title: Zadeva C-531/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španija) 11. julija 2019 – PO/Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

text:
               4.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/11

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španija) 11. julija 2019 – PO/Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real
      (Zadeva C-531/19)
      (2019/C 372/10)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka in pritožnica: PO

         Tožena stranka in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Subdelegación del Gobierno en Guadalajara

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Sodišču Evropske unije se postavi vprašanje, ali je razlaga, kot je tista iz sodb španskega Tribunal Supremo (vrhovno sodišče) št. 191/2019 z dne 19. februarja 2019, kasacijska pritožba 5607/2017 (ECLI:ES:TS:2019:580), in št. 257/2019 z dne 27. februarja 2019, kasacijska pritožba 5809/2017 (ECLI:ES:TS:2019:663), v skladu s katero je z razlago Direktive 2001/40/ES (1) mogoče ugotoviti, da je vsak državljan tretje države, ki ima dovoljenje za prebivanje za daljši čas in ki je storil kaznivo dejanje, za katerega je zagrožena kazen najmanj enega leta, lahko in bi moral biti „samodejno“ odstranjen, torej ne da bi bilo treba kakor koli upoštevati njegove osebne, družinske, socialne ali zaposlitvene okoliščine, v skladu s členom 12 Direktive Sveta 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas (2), in z – med drugim – sodbama Sodišča Evropske unije z dne 7. decembra 2017 (zadeva C-636/16 (3)) in z dne 8. decembra 2011 (zadeva C-371/08 (4)).

         (1)  Direktiva Sveta 2001/40/ES z dne 28. maja 2001 o medsebojnem priznavanju odločb o izgonu državljanov tretjih držav (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 107).

         (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 272.

         (3)  Sodba z dne 7. decembra 2017, López Pastuzano (C-636/16, EU:C:2017:949).

         (4)  Sodba z dne 8. decembra 2011, Ziebell (C-371/08, EU:C:2011:809).


title: Zadeva C-533/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španija) 11. julija 2019 – RQ/Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

text:
               4.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/12

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španija) 11. julija 2019 – RQ/Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real
      (Zadeva C-533/19)
      (2019/C 372/11)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka in pritožnica: RQ

         Tožena stranka in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Sodišču Evropske unije se postavi vprašanje, ali je razlaga, kot je tista iz sodb španskega Tribunal Supremo (vrhovno sodišče) št. 191/2019 z dne 19. februarja 2019, kasacijska pritožba 5607/2017 (ECLI:ES:TS:2019:580), in št. 257/2019 z dne 27. februarja 2019, kasacijska pritožba 5809/2017 (ECLI:ES:TS:2019:663), v skladu s katero je z razlago Direktive 2001/40/ES (1) mogoče ugotoviti, da je vsak državljan tretje države, ki ima dovoljenje za prebivanje za daljši čas in ki je storil kaznivo dejanje, za katerega je zagrožena kazen najmanj enega leta, lahko in bi moral biti „samodejno“ odstranjen, torej ne da bi bilo treba kakor koli upoštevati njegove osebne, družinske, socialne ali zaposlitvene okoliščine, v skladu s členom 12 Direktive Sveta 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas (2), in z – med drugim – sodbama Sodišča Evropske unije z dne 7. decembra 2017 (zadeva C-636/16 (3)) in z dne 8. decembra 2011 (zadeva C-371/08 (4)).

         (1)  Direktiva Sveta 2001/40/ES z dne 28. maja 2001 o medsebojnem priznavanju odločb o izgonu državljanov tretjih držav (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 107).

         (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 272.

         (3)  Sodba z dne 7. decembra 2017, López Pastuzano (C-636/16, EU:C:2017:949).

         (4)  Sodba z dne 8. decembra 2011, Ziebell (C-371/08, EU:C:2011:809).


title: Zadeva C-534/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španija) 11. julija 2019 – SR/Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

text:
               4.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/12

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španija) 11. julija 2019 – SR/Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real
      (Zadeva C-534/19)
      (2019/C 372/12)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka in pritožnica: SR

         Tožena stranka in nasprotna stranka v pritožbenem postopku:Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Sodišču Evropske unije se postavi vprašanje, ali je razlaga, kot je tista iz sodb španskega Tribunal Supremo (vrhovno sodišče) št. 191/2019 z dne 19. februarja 2019, kasacijska pritožba 5607/2017 (ECLI:ES:TS:2019:580), in št. 257/2019 z dne 27. februarja 2019, kasacijska pritožba 5809/2017 (ECLI:ES:TS:2019:663), v skladu s katero je z razlago Direktive 2001/40/ES (1) mogoče ugotoviti, da je vsak državljan tretje države, ki ima dovoljenje za prebivanje za daljši čas in ki je storil kaznivo dejanje, za katerega je zagrožena kazen najmanj enega leta, lahko in bi moral biti „samodejno“ odstranjen, torej ne da bi bilo treba kakor koli upoštevati njegove osebne, družinske, socialne ali zaposlitvene okoliščine, v skladu s členom 12 Direktive Sveta 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas (2), in z – med drugim – sodbama Sodišča Evropske unije z dne 7. decembra 2017 (zadeva C-636/16 (3)) in z dne 8. decembra 2011 (zadeva C-371/08 (4)).

         (1)  Direktiva Sveta 2001/40/ES z dne 28. maja 2001 o medsebojnem priznavanju odločb o izgonu državljanov tretjih držav (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 107).

         (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 272.

         (3)  Sodba z dne 7. decembra 2017, López Pastuzano (C-636/16, EU:C:2017:949).

         (4)  Sodba z dne 8. decembra 2011, Ziebell (C-371/08, EU:C:2011:809).


title: Zadeva C-547/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Înalta Curte de Casație și Justiție (Romunija) 15. julija 2019 – CY, Asociația „Forumul Judecătorilor din România“/Inspecția Judiciară, Consiliul Superior al Magistraturii, Înalta Curte de Casație și Justiție

text:
               4.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/13

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Înalta Curte de Casație și Justiție (Romunija) 15. julija 2019 – CY, Asociația „Forumul Judecătorilor din România“/Inspecția Judiciară, Consiliul Superior al Magistraturii, Înalta Curte de Casație și Justiție
      (Zadeva C-547/19)
      (2019/C 372/13)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Înalta Curte de Casație și Justiție

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnika: CY, Asociația „Forumul Judecătorilor din România“

         Nasprotne stranke: Inspecția Judiciară, Consiliul Superior al Magistraturii, Înalta Curte de Casație și Justiție

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 2 Pogodbe o Evropski uniji, člen 19(1) iste pogodbe in člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da nasprotujejo posredovanju ustavnega sodišča (organ, ki v skladu z nacionalnim pravom ni pravosodni organ) pri načinu, na katerega je vrhovno sodišče pri sestavljanju senatov razlagalo in uporabilo podustavne predpise?


title: Zadeva C-549/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Justicia de Castilla-La Mancha (Španija) 17. julija 2019 – DX/Subdelegación del Gobierno en Toledo

text:
               4.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/14

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Justicia de Castilla-La Mancha (Španija) 17. julija 2019 – DX/Subdelegación del Gobierno en Toledo
      (Zadeva C-549/19)
      (2019/C 372/14)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Justicia de Castilla-La Mancha

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka in pritožnica: DX

         Tožena stranka in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Subdelegación del Gobierno en Toledo

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Sodišču Evropske unije se postavi vprašanje, ali je razlaga, kot je tista iz sodb španskega Tribunal Supremo (vrhovno sodišče) št. 191/2019 z dne 19. februarja 2019, kasacijska pritožba 5607/2017 (ECLI:ES:TS:2019:580), in št. 257/2019 z dne 27. februarja 2019, kasacijska pritožba 5809/2017 (ECLI:ES:TS:2019:663), v skladu s katero je z razlago Direktive 2001/40/ES (1) mogoče ugotoviti, da je vsak državljan tretje države, ki ima dovoljenje za prebivanje za daljši čas in ki je storil kaznivo dejanje, za katerega je zagrožena kazen najmanj enega leta, lahko in bi moral biti „samodejno“ odstranjen, torej ne da bi bilo treba kakor koli upoštevati njegove osebne, družinske, socialne ali zaposlitvene okoliščine, v skladu s členom 12 Direktive Sveta 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas (2), in z – med drugim – sodbama Sodišča Evropske unije z dne 7. decembra 2017 (zadeva C-636/16 (3)) in z dne 8. decembra 2011 (zadeva C-371/08 (4)).

         (1)  Direktiva Sveta 2001/40/ES z dne 28. maja 2001 o medsebojnem priznavanju odločb o izgonu državljanov tretjih držav (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 107).

         (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 272.

         (3)  Sodba z dne 7. decembra 2017, López Pastuzano (C-636/16, EU:C:2017:949).

         (4)  Sodba z dne 8. decembra 2011, Ziebell (C-371/08, EU:C:2011:809).


title: Zadeva C-558/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Cluj (Romunija) 23. julija 2019 – Impresa Pizzarotti & C SPA Italia Sucursala Cluj/Agenția Națională de Administrare Fiscală - Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

text:
               4.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/14

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Cluj (Romunija) 23. julija 2019 – Impresa Pizzarotti & C SPA Italia Sucursala Cluj/Agenția Națională de Administrare Fiscală - Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
      (Zadeva C-558/19)
      (2019/C 372/15)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunalul Cluj

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Impresa Pizzarotti & C SPA Italia Sucursala Cluj

         Tožena stranka: Agenția Națională de Administrare Fiscală - Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali člen 49 in člen 63 Pogodbe o delovanju Evropske unije nasprotujeta nacionalni zakonodaji, kot je ta v postopku v glavni stvari [člen 11(2), člen 29(3) Legea nr. 571/2003 privind Codul fiscal (zakon št. 571/2003 o davčnem zakoniku)], ki določa možnost, da se bančno nakazilo denarja iz podružnice, rezidentke ene države članice, v matično družbo, rezidentko druge države članice, prerazvrsti kot transakcija, ki ustvarja prihodke, kar posledično zahteva uporabo predpisov s področja transfernih cen, medtem ko se ista transakcija, opravljena med podružnico in matično družbo, ki sta rezidentki iste države članice, ne bi mogla prerazvrstiti enako in se zanjo ne bi uporabljali predpisi s področja transfernih cen?


title: Zadeva C-560/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia (Španija) 23. julija 2019 – GT/Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo S.A.

text:
               4.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/15

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia (Španija) 23. julija 2019 – GT/Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo S.A.
      (Zadeva C-560/19)
      (2019/C 372/16)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: GT

         Tožena stranka: Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo S.A.

