kuratoriju upoštevali interese svojih javnih izvornih organizacij?

                  7.

                  Ali „skupaj […] v lasti“ v smislu člena 3(4) Priloge I k Uredbi št. 651/2014 pomeni, da mora biti mogoče ugotoviti oblikovanje skupne volje javnih organov glede glasovalnih pravic?

                  8.

                  Ali je za ugotovitev, ali so kapital ali glasovalne pravice nekega podjetja „v lasti“ javnih organov v smislu člena 3(4) Priloge I k Uredbi št. 651/2014, bistveno, kako ustanova dejansko uporablja statut ali kako je mogoče razumeti besedilo statuta?

         (1)  Uredba Komisije (EU) št. 651/2014 z dne 17. junija 2014 o razglasitvi nekaterih vrst pomoči za združljive z notranjim trgom pri uporabi členov 107 in 108 Pogodbe (UL 2014, L 187, str. 1).


title: Zadeva C-520/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský soud v Ostravě (Češka republika) 9. julija 2019 – ARMOSTAV MÍSTEK s.r.o./Odvolací finanční ředitelství

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/23

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský soud v Ostravě (Češka republika) 9. julija 2019 – ARMOSTAV MÍSTEK s.r.o./Odvolací finanční ředitelství
      (Zadeva C-520/19)
      (2019/C 328/25)
      Jezik postopka: češčina

         Predložitveno sodišče

      Krajský soud v Ostravě

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: ARMOSTAV MÍSTEK s.r.o.

         Tožena stranka: Odvolací finanční ředitelství

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali obstoj izrecne nacionalne določbe, ki se nanaša na [solidarno] odgovornost za neplačani davek v goljufivi verigi, nasprotuje temu, da davčni organi osebi, ki je odgovorna na podlagi te določbe, v skladu s sodno prakso Sodišča Evropske unije o goljufijah v zvezi z DDV ne priznajo pravice do odbitka davka na dodano v vrednost? Ali taki praksi v tem položaju nasprotujejo člen 17(1), člen 20, člen 52(1), člen 52(6) in člen 54 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah?


title: Zadeva C-526/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 9. julija 2019 – Entoma SAS/Ministre de l’Économie et des Finances, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/24

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 9. julija 2019 – Entoma SAS/Ministre de l’Économie et des Finances, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation
      (Zadeva C-526/19)
      (2019/C 328/26)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Vlagateljica kasacijske pritožbe: Entoma SAS

         Nasprotni stranki v postopku s kasacijsko pritožbo: Ministre de l’Économie et des Finances, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 1(2)(e) Uredbe z dne 27. januarja 1997 (1)

      razlagati tako, da na njegovo področje uporabe spadajo živila, ki jih sestavljajo cele živali, namenjene za zaužitje kot take, ali pa se uporablja samo za živilske sestavine, pridobljene iz žuželk?

         (1)  Uredba (ES) št. 258/97 z dne 27. januarja 1997 v zvezi z novimi živili in novimi živilskimi sestavinami (UL 1997, L 43, str. 1).


title: Zadeva C-530/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 11. julija 2019 – NM kot stečajna upraviteljica v stečajnem postopku glede premoženja družbe NIKI Luftfahrt GmbH/ON

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/25

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 11. julija 2019 – NM kot stečajna upraviteljica v stečajnem postopku glede premoženja družbe NIKI Luftfahrt GmbH/ON
      (Zadeva C-530/19)
      (2019/C 328/28)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberster Gerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožena stranka, nasprotna stranka v pritožbenem postopku in vlagateljica pritožbe zoper sklep sodišča: NM kot stečajna upraviteljica v stečajnem postopku glede premoženja družbe NIKI Luftfahrt GmbH

         Tožeča stranka, pritožnica in nasprotna stranka v pritožbenem postopku zoper sklep sodišča: ON

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je letalski prevoznik, ki mora v skladu s členom 5(1)(b) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) (v nadaljevanju tudi: Uredba o pravicah letalskih potnikov) ponuditi pomoč v skladu s členom 9(1)(b) te uredbe, na podlagi te uredbe odškodninsko odgovoren za poškodbo potnika, ki jo je ta utrpel zaradi malomarnega ravnanja delavcev hotela, ki ga je dal na razpolago letalski prevoznik?

                  2.

