title: Zadeva T-176/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. januarja 2015 – Bank Tejarat/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi zoper Iran zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Napaka pri presoji)

text:
               9.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 81/14

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. januarja 2015 – Bank Tejarat/Svet
   (Zadeva T-176/12) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi zoper Iran zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Napaka pri presoji))
   (2015/C 081/17)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Bank Tejarat (Teheran, Iran) (zastopniki: S. Zaiwalla, P. Reddy, F. Zaiwalla in Z. Burbeza, solicitors, D. Wyatt, QC, in R. Blakeley, barrister)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: M. Bishop in S. Cook, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti, s takojšnjim učinkom, Sklepa Sveta 2012/35/SZVP z dne 23. januarja 2012 o spremembah Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 19, str. 22), Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 54/2012 z dne 23. januarja 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 19, str. 1), Uredbe Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 709/2012 z dne 2. avgusta 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 208, str. 2).

      Izrek

               1.

               Za nične se v delih, v katerih zadevajo Bank Tejarat, razglasijo:

                           —

                           točka I B 2 Priloge I k Sklepu Sveta 2012/35/SZVP z dne 23. januarja 2012 o spremembah Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu;

                           —

                           točka I B 2 Priloge I k Izvedbeni uredbi Sveta (EU) št. 54/2012 z dne 23. januarja 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu;

                           —

                           točka I B 105 Priloge IX k Uredbi Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010;

                           —

                           točka 5 Priloge II k Izvedbeni uredbi Sveta (EU) št. 709/2012 z dne 2. avgusta 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Učinki Sklepa Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2011 o omejevalnih ukrepih proti Iranu, s katerim je bilo odpravljeno Skupno stališče Sveta 2007/140/SZVP, kot je bil spremenjen s Sklepom 2012/35, se glede Bank Tejarat ohranijo do učinkovanja razglasitve ničnosti Uredbe št. 267/2012 in Izvedbene uredbe št. 709/2012.

               4.

               Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 174, 16.6.2012.


title: Zadeva T-685/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 17. julija 2015 – EEB/Komisija (Okolje — Uredba (ES) što 1367/2006 — Sklep Komisije glede uradnega obvestila Bolgarije o prehodnem nacionalnem načrtu iz člena 32 Direktive 2010/75/EU o industrijskih emisijah — Zavrnitev notranjega pregleda — Posamičen ukrep — Aarhuška konvencija — Rok za vložitev tožbe — Zamuda — Tožba, ki je deloma očitno nedopustna in deloma očitno pravno neutemeljena)

text:
               16.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/36

         Sklep Splošnega sodišča z dne 17. julija 2015 – EEB/Komisija
   (Zadeva T-685/14) (1)

   ((Okolje - Uredba (ES) što 1367/2006 - Sklep Komisije glede uradnega obvestila Bolgarije o prehodnem nacionalnem načrtu iz člena 32 Direktive 2010/75/EU o industrijskih emisijah - Zavrnitev notranjega pregleda - Posamičen ukrep - Aarhuška konvencija - Rok za vložitev tožbe - Zamuda - Tožba, ki je deloma očitno nedopustna in deloma očitno pravno neutemeljena))
   (2015/C 381/42)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropski urad za okolje (EEB) (Bruselj, Belgija) (zastopnik: S. Podskalská, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Pignataro-Nolin, S. Petrova in G. Wilms, agenti)

      Predmet

   Prvič, predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C (2014) 2002 final z dne 31. marca 2014 v zvezi z uradnim obvestilom Bolgarije o prehodnem nacionalnem načrtu iz člena 32 Direktive 2010/75/EU o industrijskih emisijah in, drugič, predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije Ares (2014) 2317513 z dne 11. julija 2014, s katerim je bil za nedopusten razglašen predlog tožeče stranke, naj Komisija opravi notranji pregled svojega Sklepa z dne 31. marca 2014.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               O predlogih za intervencijo Evropskega parlamenta in Sveta Evropske unije ni treba odločati.

               3.

               European Environmental Bureau (EEB) nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

               4.

               EEB, Komisija, Parlament in Svet nosijo vsak svoje stroške v zvezi s predlogi za intervencijo.

      (1)  UL C 431, 1.12.2014.


title: Zadeva T-451/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 11. julija 2008 – WellBiz proti UUNT – Wild (WELLBIZ) ( Znamka Skupnosti – Ugovor – Umik ugovora – Ustavitev postopka )

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/44

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 11. julija 2008 – WellBiz proti UUNT – Wild (WELLBIZ)
   (Zadeva T-451/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Ugovor - Umik ugovora - Ustavitev postopka“)
   (2008/C 223/76)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: WellBiz Verein (Eschen, Lihtenštajn) (zastopnik: M. Schnetzer, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: S. Schäffner, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Rudolf Wild GmbH & Co. KG (Eppelheim, Nemčija)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT (zadeva R 1575/2006-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med WellBiz Verein in Rudolf Wild GmbH & Co. KG.
   Izrek

               1)

               Tožbeni postopek se ustavi.

               2)

               Tožeča in tožena stranka vsaka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 37, 9.2.2008.


title: Zadeva C-543/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 22. decembra 2009 – Deutsche Telekom AG proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               27.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 22. decembra 2009 – Deutsche Telekom AG proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-543/09)
   2010/C 80/15
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Deutsche Telekom AG

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Intervenienta: GoYellow GmbH, Telix AG

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 25(2) Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (1) razlagati tako, da je državam članicam dovoljeno, da podjetjem, ki naročnikom dodeljujejo telefonske številke, naložijo, da dajo na voljo podatke o naročnikih, ki jim to podjetje ni samo dodelilo telefonske številke, za namen zagotavljanja javno razpoložljivih imeniških storitev, če so ti podatki podjetju na razpolago?

               2.

               Če je na zgoraj postavljeno vprašanje treba odgovoriti pritrdilno:
               Ali je člen 12 Direktive 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah) (2) treba razlagati tako, da je naložitev zgoraj navedene obveznosti s strani nacionalnega zakonodajalca odvisna od tega, da drugi ponudniki telefonskih storitev oziroma njegovi naročniki soglašajo s pošiljanjem podatkov oziroma da mu nikakor ne nasprotujejo?

      (1)  UL L 108, str. 51.

      (2)  UL L 201, str. 37.


title: Zadeva T-211/12: Tožba, vložena 14. maja 2012 – Hübner proti UUNT – Silesia Gerhard Hanke (Original silicea Kieselsäure-Gel)

text:
               14.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/12

         Tožba, vložena 14. maja 2012 – Hübner proti UUNT – Silesia Gerhard Hanke (Original silicea Kieselsäure-Gel)
   (Zadeva T-211/12)
   2012/C 209/21
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Anton Hübner GmbH & Co. KG (Ehrenkirchen, Nemčija) (zastopnik: A. Kirchgäßner, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Silesia Gerhard Hanke GmbH & Co. KG (Neuss, Nemčija)

      Predloga

   Tožeča stranka predlaga:

               —

               spremembo odločbe prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 1. marca 2012 v zadevi R 351/2011-1 tako: Odločba oddelka za ugovore se razveljavi v zahtevanem delu, ugovor pa se v celoti zavrne;

               —

               naložitev stroškov postopka intervenientu, vključno s stroški pritožbenega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „Original silicea Kieselsäure-Gel“ za proizvode iz razredov 3 in 5 – prijava št. 8 178 576

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Silesia Gerhard Hanke GmbH & Co. KG

      Navajana znamka ali znak: nacionalna besedna znamka „Silesia“ za proizvode iz razredov 2, 3, 5, 29, 30, 32 in 33

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(2)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 14. julija 2005 v združenih zadevah C-259/03, C-260/03 in C-343/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Danski (Sistem ribolovnih kvot — Leta 1988, 1990 do 1992 in 1994 ter 1995 do 1997)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/8

      SODBA SODIŠČA

   (tretji senat)
   z dne 14. julija 2005
   v združenih zadevah C-259/03, C-260/03 in C-343/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Danski (1)

   (Sistem ribolovnih kvot - Leta 1988, 1990 do 1992 in 1994 ter 1995 do 1997)
   (2005/C 217/15)
   Jezik postopka: danščina
   V zadevah C-259/03, C-260/03 in C-343/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: H.-P. Hartvig) proti Kraljevini Danski (zastopnik: J. Molde), zaradi treh tožb zaradi neizpolnjevanja obveznosti na podlagi člena 226 ES, vloženih dne 17. junija in 4. avgusta 2003, je Sodišče (tretji senat), v sestavi A. Rosas predsednik senata, A. Borg Barthet, J.-P. Puissochet (poročevalec), S. von Bahr in J. Malenovský, sodniki, generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: R. Grass, dne 14. julija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Kraljevina Danska, s tem, da ni:

                           —

                           sprejela ustreznih natančnih določb za uporabo kvot, ki so ji bile dodeljene za vsako od ribolovnih let 1988, 1990 do 1992 ter 1994 in 1995 do 1997,

                           —

                           za vsako od let, zagotovila spoštovanje pravil Skupnosti na področju ohranjanja ribiških virov z nadzorom dejavnosti ribolova in ustreznim nadzorom iztovarjanja in evidentiranjem ulova,

                           —

                           po potrebi začasno prepovedala ribolov ribiškim ladjam, ki plujejo pod njeno zastavo, oziroma so na njenem ozemlju registrirane, za vsako od tržnih let in po izčrpanju njej dodeljenih kvot, in

                           —

                           obvestila Komisijo Evropskih skupnosti o izvedbi prepovedi ribolova leta 1988,

                     ni izpolnila obveznosti iz člena 5(2) Uredbe Sveta (EGS) št. 170/83 z dne 25. januarja 1983 o vzpostavitvi sistema Skupnosti za ohranjanje in upravljanje ribolovnih virov (leta pred 1993), člena 9(2) Uredbe Sveta (EGS) št. 3760/92 z dne 20. decembra 1992 o oblikovanju sistema Skupnosti za ribištvo in akvakulturo (tržna leta po 1993), členov 1 in 11(1) in (2) Uredbe Sveta (EGS) št. 2241/87 z dne 23. julija 1987 o pripravi nadzornih ukrepov za ribiške dejavnosti (leta pred 1993), kakor tudi členov 2, 21(1) in (2) ter 31 Uredbe Sveta (EGS) št. 2847/93 z dne 12. oktobra 1993 o oblikovanju nadzornega sistema na področju skupne ribiške politike (leta po 1993).

               2.

