title: Zadeva T-250/06 P: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 22. maja 2008 – Ott in drugi proti Komisiji ( Pritožba – Nasprotna pritožba – Dopustnost – Javni uslužbenci – Uradniki – Napredovanje – Napredovalno obdobje 2004 – Dodelitev prednostnih točk – Splošne določbe za izvajanje člena 45 Kadrovskih predpisov – Ugovor nezakonitosti – Nadomestitev razlogov – Pritožba, ki je delno neutemeljena in delno utemeljena – Spor, o katerem je mogoče odločiti – Zavrnitev tožbe )

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/32

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 22. maja 2008 – Ott in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-250/06 P) (1)

   („Pritožba - Nasprotna pritožba - Dopustnost - Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2004 - Dodelitev prednostnih točk - Splošne določbe za izvajanje člena 45 Kadrovskih predpisov - Ugovor nezakonitosti - Nadomestitev razlogov - Pritožba, ki je delno neutemeljena in delno utemeljena - Spor, o katerem je mogoče odločiti - Zavrnitev tožbe“)
   (2008/C 171/57)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Martial Ott (Oberanven, Luksemburg), Fernando Lopez Tola (Luxembourg, Luksemburg) in Francis Weiler (Itzig, Luksemburg) (zastopnik: F. Frabetti, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Berardis-Kayser in D. Martin, zastopnika)
   Predmet
   Pritožba zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 30. junija 2006 v zadevi Ott in drugi proti Komisiji (F-87/05, še neobjavljen v ZOdl.), s katero se zahteva razveljavitev tega sklepa.
   Izrek

               1.

               Sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 30. junija 2006 v zadevi Ott in drugi proti Komisiji (F-87/05) se razveljavi v delu, v katerem je bila zavržena tožba F. Weilerja.

               2.

               V preostalem se pritožba zavrne.

               3.

               Nasprotna pritožba se zavrne.

               4.

               Tožba pod opravilno številko F-87/05, ki jo je pri Sodišču za uslužbence vložil F. Weiler, se zavrne.

               5.

               M. Ott, F. Lopez Tola in F. Weiler nosijo svoje stroške postopka na tej stopnji in štiri petine stroškov Komisije. Komisija nosi petino svojih stroškov postopka na tej stopnji.

               6.

               F. Weiler in Komisija nosita svoje stroške postopka pred Sodiščem za uslužbence.

      (1)  UL C 281, 18.11.2006.


title: Zadeva T-37/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 9. aprila 2008 – Meggle proti UUNT in Clover (HiQ z deteljico) ( Znamka skupnosti – Ugovor – Umik ugovora – Ustavitev postopka )

text:
               7.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/25

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 9. aprila 2008 – Meggle proti UUNT in Clover (HiQ z deteljico)
   (Zadeva T-37/06) (1)

   („Znamka skupnosti - Ugovor - Umik ugovora - Ustavitev postopka“)
   (2008/C 142/44)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Meggle AG (Wasserburg, Nemčija) (zastopnika: T. Raab in H. Lauf, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Weberndörfer, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Clover Corporation Limited (Sydney, Avstralija)
   Predmet
   Tožba, vložena zoper odločbo R 1130/2004-2 drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 22. novembra 2005 v zvezi s postopkom ugovora med Meggle AG in Clover Corporation Limited.
   Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Toženi stranki se naloži plačilo stroškov postopka.

      (1)  UL C 96, 22.4.2006.


title: Zadeva T-44/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2011 – Kaučuk proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg butadienskega kavčuka in emulzijskega stiren butadienskega kavčuka — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Sodelovanje v kartelu — Odgovornost za kršitev — Globe — Teža in trajanje kršitve — Olajševalne okoliščine)

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/42

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2011 – Kaučuk proti Komisiji
   (Zadeva T-44/07) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg butadienskega kavčuka in emulzijskega stiren butadienskega kavčuka - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Sodelovanje v kartelu - Odgovornost za kršitev - Globe - Teža in trajanje kršitve - Olajševalne okoliščine)
   2011/C 269/92
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kaučuk a.s. (Kralupy nad Vltavou, Češka republika) (zastopnika: sprva M. Powell in K. Kuik, nato M. Powell, solicitors)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva M. Kellerbauer, V. Bottka in O. Weber, nato M. Kellerbauer, V. Bottka in V. Di Bucci, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 5700 konč. z dne 29. novembra 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/F/38.638 – butadienski kavčuk in emulzijski stiren-butadienski kavčuk) v delu, ki se nanaša na družbo Kaučuk a.s. ali, podredno, za odpravo ali zmanjšanje globe, naložene družbi Kaučuk.

      Izrek

               1.

               Odločba Komisije C(2006) 5700 konč. z dne 29. novembra 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/F/38.638 – butadienski kavčuk in emulzijski stiren butadienski kavčuk) za razglasi za nično v delu, ki se nanaša na družbo Kaučuk a.s.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 82, 14.4.2007.


title: Zadeva T-598/17: Tožba, vložena 5. septembra 2017 – Italija/Komisija

text:
               23.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 357/27

         Tožba, vložena 5. septembra 2017 – Italija/Komisija
   (Zadeva T-598/17)
   (2017/C 357/36)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Republika Italija (zastopnika: G. Palmieri, agentka, in P. Pucciariello, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               v delu, ki je predmet te tožbe, razglasi za ničen Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2017/1144 z dne 26. junija 2017 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije, ki je bil vročen istega dne;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka se v utemeljitev tožbe sklicuje na edini tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev člena 7(4) Uredbe Sveta (ES) št. 1258/1999 z dne 17. maja 1999 o financiranju skupne kmetijske politike (1), in člena 31 Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 o financiranju skupne kmetijske politike (2).
   V okviru tega razloga se očita uporaba finančnih popravkov, izvedenih z izpodbijanim sklepom, ob upoštevanju nelogičnosti glede na pridobljene dokaze.
   Poleg tega se izpodbija višina navedenih popravkov, saj je njihova dejanska določitev nesorazmerna in očitno nelogična, ker občutno presega morebitno škodo, ki bi lahko izhajala iz ravnanj, pripisanih italijanskim organom.

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 25, str. 414.

      (2)  UL 2005, L 209, str. 1.


title: Zadeva T-446/16 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. aprila 2017 – CC/Parlament (Pritožba — Javni uslužbenci — Zaposlovanje — Razpis javnega natečaja — Splošni javni natečaj — Napake pri vodenju seznama uspešnih kandidatov — Nepogodbena odgovornost — Novi dokazni predlogi — Premoženjska škoda — Enako obravnavanje — Izkrivljanje dejstev — Izguba možnosti)

text:
               19.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/26

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. aprila 2017 – CC/Parlament
   (Zadeva T-446/16 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Zaposlovanje - Razpis javnega natečaja - Splošni javni natečaj - Napake pri vodenju seznama uspešnih kandidatov - Nepogodbena odgovornost - Novi dokazni predlogi - Premoženjska škoda - Enako obravnavanje - Izkrivljanje dejstev - Izguba možnosti))
   (2017/C 195/36)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: CC (zastopnika: G. Maximini in C. Hölzer, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropski parlament (zastopnika: M. Ecker in E. Despotopoulou, agenta)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (sodnik posameznik) z dne 21. julija 2016, CC/Parlament (F 9/12 RENV, EU:F:2016:165), s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Sodba Sodišča za uslužbence Evropske unije (sodnik posameznik) z dne 21. julija 2016, CC/Parlament (F 9/12 RENV), se razveljavi, ker je Sodišče za uslužbence, prvič, izračunalo izgubo možnosti zaposlitve CC pri Svetu Evropske unije kot uradnice na poskusnem delu tako, da ni upoštevalo obdobja med 16. februarjem 2006 in 31. avgustom 2007, in drugič, izračunalo izgubo možnosti zaposlitve CC pri drugih institucijah in organih Evropske unije kot uradnice na poskusnem delu po metodi, ki se razlikuje od tiste, ki je bila uporabljena za Svet.

               2.

               V preostalem se pritožba zavrne.

               3.

               Zadeva se vrne senatu Splošnega sodišča, ki ni senat, ki je odločal o tej pritožbi.

               4.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 371, 10.10.2016.


title: Zadeva C-582/08: Tožba, vložena 29. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/23

         Tožba, vložena 29. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-582/08)
   (2009/C 69/41)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: R. Lyal, M. Afonso, zastopnika)

      Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               razglasi naj se, da Združeno kraljestvo, s tem da je zavračalo vračilo vstopnega davka glede določenih transakcij davčnih zavezancev, ki nimajo stalnega prebivališča ali sedeža na ozemlju Evropske skupnosti, ni izpolnilo obveznosti iz členov 169, 170 in 171 Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost in člena 2(1) Trinajste direktive o DDV 86/560/EGS (2) z dne 17. novembra 1986 o usklajevanju zakonodaje držav članic glede prometnih davkov – Postopki vračila davka na dodano vrednost davčnim zavezancem, ki nimajo stalnega prebivališča ali sedeža na ozemlju Skupnosti;

               —

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija trdi, da člena 2(1) Trinajste direktive ni mogoče razlagati tako, da izključuje vračilo DDV obračunanega za blago ali storitve, ki so se uporabili za finančne in zavarovalne transakcije, omenjene v členu 17(3)(c) Šeste direktive o DDV (3). Zato Komisija meni, da je zakonodaja Združenega kraljestva, v delu, v katerem se zavrača pravica do vračila tega DDV davčnemu zavezancu, ki nima stalnega prebivališča ali sedeža na ozemlju Evropske skupnosti, v nasprotju s pravom Skupnosti.

      (1)  UL L 347, str. 1.

      (2)  UL L 326, str. 40.

      (3)  UL L 145, str. 1 Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero.


title: Zadeva T-332/08: Tožba, vložena 15. avgusta 2008 – Melli Bank proti Svetu

text:
               27.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/23

         Tožba, vložena 15. avgusta 2008 – Melli Bank proti Svetu
   (Zadeva T-332/08)
   (2008/C 247/45)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Melli Bank plc (London, Združeno kraljestvo) (zastopniki: R. Gordon QC, M. Hoskins, Barrister, in T. Din, Solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Za ničnega je razglašen del B, odstavek 4 Priloge k Sklepu Sveta 2008/475/ES o omejevalnih ukrepih proti Iranu v delu, v katerem se nanaša na Melli Bank plc.

               —

               Če Sodišče ugotovi, da je člen 7(2)(d) Uredbe zavezujoč, naj razglasi, da se člen 7(2)(d) Uredbe Sveta št. 423/2007/ES o omejevalnih ukrepih proti Iranu ne uporablja.