                  Če je odgovor na vprašanje 1 nikalen:

                              Ali je obveznost letalskega prevoznika v skladu s členom 9(1)(b) Uredbe (ES) št. 261/2004 omejena na to, da potniku posreduje hotel in prevzame stroške nastanitve, ali pa letalski prevoznik dolguje nastanitev kot takšno?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1).


title: Zadeva C-535/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Latvija) 12. julija 2019 – A/Latvijas Republikas Veselības ministrija

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/26

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Latvija) 12. julija 2019 – A/Latvijas Republikas Veselības ministrija
      (Zadeva C-535/19)
      (2019/C 328/29)
      Jezik postopka: latvijščina

         Predložitveno sodišče

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: A

         Tožena stranka: Latvijas Republikas Veselības ministrija

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba šteti, da je javno zdravstvo vključeno v „dajatve za bolezen“ v smislu člena 3(1)(a) Uredbe št. 883/2004 (1)?

                  2.

                  Ali v primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje države članice na podlagi člena 4 Uredbe št. 883/2004 in člena 24 Direktive 2004/38 (2), da bi preprečile nesorazmerne zahteve po socialnih dajatvah, ki so predvidene za zagotavljanje zdravstva, lahko takih dajatev, ki se dodelijo njihovim državljanom in družinskim članom državljana Unije, ki ima status delavca, in ki so v enakem položaju, ne priznajo državljanom Unije, ki v tem trenutku nimajo statusa delavca?

                  3.

                  Ali države članice v primeru nikalnega odgovora na prvo vprašanje na podlagi členov 18 in 21 Pogodbe o delovanju Evropske unije ter člena 24 Direktive 2004/38, da bi preprečile nesorazmerne zahteve po socialnih dajatvah, ki so predvidene za zagotavljanje zdravstva, lahko takih dajatev, ki se dodelijo njihovim državljanom in družinskim članom državljana Unije, ki ima status delavca, in ki so v enakem položaju, ne priznajo državljanom Unije, ki v tem trenutku nimajo statusa delavca?

                  4.

                  Ali je v skladu s členom 11(3)(e) uredbe (ES) št. 883/2004 položaj, v katerem se državljanu Evropske unije, ki uresničuje pravico do prostega gibanja, ne prizna pravice do javnih zdravstvenih storitev v breme države v vseh državah članicah, ki so udeležene v obravnavani zadevi?

                  5.

                  Ali je v skladu s členi 18, 20(1) in 21 Pogodbe o delovanju Evropske unije položaj, v katerem se državljanu Evropske unije, ki uresničuje pravico do prostega gibanja, ne prizna pravice do javnih zdravstvenih storitev v breme države v vseh državah članicah, ki so udeležene v obravnavani zadevi?

                  6.

                  Ali je treba zakonitost prebivanja v smislu člena 7(1)(b) Direktive 2004/38 razumeti tako, da daje osebi pravico, da dostopa do sistema socialne varnosti, in tudi tako, da lahko pomeni razlog za izključitev te osebe iz socialne varnosti? Ali je v obravnavanem primeru predvsem treba šteti, da lahko dejstvo, da ima prosilec celovito zdravstveno zavarovanje, ki je eden od pogojev za zakonitost prebivanja v skladu z Direktivo 2004/38, utemelji negativno odločbo, da se ga ne bo vključilo v sistem zdravstvenega varstva v breme države?

         (1)  Uredba (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. Aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL 2004, L 166, str. 1).

         (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS (UL L 158, 30.4.2004, str. 77).


title: Zadeva C-539/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht München I (Nemčija) 15. julija 2019 – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände - Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Telefonica Germany GmbH & Co.OHG

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/27

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht München I (Nemčija) 15. julija 2019 – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände - Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Telefonica Germany GmbH & Co.OHG
      (Zadeva C-539/19)
      (2019/C 328/30)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht München I

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände - Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Tožena stranka: Telefonica Germany GmbH & Co.OHG

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člena 6a in 6e(3) Uredbe (EU) št. 531/2012 (1) razlagati tako, da morajo ponudniki mobilnih telekomunikacijskih storitev 15. junija 2017 za vse uporabnike samodejno začeti uporabljati regulirano tarifo na podlagi člena 6a Uredbe (EU) št. 531/2012, ne glede na to, ali se je za te uporabnike do takrat uporabljala regulirana tarifa ali posebna, tako imenovana alternativna tarifa gostovanja?