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali lahko pojem „dejanski letalski prevoznik“ zajema družbo, katere dejavnost je zračni prevoz potnikov in ki proda vozovnico, vendar leta dejansko ne opravi?

                  2.

                  Če je odgovor nikalen: ali imajo potniki pravico do odškodnine v skladu s členom 7 Uredbe 261/2004, (1) če je let sestavljen iz več delov in je zaradi manjše zamude (manjše od treh ur) na enem od teh letov nastala velika zamuda (daljša od treh ur) pri prihodu v končni namembni kraj zaradi zamude povezovalnega leta? Če je odgovor pritrdilen: če so dejanski letalski prevozniki, ki so odgovorni za izvedbo različnih delov leta, različni, ali je dejanski letalski prevoznik odgovoren za plačilo odškodnine v skladu s členom 7 Uredbe [(ES) št.] 261/2004, če je na letu, ki ga je opravil, nastala manjša zamuda (manjša od treh ur), ki pa je povzročila zamudo povezovalnega leta in posledično veliko zamudo (daljšo od treh ur) v končnem namembnem kraju?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).


title: Zadeva C-565/19 P: Pritožba, ki so jo Armando Carvalho in drugi 23. julija 2019 vložili zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 8. maja 2019 v zadevi T-330/18, Carvalho in drugi/Parlament in Svet

text:
               4.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/16

      Pritožba, ki so jo Armando Carvalho in drugi 23. julija 2019 vložili zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 8. maja 2019 v zadevi T-330/18, Carvalho in drugi/Parlament in Svet
      (Zadeva C-565/19 P)
      (2019/C 372/17)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožniki: A. Carvalho in drugi (zastopniki: G. Winter, profesor, R. Verheyen, Rechtsanwältin, H. Leith, Barrister)

         Drugi stranki v postopku: Evropski parlament, Svet Evropske unije

         Predlogi

      Pritožniki Sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  izpodbijani sklep razveljavi;

                  —

                  tožbene predloge razglasi za dopustne;

                  —

                  zadevo vrne Splošnemu sodišču za odločanje o vsebini predloga za razglasitev ničnosti;

                  —

                  zadevo vrne Splošnemu sodišču za odločanje o vsebini predloga, ki se nanaša na nepogodbeno odgovornost Unije; in

                  —

                  toženima strankama naloži plačilo stroškov pritožbe in stroškov postopka pred Splošnim sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožniki iz naslednjih pritožbenih razlogov izpodbijajo sklep Splošnega sodišča, s katerim je to sodišče njihove predloge zavrglo kot nedopustne.
      Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da pritožniki ne izpolnjujejo načel za ugotavljanje posamičnega nanašanja, ki so navedena v sodni praksi Plaumann. S tremi akti o emisijah toplogrednih plinov (1) (2) (3) so dovoljene emisije, ki na vsakega od pritožnikov vplivajo posebej in dejansko. Poleg tega je Plaumannov test izpolnjen, ker so s tremi akti o emisijah toplogrednih plinov kršene osebne temeljne pravice pritožnikov.
      Drugi pritožbeni razlog: podredno, Splošno sodišče napačno ni prilagodilo Plaumannovega testa glede na neizogibne izzive podnebnih sprememb in glede na podlago primera pritožnikov, ki je v njihovih individualnih temeljnih pravicah, vključno z zagotovitvijo učinkovitega pravnega varstva teh pravic. Sodišče Evropske unije je presodilo, da mora za pravico, da je lahko učinkovita, obstajati pravno sredstvo, Splošno sodišče pa je napačno ugotovilo, da naj bi bil z nacionalnimi sodišči (in postopkom predhodnega odločanja v skladu s členom 267 PDEU) oziroma s tožbo Komisije zoper izvedbene akte v tej zadevi zagotovljen ustrezen sistem pravnih sredstev.
      To Sodišče bi tako moralo odločiti, da je v primeru (kot tukaj), v katerem za zaščito temeljnih pravic tožeče stranke ni na voljo nobeno drugo učinkovito pravno sredstvo, zahteva po „posamičnem nanašanju“ izpolnjena, če je zatrjevano in utemeljeno, da se z zakonodajnim aktom resno posega v osebno temeljno pravico tožeče stranke ali, podredno, ovira bistvo te pravice. Ta zahteva je bila tukaj izpolnjena.
      Tretji pritožbeni razlog: poleg pritožbenih razlogov 1 in 2 je Splošno sodišče ob neupoštevanju (brez pojasnila) dokazov, iz katerih je razvidno, da obstaja posamično nanašanje na večino članov združenja in da bi ti imeli lastno procesno upravičenje, napačno zanikalo obstoj procesnega upravičenja združenja Saminuorra (združenje mladih Samijev). V nasprotnem primeru bi moralo Sodišče omiliti merila za ugotovitev locus standi v primeru združenj, ki zastopajo domorodno skupnost.
      Četrti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je s tem, da je uvedlo novo zahtevo, da morajo predlagatelji dokazati, da bi imeli procesno upravičenje za namene člena 263 PDEU, ob zavrženju predloga za nepogodbeno odgovornost kot nedopustnega uporabilo napačen pravni test. Ta zahteva nima nobene podlage v besedilu Pogodbe ali v sodni praksi.

         (1)  Direktiva (EU) 2018/410 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. marca 2018 o spremembi Direktive 2003/87/ES za krepitev stroškovno učinkovitega zmanjšanja emisij in nizkoogljičnih naložb ter Sklepa (EU) 2015/1814 (UL 2018, L 76, str. 3).

         (2)  Uredba (EU) 2018/841 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2018 o vključitvi emisij toplogrednih plinov in odvzemov zaradi rabe zemljišč, spremembe rabe zemljišč in gozdarstva v okvir podnebne in energetske politike do leta 2030 ter spremembi Uredbe (EU) št. 525/2013 in Sklepa št. 529/2013/EU (UL 2018, L 156, str. 1).

         (3)  Uredba (EU) 2018/842 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2018 o zavezujočem letnem zmanjšanju emisij toplogrednih plinov za države članice v obdobju od 2021 do 2030 kot prispevku k podnebnim ukrepom za izpolnitev zavez iz Pariškega sporazuma ter o spremembi Uredbe (EU) št. 525/2013 (UL 2018, L 156, str. 26).


title: Zadeva C-567/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španija) 25. julija 2019 – LP/Subdelegación del Gobierno en Toledo

text:
               4.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/17

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španija) 25. julija 2019 – LP/Subdelegación del Gobierno en Toledo
      (Zadeva C-567/19)
      (2019/C 372/18)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: LP

         Tožena stranka: Subdelegación del Gobierno en Toledo

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Sodišču Evropske unije se postavi vprašanje, ali je razlaga, kot je tista iz sodb španskega Tribunal Supremo (vrhovno sodišče) št. 191/2019 z dne 19. februarja 2019, kasacijska pritožba 5607/2017 (ECLI:ES:TS:2019:580), in št. 257/2019 z dne 27. februarja 2019, kasacijska pritožba 5809/2017 (ECLI:ES:TS:2019:663), v skladu s katero je z razlago Direktive 2001/40/ES (1) mogoče ugotoviti, da je vsak državljan tretje države, ki ima dovoljenje za prebivanje za daljši čas in ki je storil kaznivo dejanje, za katerega je zagrožena kazen najmanj enega leta, lahko in bi moral biti „samodejno“ odstranjen, torej ne da bi bilo treba kakor koli upoštevati njegove osebne, družinske, socialne ali zaposlitvene okoliščine, v skladu s členom 12 Direktive Sveta 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas (2), in z – med drugim – sodbama Sodišča Evropske unije z dne 7. decembra 2017 (zadeva C-636/16 (3)) in z dne 8. decembra 2011 (zadeva C-371/08 (4)).

         (1)  Direktiva Sveta 2001/40/ES z dne 28. maja 2001 o medsebojnem priznavanju odločb o izgonu državljanov tretjih držav (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 107).

         (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 272.

         (3)  Sodba z dne 7. decembra 2017, López Pastuzano (C-636/16, EU:C:2017:949).

         (4)  Sodba z dne 8. decembra 2011, Ziebell (C-371/08, EU:C:2011:809).


title: Zadeva C-628/19 P: Pritožba, ki jo je Csanád Szegedi vložila 22. avgusta 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 27. junija 2019 v zadevi T-628/19, Csanád Szegedi/Evropski parlament

text:
               4.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/18

      Pritožba, ki jo je Csanád Szegedi vložila 22. avgusta 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 27. junija 2019 v zadevi T-628/19, Csanád Szegedi/Evropski parlament
      (Zadeva C-628/19 P)
      (2019/C 372/20)
      Jezik postopka: madžarščina

         Stranki

         Pritožnik: Csanád Szegedi (zastopnik: K. Bodó, ügyvéd)

         Druga stranka v postopku: Evropski parlament

         Predlog

      V pritožbi Csanád Szegedi Sodišču predlaga, naj:

                  1.

                  v zvezi s prvim pritožbenim razlogom v delu, v katerem se nanaša na znesek, uveljavljan in naslova zaposlitve Lászla Tiborja Erdélyija in Dr. Józsefa Virága kot akreditiranih parlamentarnih pomočnikov, spremeni sodbo Splošnega sodišča ugodi predlogu in za nično razglasi odločbo Generalnega sekretarja parlamenta z dne 30. novembra 2017 in opomin št. 2017-1635 Generalnega direktorata za finance Sekretariata Evropskega parlamenta.

                  2.

                  v zvezi z drugim pritožbenim razlogom v delu, v katerem se nanaša na znesek, uveljavljan in naslova zaposlitve Lászla Tiborja Erdélyija in Dr. Józsefa Virága kot akreditiranih parlamentarnih pomočnikov, razveljavi sodbo Splošnega sodišča in zadevo vrne Splošnemu sodišču.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      V utemeljitev pritožbe pritožnik navaja dva pritožbena razloga:
      Prvi pritožbeni razlog:

                  V postopku izterjave pred Generalnim sekretarjem Evropskega parlamenta je bila kršena pravica do poštenega sojenja (člen 6(1) ESČP in člen 47, drugi odstavek, Listine o temeljnih pravicah) in z njo povezana načela (načelo kontradiktornega postopka, načelo enakosti orožij in načelo pravice do obrambe), ker pritožnik ni imel dostopa do poročila OLAF, na katerem je temeljila odločba, niti do dokazov, na katerih to poročilo temelji, niti ni mogel izvrševati svoje pravice do predhodne izjave kar je v nasprotju z določbo iz člena 68(2) Sklepa predsedstva Evropskega parlamenta o izvedbenih ukrepih v zvezi s statutom poslancev Evropskega parlamenta (v nadaljevanju: izvedbeni ukrepi). Splošno sodišče je v točki 44 sodbe storilo napako, ko se je sklicevalo na člen 11(4) Uredbe št. 883/2013, ker ta člen ne ureja postopka izterjave pred Generalnim sekretarjem, temveč postopek pred OLAF. V tem okviru je Splošno sodišče v točki 45 sodbe napačno uporabilo sodno prakso, ki je določena v točki 35 sodbe IMG/Komisija. Splošno sodišče je v točki 48 sodbe contra legem razlagalo člen 68(2) izvedbenih ukrepov, ker je enačilo pravico do predstavitve stališča s pravico do izjave. Splošno sodišče je v točki 51 sodbe ravno tako napačno razlagalo člen 68 izvedbenih ukrepov, ki ureja postopek izterjave, ker upoštevna določba za pritožnika ne ustvarja niti pravic niti obveznosti glede predložitve dokazov v postopku pred Generalnim sekretarjem.