               —

               Svet naj plača stroške tožeče stranke v zvezi s tem postopkom.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka v obravnavanem primeru predlaga delno razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2008/475/ES z dne 23. junija 2008 (1) o izvajanju člena 7(2) Uredbe (ES) št. 23/2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu v delu, v katerem je tožeča stranka vključena v seznam oseb, subjektov in organov, katerih sredstva in gospodarski viri se zamrznejo v skladu s to določbo. Tožeča stranka je izpodbijala isti sklep v zadevi T-246/08, Melli Bank v Council (2).
   Tožeča stranka v podporo tožbi v obravnavanem primeru navaja, da je Svet kršil obveznost obrazložitve, ker ni podal nobenega posameznega in posebnega razloga za navedbo tožeče stranke. Tožeča stranka navaja, da je bila navedena, ne zato ker je bila sama udeležena pri zagotavljanju podpore jedrski dejavnosti Irana, ampak izključno zato, ker je odvisna družba matične družbe, ki naj bi bila vključena v takšne dejavnosti.
   Tožeča stranka dalje navaja, naj se razglasi, da se ta določba, če je treba člen 7(2)(d) Uredbe Sveta (ES) št. 423/2007 (3) razlagati kot da nalaga obveznosti Svetu, da navede vsako odvisno ali nadzorovano družbo v kateri ima matična družba delež, ki je vključena v seznam oseb, subjektov in organov, katerih sredstva in gospodarski viri so zamrznjena, ne uporablja, ker je v nasprotju z načelom sorazmernosti.
   Tožeča stranka meni, da je obvezno navajanje odvisne družbe nepotrebno in neprimerno za doseganje namenov Uredbe, ker navajanje matične družbe preprečuje odvisni družbi, ki ima sedež v Evropski Uniji, da sprejme navodila od svoje matične družbe, ki bi neposredno ali posredno obšla učinek navedbe matične družbe.
   Nazadnje tožeča stranka trdi, da je treba člen 7(2)(d) navedene Uredbe Sveta razlagati tako, da Svetu diskrecijsko pravico navesti matično družbo in ne da naloži Svetu obveznosti v tem smislu.

      (1)  UL 2008 L 163, str. 29.

      (2)  UL 2008 C 197, str. 34.

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 423/2007 z dne 19. aprila 2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL 2007 L 103, str. 1)


title: Zadeva C-55/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgerichts Bozen (Italija) 1. februarja 2007 — Othmar Michaeler in Subito GmbH proti Arbeitsinspektorat der Autonomen Provinz Bozen (sedaj Amt für sozialen Arbeitsschutz) in Autonome Provinz Bozen

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgerichts Bozen (Italija) 1. februarja 2007 — Othmar Michaeler in Subito GmbH proti Arbeitsinspektorat der Autonomen Provinz Bozen (sedaj Amt für sozialen Arbeitsschutz) in Autonome Provinz Bozen
   (Zadeva C-55/07)
   (2007/C 95/29)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Landesgericht Bozen
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Othmar Michaeler in Subito GmbH

      Toženi stranki: Arbeitsinspektorat der Autonomen Provinz Bozen (zdajšnji Amt für sozialen Arbeitsschutz) in Autonome Provinz Bozen
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je določba nacionalnega prava (člena 2 in 8 zakonskega dekreta št. 61/2000), ki določa obveznost delodajalca, da v 30 dneh po sklenitvi pogodbe o zaposlitvi s skrajšanim delovnim časom pošlje kopijo te pogodbe pristojnemu deželnemu uradu delovne inšpekcije, za primer neizpolnitve te obveznosti pa določa globo v višini 15 € za vsakega delavca in vsak dan zamude, ne da bi pri tem določala zgornjo mejo upravne kazni, skladna s predpisi Skupnosti in Direktivo Sveta 97/81/ES z dne 15. decembra 1997 (1)?

      (1)  UL L 14, str. 9.


title: Zadeva C-189/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Högsta förvaltningsdomstolen (Švedska) 4. aprila 2016 – Boguslawa Zaniewicz-Dybeck/Pensionsmyndigheten

text:
               13.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/34

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Högsta förvaltningsdomstolen (Švedska) 4. aprila 2016 – Boguslawa Zaniewicz-Dybeck/Pensionsmyndigheten
      (Zadeva C-189/16)
      (2016/C 211/44)
      Jezik postopka: švedščina

         Predložitveno sodišče

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Boguslawa Zaniewicz-Dybeck

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Pensionsmyndigheten

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali določba člena 47(1)(d) Uredbe št. 1408/71 (1) pomeni, da je mogoče zavarovalnim dobam, dopolnjenim v drugi državi članici, pri izračunu švedske zajamčene pokojnine pripisati pokojninsko vrednost, ki ustreza povprečni vrednosti švedskih dob, če pristojni organ opravi sorazmerni izračun na podlagi člena 46(2) te uredbe?

                  2.

                  Ali lahko pristojni organ, če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, pri izračunu upravičenosti do zajamčene pokojnine upošteva pokojninske prejemke, ki jih zavarovanec prejema v drugi državi članici, ne da bi bilo to v nasprotju z določbami Uredbe št. 1408/71?

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL L 149, str. 2).


title: Zadeva T-36/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2011 – dm-drogerie markt proti UUNT – Distribuciones Mylar (dm) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti dm — Prejšnja nacionalna figurativna znamka dm — Upravni postopek — Odločbe oddelkov za ugovore — Razveljavitev — Popravki očitnih napak — Neobstoječ akt — Dopustnost pritožb, vloženih pri odboru za pritožbe — Rok za vložitev pritožbe — Legitimno pričakovanje — Členi 59, 60a, 63 in 77a Uredbe (ES) št. 40/94 (postali členi 60, 62, 65 in 80 Uredbe (ES) št. 207/2009) — Pravilo 53 Uredbe (ES) št. 2868/95)

text:
               22.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/39

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2011 – dm-drogerie markt proti UUNT – Distribuciones Mylar (dm)
   (Zadeva T-36/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti dm - Prejšnja nacionalna figurativna znamka dm - Upravni postopek - Odločbe oddelkov za ugovore - Razveljavitev - Popravki očitnih napak - Neobstoječ akt - Dopustnost pritožb, vloženih pri odboru za pritožbe - Rok za vložitev pritožbe - Legitimno pričakovanje - Členi 59, 60a, 63 in 77a Uredbe (ES) št. 40/94 (postali členi 60, 62, 65 in 80 Uredbe (ES) št. 207/2009) - Pravilo 53 Uredbe (ES) št. 2868/95)
   2011/C 311/69
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Nemčija) (zastopnika: O. Bludovsky in C. Mellein, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: sprva J. Novais Gonçalves, nato G. Schneider, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Distribuciones Mylar, SA (Gelves, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 30. oktobra 2008 (zadeva R 228/2008-1) glede postopka z ugovorom med Distribuciones Mylar, SA in dm-drogerie markt GmbH & Co. KG.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 30. oktobra 2008 (zadeva R 228/2008-1) glede postopka z ugovorom med Distribuciones Mylar, SA in dm-drogerie markt GmbH & Co. KG se razveljavi, ker spremenjena različica odločbe oddelka za ugovore z dne 16. maja 2007 v njej ni bila razglašena za nično.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               UUNT se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 82, 4.4.2009.


title: Zadeva C-213/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 15. junija 2009 — Barsoum Chabo proti Hauptzollamt Hamburg-Hafen

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 15. junija 2009 — Barsoum Chabo proti Hauptzollamt Hamburg-Hafen
   (Zadeva C-213/09)
   2009/C 205/37
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Hamburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Barsoum Chabo

      Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg-Hafen

      Vprašanje za predhodno odločanje
       (1)

   Ali je dodatni znesek 222 EUR/100 kg neto proizvoda, ki izhaja iz stopnje dajatve za tretje države in iz stopnje preferencialne dajatve ter se naloži na uvoz konzerviranih gob iz rodu Agaricus (oznaka 2003 10 30), ničen zaradi kršitve načela sorazmernosti?

      (1)  ki se nanaša na Uredbo Komisije (ES) št. 1719/2005 z dne 27. oktobra 2005 o spremembi Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL L 286, str. 1).


title: Sodba sodišča z dne 28. januarja 2013 v zadevi E-16/11 – Nadzorni organ Efte proti Islandiji (Direktiva 94/19/ES o sistemih zajamčenih vlog – obveznost rezultatov – podrejenost državi – diskriminacija)

text:
               9.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/11

         SODBA SODIŠČA
   z dne 28. januarja 2013
   v zadevi E-16/11
   Nadzorni organ Efte proti Islandiji
   (Direktiva 94/19/ES o sistemih zajamčenih vlog – obveznost rezultatov – podrejenost državi – diskriminacija)
   2013/C 132/06
   V zadevi E-16/11, Nadzorni organ Efte proti Islandiji – ZAHTEVEK za ugotovitev, da s tem, ko ni zagotovila izplačila minimalnega zneska nadomestila vlagateljem spletne banke Icesave na Nizozemskem in v Združenem kraljestvu, določenega s členom 7(1) Akta iz točke 19a Priloge IX k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 94/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 1994 o sistemih zajamčenih vlog) v rokih iz člena 10 navedenega akta, Islandija ni izpolnila obveznosti iz navedenega akta, zlasti njegovih členov 3, 4, 7 in 10 in/ali člena 4 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, je sodišče v sestavi Carl Baudenbacher, predsednik in sodnik poročevalec, Páll Hreinsson in Ola Mestad (ad hoc) sodnika, 28. januarja 2013 izreklo sodbo, katere operativni del se glasi:
   Sodišče razglaša:

               1.

               Zahtevek se zavrne.

               2.

               Nadzornemu organu Efte se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov, ki so nastali Islandiji.

               3.

               Evropski komisiji se naloži plačilo lastnih stroškov.


title: Zadeva C-205/13: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 18. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Hauck GmbH & Co. KG proti Stokke A/S in drugim (Znamke — Direktiva 89/104/EGS — Člen 3(1)(e) — Zavrnitev ali neveljavnost registracije — Tridimenzionalna znamka — Nastavljiv otroški stol „Tripp Trapp“  — Znak, ki je sestavljen izključno iz oblike, ki izhaja iz same narave blaga — Znak, ki je sestavljen iz oblike, ki blagu da bistveno vrednost)

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/10

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 18. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Hauck GmbH & Co. KG proti Stokke A/S in drugim
   (Zadeva C-205/13) (1)

   ((Znamke - Direktiva 89/104/EGS - Člen 3(1)(e) - Zavrnitev ali neveljavnost registracije - Tridimenzionalna znamka - Nastavljiv otroški stol „Tripp Trapp“ - Znak, ki je sestavljen izključno iz oblike, ki izhaja iz same narave blaga - Znak, ki je sestavljen iz oblike, ki blagu da bistveno vrednost))
   2014/C 421/13
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hauck GmbH & Co. KG

      Tožene stranke: Stokke A/S, Stokke Nederland BV, Peter Opsvik, Peter Opsvik A/S

      Izrek

               1.

