title: Zadeva C-169/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložil tretji senat Audiencia Provincial de Castellón (Španija) 7. aprila 2014 – Juan Carlos Sánchez Morcillo in María del Carmen Abril García proti Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

text:
               10.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/32

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložil tretji senat Audiencia Provincial de Castellón (Španija) 7. aprila 2014 – Juan Carlos Sánchez Morcillo in María del Carmen Abril García proti Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA
   (Zadeva C-169/14)
   2014/C 175/40
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Audiencia Provincial de Castellón

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnika: Juan Carlos Sánchez Morcillo in María del Carmen Abril García

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 7(1) Direktive 93/13/EGS (1), v skladu s katerim morajo države članice zagotoviti, da v interesu potrošnikov obstajajo ustrezna in učinkovita sredstva za preprečevanje nadaljnje uporabe nedovoljenih pogojev v pogodbah, ki jih s potrošniki sklenejo prodajalci ali ponudniki, nasprotuje nacionalni postopkovni določbi, ki – kot člen 695(4) Ley de Enjuiciamiento Civil – v okviru ureditve pritožbe zoper odločbo, s katero se odloči o ugovoru zoper izvršbo na blagu, ki je predmet hipoteke ali zastavne pravice, določa, da je pritožbo mogoče vložiti le zoper sklep, s katerim se odredi ustavitev postopka ali neuporaba nedovoljenega pogodbenega pogoja, ne pa tudi v drugih primerih, kar neposredno povzroči, da predlagatelj izvršbe v primeru, če se ugodi ugovoru dolžnika in odredi ustavitev postopka ali neuporaba nedovoljenega pogoja, lahko vloži pritožbo, medtem ko potrošnik, zoper katerega je bila izvršba predlagana, v primeru, če je njegov ugovor zavrnjen, tega ne more storiti?

               2.

               Ali je – na področju uporabe zakonodaje Unije o varstvu potrošnikov iz Direktive 93/13/EGS – z načelom pravice do učinkovitega pravnega sredstva ter poštenega sojenja in enakosti orožij iz člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (2) združljiva določba nacionalnega prava, kot je člen 695(4) Ley de Enjuiciamiento Civil, ki v okviru ureditve pritožbe zoper odločbo, s katero se odloči o ugovoru zoper izvršbo na blagu, ki je predmet hipoteke ali zastavne pravice, določa, da je pritožbo mogoče vložiti le zoper sklep, s katerim se odredi ustavitev postopka ali neuporaba nedovoljenega pogodbenega pogoja, ne pa tudi v drugih primerih, kar neposredno povzroči, da predlagatelj izvršbe v primeru, če se ugodi ugovoru dolžnika in odredi ustavitev postopka ali neuporaba nedovoljenega pogoja, lahko vloži pritožbo, medtem ko potrošnik, zoper katerega je bila izvršba predlagana, v primeru, če je njegov ugovor zavrnjen, tega ne more storiti?

      (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).

      (2)  UL C 364, str. 1.


title: Zadeva C-240/16 P: Pritožba, ki so jo Vedran Vidmar in drugi vložili 26. aprila 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 26. februarja 2016 v zadevi T-507/14, Vedran Vidmar in Darko Graf/Evropska komisija

text:
               11.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/13

         Pritožba, ki so jo Vedran Vidmar in drugi vložili 26. aprila 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 26. februarja 2016 v zadevi T-507/14, Vedran Vidmar in Darko Graf/Evropska komisija
   (Zadeva C-240/16 P)
   (2016/C 251/15)
   Jezik postopka: hrvaščina

      Stranke

      Pritožniki: Vedran Vidmar, Saša Čaldarević, Irena Glogovšek, Gordana Grancarić, Martina Grgec, Ines Grubišić, Sunčica Horvat Peris, Zlatko Ilak, Mirjana Jelavić, Romuald Kantoci, Svjetlana Klobučar, Ivan Kobaš, Tihana Kušeta Šerić, Damir Lemaić, Željko Ljubičić, Gordana Mahovac, Martina Majcen, Višnja Merdžo, Tomislav Perić, Darko Radić, Damjan Saridžić (zastopnik: D. Graf, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predloga

   Pritožniki Sodišču predlagajo, naj:

               —

               sodbo Splošnega sodišča EU, izrečeno v zadevi T-507/14 dne 26. februarja 2016 v celoti razveljavi ter ugodi tožbenemu zahtevku, ki so ga pritožniki uveljavljali v prvostopenjskem postopku s tožbo z dne 1. julija 2014, in Evropski komisiji naloži, naj vsakemu od pritožnikov povrne vse stroške tega postopka;

               —

               podredno, sodbo Splošnega sodišča EU, izrečeno v zadevi T-507/14 dne 26. februarja 2016 v celoti razveljavi ter zadevo vrne prvostopenjskemu sodišču v novo odločanje in Evropski komisiji naloži, naj vsakemu od pritožnikov povrne vse stroške tega postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožniki izpodbijano sodbo izpodbijajo v teh delih:

               —

               točko 40, v kateri je ugotovljeno, da je le protipravno aktivno ravnanje institucij EU eden od elementov, potrebnih za obstoj nepogodbene odškodninske obveznosti EU, ker naj bi bila ta ugotovitev prvostopenjskega sodišča v nasprotju s členom 340(2) Pogodbe o delovanju EU in sodno prakso Sodišča (sodba Sodišča z dne 19. maja 1992, Mulder in drugi/Svet in Komisija, C-104/89 i C-37/90,EU:C:1992:217);

               —

               točko 47, v kateri se v nasprotju z določbami člena 36 Akta o pristopu Republike Hrvaške (v nadaljevanju: RH) k Evropski uniji (v nadaljevanju: EU) in Priloge VII k tem aktu zaveze, ki jih je RH v razmerju do EU prevzela med pogajanji o svojem pristopu k EU, napačno imenuje „načela“, ker naj v konkretnem primeru ne bi šlo za nikakršna načela, temveč za 11 konkretnih pogodbenih obveznosti RH do EU, ki so vse začele veljati 9. decembra 2011;

               —

               točke od 48 do 52, ker sta člen 36 Akta o pristopu RH k EU in Priloga VII, točka 1, k tem aktu začela veljati 9. decembra 2011, ko sta bila v veljavi in sta zavezovala strategija reforme pravosodja za obdobje 2011–2015 z dne 15. decembra 2010 in revidiran akcijski načrt vlade Republike Hrvaške za reformo pravosodja z dne 20. maja 2010, zaradi česar je razveljavitev teh aktov s strani RH, kar je Evropska komisija prej izrecno odobrila v točki 3 izčrpnega poročila o spremljanju RH z dne 10. oktobra 2012 s tem, da je RH naložila sprejetje nove izvršilne zakonodaje, v nasprotju s splošnimi pravnimi načeli varstva legitimnih pričakovanj in pravne varnosti, saj je imela razveljavitev teh pravnih aktov za pritožnike očiten retroaktivni učinek, RH pa po 9. decembru 2011 ni sprejela niti ene nove strategije reforme pravosodja, temveč samo strategijo razvoja pravosodja za obdobje od 2013 do 2018, zaradi česar je zadnja strategija reforme pravosodja, ki jo je RH sprejela, prav tista, ki je veljala 9. decembra 2011 (glej npr. sodbe z dne 30. januarja 1974, Louwage/Komisija, 148/73, EU:C:1974:7, točki 12 in 18; z dne 17. decembra 1998, Embassy Limousines & Services/Parlament, T-203/96, točki 74 in 88, in z dne 14. maja 1975, CNTA/Komisija, 74/74, EU:C:1975:59, točki 41 in 44), pri čemer je treba navesti, da je prvostopenjsko sodišče s tem, da je v točki 53 ugotovilo, da „ni treba sklepati, da so hrvaški organi […] lahko prosto spremenili strategijo razvoja pravosodja za obdobje 2011–2015 in akcijski načrt iz leta 2010. Ob upoštevanju določb Akta o pristopu, zlasti njegovega člena 36 in Priloge VII, hrvaški organi niso bili dolžni izpolniti samo zaveze 1, temveč tudi vse druge zaveze iz te priloge“, potrdilo utemeljenost zadevnega tožbenega odškodninskega zahtevka;

               —

               točke od 54 do 57 in od 59 do 63 v zvezi z neizpolnjevanjem obveznosti Evropske komisije iz člena 36 Akta o pristopu RH k EU, da zagotovi izpolnjevanje zavez RH iz Priloge VII, točka 3, k Aktu o pristopu, da bo še naprej dosegala napredek pri učinkovitosti svojega pravosodja, saj je iz prilog k tožbi razvidno, da je Evropska komisija v svoje tabele o spremljanju vnesle napačne podatke Ministrstva za pravosodje RH o zmanjševanju števila nerešenih izvršilnih in pravnih zadev na hrvaških občinskih in trgovskih sodiščih brez kakršnega koli strokovnega ali računskega preverjanja ali analize, pri čemer je izkazala veliko malomarnost glede pomena priprave teh tabel;

               —

               točko 68, ker je Evropska komisija s kršitvijo svoje obveznosti iz člena 36(1) in (2) Akta o pristopu RH k EU, da zagotovi izpolnjevanje zavez RH v zvezi z začetkom delovanja hrvaške službe javnih izvršiteljev 1. januarja 2012, kršila tudi svojo obveznost iz člena 17 PEU, da skrbi za Pogodbo o pristopu RH k EU kot eno od temeljnih pogodb EU;

               —

               točke od 69 do 82, ker ni bilo potrebno nobeno poznejše usklajeno in izrecno ravnanje Evropske komisije, zato da bi po 9. decembru 2011 pri pritožnikih prišlo do legitimnih pričakovanj, saj so zadevna legitimna pričakovanja pritožnikov nastala v obdobju pred tem datumom.


title: Zadeva C-45/09: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbeitsgericht Hamburg – Nemčija) – Gisela Rosenbladt proti Oellerking Gebäudereinigungsges.mbH (Direktiva 2000/78/ES — Diskriminacija zaradi starosti — Prenehanje pogodbe o zaposlitvi zaradi dopolnjene upokojitvene starosti)

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/9

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbeitsgericht Hamburg – Nemčija) – Gisela Rosenbladt proti Oellerking Gebäudereinigungsges.mbH
   (Zadeva C-45/09) (1)

   (Direktiva 2000/78/ES - Diskriminacija zaradi starosti - Prenehanje pogodbe o zaposlitvi zaradi dopolnjene upokojitvene starosti)
   2010/C 346/14
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Arbeitsgericht Hamburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Gisela Rosenbladt

      Tožena stranka: Oellerking Gebäudereinigungsges.mbH

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Arbeitsgericht Hamburg – Razlaga členov 1 in 2(1) Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL L 303, str. 16) – Prepoved diskriminacije zaradi starosti – Določba kolektivne pogodbe, za katero je bila razglašena splošna veljavnost in ki določa avtomatično prenehanje pogodbe o zaposlitvi, ko zaposleni dopolni starost 65 let, ne glede na vsakokratne ekonomske, socialne in demografske razmere ter konkretne razmere na trgu dela

      Izrek

               1.