               V preostalem se tožbe zavrnejo.

               3.

               Kraljevini Danski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 200, 23.08.2003

      UL C 239, 04.10.2003.


title: Zadeva F-43/12: Tožba, vložena 30. marca 2012 – ZZ proti EIGE

text:
               7.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 200/21

         Tožba, vložena 30. marca 2012 – ZZ proti EIGE
   (Zadeva F-43/12)
   2012/C 200/43
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: T. Bontinck in S. Woog, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski inštitut za enakost spolov

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe EIGE s katero je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke za izplačilo dodatka za vodenje za obdobje od 1. junija 2011 do 30. septembra 2011.

      Predlog tožeče stranke

               —

               Odločba direktorice EIGE z dne 12.januarja 2012 s katero je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke za izplačilo dodatka za vodenje za obdobje od 1. junija 2011 do 30. septembra 2011, ki je bila po ugovoru tožeče stranke potrjena z odločbo odgovornega v kadrovski službi EIGE z dne 27. februarja 2012 naj se razglasi za nično;

               —

               Naloži naj se plačilo dodatka za vodenje za obdobje od 1. junija 2011 do 30. septembra 2011 skupaj z zamudnimi obrestmi, katerih znesek je treba izračunati na podlagi obrestne mere, ki jo Evropska centralna banka določa za glavne operacije refinanciranja, povečani za dve odstotni točki, od 30. septembra 2011;

               —

               Evropskemu inštitutu za enakost spolov naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-61/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 11. septembra 2008 – Italija proti Komisiji

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/64

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 11. septembra 2008 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-61/07) (1)

   (2008/C 301/120)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 95, 28.4.2007.


title: Izbris zadeve C-440/03

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/33

         Izbris zadeve C-440/03 (1)

   (2005/C 182/60)

      (Jezik postopka: nemščina)

   S sklepom z dne 4. aprila 2005 je predsednik Sodišča Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. C-440/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji.

      (1)  UL C 289, 29.11.2003.


title: Zadeva C-294/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski, vložena dne 20. julija 2005

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/31

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski, vložena dne 20. julija 2005
   (Zadeva C-294/05)
   (2005/C 217/60)
   Jezik postopka: švedščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Lena Ström van Lier in Günther Wilms, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 20. julija 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Kraljevini Švedski.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Kraljevina Švedska s tem, da ni določila in vknjižila lastnih sredstev Skupnosti, ki izhajajo iz uvoza vojaških sredstev in izdelkov, ki se uporabljajo v civilne in vojaške namene, in s tem, da ni plačala pripadajočih zamudnih obresti za obdobje od 1. januarja 1998 do vključno 31. decembra 2002, ni izpolnila obveznosti iz členov 2, 9, 10 in 11 Uredbe Sveta (EGS, Euratom) št. 1552/89 z dne 29. maja 1989 o izvajanju Sklepa št. 88/376/EGS, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti, v različici, ki je veljala pred 31. majem 2000, za obdobje po tem datumu pa iz Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000 o izvajanju Sklepa št. 94/728/ES, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti.

               2.

               Kraljevini Švedski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Kraljevina Švedska v obdobju od 1. januarja 1998 do vključno 31. decembra 2002 ni določila in vknjižila lastnih sredstev Skupnosti, ki izhajajo iz uvoza vojaških sredstev in izdelkov, ki se uporabljajo v civilne in vojaške namene, in tudi ni plačala pripadajočih zamudnih obresti. Švedska vlada navaja, da člen 296(1)(b) ES državam članicam dovoljuje, da za vojaška sredstva in izdelke za dvojno uporabo (civilno in vojaško) enostransko določijo oprostitve carin, in sicer iz ekonomskih razlogov v zvezi z nacionalno obrambo, zaradi zaščite vojaške tajnosti in spoštovanja mednarodnih sporazumov s področja zagotavljanja vojaške varnosti. Komisija navaja, da se država članica za odtegnitev lastnih sredstev iz proračuna Skupnosti ne more sklicevati na člen 296(1)(b) ES. V vsakem primeru mora država članica dokazati, da je oprostitev carin za vojaška sredstva in izdelke za dvojno uporabo ter, posledično, zavrnitev določitve in vknjižbe lastnih sredstev, potrebna za zaščito bistvenih interesov njene varnosti. Komisija meni, da Kraljevina Švedska tega ni dokazala.


title: Zadeva T-146/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. februarja 2008 – Sanofi – Aventis proti UUNT ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Skupnosti ATURION – Prejšnja nacionalne besedna znamka URION – Relativni razlog za zavrnitev registracije – Neobstoj verjetnosti zmede – Neobstoj podobnosti med znaki – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/27

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. februarja 2008 – Sanofi – Aventis proti UUNT
   (Zadeva T-146/06) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti ATURION - Prejšnja nacionalne besedna znamka URION - Relativni razlog za zavrnitev registracije - Neobstoj verjetnosti zmede - Neobstoj podobnosti med znaki - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2008/C 79/54)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Sanofi – Aventis SA (Pariz, Francija) (zastopnika: Armijo Chávarri in A. Castán Pérez-Gómez, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Garca Murrillo)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: GD Searle LLC (New York, New York, Združene države)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo Prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. februarja 2006 (zadeva R 227/2005-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med Sanofi-Aventis SA in GD Searle LLC.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Sanofi-Aventis SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 190, 12.8.2006.


title: Zadeva T-571/08: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. julija 2010 – Nemčija proti Komisiji ( „Ničnostna tožba — Državne pomoči — Odredba za predložitev podatkov — Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva — Nedopustnost“ )

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/36

         Sklep Splošnega sodišča z dne 14. julija 2010 – Nemčija proti Komisiji
   (Zadeva T-571/08) (1)

   (Ničnostna tožba - Državne pomoči - Odredba za predložitev podatkov - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Nedopustnost)
   2010/C 234/64
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: M. Lumma in B. Klein, zastopnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnik: B. Martenczuk, zastopnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe, ki naj bi jo vsebovalo pismo Komisije z dne 30. oktobra 2008 o odredbi za predložitev podatkov v postopku državne pomoči v korist Deutsche Post AG (C 36/2007 (ex NN 25/2007)).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 55, 7.3.2009.


title: Zadeva T-532/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2014 – Alsharghawi/Svet (Ničnostna tožba — Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Libiji — Zamrznitev sredstev in gospodarskih sredstev — Rok za tožbo — Izhodišče — Nedopustnost)

text:
               16.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/23

         Sklep Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2014 – Alsharghawi/Svet
   (Zadeva T-532/14) (1)

   ((Ničnostna tožba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Libiji - Zamrznitev sredstev in gospodarskih sredstev - Rok za tožbo - Izhodišče - Nedopustnost))
   (2015/C 056/33)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Bashir Saleh Bashir Alsharghawi (Johannesbourg, Južna Afrika) (zastopnik: É. Moutet, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: A. Vitro in V. Piessevaux, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti, prvič, Sklepa Sveta 2011/137/SZVP z dne 28. februarja 2011 o omejevalnih ukrepih zaradi razmer v Libiji (UL L 58, str. 53), in drugič, Sklepa Sveta 2011/178/SZVP z dne 23. marca 2011 o spremembi Sklepa 2011/137 (UL L 78, str. 24) v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne kot nedopustna.

               2.

               Bashir Saleh Bashir Alsharghawi se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 303, 8.9.2014.


title: Zadeva T-317/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 7. junija 2007 – Panrico proti UUNT – HDN Development (Krispy Kreme DOUGHNUTS)

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/45

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 7. junija 2007 – Panrico proti UUNT – HDN Development (Krispy Kreme DOUGHNUTS)
   (Zadeva T-317/06) (1)

   (2007/C 199/86)

      Jezik postopka: španščina

   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 326, 30.12.2006.


title: Zadeva T-286/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 18. decembra 2008 – Torres proti UUNT – Vinícola de Tomelloso (TORRE DE GAZATE) (Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Skupnosti TORRE DE GAZATE – Prejšnji nacionalni in mednarodni besedni znamki TORRES in LAS TORRES – Relativni razlog za zavrnitev – Neobstoj verjetnosti zmede)

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/43

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 18. decembra 2008 – Torres proti UUNT – Vinícola de Tomelloso (TORRE DE GAZATE)
   (Zadeva T-286/06) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti TORRE DE GAZATE - Prejšnji nacionalni in mednarodni besedni znamki TORRES in LAS TORRES - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede)
   (2009/C 44/74)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedés, Španija) (zastopniki: E. Armijo Chávarri, M. Baz de San Ceferino in A. Castán Pérez-Gómez, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: O. Mondéjar Ortuño in J. García Murrilo, zastopnika)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Vinícola de Tomelloso, SCL (Tomelloso, Španija) (zastopnik: J.L. Casajuana Espinosa, odvetnik)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 27. julija 2006 (zadeva R 421/2004-2) glede postopka z ugovorom med Miguel Torres, SA, in Vinícola de Tomelloso, SCL.
   Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Miguel Torres, SA, se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 310, 16.12.2006.


title: Zadeva C-639/11: Tožba, vložena 13. decembra 2011 – Evropska komisija proti Republiki Poljski

text:
               10.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/16

         Tožba, vložena 13. decembra 2011 – Evropska komisija proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-639/11)
   2012/C 73/29
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: G. Wilms, G. Zavvos in K. Herrman)

      Tožena stranka: Republika Poljska

      Predlog tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da je Republika Poljska s tem, da je pri novih ali osebnih motornih vozilih, ki so bili predhodno registrirani v drugih državah članicah, katerih krmilje je na desni strani, za registracijo zahtevala, da se volan prestavi na levo stran, kršila svoje obveznosti iz člena 2a Direktive 70/311/EGS o homologacijah za krmilje (1), člen 4(3) Okvirne direktive 2007/46/ES o homologacijah ES za motorna vozila (2) in člen 34 Pogodbe o delovanju Evropske unije;