               Člen 3(1)(e), prva alinea, Prve direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (89/104/EGS) je treba razlagati tako, da se lahko razlog za zavrnitev registracije iz te določbe uporabi za znak, sestavljen izključno iz oblike blaga, ki ima eno ali več uporabnih značilnosti, bistveno in neločljivo povezanih s funkcijo ali z generičnimi funkcijami tega blaga, ki jih potrošnik morda išče tudi pri konkurenčnih proizvodih.

               2.

               Člen 3(1)(e), tretja alinea, Prve direktive 89/104 je treba razlagati tako, da se lahko razlog za zavrnitev registracije iz te določbe uporabi za znak, sestavljen izključno iz oblike blaga z več značilnostmi, ki mu lahko dajo različne bistvene vrednosti. Kako ciljna javnost dojema obliko blaga, je le eden od elementov presoje za ugotovitev, ali se uporabi zadevni razlog za zavrnitev.

               3.

               Člen 3(1)(e) Prve direktive 89/104 je treba razlagati tako, da ni mogoče hkrati uporabiti razlogov za zavrnitev registracije iz prve in tretje alinee te določbe.

      (1)  UL C 189, 29.6.2013.


title: Zadeva C-161/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van beroep te Antwerpen (Belgija) 18. aprila 2008 – Internationaal Verhuis- en Transportsbedrijf Jan de Lely proti Belgische Staat

text:
               19.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van beroep te Antwerpen (Belgija) 18. aprila 2008 – Internationaal Verhuis- en Transportsbedrijf Jan de Lely proti Belgische Staat
   (Zadeva C-161/08)
   (2008/C 183/19)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hof van beroep te Antwerpen (Belgija)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Internationaal Verhuis- en Transportsbedrijf Jan de Lely

      Tožena stranka: Belgische Staat
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člen 2(1) Uredbe Komisije (EGS) št. 1593/91 (1) z dne 12. junija 1991 v povezavi s členom 11(1) Konvencije z dne 14. novembra 1975 o mednarodnem prevozu blaga na podlagi TIR-zvezkov (Konvencija TIR) razlagati tako, da zastaralni rok, določen v členu 11(1) Konvencije TIR, velja le v korist združenja, ki je porok, in ne v korist imetnika zvezka, oziroma da prekoračenje enoletnega roka po sprejetju zvezka TIR glede imetnika zvezka vpliva na izterljivost carinskega dolga oziroma trošarin in posebnih trošarin in na njegovo jamstvo in da zaradi prekoračenja enoletnega roka carinski organi nimajo več pravice izterjati ta dolg?

               2)

               Ali je treba člen 2(2) in (3) Uredbe Komisije (EGS) št. 1593/91 z dne 12. junija 1991 v povezavi s členom 11(1) Konvencije z dne 14. novembra 1975 o mednarodnem prevozu blaga na podlagi TIR-zvezkov (Konvencija TIR) razlagati tako, da v njej določeni rok velja le za izvedbo dokazov o pravilnosti prevoza, ne pa za izvedbo dokazov kraja, kjer je prišlo do kršitve ali nepravilnosti?

               3)

               Ali je treba člen 2(2) in (3) Uredbe Komisije (EGS) št. 1593/91 z dne 12. junija 1991 v povezavi s členom 11(1) in (2) Konvencije z dne 14. novembra 1975 o mednarodnem prevozu blaga na podlagi TIR-zvezkov (Konvencija TIR) razlagati tako, da če v njej določeni rok velja tudi izvedbo dokazov kraja, kjer je prišlo do kršitve ali nepravilnosti, ta rok ni zastaralni rok in lahko imetnik zvezka to dokazuje še po poteku tega roka?

      (1)  Uredba Komisije (EGS) št. 1593/91 z dne 12. junija 1991 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 719/91 o uporabi zvezkov TIR in zvezkov ATA kot tranzitnih dokumentov v Skupnosti (UL L 148, str. 11).


title: Zadeva C-230/08: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 29. aprila 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret – Danska) – Dansk Transport og Logistik proti Skatteministeriet (Carinski zakonik Skupnosti — Členi 202, 215(1) in (3), 217(1) in 233, prvi odstavek, točka (d) — Pojem blaga, ki se „zapleni (zaseže) in istočasno ali pozneje odvzame“ — Izvedbena uredba carinskega zakonika — Člen 867a — Direktiva 92/12/EGS — Členi 5(1) in (2), 6, 7(1), 8 in 9 — Šesta direktiva o DDV — Členi 7, 10(3) in 16(1) — Nezakonit vnos blaga — Prevozi blaga na podlagi zvezka TIR — Zaseg in uničenje — Določitev države članice, v kateri sta nastala carinski dolg ter obveznost obračuna trošarine in DDV — Ugasnitev carinskega in davčnega dolga)

text:
               19.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/4

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 29. aprila 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret – Danska) – Dansk Transport og Logistik proti Skatteministeriet
      (Zadeva C-230/08) (1)

      (Carinski zakonik Skupnosti - Členi 202, 215(1) in (3), 217(1) in 233, prvi odstavek, točka (d) - Pojem blaga, ki se „zapleni (zaseže) in istočasno ali pozneje odvzame“ - Izvedbena uredba carinskega zakonika - Člen 867a - Direktiva 92/12/EGS - Členi 5(1) in (2), 6, 7(1), 8 in 9 - Šesta direktiva o DDV - Členi 7, 10(3) in 16(1) - Nezakonit vnos blaga - Prevozi blaga na podlagi zvezka TIR - Zaseg in uničenje - Določitev države članice, v kateri sta nastala carinski dolg ter obveznost obračuna trošarine in DDV - Ugasnitev carinskega in davčnega dolga)
      (2010/C 161/06)
      Jezik postopka: danščina

         Predložitveno sodišče

      Østre Landsret

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Dansk Transport og Logistik

         Tožena stranka: Skatteministeriet

         Predmet

      Predlog za sprejetje predhodnega vprašanja – Østre Landsret – Razlaga členov 215 in 233 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1), člena 454 Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 253, str. 1), členov 5 in 6 Direktive Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov (UL L 76, str. 1) in členov 7 in 10 Direktive št. 77/388/CEE: Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) – Ugasnitev carinskega in davčnega dolga zaradi odvzema in uničenja blaga s strani organov države članice ob njegovem nezakonitem vnosu na carinsko območje Skupnosti.

         Izrek

                  1.

                  Za okoliščine, v katerih blago, ki ga krajevni carinski in davčni organi zadržijo ob vnosu na carinsko območje Skupnosti na območju prvega carinskega urada na zunanji meji Skupnosti in ga omenjeni organi istočasno ali pozneje uničijo, pri čemer je to blago ves čas v njihovi posesti, spadajo v okvir pojma blaga, ki se „zapleni (zaseže) in istočasno ali pozneje odvzame“, iz člena 233, prvi odstavek, točka (d), Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 955/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. aprila 1999, tako da carinski dolg na podlagi te določbe ugasne.

                  2.

                  Člena 5(1), tretji pododstavek, in 6(1) Direktive Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 96/99/ES z dne 30. decembra 1996, je treba razlagati tako, da se za blago, ki ga krajevni carinski in davčni organi zasežejo ob vnosu na območje Skupnosti in istočasno ali pozneje uničijo, pri čemer je ves čas v njihovi posesti, šteje, da ni bilo uvoženo v Skupnost, tako da obdavčljivi dogodek za trošarinsko obveznost zanj ne nastopi. Za blago, ki je zaseženo po nezakonitem vnosu na to območje, to je od takrat, ko blago zapusti območje prvega carinskega urada na tem območju, in ga omenjeni organi istočasno ali pozneje uničijo, pri čemer je ves čas v njihovi posesti, se ne šteje, da je „pod režimom odloga plačila trošarine“ v smislu člena 5(2), prvi pododstavek, in člena 6(1)(c) navedene direktive v povezavi s členoma 84(1)(a) in 98 Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 955/99, in členom 867a Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1662/1999 z dne 28. julija 1999, tako da obdavčljivi dogodek za trošarinsko obveznost za to blago nastopi in obveznost plačila trošarine nastane.

                  3.

                  Člene 2, točka 2, 7 in 10(3) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 1999/85/ES z dne 22. oktobra 1999, je treba razlagati tako, da se za blago, ki ga krajevni carinski in davčni organi zasežejo ob vnosu na območje Skupnosti in istočasno ali pozneje uničijo, pri čemer je ves čas v njihovi posesti, šteje, da ni bilo uvoženo v Skupnost, tako da obdavčljivi dogodek pri davku na dodano vrednost za to blago ne nastane in zato tudi ne obveznost obračuna tega davka. Vendar pa je treba določbe člena 10(3), drugi pododstavek, v povezavi s členom 16(1)(B)(c) navedene direktive in členom 867a Uredbe št. 2454/93, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1662/1999, razlagati tako, da za blago, ki ga ti organi zasežejo po nezakonitem vnosu na omenjeno območje, to je od takrat, ko zapusti območje prvega carinskega urada na tem območju, in ga ti organi istočasno ali pozneje uničijo, pri čemer je ves čas v njihovi posesti, obdavčljivi dogodek pri davku na dodano vrednost in obveznost obračuna tega davka nastaneta, tudi če se pozneje zanj začne postopek carinskega skladiščenja.

                  4.

                  Člene 202, 215(1) in (3) in 217 Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 955/1999, ter člena 7(2) in 10(3) Šeste direktive 77/388, kakor je bila spremenjena z Direktivo 1999/85, je treba razlagati tako, da so organi države članice na zunanji meji Skupnosti, čez katero je bilo blago nezakonito vneseno na carinsko območje Skupnosti, pristojni za izterjavo carinskega dolga in davka na dodano vrednost, tudi če je bilo to blago pozneje prepeljano v drugo državo članico, kjer je bilo odkrito in potem zaseženo. Člena 6(1) in 7(1) Direktive 92/12, kakor je bila spremenjena z Direktivo 96/99, je treba razlagati tako, da so organi zadnjenavedene države članice pristojni za izterjavo trošarin, če je blago tam zaradi komercialnih namenov. Predložitveno sodišče pa mora presoditi, ali je ta pogoj v sporu, ki mu je predložen, izpolnjen.

         (1)  UL C 197, 2.8.2008.