               Člen 6(1) Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni določbi, kot je člen 10, točka 5, splošnega zakona o enakem obravnavanju (Allgemeines Gleichbehandlungsgesetz), na podlagi katere se klavzule o avtomatičnem prenehanju pogodbe o zaposlitvi štejejo za veljavne, ker je zaposleni dosegel starost za upokojitev, če je navedena določba po eni strani objektivno in razumno utemeljena z legitimnim ciljem v zvezi z zaposlovalno politiko in politiko delovnega trga in če so po drugi strani načini uresničevanja tega cilja primerni in nujni. Izvajanje tega pooblastila s kolektivno pogodbo samo po sebi ni izvzeto iz vsakršnega sodnega nadzora, vendar pa mora v skladu z zahtevami člena 6(1) navedene direktive tudi samo na primeren in nujen način uresničevati legitimen cilj.

               2.

               Člen 6(1) Direktive 2000/78 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje ukrepu, kot je klavzula o avtomatičnem prenehanju pogodbe o zaposlitvi, ko zaposleni dopolni upokojitveno starost 65 let, ki je določena v členu 19, točka 8, splošne kolektivne pogodbe za zaposlene v dejavnosti čiščenja zgradb (Allgemeingültiger Rahmentarifvertrag für die gewerblichen Beschäftigten in der Gebäudereinigung).

               3.

               Člena 1 in 2 Direktive 2000/78 je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da država članica razglasi splošno veljavnost kolektivne pogodbe, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, če ta delavcev, za katere se uporablja, ne prikrajša za varstvo pred diskriminacijo zaradi starosti, ki ga imajo na podlagi teh določb.

      (1)  UL C 102, 1.5.2009.


title: Zadeva C-249/13: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 11. decembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal administratif de Pau – Francija) – Khaled Boudjlida/Préfet des Pyrénées-Atlantiques (Predhodno odločanje — Vizumi, azil, priseljevanje in druge politike v zvezi s prostim gibanjem oseb — Direktiva 2008/115/ES — Vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav — Načelo spoštovanja pravice do obrambe — Pravica nezakonito prebivajočega državljana tretje države do izjave pred sprejetjem odločbe, ki lahko vpliva na njegove interese — Odločba o vrnitvi — Pravica do izjave pred izdajo odločbe o vrnitvi — Vsebina te pravice)

text:
               9.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/7

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 11. decembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal administratif de Pau – Francija) – Khaled Boudjlida/Préfet des Pyrénées-Atlantiques
   (Zadeva C-249/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Vizumi, azil, priseljevanje in druge politike v zvezi s prostim gibanjem oseb - Direktiva 2008/115/ES - Vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav - Načelo spoštovanja pravice do obrambe - Pravica nezakonito prebivajočega državljana tretje države do izjave pred sprejetjem odločbe, ki lahko vpliva na njegove interese - Odločba o vrnitvi - Pravica do izjave pred izdajo odločbe o vrnitvi - Vsebina te pravice))
   (2015/C 046/09)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal administratif de Pau

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Khaled Boudjlida

      Tožena stranka: Préfet des Pyrénées-Atlantiques

      Izrek

   Pravico do izjave v vsakem postopku, kakor se uporablja v okviru Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav in zlasti člena 6 te direktive, je treba razlagati tako, da ima nezakonito prebivajoči državljan tretje države na njeni podlagi pravico, da pred sprejetjem odločbe o njegovi vrnitvi izrazi stališče o zakonitosti svojega prebivanja, o možni uporabi členov 5 in 6, od (2) do (5), navedene direktive in o načinih njegove vrnitve.
   Pravico do izjave v vsakem postopku, kakor se uporablja v okviru Direktive 2008/115 in zlasti člena 6 te direktive, je namreč treba razlagati tako, da nacionalnemu pristojnemu organu ne nalaga obveznosti, da tega državljana pred zaslišanjem v zvezi s sprejetjem te odločbe obvesti, da namerava zoper njega sprejeti odločbo o vrnitvi, da mu predhodno posreduje dejstva, na katerih bo utemeljil to odločbo, in mu dovoli rok za razmislek, preden poda svoja stališča, če lahko ta državljan ustrezno in učinkovito predstavi svoje mnenje o nezakonitosti svojega prebivanja in o razlogih, s katerimi bi bilo mogoče v skladu z nacionalnim pravom utemeljiti, naj ta organ ne sprejme odločbe o vrnitvi.
   Pravico do izjave v vsakem postopku, kakor se uporablja v okviru Direktive 2008/115 in zlasti člena 6 te direktive, je treba razlagati tako, da si lahko nezakonito prebivajoč državljan tretje države, preden pristojni nacionalni organ sprejme odločbo o njegovi vrnitvi, zagotovi pomoč pravnega svetovalca pri zaslišanju pred tem organom, če izvajanje te pravice ne ovira poteka postopka vrnitve in ne preprečuje učinkovitega izvajanja Direktive 2008/115.
   Vendar je treba pravico do izjave v vsakem postopku, kakor se uporablja v okviru Direktive 2008/115 in zlasti člena 6 te direktive, razlagati tako, da državam članicam ne nalaga obveznosti zagotovitve tega svetovanja v okviru brezplačne pravne pomoči.

      (1)  UL C 189, 29.6.2013.


title: Zadeva C-297/11: Tožba, vložena 14. junija 2011 – Evropska komisija proti Helenski republiki

text:
               13.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/11

         Tožba, vložena 14. junija 2011 – Evropska komisija proti Helenski republiki
   (Zadeva C-297/11)
   2011/C 238/16
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: I. Chatzigiannis in A. Margelis, zastopnika)

      Tožena stranka: Helenska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da je Helenska republika s tem, da do 22. decembra 2009 ni pripravila načrtov upravljanja povodij (vodnih območij, ki v celoti ležijo na njenem ozemlju, in mednarodnih vodnih območij) in do 22. marca 2010 Komisiji ni poslala kopije načrtov upravljanja povodij, ni izpolnila obveznosti iz členov 13, od (1) do (3) in (6), ter 15(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike. Poleg tega, ker Helenska republika do 22. decembra 2008 ni začela postopka obveščanja in javnega posvetovanja glede načrtov upravljanja povodij, je kršila obveznosti iz člena 14(1)(c) navedene direktive;

               —

               Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Prvič, države članice so morale na podlagi členov 13, od (1) do (3) in (6), ter 15(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike do 22. decembra 2009 pripraviti načrte za upravljanje povodij (vodnih območij, ki v celoti ležijo na njihovem ozemlju, in mednarodnih vodnih območij) in do 22. marca 2010 Komisiji poslati njihovo kopijo.
   Na podlagi podatkov, ki jih je Helenska republika do sedaj predložila Komisiji izhaja, da ta država članica še ni pripravila nikakršnega načrta za upravljanje povodij (vodnih območij, ki v celoti ležijo na njenem ozemlju, in mednarodnih vodnih območij) in da zato Komisiji ni poslala kopije. Komisija iz tega meni, da Helenska republika ni izpolnila obveznosti iz člena 13, od (1) do (3) in (6), Direktive ter obveznosti iz člena 15(1) te direktive.
   Drugič, države članice so morale na podlagi člena 14(1)(c) te direktive najpozneje do 22. decembra 2008 načrte za upravljanje povodij predložiti v javno posvetovanje.
   Iz podatkov, ki jih je Helenska republika do sedaj predložila Komisiji, izhaja, da navedeni postopek še ni bil uveden. Komisija iz tega sklepa, da Helenska republika ni izpolnila obveznosti iz člena 14(1)(c) Direktive.


title: Zadeva C-218/15: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 6. oktobra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale ordinario di Campobasso – Italija) – kazenski postopek zoper Gianpaola Paolettija in druge (Predhodno odločanje — Člen 6 PEU — Člen 49 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah — Načelo retroaktivnosti ugodnejše kazenske zakonodaje — Italijanski državljani, ki so organizirali nezakonit vstop romunskih državljanov na italijansko ozemlje — Dejansko stanje pred pristopom Romunije k Uniji — Učinek pristopa Romunije na kaznivo dejanje pomoči pri nezakonitem priseljevanju — Izvajanje prava Unije — Pristojnost Sodišča)

text:
               28.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 441/2

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 6. oktobra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale ordinario di Campobasso – Italija) – kazenski postopek zoper Gianpaola Paolettija in druge
      (Zadeva C-218/15) (1)

      ((Predhodno odločanje - Člen 6 PEU - Člen 49 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Načelo retroaktivnosti ugodnejše kazenske zakonodaje - Italijanski državljani, ki so organizirali nezakonit vstop romunskih državljanov na italijansko ozemlje - Dejansko stanje pred pristopom Romunije k Uniji - Učinek pristopa Romunije na kaznivo dejanje pomoči pri nezakonitem priseljevanju - Izvajanje prava Unije - Pristojnost Sodišča))
      (2016/C 441/02)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale ordinario di Campobasso

         Stranke v postopku v glavni stvari

      Gianpaolo Paoletti, Umberto Castaldi, Domenico Faricelli, Antonio Angelucci, Mauro Angelucci, Antonio D’Ovidio, Camillo Volpe, Giampaolo Canzano, Raffaele Di Giovanni, Antonio Della Valle

         Izrek

      Člen 6 PEU in člen 49 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da pristop neke države k Uniji drugi državi članici ne preprečuje, da naloži kazensko sankcijo osebam, ki so pred tem pristopom storile kaznivo dejanje pomoči pri nezakonitem priseljevanju v korist državljanov prve države.