               —

               Republiki Poljski naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija Republiki Poljski očita, da je kršila člena 2a der Einzelrichtlinie 70/311/EGS, člen 4(3) Okvirne direktive 2007/46/ES ter člen 34 PDEU.
   V Republiki Poljski se v cestnem prometu vozi po desni strani. Po poljskih predpisih se za registracijo motornega vozila zahteva potrdilo, da ima vozilo opravljen tehnični pregled. Na podlagi uredb ministra za infrastrukturo (3) se tako tehnični pregled pri vozilih, ki imajo volan na desni strani, šteje za neopravljenega (to pomeni, da tehnično stanje ne ustreza veljavnim tehničnim zahtevam). Zato osebnih motornih vozil z volanom na desni strani, ki so dovoljena v državah članicah, kjer se vozi po levi strani, kot so Velika Britanija, Irska, Malta in Ciper, na Poljskem ni mogoče registrirati. Poljski organi prav tako ne upoštevajo predhodne registracije takega vozila v drugi državi članici, kjer se vozi po desni strani.
   Dejstva, da na Poljskem ni mogoče registrirati (novega in rabljenega) osebnega motornega vozila, ki je bilo iz države članice, kjer se vozi po levi strani – predvsem s strani državljanov, ki izkoriščajo ugodnost prostego pretoka po pravu Unije – uvoženo na Poljsko, po mnenju Komisije ni mogoče upravičiti s prevladujočo zahtevo javnega interesa v obliki zagotavljanja varnosti cestnega prometa.
   Če je na Poljskem mogoče brez omejitev uporabljati vozila, ki niso bila registrirana v tej državi in imajo krmilje na desni strani, naj bi bila prepoved njihove registracije neprimeren in v vsakem primeru nesorazmeren ukrep za dosego navedenega cilja.
   Prav dolgoročna uporaba takega motornega vozila na cestah, kjer se vozi po desni strani, naj bi vodila do pridobitve rutine in naj z vidika varnosti v cestnem prometu ne bi pomenila večje nevarnosti kot občasna/začasna vožnja s takim vozilom. Dalje, obstajali naj bi drugi manj omejevalni načini – na primer nastavitev dodatnega ogledala –, ki vozilom, ki imajo volan na desni strani, olajšajo prehitevanje v cestnem prometu, kjer se vozi po desni strani.

      (1)  Direktiva Sveta 70/311/EGS z dne 8. junija 1970 o približevanju zakonodaje držav članic o krmilju za motorna in priklopna vozila (UL L 133, str. 10).

      (2)  Direktiva 2007/46/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o vzpostavitvi okvira za odobritev motornih in priklopnih vozil ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila (Okvirna Direktiva), (UL L 263, str. 1).

      (3)  Člen 9(2) Uredbe z dne 31. decembra 2012, št. 5.1 Priloge I k Uredbi ministra za infrastrukturo z dne 16. decembra 2003 ter št. 6.1 Priloge I k Uredbi ministra za infrastrukturo z dne 18. septembra 2009, s katero je bila nadomeščena in razveljavljena Uredba z dne 16. decembra 2003.


title: Zadeva C-15/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 12. januarja 2011 – Leopold Sommer proti Landesgeschäftsstelle des Arbeitsmarktservice Wien

text:
               9.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 12. januarja 2011 – Leopold Sommer proti Landesgeschäftsstelle des Arbeitsmarktservice Wien
   (Zadeva C-15/11)
   2011/C 113/04
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Leopold Sommer

      Tožena stranka: Landesgeschäftsstelle des Arbeitsmarktservice Wien

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali se glede na točko 14, prvi ali tretji odstavek, točke 1 Prosto gibanje oseb iz Priloge VI: Seznam iz 20. člena Protokola (1): Prehodni ukrepi, Bolgarija k Pogodbi o pristopu Bolgarije Direktiva Sveta 2004/114/ES (2) z dne 13. decembra 2004 o pogojih za sprejem državljanov tretjih držav za namene študija, izmenjav učencev, neplačanega usposabljanja ali prostovoljnega dela (v nadaljevanju: Študentska direktiva) v Avstriji uporablja za bolgarskega študenta?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali pravo Unije, zlasti člen 17 Študentske direktive, nasprotuje nacionalni ureditvi, ki tako kot določbe zakona o zaposlovanju tujcev, ki se uporabljajo v postopku v glavni stvari, v vseh primerih določa preverjanje razmer na trgu dela pred izdajo dovoljenja delodajalcu za zaposlitev študenta, ki na zveznem ozemlju biva dlje kot eno leto (člen 3 Študentske direktive), in ki ob prekoračitvi predpisanega največjega števila zaposlenih tujcev za izdajo dovoljenja za zaposlitev določa dodatne pogoje?

      (1)  Protokol o pogojih in podrobnostih sprejema Republike Bolgarije in Romunije v Evropsko unijo – Priloga VI: Seznam iz 20. člena Protokola: Prehodni ukrepi, Bolgarija – 2. Svoboda opravljanja storitev (UL L 157, str. 104).

      (2)  UL L 375, str. 12.


title: Zadeva T-564/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. junija 2014 – Quimitécnica.com in de Mello proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Evropski trg fosfatov za krmo — Globe — Obročno odplačevanje — Odločba Komisije, v kateri je naložena predložitev bančne garancije — Obveznost obrazložitve — Sorazmernost)

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/22

         Sodba Splošnega sodišča z dne 26. junija 2014 – Quimitécnica.com in de Mello proti Komisiji
   (Zadeva T-564/10) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg fosfatov za krmo - Globe - Obročno odplačevanje - Odločba Komisije, v kateri je naložena predložitev bančne garancije - Obveznost obrazložitve - Sorazmernost))
   2014/C 261/43
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Quimitécnica.com – Comércio e Indústria Química, SA (Lordelo, Portugalska) in José de Mello – Sociedade Gestora de Participações Sociais, SA (Lizbona, Portugalska) (zastopnika: J. Calheiros in A. de Albuquerque, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: B. Mongin, V. Bottka in F. Ronkes Agerbeek, skupaj z M. Marquesom Mendesom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe, domnevno vsebovane v dopisu računovodje Komisije z dne 8. oktobra 2010 v zvezi s plačilom globe, naložene tožeči stranki z Odločbo C (2010) 5004 final z dne 20. julija 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/38.866 – Fosfati za krmo), v delu, v katerem je za ugoditev prošnji za obročno odplačevanje globe naložena predložitev bančne garancije banke, ki je prejela dolgoročno bonitetno oceno „AA“.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Quimitécnica.com – Comércio e Indústria Química, SA in José de Mello – Sociedade Gestora de Participações Sociais, SA nosita svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 55, 19.2.2011.


title: Zadeva T-65/14: Tožba, vložena 28. januarja 2014  – Bank Refah Kargaran proti Svetu

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/43

         Tožba, vložena 28. januarja 2014 – Bank Refah Kargaran proti Svetu
   (Zadeva T-65/14)
   2014/C 135/55
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Bank Refah Kargaran (Teheran, Iran) (zastopnik: J. M. Thouvenin, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1154/2013 z dne 15. novembra 2013 v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, razglasi za nično;

               —

               Sklep Sveta 2013/661/SZVP z dne 15. novembra 2013 v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, razglasi za ničen;

               —

               ugotovi, da se zadnjo Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 ne uporablja;

               —

               ugotovi, da se Sklep 2010/413/SZVP zanjo ne uporablja;

               —

               podredno, Izvedbeno uredbo in Sklep, navedena v prvih dveh alineah teh predlogov, razglasi za nična od 20. januarja 2014;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja osem razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog zadeva neobstoj obrazložitve v nasprotju s členom 296 PDEU, saj naj v Izvedbeni uredbi, ki določa vpis tožeče stranke na seznam oseb in subjektov, na katere se nanašajo omejevalni ukrepi, ne bi bila izrecno navedena pravna podlaga, na kateri je bila sprejeta.

               2.

               Drugi tožbeni razlog zadeva neobstoj pravne podlage, saj naj bi bila pravna podlaga za sporno Izvedbeno uredbo Uredba št. 267/2012 (1), za katero je treba šteti, da se za tožečo stranko ne uporablja, ker naj bi bila, prvič, sprejeta v nasprotju z obveznostjo obrazložitve, določeno v členu 296 PDEU, in v nasprotju s členom 215 PDEU ter, drugič, ker naj bi njen člen 23(2)(d), ki naj bi bil pravna podlaga za vpis tožeče stranke na seznam v Prilogi IX k Uredbi št. 267/2012, kršil Pogodbi in Listino Evropske unije o temeljnih pravicah.

               3.

               Tretji, četrti, peti in šesti tožbeni razlog se nanašajo na i) napačno uporabo prava, ii) napačno presojo dejanskega stanja in očitno napako pri presoji, iii) kršitev pravice do obrambe in pravice do učinkovitega sodnega varstva in iv) kršitev načela sorazmernosti.

               4.

               Sedmi tožbeni razlog se nanaša na to, da bi bilo treba ugotoviti, da se člen 20(19(c) Sklepa 2010/413 (2), ki naj bi pomenil pravno podlago za sankcijo, naloženo tožeči stranki, zanjo ne uporablja, saj naj bi bila ta določba v nasprotju s Pogodbama, Listino Evropske unije o temeljnih pravicah in načelom sorazmernosti. Tožeča stranka trdi, da bi bilo zato treba sklep o tem, da se jo vpiše na seznam oseb in subjektov, na katere se nanašajo omejevalni ukrepi, razglasiti za ničen.

               5.

               Osmi tožbeni razlog zadeva to, da naj bi sporna sankcija od 20. januarja 2014 postala nezakonita, ker naj bi Sveta na ta dan ugotovil, da Iran jedrskih dejavnosti, ki naj bi bile razlog za sankcijo, ne opravlja več. Tožeča stranka trdi, da je sankcija zato izgubila svoj namen.

      (1)  Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1).

      (2)  Sklep Sveta z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39).


title: Zadeva F-85/06: Sodba Sodišča za uslužbence z dne 9. oktobra 2007 – Bellantone proti Računskemu sodišču (Javni uslužbenci – Uradniki – Začasni uslužbenec, imenovan za uradnika – Obvestilo o izteku pogodbe o zaposlitvi – Odpravnina – Dnevnica – Premoženjska škoda)

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/42

         Sodba Sodišča za uslužbence z dne 9. oktobra 2007 – Bellantone proti Računskemu sodišču
   (Zadeva F-85/06) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Začasni uslužbenec, imenovan za uradnika - Obvestilo o izteku pogodbe o zaposlitvi - Odpravnina - Dnevnica - Premoženjska škoda)
   (2007/C 283/75)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Gerardo Bellantone (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnika: T. Bontinck in J. Feld, odvetnika)

      Tožena stranka:
      Računsko sodišče Evropskih skupnosti (zastopniki: T. Kennedy, J.-M. Stenier in G. Corstens, zastopniki)
   Predmet zadeve
   Na eni strani, razglasitev ničnosti odločbe generalnega sekretarja Računskega sodišča z dne 30. marca 2006 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke, nekdanjega začasnega uslužbenca, imenovanega za uradnika, v zvezi s plačilom odškodnine zaradi dodatnega odpovednega roka, odpravnine in dnevnic, ter na drugi strani, odškodninski zahtevek.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               G. Bellantone nosi tri četrtine svojih stroškov.