         (1)  Uredba (EU) št. 531/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. junija 2012 o gostovanju v javnih mobilnih komunikacijskih omrežjih v Uniji (UL 2012, L 172, str. 10), kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 2015/2120 (UL 2015, L 310, str. 1).


title: Zadeva C-543/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 16. julija 2019 – Jebsen & Jessen (GmbH & Co.) KG/Hauptzollamt Hamburg

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/28

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 16. julija 2019 – Jebsen & Jessen (GmbH & Co.) KG/Hauptzollamt Hamburg
      (Zadeva C-543/19)
      (2019/C 328/31)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgericht Hamburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Jebsen & Jessen (GmbH & Co.) KG

         Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali v okoliščinah spora o glavni stvari oprostitvi protidampinške dajatve, uvedene s členom 1 Izvedbene uredbe (EU) 2015/82 (1), na podlagi člena 2(1) te uredbe nasprotuje to, da na računu na podlagi zaveze iz člena 2(1)(b) te uredbe ni naveden Izvedbeni sklep (EU) 2015/87 (2) iz točke 9 Priloge k tej uredbi, ampak Sklep 2008/899/ES (3)?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali se lahko predloži račun na podlagi zaveze, ki izpolnjuje pogoje iz Priloge k Izvedbeni uredbi (EU) 2015/82, v okviru postopka za vračilo protidampinških dajatev, za namene oprostitve protidampinške dajatve, uvedene s členom 1, na podlagi člena 2(1) te uredbe?

         (1)  Izvedbena uredba Komisije z dne 21. januarja 2015 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz citronske kisline s poreklom iz Ljudske republike Kitajske po pregledu zaradi izteka ukrepa v skladu s členom 11(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 in zaključku delnih vmesnih pregledov v skladu s členom 11(3) Uredbe (ES) št. 1225/2009 (UL 2015, L 15, str. 8).

         (2)  Izvedbeni sklep Komisije z dne 21. januarja 2015 o sprejetju ponujenih zavez v zvezi s protidampinškim postopkom za uvoz citronske kisline s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL 2015 L 15, str. 75).

         (3)  Sklep Komisije z dne 2. decembra 2008 o sprejetju zavez v zvezi s protidampinškim postopkom glede uvoza citronske kisline s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL 2008, L 323, str. 62).


title: Zadeva C-556/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 22. julija 2019 – Société ECO TLC/Ministre de la transition écologique et solidaire

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/28

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 22. julija 2019 – Société ECO TLC/Ministre de la transition écologique et solidaire
      (Zadeva C-556/19)
      (2019/C 328/32)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Société ECO TLC

         Tožena stranka: Ministre de la transition écologique et solidaire

         Druga stranka: Fédération des entreprises du recyclage

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 107 Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da je treba mehanizem, kot je opisan v točkah od 9 do 11, s katerim zasebna neprofitna ekološka organizacija z odobritvijo, ki so jo izdali javni organi, od tistih, ki dajejo na trg posebno kategorijo proizvodov in z njo podpišejo pogodbo v ta namen, pobira finančne prispevke v zameno za storitev, s katero za njihov račun poskrbi za obdelavo odpadkov iz teh proizvodov, ter na izvajalce, pooblaščene za sortiranje in predelavo teh odpadkov, prenese subvencije, katerih znesek je v odobritvi določen glede na okoljske in socialne cilje, šteti za državno pomoč v smislu teh določb?


title: Zadeva C-570/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court (Irska) 26. julija 2019 – Irish Ferries Ltd/National Transport Authority

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/30

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court (Irska) 26. julija 2019 – Irish Ferries Ltd/National Transport Authority
      (Zadeva C-570/19)
      (2019/C 328/34)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      High Court

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Irish Ferries Ltd

         Tožena stranka: National Transport Authority

         Vprašanje za predhodno odločanje

         Prvo vprašanje. Ali se Uredba (zlasti člena 18 in/ali 19) uporabi v okoliščinah, v katerih so potniki opravili rezervacije in sklenili prevozne pogodbe ter v katerih so potniške storitve odpovedane vsaj najmanj sedem tednov pred načrtovanim odhodom, ker je pri dobavi novega plovila trajektnemu prevozniku prišlo do zamude? Ali je v zvezi s tem za uporabo Uredbe upoštevno kaj (ali vse) od navedenega:

                  a.