         (1)  UL C 262, 10.8.2015.


title: Zadeva T-305/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. marca 2014 – Italmobiliare proti Komisiji (Konkurenca — Upravni postopek — Odločba o zahtevi po informacijah — Potrebnost zahtevanih informacij — Načelo dobrega upravljanja — Obveznost obrazložitve — Sorazmernost)

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/32

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. marca 2014 – Italmobiliare proti Komisiji
   (Zadeva T-305/11) (1)

   ((Konkurenca - Upravni postopek - Odločba o zahtevi po informacijah - Potrebnost zahtevanih informacij - Načelo dobrega upravljanja - Obveznost obrazložitve - Sorazmernost))
   2014/C 135/39
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italmobiliare SpA (Milano, Italija) (zastopniki: sprva M. Siragusa, F. Moretti, L. Nascimbene, G. Rizza in M. Piergiovanni, nato M. Siragusa, F. Moretti, L. Nascimbene in G. Rizza, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva B. Gencarelli, L. Malferrari, É. Gippini Fournier in C. Hödlmayr, nazo L. Malferrari, É. Gippini Fournier in C. Hödlmayr, zastopniki, skupaj z M. Malaguti, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2011) 2367 final z dne 30. marca 2011 v zvezi s postopkom na podlagi člena 18(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 (zadeva 39520 – cement in podobni proizvodi).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Italmobiliare SpA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 232, 6.8.2011.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. aprila 2005 v zadevi C-104/02: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (Neizpolnitev obveznosti države — Uredbi (EGS) št. 2913/92 in 2454/93 — Zunanji tranzit Skupnosti — Carinski organi — Postopki za pobiranje vstopnih dajatev — Roki — Nespoštovanje — Vir lastnih sredstev Skupnosti — Zagotovitev — Rok — Nespoštovanje — Zamudne obresti — Zadevna država članica — Neplačilo)

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/2

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 14. aprila 2005
   v zadevi C-104/02: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Uredbi (EGS) št. 2913/92 in 2454/93 - Zunanji tranzit Skupnosti - Carinski organi - Postopki za pobiranje vstopnih dajatev - Roki - Nespoštovanje - Vir lastnih sredstev Skupnosti - Zagotovitev - Rok - Nespoštovanje - Zamudne obresti - Zadevna država članica - Neplačilo)
   (2005/C 132/02)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-104/02, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: G. Wilms) proti Zvezni republiki Nemčiji (zastopniki: W.-D. Plessing in R. Stüwe ob sodelovanju D. Sellnerja) ob intervenciji Kraljevine Belgije (zastopnica: A. Snoecx), katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES z dne 20. marca 2002, je Sodišče (drugi senat) v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, R. Schintgen in J. N. Cunha Rodrigues (poročevalec), sodnika, generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: M.-F. Contet, glavna administratorka, dne 14. aprila 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Zvezna republika Nemčija s tem, da je prepozno zagotovila svoje vire lastnih sredstev Skupnosti, ni izpolnila obveznosti iz člena 49 Uredbe Komisije (EGS) št. 1214/92 z dne 21. aprila 1992 o določbah za izvajanje tranzitnega postopka Skupnosti in za nekatere poenostavitve tega postopka in člena 379 Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o ustanovitvi Carinskega zakonika, skupaj s členom 2(1) Uredbe Sveta (EGS, Euratom) št. 1552/89 z dne 29. maja 1989 o izvajanju Sklepa št. 88/376/EGS, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti.

               2.

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               3.

               Zvezna republika Nemčija nosi stroške postopka.

               4.

               Kraljevina Belgija nosi lastne stroške.

      (1)  UL C 131, 1.6.2002.


title: Zadeva F-135/11: Tožba, vložena 16. decembra 2011 – ZZ proti EMA

text:
               3.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/24

         Tožba, vložena 16. decembra 2011 – ZZ proti EMA
   (Zadeva F-135/11)
   2012/C 65/45
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: S. Orlandi, J.-N. Louis, D. Abreu Caldas, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila (EMA)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti sklepa, da se pogodba začasnega uslužbenca tožeče stranke ne podaljša.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Sklep z dne 30. maja 2011, s katerim je EMA zavrnila preučitev možnosti za podaljšanje pogodbe tožeče stranke, naj se razglasi za ničen;

               —

               EMA naj se naloži, da tožeči stranki začasno plača znesek 1 EUR, ki se lahko poviša;

               —

               EMA naj se naloži plačilo stroškov.


               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/1

         2011/C 30/01
   Zadnja objava Sodišča Evropske unije v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 13, 15.1.2011

      Prejšnje objave

      UL C 346, 18.12.2010

      UL C 328, 4.12.2010

      UL C 317, 20.11.2010

      UL C 301, 6.11.2010

      UL C 288, 23.10.2010

      UL C 274, 9.10.2010

   Ti teksti so na voljo na:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva T-304/17: Tožba, vložena 18. maja 2017 – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (5000)

text:
               17.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 231/47

         Tožba, vložena 18. maja 2017 – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (5000)
   (Zadeva T-304/17)
   (2017/C 231/59)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Nemčija) (zastopnica: M.-C. Simon, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Kitajska)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: znak „5000“ Znamka Evropske unije št. 12 333 555

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe EUIPO z dne 8. marca 2017 v zadevi R R 655/2016-4

      Tožbeni predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov;

               —

               se nasprotni stranki v postopku s pritožbo, če je udeležena kot intervenientka, naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 75 Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev načela enakega obravnavanja in načela dobrega upravljanja.


title: Zadeva T-328/11: Tožba, vložena 21. junija 2011 – Leifheit proti UUNT (EcoPerfect)

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/51

         Tožba, vložena 21. junija 2011 – Leifheit proti UUNT (EcoPerfect)
   (Zadeva T-328/11)
   2011/C 269/113
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Leifheit AG (Nassau, Nemčija) (zastopnik: G. Hasselblatt, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj se:

               —

               odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 31. marca 2011 (zadeva R 1658/2010-1) razveljavi in v polnem obsegu dopusti objavo znamke Skupnosti „EcoPerfect“ (prijava št. 8 708 745);

               —

               UUNT naloži, da nosi svoje stroške in stroške tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „EcoPerfect“ za proizvode iz razreda 21 – prijava št. 8 708 745.

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009, ker prijava znamke Skupnosti „EcoPerfect“ glede na proizvode iz razreda 21 ni niti opisna, niti ji ne manjka kakršenkoli razlikovalni učinek.


title: Zadeva T-437/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 9. septembra 2009 – Brink's Security Luxembourg SA proti Komisiji ( Javna naročila storitev — Skupnostni postopek javnega razpisa — Varovanje nepremičnin Komisije v Luksemburgu — Zavrnitev ponudbe ponudnika — Enako obravnavanje — Dostop do dokumentov — Učinkovito sodno varstvo — Obveznost obrazložitve — Prenos podjetja — Odškodninska tožba )

text:
               24.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/22

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 9. septembra 2009 – Brink's Security Luxembourg SA proti Komisiji
   (Zadeva T-437/05) (1)

   („Javna naročila storitev - Skupnostni postopek javnega razpisa - Varovanje nepremičnin Komisije v Luksemburgu - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Enako obravnavanje - Dostop do dokumentov - Učinkovito sodno varstvo - Obveznost obrazložitve - Prenos podjetja - Odškodninska tožba“)
   2009/C 256/39
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Brink's Security Luxembourg SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnika: C. Point in G. Dauphin, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: E. Manhaeve, M. Šimerdová in K. Mojzesowicz, zastopniki, skupaj z J. Stuyck, odvetnik)

      Intervenienti v podporo tožene stranke: G4S Security Services SA, nekdanja Group 4 Falck – Société de surveillance et de securité SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastopniki: M. Molitor, P. Lopes Da Silva, N. Cambonie in N. Bogelmann, odvetniki)

      Predmet

   Po eni strani razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 30. novembra 2005, s katero je zavrnila ponudbo tožeče stranke v okviru javnega razpisa št. 16/2005/OIL (varovanje nepremičnin), odločbe Komisije z dne 30. novembra 2005 o oddaji naročila drugemu ponudniku, domnevno implicitne odločbe Komisije, s katero je zavrnila umik svojih zgoraj navedenih odločb, ter dveh pisnih odgovorov Komisije z dne 7. in 14. decembra 2005 na zahtevi tožeče stranke za podatke, in po drugi strani, odškodninski zahtevek na povrnitev škode, ki naj bi jo utrpela tožeča stranka.

      Izrek

               1.

               Odločba Komisije z dne 14. decembra 2005 o zavrnitvi zahteve za posredovanje podatka o sestavi ocenjevalnega odbora za javni razpis 16/2005/OIL se razglasi za nično.

               2.

               V preostalem se ničnostna tožba zavrne.

               3.

               Odškodninska tožba se zavrne.

               4.

               Brink’s Security Luxembourg SA nosi poleg svojih stroškov polovico stroškov, ki sta jih priglasila Komisija Evropskih skupnosti in G4S Security Services SA, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

               5.

               Komisija nosi polovico svojih stroškov.

               6.

               G4S Security Services nosi polovico svojih stroškov.

      (1)  UL C 48, 25.2.2006.


title: Zadeva F-72/08: Tožba, vložena 25. avgusta 2008 – Ketselidis proti Komisiji

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/51

         Tožba, vložena 25. avgusta 2008 – Ketselidis proti Komisiji
   (Zadeva F-72/08)
   (2008/C 272/99)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Michalis Ketselidis (Bruselj, Belgija) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti odločbe zaradi molka organa, s katero je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke za preizkus izračuna pokojninske dobe, ki jo je treba upoštevati pri prenosu njenih pokojninskih pravic, pridobljenih v Grčiji, v sistem Skupnosti.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba zaradi molka organa, s katero je bila zavrnjena zahteva v zvezi z izračunom pokojninske dobe, ki jo je treba upoštevati pri prenosu njenih pokojninskih pravic v sistem Skupnosti, naj se razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. aprila 2005 v zadevi T-141/03 Sniace, SA proti Komisiji Evropskih skupnosti (Državna pomoč — Udeležbeno posojilo — Pravni interes — Nedopustnost)

text:
               9.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/16

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 14. aprila 2005
   v zadevi T-141/03 Sniace, SA proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Državna pomoč - Udeležbeno posojilo - Pravni interes - Nedopustnost)
   (2005/C 171/27)
   Jezik postopka: španščina
   V zadevi T-141/03 Sniace, SA, s sedežem v Madridu (Španija), ki jo je zastopal J. Baró Fuentes, avocat, ob intervenciji Kraljevine Španije, ki jo je zastopala N. Díaz Abad (zastopnica: N. Díaz Abad, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: F. Santaolalla Gadea in J. Buendía Sierra, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), zaradi delne razglasitve ničnosti odločbe 2003/284/ES Komisije z dne 11. decembra 2002 o državni pomoči Španije v korist Sniace, SA (UL 2003, L 108, str. 35), je Sodišče prve stopnje (tretji razširjeni senat), v sestavi J. Azizi, predsednik, M. Jaeger, F. Dehousse, sodnika, E. Cremona, sodnica, in O. Czúcz, sodnik, sodni tajnik: J. Palacio González, glavni administrator, dne 14. aprila 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se kot nedopustna zavrže.

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Kraljevina Španija nosi svoje lastne stroške.