               3)

               Računsko sodišče poleg svojih stroškov nosi četrtino stroškov G. Bellantoneja.

      (1)  UL C 237, 30.9.2006, str. 18.


title: Zadeva C-562/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgerichts Hannover (Nemčija) 7. novembra 2016 – Peter Roßnagel, Alexandre Schröter/TUIfly GmbH

text:
               13.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgerichts Hannover (Nemčija) 7. novembra 2016 – Peter Roßnagel, Alexandre Schröter/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-562/16)
   (2017/C 046/16)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Peter Roßnagel, Alexandre Schröter

      Tožena stranka: TUIfly GmbH

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali sprememba rezervacije na drug let ustreza položaju iz člena 4(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:
               Ali je treba ta predpis uporabiti tudi za spremembo rezervacije, ki je ni povzročil letalski prevoznik, temveč izključno potovalna agencija?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).


title: Zadeva T-240/14 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. februarja 2016 – Bodson in drugi/EIB (Pritožba — Javni uslužbenci — Zaposleni v EIB — Pogodbena narava delovnega razmerja — Reforma plačnega sistema in rast plač v EIB — Obveznost obrazložitve — Izkrivljanje — Napačna uporaba prava)

text:
               4.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 26. februarja 2016 – Bodson in drugi/EIB
   (Zadeva T-240/14 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Zaposleni v EIB - Pogodbena narava delovnega razmerja - Reforma plačnega sistema in rast plač v EIB - Obveznost obrazložitve - Izkrivljanje - Napačna uporaba prava))
   (2016/C 118/25)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožniki: Jean-Pierre Bodson (Luxembourg, Luksemburg), Dalila Bundy (Cosnes-et-Romain, Francija), Didier Dulieu (Roussy-le-Village, Francija), Marie-Christel Heger (Nospelt, Luksemburg), Evangelos Kourgias (Senningerberg, Luksemburg), Manuel Sutil (Luksemburg), Patrick Vanhoudt (Gonderange, Luksemburg) in Henry von Blumenthal (Bergem, Luksemburg) (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska investicijska banka (zastopniki: C. Gómez de la Cruz, T. Gilliams in G. Nuvoli, agenti, skupaj s P.-E. Partschem, odvetnikom)

      Predmet

   Pritožba, vložena zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 12. februarja 2014 v zadevi Bodson in drugi/EIB (F-73/12, ZOdl. JU, EU:F:2014:16), s katero se predlaga razveljavitev navedene sodbe.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               M. Bodson drugi pritožniki, katerih imena so navedena v prilogi, nosijo svoje stroške in stroške, ki jih je v okviru postopka na tej stopnji priglasila Evropska investicijska banka (EIB).

      (1)  UL C 223, 14.7.2014.


title: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 14. oktobra 2004 v zadevi C-339/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva Sveta 1999/22/ES — Zadrževanje prosto živečih živali v živalskih vrtovih — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/22

      SODBA SODIŠČA

   (četrti senat)
   z dne 14. oktobra 2004
   v zadevi C-339/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva Sveta 1999/22/ES - Zadrževanje prosto živečih živali v živalskih vrtovih - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2004/C 300/44)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-339/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Schieferer in M. van Beek) proti Zvezni republiki Nemčiji (zastopnik: M. Lumma), katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložena dne 1. avgusta 2003, je Sodišče (četrti senat) v sestavi J. N. Cunha Rodrigues (poročevalec), ki opravlja funkcijo predsednika četrtega senata, E. Juhász in M. Ilešič, sodnika, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: R. Grass, dne 14. oktobra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Zvezna republika Nemčija je kršila obveznosti iz Direktive Sveta 1999/22/ES z dne 29. marca 1999 o zadrževanju prosto živečih živali v živalskih vrtovih, s tem da v različnih deželah z izjemo Bremna, Hamburga, Hessna, Baden-Wűrttemberga, Spodnje Saške, Berlina, Schleswig-Holsteina in Turingije v predvidenem roku ni sprejela zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov, potrebnih za uskladitev s to direktivo.

               2.

               Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 226, 20.9.2003.


title: Zadeva C-157/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 27. marca 2017 – X/Staatssecretaris van Financiën

text:
               29.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 168/27

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 27. marca 2017 – X/Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-157/17)
   (2017/C 168/35)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: X

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën

      Drugi stranki: Nederlandse Orde van Belastingadviseurs, Loyens en Loeff NV

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je v nasprotju s členom 56 ES (zdaj člen 63 PDEU), da se investicijskemu skladu, ki nima sedeža na Nizozemskem, nizozemski davek od dividend, ki se mu je odtegnil od dividend, ki jih je prejel od družb s sedežem na Nizozemskem, ne povrne, ker ni dolžan odtegniti nizozemskega davka od dividend, medtem ko se kolektivnemu naložbenemu podjemu s sedežem na Nizozemskem, ki svoje kapitalske dobičke vsako leto izplača svojim delničarjem ali imetnikom deležev in je dolžno odtegniti nizozemski davek od dividend, davek od dividend povrne?

               2.

               Ali je v nasprotju s členom 56 ES (zdaj člen 63 PDEU), da se investicijskemu skladu, ki nima sedeža na Nizozemskem, nizozemski davek od dividend – ki se nizozemskemu naložbenemu podjemu zagotovi – ne povrne, če je ta sklad tako oviran pri privabljanju subjektov s prebivališčem ali sedežem na Nizozemskem?


title: Zadeva C-408/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Município de Barcelos (Portugalska) 23. oktobra 2009 – Município de Barcelos proti državi Portugalski

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Município de Barcelos (Portugalska) 23. oktobra 2009 – Município de Barcelos proti državi Portugalski
   (Zadeva C-408/09)
   2010/C 134/22
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Município de Barcelos

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Município de Barcelos

      Tožena stranka: država Portugalska
   Sodišče (sedmi senat) se je s sklepom z dne 12. februarja 2010 izreklo za očitno nepristojno za odgovor na vprašanje, ki ga je predložilo Município de Barcelos.


               28.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/38

         (2006/C 261/76)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 249, 14.10.2006

   Prejšnje objave

      UL C 237, 30.9.2006

      UL C 224, 16.9.2006

      UL C 212, 2.9.2006

      UL C 190, 12.8.2006

      UL C 178, 29.7.2006

      UL C 165, 15.7.2006

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex:http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva C-356/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 7. julija 2011 – O, S

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/36

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 7. julija 2011 – O, S
   (Zadeva C-356/11)
   2011/C 269/74
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: O, S

      Tožena stranka: Maahanmuuttovirasto

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je v nasprotju s členom 20 PDEU, da se državljanu tretje države zavrne dovoljenje za prebivanje, ker niso zagotovljena sredstva za njegovo preživljanje, če so družinske razmere take, da ima njegov zakonec skrbništvo nad otrokom, ki ima državljanstvo Unije, državljan tretje države pa ni niti eden od staršev niti nima skrbništva nad tem otrokom?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je treba učinek člena 20 PDEU presoditi drugače, če državljan tretje države, ki nima dovoljenja za prebivanje, njegov zakonec in otrok, nad katerim ima zakonec skrbništvo in ki ima državljanstvo Unije, živijo skupaj?


title: Zadeva T-128/06: Tožba, vložena  28. aprila 2006  — Japan Tobacco proti UUNT — Torrefacção Camelo (figurativna znamka CAMELO)

text:
               1.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 154/21

         Tožba, vložena 28. aprila 2006 — Japan Tobacco proti UUNT — Torrefacção Camelo (figurativna znamka CAMELO)
   (Zadeva T-128/06)
   (2006/C 154/51)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Japan Tobacco (Tokio, Japonska) (zastopniki: A. Ortiz López, S. Ferrandis González in E. Ochoa Santamaría, avocats)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Torrefacção Camelo Lda
   Predlogi tožeče stranke

               —

               ob razveljavitvi odločbe drugega odbora za pritožbe z dne 22. februarja 2006 v zadevi R 669/2003-2, izdaja sodbe, s katero naj [Sodišče prve stopnje], z dopolnitvijo navedene odločbe, razglasi nujnost uporabe prepovedi iz člena 8(5) UZS v tej zadevi in s tem, na podlagi presoje trditev Japan Tobacco, odločitev o zavrnitvi registracije znamke skupnosti št. 1469121;

               —

               naj se UUNT naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Torrefacção Camelo Lda

      Zadevna znamka Skupnosti: Znamka, ki vsebuje figurativne elemente (kamelo, piramide, palme) in ime CAFÉ TORREFACTO CAMPO MAIOR CAMELO CAFÉ ESPECIAL PURO Torrefacção Camelo Lda CAMPO MAIOR-PORTUGAL za proizvode iz razreda 30 (prijava št. 1469121)

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Nacionalne besedne in figurativne znamke „CAMEL“ za proizvode iz razredov 22 in 34

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovoru se ugodi

      Odločba odbora za pritožbe: Razveljavitev odločbe oddelka za ugovore

      Navajani tožbeni razlogi: Nepravilna uporaba člena 8(5) Uredbe Sveta št. 40/94 ter postopkovne napake in kršitev členov 74 in 79 iste Uredbe.


title: Zadeva T-219/14: Tožba, vložena 2. aprila 2014 – Regione autonoma della Sardegna proti Komisiji

text:
               10.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/49

         Tožba, vložena 2. aprila 2014 – Regione autonoma della Sardegna proti Komisiji
   (Zadeva T-219/14)
   2014/C 175/68
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Regione autonoma della Sardegna (zastopniki: T. Ledda, S. Sau, G. Roberti, G. Bellitti in I. Perego, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi celotno ali delno ničnost izpodbijane odločbe v delu, v katerem:

                           —

                           je Komisija kot državno pomoč opredelila nadomestilo za javno službo na podlagi deželnega zakona št. 15 z dne 7. avgusta 2012 in kapitalski vložek delničarjev družbe Saremar z dne 15. junija 2012;

                           —

                           je štela, da so ti ukrepi nezdružljivi z notranjim trgom in odredila njihovo povračilo;

               —

               na podlagi člena 277 PDEU ugotovi, da sta člen 4(f) Odločbe 2012/21/EU in točka 9 Okvira Evropske unije za državno pomoč v obliki nadomestila za javne storitve (2011) nezakonita in se ne uporabljata;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov v zvezi s tem postopkom.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je vložena proti Sklepu Evropske komisije z dne 22. januarja 2014 o ukepih pomoči SA.32014 (2011/C), SA.32015 (2011/C), SA.32016 (2011/C), ki jih je Regione Sardegna izvedla v korist družbe Saremar. S tem sklepom je bilo odločeno, da je pomoč, ki naj bi jo tožeča stranka družbi Saremar podelila za zagotovitev opravljanja storitev splošnega pomena – kabotaža med Sardinijo in celino med letoma 2011 in 2012, da se zagotovi čim večja gospodarska dostopnost za uporabnike.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

               1.