            Drugi pritožbeni razlog:

                  Kršitev pravice do poštenega sojenja (člen 6(1) ESČP in člen 47, drugi odstavek, Listine o temeljnih pravicah) v postopku pred Splošnim sodiščem, ker je to brez meritorne obrazložitve zavrnilo dokazni predlog pričanja Dr. Józsefa Virágija in Lászla Tiborja Erdélyija. Odločitev Splošnega sodišča, s katero je bil zavrnjen dokazni predlog, je pritožniku odvzela možnost, da se meritorno brani.


title: Zadeva C-637/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Svea Hovrätt — Patent- och marknadsöverdomstolen (Švedska) 27. avgusta 2019 – BY/CX

text:
               4.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Svea Hovrätt — Patent- och marknadsöverdomstolen (Švedska) 27. avgusta 2019 – BY/CX
      (Zadeva C-637/19)
      (2019/C 372/21)
      Jezik postopka: švedščina

         Predložitveno sodišče

      Svea Hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: BY

         Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: CX

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali ima pojem „javnost“ iz členov 3(1) in 4(1) Direktive 2001/29/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi enoten pomen?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je treba za sodišče šteti, da spada pod pojem „javnost“ v smislu teh določb?

                  3.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:

                              (a)

                              ali lahko sodišče, če se mu varovano delo pošlje, spada pod pojem „javnosti“?

                              (b)

                              ali lahko sodišče, če mu je bilo varovano delo distribuirano, spada pod pojem „javnosti“?

                  4.

                  Ali dejstvo, da nacionalna zakonodaja določa splošno načelo vpogleda v javne dokumente, v skladu s katerim lahko vsakdo, ki to zahteva, vpogleda v procesne akte, predložene sodišču, razen če vsebujejo zaupne informacije, vpliva na presojo, ali gre pri predložitvi varovanega dela sodišču za „priobčitev javnosti“ ali za „javno distribuiranje“?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230.


title: Zadeva C-647/19 P: Pritožba, ki jo je Ja zum Nürburgring eV vložila 30. avgusta 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi razširjeni senat) z dne 19. junija 2019 v zadevi T-373/15, Ja zum Nürburgring eV/Evropska komisija

text:
               4.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/20

      Pritožba, ki jo je Ja zum Nürburgring eV vložila 30. avgusta 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi razširjeni senat) z dne 19. junija 2019 v zadevi T-373/15, Ja zum Nürburgring eV/Evropska komisija
      (Zadeva C-647/19 P)
      (2019/C 372/22)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnik: Ja zum Nürburgring eV (zastopnika: Prof. Dr. D. Frey in Dr. M. Rudolph, Rechtsanwälte)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlogi

      Pritožnik predlaga, naj se

                  1.

                  Sodba Splošnega sodišča EU z dne 19. junija 2019 v zadevi T-373/15 razveljavi.

                  2.

                  Sklep Komisije C(2014) 3634 final z dne 1. oktobra 2014 razglasi za ničen v delu, v katerem je ugotovljeno,

                              a.

                              da na pridobiteljico premoženja, ki se prodaja v postopku javnega razpisa, družbo capricorn Nürburgring Besitzgesellschaft GmbH, niti na njegove hčerinske družbe morebitna povrnitev državnih pomoči, nezdružljivih z notranjim trgom, ne vpliva; in

                              b.

                              da prodaja premoženja družbe Nürburgring GmbH, Motorsport Resort Nürburgring GmbH i Congress- und Motorsport Hotel Nürburgring GmbH ne pomeni državne pomoči v korist družbe capricorn Nürburgring Besitzgesellschaft GmbH ali njenih hčerinskih družb.

                  3.

                  Podredno, sodba, navedena v točki 1, razveljavi in zadeva vrne v ponovno odločanje Splošnemu sodišču EU.

                  4.

                  Komisiji naloži plačilo stroškov postopkov na obeh stopnjah.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnik navaja pet pritožbenih razlogov.

                  1.

                  Napačna uporaba prava s tem, da se je zanikal obstoj nanašanja na pritožnika kot na konkurenta:

                              Splošno sodišče naj ne bi upoštevalo pritožnikovih upoštevnih trditev, ki očitno izhajajo iz procesnih aktov, in naj bi s tem kršilo obveznost obrazložitve. Podana naj bi bila manjkajoča, in vsekakor nezadostna obrazložitev Splošnega sodišča. Poleg tega naj bi šlo za kršitev pravice do obrambe in pravice do učinkovitega pravnega varstva pritožnika (člen 47 Listine). Poleg tega naj bi Splošno sodišče napačno razlagalo in uporabilo člen 263(4) PDEU.

                  2.

                  Napačna uporaba prava s tem, da se je zanikal obstoj nanašanja na pritožnika kot na poklicno združenje:

                              Splošno sodišče naj prav tako ne bi upoštevalo trditev pritožnika, ki očitno izhajajo iz procesnih aktov, in naj bi s tem kršilo obveznost obrazložitve. Podana naj bi bila manjkajoča, in vsekakor nezadostna obrazložitev Splošnega sodišča. Poleg tega naj bi šlo za kršitev pravice do obrambe in pravice do učinkovitega pravnega varstva pritožnika (člen 47 Listine). Poleg tega naj bi Splošno sodišče izkrivilo dejstva in dokaze. Splošno sodišče naj bi prav tako napačno razlagalo in uporabilo člen 263(4) PDEU.

                  3.

                  Kršitev postopka in napačna uporaba prava zaradi zanikanja aktivne legitimacije kot konkurenta in poklicnega združenja glede na drugo izpodbijano odločbo:

                              Splošno sodišče je zaradi razlogov, navedenih v prvem in drugem pritožbenem razlogu, napačno uporabilo pravo s tem, da je zanikalo pritožnikovo aktivno legitimacijo glede na drugo izpodbijano odločbo.

                  4.

                  Napačna uporaba prava zaradi zanikanja obveznosti Komisije, da z obzirom na dodelitev novih pomoči s prodajo premoženja družbi Capricorn začne formalni postopek preiskave.

                              Splošno sodišče naj bi s kršitvijo člena 107, člena 108(2) PDEU, obveznosti obrazložitve, pravice do izjave in pravice do učinkovitega pravnega sredstva ter z izkrivljanjem dejstev in dokazov, storilo napako pri uporabi prava s tem, da je ugotovilo, da je bil postopek javnega razpisa odprt, transparenten in nediskriminatoren. Tržna cena naj tako ne bi bila določena. To naj bi povzročilo resne pomisleke, zaradi katerih bi morala Komisija začeti formalni postopek preiskave.

                  5.

                  Napačna uporaba prav pri obrazložitvi Splošnega sodišča glede pomanjkljive obrazložitve Komisije glede druge izpodbijane odločbe:

                              Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo s tem, da je ugotovilo, da je Komisija kršila obveznost obrazložitve v zvezi z izpodbijanimi odločbami.


title: Zadeva C-650/19 P: Pritožba, ki jo je Vialto Consulting Kft.vložila 3. septembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 26. junija 2019 v zadevi T-617/17, Vialto Consulting Kft/Evropska komisija

text:
               4.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/22

      Pritožba, ki jo je Vialto Consulting Kft.vložila 3. septembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 26. junija 2019 v zadevi T-617/17, Vialto Consulting Kft/Evropska komisija
      (Zadeva C-650/19 P)
      (2019/C 372/23)
      Jezik postopka: grščina

         Stranki

         Pritožnica: Vialto Consulting Kft. (zastopnik: Dimitrios Sigalas, avvocato)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predloga

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 26. junija 2019 v zadevi T-617/17;

                  —

                  Komisiji naloži plačil stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica v utemeljitvi pritožbe navaja tri pritožbene razloge:

                  1)

                  V izpodbijani sodbi so izkrivljena dejstva in napačno uporabljeno pravo v zvezi s kršitvijo člena 7(1) Uredbe št. 2185/96 (1). Splošno sodišče ni upoštevalo okoliščine, da je bil dejanski predmet odškodninske tožbe vprašanje, ali je OLAF kršil člen 7(1) Uredbe št. 2185/96 s tem, da je pritožnico zaprosil za dovoljenje za zbiranje podatkov, ki nikakor niso bili povezani z njegovo preiskavo. Splošno sodišče tudi ni upoštevalo okoliščine, da je pritožnica dejansko dovolila OLAF, da preišče vse kategorije podatkov, za katere je zaprosil.

                  2)

                  V izpodbijani sodbi je napačno uporabljeno pravo in manjka obrazložitev v zvezi s kršitvijo načela varstva legitimnega pričakovanja. Splošno sodišče ni pojasnilo, kateri od treh pogojev, določenih v sodni praksi v zvezi z varstvom legitimnega pričakovanja, v obravnavanem primeru ni bil izpolnjen.

                  3)

                  V izpodbijani sodbi so izkrivljena dejstva in napačno uporabljeno pravo v zvezi s kršitvijo pravice do izjave. Splošno sodišče ni upoštevalo okoliščine, da je Komisija zavzela stališče, ki je zavezujoče za naročnika in ki bi lahko privedlo do akta, ki posega v položaj pritožnice, ne da bi pritožnica podala izjavo.