      (1)  UL C 171, 19.7.2003.


title: Zadeva C-123/12: Sklep predsednika četrtega senata Sodišča z dne 10. julija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul Giurgiu – Romunija) – SC Volksbank România SA proti Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Giurgiu

text:
               19.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 304/8

         Sklep predsednika četrtega senata Sodišča z dne 10. julija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul Giurgiu – Romunija) – SC Volksbank România SA proti Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Giurgiu
   (Zadeva C-123/12) (1)

   2013/C 304/15
   Jezik postopka: romunščina
   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 151, 26.5.2012.


title: Zadeva T-97/15: Tožba, vložena 26. februarja 2015 – Mozzetti/UUNT – di Lelio (ALFREDO'S GALLERY alla Scrofa Roma)

text:
               20.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 127/38

         Tožba, vložena 26. februarja 2015 – Mozzetti/UUNT – di Lelio (ALFREDO'S GALLERY alla Scrofa Roma)
   (Zadeva T-97/15)
   (2015/C 127/51)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Mario Mozzetti (Rim, Italija) (zastopnik: E. Montelione, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Ines di Lelio (Rim, Italija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedni element „ALFREDO'S GALLERY alla Scrofa Roma“ – Znamka Skupnosti št. 3 1 08  289

      Postopek pred UUNT: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 2. decembra 2014 v zadevi R 656/2014-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               drugi stranki pred odborom za pritožbe naloži plačilo vseh stroškov postopka pri Splošnem sodišču Evropske unije.

      Navajana tožbena razloga

               —

               kršitev člena 50(1) in (2) v povezavi s členom 20 Uredbe št. 2868/95;

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-301/12: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 3. aprila 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Cascina Tre Pini s.s. proti Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Regione Lombardia, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Consorzio Parco Lombardo della Valle del Ticino, Comune di Somma Lombardo (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Okolje — Ohranjanje naravnih habitatov ter prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst — Direktiva 92/43/EGS — Območja, pomembna za Skupnost — Revizija statusa takega območja ob pojavu onesnaženja ali poslabšanja stanja okolja — Nacionalna zakonodaja, ki ne določa možnosti za zadevne osebe, da zahtevajo tako revizijo — Priznavanje diskrecijske pravice pristojnim nacionalnim organom za začetek postopka za revizijo navedenega statusa po uradni dolžnosti)

text:
               26.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 159/3

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 3. aprila 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Cascina Tre Pini s.s. proti Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Regione Lombardia, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Consorzio Parco Lombardo della Valle del Ticino, Comune di Somma Lombardo
   (Zadeva C-301/12) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Okolje - Ohranjanje naravnih habitatov ter prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst - Direktiva 92/43/EGS - Območja, pomembna za Skupnost - Revizija statusa takega območja ob pojavu onesnaženja ali poslabšanja stanja okolja - Nacionalna zakonodaja, ki ne določa možnosti za zadevne osebe, da zahtevajo tako revizijo - Priznavanje diskrecijske pravice pristojnim nacionalnim organom za začetek postopka za revizijo navedenega statusa po uradni dolžnosti))
   2014/C 159/04
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Cascina Tre Pini s.s.

      Tožene stranke: Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Regione Lombardia, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Consorzio Parco Lombardo della Valle del Ticino, Comune di Somma Lombardo

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Consiglio di Stato – Razlaga členov 9 in 10 Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 102) – Območja, pomembna za Skupnost (OPS) – Revizija OPS ob pojavu onesnaževanja ali poslabšanja okolja – Nacionalna zakonodaja, ki ne določa možnosti za zadevne osebe, da zahtevajo tako revizijo – Priznavanje diskrecijske pravice pristojnim organom glede začetka postopka za revizijo OPS po uradni dolžnosti – Neobstoj rednih pregledov za revizijo OPS – Neobstoj obveznosti obveščanja zadevnih oseb o takem postopku

      Izrek

               1.

               Člene 4(1), 9 in 11 Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst, kakor je bila spremenjena z Aktom o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike in prilagoditvah pogodb, na katerih temelji Evropska unija je treba razlagati tako, da so pristojni organi držav članic Evropski komisiji dolžni predlagati ukinitev območja, uvrščenega na seznam območij, pomembnih za Skupnost, če so ti organi prejeli zahtevo lastnika zemljišča, vključenega v to območje, ki se sklicuje na poslabšanje stanja okolja na takem območju, pod pogojem da ta zahteva temelji na okoliščini, da kljub spoštovanju določb člena 6, od (2) do (4), te direktive, kakor je bila spremenjena, navedeno območje dokončno ne more več prispevati k ohranjanju naravnih habitatov ter prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst ali k uvedbi omrežja Natura 2000.

               2.

               Člene 4(1), 9 in 11 Direktive Sveta 92/43/EGS, kakor je bila spremenjena z Aktom o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike in prilagoditvah pogodb, na katerih temelji Evropska unija je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni ureditvi, na podlagi katere je pristojnost za predlaganje prilagoditve seznama območij, pomembnih za Skupnost, dana le teritorialnim skupnostim, ne pa, vsaj podredno v primeru neukrepanja teh skupnosti, tudi državi, če je s to dodelitvijo pristojnosti zagotovljena pravilna uporaba določb navedene direktive.

      (1)  UL C 258, 25.8.2012.


title: Zadeva T-867/16: Tožba, vložena 5. decembra 2016 – Nomacorc/Komisija

text:
               13.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/21

         Tožba, vložena 5. decembra 2016 – Nomacorc/Komisija
   (Zadeva T-867/16)
   (2017/C 046/24)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Nomacorc (Thimister-Clermont, Belgija) (zastopniki: S. Verschuur, M. Stroungi in L. Mélia, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost členov od 1 do 4 Sklepa Komisije z dne 11. januarja 2016 o shemi državne pomoči v zvezi z oprostitvijo presežnega dobička SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), ki jo je izvedla Belgija (1);

               —

               podredno, razglasi ničnost člena 2(1) izpodbijanega sklepa;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 1(d) Uredbe št. 2015/1589 (2) s tem, da je stališča o presežnem dobičku napačno opredelila kot shemo, s čimer je z mnogih vidikov napačno uporabila pravo, napačno ugotovila dejansko stanje in opravila napačno presojo ter podala nezadostno obrazložitev.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 107(1) PDEU s tem, da je očitno napačno uporabila materialno pravo in storila očitno napako pri presoji pri razlagi in uporabi referenčnega sistema za presojo, ali je bila s stališči o presežnem dobičku dana selektivna prednost.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 107(1) s tem, da je nepravilno navedla, da je bila s stališči o presežnem dobičku dana selektivna prednost, s čimer je večkrat očitno napačno ugotovila dejansko stanje in opravila napačno presojo, ker ni opravila skrbne in nepristranske preiskave in ker ni podala zadostne obrazložitve.

      (1)  Sklep Komisije (EU) 2016/1699 z dne 11. januarja 2016 o shemi državne pomoči v zvezi z oprostitvijo presežnega dobička SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), ki jo je izvedla Belgija (notificirano pod dokumentarno številko C(2015) 9837) (UL L 260, 2016, str. 61).

      (2)  Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL L 248, 2015, str. 9).


title: Zadeva C-636/11: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 11. aprila 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht München I – Nemčija) – Karl Berger proti Freistaat Bayern (Uredba (ES) št. 178/2002 — Varstvo potrošnikov — Varnost hrane — Obveščanje javnosti — Dajanje na trg živila, ki ni primerno za prehrano, vendar ne pomeni tveganja za zdravje)

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/10

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 11. aprila 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht München I – Nemčija) – Karl Berger proti Freistaat Bayern
   (Zadeva C-636/11) (1)

   (Uredba (ES) št. 178/2002 - Varstvo potrošnikov - Varnost hrane - Obveščanje javnosti - Dajanje na trg živila, ki ni primerno za prehrano, vendar ne pomeni tveganja za zdravje)
   2013/C 156/15
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht München I

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Karl Berger

      Tožena stranka: Freistaat Bayern

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Landgericht München I – Razlaga člena 10 Uredbe (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 6, str. 463) – Področje uporabe ratione temporis – Nacionalna ureditev, ki dopušča obveščanje javnosti v primeru dajanja živila, ki ni primerno za prehrano, je odbijajoče in ne pomeni konkretne nevarnosti za zdravje, v promet

      Izrek

   Člen 10 Uredbe (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki dovoljuje obveščanje javnosti z navedbo imena živila in podjetja, pod katerega imenom ali firmo se živilo proizvaja, obdeluje ali daje v promet, če tako živilo, čeprav ni zdravju škodljivo, ni primerno za prehrano. Člen 17(2), drugi pododstavek, navedene uredbe je treba razlagati tako, da v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, omogoča nacionalnim organom, da obvestijo javnost v skladu z zahtevami člena 7 Uredbe (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali.

      (1)  UL C 98, 31.3.2012.


title: Zadeva T-415/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 26. aprila 2007 – Tebaldi in drugi proti Komisiji ( Javni uslužbenci – Uradniki – Napredovanje – Napredovalno obdobje 2003 – Zavrnitev napredovanja – Dodelitev točk za napredovanje – Očitna nedopustnost )

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/23

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 26. aprila 2007 – Tebaldi in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-415/04) (1)

   („Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2003 - Zavrnitev napredovanja - Dodelitev točk za napredovanje - Očitna nedopustnost“)
   (2007/C 140/40)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Vittoria Tebaldi (Bruselj, Belgija); Vicente Tejero Gazo (Tervuren, Belgija); Victor Gonzalez Martinez (Bruselj); in Alessandro Giovannetti (Ernster, Luksemburg) (zastopnika: najprej G. Bounéou in F. Frabetti, nato F. Frabetti, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Berscheid in H. Kramer, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti seznama uradnikov, ki so v napredovalnem obdobju 2003 napredovali v višji naziv, ker ne vsebuje imen tožečih strank, ter pripravljalnih aktov za to odločitev, in, podredno, odločbe o dodelitvi točk za napredovanje v ocenjevalnem obdobju 2003.
   Izrek

               1)

               Tožba se kot očitno nedopustna zavrže.

               2)

               Stranke nosijo lastne stroške.