               17.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 40/16

         Zahteva za svetovalno mnenje Sodišča EFTA s strani Sodišča Gulating lagmannsrett, z odločbo tega sodišča z dne 28. maja 2004 v primeru Tsomakas Athanasios m.fl. proti Staten proti Rikstrygdeverket
   (Primer E-3/04)
   (2005/C 40/09)
   Na Sodišče EFTA je bila vložena zahteva za svetovalno mnenje v primeru Tsomakas Athanasios m.fl. proti Staten proti Rikstrygdeverket, z odločbo z dne 28. maja 2004 Sodišča Gulating lagmannsrett (drugostopenjsko sodišče Gulating), Bergen, Norveška, ki je v opisnik sodišča prispela 4. junija 2004, glede naslednjih vprašanj:
   Ali je v skladu z izbiro zakonodaje iz Naslova II Uredbe (EGS) št. 1408/71, da država ladijske zastave izhaja iz premise, da je država stalnega prebivališča morala izdati obrazec E 101 ali izjavo, ki vsebuje podatke, enakovredne tistim iz obrazca E 101, da se lahko uporabi zakonodaja države stalnega prebivališča v skladu s členom 14b(4), in da se v primeru, da teh dokumentov ni, uporabi zakonodaja države ladijske zastave v skladu s členom 13(2)(c)?


title: Zadeva C-117/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Unabhängiger Verwaltungsenat des Landes Oberösterreich z dne 4. marca 2005 v zadevi Manfred Seidl proti Bezirkshauptmannschaft Grieskirchen

text:
               25.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/1

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Unabhängiger Verwaltungsenat des Landes Oberösterreich z dne 4. marca 2005 v zadevi Manfred Seidl proti Bezirkshauptmannschaft Grieskirchen
   (Zadeva C-117/05)
   (2005/C 155/02)
   Jezik postopka: nemščina
   Unabhängiger Verwaltungsenat des Landes Oberösterreich je s sklepom z dne 4. marca 2005 v zadevi Manfred Seidl proti Bezirkshauptmannschaft Grieskirchen, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 10. marca 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Unabhängiger Verwaltungsenat des Landes Oberösterreich predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjem vprašanju:
   Ali je treba člen 43 in naslednje Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti razlagati v smislu, da pomeni nedopustno omejitev pravice do ustanavljanja, zagotovljeno s členom 43 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, če se od prosilca za dovoljenje za ustanovitev avtošole, ki je državljan ene države članice in želi pridobiti dovoljenje za ustanovitev avtošole v drugi državi članici, po zakonodaji države registracije dejavnosti zahteva, da ne sme imeti nobenega drugega dovoljenja za ustanovitev avtošole?


title: Zadeva T-409/07: Tožba, vložena 16. novembra 2007 – Cohausz proti UUNT – Isquierdo Faces (acopat)

text:
               12.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 8/23

         Tožba, vložena 16. novembra 2007 – Cohausz proti UUNT – Isquierdo Faces (acopat)
   (Zadeva T-409/07)
   (2008/C 8/41)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Prof. Dr.-Ing. Helge B. Cohausz (Düsseldorf, Nemčija) (zastopnik: I. Friedhoff, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: José Isquierdo Faces (Bilbao, Španija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 6. septembra 2007 v zadevi R 289/2006-1 naj se razveljavi;

               —

               intervenientu in/ali UUNT naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Figurativna znamka „acopat“ za proizvode in storitve iz razredov 35 in 42 – Znamka Skupnosti št. 1 643 782

      Imetnik znamke Skupnosti: José Isquierdo Faces

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: Nacionalna besedna znamka „COPAT“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 35, 41 in 42

      Odločba oddelka za izbris: Ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: Razveljavitev odločbe oddelka za izbris in zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 56(2) in (3) Uredbe Sveta št. 40/94 ter Pravil 22(2) in 40(5) Uredbe Sveta št. 2868/95, ker je odbor za pritožbe nepravilno ugotovil, da nacionalna blagovna znamka med leti od 1996 do 2001 v Nemčiji ni bila v uporabi.


title: Zadeva T-193/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 4. oktobra 2006 — Tillack proti Komisiji ( Preiskava Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) o razkritju zaupnih podatkov — Sum podkupovanja in kršitve varstva poslovne skrivnosti — Posredovanje podatkov o zadevah, ki bi lahko imele za posledico kazenski pregon, nacionalnim sodnim organom — Hišna preiskava in preiskava pisarne novinarja — Ničnostna tožba — Dopustnost — Odškodninska tožba — Vzročna zveza — Dovolj pomembna kršitev )

text:
               18.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/33

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 4. oktobra 2006 — Tillack proti Komisiji
   (Zadeva T-193/04) (1)

   („Preiskava Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) o razkritju zaupnih podatkov - Sum podkupovanja in kršitve varstva poslovne skrivnosti - Posredovanje podatkov o zadevah, ki bi lahko imele za posledico kazenski pregon, nacionalnim sodnim organom - Hišna preiskava in preiskava pisarne novinarja - Ničnostna tožba - Dopustnost - Odškodninska tožba - Vzročna zveza - Dovolj pomembna kršitev“)
   (2006/C 281/56)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Hans-Martin Tillack (Bruselj, Belgija) (zastopniki: I. Forrester, QC, T. Bosly, C. Arhold, N. Flandin, J. Herrlinger in J. Siaens, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Docksey in C. Ladenburger, zastopnika)

      Intervenientka v podporo tožeče stranke: International Federation of Journalists (IFJ) (Bruselj, Belgija) (Zastopnika: A. Bartosch in T. Grupp, avocats)
   Predmet
   Na eni strani predlog za razglasitev ničnosti akta, s katerim je Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) 11. februarja 2004 nemškim in belgijskim sodnim organom poslal podatke v zvezi s sumom kršitve varstva poslovne skrivnosti in podkupovanja, ter na drugi strani odškodninski zahtevek za povrnitev nepremoženjske škode, ki jo je tožeča stranka utrpela zaradi prenosa teh podatkov in sporočil za medije, ki jih je objavil OLAF.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               O predlogu za predložitev listin ni treba odločati.

               3)

               Tožeča stranka nosi svoje stroške ter stroške, ki jih je priglasila Komisija, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

               4)

               International Federation of Journalists nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 251, 9.10.2004.


title: Zadeva T-525/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. februarja 2012 – Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio proti UUNT – Weinkellerei Lenz Moser (SERVO SUO) ( „Znamka skupnosti — Postopek z ugovorom — Zahteva za besedno znamko Skupnosti SERVO SUO — Prejšnja besedna znamka Skupnosti SERVUS — Relativni razlogi za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b), Uredbe (ES) št. 207/2009“ )

text:
               14.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 109/10

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. februarja 2012 – Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio proti UUNT – Weinkellerei Lenz Moser (SERVO SUO)
   (Zadeva T-525/10) (1)

   (Znamka skupnosti - Postopek z ugovorom - Zahteva za besedno znamko Skupnosti SERVO SUO - Prejšnja besedna znamka Skupnosti SERVUS - Relativni razlogi za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b), Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2012/C 109/22
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio (Refrontolo, Italija) (zastopnika: G. Massa in P. Massa, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: sprva G. Mannucci, nato P. Bullock, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Weinkellerei Lenz Moser AG (Linz, Avstrija) (zastopnik: C. R. Haarmann, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 16. avgusta 2010 (zadeva R 1571/2009-2), v zvezi s postopkom z ugovorom med Weinkellerei Lenz Moser AG in Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 13, 15.1.2011.


title: Zadeva C-559/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 3. novembra 2015 – Onix Asigurări SA/Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (Ivass)

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 3. novembra 2015 – Onix Asigurări SA/Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (Ivass)
   (Zadeva C-559/15)
   (2016/C 038/33)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Onix Asigurări SA

      Tožena stranka: Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (Ivass)

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali pravo Unije in zlasti člen 40(6) Direktive 92/49/EGS, (1) Razlagalno sporočilo Komisije 2000/C/43/03 – točka 5 in načelo Unije o nadzoru matične države nasprotujejo razlagi (kakršna je razlaga člena 193(4) Codice delle assicurazioni private [zakon o zasebnih zavarovalnicah], ki je bil sprejet z zakonsko uredbo št. 209 z dne 7. septembra 2005, to je razlaga, s katero se to sodišče strinja), v skladu s katero lahko nadzorni organ države, ki gosti zavarovalnico, ki posluje iz naslova svobode opravljanja storitev, v izrednih razmerah zaradi varstva interesov zavarovancev in oseb, ki so upravičene do zavarovalnih storitev, sprejme ukrepe, ki prepovedujejo zlasti sklepanje novih pogodb na ozemlju države gostiteljice in temeljijo na ugotovljenem neizpolnjevanju ali prenehanju izpolnjevanja subjektivne zahteve, ki je pogoj za izdajo dovoljenja za opravljanje zavarovalniške dejavnosti in katere izpolnjevanje se presoja diskrecijsko, zlasti zahteve po ugledu?

      (1)  Direktiva Sveta 92/49/EGS z dne 18. junija 1992 o spremembah Direktiv 73/239/EGS in 88/357/EGS in o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o neposrednem zavarovanju razen življenjskega zavarovanja (tretja direktiva o premoženjskem zavarovanju) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 346).


title: Zadeva C-87/14: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 9. julija 2015 – Evropska komisija/Irska (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2003/88/ES — Organizacija delovnega časa — Organizacija delovnega časa zdravnikov na usposabljanju)

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/7

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 9. julija 2015 – Evropska komisija/Irska
   (Zadeva C-87/14) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2003/88/ES - Organizacija delovnega časa - Organizacija delovnega časa zdravnikov na usposabljanju))
   (2015/C 294/08)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. van Beek in J. Enegren, agenta)

      Tožena stranka: Irska (zastopniki: E. Creedon, E. Mc Phillips, A. Joyce in B. Counihan, agenti, skupaj z D. Fennellyjem, barrister)

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 102, 7.4.2014.


title: Zadeva C-125/12: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 13. junija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Mercantil n °1 de Granada – Španija) – Promociones y Construcciones BJ 200 SL (DDV — Direktiva 2006/112/ES — Člen 199(1)(g) — Prostovoljni postopek zaradi insolventnosti — Oseba, ki je dolžna plačati davek — Davčni zavezanec, ki je naslovnik nekaterih transakcij — Pojem „postopek obvezne prodaje“ )

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/28

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 13. junija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Mercantil no 1 de Granada – Španija) – Promociones y Construcciones BJ 200 SL
   (Zadeva C-125/12) (1)

   (DDV - Direktiva 2006/112/ES - Člen 199(1)(g) - Prostovoljni postopek zaradi insolventnosti - Oseba, ki je dolžna plačati davek - Davčni zavezanec, ki je naslovnik nekaterih transakcij - Pojem „postopek obvezne prodaje“)
   2013/C 225/46
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Mercantil no 1de Granada

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Promociones y Construcciones BJ 200 SL

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Juzgado de lo Mercantil de Granada – Razlaga člena 199(1)(g) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str.1) – Osebe, ki so dolžne plačati davek – Davčni zavezanec, ki je naslovnik nekaterih transakcij – Pojem „dobava nepremičnin, ki jih prodaja dolžnik po sodbi v postopku obvezne prodaje drugi osebi“

      Izrek

   Člen 199(1)(g) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da pod pojem postopek obvezne prodaje spada vsaka prodaja nepremičnine, ki jo opravi dolžnik po sodbi, in sicer tako v okviru postopka likvidacije njegovega premoženja kakor tudi v okviru postopka zaradi insolventnosti, do katerega pride pred postopkom likvidacije, pod pogojem, da je ta prodaja potrebna za poplačilo upnikov ali ponovni zagon gospodarske ali poklicne dejavnosti navedenega dolžnika.