         (1)  Uredba Sveta (Euratom, ES) št. 2185/96 z dne 11. novembra 1996 o pregledih in inšpekcijah na kraju samem, ki jih opravlja Komisija za zaščito finančnih interesov Evropskih skupnosti pred goljufijami in drugimi nepravilnostmi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 303).


title: Zadeva C-651/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 2. septembra 2019 – JP/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

text:
               4.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/23

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 2. septembra 2019 – JP/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
      (Zadeva C-651/19)
      (2019/C 372/24)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Vlagatelj kasacijske pritožbe: JP

         Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 46 Direktive 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (prenovitev) (1), v skladu s katerim morajo prosilci imeti pravico do učinkovitega pravnega sredstva zoper odločbe,,izdan[e] v zvezi z [njihovo] prošnjo za mednarodno zaščito‘, in člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da nasprotujeta nacionalnemu postopkovnemu pravilu, kot je člen 39/57 zakona z dne 15. decembra 1980 o vstopu na ozemlje, nastanitvi, prebivanju in odstranitvi tujcev v povezavi s členom 51/2, členom 57/6(3), prvi pododstavek, točka 5, in členom 57/6/2(1) istega zakona, ki določa, da je rok za vložitev tožbe zoper odločbo o nedopustnosti ponovne prošnje za mednarodno zaščito, ki jo vloži državljan tretje države, deset,koledarskih‘ dni od vročitve upravne odločbe, zlasti če je bila vročitev opravljena na generalnem komisariatu za begunce in osebe brez državljanstva, kjer se po zakonu,šteje‘, da je vlagatelj kasacijske pritožbe izbral naslov za vročanje?

         (1)  UL L 180, 2013, str. 60


title: Zadeva T-651/19: Tožba, vložena 26. septembra 2019 – Brands Up/EUIPO (Credit24)

text:
               25.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/83

      Tožba, vložena 26. septembra 2019 – Brands Up/EUIPO (Credit24)
      (Zadeva T-651/19)
      (2019/C 399/102)
      Jezik postopka: finščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Brands Up OÜ (Talin, Estonija) (zastopnik: M. Welin, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke (Credit24) kot znamke Evropske unije – prijava št. 17 941 316

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 16. julija 2019 v zadevi R 465/2019-2

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  sporno znamko registrira;

                  —

                  odredi, da se beseda „kyseenalainen“ (vprašljiv) na strani 1 odločbe preizkuševalca EUIPO z dne 20. decembra 2018 odstrani;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev načel enakega obravnavanja in enotnosti sodne prakse.


title: Zadeva T-615/15 RENV: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2019 – LL/Parlament (Pravilnik o povračilu in nadomestilu stroškov poslancem Evropskega parlamenta – Nadomestilo za parlamentarno pomoč – Izterjava neupravičeno izplačanih zneskov – Zastaranje)

text:
               2.12.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 406/19

      Sodba Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2019 – LL/Parlament
      (Zadeva T-615/15 RENV) (1)

      (Pravilnik o povračilu in nadomestilu stroškov poslancem Evropskega parlamenta - Nadomestilo za parlamentarno pomoč - Izterjava neupravičeno izplačanih zneskov - Zastaranje)
      (2019/C 406/26)
      Jezik postopka: litovščina

         Stranki

         Tožeča stranka: LL (zastopnik: J. Petrulionis, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopniki: sprva G. Corstens in S. Toliušis, nato S. Toliušis, N. Lorenz in M. Ecker, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa generalnega sekretarja Parlamenta D(2014) 1553 z dne 17. aprila 2014, v skladu s katerim naj se od tožeče stranke izterja znesek 37 728 EUR, ki je bil neutemeljeno izplačan iz naslova parlamentarne pomoči, s tem povezanega opomina z dne 5. maja 2014.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     LL nosi svoje stroške in stroške, ki jih je Evropski parlament priglasil v zvezi s prvotnim postopkom pred Splošnim sodiščem v zadevi T-615/15, in tem postopkom ponovnega odločanja v zadevi T-615/15 RENV.

                  3.

                     Parlament nosi svoje stroške in stroške, ki jih je LL priglasil v okviru pritožbenega postopka v zadevi C-326/16 P.

         (1)  UL C 27, 25.1.2016.


title: Zadeva T-610/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2019 – ICL-IP Terneuzen in ICL Europe Coöperatief/Komisija (REACH – Seznam snovi, ki so predmet avtorizacije – Vključitev 1-bromopropana (nPB) v Prilogo XIV k Uredbi (ES) št. 1907/2006 – Količina – Registracijska dokumentacija – Podatki – Združevanje snovi – Načelo dobrega upravljanja – Pravica do svobodnega poslovanja in trgovanja – Obveznost obrazložitve – Legitimno pričakovanje – Sorazmernost – Enako obravnavanje)

text:
               2.12.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 406/22

      Sodba Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2019 – ICL-IP Terneuzen in ICL Europe Coöperatief/Komisija
      (Zadeva T-610/17) (1)

      (REACH - Seznam snovi, ki so predmet avtorizacije - Vključitev 1-bromopropana (nPB) v Prilogo XIV k Uredbi (ES) št. 1907/2006 - Količina - Registracijska dokumentacija - Podatki - Združevanje snovi - Načelo dobrega upravljanja - Pravica do svobodnega poslovanja in trgovanja - Obveznost obrazložitve - Legitimno pričakovanje - Sorazmernost - Enako obravnavanje)
      (2019/C 406/29)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: ICL-IP Terneuzen, BV (Terneuzen, Nizozemska) in ICL Europe Coöperatief UA (Amsterdam, Nizozemska) (zastopniki: R. Cana, E. Mullier in H. Widemann, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: M. Huttunen, R. Lindenthal in K. Mifsud-Bonnici, agenti)

         Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska agencija za kemikalije (zastopniki: M. Heikkilä, W. Broere, T. Zbihlej in N. Herbatschek, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Uredbe Komisije (EU) 2017/999 z dne 13. junija 2017 o spremembi Priloge XIV k Uredbi (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH) (UL 2017, L 150, str. 7) v delu, v katerem je 1-bromopropan (nPB) vključen v navedeno prilogo.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     ICL-IP Terneuzen, BV in ICL Europe Coöperatief UA nosita svoje stroške in stroške Evropske komisije.

                  3.

                     Evropska agencija za kemikalije (ECHA) nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 357, 23.10.2017.


title: Zadeva T-636/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2019 – PlasticsEurope/ECHA (REACH – Izdelava seznama snovi, ki bodo morda vključene v Prilogo XIV k Uredbi (ES) št. 1907/2006 – Dopolnitev vpisa v zvezi s snovjo bisfenol A na tem seznamu – Člena 57 in 59 Uredbe št. 1907/2006 – Očitna napaka pri presoji – Pravna varnost – Legitimno pričakovanje – Sorazmernost)

text:
               2.12.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 406/22

      Sodba Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2019 – PlasticsEurope/ECHA
      (Zadeva T-636/17) (1)

      (REACH - Izdelava seznama snovi, ki bodo morda vključene v Prilogo XIV k Uredbi (ES) št. 1907/2006 - Dopolnitev vpisa v zvezi s snovjo bisfenol A na tem seznamu - Člena 57 in 59 Uredbe št. 1907/2006 - Očitna napaka pri presoji - Pravna varnost - Legitimno pričakovanje - Sorazmernost)
      (2019/C 406/30)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: PlasticsEurope (Bruselj, Belgija) (zastopniki: R. Cana, É. Mullier in F. Mattioli, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije (zastopniki: M. Heikkilä, W. Broere, C. Buchanan in A. Hautamäki, agenti, sprva skupaj s S. Raesom, odvetnikom)

         Intervenienta v podporo tožene stranke: Francoska republika (zastopniki: sprva D. Colas, E. de Moustier in J. Traband, nato D. Colas, J. Traband in A.-L. Desjonquères, agenti), ClientEarth (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: P. Kirch, odvetnik)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa ED/30/2017 izvršnega direktorja ECHA z dne 6. julija 2017, s katerim je bil obstoječi vpis bisfenola A na seznam snovi, ki bodo morda vključene v Prilogo XIV k Uredbi (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL 2006, L 396, str. 1, in popravek v UL 2007, L 136, str. 3), v skladu s členom 59 te uredbe dopolnjen tako, da je bil bisfenol A opredeljen tudi kot snov, ki ima lastnosti endokrinih motilcev in ima lahko resne učinke na zdravje ljudi, ki vzbujajo enakovredno raven zaskrbljenosti kot uporaba drugih snovi, naštetih v členu 57, od (a) do (e), navedene uredbe, vse v smislu člena 57(f) iste uredbe.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     PlasticsEurope nosi svoje stroške in stroške, ki sta jih priglasila Evropska agencija za kemikalije (ECHA) in ClientEarth.

                  3.

                     Francoska republika nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 382, 13.11.2017.


title: Zadeva C-522/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta (Španija) 9. julija 2019 – DC/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

text:
               9.12.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 413/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta (Španija) 9. julija 2019 – DC/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.
      (Zadeva C-522/19)
      (2019/C 413/22)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: DC

         Tožena stranka: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je za zagotovitev varstva potrošnikov in uporabnikov ter spoštovanja sodne prakse Unije, ki ga izvaja, glede na Direktivo Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah in zlasti glede na njena člena 6(1) in 7(1), v skladu s pravom Unije, da: se za nedvoumno merilo določi odločitev Tribunal Supremo (vrhovno sodišče) v sodbah z dne 23. januarja 2019 od 44 do 49, v skladu s katero je v pogodbah o hipotekarnih kreditih, sklenjenih s potrošniki, pogoj, o katerem se stranki nista dogovorili in ki določa, da mora vse stroške posla v zvezi s hipotekarnim kreditom nositi kreditojemalec, nepošten, različne postavke stroškov, vključene v navedenem nepoštenem in ničnem pogoju, pa se razdelijo med banko, ki je enostransko določila pogodbene pogoje, in potrošnika kreditojemalca, da se omeji povračilo neupravičeno plačanih zneskov zaradi uporabe nacionalne zakonodaje?
                  Ali je za zagotovitev varstva potrošnikov in uporabnikov ter spoštovanja sodne prakse Unije, ki ga izvaja, glede na Direktivo Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah in zlasti glede na njena člena 6(1) in 7(1), v skladu s pravom Unije, da Tribunal Supremo (vrhovno sodišče) dopolnjevalno razlaga pogoj, ki je zaradi nepoštenosti razglašen za ničen, če odprava tega pogoja in učinkov, ki izhajajo iz njega, ne vpliva na obstoj kreditne pogodbe s hipotekarnim jamstvom?

                  2.