      (1)  UL C 300, 4.12.2004.


title: Zadeva F-119/13: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 20. julija 2016 – Martens in Olsson/Komisija (Javni uslužbenci – Uradniki – Pokojnine – Člen 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike – Pokojninske pravice, pridobljene pred zaposlitvijo v Uniji, na podlagi nacionalnega pokojninskega sistema – Prenos v pokojninski sistem Unije – Predlog za priznanje pokojninske dobe – Ugovor nedopustnosti – Pojem akta, ki posega v položaj – Člen 83 Poslovnika)

text:
               3.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 364/47

      Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 20. julija 2016 – Martens in Olsson/Komisija
      (Zadeva F-119/13) (1)

      ((Javni uslužbenci - Uradniki - Pokojnine - Člen 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike - Pokojninske pravice, pridobljene pred zaposlitvijo v Uniji, na podlagi nacionalnega pokojninskega sistema - Prenos v pokojninski sistem Unije - Predlog za priznanje pokojninske dobe - Ugovor nedopustnosti - Pojem akta, ki posega v položaj - Člen 83 Poslovnika))
      (2016/C 364/60)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Lieve Martens (Kessel-Lo, Belgija) in Björn Mikael Olsson (Bruselj, Belgija) (zastopnika: sprva D. de Abreu Caldas in J.-N. Louis, odvetnika, nato J.-N. Louis, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva J. Currall in G. Gattinara, agenta, nato G. Gattinara, agent, nazadnje G. Gattinara in F. Simonetti, agenta)

         Predmet

      Predlog za razglasitev ničnosti odločb o prenosu pravic tožečih strank do starostne pokojnine v pokojninski sistem Unije, v katerih so uporabljene nove splošne določbe za izvajanje členov 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže kot nedopustna.

                  2.

                  L. Martens in B. M. Olsson nosita svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

         (1)  UL C 129, 28.4.2014, str. 37.


title: Zadeva T-251/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 3. marca 2015 – Gemeente Nijmegen/Komisija (Tožba za razglasitev ničnosti — Državne pomoči — Državna pomoč, ki jo nizozemska občina dodeli profesionalnemu nogometnemu klubu — Odločba o odprtju uradnega postopka preiskave iz člena 108(2) PDEU — Ukrep pomoči, ki je bil na datum sklepa v celoti izvršen — Dopustnost — Izpodbojni akt)

text:
               27.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/49

         Sklep Splošnega sodišča z dne 3. marca 2015 – Gemeente Nijmegen/Komisija
   (Zadeva T-251/13) (1)

   ((Tožba za razglasitev ničnosti - Državne pomoči - Državna pomoč, ki jo nizozemska občina dodeli profesionalnemu nogometnemu klubu - Odločba o odprtju uradnega postopka preiskave iz člena 108(2) PDEU - Ukrep pomoči, ki je bil na datum sklepa v celoti izvršen - Dopustnost - Izpodbojni akt))
   (2015/C 138/64)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Gemeente Nijmegen (Nizozemska) (zastopnika: H. Janssen in S. van der Heul, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: S. Noë in B. Stromsky, zastopnika)

      Predmet

   Sklep Komisije C(2013)1152 final z dne 6. marca 2013 o državnih pomočeh, dodeljenih profesionalnim nogometnim društvom Vitesse, NEC, Willem II, MVV, PSV in FC Den Bosch (državna pomoč SA.33584 (2013/C) (ex 2011/NN)).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Gemeente Nijmegen se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 189, 29.6.2013.


title: Zadeva F-134/11: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 2. avgusta 2016 – Cocchi in Falcione/Komisija (Javni uslužbenci – Dolžnost pomagati – Člen 24 Kadrovskih predpisov – Zavrnitev prošnje za pomoč – Pokojnine – Člen 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike – Predlog za prenos pokojninskih pravic – Umik predloga za prenos pokojninskih pravic med postopkom – Ustavitev postopka glede zavrnitve prošnje za pomoč)

text:
               3.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 364/42

      Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 2. avgusta 2016 – Cocchi in Falcione/Komisija
      (Zadeva F-134/11) (1)

      ((Javni uslužbenci - Dolžnost pomagati - Člen 24 Kadrovskih predpisov - Zavrnitev prošnje za pomoč - Pokojnine - Člen 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike - Predlog za prenos pokojninskih pravic - Umik predloga za prenos pokojninskih pravic med postopkom - Ustavitev postopka glede zavrnitve prošnje za pomoč))
      (2016/C 364/52)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Giorgio Cocchi (Wezembeek-Oppen, Belgija) in Nicola Falcione (Bruselj, Belgija) (zastopniki: sprva S. Orlandi, J.-N. Nouis in D. de Abreu Caldas, odvetniki, nato S. Orlandi, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva D. Martin in J. Baquero Cruz, agenta, nato J. Currall in G. Gattinara, agenta, nato G. Gattinara, agent, in nazadnje G. Gattinara in F. Simonetti, agenta)

         Predmet

      Predlog za razglasitev ničnosti sklepa o zavrnitvi prošnje tožečih strank za pomoč na podlagi člena 24 Kadrovskih predpisov, izdanega po umiku predloga za prenos, ki sta ga tožeči stranki sprejeli, in po izteku razumnega roka za izkoriščenje možnosti prenosa njunih pokojninskih pravic.

         Izrek

                  1.

                  V zadevi F-134/11, Cocchi in Falcione/Komisija ni treba odločiti.

                  2.

                  G. Cocchi, N. Falcione in Evropska komisija nosijo vsak svoje stroške.

         (1)  UL C 65, 3.3.2012, str. 23.


title: Zadeva C-515/10: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 1. decembra 2011 – Evropska komisija proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 1999/31/ES — Odločba 2003/33/ES — Nacionalni predpis — Odlagališče, ki je namenjeno inertnim odpadkom — Sprejemanje odpadkov iz azbestnega cementa)

text:
               4.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/11

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 1. decembra 2011 – Evropska komisija proti Francoski republiki
   (Zadeva C-515/10) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 1999/31/ES - Odločba 2003/33/ES - Nacionalni predpis - Odlagališče, ki je namenjeno inertnim odpadkom - Sprejemanje odpadkov iz azbestnega cementa)
   2012/C 32/19
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Rozet in A. Marghelis, zastopnika)

      Tožena stranka: Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in S. Menez, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nepravilen prenos členov 2(e), 3, prvi odstavek, in 6(d) Direktive Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih (UL L 182, str. 1) ter določb Priloge k Odločbi Sveta 2003/33/ES z dne 19. decembra 2002 o določitvi meril in postopkov za sprejemanje odpadkov na odlagališčih na podlagi člena 16 in Priloge II k Direktivi 1999/31/ES (UL L 11, str. 27) – Nacionalni predpis, ki določa vrsto odpadkov „inertni in nevarni“, ki ni v skladu z direktivo – Odlaganje odpadkov iz azbestnega cementa na odlagališčih

      Izrek

               1.

               Francoska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za zagotovitev, da se odpadki iz azbestnega cementa obdelajo na primernih odlagališčih, ni izpolnila obveznosti iz členov 2(e), 3, prvi odstavek, in 6(d) Direktive Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih ter določb Priloge k Odločbi Sveta 2003/33/ES z dne 19. decembra 2002 o določitvi meril in postopkov za sprejemanje odpadkov na odlagališčih na podlagi člena 16 in Priloge II k Direktivi 1999/31.

               2.

               Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 30, 29.1.2011.


title: Zadeva C-44/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Session (Škotska), Edinburgh (Združeno kraljestvo) 30. januarja 2012 – Andrius Kulikauskas proti Macduff Shellfish Limited in Duncanu Wattu

text:
               14.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 109/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Session (Škotska), Edinburgh (Združeno kraljestvo) 30. januarja 2012 – Andrius Kulikauskas proti Macduff Shellfish Limited in Duncanu Wattu
   (Zadeva C-44/12)
   2012/C 109/10
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Session (Škotska), Edinburgh

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Andrius Kulikauskas

      Toženi stranki: Macduff Shellfish Limited, Duncan Watt

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali gre ob upoštevanju preoblikovane Direktive (2006/54/ES) (1) za nezakonito diskriminacijo, če se oseba („A“) obravnava manj ugodno zaradi nosečnosti ženske („B“)?

               2.

               Ali gre ob upoštevanju preoblikovane Direktive (2006/54/ES) za nezakonito diskriminacijo, če se oseba („A“) obravnava manj ugodno zaradi nosečnosti ženske („B“), ki je njegova (i) partnerica ali (ii) je drugače povezana z njim?

      (1)  Direktiva 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (preoblikovano) (UL L 204, str. 23).


title: Zadeva C-547/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 21. oktobra 2013 vložilo Administratīvā rajona tiesa (Latvija) – SIA „Oliver Medical“ proti Valsts ieņēmumu dienests

text:
               21.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 377/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 21. oktobra 2013 vložilo Administratīvā rajona tiesa (Latvija) – SIA „Oliver Medical“ proti Valsts ieņēmumu dienests
   (Zadeva C-547/13)
   2013/C 377/16
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Administratīvā rajona tiesa

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SIA „Oliver Medical“

      Tožena stranka: Valsts ieņēmumu dienests

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba tarifni številki 9018 in 9019 kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 (1) o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi razlagati tako, da se te naprave: konice „UltraPulse Encore laser“, „Light Sheer ST“, „IPL Quantum SR“ in njihove glave: „HR upgd for IPL Quantum“, „DL upgd for IPL Quantumsystem“; obdelovalne glave „Ultrashape contour I“, napravi „IPL Quantum SR 560“, „Ls-Duet“ in njihovi dodatki ter aparat Lumenis M22, ki se uporabljajo v medicini, uvrstijo pod ti tarifni številki?

               2.

               Če se ne uporabita tarifni številki 9018 in 9019, ali se lahko to blago uvrsti pod tarifno številko 8543 kombinirane nomenklature?

               3.