               Tožena stranka naj bi kršila člen 106(2) [PDEU] s tem, da je nepravilno presodila dejansko stanje in ni zadostno obrazložila svoje odločbe, ker se po nepravilni opredelitvi OSP družbe Saremar ni le storila zgolj očitne napake, temveč je posegla v vsebino odločitev države članice in s tem posegla v njene izbire na področju gospodarske in družbene politike;

               2.

               Tožena stranka naj bi kršila člen 107(1) PDEU in člen 106(2) PDEU s tem, da je štela, da v obravnavanem primeru niso izpolnjene zahteve, določene v sodbi Altmark. V zvezi s tem je Komisija nepravilno presodila dejansko stanje in ni zadostno obrazložila svoje odločbe, ker je med drugim menila, da trg predstavlja ustrezne in zadostne garancije za izpolnitev zahtev javne službe, ki jih je določila Regione;

               3.

               Tožena stranka naj bi tudi kršila člen 106(2) PDEU in sklepa št. 2005/824/ES in 2012/21/EU, ter nepravilno presodila dejansko stanje in ni zadostno obrazložila svoje odločbe, ker je v točkah (i) štela, da se Sklep 2005/824/CE ne uporablja ratione temporis; (ii) je v vsakem primeru sklenila, da načela, določena v navedenih sklepih, niso izpolnjena v obravnavanem primeru;

               4.

               Tožena stranka naj bi kršila člen 106(1) PDEU in nepravilno presodila dejansko stanje ter ni zadostno obrazložila svoje odločbe, ker je družbo Saremar opredelila kot podjetje v težavah v smislu Smernic o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah;

               5.

               Tožena stranka naj bi kršila člen 106(2) PDEU s tem, da je nepravilno presodila dejansko stanje in napačno uporabila pravo, ker je štela, da pogoji glede združljivosti ukrepa, določeni v Okviru Evropske unije za državno pomoč v obliki nadomestila za javne storitve (2011), niso izpolnjeni;

               6.

               Tožena stranka naj bi kršila člen 107(1) PDEU in je nepravilno presodila dejansko stanje ter napačno uporabila pravo glede narave dokapitalizacije družbe Saremar, ki jo je izvedla Regione Sardegna, s tem, da je štela, da ta dokapitalizacija pomeni ugodnost za družbo Saremar in v nobenem primeru ni v skladu z načelom vlagatelja v tržnem gospodarstvu.


title: Zadeva C-238/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Francoski republiki, vložena dne 7. junija 2004

text:
               24.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/12

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Francoski republiki, vložena dne 7. junija 2004
   (Zadeva C-238/04)
   (2004/C 190/20)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata O. Beynet in A. Whelan, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 7. junija 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Francoski republiki.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, da:

               1.

               ugotovi, da Francoska republika, s tem da ni pravilno prenesla členov 1 in 2(3) Direktive 90/388/EGS o konkurenci na trgih za telekomunikacijske storitve (1), kakor je bila spremenjena z Direktivama 95/51/ES (2) in 96/19/ES (3), ni izpolnila obveznosti iz omenjene direktive, kot tudi iz člena 249(3) (prej člen 189) Pogodbe;

               2.

               Francoski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Francoski pravni red ni skladen s pravom Skupnosti glede pogojev dovoljenja kabelskim operaterjem za izvajanje telekomunikacijskih storitev.
   Glede izvajanja telefonskih storitev določa francoska ureditev obveznost posvetovanja z občinami ali njihovimi združenji pred podelitvijo dovoljenja za izvajanje telefonske storitve na kabelskih omrežjih. Ta obveznost predstavlja številne težave v zvezi s členom 2(3) Direktive 90/388/EGS, spremenjene z Direktivo 96/19/ES, in sicer pomanjkanje transparentnosti postopka posvetovanja, nesorazmernost pooblastila za odločanje po prostem preudarku mestnih uprav pri oblikovanju njihovih mnenj, negotovost, povezana z nepristranskostjo postopka zaradi vezi med nekaterimi mestnimi upravami ter operaterji, diskriminatorni vidik postopka, ki se ne uporablja za druge ponudnike telekomunikacijskih storitev ter nevarnost diskriminacije med različnimi kabelskimi operaterji.
   Ureditev, po kateri morajo kabelski operaterji dosledno obveščati vse občine, v katerih uvajajo svoja omrežja, ustvarja zanje dodatno obveznost v odnosu do splošne ureditve proste ponudbe, ki se uporablja za ostale operaterje telekomunikacijskih storitev. Ker tako različno obravnavanje nima nobenega objektivnega razloga, je francoska ureditev v tem pogledu diskriminatorna in v nasprotju s kombinacijo členov 1 in 2(3) Direktive 90/388/CEE, kakor je bila spremenjena z Direktivama 95/51/ES in 96/19/ES.

      (1)  UL L 192, 24.7.1990, str. 10.

      (2)  Direktiva Komisije 95/51/ES z dne 18.10.1995, o spremembah Direktive 90/388/EGS v zvezi z odpravo omejitev pri uporabi omrežij kabelske televizije za zagotavljanje že liberaliziranih telekomunikacijskih storitev (UL L 256, 26.10.1995, str. 49).

      (3)  Direktiva Komisije 96/19/ES z dne 13.3.1996, o spremembah Direktive 90/388/EGS v zvezi z vzpostavitvijo neomejene konkurence na tržišču telekomunikacij.


title: Zadeva T-317/04: Tožba Kraljevine Danske proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 3. avgusta 2004

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/47

         Tožba Kraljevine Danske proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 3. avgusta 2004
   (Zadeva T-317/04)
   (2004/C 262/89)
   Jezik postopka: danščina
   Kraljevina Danska, ki jo zastopa Jørgen Molde, zastopnik, skupaj z Petrom Bieringom in Kim Lundgaard Hansen, avocats, je dne 3. avgusta 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Komisije z dne 19. maja 2004 o sprejetih ukrepih Danske v korist TV2/DANMARK;

               —

               podredno, razglasi za nično odločbo Komisije z dne 19. maja 2002 o sprejetih ukrepih Danske v korist TV2/DANMARK, v delu, ki se nanaša na člen 2;

               —

               če navedenima zahtevkoma ni ugodeno, razglasi za nično odločbo Komisije z dne 19. maja 2004 o sprejetih ukrepih Danske v korist TV2/DANMARK, v delu, ki se nanaša na člene 2, 3 in 4;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Komisija je z izpodbijano odločbo potrdila, da je pomoč, podeljena TV2/DANMARK med letoma 1995 in 2002 z licenčnino in drugimi določenimi ukrepi, združljiva s skupnim trgom, z izjemo zneska v višini 628,2 milijonov DKK, ki po mnenju Komisije predstavlja nezakonito državno pomoč in je zato pozvala Kraljevino Dansko, da ta del izterja od TV2/DANMARK A/S.
   V utemeljitev svojemu zahtevku danska vlada navaja, da odločba Komisije z dne 19. maja 2004:

               —

               bistveno krši postopek;

               —

               krši člen 295 ES, določbe členov 87(1) ES in 86(2) ES o državnih pomočeh in Protokol o sistemu javne radiotelevizije v državah članicah, in

               —

               krši Uredbo Sveta 659/1999 (1) in Direktivo Komisije 80/723 (2).

         V utemeljitev prvega tožbenega zahtevka danska vlada navaja, da:

               —

               ni bilo spoštovano načelo kontradiktornosti, kar je imelo konkreten vpliv na možnosti vlade, da se brani, in posledično na zaključke Komisije;

               —

               tako na TV2 prenesena licenčnina kot prihodek iz oglaševanja, ki je bil prenesen na TV2 preko TV2-Fonden, vse do njegove likvidacije leta 1997, ne predstavljata državne pomoči, ker ne gre za državna sredstva v smislu člena 87 ES;

               —

               lastni kapital., ki ga je TV2 oblikovala med leti 1995 do 2002, predstavlja primeren zaslužek, odobren za izvajanje obveznosti javne službe in zato ne gre za „prekomerno kompenzacijo“, ki bi se lahko štela za državno pomoč v nasprotju s Pogodbo ES;

               —

               je obračun „prekomerne kompenzacije“, ki ga je pripravila Komisija, napačen;

               —

               ne more biti govora o državni pomoči, celo če je financiranje, dodeljeno TV2, preseglo neto stroške obveznosti javne službe, ker le-to dejansko ni služilo navzkrižnemu subvencioniranju trgovske dejavnosti TV2 in tako ni moglo izkriviti konkurence, in

               —

               v primeru, da se upošteva prenos državnih sredstev na TV2, se mora šteti, da je bil prenos izveden v skladu z kriterijem zasebnega vlagatelja na trgu in zato ni šlo za državno pomoč.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL L 83. str. 1).

      (2)  Direktiva Komisije 80/723/EGS z dne 25. junija 1980 o preglednosti finančnih odnosov med državami članicami in javnimi podjetji (UL L 195, str. 35).


title: Zadeva C-132/14: Tožba, vložena 21. marca 2014  – Evropski parlament proti Svetu Evropske unije

text:
               10.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/24

         Tožba, vložena 21. marca 2014 – Evropski parlament proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-132/14)
   2014/C 175/30
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropski parlament (zastopnika: I. Liukkonen in L. Visaggio, agenta)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Uredba Sveta (EU) št. 1385/2013 z dne 17. decembra 2013 o spremembi uredb Sveta (ES) št. 850/98 in (ES) št. 1224/2009 ter uredb (ES) št. 1069/2009, (EU) št. 1379/2013 in (EU) št. 1380/2013 Evropskega parlamenta in Sveta, zaradi spremembe položaja Mayotta v razmerju do Evropske unije (1) naj se razglasi za nično;

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Evropski parlament predlaga razglasitev ničnosti Uredbe (EU) št. 1385/2013, ki jo je Svet sprejel na podlagi člena 349 PDEU.
   Parlament izpodbija to izbiro pravne podlage, ki jo je napravil Svet, saj naj bi člen 349 ne mogel biti pravna podlaga za vse sprejete ukrepe, temveč zgolj za nekatere od njih, ki pomenijo določitev izjeme od uporabe prava Unije v Mayottu. Z izpodbijano uredbo pa naj bi se izvrševala tudi področja iz skupne ribiške politike in varstva javnega zdravja, ne da bi bil njihov cilj v posebnih strukturno pogojenih gospodarskih in socialnih razmerah Mayotta.
   Po mnenju Parlamenta bi zato zadevni akt glede na različne vsebine, ki jih ureja, moral biti sprejet na podlagi členov 43(2) PDEU, 168(4)(b) PDEU in 349 PDEU, ne pa zgolj na podlagi zadnjenavedenega člena.