                  Ali v povezavi s členom 394 Ley de Enjuiciamiento Civil (zakonik o civilnem postopku), ki določa objektivno merilo uspeha, v skladu s katerim stroške postopka plača stranka, ki v pravdi ni uspela, v primeru, da se nepošten pogoj v zvezi s stroški razglasi za ničen, vendar so učinki te ničnosti omejeni na zgoraj navedeno delitev stroškov, to pomeni kršitev načel prava Evropske unije o učinkovitosti in nezavezujoči naravi, če se ugoditev v sodbi šteje za delno, ter ali bi bilo to mogoče razlagati kot povzročanje učinka, ki je nasproten odvračilnemu, zaradi česar bi bili zakoniti interesi potrošnikov in uporabnikov nezaščiteni?


title: Zadeva C-527/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta (Španija) 9. julija 2019 – HG in IH/Bankia S.A.

text:
               9.12.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 413/21

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta (Španija) 9. julija 2019 – HG in IH/Bankia S.A.
      (Zadeva C-527/19)
      (2019/C 413/24)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: HG in IH

         Tožena stranka: Bankia S.A.

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je za zagotovitev varstva potrošnikov in uporabnikov ter spoštovanja sodne prakse Unije, ki ga izvaja, glede na Direktivo Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (1) in zlasti glede na njena člena 6(1) in 7(1), v skladu s pravom Unije, da: se za nedvoumno merilo določi odločitev Tribunal Supremo (vrhovno sodišče) v sodbah z dne 23. januarja 2019 od 44 do 49, v skladu s katero je v pogodbah o hipotekarnih kreditih, sklenjenih s potrošniki, pogoj, o katerem se stranki nista dogovorili in ki določa, da mora vse stroške posla v zvezi s hipotekarnim kreditom nositi kreditojemalec, nepošten, različne postavke stroškov, vključene v navedenem nepoštenem in ničnem pogoju, pa se razdelijo med banko, ki je enostransko določila pogodbene pogoje, in potrošnika kreditojemalca, da se omeji povračilo neupravičeno plačanih zneskov zaradi uporabe nacionalne zakonodaje?
                  Ali je za zagotovitev varstva potrošnikov in uporabnikov ter spoštovanja sodne prakse Unije, ki ga izvaja, glede na Direktivo Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah in zlasti glede na njena člena 6(1) in 7(1), v skladu s pravom Unije, da Tribunal Supremo (vrhovno sodišče) dopolnjevalno razlaga pogoj, ki je zaradi nepoštenosti razglašen za ničen, če odprava tega pogoja in učinkov, ki izhajajo iz njega, ne vpliva na obstoj kreditne pogodbe s hipotekarnim jamstvom?

                  2.

                  Ali v povezavi s členom 394 Ley de Enjuiciamiento Civil (zakonik o civilnem postopku), ki določa objektivno merilo uspeha, v skladu s katerim stroške postopka plača stranka, ki v pravdi ni uspela, v primeru, da se nepošten pogoj v zvezi s stroški razglasi za ničen, vendar so učinki te ničnosti omejeni na zgoraj navedeno delitev stroškov, to pomeni kršitev načel prava Evropske unije o učinkovitosti in nezavezujoči naravi, če se ugoditev v sodbi šteje za delno, ter ali bi bilo to mogoče razlagati kot povzročanje učinka, ki je nasproten odvračilnemu, zaradi česar bi bili zakoniti interesi potrošnikov in uporabnikov nezaščiteni?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288.


title: Zadeva C-582/19 P: Pritožba, ki jo je Holzer y Cia, SA de CV vložila 30. julija 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 23. maja 2019 v združenih zadevah T-3/18 in T-4/18, Holzer y Cia/EUIPO - Annco

text:
               9.12.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 413/22

      Pritožba, ki jo je Holzer y Cia, SA de CV vložila 30. julija 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 23. maja 2019 v združenih zadevah T-3/18 in T-4/18, Holzer y Cia/EUIPO - Annco
      (Zadeva C-582/19 P)
      (2019/C 413/25)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Holzer y Cia, SA de CV (zastopnik: N.A. Fernández Fernández-Pacheco, abogado)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, Annco, Inc.
      Sodišče (senat za dopustitev pritožb) je s sklepom z dne 22. oktobra 2019 ugotovilo, da pritožba ni dopustna in da Holzer y Cia, SA de CV nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-591/19 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 1. avgusta 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 11. junija 2019 v zadevi T-138/18, De Esteban Alonso/Komisija

text:
               9.12.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 413/23

      Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 1. avgusta 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 11. junija 2019 v zadevi T-138/18, De Esteban Alonso/Komisija
      (Zadeva C-591/19 P)
      (2019/C 413/26)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: B. Mongin in J. Baquero Cruz, agenta)

         Druga stranka v postopku: Fernando De Esteban Alonso

         Predlogi

                  —

                  Razglasitev sodbe z dne 11. junija 2019 za nično (T-138/18);

                  —

                  zavrnitev tožbe, vložene na prvi stopnji;

                  —

                  naložitev celotnih stroškov na obeh stopnjah A. De Estebanu.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      S prvim pritožbenim razlogom, ki se nanaša na kršitev pravne opredelitve dejstev v zvezi s členom 4 Sklep Komisije št. 1999/396, Komisija trdi, da Splošno sodišče ne bi smelo šteti, da je treba A. De Estebana „enačiti“ z osebami, ki so poimensko naštete v dopisu, ki ga je Evropski urad za boj proti goljufijam 19. marca 2003 poslal francoskim organom, ali da je bil vsaj osebno vpleten v dogodke, saj v zvezi z njim ni mogoče ugotoviti nič od navedenega.
      Drugi pritožbeni razlog se nanaša na napačno razlago člena 9(4) Uredbe št. 1073/1999, v skladu s katerim institucija v zvezi s poročilom Evropskega urada za boj proti goljufijam „sproži ustrezne postopke, predvsem disciplinske ali sodne, kakor zahtevajo rezultati teh preiskav […]“. Komisija meni, da te določbe ni mogoče razlagati a contrario tako, da omejuje njeno diskrecijsko pravico v zvezi z interesi Unije in zlasti ne tako, da ji prepoveduje vložiti premoženjskopravni zahtevek oziroma vložiti pritožbo pri nacionalnih organih, kadar meni, da je to glede na informacije, s katerimi razpolaga, potrebno, in to tudi pred morebitnim sprejetjem poročila Evropskega urada za boj proti goljufijam.
      S tretjim pritožbenim razlogom, navedenim podredno, Komisija trdi, da Splošno sodišče zaradi neobstoja vzročne zveze ne bi smelo ugoditi odškodninskemu zahtevku. Splošno sodišče naj bi odstopilo od svoje sodne prakse, v skladu s katero med domnevno škodo in tem, da je Evropski urad za boj proti goljufijam nacionalnim organom predložil informacije, ni dovolj neposredne vzročne zveze.


title: Zadeva C-613/19 P: Pritožba, ki jo je Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG vložila 14. avgusta 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 6. junija 2019 v zadevi T-209/18, Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG/EUIPO

text:
               9.12.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 413/23

      Pritožba, ki jo je Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG vložila 14. avgusta 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 6. junija 2019 v zadevi T-209/18, Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG/EUIPO
      (Zadeva C-613/19 P)
      (2019/C 413/27)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnica: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (zastopnik: C. Klawitter, rechtsanwalt)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), Autec AG
      Sodišče Evropske unije (senat za dopustitev pritožb) s sklepom z dne 24. oktobra 2019 ni dopustilo pritožbe in je odločilo, da pritožnica nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-614/19 P: Pritožba, ki jo je Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG vložila 14. avgusta 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 6. junija 2019 v zadevi T-210/18, Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

text:
               9.12.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 413/24

      Pritožba, ki jo je Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG vložila 14. avgusta 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 6. junija 2019 v zadevi T-210/18, Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
      (Zadeva C-614/19 P)
      (2019/C 413/28)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnica: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (zastopnik: C. Klawitter, rechtsanwalt)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, Autec AG
      Sodišče Evropske unije (senat za dopustitev pritožb) je s sklepom z dne 24. oktobra 2019 sklenilo, da se pritožba ne dopusti in da pritožnica nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-618/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 16. avgusta 2019 – Gestione Fiscalità Locale SpA/Regione Campania

text:
               9.12.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 413/24

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 16. avgusta 2019 – Gestione Fiscalità Locale SpA/Regione Campania
      (Zadeva C-618/19)
      (2019/C 413/29)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Ge.Fi.L. - Gestione Fiscalità Locale SpA

         Tožena stranka: Regione Campania

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je deželna določba, kot je člen 1(121) legge della Regione Campania 7 agosto 2014, n. 16 (zakon dežele Kampanija št. 16 z dne 7. avgusta 2014), ki omogoča, da dežela Kampanija storitve v zvezi z upravljanjem davka na motorna vozila neposredno, brez javnega naročila odda družbi ACI, v nasprotju s pravom Evropske unije, zlasti načeloma prostega pretoka storitev in kar največjega odpiranja javnih naročil konkurenci?


title: Zadeva C-649/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Spetsializiran nakazatelen sad (Bolgarija) 3. septembra 2019 – kazenski postopek zoper IR

text:
               9.12.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 413/25

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Spetsializiran nakazatelen sad (Bolgarija) 3. septembra 2019 – kazenski postopek zoper IR
      (Zadeva C-649/19)
      (2019/C 413/30)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Stranka v postopku v glavni stvari

      IR

         Vprašanja za predhodno odločanje

      Ali pravice obdolžene osebe na podlagi člena 4 (zlasti pravica na podlagi člena 4(3)), člena 6(2) in člena 7(1) Direktive 2012/13 (1) veljajo za obdolženo osebo, ki je bila prijeta na podlagi evropskega naloga za prijetje?
      Če je odgovor pritrdilen: ali je treba člen 8 Okvirnega sklepa 2002/584 razlagati tako, da dopušča spremembo vsebine evropskega naloga za prijetje glede na obrazec iz Priloge, zlasti vključitev novega besedila o pravicah zahtevane osebe do izpodbijanja nacionalnega in evropskega naloga za prijetje pred pravosodnimi organi odreditvene države članice v ta obrazec?
      Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen: ali je, če se evropski nalog za prijetje izda ob natančnem upoštevanju obrazca iz Priloge (to je brez obvestitve zahtevane osebe o njenih pravicah pred odreditvenim pravosodnim organom) in odreditveni pravosodni organ to osebo nemudoma po tem, ko izve za njeno prijetje, obvesti o njenih pravicah in ji pošlje ustrezne listine, to v skladu z uvodno izjavo 12, členom 1(3) Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ, členi 4, 6(2) in 7(1) Direktive 2012/13/EU ter členoma 6 in 47 Listine?
      Ali je Okvirni sklep 2002/584 veljaven, če ni drugega pravnega sredstva za zagotovitev pravic na podlagi člena 4, zlasti pravice na podlagi člena 4(3), na podlagi člena 6(2) in na podlagi člena 7(1) Direktive 2012/13/EU osebi, prijeti zaradi evropskega naloga za prijetje?