                  dobava je na koncu zamujala 200 dni;

                  b.

                  trajektni prevoznik je moral odpovedati celotno plovno sezono;

                  c.

                  ni bilo mogoče pridobiti primernega nadomestnega plovila;

                  d.

                  trajektni prevoznik je več kot 20 000 potnikov preusmeril na različne trajektne prevoze ali jim povrnil ceno prevoza;

                  e.

                  trajektni prevozi so se nanašali na novovzpostavljeno linijo trajektnega prevoznika, na liniji pa ni bilo podobne nadomestne storitve?

         Drugo vprašanje. Na to vprašanje je treba odgovoriti le, če je člen 18 mogoče uporabiti. Ali začne, če je potnik preusmerjen v skladu s členom 18, veljati nova prevozna pogodba, tako da je treba pravico do nadomestila iz člena 19 določiti v skladu s to novo pogodbo in ne prvotno prevozno pogodbo?

         Tretje vprašanje, točka (a). Če se uporabi člen 18, ali – če je trajektni prevoz odpovedan in na tej liniji ni bilo nadomestne potniške storitve (to je ni bilo direktnega trajektnega prevoza med tema pristaniščema) – zagotovitev nadomestnega trajektnega prevoza na kateri koli drugi liniji ali linijah, ki je ali so na voljo in jo ali jih potnik izbere, vključno s „kombiniranim trajektnim in kopenskim potovanjem“ (to je potovanje z Irske v Združeno kraljestvo s trajektom in nato vožnja po kopnem – s tem da stroške goriva potniku povrne trajektni prevoznik – v pristanišče v Združenem kraljestvu, ki ima povezavo s Francijo, nato pa potovanje od tam v Francijo, pri čemer potnik izbere vsakega od trajektnih prevozov), pomeni „preusmeritev potovanja v namembni kraj“ za namene člena 18? Če ni tako, katera merila je treba uporabiti pri določanju, ali je preusmeritev „pod primerljivimi pogoji“?

         Tretje vprašanje, točka (b). Ali se – če ni nadomestnega trajektnega prevoza na odpovedani liniji, tako da prizadetemu potniku ni mogoče zagotoviti direktnega trajektnega prevoza iz prvotnega pristanišča vkrcanja do namembnega kraja, kot je določeno v prevozni pogodbi – od prevoznika zahteva plačilo vseh dodatnih stroškov, ki nastanejo potniku, ki je bil preusmerjen, pri potovanja v novo pristanišče vkrcanja in iz njega in/ali v novo namembno pristanišče in iz njega?

         Četrto vprašanje, točka (a). Ali je mogoče uporabiti člen 19, če je bilo potovanje dejansko odpovedano že vsaj sedem tednov pred načrtovanim odhodom? Če se uporabi člen 19, ali se uporabi, če se je uporabil člen 18 in je bil potnik preusmerjen brez dodatnih stroškov in/ali so mu bili povrnjeni stroški in/ali se je odločil za poznejši trajektni prevoz?

         Četrto vprašanje, točka (b). Če se uporabi člen 19, kaj je „namembni kraj“ za namene člena 19?

         Peto vprašanje. Če je mogoče uporabiti člen 19:

                  a.

                  kako se v takih okoliščinah računa obdobje zamude;

                  b.

                  kako je treba izračunati ceno v smislu člena 19 pri določitvi višine nadomestila, ki se izplača, in še posebej, ali vključuje stroške za dodatne izdatke (npr. kabine, kletke za živali in salone prvega razreda)?

         Šesto vprašanje. Če se uporabi Uredba, ali so okoliščine in premisleki iz prvega vprašanja „izredne okoliščine, ki jih ne bi mogli preprečiti niti, če bi sprejeli vse razumne ukrepe“ za namene člena 20(4) Uredbe?

         Sedmo vprašanje. Ali je učinek člena 24 ta, da so potniki, ki želijo pridobiti nadomestilo iz člena 19 Uredbe, dolžni vložiti pritožbo v dveh mesecih od datuma, ko je bila storitev opravljena ali bi morala biti opravljena?