               Če je odgovor na prejšnje vprašanje nikalen, na katero drugo tarifno številko bi lahko kazala razlaga kombinirane nomenklature za namene uvrstitve?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382.


title: Zadeva F-54/09: Tožba, vložena 20. maja 2009 — Lebedef proti Komisiji

text:
               18.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 167/28

         Tožba, vložena 20. maja 2009 — Lebedef proti Komisiji
   (Zadeva F-54/09)
   2009/C 167/56
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luksemburg) (zastopnik: F. Frabetti, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti več odločb o odštetju 39 dni dopusta tožeči stranki za leto 2008.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nične naj se razglasijo odločbe z dne 12. februarja 2008, 1. aprila 2008, 10. aprila 2008, 20. maja 2008 in 14. julija 2008 o odštetju 39 dni dopusta tožeči stranki za leto 2008;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-309/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. januarja 2010 – G-Star Raw Denim proti UUNT– ESGW (G Stor) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti G Stor — Prejšnja besedna in figurativna nacionalna znamka in znamka Skupnosti G-STAR in G-STAR RAW DENIM — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj podobnosti znamk — Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009) )

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/46

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. januarja 2010 – G-Star Raw Denim proti UUNT– ESGW (G Stor)
   (Zadeva T-309/08) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti G Stor - Prejšnja besedna in figurativna nacionalna znamka in znamka Skupnosti G-STAR in G-STAR RAW DENIM - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj podobnosti znamk - Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009)“)
   2010/C 63/81
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: G-Star Raw Denim kft (Budimpešta, Madžarska) (zastopnik: G. Vos, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: D. Botis in J. Novais Gonçalves, zastopnika)

      Druga stranka v postopku pred Odborom za pritožbe UUNT: ESGW Holdings Ltd (Road Town, Britanski Deviški otoki, Združeno Kraljestvo)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 14. aprila 2008 (R 1232/2007-1) o postopku z ugovorom med družbama G-Star Raw Denim kft in ESGW Holdings Ltd.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               G-Star Raw Denim kft se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 260, 11.10.2008.


title: Zadeva T-62/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 1. julija 2010 – ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni proti Komisiji ( „Državne pomoči — Nadomestilo za razlastitev zaradi javne koristi — Podaljšanje veljavnosti ugodnejše cene za dobavo električne energije — Odločba o nezdružljivosti pomoči s skupnim trgom in o njenem vračilu — Pojem prednosti — Načelo varstva zaupanja v pravo — Izvajanje pomoči“ )

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/37

         Sodba Splošnega sodišča z dne 1. julija 2010 – ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni proti Komisiji
   (Zadeva T-62/08) (1)

   (Državne pomoči - Nadomestilo za razlastitev zaradi javne koristi - Podaljšanje veljavnosti ugodnejše cene za dobavo električne energije - Odločba o nezdružljivosti pomoči s skupnim trgom in o njenem vračilu - Pojem prednosti - Načelo varstva zaupanja v pravo - Izvajanje pomoči)
   2010/C 221/58
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA (Terni, Italija) (zastopniki: T. Salonico, G. Pellegrino, G. Pellegrino in G. Barone, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Giolito in G. Conte, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2008/408/CE z dne 20. novembra 2007 o državni pomoči C 36/A/06 (ex NN 38/06) Italije za ThyssenKrupp, Cementir in Nuova Terni Industrie Chimiche (UL 2008, L 144, str. 37).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 92, 12.4.2008.


title: Izbris zadeve T-134/04 R

text:
               6.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/38

         Izbris zadeve T-134/04 R
   (2004/C 273/73)

      (Jezik postopka: francoščina)

   Predsednik Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 10. septembra 2004 odločil o izbrisu zadeve pod opr. št. T-134/04 R: Giuseppe Caló proti Komisiji Evropskih skupnosti.


title: Zadeva C-195/11 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 26. aprila 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 17. februarja 2011 v zadevi T-122/09, Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd, Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd proti Svetu Evropske unije

text:
               18.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/13

         Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 26. aprila 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 17. februarja 2011 v zadevi T-122/09, Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd, Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-195/11 P)
   2011/C 179/24
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: T. Maxian Rusche, H. van Vliet, zastopnika)

      Druge stranke v postopku: Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd, Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd, Svet Evropske unije

      Predlog

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               sodbo razveljavi;

               —

               tožečima strankama v postopku v glavni stvari naloži plačilo stroškov, nastalih Komisiji v pritožbenem postopku.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Točka 1 izreka izpodbijane sodbe za nično razglasuje Uredbo Sveta (ES) št. 1355/2008 (1) v delu, ki zadeva Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd in Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd (v nadaljevanju: tožeči stranki), s čimer je bila v celoti za nično razglašena protidampinška dajatev za uvoz, opravljen s strani tožečih strank.
   Komisija zatrjuje, da je Splošno sodišče odločilo ultra petita, ko je v celoti za nično razglasilo dajatev, čeprav sta tožeči stranki sami potrdili, da bi uskladitev, ki sta jo načrtovali, povzročila le znižanje antidampinške dajatve, naložene njunim proizvodom.
   Posledično po mnenju Komisije izrek izpodbijane sodbe krši člen 264, prvi odstavek, bran skupaj s členom 254, šesti odstavek, PDEU in načelo sorazmernosti. Razglasitev celotne uredbe, v delu, ki zadeva tožeči stranki, je nesorazmerna glede na edini ničnosti razlog, ki ga je sprejelo Splošno sodišče. Slednje je v zvezi s tem delovalo tudi ultra petita.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1355/2008 z dne 18. decembra 2008 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz nekaterih pripravljenih ali konzerviranih agrumov (mandarin itd.) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 350, str. 35).


title: Zadeva T-35/05: Tožba Elisabeth Agne-Dapper in drugih proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 21. januarja 2005

text:
               11.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/35

         Tožba Elisabeth Agne-Dapper in drugih proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 21. januarja 2005
   (Zadeva T-35/05)
   (2005/C 143/68)
   Jezik postopka: francoščina
   Elisabeth Agne-Dapper, stanujoča v Schoorlu (Nizozemska) in 172 drugih, ki jih zastopajo Georges Vandersanden, Laure Levi in Aurore Finchelstein, avocats, so dne 21. januarja 2005 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložili tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeče stranka Sodišču prve stopnje predlagajo, naj:

               1.

               ugotovi dopustnost in utemeljenost tožbe, vključno z ugovorom nezakonitosti, ki ga obsega;

               2.

               zato za nične razglasi pokojninske odrezke tožečih strank za maj 2004, kar ima za posledico uporabo korekcijskega koeficienta na ravni glavnega mesta njihovih držav prebivanja ali najmanj takega korekcijskega koeficienta, ki ustrezno odraža razlike glede življenjskih stroškov v krajih za katere se šteje, da so tam tožeče stranke prijavile svoje stroške in torej ustreza načelu ekvivalence;

               3.

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Vse tožeče stranke v tej zadevi so uradniki, ki so bili upokojeni pred 1. majem 2004. Izpodbijajo prehodni sistem, ki ga je v pričakovanju na ukinitev korekcijskih koeficientov uvedla Uredba Sveta (ES, EURATOM) št. 723/2004 z dne 22. marca 2004 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti (1), kolikor omenjeni sistem temelji na novem izračunu korekcijskih koeficientov „pokojnin“, ki ni več izračunan glede na glavno mesto, ampak glede na povprečne življenjske stroške v državi članici, za katero upokojenec dokaže, da ima tam stalno prebivališče.
   V utemeljitev svojih zahtevkov tožeče stranke najprej zatrjujejo, da se je zgoraj navedena uredba oprla na napačno obrazložitev, kolikor naj zadevnega prehodnega sistema ne bi moglo utemeljiti niti poglobljeno povezovanje Skupnosti, niti svoboda gibanja in prebivanja niti težavnost preverjanja dejanskega kraja stalnega prebivališča upokojencev.
   Tožeče stranke nadalje zatrjujejo, da so bila v konkretnem primeru kršena načela enakosti, pravne varnosti, retroaktivnosti pridobljenih pravic in varstva zaupanja v pravo.

      (1)  UL EU L 124, 27.4.2004, str. 1


title: Zadeva T-22/08: Tožba, vložena 14. januarja 2008 – Quest Diagnostics proti UUNT – ALK-Abelló (DIAQUEST)

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/29

         Tožba, vložena 14. januarja 2008 – Quest Diagnostics proti UUNT – ALK-Abelló (DIAQUEST)
   (Zadeva T-22/08)
   (2008/C 92/61)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Quest Diagnostics Inc. (Teterboro, Združene države) (zastopnik: R. Niebel, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: ALK-Abelló A/S (Hørsholm, Danska)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se razveljavi odločba drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 25. oktobra 2007;

               —

               naj se razveljavi odločba oddelka za ugovore UUNT z dne 11. oktobra 2006; in

               —

               drugi stranki pred odborom za pritožbe naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: ALK-Abelló A/S.

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka skupnosti „DIAQUEST“ za proizvode iz razredov 1, 5 in 42.

      Imetnik znamke ali znaka, navedenega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka.

      Znamka ali znak, naveden v postopku z ugovorom: Besedna znamka Skupnosti „QUEST DIAGNOSTICS“ za proizvode in storitve iz razredov 5, 10, 16, 35, 39 in 42 – prijavi št. 2 402 980 in št. 1 958 589.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovor se v celoti zavrne.

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožba se v celoti zavrne.

      Navedeni tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe o znamki Skupnosti.


title: Zadeva T-75/07: Tožba, vložena 12. marca 2007 – Hamdi proti Svetu

text:
               26.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 117/22

         Tožba, vložena 12. marca 2007 – Hamdi proti Svetu
   (Zadeva T-75/07)
   (2007/C 117/35)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Ahmed Hamdi (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnik: M.J.G. Uiterwaal, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske Unije
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Skupno stališče sveta 2002/402/SZVP (UL 2001, L, 344, str. 70), se je v primeru tožeče stranke, napačno uporabilo kot podlaga za Uredbo 2001/2580/ES (UL 2001, L 344, str. 70), tako da uredba zanjo ni zavezujoča;

               —

               zato se ta uredba ne sme uporabiti zoper tožečo stranko;

               —

               zato je treba Sklep 2006/1008/ES z dne 21. decembra 1996 (UL L 379, str. 123) razglasiti za ničnega;

               —

               naložitev plačila stroškov Svetu.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka je bila obsojena na zaporno kazen, potem ko je nacionalno sodišče ugotovilo, da je bilo dokazano, da tožeča stranka spada v teroristično organizacijo „Hofstadgroep“. Tožeča stranka se je zoper sodbo pritožila.
   S Sklepom 2006/1008/ES (1) je Svet tožečo stranko dodal na seznam oseb in skupin, za katere se uporablja Uredba št. 2580/2001 (2).
   V utemeljitev tožbe tožeča stranka jasno navaja, da sta bila tako sporni sklep kot uredba sprejeta s kršitvijo postopkovnih pravil in zlasti, da nista bila dovolj obrazložena. Glede Uredbe tožeča stranka dodaja, da Svet ni obrazložil zakaj je nujna v okviru skupnega trga. Glede Sklepa tožeča stranka jasno navaja, da Svet ni obrazložil razloga zaradi katerega je menil, da je za tožečo stranko treba uporabiti Uredbo št. 2580/2001.
   Poleg tega tožeča stranka trdi, da ni pravne podlage za sporni sklep. Uredba naj bi bila dejansko v nasprotju s Pogodbo ES, v delu kjer se Uredba uporablja za tožečo stranko. Dodaja, da izpodbijana uredba ne pomeni zavezujoče izvršitve obveznosti, ki izhajajo iz resolucije Varnostnega sveta Združenih narodov. Kar je še več, ne obstaja nikakršna vez med tožečo stranko in tretjimi državami ali drugimi vidiki SVZP, tako da se drugi steber ne uporablja v primeru tožeče stranke.
   V tem pogledu tožeča stranka dodaja, da člen 308 ES ni pravna podlaga, kajti ne obstaja nikakršna vez z izvrševanjem skupnega trga. Poleg tega z izpodbijano uredbo ni mogoče doseči nobenega od ciljev Unije, tako da členi 60, 301 in 308 ES niso zadostna pravna podlaga.
   Končno tožeča stranka trdi, da izpodbijani sklep ogroža njene temeljne pravice, še posebej pravico do mirnega uživanja svojega premoženja in spoštovanja zasebnega življenja kot izhajata iz Evropske Konvencije o človekovih pravicah (EKČP).