         (1)  Direktiva 2012/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012 o pravici do obveščenosti v kazenskem postopku (UL 2012, L 142, str. 1).


title: Zadeva C-674/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 10. septembra 2019 – „Skonis ir kvapas“ UAB/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               9.12.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 413/26

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 10. septembra 2019 – „Skonis ir kvapas“ UAB/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
      (Zadeva C-674/19)
      (2019/C 413/31)
      Jezik postopka: litovščina

         Predložitveno sodišče

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka:„Skonis ir kvapas“ UAB

         Tožena stranka: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 2(2) Direktive Sveta 2011/64/EU (1) z dne 21. junija 2011 o strukturi in stopnjah trošarine, ki velja za tobačne izdelke razlagati tako, da je treba za tobak za vodno pipo, za kakršnega gre v obravnavani zadevi (ki je sestavljen iz tobaka (do 24 %), sladkornega sirupa, glicerina, aromatičnih snovi in konzervansa), šteti, da „[…] deloma vsebuj[e] snovi, ki niso tobak“ za namene uporabe te določbe?

                  2.

                  Ali je treba člen 5(1) Direktive 2011/64/EU – tudi v primerih, v katerih ga je treba razlagati skupaj s členom 2(2) te direktive – razlagati tako, da je treba, če tobak, ki je vsebovan v mešanici, namenjeni za kajenje – v obravnavani zadevi tobak za vodno pipo (sporni izdelek v obravnavani zadevi) – ustreza merilom iz člena 5(1) Direktive 2011/64/EU, celotno mešanico šteti za tobak za kajenje, ne glede na druge snovi, ki so vsebovane v njej?

                  3.

                  Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen, ali je treba člen 2(2) in/ali člen 5(1) Direktive 2011/64/EU razlagati tako, da je treba celoten sporni izdelek, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki je proizveden z mešanjem drobno rezanega tobaka z drugimi tekočimi snovmi in običajno drobnimi delci snovi (sladkorni sirup, glicerin, aromatične snovi in konzervans), za uporabo te direktive šteti za tobak za kajenje?

                  4.

                  Ali je treba, če je odgovor na drugo vprašanje nikalen, na prvo in tretje vprašanje pa pritrdilen, določbe v tarifni številki 2403 Kombinirane nomenklature, določene v Prilogi I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 (2) z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 1006/2011 z dne 27. septembra 2011, Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 927/2012 z dne 9. oktobra 2012, Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 1001/2013 z dne 4. oktobra 2013 in Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 1101/2014 z dne 16. oktobra 2014, razlagati tako, da pomenijo, da se takih sestavin tobaka za vodno pipo, kot so (1) sladkorni sirup, (2) aromatične snovi in/ali (3) glicerin, ne sme obravnavati kot „tobačne nadomestke“?

         (1)  UL 2011, L 176, str. 24.

         (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382.


title: Zadeva C-673/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 11. septembra 2019 – M, A, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, T

text:
               16.12.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 423/21

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 11. septembra 2019 – M, A, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, T
      (Zadeva C-673/19)
      (2019/C 423/26)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Raad van State

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožniki: M, A, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Nasprotni stranki v postopku s pritožbo: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, T

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je to, da je tujec, ki mu je bila priznana mednarodna zaščita v drugi državi članici Unije, na podlagi nacionalne zakonodaje pridržan z namenom odstranitve v to drugo državo članico, če se je v zvezi s tem od njega sicer najprej zahtevalo, da naj odide na ozemlje te države članice, vendar nato ni bila izdana odločba o vrnitvi, v nasprotju z Direktivo 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (1), zlasti njenimi členi 3, 4, 6 in 15?

         (1)  UL 2008, L 348, str. 98.


title: Zadeva C-332/18 P: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 11. decembra 2019 – Mytilinaios Anonymos Etairia – Omilos Epicheiriseon, nekdanja Alouminion tis Ellados VEAE/Evropska komisija, Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (Pritožba – Državne pomoči – Proizvodnja aluminija – Ugodnejša cena električne energije, dodeljena s pogodbo – Sklep, s katerim je ugotovljeno, da je pomoč združljiva z notranjim trgom – Odpoved pogodbe – Zadržanje učinkov odpovedi s sodno odločbo v postopku za izdajo začasne odredbe – Sklep, s katerim je pomoč razglašena za nezakonito)

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/2

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 11. decembra 2019 – Mytilinaios Anonymos Etairia – Omilos Epicheiriseon, nekdanja Alouminion tis Ellados VEAE/Evropska komisija, Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI)
      (Zadeva C-332/18 P) (1)

      (Pritožba - Državne pomoči - Proizvodnja aluminija - Ugodnejša cena električne energije, dodeljena s pogodbo - Sklep, s katerim je ugotovljeno, da je pomoč združljiva z notranjim trgom - Odpoved pogodbe - Zadržanje učinkov odpovedi s sodno odločbo v postopku za izdajo začasne odredbe - Sklep, s katerim je pomoč razglašena za nezakonito)
      (2020/C 54/02)
      Jezik postopka: grščina

         Stranke

         Pritožnik: Mytilinaios Anonymos Etairia – Omilos Epicheiriseon, nekdanja Alouminion tis Ellados VEAE (zastopniki: N. Korogiannakis, N. Keramidas, E. Chrysafis, D. Diakopoulos in A. Komninos, dikigoroi, ter K. Struckmann, Rechtsanwalt)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija (zastopnika: A. Bouchagiar in E. Gippini Fournier, agenta), Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (zastopniki: E. Bourtzalas in D. Waelbroeck, avocats, ter C. Synodinos, H. Tagaras, E. Salaka, dikigoroi)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Mytilinaios Anonymos Etairia – Omilos Epicheiriseon se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 285, 13.8.2018.


title: Zadeva C-376/18: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 12. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovaška) – Slovenské elektrárne a.s./Úrad pre vybrané hospodárske subjekty, nekdanji Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty (Predhodno odločanje – Dopustnost – Skupna pravila notranjega trga z električno energijo – Direktiva 2009/72/ES – Področje uporabe – Člen 3 – Cilji – Načelo prepovedi diskriminacije – Posebna dajatev, ki se plača od dohodkov subjektov, ki so imetniki dovoljenja za opravljanje dejavnosti v reguliranih sektorjih – Elektroenergetski sektor)

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/3

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 12. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovaška) – Slovenské elektrárne a.s./Úrad pre vybrané hospodárske subjekty, nekdanji Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty
      (Zadeva C-376/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Dopustnost - Skupna pravila notranjega trga z električno energijo - Direktiva 2009/72/ES - Področje uporabe - Člen 3 - Cilji - Načelo prepovedi diskriminacije - Posebna dajatev, ki se plača od dohodkov subjektov, ki so imetniki dovoljenja za opravljanje dejavnosti v reguliranih sektorjih - Elektroenergetski sektor)
      (2020/C 54/03)
      Jezik postopka: slovaščina

         Predložitveno sodišče

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Slovenské elektrárne a.s.

         Tožena stranka: Úrad pre vybrané hospodárske subjekty, anciennement Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty

         Izrek

      Direktivo 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES ter zlasti njen člen 3, od (1) do (3) in (10), je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, s katero je uvedena posebna dajatev na dohodke iz naslova dejavnosti, ki jih na nacionalni ravni in v tujini opravljajo podjetja, ki na podlagi dovoljenja, ki ga izda javni organ, delujejo v različnih sektorjih reguliranih dejavnosti, vključno s podjetji, ki so imetniki dovoljenja za dobavo električne energije, ki ga izda pristojni nacionalni regulativni organ.

         (1)  UL C 285, 13.8.2018.


title: Zadeva C-380/18: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/E.P. (Predhodno odločanje – Mejni nadzor, azil in priseljevanje – Uredba (EU) 2016/399 – Zakoniku Unije o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah) – Člen 6 – Pogoji za vstop državljanov tretjih držav – Pojem „grožnja javnemu redu“ – Odločba o vrnitvi državljana tretje države, čigar prebivanje je nezakonito)

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/3

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/E.P.
      (Zadeva C-380/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Mejni nadzor, azil in priseljevanje - Uredba (EU) 2016/399 - Zakoniku Unije o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah) - Člen 6 - Pogoji za vstop državljanov tretjih držav - Pojem „grožnja javnemu redu“ - Odločba o vrnitvi državljana tretje države, čigar prebivanje je nezakonito)
      (2020/C 54/04)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Raad van State

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Tožena stranka: E.P.

         Izrek

      Člen 6(1)(e) Uredbe (EU) 2016/399 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o Zakoniku Unije o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah) je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni praksi, v skladu s katero lahko pristojni organi sprejmejo odločbo o vrnitvi državljana tretje države, za katerega ne velja obveznost vizuma in se nahaja na ozemlju držav članic z namenom kratkoročnega bivanja, iz razloga, da pomeni grožnjo javnemu redu, ker je osumljen storitve kaznivega dejanja, pod pogojem, da se ta praksa uporablja, le če, prvič, je to kaznivo dejanje dovolj resno glede na njegovo naravo in zagroženo kazen, da upraviči, da se prebivanje tega državljana na ozemlju držav članic nemudoma konča, in drugič, če ti organi razpolagajo s skladnimi, objektivnimi in natančnimi elementi, ki potrjujejo njihov sum, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 294, 20.8.2018.


title: Zadeva C-433/18: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein oikeus – Finska) – ML/Aktiva Finants OÜ (Predhodno odločanje – Uredba (ES) št. 44/2001 – Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah – Zahteva po kontradiktornem postopku in učinkovitem pravnem sredstvu – Odločba nacionalnega sodišča, s katero je ugotovljena izvršljivost sodbe, ki jo je izdalo sodišče druge države članice – Nacionalni postopek za dopustitev vložitve pritožbe)

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/5

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein oikeus – Finska) – ML/Aktiva Finants OÜ
      (Zadeva C-433/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Uredba (ES) št. 44/2001 - Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah - Zahteva po kontradiktornem postopku in učinkovitem pravnem sredstvu - Odločba nacionalnega sodišča, s katero je ugotovljena izvršljivost sodbe, ki jo je izdalo sodišče druge države članice - Nacionalni postopek za dopustitev vložitve pritožbe)
      (2020/C 54/06)
      Jezik postopka: finščina

         Predložitveno sodišče

      Korkein oikeus

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: ML

         Tožena stranka: Aktiva Finants OÜ

         Izrek

                  1.