         Osmo vprašanje. Ali je pristojnost pristojnega nacionalnega organa, odgovornega za izvrševanje Uredbe, omejena na trajektne prevoze, ki vključujejo pristanišča, navedena v členu 25, ali pa jo je mogoče razširiti tudi na povratni trajektni prevoz iz pristanišča druge države članice v državo pristojnega nacionalnega organa?

         Deveto vprašanje, točka (a). Katera načela in določbe prava Unije bi moralo uporabiti predložitveno sodišče pri presoji, ali so odločbe in/ali obvestila nacionalnega organa za izvrševanje veljavna glede na člene 16, 17, 20 in/ali 47 Listine in/ali načela sorazmernosti, pravne varnosti in enakega obravnavanja?

         Deveto vprašanje, točka (b). Ali je preizkus nerazumnosti, ki bi ga morala uporabiti nacionalna sodišča, preizkus, ali je bila storjena očitna napaka?

         Deseto vprašanje: To vprašanje se bo postavilo le odvisno od odgovorov na prejšnja vprašanja. Ali je glede na pravo Unije Uredba 1177/2010 veljavna, ob upoštevanju zlasti:

                  a.

                  členov 16, 17 in 20 Listine;

                  b.

                  dejstva, da letalski prevozniki niso dolžni plačati nadomestila, če obvestijo letalske potnike o odpovedi vsaj dva tedna pred odhodom po voznem redu (člen 5(1)(c)(i) Uredbe 261/2004);

                  c.

                  načel sorazmernosti, pravne varnosti in enakega obravnavanja?


title: Zadeva C-578/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court of the United Kingdom (Združeno kraljestvo) 30. julija 2019 – X/Kuoni Travel Ltd

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/32

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court of the United Kingdom (Združeno kraljestvo) 30. julija 2019 – X/Kuoni Travel Ltd
      (Zadeva C-578/19)
      (2019/C 328/35)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      Supreme Court of the United Kingdom

         Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: X

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Kuoni Travel Ltd

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Če obveznosti, ki izhajajo iz pogodbe, ki jo je organizator potovanja ali turistični agent sklenil s potrošnikom, da bi mu zagotovil organizirane počitnice, za katere se uporablja Direktiva Sveta 90/314/EGS (1) z dne 13. junija 1990 o paketnem potovanju, organiziranih počitnicah in izletih, niso izpolnjene ali so nepravilno izpolnjene in je ta neizpolnitev ali nepravilna izpolnitev posledica dejanj uslužbenca hotelske družbe, ki opravlja storitve, povezane s to pogodbo:

                              (a)

                              ali je mogoče uporabljati obrambo, določeno v drugem delu tretje alinee [Č]lena 5(2), in, če je odgovor pritrdilen,

                              (b)

                              na podlagi katerih meril mora nacionalno sodišče presoditi, ali se ta obramba uporabi?

                  2.

                  Če organizator potovanja ali turistični agent sklene s potrošnikom pogodbo, da bi mu zagotovil organizirane počitnice, za katere se uporablja Direktiva Sveta 90/314/EGS z dne 13. junija 1990 o paketnem potovanju, organiziranih počitnicah in izletih, in če hotelska družba opravlja storitve, povezane s to pogodbo, ali je treba samega uslužbenca te hotelske družbe šteti za „izvajalca storitev“ za namene obrambe v skladu s [Č]lenom 5(2), tretja alinea direktive?

         (1)  UL 1990, L 158, str. 59.


title: Zadeva C-579/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court of the United Kingdom (Združeno kraljestvo) 30. julija 2019 – R (na zahtevo združenja neodvisnih proizvajalcev mesa in drugih)/The Food Standards Agency

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/33

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court of the United Kingdom (Združeno kraljestvo) 30. julija 2019 – R (na zahtevo združenja neodvisnih proizvajalcev mesa in drugih)/The Food Standards Agency
      (Zadeva C-579/19)
      (2019/C 328/36)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      Supreme Court of the United Kingdom

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožniki: R (na zahtevo združenja neodvisnih proizvajalcev mesa in drugih)

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: The Food Standards Agency

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali sta uredbi (ES) št. 854 (1) in 882 (2) v nasprotju s postopkom, v katerem mirovni sodnik v skladu s členom 9 Food Safety Act 1990 (zakon o varnosti živil iz leta 1990) odloči na podlagi vsebinske presoje zadeve in na podlagi mnenja izvedencev, ki jih predlagata obe strani, o tem, ali meso trupa ne izpolnjuje zahtev glede varnosti živil?