      (1)  UL C 174, 16.6.2012.


title: Združene zadeve T-225/06, T-255/06, T-257/06 in T-309/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. decembra 2008 – Budějovický Budvar proti UUNT – Anheuser-Busch (BUD) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijave besednih in figurativnih znamk Skupnosti BUD – Označba bud – Relativni razlog za zavrnitev – Člen 8(4) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/27

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. decembra 2008 – Budějovický Budvar proti UUNT – Anheuser-Busch (BUD)
   (Združene zadeve T-225/06, T-255/06, T-257/06 in T-309/06) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijave besednih in figurativnih znamk Skupnosti BUD - Označba ‚bud‘ - Relativni razlog za zavrnitev - Člen 8(4) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2009/C 32/49)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Budějovický Budvar, národní (Česke Budějovice, Češka republika) (zastopnika: F. Fajgenbaum in C. Petsch, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Anheuser-Busch, Inc. (Saint Louis, Missouri, Združene države) (zastopniki: sprva V. von Bomhard, A. Renck, B. Goebel in A. Pohlmann, nato V. von Bomhard, A. Renck in B. Goebel, odvetniki)
   Predmet
   Tožba zoper odločbe drugega odbora za pritožbe UUNT, izdane 14. junija (zadeva R 234/2005-2), 28. junija (zadevi R 241/2005-2 in R 802/2004-2) in 1. septembra 2006 (zadeva R 305/2005-2) v zvezi s postopki z ugovorom med družbama Budějovický Budvar, národní podnik in Anheuser-Busch, Inc.
   Izrek

               1)

               Zadeve T-225/06, T-255/06, T-257/06 in T-309/06 so združene za namene sodbe.

               2)

               Odločbe drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), izdane 14. junija (zadeva R 234/2005-2), 228. junija (zadevi R 241/2005-2 in R 802/2004-2) in 1. septembra 2006 (zadeva R 305/2005-2) v zvezi s postopki z ugovorom med družbama Budějovický Budvar, národní podnik in Anheuser-Busch, Inc. se razveljavijo.

               3)

               UUNT se naloži plačilo lastnih stroškov in dve tretjini stroškov Budějovický Budvar, národní podnik.

               4)

               Anheuser-Busch se naloži plačilo lastnih stroškov in eno tretjino stroškov Budějovický Budvar, národní podnik.

      (1)  UL C 261, 28.10.2006.


title: Sodba Sodišča z dne 6. decembra 2013 v zadevi E-16/13 – Nadzorni organ Efte proti Islandiji (Pogodbenica ni izpolnila svojih obveznosti – Neizpolnitev obveznosti prenosa v nacionalno zakonodajo – Direktiva 2008/122/ES o varstvu potrošnikov v zvezi z nekaterimi vidiki pogodb časovnega zakupa, dolgoročnih počitniških proizvodov, nadaljnje prodaje in zamenjave)

text:
               27.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/15

      SODBA SODIŠČA

   z dne 6. decembra 2013
   v zadevi E-16/13
   Nadzorni organ Efte proti Islandiji
   (Pogodbenica ni izpolnila svojih obveznosti – Neizpolnitev obveznosti prenosa v nacionalno zakonodajo – Direktiva 2008/122/ES o varstvu potrošnikov v zvezi z nekaterimi vidiki pogodb časovnega zakupa, dolgoročnih počitniških proizvodov, nadaljnje prodaje in zamenjave)
   2014/C 88/12
   V zadevi E-16/13, Nadzorni organ Efte proti Islandiji – ZAHTEVEK za ugotovitev, da Islandija, ker v predpisanem času ni sprejela ali uradno obvestila Nadzornega organa Efte o sprejetju ukrepov, potrebnih za izvajanje akta iz točke 7b Priloge XIX k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2008/122/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. januarja 2009 o varstvu potrošnikov v zvezi z nekaterimi vidiki pogodb časovnega zakupa, dolgoročnih počitniških proizvodov, nadaljnje prodaje in zamenjave), kakor je bil prilagojen s Protokolom št. 1 k Sporazumu EGP, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta in člena 7 Sporazuma EGP – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher, sodnik poročevalec Per Christiansen in sodnik Páll Hreinsson, 6. decembra 2013 izdalo sodbo,
   katere izrek se glasi:

               1.

               Islandija s tem, ko v predpisanem času v nacionalno zakonodajo ni pravilno prenesla akta iz točke 7b Priloge XIX k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2008/122/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. januarja 2009 o varstvu potrošnikov v zvezi z nekaterimi vidiki pogodb časovnega zakupa, dolgoročnih počitniških proizvodov, nadaljnje prodaje in zamenjave), kakor je bil prilagojen s Protokolom št. 1 k Sporazumu EGP, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta in člena 7 Sporazuma EGP.

               2.

               Republiki Islandiji se naloži plačilo stroškov tega postopka.


title: Zadeva T-374/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. novembra 2014 – Brouwerij Van Honsebrouck proti UUNT – Beverage Trademark (KASTEEL) (Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska skupnost – Figurativna znamka KASTEEL – Prejšnja nacionalna besedna znamka CASTEL BEER – Relativni razlog za zavrnitev – Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke – Člen 4(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009 – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 – Člen 76(1) Uredbe št. 207/2009)

text:
               19.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/32

      Sodba Splošnega sodišča z dne 25. novembra 2014 – Brouwerij Van Honsebrouck proti UUNT – Beverage Trademark (KASTEEL)
      (Zadeva T-374/12) (1)

      (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska skupnost - Figurativna znamka KASTEEL - Prejšnja nacionalna besedna znamka CASTEL BEER - Relativni razlog za zavrnitev - Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke - Člen 4(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 - Člen 76(1) Uredbe št. 207/2009)
      (2015/C 016/51)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Brouwerij Van Honsebrouck (Ingelmunster, Belgija) (zastopnik: P. Maeyaert, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Beverage Trademark Co. Ltd BTM (Tortola, Britanski deviški otoki, Združeno kraljestvo) (zastopnik: R. Dequiré-Portier, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 8. junija 2012 (zadeva R 2551/2010-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Beverage Trademark Co. Ltd BTM in Brouwerij Van Honsebrouck.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družba Brouwerij Van Honsebrouck nosi svoje stroške in stroške, ki sta jih priglasila Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) in družba Beverage Trademark Co. Ltd BTM.

         (1)  UL C 343, 10.11.2012.


title: Zadeva T-438/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. decembra 2009 – Serifo proti Komisiji in Izvajalski agenciji za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/48

         Sklep Splošnega sodišča z dne 14. decembra 2009 – Serifo proti Komisiji in Izvajalski agenciji za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo
   (Zadeva T-438/09) (1)

   2010/C 51/89

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 312, 19.12.2009.


title: Zadeva T-83/16: Tožba, vložena 18. februarja 2016 – Banca Monte dei Paschi di Siena in Banca Widiba/EUIPO – ING-DIBa (WIDIBA)

text:
               13.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/52

      Tožba, vložena 18. februarja 2016 – Banca Monte dei Paschi di Siena in Banca Widiba/EUIPO – ING-DIBa (WIDIBA)
      (Zadeva T-83/16)
      (2016/C 211/66)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Banca Monte dei Paschi di Siena SpA (Siena, Italija), Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) (Milano, Italija) (zastopnika: L. Trevisan in D. Contini, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: ING-DIBa AG (Frankfurt na Majni, Nemčija)

         Podatki o postopku pred UUNT

         Imetniki sporne znamke: tožeči stranki

         Zadevna sporna znamka: Besedna znamka EU „WIDIBA“ – Zahteva za registracijo št. 12 192 308

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora EUIPO za pritožbe z dne 26. novembra 2015 v združenih zadevah R 112/2015-2 in R 190/2015-2

         Tožbeni predlogi

      Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi, ker z njo ni bilo ugodeno predlogu za vrnitev v prejšnje stanje, in zadevo vrne v odločanje odboru za pritožbe;

            v primeru zavrnitve predloga (1) zgoraj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo, ker je bila z njo potrjena odločba oddelka za ugovore, s katero je bila zahteva za registracijo št. 12 192 308 za nekatere proizvode in storitve zavrnjena, in ugotovi, da je zahteva za registracijo EU blagovne znamke št. 12 192 308 primerna za registracijo takih proizvodov in storitev, ali podredno zadevo vrne v odločanje EUIPO, da ta sprejme potrebne ukrepe;

            v vsakem primeru:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo v delu, v katerem je bilo v njej ugodeno ugovoru ING-DIBa glede kreditnih kartic, in ugotovi, da je zahteva za registracijo EU blagovne znamke št. 12 192 308 primerna za registracijo za take proizvode, ali podredno zadevo vrne v odločanje EUIPO, da ta sprejme potrebne ukrepe;

            v vsakem primeru:

                  —

                  EUIPO poleg svojih stroškov naloži tudi plačilo stroškov, ki so v tem postopku in v postopku pred EUIPO nastali bankama Banca Monte dei Paschi di Siena SpA in Wise Dialog Bank SpA.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev členov 81(1) in 60 Uredbe št. 207/2009;

                  —

                  kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-291/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. oktobra 2014 – Portovesme proti Komisiji (Državne pomoči — Električna energija — Ugodnejša cena — Sklep, s katerim je pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom — Pojem državne pomoči — Nova pomoč — Enako obravnavanje — Razumni rok)

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. oktobra 2014 – Portovesme proti Komisiji
   (Zadeva T-291/11) (1)

   ((Državne pomoči - Električna energija - Ugodnejša cena - Sklep, s katerim je pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom - Pojem državne pomoči - Nova pomoč - Enako obravnavanje - Razumni rok))
   2014/C 421/39
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Portovesme Srl (Rim, Italija) (zastopniki: F. Ciulli, G. Dore, M. Liberati in A. Vinci, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: V. Di Bucci in É. Gippini Fournier, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije 2011/746/EU z dne 23. februarja 2011 o državni pomoči, ki jo je Italija dodelila družbam Portovesme Srl, ILA SpA, Eurallumina SpA in Syndial SpA (ukrepi državne pomoči C 38/B/04 (ex NN 58/04) in C 13/06 (ex N 587/05)) (UL L 309, str. 1) v celoti oziroma „v primernem obsegu“ in, podredno, predlog za razglasitev ničnosti tega sklepa v delu, v katerem je določeno, da je treba zadevno pomoč vrniti

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Portovesme Srl se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 232, 6.8.2011.