      (1)  Sklep Sveta z dne 21. decembra 2006 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu (UL L 379, str. 123).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 2580/2001 z dne 27. decembra 2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu (UL L 344, str. 70).


title: Zadeva T-438/15: Tožba, vložena 30. julija 2015 – Port Autonome du Centre et de l'Ouest in drugi/Komisija

text:
               12.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 337/30

         Tožba, vložena 30. julija 2015 – Port Autonome du Centre et de l'Ouest in drugi/Komisija
   (Zadeva T-438/15)
   (2015/C 337/31)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Port Autonome du Centre et de l’Ouest SCRL (La Louvière, Belgija), Port Autonome de Namur (Namur, Belgija), Port Autonome de Charleroi (Charleroi, Belgija) in Région wallonne (Jambes, Belgija) (zastopnik: J. Vanden Eynde, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               tožbo razglasi za dopustno za vsako od tožečih strank in posledično razglasi ničnost Sklepa Komisije z referenčno številko: SA.38393(2014/CP) – Obdavčitev pristanišč v Belgiji;

               —

               to tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               posledično razglasi ničnost sklepa Evropske komisije, da se to, da gospodarske dejavnosti belgijskih in zlasti valonskih pristanišč niso obdavčene z davkom od dohodkov pravnih oseb, šteje za državno pomoč, ki ni združljiva z notranjim trgom;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo šest tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi razlog se na splošno nanaša na to, da naj trditve Komisije ne bi bile ne podprte z dejstvi ne pravno utemeljene.

               2.

               Drugi razlog se nanaša na to, da naj trditev, da zadevni sistem obdavčitve pomeni davek od dohodkov pravnih oseb, ne bi bila pravno utemeljena.

               3.

               Tretji razlog se nanaša na to, da naj Komisija ne bi upoštevala pristojnosti držav članic na področju:

                           —

                           opredelitve negospodarskih dejavnosti;

                           —

                           opredelitve neposrednega obdavčenja;

                           —

                           obveznosti zagotovitve pravilnega delovanja storitev splošnega pomena, ki je potrebno za socialno in gospodarsko kohezijo;

                           —

                           organizacije storitev splošnega pomena po prosti presoji.

               4.

               Četrti razlog se nanaša na to, da naj bi bile bistvene dejavnosti valonskih pristanišč storitve splošnega pomena, ki niso urejene s pravili o konkurenci iz člena 107 PDEU v skladu z evropsko zakonodajo (člena 93 PDEU in 106(2) PDEU).

               5.

               Peti razlog, ki je naveden podredno, se nanaša na to, da če bi bile bistvene dejavnosti valonskih notranjih pristanišč storitve splošnega gospodarskega pomena, bi bile urejene s pravili iz členov 93 PDEU in 106(2) PDEU in pravila o konkurenci zanje ne bi veljale.

               6.

               Šesti razlog, naveden še bolj podredno, se nanaša na to, da naj ne bi bila izpolnjena evropska merila za opredelitev državne pomoči.


title: Zadeva T-409/12: Tožba, vložena 12. septembra 2012 – Mitsubishi Electric proti Komisiji

text:
               10.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/19

         Tožba, vložena 12. septembra 2012 – Mitsubishi Electric proti Komisiji
   (Zadeva T-409/12)
   2012/C 343/33
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mitsubishi Electric Corp. (Tokio, Japonska) (zastopniki: R. Denton, J. Vyavaharkar in R. Browne, solicitors, in K. Haegeman, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj se Sklep Komisije C(2012) 4381 final z dne 27. junija 2012 o spremembi Odločbe Komisije C(2006) 6762 final z dne 24. januarja 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (zdaj člen 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije) in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/39.966 – Plinsko izolirane stikalne naprave – Globe) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, razglasi za ničen;

               —

               naj se, podredno, bistveno zmanjša globa, ki je bila tožeči stranki naložena s tem sklepom, in

               —

               naj se toženi stranki naloži plačilo svojih stroškov in stroškov, ki jih je imela tožeča stranka v zvezi s postopkom.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka navaja devet tožbenih razlogov.

               1.

               V prvem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja, da Komisija pri izračunu globe ni izpolnila obveznosti obrazložitve in da je kršila načelo dobrega upravljanja.

               2.

               V drugem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja, da je Komisija pri izračunu množitelja, ki se je uporabil za tožečo stranko, kršila obveznost obrazložitve, prav tako pa naj bi pri tem izračunu kršila načeli enakega obravnavanja in sorazmernosti.

               3.

               V tretjem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja, da je Komisija s tem, da je za izračun globe tožeče stranke uporabila enaka merila kot za izračun globe evropskih proizvajalcev, kršila načelo sorazmernosti.

               4.

               V četrtem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja, da je Komisija storila napako, ker pri presoji vpliva ravnanja tožeče stranke in pri izračunu globe tožeče stranke ni upoštevala dokazov ekonomske in tehnične narave.

               5.

               V petem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja, da je Komisija storila napako pri ugotovitvi trajanja domnevnega omejevalnega sporazuma.

               6.

               V šestem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja, da je Komisija storila napako pri določitvi dela izhodiščnega zneska globe družbe TM T&D, ki se razdeli med tožečo stranko in drugo družbo, in da je s tem kršila načeli enakega obravnavanja in sorazmernosti.

               7.

               V sedmem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja, da je Komisija pri določanju izhodiščnega zneska globe družbe TM T&D, ki se razdeli med tožečo stranko in drugo družbo, kršila obveznost obrazložitve.

               8.

               V osmem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja, da je Komisija pri določanju izhodiščnega zneska globe tožeče stranke za obdobje pred ustanovitvijo družbe TM T&D uporabila napačno metodologijo, s čimer je kršila načeli enakega obravnavanja in sorazmernosti.

               9.

               V devetem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja, da je Komisija kršila obveznost obrazložitve, ker ni obrazložila metodologije za določitev izhodiščnega zneska globe tožeče stranke za obdobje pred ustanovitvijo družbe TM T&D.


title: Zadeva T-198/11 P: Pritožba, ki jo je 30. marca 2011 vložil Guido Strack zoper sodbo, ki jo je 20. januarja 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-121/07, Strack proti Komisiji

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/25

         Pritožba, ki jo je 30. marca 2011 vložil Guido Strack zoper sodbo, ki jo je 20. januarja 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-121/07, Strack proti Komisiji
   (Zadeva T-198/11 P)
   2011/C 211/55
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnik: Guido Strack (Köln, Nemčija) (zastopnik: H. Tettenborn, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj v celoti razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 20. januarja 2011 v zadevi F-121/07;

               —

               naj sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 17. septembra 2009 v zadevi F-121/07 razveljavi v delu, v katerem je bil zavrnjen zahtevek tožeče stranke za izdajo zamudne sodbe;

               —

               naj razveljavi odločitev Sodišča za uslužbence Evropske unije, s katero je bila zadeva F-121/07, ki je bila najprej dodeljena prvemu senatu, nato dodeljena drugemu senatu;

               —

               naj razveljavi odločitev Sodišča za uslužbence Evropske unije v zadevi F-121/07, da se ne upošteva vloga tožeče stranke z dne 2. aprila 2009 oziroma da se ne dopusti zahtevek tožeče stranke za razširitev tožbe, ki ga je vsebovala ta vloga;

               —

               naj odloči v skladu z zahtevki tožeče stranke iz tožbe v zadevi F-121/07 in njene vloge v okviru tega postopka z dne 2. aprila 2009 ter toženi stranki naloži izpolnitev teh zahtevkov in nadaljnjih zahtevkov tožeče stranke v zadevi F-121/07;

               —

               naj Komisiji naloži plačilo vseh stroškov postopka.

               —

               Poleg tega tožeča stranka s sklicevanjem na ustaljeno sodno prakso Evropskega sodišča za človekove pravice zahteva odškodnino zaradi predolgega trajanja postopka v višini vsaj 2 500 EUR, njen natančen znesek pa naj bi določilo Sodišče za uslužbence.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja dvaindvajset pritožbenih razlogov.
   S temi razlogi med drugim očita: nepristojnost sodnega organa, ki je izdal izpodbijane odločbe, protipravnost zavrnitev izdaje zamudne sodbe, protipravnost podaljšanj roka, priznanih Komisiji, nedopustitev razširitve tožbe, zavrnitev predlagane združitve postopka z drugimi postopki med strankama, napačno predstavitev dejanskega stanja v pripravljalnem poročilu za obravnavo in izpodbijani sodbi, pristranskost sodnika poročevalca, kršitev jezikovne ureditve Sodišča za uslužbence, diskriminacijo pritožnika na podlagi jezika in opustitev prevoda procesne dokumentacije.
   Poleg tega tožeča stranka trdi, da je Sodišče za uslužbence storilo napačno uporabilo pravo in da je sodbo pomanjkljivo obrazložilo, med drugim glede na razlago in uporabo členov 11, 25, 26, 26a, 90 in naslednjih Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije, členov 6, 8 in 13 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, členov 8, 41, 42, 47 in 52 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 6 in naslednjih Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1) ter člena 11 in naslednjih Uredbe (ES) št. 45/2001 (2).

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43).