                  Člen 43(1) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da ne nasprotuje postopku za dopustitev pravnih sredstev v nadaljnjo presojo, v katerem, prvič, pritožbeno sodišče odloča o vprašanju odobritve navedene dopustitve na podlagi odločbe, izdane na prvi stopnji, pritožbe, ki mu je predložena, morebitnih pripomb nasprotne stranke v pritožbenem postopku ter po potrebi na podlagi drugega gradiva o zadevi, in, drugič, mora biti pravno sredstvo dopuščeno v nadaljnjo presojo, zlasti če obstajajo dvomi o pravilnosti zadevne odločbe, če presoja pravilnosti te odločbe ni mogoča brez dopustitve v nadaljnjo presojo ali če za dopustitev v nadaljnjo presojo obstaja kak drug tehten razlog.

                  2.

                  Člen 43(3) Uredbe št. 44/2001, ki določa kontradiktorni postopek, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje postopku obravnave pravnega sredstva zoper odločbo v zvezi z zahtevo za razglasitev izvršljivosti, v katerem se ne zahteva, da se nasprotna stranka v pritožbenem postopku predhodno zasliši, če se izda zanjo ugodna odločba.

         (1)  UL C 352, 1.10.2018.


title: Združenie zadevie C-381/18 in C-382/18: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – G.S. (C-381/18), V.G. (C-382/18)/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Predhodno odločanje – Mejni nadzor, azil in priseljevanje – Politika priseljevanja – Direktiva 2003/86/ES – Pravica do združitve družine – Pogoji za uveljavljanje pravice do združitve družine – Pojem „razlogi javnega reda“ – Zavrnitev prošnje za vstop in prebivanje družinskega člana – Preklic dovoljenja za prebivanje družinskega člana ali zavrnitev njegovega podaljšanja)

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/4

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – G.S. (C-381/18), V.G. (C-382/18)/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (Združeni(e) zadevi(e) C-381/18 in C-382/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Mejni nadzor, azil in priseljevanje - Politika priseljevanja - Direktiva 2003/86/ES - Pravica do združitve družine - Pogoji za uveljavljanje pravice do združitve družine - Pojem „razlogi javnega reda“ - Zavrnitev prošnje za vstop in prebivanje družinskega člana - Preklic dovoljenja za prebivanje družinskega člana ali zavrnitev njegovega podaljšanja)
      (2020/C 54/05)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Raad van State

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: G.S. (C-381/18), V.G. (C-382/18)

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Izrek

                  1.

                  Sodišče je na podlagi člena 267 PDEU pristojno za razlago člena 6 Direktive Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine v položaju, v katerem mora sodišče odločiti o prošnji za vstop in prebivanje državljana tretje države, družinskega člana državljana Unije, ki ni uresničil svoje pravice do prostega gibanja, kadar se ta določba za tak položaj neposredno in brezpogojno uporablja na podlagi nacionalnega prava.

                  2.

                  Člen 6(1) in (2) Direktive 2003/86 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni praksi, v skladu s katero lahko pristojni organi iz razlogov javnega reda, na eni strani, zavrnejo prošnjo za vstop in prebivanje, ki temelji na tej direktivi, na podlagi kazenske obsodbe, ki je bila sprejeta v času prejšnjega bivanja na ozemlju zadevne države članice, in na drugi strani, prekličejo dovoljenje za prebivanje, ki temelji na navedeni direktivi, ali zavrnejo njegovo podaljšanje, če je bila prosilcu izrečena dovolj visoka kazen glede na trajanje prebivanja, pod pogojem, da se ta praksa uporablja samo, če je kaznivo dejanje, za katerega je bila izdana zadevna obsodba, dovolj resno, da se ugotovi, da je prebivanje tega prosilca nujno izključeno, in da ti organi opravijo posamično presojo iz člena 17 te direktive, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 294, 20.8.2018.


title: Zadeva C-435/18: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 12. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Otis GmbH, Schindler Liegenschaftsverwaltung GmbH, Schindler Aufzüge und Fahrtreppen GmbH, Kone AG, Thyssenkrupp Aufzüge GmbH/Land Oberösterreich in drugi (Predhodno odločanje – Člen 101 PDEU – Odškodnina za škodo, nastalo zaradi omejevalnega sporazuma – Pravica do odškodnine, ki jo imajo osebe, ki na trgu, na katerega se omejevalni sporazum nanaša, ne delujejo kot dobavitelji ali kupci – Škoda, ki je nastala javnemu subjektu, ki je dodelil posojila pod ugodnimi pogoji z namenom pridobitve blaga, na katero se nanaša omejevalni sporazum)

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/6

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 12. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Otis GmbH, Schindler Liegenschaftsverwaltung GmbH, Schindler Aufzüge und Fahrtreppen GmbH, Kone AG, Thyssenkrupp Aufzüge GmbH/Land Oberösterreich in drugi
      (Zadeva C-435/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 101 PDEU - Odškodnina za škodo, nastalo zaradi omejevalnega sporazuma - Pravica do odškodnine, ki jo imajo osebe, ki na trgu, na katerega se omejevalni sporazum nanaša, ne delujejo kot dobavitelji ali kupci - Škoda, ki je nastala javnemu subjektu, ki je dodelil posojila pod ugodnimi pogoji z namenom pridobitve blaga, na katero se nanaša omejevalni sporazum)
      (2020/C 54/07)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberster Gerichtshof

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Otis GmbH, Schindler Liegenschaftsverwaltung GmbH, Schindler Aufzüge und Fahrtreppen GmbH, Kone AG, Thyssenkrupp Aufzüge GmbH

         Tožene stranke: Land Oberösterreich, Gemeinnützige Wohnungsgenossenschaft „Lebensräume“ eingetragene GmbH, EBS Wohnungsgesellschaft mbH, WAG Wohnungsanlagen GmbH, WSG Gemeinnützige Wohn- und Siedlergemeinschaft reg.GmbH, Neue Heimat Oberösterreich Gemeinnützige Wohnungs- und SiedlungsgesmbH, BRW Gemeinnützige Wohnungs- und Siedlungsgenossenschaft „Baureform Wohnstätte“ eingetragene Gen.m.b.H., Gemeinnützige Wohnungs- und Siedlungsgenossenschaft „Familie“ eingetragene Gen.m.b.H., VLW Vereinigte Linzer Wohnungsgenossenschaften Gemeinnützige GmbH, Gemeinnützige Steyrer Wohn- und Siedlungs Genossenschaft „Styria“ reg.Gen.m.b.H., Innviertler Gemeinnützige Wohnungs- und Siedlungsgenossenschaft reg.Gen.m.b.H., Gemeinnützige Wohnungsgesellschaft der Stadt Steyr GmbH, Gemeinnützige Industrie-Wohnungsaktiengesellschaft, Gemeinnützige Siedlungsgesellschaft m.b.H. für den Bezirk Vöcklabruck, GEWOG Neues Heim Gemeinnützige Wohnungsgesellschaft m.b.H.

         Izrek

      Člen 101 PDEU je treba razlagati tako, da osebe, ki na trgu, na katerega se nanaša omejevalni sporazum, ne delujejo kot dobavitelji ali kot kupci, ampak so kupcem proizvodov, ki so naprodaj na tem trgu, dodelili subvencije v obliki subvencioniranih posojil, lahko zahtevajo, da se podjetjem, ki so sodelovala pri tem omejevalnem sporazumu, naloži povračilo škode, ki je tem osebam nastala, ker je bil znesek subvencij višji, kot bi bil, če tega omejevalnega sporazuma ne bi bilo, zaradi česar te razlike niso mogle uporabiti na bolj dobičkonosen način.

         (1)  UL C 352, 1.10.2018.


title: Zadeva C-519/18: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 12. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – TB/Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal (Predhodno odločanje – Politika priseljevanja – Pravica do združitve družine – Direktiva 2003/86/ES – Člen 10(2) – Neobvezna določba – Zahtevani pogoji za uveljavljanje pravice do združitve družine – Družinski član begunca, ki ni omenjen v členu 4 – Pojem „vzdrževana oseba“)

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/7

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 12. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – TB/Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal
      (Zadeva C-519/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Politika priseljevanja - Pravica do združitve družine - Direktiva 2003/86/ES - Člen 10(2) - Neobvezna določba - Zahtevani pogoji za uveljavljanje pravice do združitve družine - Družinski član begunca, ki ni omenjen v členu 4 - Pojem „vzdrževana oseba“)
      (2020/C 54/09)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: TB

         Tožena stranka: Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

         Izrek

      Člen 10(2) Direktive Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da država članica dovoli združitev družine s sestro begunca, le če ta sestra begunca zaradi svojega zdravstvenega stanja ni sposobna poskrbeti za svoje potrebe, pod pogojem, da:

                  —

                  se navedena nesposobnost po eni strani presoja ob upoštevanju posebnega položaja, v katerem so begunci, in po posamični preučitvi, v kateri se upoštevajo vsi upoštevni elementi, in

                  —

                  je po drugi strani mogoče ob upoštevanju tudi posebnega položaja, v katerem so begunci, in po posamični preučitvi, v kateri se upoštevajo vsi upoštevni elementi, ugotoviti, da finančno podporo zadevne osebe dejansko zagotavlja begunec, ali da je razvidno, da je begunec najbolj primeren družinski član za zagotovitev zahtevane finančne podpore.