title: Zadeva C-154/12: Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 21. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de première instance de Bruxelles – Belgija) – Isera & Scaldis Sugar SA, Philippe Bedoret and Co SPRL, Jean Rigot, Mathieu Vrancken proti Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB) (Člen 99 Poslovnika — Kmetijstvo — Skupna ureditev trgov — Sladkor — Uredba (ES) št. 318/2006 — Člen 16 — Uredba (ES) št. 1234/2007 — Člen 51 — Naložitev proizvodne dajatve — Veljavnost — Neobstoj pravne podlage — Neobstoj jasne in nedvoumne obrazložitve — Kršitev načela prepovedi diskriminacije — Kršitev načela sorazmernosti)

text:
               13.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/10

         Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 21. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de première instance de Bruxelles – Belgija) – Isera & Scaldis Sugar SA, Philippe Bedoret and Co SPRL, Jean Rigot, Mathieu Vrancken proti Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)
   (Zadeva C-154/12) (1)

   (Člen 99 Poslovnika - Kmetijstvo - Skupna ureditev trgov - Sladkor - Uredba (ES) št. 318/2006 - Člen 16 - Uredba (ES) št. 1234/2007 - Člen 51 - Naložitev proizvodne dajatve - Veljavnost - Neobstoj pravne podlage - Neobstoj jasne in nedvoumne obrazložitve - Kršitev načela prepovedi diskriminacije - Kršitev načela sorazmernosti)
   2013/C 108/19
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de première instance de Bruxelles

      Stranke

      Tožeče stranke: Isera & Scaldis Sugar SA, Philippe Bedoret and Co SPRL, Jean Rigot, Mathieu Vrancken

      Tožena stranka: Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Joseph Cockx in drugi

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal de première instance de Bruxelles – Veljavnost člena 16 Uredbe Sveta (ES) št. 318/2006 z dne 20. februarja 2006 o skupni ureditvi trgov v sektorju sladkorja (UL L 58, str. 1) – Razlaga členov 37(2) ES in 253(ES) – Naložitev proizvodne dajatve v sektorju „sladkorne pese“ – Neobstoj pravne podlage – Neobstoj jasne in nedvoumne obrazložitve – Diskriminacija glede na druge panoge ter glede na kmetijske in nekmetijske sektorje – Kršitev načela sorazmernosti

      Izrek

   Pri preučitvi vprašanja za predhodno odločanje ni bil odkrit noben dejavnik, ki bi lahko vplival na veljavnost člena 16 Uredbe Sveta (ES) št. 318/2006 z dne 20. februarja 2006 o skupni ureditvi trgov v sektorju sladkorja in člena 51 Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode („Uredba o enotni SUT“).

      (1)  UL C 174, 16.6.2012.


title: Zadeva T-494/07: Tožba, vložena 28. decembra 2007 – Italija proti Komisiji

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/47

         Tožba, vložena 28. decembra 2007 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-494/07)
   (2008/C 64/78)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: P. Gentili, Avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti dopisa št. 011140 z dne 18. oktobra 2007 Evropske komisije, Generalni direktorat za regionalno politiko – Programi in projekti na Cipru, v Grčiji, na Madžarskem, v Italiji, na Malti in na Nizozemskem, katerega predmet je izplačilo zneska s strani Komisije, ki se razlikuje od zahtevanega zneska. Ref. Program EDP Toskana Cilj 2 (št. CCI 2000 IT 16 2DO 001);

               —

               razglasitev ničnosti dopisa št. 011538 z dne 29. oktobra 2007 Evropske komisije, Generalni direktorat za regionalno politiko – Programi in projekti na Cipru, v Grčiji, na Madžarskem, v Italiji, na Malti in na Nizozemskem, katerega predmet je izplačilo zneska s strani Komisije, ki se razlikuje od zahtevanega zneska. Ref. Regionalni operativni program za Kampanijo 2000-2006 (št. CCI 1999 IT 16 1PO 007);

               —

               razglasitev ničnosti dopisa št. 011869 z dne 8. novembra 2007 Evropske komisije, Generalni direktorat za regionalno politiko – Programi in projekti na Cipru, v Grčiji, na Madžarskem, v Italiji, na Malti in na Nizozemskem, katerega predmet je izplačilo zneska s strani Komisije, ki se razlikuje od zahtevanega zneska; Ref. Program EDP Piemont 2000-2006 (št. CCI 2000 IT 16 2DO 007);

               —

               razglasitev ničnosti dopisa št. 011871 z dne 8. novembra 2007 Evropske komisije, Generalni direktorat za regionalno politiko – Programi in projekti na Cipru, v Grčiji, na Madžarskem, v Italiji, na Malti in na Nizozemskem, katerega predmet je izplačilo zneska s strani Komisije, ki se razlikuje od zahtevanega zneska; Ref. Program EDP Cilj 2 Lacij 2000-2006 (št. CCI 2000 IT 16 2DO 009);

               —

               razglasitev ničnosti dopisa št. 012137 z dne 15. novembra 2007 Evropske komisije, Generalni direktorat za regionalno politiko – Programi in projekti na Cipru, v Grčiji, na Madžarskem, v Italiji, na Malti in na Nizozemskem, katerega predmet je potrdilo in izjava o vmesnih stroških in zahtevek za izplačilo. Program EDP Benečija Cilj 2 2000-2006 (št. CCI 2000 IT 16 2DO 005);

               —

               razglasitev ničnosti dopisa št. 012139 z dne 15. novembra 2007 Evropske komisije, Generalni direktorat za regionalno politiko – Programi in projekti na Cipru, v Grčiji, na Madžarskem, v Italiji, na Malti in na Nizozemskem, katerega predmet je izplačilo zneska s strani Komisije, ki se razlikuje od zahtevanega zneska; Ref. Regionalni operativni program za Kampanijo 2000-2006 (št. CCI 1999 IT 16 1PO 007);

               —

               razglasitev ničnosti dopisa št. 012212 z dne 16. novembra 2007 Evropske komisije, Generalni direktorat za regionalno politiko – Programi in projekti na Cipru, v Grčiji, na Madžarskem, v Italiji, na Malti in na Nizozemskem, katerega predmet je izplačilo zneska s strani Komisije, ki se razlikuje od zahtevanega zneska; Ref. Program PON Razvoj lokalnega podjetništva 2000-2006 (št. CCI 1999 IT 16 1PO 002);

               —

               razglasitev ničnosti dopisa št. 012567 z dne 26. novembra 2007 Evropske komisije, Generalni direktorat za regionalno politiko – Programi in projekti na Cipru, v Grčiji, na Madžarskem, v Italiji, na Malti in na Nizozemskem, katerega predmet je izplačilo zneska s strani Komisije, ki se razlikuje od zahtevanega zneska; Ref. Regionalni operativni program za Sardinijo 2000-2006 (št. CCI 1999 IT 16 1PO 010)

               —

               razglasitev ničnosti tudi vseh povezanih in izhodiščnih aktov ter posledična naložitev plačila stroškov Komisiji Evropskih skupnosti.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so isti kot v zadevi Italijanska republika proti Komisiji (1), (T-345/04).

      (1)  UL C 262, 23.10.2004, str. 55.


title: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 8. junija 2005 v zadevi T-295/03, Poli Sud Srl proti Komisiji Evropskih skupnosti (Ničnostna tožba — Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Nerazkritje dokumenta, ki izvira iz države članice, brez predhodnega soglasja te države)

text:
               17.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 229/19

      SKLEP SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 8. junija 2005
   v zadevi T-295/03, Poli Sud Srl proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Ničnostna tožba - Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Nerazkritje dokumenta, ki izvira iz države članice, brez predhodnega soglasja te države)
   (2005/C 229/40)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi T-295/03, Poli Sud Srl, s sedežem v Lamezii Terme (Italija), ki jo zastopa M. Calabrese, avocat, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Di Bucci in P. Aalto, skupaj z A. Abatom, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), zaradi predloga za razglasitev ničnosti odločbe Komisije o zavrnitvi dostopa tožeči stranki do določenih dokumentov glede sistema državnih pomoči, razglašenega za združljivega s skupnim trgom z Odločbo Komisije z dne 12. julija 2000 (GS (2000) D105754 — Pomoč št. 715/99), je Sodišče prve stopnje (peti senat), v sestavi M. Vilaras, predsednik, F. Dehousse in D. Šváby, sodnika; sodni tajnik: H. Jung, 8. junija 2005 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 264, 1.11.2003.


title: Zadeva F-83/06: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 11. decembra 2008 – Schell proti Komisiji (Javni uslužbenci – Uradniki – Napredovanje – Prednostne točke – SDI člena 45 Kadrovskih predpisov)

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/49

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 11. decembra 2008 – Schell proti Komisiji
   (Zadeva F-83/06) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Prednostne točke - SDI člena 45 Kadrovskih predpisov)
   (2009/C 32/95)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Arno Schell (Bruselj, Belgija) (zastopnik: F. Frabetti, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Berscheid in M. Velardo, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Javni uslužbenci – Razglasitev ničnosti, primarno, seznamov uradnikov, ki so napredovali v napredovalnih obdobjih 2004 in 2005, ker v njih ni navedeno ime tožeče stranke in, podredno, dodelitve točk za napredovanje za zgoraj navedeno obdobje, kolikor se nanaša na tožečo stranko.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)   UL C 237, 30.9.2006, str. 18.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 15. julija 2004 v zadevi C-381/01: Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 77/388/EGS — DDV — Člen 11(A)(1)(točka a) — Davčna osnova — Subvencija, ki je neposredno povezana s ceno — Uredba (ES) štev. 603/95 — Pomoči dodeljene sektorju posušene krme)

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/2

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 15. julija 2004
   v zadevi C-381/01: Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 77/388/EGS - DDV - Člen 11(A)(1)(točka a) - Davčna osnova - Subvencija, ki je neposredno povezana s ceno - Uredba (ES) štev. 603/95 - Pomoči dodeljene sektorju posušene krme)
   (2004/C 228/04)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi C-381/01, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: E. Traversa) proti Italijanski republiki (zastopnik: I. Braguglia ob sodelovanju G. de Bellisa), ob intervenciji Republike Finske (zastopnica: T. Pynnä) in Kraljevine Švedske (zastopnik: A. Kruse) zaradi ugotovitve, da Italijanska republika, s tem, da ni odmerila davka na dodano vrednost na zneske pomoči, izplačane na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 603/95 z dne 21. februarja 1995 o skupni ureditvi trga za posušeno krmo (UL L 63, str. 1), ni izpolnila obveznosti iz člena 11 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih- Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1), je Sodišče (drugi senat) v sestavi C. W. A. Timmermans predsednik senata, C. Gulmann (poročevalec), J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues, sodniki, in N. Colneric sodnica, generalni pravobranilec: L. A. Geelhoed, sodna tajnica: L. Hewlett, glavna administratorka, dne 15. julija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Italijanska republika nosi svoje stroške.