      (1)  UL L 354, str. 86.


title: Zadeva C-640/16 P: Pritožba, ki jo je Greenpeace Energy eG vložila 9. decembra 2016 zoper sklep Splošnega sodišča (peti senat) z dne 26. septembra 2016 v zadevi T-382/15, Greenpeace Energy eG/Evropska komisija

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/19

         Pritožba, ki jo je Greenpeace Energy eG vložila 9. decembra 2016 zoper sklep Splošnega sodišča (peti senat) z dne 26. septembra 2016 v zadevi T-382/15, Greenpeace Energy eG/Evropska komisija
   (Zadeva C-640/16 P)
   (2017/C 038/25)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Greenpeace Energy eG (zastopniki: D. Fouquet, S. Michaels, J. Nysten, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Splošnega sodišča z dne 26. septembra 2016 v zadevi T-382/15, Greenpeace Energy eG, v delu, ki se nanaša na pritožnico, razveljavi,

               —

               zadevo vrne v ponovno odločanje Splošnemu sodišču,

               —

               toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov postopka, vključno s stroški odvetnika in potnimi stroški.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev svoje pritožbe navaja naslednjih pet razlogov:

               1.

               Splošno sodišče je očitno mnenja, da člen 263, četrti odstavek, tretji del, PDEU, določa, da je regulativni akt, ki ga je v skladu s to določbo mogoče izpodbijati, splošni akt. Vendar glede na besedilo in razvoj te določbe in zlasti željo zakonodajalca, je treba ta pristop šteti za pravno napačen.

               2.

               Splošno sodišče naj bi izhajalo iz načela, da ima pogoj neposrednega nanašanja v primeru aktov, ki ne potrebujejo izvedbenih ukrepov, dve ločeni značilnosti, ki ju je treba obravnavati ločeno. To pa ni tako v tem primeru, ker v smislu te določbe ni potreben noben izvedbeni ukrep Združenega kraljestva ali Evropske komisije, in dodelitev pomoči ima takoj učinke na trgu, to pomeni, da za pritožnico takoj nastanejo konkurenčni učinki.

               3.

               Splošno sodišče pritožnici očita, da ni v zadostni meri dokazala neposrednega in posamičnega nanašanja. S tem pa naj ne bi upoštevalo navedenih informacij oziroma naj jih ne bi dovolj upoštevalo.

               4.

               Zdi se, da je Splošno sodišče menilo, da je treba individualizacijo na podlagi člena 263, četrti dostavek, drugi del, PDEU v skladu s sodno prakso Plaumann zavrniti, ker lahko obstajajo druga podjetja, kot je na primer pritožnica, na katera se lahko nanašajo konkukurenčni učinki dodelitve pomoči. Glede na sodno prakso, zlasti v zadevi C-309/89 Codorniu, pa se zdi ta razlaga pravno napačna in poleg tega ozka. Poleg tega se pritožnica sklicuje na dejstva v tožbeni vlogi, ki dokazujejo zadostno individualizacijo, ki pa jih Splošno sodišče ni upoštevalo ali jih ni upoštevalo v zadostni meri.

               5.

               Splošno sodišče meni, da je učinkovito sodno varstvo zoper sklep Komisije o odobritvi pomoči mogoče doseči pri nacionalnih sodiščih. To bi pomenilo, da je zakonodajalec Unije s tem, da je državam članicam naložil, da vzpostavijo ustrezna pravna sredstva (člen 19(1), drugi pododstavek, PEU), želel nacionalnim sodiščem zaupati nadzor nad posamičnimi akti institucij, kot je Evropska komisija. Vendar glede na sodno prakso Sodišča v zvezi z akti Unije in na obstoječa pravna sredstva ter zlasti ob upoštevanju delitve pristojnosti med nacionalnimi sodišči in Evropsko komisijo na področju prava pomoči, tega pristopa ni mogoče sprejeti in je torej pravno napačen.


title: Zadeva T-177/05: Sklep Sodišča prve stopnje z dne  9. januarja 2006  — Finska proti Komisiji ( Procesni ugovori — Ugovor nedopustnosti — Akt, ki nima pravno zavezujočih učinkov — Lastni viri Evropske skupnosti — Postopek zaradi neizpolnitve obveznosti — Zamudne obresti v skladu s členom 11 Uredbe (ES, Euratom) št. 1150/2000 — Pogajanja o sporazumu glede pogojnega plačila )

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/19

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 9. januarja 2006 — Finska proti Komisiji
   (Zadeva T-177/05) (1)

   („Procesni ugovori - Ugovor nedopustnosti - Akt, ki nima pravno zavezujočih učinkov - Lastni viri Evropske skupnosti - Postopek zaradi neizpolnitve obveznosti - Zamudne obresti v skladu s členom 11 Uredbe (ES, Euratom) št. 1150/2000 - Pogajanja o sporazumu glede pogojnega plačila“)
   (2006/C 74/39)
   Jezik postopka: finščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Republika Finska (zastopnika: T. Pynnä in A. Guimaraes-Purokoski, agents)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Wilms in P. Aalto, agents)
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije (generalni direktorat za proračun), vsebovan v dopisu z dne 28. februarja 2005 in potrjen v dopisu z dne 25. aprila 2005, s katero naj bi Komisija zavrnila začetek pogajanj z Republiko Finsko glede pogojnega plačila retroaktivnih carin, povečanih za zamudne obresti do dneva plačila teh carin, ki jih Komisija zahteva od Republike Finske v okviru postopka zaradi neizpolnitve obveznosti št. 2003/2180, uvedenega na podlagi člena 226 ES.
   Izrek sklepa

               1.

               Tožba se zavrne kot nedopustna.

               2.

               Republiki Finski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 153, 25.6.2005.


title: Zadeva T-341/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. maja 2011 – Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Álava in drugi proti UUNT (TXAKOLI) ( „Znamka Skupnosti — Prijava kolektivne besedne znamke Skupnosti TXAKOLI — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Člen 66(2) Uredbe št. 207/2009 — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009“ )

text:
               25.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. maja 2011 – Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Álava in drugi proti UUNT (TXAKOLI)
   (Zadeva T-341/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava kolektivne besedne znamke Skupnosti TXAKOLI - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Člen 66(2) Uredbe št. 207/2009 - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009)
   2011/C 186/39
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Álava (Amurrio, Španija), Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Bizkaia (Leioa, Španija) in Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Getaria (Getaria, Španija) (zastopnika: J. Grimau Muñoz in J. Villamor Muguerza, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 4. junija 2009 (zadeva R 197/2009-2) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka TXAKOLI kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Álava, Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Bizkaia in Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Getaria se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 256, 24.10.2009.


title: Zadeva C-5/06: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Finanzgericht Düsseldorf z dne  2. januarja 2006  v zadevi Jülich AG proti Hauptzollamt Aachen

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/4

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Finanzgericht Düsseldorf z dne 2. januarja 2006 v zadevi Jülich AG proti Hauptzollamt Aachen
   (Zadeva C-5/06)
   (2006/C 74/10)
   Jezik postopka: nemščina
   Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija) je s sklepom z dne 2. januarja 2006 v zadevi Jülich AG proti Hauptzollamt Aachen, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 9. januarja 2006, Sodišču Evropskih skupnosti predložilo predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Finanzgericht Düsseldorf predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali je treba člen 15 Uredbe Sveta (ES) št. 1260/2001 (1) z dne 19. junija 2001 o skupni ureditvi trgov za sladkor razlagati tako, da se pri izračunu presežkov, ki se izvažajo, smejo določati le izvozne količine za sladkor, izoglukozo in inulinski sirup, za katera so dejansko dana izvozna nadomestila?

               2.

               V primeru, da je na prvo vprašanje odgovorjeno pritrdilno: Ali je člen 6(4) Uredbe Komisije (ES) št. 314/2002 (2) z dne 20. februarja 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje sistema kvot v sektorju sladkorja, kot je bil spremenjen z Uredbo Komisije (ES) št. 1140/2003 (3) z dne 27. junija 2003 neveljaven?

               3.

               V primeru, da je na prvo vprašanje odgovorjeno odklonilno: Ali je člen 15 Uredbe Sveta (ES) št. 1260/2001 z dne 19. junija 2001 o skupni ureditvi trgov za sladkor treba razlagati tako, da je treba tudi pri izračunu presežkov, ki se izvažajo in pri izračunu povprečne izgube na tono sladkorja določiti celoten izvoz tudi takrat, ko za del tega izvoza v zadevnem tržnem letu niso dana izvozna nadomestila?

               4.

               V primeru, da je na prvo, drugo ali tretje vprašanje odgovorjeno pritrdilno: Ali je Uredba Komisije (ES) št. 1775/2004 (4) z dne 14. oktobra 2004 o določitvi zneskov za proizvodne dajatve trgov za sladkor za tržno leto 2003/2004 neveljavna?