      (2)  Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL L 8, str. 1).


title: Zadeva C-102/10: Sklep Sodišča z dne 28. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Judecătoria Focșani – Romunija) – Frăsina Bejan proti Tudorel Mușat (Poslovnik — Členi 92(1), 103(1) in 104(3), prvi in drugi pododstavek — Približevanje zakonodaj — Sistem obveznega zavarovanja za civilno odgovornost pri uporabi motornih vozil — Neobvezna zavarovalna pogodba — Neuporaba)

text:
               26.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/15

         Sklep Sodišča z dne 28. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Judecătoria Focșani – Romunija) – Frăsina Bejan proti Tudorel Mușat
   (Zadeva C-102/10) (1)

   (Poslovnik - Členi 92(1), 103(1) in 104(3), prvi in drugi pododstavek - Približevanje zakonodaj - Sistem obveznega zavarovanja za civilno odgovornost pri uporabi motornih vozil - Neobvezna zavarovalna pogodba - Neuporaba)
   2011/C 63/28
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Judecătoria Focșani

      Stranki

      Tožeča stranka: Frăsina Bejan

      Tožena stranka: Tudorel Mușat

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Judecătoria Focșani – Razlaga členov 49 PDEU, 56 PDEU, 57 PDEU, 59, prvi odstavek, PDEU in 169 PDEU ter Druge direktive Sveta z dne 30. decembra 1983 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (84/5/EGS) (UL L 8, str. 17), Direktive Sveta 92/49/EGS z dne 18. junija 1992 o spremembah direktiv 73/239/EGS in 88/357/EGS in o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o neposrednem zavarovanju razen življenjskega zavarovanja (UL L 228, str. 1), Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL L 95, str. 29), Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/14/ES z dne 11. maja 2005 o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (UL L 149, str. 14) in Direktive 2009/103/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti (UL L 263, str. 11) – Zavarovanje civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil – Škoda, ki jo povzročijo zavarovana vozila – Nacionalna zakonodaja, ki uvaja izključitvene klavzule, ki so neugodne za potrošnike – Pogoji izključitve, ki presegajo pogoje, določene z direktivami – Možnost nacionalnega sodišča, da se sklicuje na ničnost klavzule o izključitvi iz zavarovanega tveganja

      Izrek

               1.

               Sistem obveznega zavarovanja za civilno odgovornost pri uporabi motornih vozil, ki ga določajo

                           —

                           Direktiva Sveta z dne 24. aprila 1972 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti (72/166/EGS),

                           —

                           Druga direktiva Sveta z dne 30. decembra 1983 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (84/5/EGS),

                           —

                           Tretja Direktiva Sveta z dne 14. maja 1990 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (90/232/EGS)

                           —

                           Direktiva 2000/26/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. maja 2000 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju avtomobilske odgovornosti, ki spreminja Direktivi Sveta 73/239/EGS in 88/357/EGS (Četrta direktiva o zavarovanju avtomobilske odgovornosti), in

                           —

                           Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/14/ES z dne 11. maja 2005 o spremembi direktiv Sveta 72/166/EGS, 84/5/EGS, 88/357/EGS in 90/232/EGS ter Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/26/ES o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil,

                     ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki določa, da zavarovatelj iz neobvezne zavarovalne pogodbe za motorno vozilo izključi obveznost povračila povzročene škode, kadar je to vozilo vozila oseba pod vplivom alkohola.

               2.

               Sistem obveznega zavarovanja civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil, določen z direktivami 72/166, 84/5, 90/232, 2000/26 in 2005/14 ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki zavarovatelju ne nalaga, da na podlagi neobvezne zavarovalne pogodbe za motorno vozilo, takoj povrne škodo zavarovancu, ki je bil poškodovan v prometni nesreči, in zoper osebo, odgovorno za prometno nesrečo vloži regresni zahtevek za povračilo zneska odškodnine, plačane temu zavarovancu, v okoliščinah, v katerih zavarovanje ne zajema tveganja zaradi klavzule o izključitvi.

               3.

               Nacionalna zakonodaja, ki določa, da zavarovatelj iz neobvezne zavarovalne pogodbe za motorno vozilo izključi obveznost povračila povzročene škode, kadar je to vozilo vozila oseba pod vplivom alkohola, pomeni omejitev svobode ustanavljanja in svobode opravljanja storitev. Predložitveno sodišče mora presoditi, v kakšnem obsegu je lahko ta omejitev vendarle dovoljena v skladu z izjemami, izrecno določenimi v PDEU, ali upravičenimi, v skladu s sodno prakso Sodišča, z nujnimi razlogi splošnega interesa.

      (1)  UL C 113, 1.5.2010.


title: Zadeva T-161/04: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. julija 2011 – Valero Jordana proti Komisiji (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Rezervni seznam splošnega natečaja in posamične odločbe glede imenovanja uradnikov — Zavrnitev dostopa — Izjema v zvezi z varstvom zasebnosti in integritete posameznika — Varstvo osebnih podatkov — Uredba (ES) št. 45/2001)

text:
               13.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/14

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. julija 2011 – Valero Jordana proti Komisiji
   (Zadeva T-161/04) (1)

   (Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Rezervni seznam splošnega natečaja in posamične odločbe glede imenovanja uradnikov - Zavrnitev dostopa - Izjema v zvezi z varstvom zasebnosti in integritete posameznika - Varstvo osebnih podatkov - Uredba (ES) št. 45/2001)
   2011/C 238/19
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Gregorio Valero Jordana (Bruselj, Belgija) (zastopnik: M. Merola, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva P. Aalto in E. Adserá Ribera, nato E. Adserá Ribera in P. Costa de Oliveira)

      Intervenientke v podporo tožeče stranke: Kraljevina Danska (zastopnika: B. Weis Fogh in J. Jørgensen Søren); Kraljevina Švedska (zastopniki: sprva A. Kruse in K. Norman, nato A. Falk, S. Johannesson, K. Petkovska in C. Meyer-Seitz); in Evropski nadzornik za varstvo podatkov (ENVP) (zastopniki: H. Hijmans, H. Kranenborg in R. Barceló)

      Predmet

   Zahteva za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 10. februarja 2004, s katero je bil tožeči stranki zavrnjen dostop do rezervnega seznama splošnega natečaja A 7/A 6 COM/A/637 in do posamičnih odločb o imenovanju uradnikov v naziv A 6 od 5. oktobra 1995 dalje.

      Izrek

               1.

               Odločba Komisije Evropskih skupnosti z dne 10. februarja 2004, s katero je bil Gregoriu Valeru Jordani zavrnjen dostop do rezervnega seznama splošnega natečaja A 7/A 6 COM/A/637 in do posamičnih odločb o imenovanju uradnikov v naziv A 6 od 5. oktobra 1995 dalje, se razglasi za nično.

               2.

               Komisija poleg svojih stroškov nosi tudi stroške, ki jih je priglasil G. Valero Jordana.

               3.

               Kraljevina Švedska nosi svoje stroške.

               4.

               Evropski nadzornik za varstvo podatkov (ENVP) nosi svoje stroške.

               5.

               Kraljevina Danska se v zadevi T-161/04 izbriše iz vpisnika kot intervenientka.

               6.

               Kraljevina Danska nosi svoje stroške.

               7.

               G. Valero Jordana, Komisija, Kraljevina Švedska in ENVP nosijo svoje stroške v zvezi z intervencijo Kraljevine Danske.

      (1)  UL C 168, 26.6.2004.


title: Združene zadeve C-514/07 P, C-528/07 P in C-532/07 P: Sodba Sodišča (veliki senat senat) z dne 21. septembra 2010 – Kraljevina Švedska proti Association de la presse internationale ASBL (API), Evropski komisiji (C-514/07), Association de la presse internationale ASBL (API) proti Evropski komisiji (C-528/07), Evropska komisija proti Association de la presse internationale ASBL (API) (C-532/07) (Pritožba — Pravica dostopa do dokumentov institucij — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Člen 4(2), druga in tretja alinea — Vloge, ki jih je Komisija vložila v postopkih pred Sodiščem in Splošnim sodiščem — Odločba Komisije o zavrnitvi dostopa)

text:
               20.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 317/6

         Sodba Sodišča (veliki senat senat) z dne 21. septembra 2010 – Kraljevina Švedska proti Association de la presse internationale ASBL (API), Evropski komisiji (C-514/07), Association de la presse internationale ASBL (API) proti Evropski komisiji (C-528/07), Evropska komisija proti Association de la presse internationale ASBL (API) (C-532/07)
   (Združene zadeve C-514/07 P, C-528/07 P in C-532/07 P) (1)

   (Pritožba - Pravica dostopa do dokumentov institucij - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Člen 4(2), druga in tretja alinea - Vloge, ki jih je Komisija vložila v postopkih pred Sodiščem in Splošnim sodiščem - Odločba Komisije o zavrnitvi dostopa)
   2010/C 317/12
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      (C-514/07)

      Pritožnica: Kraljevina Švedska (zastopniki: S. Johannesson, A. Falk, K. Wistrand in K. Petkovska, zastopniki)

      Drugi stranki v postopku: Association de la presse internationale ASBL (API) (zastopniki: S. Völcker in Heithecker, Rechtsanwälte, F. Louis, odvetnik, C. O'Daly solicitor), Evropska komisija (zastopniki: C. Docksey, V. Kreuschitz in P. Aalto, zastopniki)

      Intervenientki v podporo tožeči stranki: Kraljevina Danska (zastopnik: B. Weis Fogh, zastopnik), Republika Finska (zastopnik: J. Heliskoski, zastopnik)

      (C-528/07)

      Tožeča stranka: Association de la presse internationale ASBL (API) (zastopniki: S. Völcker, odvetnik, F. Louis, odvetnik, C. O'Daly, solicitor)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: C. Docksey, V. Kreuschitz in P. Aalto, zastopniki)

      Intervenient v podporo toženi stranki: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: E. Jenkinson in S. Behzadi-Spencer, zastopnika, in J. Coppel, barrister)

      (C-532/07)

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: C. Docksey, V. Kreuschitz in P. Aalto, zastopniki)

      Druga stranka v postopku: Association de la presse internationale ASBL (API) (zastopniki: S. Völcker, odvetnik, F. Louis, odvetnik, C. O'Daly, solicitor)

      Intervenient v podporo toženi stranki: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: E. Jenkinson in S. Behzadi-Spencer, zastopnika, in J. Coppel, barrister)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (veliki senat) z dne 12. septembra 2007 v zadevi API proti Komisiji (T-36/04) s katero je Splošno sodišče razglasilo delno ničnost Odločbe Komisije z dne 20. novembra 2003 o zavrnitvi prošnje tožeče stranke za dostop do pisnih vlog, ki jih je Komisija vložila v okviru nekaterih zadev, o katerih odloča Splošno sodišče.

      Izrek

               1.

               Pritožbe se zavrnejo.

               2.

               Kraljevina Švedska nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Komisija v zvezi s pritožbo v zadevi C-514/07 P.

               3.

               Association de la presse internationale ASBL (API) nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija v zvezi s pritožbo v zadevi C-528/07 P.

               4.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Association de la presse internationale ASBL (API) v zvezi s pritožbo v zadevi C-532/07 P.

               5.

               Kraljevina Danska, Republika Finska in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosijo svoje stroške v zvezi s pritožbo.

      (1)  UL C 51, 23.02.2008.

      UL C 22, 26.01.2008.

      UL C 32, 07.02.2009.