               3)

               Republika Finska in Kraljevina Švedska nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 348, 8.12.2001.


title: Zadeva C-167/04 P: Pritožba JCB Service zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (prvi senat) z dne 13. januarja 2004 v zadevi JCB Service proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-67/01, vložena dne 5. aprila 2004.

text:
               12.6.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/3

         Pritožba JCB Service zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (prvi senat) z dne 13. januarja 2004 v zadevi JCB Service proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-67/01, vložena dne 5. aprila 2004.
   (Zadeva C-167/04 P)
   (2004/C 156/07)
   JCB Service, s sedežem v Rocesterju, Staffordshire (Združeno kraljestvo), ki jo zastopa E. Morgon de Rivery, lawyer, je dne 5. aprila 2004 pred Sodiščem Evropskih skupnosti vložila pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (prvi senat) z dne 13. januarja 2004 v zadevi JCB Service proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-67/01 (1).
   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               1.

               v celoti razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 13. januarja 2004 v zadevi JCB Service proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-67/01, kolikor zaradi kratenja pravic pritožnika do obrambe krši pravo EU; ali

               2.

               razveljavi sodbo sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 13. januarja 2004 v zadevi JCB Service proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-67/01, kolikor (i) sankcionira domnevno splošno omejitev glede pasivne prodaje pooblaščenih distributerjev v Združenem kraljestvu, Irski, Franciji in Italiji ter domnevne omejitve virov nabave distributerjev lociranih v Franciji in Italiji, ki so preprečile navzkrižne dobave med distributerji in kolikor (ii) nalaga JCB Service plačilo denarne kazni zaradi domnevnih kršitev; in

               3.

               samo dokončno odloči v zadevi T-67/01 v skladu s členom 61 Statuta Sodišča in skladno s tem v celoti ali deloma razveljavi odločbo Komisije z dne 21. decembra 2000 v zadevi COMP.F.1/35.918 (2) in izkoriščajoč svojo polno jurisdikcijo, razveljavi ali zniža denarno kazen v višini 30 milijonov EUR naloženih JCB Service s sodbo Sodišča prve stopnje z dne 13. januarja 2004 v zadevi JCB Service proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-67/01; in

               4.

               v vsakem primeru skladno s členom 69 Poslovnika Sodišča ES naloži Komisiji v plačilo pritožnikove stroške, ki so mu nastali pred Sodiščem prve stopnje in tem Sodiščem.

               5.

               podredno točki 3, v kolikor Sodišče samo ne odloči v zadevi, naj pridrži plačilo stroškov in vrne zadevo v ponovno odločanje Sodišču prve stopnje, v skladu s sodbo Sodišča.

         Pritožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Prvi pritožbeni razlog
   Pritožnik navaja, da je Sodišče prve stopnje (SPS) kršilo pravo Skupnosti, s tem, ko se ni izreklo o navedbah kršitev pritožnikovih pravic do obrambe. Prvič, pritožnik navaja, da so mu bile kršene njegove pravice do obrambe, zaradi dolgotrajnega postopka pred Komisijo, ki je trajal 27 let (od dneva vložitve priglasitve do datuma odločbe Komisije) in preprečeval uveljavljanje njegovih pravic kot stranke. SPS je s tem, ko ni upoštevalo posledic te kršitve na pritožnikovo možnost do učinkovite obrambe, zmotno uporabilo pravo. Drugič, pritožnik navaja, da mu je bila kršena tudi pravica do domneve nedolžnosti, zaradi tega ker SPS ni upoštevalo določenih razbremenilnih dokazov, ni uporabilo metode faisceau d'indices (skladni indici) s katero oceni posamezne relevantne dokaze in da obrazložitev ni zadostna in nepristranska.
   Drugi pritožbeni razlog
   Pritožnik navaja, da je SPS kršilo člen 81 ES s sankcioniranjem pritožnika (i) zaradi splošne omejitve glede pasivne prodaje njegovih distributerjev v Združenem kraljestvu, Irski, Franciji in Italiji in (ii) omejitve virov nabave njegovih distributerjev v Franciji in Italiji, na osnovi napačne pravne opredelitve dejstev, izkrivljanja dokazov in napačne uporabe ustreznih pravil ES o konkurenci. To je povzročilo uporabo prepovedi iz člena 81 ES, ki je v očitnem neskladju z besedilom in namenom omenjene določbe.
   Tretji pritožbeni razlog
   Ta zadeva izračun globe. Pritožnik tu navaja, da je SPS kršilo člen 15 Uredbe št. 17 s kršenjem pomembnih temeljnih načel glede izrekanja glob, i.e., načela učinkovitega upravljanja, načela zaupanja v pravo in načela enakega kaznovanja, kot tudi z napačno oceno teže in trajanja domnevne kršitve ter tako olajševalnih kot obteževalnih okoliščin.

      (1)  UL C 186, 30.6.2001, str. 9.

      (2)  UL L 69, 12.3.2002, str. 1.


title: Zadeva C-452/16 PPU: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. novembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Amsterdam – Nizozemska) – Izvršitev evropskega naloga za prijetje, odrejenega zoper Krzysztofa Mareka Poltoraka (Predhodno odločanje — Nujni postopek predhodnega odločanja — Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah — Evropski nalog za prijetje — Okvirni sklep 2002/584/PNZ — Člen 1(1) — Pojem „sodna odločba“ — Člen 6(1) — Pojem „odreditveni pravosodni organ“ — Evropski nalog za prijetje, ki ga je odredila Rikspolisstyrelsen (nacionalna generalna policijska uprava, Švedska) zaradi izvršitve kazni zapora)

text:
               16.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 14/16

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. novembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Amsterdam – Nizozemska) – Izvršitev evropskega naloga za prijetje, odrejenega zoper Krzysztofa Mareka Poltoraka
   (Zadeva C-452/16 PPU) (1)

   ((Predhodno odločanje - Nujni postopek predhodnega odločanja - Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Evropski nalog za prijetje - Okvirni sklep 2002/584/PNZ - Člen 1(1) - Pojem „sodna odločba“ - Člen 6(1) - Pojem „odreditveni pravosodni organ“ - Evropski nalog za prijetje, ki ga je odredila Rikspolisstyrelsen (nacionalna generalna policijska uprava, Švedska) zaradi izvršitve kazni zapora))
   (2017/C 014/20)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Amsterdam

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Krzysztof Marek Poltorak

      Izrek

   Pojem „pravosodni organ“ iz člena 6(1) Okvirnega sklepa Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom Sveta 2009/299/PNZ z dne 26. februarja 2009, je avtonomen pojem prava Unije, ta člen 6(1) pa je treba razlagati tako, da služba policije, kot je Rikspolisstyrelsen (nacionalna generalna policijska uprava, Švedska), ne spada pod pojem „odreditveni pravosodni organ“ v smislu te določbe, zato evropskega naloga za prijetje, ki ga je ta služba odredila zaradi izvršitve sodbe, s katero je bila izrečena kazen zapora, ni mogoče šteti za „sodno odločbo“ v smislu člena 1(1) Okvirnega sklepa 2002/584, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom 2009/299.

      (1)  UL C 383, 17.10.2016.


title: Zadeva C-24/08: Sklep predsednika Sodišča z dne 9. septembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/31

         Sklep predsednika Sodišča z dne 9. septembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-24/08) (1)

   (2009/C 69/62)

      Jezik postopka: portugalščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 79, 29.3.2008.


               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/17

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 4. oktobra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski
   (Zadeva C-523/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2000/59/ES - Gradnja pristaniških zmogljivosti za sprejem ladijskih odpadkov in ostankov tovora - Nepriprava in neizvedba načrtov za gospodarjenje z odpadki za vsa pristanišča)
   (2007/C 297/26)
   Jezik postopka: finščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Huttunen in K. Simonsson, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Finska (zastopnik: J. Heliskoski, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Člena 5(1) in 16(1) Direktive 2000/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. novembra 2000 o pristaniških zmogljivostih za sprejem ladijskih odpadkov in ostankov tovora (UL L 332, str. 18) – Nepriprava in neizvedba načrtov za gospodarjenje z odpadki za vsa pristanišča na Finskem.
   Izrek

               1)

               Republika Finska s tem, da ni pripravila in izvedla načrtov za gospodarjenje z odpadki za vsa svoja pristanišča, ni izpolnila obveznosti iz členov 5(1) in 16(1) Direktive 2000/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. novembra 2000 o pristaniških zmogljivostih za sprejem ladijskih odpadkov in ostankov tovora.

               2)

               Republiki Finski se naloži plačilo stroškov postopka.

      (1)  UL C 42, 24.2.2007.


title: Zadeva F-55/14: Tožba, vložena 17. junija 2014  – ZZ proti Komisiji

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/59

         Tožba, vložena 17. junija 2014 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-55/14)
   2014/C 421/85
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: L. Levi, A. Tymen, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o nepodaljšanju pogodbe tožeče stranke, ki naj bi morala biti sklenjena za nedoločen čas.

      Predlog tožeče stranke

               —

               Odločba z dne 31. oktobra 2013 o nepodaljšanju pogodbe tožeče stranke kot začasnega uslužbenca, ki naj bi morala biti sklenjena za nedoločen čas, naj se razglasi za nično;

               —

               odločba OPSP z dne 6. marca 2014 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke z dne 15. novembra 2013 naj se v delu, v katerem vsebuje dodatne elemente, ki niso vključeni v izpodbijano odločbo z dne 31. oktobra 2013, razglasi za nično;

               —

               tožeči stranki naj se dodeli odškodnina v višini 20.000 EUR;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo vseh stroškov.


title: Merila za dodelitev zadev senatom

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/42

         Merila za dodelitev zadev senatom
   (2007/C 269/74)
   Sodišče prve stopnje je 25. septembra 2007 v skladu s členom 12 Poslovnika določilo merila za dodelitev zadev senatom za obdobje od 25. septembra 2007 do 30. septembra 2008 kot sledi:

               1.

               Pritožbe zoper odločbe Sodišča za uslužbence se dodelijo pritožbenemu senatu nemudoma po vložitvi vloge, kar ne prejudicira poznejše uporabe členov 14 in 51 Poslovnika.

               2.

               Zadeve, razen tistih iz prvega odstavka, se dodelijo senatom treh sodnikov nemudoma po vložitvi vloge, kar ne prejudicira poznejše uporabe členov 14 in 51 Poslovnika.
               Zadeve iz tega odstavka se dodelijo senatom po treh različnih vrstnih redih, določenih glede na zaporedje, v katerem so bile vpisane v sodnem tajništvu:

                           —

                           za zadeve v postopkih glede pravil o konkurenci, ki se uporabljajo za podjetja, pravil o državnih pomočeh in pravil o trgovinskih zaščitnih ukrepih;

                           —

                           za zadeve glede pravic intelektualne lastnine, ki jih določa člen 130(1) Poslovnika;

                           —

                           za vse druge zadeve.