      (1)  UL L 178, str. 1

      (2)  UL L 50, str. 40

      (3)  UL L 160, str. 33

      (4)  UL L 316, str. 64


title: Zadeva F-49/06: Tožba, vložena  9. maja 2006  — Nijs proti Računskemu sodišču

text:
               1.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 154/26

         Tožba, vložena 9. maja 2006 — Nijs proti Računskemu sodišču
   (Zadeva F-49/06)
   (2006/C 154/61)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Bart Nijs (Bereldange, Luksemburg) (zastopnik: F. Rollinger, avocat)

      Tožena stranka: Evropsko računsko sodišče
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe organa, pristojnega za imenovanja (OPI), da tožeča stranka leta 2005 ne napreduje, in vseh povezanih in/ali kasnejših odločb;

               —

               prisoditev odškodnine za premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki jo je utrpela tožeča stranka;

               —

               naložitev plačila stroškov Evropskemu računskemu sodišču.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   V podporo svojega tožbe tožeča stranka navaja:

               1.

               posledice ponaredbe njenega ocenjevalnega poročila za ocenjevalno obdobje 2003 v ocenjevalnem obdobju 2004;

               2.

               kršitev načel pravne varnosti osebja, enakega obravnavanja uradnikov in dobrega upravljanja pri uporabi novega sistema ocenjevanja, ki ga je vzpostavila tožena stranka;

               3.

               dejstvo, da je bil eden od njenih kolegov nezakonito pozvan, da začasno opravlja višjo funkcijo;

               4.

               dejstvo, da je eden od njegovih nadrejenih nezakonito opravljal funkcije;

               5.

               nesposobnost nadrejenega v celoti;

               6.

               večkratna prekoračitev pooblastil in kršitev Pogodbe.


title: Zadeva T-413/07: Tožba, vložena 14. novembra 2007 – Bayern Innovativ proti UUNT – Life Sciences Partners Perstock (LifeScience)

text:
               12.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 8/24

         Tožba, vložena 14. novembra 2007 – Bayern Innovativ proti UUNT – Life Sciences Partners Perstock (LifeScience)
   (Zadeva T-413/07)
   (2008/C 8/44)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Bayern Innovativ – Bayerische Gesellschaft für Innovation und Wissenstransfer mbH (Nürnberg, Nemčija) (zastopnik: A. Beschorner, B. Glaser, C. Thomas, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Life Sciences Partners Perstock N.V. (Amsterdam, Nizozemska)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavi naj se odločba prvega odbora za pritožbe št. R 1545/2006-1 z dne 2. avgusta 2007 glede znamke Skupnosti št. 3 585 957 „LifeScience“;

               —

               v celoti naj se zavrne ugovor intervenienta št. B 795 270;

               —

               UUNT naj se naloži registracija znamke Skupnosti št. 3 585 957 „LifeScience“, kot je bila objavljena;

               —

               drugi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka pred Sodiščem in intervenientu naj se naloži plačilo stroškov upravnega postopka pred odborom za pritožbe.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka Skupnosti, ki jo sestavljajo barvna upodobitev spiralne DNK-verige, oval in mreža, ter ki vsebuje besedni element „LifeScience“, napisan spodaj, za proizvode in storitve iz razredov 16, 35, 36, 41, 42 – prijava št. 3 585 957.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Life Sciences Partners Perstock N.V.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Figurativna znamka Skupnosti, ki jo sestavlja upodobitev gole ženske, odete v DNK-verigo, in ki vsebuje besedne elemente „Life Sciences Partners“ za storitve iz razredov 35 in 36 – prijava št. 2 136 026.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugoditev ugovoru.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94.


title: Zadeva C-697/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Italija) 28. decembra 2015 – MB Srl/Società Metropolitana Acque Torino (SMAT)

text:
               21.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Italija) 28. decembra 2015 – MB Srl/Società Metropolitana Acque Torino (SMAT)
   (Zadeva C-697/15)
   (2016/C 106/25)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: MB Srl

      Tožena stranka: Società Metropolitana Acque Torino (SMAT)

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali načela Skupnosti glede varstva legitimnih pričakovanj in pravne varnosti, skupaj z načeli prostega pretoka blaga, pravice do ustanavljanja in svobode opravljanja storitev iz Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), pa tudi načela, izhajajoča iz te pogodbe, kot so enako obravnavanje, prepoved diskriminacije, vzajemno priznavanje, sorazmernost in preglednost ter so (nazadnje) navedena v Direktivi 2014/24/EU (1), nasprotujejo nacionalni zakonodaji, kakršna je italijanska, ki izhaja iz člena 87(4) zakonske uredbe št. 163 iz leta 2006 v povezavi z njenim členom 86(3a) in členom 26(6) zakonske uredbe št. 81 iz leta 2008, kakor se razlaga v skladu z enotno razlago zakona v smislu člena 99 zakonika o upravnem postopku v sodbah občne seje Consiglio di Stato št. 3 in 9 iz leta 2015, v skladu s katero se podjetje, ki predloži ponudbo, vsekakor izključi, če v ekonomskih ponudbah v okviru postopka za oddajo naročil javnih gradenj ločeno ne navede stroškov za varnost pri delu, tudi če obveznost ločene navedbe ni bila določena niti v zakonu o razpisu niti v priloženem vzorcu za sestavo predloženih ponudb, čeprav so v ponudbi vsebinsko upoštevani minimalni stroški za varnost pri delu?

      (1)  Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL L 94, str. 65).


title: Zadeva C-13/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 12. januarja 2017 – Fédération des entreprises de la beauté/Ministre des Affaires sociales et de la Santé, Ministre de l’éducation nationale, de l’enseignement supérieur et de la recherche, Ministre de l’économie et des finances

text:
               27.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 12. januarja 2017 – Fédération des entreprises de la beauté/Ministre des Affaires sociales et de la Santé, Ministre de l’éducation nationale, de l’enseignement supérieur et de la recherche, Ministre de l’économie et des finances
   (Zadeva C-13/17)
   (2017/C 095/12)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Fédération des entreprises de la beauté

      Tožene stranke: Ministre des Affaires sociales et de la Santé, Ministre de l’éducation nationale, de l’enseignement supérieur et de la recherche, Ministre de l’économie et des finances

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se priznavanje enakovrednosti formalnih kvalifikacij, ki je dovoljeno državam članicam na podlagi člena 10(2) Uredbe (ES) št. 1223/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o kozmetičnih izdelkih (1), nanaša le na formalne kvalifikacije, podeljene v tretjih državah, ki niso članice Evropske unije?

               2.

               Ali je z določbami člena 10(2) Uredbe državi članici dovoljeno določiti vede, ki jih je mogoče šteti za „podobne“ medicini, farmaciji ali toksikologiji, in ravni kvalifikacije, ki izpolnjujejo zahteve Uredbe?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen, katera so merila, po katerih je vede mogoče šteti za „podobne“ medicini, farmaciji ali toksikologiji?

      (1)  UL 342, str. 59.


title: Zadeva T-406/12 P: Pritožba, ki jo je 21. marca 2013 vložila BG zoper sodbo, ki jo je 17. julija 2012 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-54/11, BG proti Evropskemu varuhu človekovih pravic

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/44

         Pritožba, ki jo je 21. marca 2013 vložila BG zoper sodbo, ki jo je 17. julija 2012 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-54/11, BG proti Evropskemu varuhu človekovih pravic
   (Zadeva T-406/12 P)
   2013/C 156/82
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: BG (Strasbourg, Francija) (zastopnika: L. Levi in A. Blot, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropski varuh človekovih pravic

      Predlogi

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije z dne 17. julija 2012 v zadevi F-54/11;

               —

               posledično, ugodi predlogom pritožnice na prvi stopnji in tako,

                           —

                           odredi njeno vrnitev na delovno mesto administratorja v nazivu AD5, plačilni razred 2, z retroaktivnim učinkom od datuma, ko je odločba o njeni odstavitvi z delovnega mesta začela učinkovati in plačilo finančnih pravic, ki so ji dolgovane za celotno navedeno obdobje, povečanih za zamudne obresti po stopnji ECB, povečani za dve točke;

                           —

                           podredno, odredi plačilo zneska, ki ustreza osebnemu prejemku, ki bi ga prejela v obdobju od začetka učinkovanja odločbe o njeni odstavitvi z delovnega mesta, to je avgusta 2010, do meseca, ko bi dopolnila upokojitveno starost, to je julija 2040, in temu ustrezajočo ureditev pokojninskih pravic pritožnice;

                           —

                           v vsakem primeru odredi plačilo 65 000 EUR za utrpljeno nepremoženjsko škodo;

                           —

                           toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

               —

               toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov obeh stopenj.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja štiri pritožbene razloge.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: izkrivljanje spisa ob nadzoru, ki ga je opravilo Sodišče za uslužbence glede spoštovanja disciplinskega postopka, in zlasti kršitev člena 25 Priloge IX h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropske unije, ker je Sodišče za uslužbence nepravilno razlagalo pojem „kazenski pregon“ (v zvezi s točko 68 in naslednje izpodbijane sodbe).

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: kršitev nadzora obveznosti obrazložitve in izkrivljanje spisa, ker je Sodišče za uslužbence ugotovilo, da varuh človekovih pravic ni kršil obveznosti obrazložitve, čeprav ni upošteval mnenja disciplinske komisije (v zvezi s točkama 102 in 103 izpodbijane sodbe).

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: kršitev nadzora očitne napake pri presoji, kršitve načela sorazmernosti in izkrivljanja spisa, ker je Sodišče za uslužbence ugotovilo, da varuh človekovih pravic ni kršil načela sorazmernosti s tem, da je pritožnici naložil najstrožjo sankcijo, ki jo določajo Kadrovski predpisi (v zvezi s točkami od 115 do 130 izpodbijane sodbe).

               4.

               Četrti pritožbeni razlog: kršitev nadzora spoštovanja načela enakosti moških in žensk in kršitev obveznosti obrazložitve s strani Sodišča za uslužbence, ker Sodišče za uslužbence ni preučilo, ali nosečnost pritožnice, ki naj bi bila v zvezi z njenim ravnanjem, pomeni posredno diskriminacijo pritožnice (v zvezi s točko 139 in naslednje izpodbijane sodbe).


title: Zadeva C-225/11: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 26. aprila 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Združeno kraljestvo) – The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs proti Able UK Ltd (DDV — Direktiva 2006/112/ES — Oprostitve — Člen 151(1)(c) — Razgradnja zastarelih ladij ameriške mornarice na ozemlju države članice)

text:
               16.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 174/13

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 26. aprila 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Združeno kraljestvo) – The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs proti Able UK Ltd
   (Zadeva C-225/11) (1)

   (DDV - Direktiva 2006/112/ES - Oprostitve - Člen 151(1)(c) - Razgradnja zastarelih ladij ameriške mornarice na ozemlju države članice)
   2012/C 174/17
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Tožena stranka: Able UK Ltd

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Združeno kraljestvo) - Razlaga člena 151(1)(c) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Oprostitve, ki se nanašajo na nekatere transakcije, ki se obravnavajo kot izvoz – Razgradnja zastarelih ladij ameriške mornarice na ozemlju države članice

      Izrek

   Člen 151(1)(c) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da je opravljanje storitev, kot je to v postopku v glavni stvari, v državi članici, pogodbenici Severnoatlantske pogodbe, ki je razgradnja zastarelih ladij mornarice druge države pogodbenice te pogodbe, v skladu s to določbo oproščeno DDV le, če:

               —

               se ta storitev opravi za del oboroženih sil te druge države, ki sodelujejo pri skupni obrambi, ali za njihovo spremno civilno osebje in

               —

               se ista storitev opravi za del navedenih oboroženih sil, ki so nastanjene ali gostujejo na ozemlju zadevne države članice, ali za njihovo spremno civilno osebje.