         (1)  UL C 436, 3.12.2018.


title: Zadeva C-708/18: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul București – Romunija) – TK/Asociația de Proprietari bloc M5A-ScaraA (Predhodno odločanje – Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Člena 7 in 8 – Direktiva 95/46/ES – Člen 6(1)(c) in člen 7(f) – Zakonitost obdelave osebnih podatkov – Nacionalna ureditev, ki dopušča videonadzor za zagotovitev varnosti in zaščite oseb, premoženja in sredstev ter uresničevanje zakonitih interesov brez privolitve posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki – Namestitev sistema videonadzora v skupnih delih stanovanjske stavbe)

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/8

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul București – Romunija) – TK/Asociația de Proprietari bloc M5A-ScaraA
      (Zadeva C-708/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člena 7 in 8 - Direktiva 95/46/ES - Člen 6(1)(c) in člen 7(f) - Zakonitost obdelave osebnih podatkov - Nacionalna ureditev, ki dopušča videonadzor za zagotovitev varnosti in zaščite oseb, premoženja in sredstev ter uresničevanje zakonitih interesov brez privolitve posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki - Namestitev sistema videonadzora v skupnih delih stanovanjske stavbe)
      (2020/C 54/10)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunalul București

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: TK

         Tožena stranka: Asociația de Proprietari bloc M5A-ScaraA

         Izrek

      Člen 6(1)(c) in člen 7(f) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov v povezavi s členoma 7 in 8 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalnim določbam, ki dovoljujejo vzpostavitev sistema videonadzora, kot je zadevni sistem v postopku v glavni stvari, ki je nameščen v skupnih delih stanovanjske stavbe, za uresničevanje zakonitih interesov, ki vključujejo zaščito ter varstvo oseb in premoženja, brez privolitve posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, če obdelava osebnih podatkov z zadevnim sistemom videonadzora izpolnjuje pogoje iz navedenega člena 7(f), kar mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 65, 18.2.2019.


title: Zadeva C-783/18 P: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 12. decembra 2019 – Urad Evropske unije za intelektualno lastnino/Wajos GmbH (Pritožba – Znamka Evropske unije – Uredba (ES) št. 207/2009 – Člen 7(1)(b) – Absolutni razlog za zavrnitev – Znamke brez razlikovalnega učinka – Tridimenzionalne znamke, sestavljene iz oblike proizvoda – Merila za presojo razlikovalnega učinka – Obveznost obrazložitve – Oblika posode – Amfora)

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/9

      Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 12. decembra 2019 – Urad Evropske unije za intelektualno lastnino/Wajos GmbH
      (Zadeva C-783/18 P) (1)

      (Pritožba - Znamka Evropske unije - Uredba (ES) št. 207/2009 - Člen 7(1)(b) - Absolutni razlog za zavrnitev - Znamke brez razlikovalnega učinka - Tridimenzionalne znamke, sestavljene iz oblike proizvoda - Merila za presojo razlikovalnega učinka - Obveznost obrazložitve - Oblika posode - Amfora)
      (2020/C 54/11)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnik: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Hanf, agent)

         Druga stranka v postopku: Wajos GmbH (zastopniki: J. Schneiders, R. Krillke in B. Schneiders, Rechtsanwälte)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) poleg svojih stroškov nosi tudi stroške Wajos GmbH.

         (1)  UL C 112, 25.3.2019.


title: Zadeva C-87/19: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 11. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – TV Play Baltic AS/Lietuvos radijo ir televizijos komisija (Predhodno odločanje – Elektronska komunikacijska omrežja in storitve – Direktiva 2002/21/ES (Okvirna direktiva) – Člen 2(m) – Zagotovitev elektronskega komunikacijskega omrežja – Pojem – Direktiva 2002/22/ES (Direktiva o univerzalnih storitvah) – Člen 31(1) – Obveznost prenosa določenih radijskih ali televizijskih kanalov – Operater, ki ponuja paket kanalov prek satelita – Razumne obveznosti prenosa – Pogoji – Člen 56 PDEU – Sorazmernost)

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/10

      Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 11. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – TV Play Baltic AS/Lietuvos radijo ir televizijos komisija
      (Zadeva C-87/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Elektronska komunikacijska omrežja in storitve - Direktiva 2002/21/ES (Okvirna direktiva) - Člen 2(m) - Zagotovitev elektronskega komunikacijskega omrežja - Pojem - Direktiva 2002/22/ES (Direktiva o univerzalnih storitvah) - Člen 31(1) - Obveznost prenosa določenih radijskih ali televizijskih kanalov - Operater, ki ponuja paket kanalov prek satelita - Razumne obveznosti prenosa - Pogoji - Člen 56 PDEU - Sorazmernost)
      (2020/C 54/12)
      Jezik postopka: litovščina

         Predložitveno sodišče

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: TV Play Baltic AS

         Tožena stranka: Lietuvos radijo ir televizijos komisija

         Izrek

                  1.

                  Člen 2(m) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) je treba razlagati tako, da dejavnost retransmisije televizijskih programov prek satelitskih omrežij v lasti tretjih oseb ne spada k pojmu „zagotovitev elektronskega komunikacijskega omrežja“ v smislu te določbe.

                  2.

                  Člen 31(1) Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da države članice naložijo obveznost prenosa televizijskega programa podjetjem, ki prek satelitskih omrežij v lasti tretjih oseb opravljajo retransmisijo televizijskih programov, zaščitenih s sistemom pogojnega dostopa in svojim strankam ponujajo pakete televizijskih programov.

                  3.

                  Člen 56 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da države članice naložijo obveznost brezplačnega prenosa televizijskega kanala podjetjem, ki prek satelitskih omrežij v lasti tretjih oseb opravljajo retransmisijo televizijskih programov, zaščitenih s sistemom pogojnega dostopa in svojim strankam ponujajo pakete televizijskih programov, če ta obveznost prenosa, prvič, omogoča pomembnemu številu ali odstotku končnih uporabnikov vseh načinov prenosa televizijskih programov dostop do kanala, ki je predmet navedene obveznosti, in drugič, če se upoštevajo geografska porazdelitev končnih uporabnikov storitev, ki jih opravlja operater, ki mu je naložena ta obveznost prenosa, okoliščina, da operater opravlja retransmisijo tega kanala, ne da bi ga kodiral, in okoliščina, da je navedeni kanal brezplačno dostopen prek spleta in prek prizemnega televizijskega omrežja, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 155, 6.5.2019.


title: Združeni zadevi C-566/19 PPU in C-626/19 PPU: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. decembra 2019 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel, Rechtbank Amsterdam – Luksemburg, Nizozemska) – Izvršitev evropskih nalogov za prijetje, izdanih zoper JR (C-599/19 PPU) in YC (C-626/19 PPU) (Predhodno odločanje – Nujni postopek predhodnega odločanja – Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Evropski nalog za prijetje – Okvirni sklep 2002/584/PNZ – Člen 6(1) – Pojem „odreditveni pravosodni organ“ – Merila – Evropski nalog za prijetje, ki ga je izdalo državno tožilstvo države članice zaradi kazenskega pregona)

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/11

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. decembra 2019 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel, Rechtbank Amsterdam – Luksemburg, Nizozemska) – Izvršitev evropskih nalogov za prijetje, izdanih zoper JR (C-599/19 PPU) in YC (C-626/19 PPU)
      (Združeni zadevi C-566/19 PPU in C-626/19 PPU) (1)

      (Predhodno odločanje - Nujni postopek predhodnega odločanja - Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Evropski nalog za prijetje - Okvirni sklep 2002/584/PNZ - Člen 6(1) - Pojem „odreditveni pravosodni organ“ - Merila - Evropski nalog za prijetje, ki ga je izdalo državno tožilstvo države članice zaradi kazenskega pregona)
      (2020/C 54/14)
      Jezik postopka: francoščina in nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Cour d'appel, Rechtbank Amsterdam

         Stranki v postopku v glavni stvari

      JR (C-566/19 PPU), YC (C-626/19 PPU)

         Izrek

      Člen 6(1) Okvirnega sklepa Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom Sveta 2009/299/PNZ z dne 26. februarja 2009, je treba razlagati tako, da državni tožilci države članice, ki so zadolženi za kazenski pregon ter so pod vodstvom in nadzorom hierarhično nadrejenih oseb, spadajo pod pojem „odreditveni pravosodni organ“ v smislu te določbe, če jim njihov status podeljuje jamstvo neodvisnosti, zlasti v razmerju do izvršilne veje oblasti, v okviru izdaje evropskega naloga za prijetje.
      Okvirni sklep 2002/584, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom 2009/299, je treba razlagati tako, da so zahteve učinkovitega sodnega varstva, do katerega mora biti upravičena oseba, za katero je izdan evropski nalog za prijetje zaradi kazenskega pregona, izpolnjene, če so v skladu z zakonodajo odreditvene države članice pogoji za izdajo tega naloga in zlasti sorazmernost te izdaje predmet sodnega nadzora v tej državi članici.

         (1)  UL C 337, 7.10.2019

         UL C 383, 11.11.2019.


title: Zadeva C-627/19 PPU: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Amsterdam – Nizozemska) – Izvršitev evropskega naloga za prijetje, izdanega zoper ZB („Predhodno odločanje – Nujni postopek predhodnega odločanja – Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Evropski nalog za prijetje – Okvirni sklep 2002/584/PNZ – Člen 6(1) – Pojem ‚odreditveni pravosodni organ“ – Merila – Evropski nalog za prijetje, ki ga je izdalo državno tožilstvo države članice zaradi izvršitve kazni)

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/13

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Amsterdam – Nizozemska) – Izvršitev evropskega naloga za prijetje, izdanega zoper ZB
      (Zadeva C-627/19 PPU) (1)

      („Predhodno odločanje - Nujni postopek predhodnega odločanja - Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Evropski nalog za prijetje - Okvirni sklep 2002/584/PNZ - Člen 6(1) - Pojem ‚odreditveni pravosodni organ“ - Merila - Evropski nalog za prijetje, ki ga je izdalo državno tožilstvo države članice zaradi izvršitve kazni)
      (2020/C 54/16)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank Amsterdam

         Stranka v postopku v glavni stvari

      ZB

         Izrek

      Okvirni sklep Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom Sveta 2009/299/PNZ z dne 26. februarja 2009, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje zakonodaji države članice, ki ob tem, da podeljuje pristojnost za izdajo evropskega naloga za prijetje zaradi izvršitve kazni organu, ki sicer sodeluje pri izvajanju sodne oblasti v tej državi članici, vendar ni sodišče, ne določa ločenega pravnega sredstva pred sodiščem zoper odločitev tega organa o izdaji takega evropskega naloga za prijetje.

         (1)  UL C 383, 11.11.2019.


title: Zadeva C-725/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Judecătoria Sector 2 București (Romunija) 1. oktobra 2019 – IO/Impuls Leasing România IFN SA

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/14

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Judecătoria Sector 2 București (Romunija) 1. oktobra 2019 – IO/Impuls Leasing România IFN SA
      (Zadeva C-725/19)
      (2020/C 54/17)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Judecătoria Sector 2 București

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka-vlagateljica ugovora: IO

         Tožena stranka: Impuls Leasing România IFN SA

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba Direktivo 93/13/EGS (1), ob upoštevanju načela učinkovitosti, razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, kakršna je veljavna romunska zakonodaja o pogojih za dopustnost ugovora zoper izvršbo – člen 713(2) zakonika o civilnem postopku, kot je bil spremenjen z Legea nr. 310/2018 (zakon št. 310/2018) – ki v okviru ugovora zoper izvršbo ne dopušča možnosti, da bi sodišče po uradni dolžnosti ali na predlog potrošnika preučilo, ali so pogoji lizinške pogodbe, ki je izvršilni naslov, nepošteni, ker obstaja tožba občega prava, v okviru katere bi bilo mogoče preveriti, ali pogodbe, sklenjene med „potrošnikom“ in „prodajalcem ali ponudnikom“ („vânzător sau furnizor“), vsebujejo nepoštene pogoje v smislu navedene direktive?

         (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).