                     V okviru navedenega vrstnega reda se dva senata treh sodnikov, ki odločata v sestavi štirih sodnikov, upošteva dvakrat ob vsaki tretji dodelitvi.
               Predsednik Sodišča prve stopnje lahko od tega vrstnega reda odstopi le zato, da bi upošteval medsebojno povezanost določenih zadev oziroma zagotovil enakomerno porazdelitev dela.


title: Zadeva T-281/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 9. junija 2015 – Fels-Werke/Komisija (Državne pomoči — Ukrepi, ki jih je Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in podjetjem z veliko porabo električne energije — Sklep o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU — Sprejetje končnega sklepa po vložitvi tožbe — Ustavitev postopka)

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/65

         Sklep Splošnega sodišča z dne 9. junija 2015 – Fels-Werke/Komisija
   (Zadeva T-281/14) (1)

   ((Državne pomoči - Ukrepi, ki jih je Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in podjetjem z veliko porabo električne energije - Sklep o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU - Sprejetje končnega sklepa po vložitvi tožbe - Ustavitev postopka))
   (2015/C 294/79)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Fels-Werke GmbH (Goslar, Nemčija) (zastopniki: C. Arhold, N. Wimmer, F.-A. Wesche, L. Petersen in T. Woltering, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: T. Maxian Rusche in R. Sauer, zastopnika, skupaj s C. von Donatom in G. Quardtom, odvetnikoma)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije C (2013) 4424 final z dne 18. decembra 2013 o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU zaradi ukrepov, ki jih je Zvezna republika Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in velikim porabnikom električne energije (državna pomoč SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)).

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Postopek v zvezi s predlogom za intervencijo, ki ga je vložil nadzorni organ EFTA, se ustavi.

               3.

               Družba Fels-Werke GmbH nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               4.

               Nadzorni organ EFTA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 223, 14.7.2014.


title: Zadeva T-376/05: Tožba, vložena  13. oktobra 2005  — Tea-Cegos in STG proti Komisiji

text:
               10.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/18

         Tožba, vložena 13. oktobra 2005 — Tea-Cegos in STG proti Komisiji
   (Zadeva T-376/05)
   (2005/C 315/32)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeči stranki: TEA-CEGOS (Madrid, Španija), in Services Techniques Globaux (STG) (Bruselj, Belgija) (zastopnika: G. Vandersanden, L. Levi, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               razglasitev ničnosti odločbe z dne 12. oktobra 2005, s katero je bila zavrnjena kandidatura in ponudba konzorcija TEA-CEGOS in umaknjen sklep o dodelitvi okvirne pogodbe konzorciju TEA-CEGOS v okviru javnega razpisa EuropeAid — 2/119860/C-SKLOP št. 7;

               —

               razglasitev ničnosti vseh ostalih odločb, ki jih je sprejela tožena stranka v okviru tega javnega razpisa zaradi odločbe z dne 12. oktobra 2005 in zlasti, sklepa o izbiri in pogodb, sklenjenih s Komisijo zaradi izvršitve teh odločb;

               —

               Komisiji naloži plačilo celotnih stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeči stranki v tem postopku sta članici konzorcija, ustanovljenega za javni razpis „EuropeAid/119860/C/SV/MULTI“, ki ga je razpisala tožena stranka. Konzorcij je predložil svojo ponudbo za sklop št. 7 „Culture, Governance and Home Affairs“.
   Z dopisom z dne 20. maja je bil konzorcij obveščen, da je bila njegova kandidatura sprejeta. Z dopisom z dne 18. julija 2005 jo je tožena stranka obvestila, da meni, da mora ponovno preučiti svojo odločbo o dodelitvi okvirne pogodbe, in to spremembo utemeljila z dejstvom, da je bila sporna odločba sprejeta na podlagi netočnih podatkov, ki so ji bili sporočeni tekom postopka. Dne 12. oktobra 2005 je Komisija sprejela odločbo, s katero je potrdila zavrnitev kandidature in ponudbe tožeče stranke na podlagi izključitvene klavzule iz člena 13 razpisa za javno naročilo (1). V obrazložitvi svoje odločbe se je sklicevala na dejstvo, da je bil eden od članov konzorcija del druge skupine, katere eden od članov je sodeloval pri drugi kandidaturi za isto pogodbo. Gre za izpodbijano odločbo.
   Za utemeljitev svoje ničnostne tožbe tožeči stranki uveljavljata več tožbenih razlogov.
   Najprej zatrjujeta, da je tožena stranka kršila pogodbene dokumente s tem, ko je bila zmotno uporabila člen 13 razpisa za javno naročilo kot tudi člen 14 navodil ponudnikom za izdelavo ponudbe. Tožeči stranki trdita, da naj se člen 13 razpisa za javno naročilo ne bi uporabljal po tem ko je bil sklep o izbiri že sprejet. Trdita tudi, da sta posredovali dokumente, za katere je zaprosila Komisija, in da nista navedli napačnih podatkov; pogoji za uporabo člena 14 navodil ponudnikom za izdelavo ponudbe, ki edini upravičujejo postavitev pod vprašaj sklepa o dodelitvi javnega naročila v tej fazi postopka, torej niso bili izpolnjeni.
   Drugič, tožeči stranki trdita, da je tožena stranka storila očitno napako pri presoji pojma „legal group“ iz člena 13 razpisa za javno naročilo, s tem ko je upoštevala samo strukturno merilo in ko je izključila uporabo preizkusa nasprotja interesov med kandidati na istem javnem razpisu. Po mnenju tožečih strank naj bi bila presoja tožene stranke škodovala načelom pravne varnosti. Tožeče stranke med drugim uveljavljajo tožbeni razlog domnevne kršitve dolžnosti obrazložitve.
   Tretji tožbeni razlog tožečih strank je domnevna kršitev načela dobrega upravljanja in pomanjkanje skrbnosti. Tožeči stranki zatrjujejta, da bi morala tožena stranka v primeru dvomov to v razumnem roku sporočiti konzorciju in jih zaslišati med razpisnim postopkom in ne po sklepu o dodelitvi naročila, kar bi prihranilo stroške v zvezi z njegovim sodelovanjem v poznejših fazah postopka.
   Kot zadnji tožbeni razlog tožeči stranki navajata, da je bilo kršeno njuno upravičeno pričakovanje in teorija umika upravnih aktov. Trdita, da v tem primeru sklep o dodelitvi naročila ni nezakonit in ga zato tožena stranka ne bi smela umakniti.

      (1)  Razpis za javno naročilo za večkratno okvirno pogodbo „Multiple framework contract recruit technical assistance for short term expertize for exclusive benefit of third countries benefiting from European Commisision's external aid“ 2004/S 132-11932, UL S 132.


title: Zadeva T-302/14: Tožba, vložena 29. aprila 2014 – Buderus Guss proti Komisiji

text:
               14.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/50

         Tožba, vložena 29. aprila 2014 – Buderus Guss proti Komisiji
   (Zadeva T-302/14)
   2014/C 223/53
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Buderus Guss GmbH (Breidenbach, Nemčija) (zastopniki: D. Greinacher, J. Martin in B. Scholtka, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Evropske komisije z dne 18. decembra 2013 o začetku formalnega postopka preiskave v zvezi s podporo za proizvodnjo elektrike iz obnovljivih virov energije in iz zemeljskega plina v skladu z zakonom o favoriziranju energije iz obnovljivih virov (v nadaljevanju: zakon EEG) ter v zvezi z znižano dodatno dajatvijo EEG za energetsko intenzivne uporabnike proti Zvezni republiki Nemčiji – državne pomoči SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), objavljen v Uradnem listu EU 7. februarja 2014, C 37, str. 73, v skladu s členom 263(1) PDEU razglasi za ničnega, ker Komisija posebno shemo kompenzacijskih nadomestil v skladu s členoma 40 in 41 EEG šteje za državno pomoč v smislu člena 107 PDEU;

               —

               Komisiji naloži, da v skladu s členom 87(3) Poslovnika Splošnega sodišča plača nujne stroške.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 107 PDEU
               Tožeča stranka trdi, da je Komisija podporo za obnovljive vire energije s sistemom dajatev in posebno shemo kompenzacijskih nadomestil za znižanje dodatne dajatve EEG neupravičeno štela za državne pomoči in da zato ne bi smela začeti formalnega postopka preiskave.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem razloži, da je Komisija pri predhodni presoji vprašanja, ali posebna shema kompenzacijskih nadomestil pomeni pomoč, storila očitno napako pri presoji, saj s posebno shemo kompenzacijskih nadomestil kot izjemo od dodatne dajatve EEG ni bila podeljena nobena prednost, ki je energetsko intenzivni uporabniki ne bi prejeli pod običajnimi tržnimi pogoji.

                           —

                           Tožeča stranka poleg tega trdi, da državna sredstva niso bila prizadeta. Ker že izkupički od dodatne dajatve EEG ne pomenijo državnih sredstev, tudi z izjemo za energetsko intenzivne uporabnike ni mogoče prizadeti državnih sredstev.

                           —

                           Dalje, tožeča stranka trdi, da se s posebno shemo kompenzacijskih nadomestil ne izkrivlja konkurenca. Z njimi naj bi se kvečjemu uvedli konkurenčni pogoji, ki naj bi obstajali brez dodatne dajatve EEG.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj
               Tožeča stranka trdi, da je Komisija s sprejetjem Sklepa poleg tega kršila načelo varstva legitimnih pričakovanj. Nemška ureditev o podpori za obnovljive vire energije naj bi bila že predmet temeljitega preizkusa z vidika prava o državnih pomočeh. V tem preizkusu je Komisija leta 2002 ugotovila, da prenos državnih sredstev ni povezan z navedeno ureditvijo. Ker zakon EEG iz leta 2012 glede tega ne zajema bistvenih sprememb takratnega pravnega položaja, naj zadevnim gospodarskim subjektom ne bi bilo treba računati s tem, da bo opravljen ponovni preizkus, ampak naj bi se smele zanesti na ohranitev obstoječe ureditve.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: zloraba pooblastil
               Nazadnje tožeča stranka meni, da je Komisija zlorabila pooblastilo, ki ji pripada v skladu s členoma 107 PDEU in 108 PDEU. Komisija naj bi z začetkom postopka preiskave prednostno sledila cilju, da se načeloma harmonizira podpora za elektriko iz obnovljivih virov energije. Ta temeljni cilj je razviden tudi iz novega predloga smernic za pomoči v zvezi z okoljem in energijo, v katerih Komisija prvič določa podrobno ureditev za elektriko iz obnovljivih virov energije. Za uresničitev te harmonizacije pa bi morala Komisija uporabiti za to določen postopek za približevanje zakonodaj v skladu s členoma 116 PDEU in 117 PDEU.