                  2.

                  Ali Uredba (ES) št. 882[/2004] določa pravico do pritožbe v zvezi z odločitvijo uradnega veterinarja v skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 854[/2004], da je bilo meso trupa neustrezno za prehrano ljudi, in če je odgovor pritrdilen, kakšen pristop bi bilo treba uporabiti pri preučevanju utemeljenosti odločitve, ki jo je uradni veterinar sprejel v zvezi s pritožbo v takem primeru?

         (1)  Uredba (ES) št. 854/2004 o določitvi posebnih predpisov za organizacijo uradnega nadzora proizvodov živalskega izvora, namenjenih za prehrano ljudi (UL 2004, L 139, str. 206).

         (2)  Uredba (ES) št. 882/2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali (UL 2004, L 165, str. 1).


title: Zadeva C-488/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court (Irska) 26. junija 2019 – Minister for Justice and Equality/JR

text:
               7.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 337/5

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court (Irska) 26. junija 2019 – Minister for Justice and Equality/JR
      (Zadeva C-488/19)
      (2019/C 337/05)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      High Court

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: Minister for Justice and Equality

         Nasprotna stranka: JR

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali se okvirni sklep (1) uporablja v položaju, ko je bila zahtevana oseba obsojena na zaporno kazen v tretji državi, vendar je bila v skladu z dvostransko pogodbo med zadevno tretjo državo in odreditveno državo sodba iz tretje države priznana v odreditveni državi ter izvršena v skladu z zakoni odreditvene države?

                  2.

                  Če je to tako, kako naj izvršitveni pravosodni organ v okoliščinah, ko je izvršitvena država članica v svoji nacionalni zakonodaji uporabila razloge za fakultativno neizvršitev evropskega naloga za prijetje, določene v členu 4(1) in členu 4(7)(b) okvirnega sklepa, sprejme odločitev v zvezi s kaznivim dejanjem, za katerega se navaja, da je bilo storjeno v tretji državi, vendar pa okoliščine zadevnega kaznivega dejanja kažejo na to, da so se pripravljalna dejanja zgodila v odreditveni državi?

         (1)  Okvirni sklep Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL L 190, 18.7.2002, str. 1).


title: Zadeva C-124/19 P: Pritožba, ki jo je Vitromed GmbH vložila 12. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 12. decembra 2018 v zadevi T-821/17, Vitromed GmbH/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

text:
               4.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/8

      Pritožba, ki jo je Vitromed GmbH vložila 12. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 12. decembra 2018 v zadevi T-821/17, Vitromed GmbH/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
      (Zadeva C-124/19 P)
      (2019/C 372/04)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnica: Vitromed GmbH (zastopnik: M. Linß, Rechtsanwalt)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), Vitromed Healthcare
      Sodišče Evropske unije (šesti senat) je s sklepom z dne 11. septembra 2019 pritožbo zavrnilo in sklenilo, da pritožnica nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-325/19 P: Pritožba, ki jo je Renew Consorzio Energie Rinnovabili vložil 17. aprila 2019 zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 20. februarja 2019 v zadevi T-39/19, Renew Consorzio Energie Rinnovabili/Komisija in Italija

text:
               4.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/8

      Pritožba, ki jo je Renew Consorzio Energie Rinnovabili vložil 17. aprila 2019 zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 20. februarja 2019 v zadevi T-39/19, Renew Consorzio Energie Rinnovabili/Komisija in Italija
      (Zadeva C-325/19 P)
      (2019/C 372/05)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranke

         Pritožnik: Renew Consorzio Energie Rinnovabili (zastopnik: G. Passalacqua, avvocato)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Italijanska republika
      Sodišče (šesti senat) je s sklepom z dne 19. septembra 2019 pritožbo kot očitno nedopustno zavrglo in naložilo, da Renew Consorzio Energie Rinnovabili nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-358/19 P: Pritožba, ki jo je PITEE Fogyasztóvédelmi Egyesület vložila 6. maja 2019 zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 22. marca 2019 v zadevi T-566/18, PITEE Fogyasztóvédelmi Egyesület/Evropska komisija

text:
               4.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/9

      Pritožba, ki jo je PITEE Fogyasztóvédelmi Egyesület vložila 6. maja 2019 zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 22. marca 2019 v zadevi T-566/18, PITEE Fogyasztóvédelmi Egyesület/Evropska komisija
      (Zadeva C-358/19 P)
      (2019/C 372/06)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnik: PITEE Fogyasztóvédelmi Egyesület (zastopnik: D. Lázár, Rechtsanwalt)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija
      Sodišče Evropske unije (šesti senat) je s sklepom z dne 26. septembra 2019 pritožbo hat durch Beschluss vom 26. September 2019 pritožbo zavrnilo kot očitno neutemeljeno in sklenilo, da pritožnica nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-421/19 P: Pritožba, ki jo je Primed Halberstadt Medizintechnik GmbH vložila 29. maja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 20. marca 2019 v zadevi T-138/17, Prim/EUIPO - Primed Halberstadt Medizintechnik

text:
               4.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/9

      Pritožba, ki jo je Primed Halberstadt Medizintechnik GmbH vložila 29. maja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 20. marca 2019 v zadevi T-138/17, Prim/EUIPO - Primed Halberstadt Medizintechnik
      (Zadeva C-421/19 P)
      (2019/C 372/07)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Primed Halberstadt Medizintechnik GmbH (zastopnik: R. Ingerl, Rechtsanwalt)

         Drugi stranki v postopku: Prim, SA (zastopnica: L. Broschat García, abogada), Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
      Splošno sodišče (senat za dopustitev pritožb) je s sklepom z dne 16. septembra 2019 odločilo, da se pritožba ne dopusti in da družba Primed Halberstadt Medizintechnik GmbH nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-426/19 P: Pritožba, ki jo je Kurt Hesse vložil 4. junija 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 4. aprila 2019 v združenih zadevah T-910/16 in T-911/16, Kurt Hesse in Wedl & Hofmann GmbH/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

text:
               4.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/10

      Pritožba, ki jo je Kurt Hesse vložil 4. junija 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 4. aprila 2019 v združenih zadevah T-910/16 in T-911/16, Kurt Hesse in Wedl & Hofmann GmbH/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
      (Zadeva C-426/19 P)
      (2019/C 372/08)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnik: Kurt Hesse (zastopnik: M. Krogmann, Rechtsanwalt)

         Drugi stranki v postopku: Wedl & Hofmann GmbH, Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
      Sodišče Evropske unije (senat za dopustitev pritožb) je s sklepom z dne 24. septembra 2019 odločilo, da se pritožba ne dopusti in da pritožnik nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-501/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Înalta Curte de Casație și Justiție (Romunija) 28. junija 2019 – UCMR – ADA Asociația pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor/Asociația Culturală „Suflet de Român“ prin lichidator Pro Management Insolv IPURL

text:
               4.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/10

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Înalta Curte de Casație și Justiție (Romunija) 28. junija 2019 – UCMR – ADA Asociația pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor/Asociația Culturală „Suflet de Român“ prin lichidator Pro Management Insolv IPURL
      (Zadeva C-501/19)
      (2019/C 372/09)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Înalta Curte de Casație și Justiție

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: UCMR – ADA Asociația pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor

         Nasprotna stranka: Asociația Culturală „Suflet de Român“ prin lichidator Pro Management Insolv IPURL

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali imetniki pravic na glasbenih delih opravljajo storitve v smislu člena 24(1) in člena 25(a) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) (direktiva o DDV) za organizatorje prireditev, od katerih organizacije za kolektivno upravljanje pravic na podlagi pooblastila – neizključne licence – v svojem imenu in za račun imetnikov pravic prejmejo plačilo za priobčitev glasbenih del javnosti?

                  2.

                  Ali so v primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje organizacije za kolektivno upravljanje pravic, ko od organizatorjev prireditev prejmejo plačilo za pravico do priobčitve glasbenih del javnosti, davčne zavezanke v smislu člena 28 direktive o DDV in morajo organizatorjem prireditev izdajati račune z vključenim DDV, in ko avtorji in drugi imetniki avtorskih pravic prejmejo plačila, ali morajo tudi oni organizacijam za kolektivno upravljanje pravic izdati račune z vključenim DDV?

         (1)  UL 2006, L 347, str. 1.