      (1)  UL C 211, 16.7.2011.


title: Zadeva T-7/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. oktobra 2016 – LA TARTE TROPÉZIENNE/EUIPO (LA TARTE TROPÉZIENNE 1955. SAINT TROPEZ) (Znamka Evropske unije — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija — Figurativna znamka LA TARTE TROPÉZIENNE 1955. SAINT TROPEZ — Absolutni razlog za zavrnitev — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               12.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/22

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. oktobra 2016 – LA TARTE TROPÉZIENNE/EUIPO (LA TARTE TROPÉZIENNE 1955. SAINT TROPEZ)
   (Zadeva T-7/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija - Figurativna znamka LA TARTE TROPÉZIENNE 1955. SAINT TROPEZ - Absolutni razlog za zavrnitev - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 462/27)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: LA TARTE TROPÉZIENNE (Cogolin, Francija) (zastopnik: T. Cuche, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnik: D. Hanf, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 26. oktobra 2015 (zadeva R 720/2015-4) v zvezi z mednarodno registracijo, v kateri je imenovana Evropska unija, figurativne znamke LA TARTE TROPÉZIENNE 1955. SAINT TROPEZ.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi LA TARTE TROPÉZIENNE se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 90, 7.3.2016.


title: Zadeva T-322/10: Tožba, vložena 30. julija 2010 – Clasado proti Komisiji

text:
               25.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/25

         Tožba, vložena 30. julija 2010 – Clasado proti Komisiji
   (Zadeva T-322/10)
   ()
   2010/C 260/35
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Clasado Ltd. (Milton Keynes, Združeno kraljestvo) (zastopniki: G.C. Facenna, barrister, M.E. Guinness in M.C. Hann, solicitors)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Uredbi Komisije (EU) št. 382/2010 (1) in št. 384/2010 (2) z dne 5. maja 2010 naj se razglasita za nični v delu, v katerem se nanašata na zdravstvene trditve, ki jih je tožeča stranka predložila za prebiotik BimunoBT (BGOS), in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s tožbo na podlagi člena 263 PDEU predlaga razglasitev ničnosti uredb Komisije (EU) št. 382/2010 in št. 384/2010 z dne 5. maja 2010, v delu, v katerem je bilo odločeno, da zdravstvene trditve, ki jih je vložila tožeča stranka za prebiotik BimunoBT (BGOS), ki je prebiotičen dodatek k hrani, namenjen krepitvi imunskega sistema, zdravemu delovanju prebave pri ljudeh in zmanjševanju tveganja potovalne driske, ne izpolnjujejo zahtev iz Uredbe (ES) št. 1924/2006 (3) in se zaradi tega ne smejo odobriti.
   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja naslednje tožbene razloge:

               Prvič, Komisija je pri sprejemanju omenjenih uredb bistveno kršila postopek, in sicer postopek za podajo pripomb tožeče stranke in za objavo na podlagi členov 16(6) in 17 Uredbe (ES) št. 1924/2006.

               Drugič, pri tem je Komisija storila tudi napako, da ni upoštevala člena 38(1) Uredbe (ES) št. 178/2002 (4), katerega namen je zagotoviti, da Evropska agencija za varnost hrane svoje dejavnosti opravlja z veliko mero preglednosti.

               Poleg tega so bile uredbe sprejete ob napačni uporabi prava., ker je Komisija sklenila, da dodatna pojasnila Evropske agencije za varnost hrane v zvezi z vlogo tožeče stranke z dne 4. decembra 2009 niso mnenje ali delno mnenje v smislu člena 16 Uredbe (ES) št. 1924/2006

               Dalje, s sprejetjem uredb Komisije, za kateri se predlaga razglasitev ničnosti, so kršena pravica družbe Clasado da se izjasni iz člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (5), in njena upravičena pričakovanja.

               Nazadnje, Komisija je kršila tudi pravico do dobrega upravljanja, pri kateri gre za eno od splošnih načel, ki so skupna ustavnim tradicijam držav članic, in zlasti svoje dolžnosti kot organa odločanja na podlagi člena 17 Uredbe (ES) št. 1924/2006, da skrbno in neodvisno preuči vse upoštevne dokumente, ki jih ima na voljo.

      (1)  Uredba Komisije (EU) št. 382/2010 z dne 5. maja 2010 o zavrnitvi odobritve nekaterih zdravstvenih trditev na živilih, razen tistih, ki se nanašajo na zmanjšanje tveganja za nastanek bolezni ter na razvoj in zdravje otrok (UL L 113, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (EU) št. 384/2010 z dne 5. maja 2010 o odobritvi in zavrnitvi odobritve zdravstvenih trditev na živilih, ki se nanašajo na zmanjšanje tveganja za nastanek bolezni ter na razvoj in zdravje otrok (UL L 113, str. 6).

      (3)  Uredba (ES) št. 1924/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o prehranskih in zdravstvenih trditvah na živilih (UL L 404, str. 9).

      (4)  Uredba (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane (UL L 31, str. 1).

      (5)  Listina Evropske unije o temeljnih pravicah (UL 2010 C 83, str. 389).


title: Zadeva T-769/16: Tožba, vložena 7. novembra 2016 – Picard/Komisija

text:
               16.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 14/44

         Tožba, vložena 7. novembra 2016 – Picard/Komisija
   (Zadeva T-769/16)
   (2017/C 014/52)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Maxime Picard (Hettange-Grande, Francija) (zastopnik: M.-A. Lucas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično s Kadrovskimi predpisi predpisano odločbo o predčasni določitvi nekaterih elementov njenih pokojninskih pravic oziroma njihovi nedoločitvi zaradi obvestila, ki ga je 4. januarja 2016 na tožečo stranko naslovil upravitelj iz sektorja 001 za pokojnine oddelka 4 PMO in v katerem je v odgovor na njeno vprašanje z istega dne navedel, da so se njene pokojninske pravice spremenile zaradi njene ponovne uvrstitve v funkcionalno skupino II z učinkom od 1. junija 2014, tako da je njena upokojitvena starost postala 66 let, stopnja za pridobitev pokojninskih pravic pa 1,8 % od 1. junija 2014;

               —

               kolikor je potrebno, razglasi za nično odločbo direktorja direktorata E generalnega direktorata Komisije za kadrovske zadeve z dne 26. julija 2016 v delu, v katerem je z njo kot nedopustna zaradi neobstoja akta, ki posega v položaj, in podredno kot neutemeljena zavrnjena pritožba tožeče stranke z dne 1. aprila 2016 zoper odločbo oziroma neobstoj odločbe, ki je posledica obvestila z dne 4. januarja 2016;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja edini tožbeni razlog, ki se nanaša na napačno uporabo prava in kršitev člena 77, drugi in peti odstavek, Kadrovskih predpisov za uradnike (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi) ter členov 21, drugi odstavek, in 22(1), drugi pododstavek, Priloge XIII k tem kadrovskim predpisom, ki se uporabljajo na podlagi člena 109 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev (PZDU), ki naj bi bili storjeni z obvestilom z dne 4. januarja 2016, ker je bil datum začetka dela, ki se je upošteval za uporabo teh določb Kadrovskih predpisov, 1. junij 2014, dan začetka veljavnosti pogodbe, s katero je bila tožeča stranka uvrščeno v funkcionalno skupino II (GF II) v skladu s členom 87(4) PZDU, čeprav naj bi šlo za 1. julij 2008, dan njenega prvotnega začetka dela na Komisiji kot pogodbeni uslužbenec v funkcionalni skupini I.
   Ta razlog je razdeljen na dva dela:

               —

               Prvi del, ki se nanaša na to, da naj bi sektor 1 oddelka 4 Urada za vodenje in plačevanje posameznih pravic (PMO) in direktor direktorata E generalnega direktorata Komisije za kadrovske zadeve (DGHR) napačno ugotovila, da se zaradi novosti pogodbe z dne 19. maja 2014, s katero je bila tožeča stranka uvrščena v FS II, ki naj bi povzročila novo zaposlitev, člena 22(1), drugi pododstavek, in 21, drugi odstavek, Priloge XIII h Kadrovskim predpisom zanjo ne uporabljata, tako da se zanjo uporablja člen 77, drugi in peti odstavek, Kadrovskih predpisov, medtem ko je datum začetka dela, na katerega se nanašata člena 21 in 22 Priloge XIII, datum prve zaposlitve.

               —

               Drugi del, ki se nanaša na napako, ki naj bi jo prav tako storila sektor 1 oddelka PMO in direktor direktorata E DGHR z ugotovitvijo, da se zanjo, ker pogodba z dne 19. maja 2014, s katero je bila uvrščena v FS II, pomeni prekinitev kontinuitete v njeni karieri, člena 22(1), drugi pododstavek, in 21, drugi odstavek, Priloge XIII h Kadrovskim predpisom ne uporabljata, tako da se zanjo uporablja člen 77, drugi in peti odstavek, Kadrovskih predpisov, medtem ko naj bi ta pogodba spadala v kontinuiteto njene kariere, če bi bila njen predmet in učinek njena prerazvrstitev z zgolj formalno spremembo funkcij.


title: Zadeva C-266/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 2. junija 2014 vložilo Audiencia Nacional (Španija) – Federación de Servicios Privados del sindicato Comisiones obreras (CC.OO.) proti Tyco Integrated Security S.L. in Tyco Integrated Fire & Security Corporation Servicios S.A.

text:
               25.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 2. junija 2014 vložilo Audiencia Nacional (Španija) – Federación de Servicios Privados del sindicato Comisiones obreras (CC.OO.) proti Tyco Integrated Security S.L. in Tyco Integrated Fire & Security Corporation Servicios S.A.
   (Zadeva C-266/14)
   2014/C 282/25
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Audiencia Nacional – Sala de lo Social

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Federación de Servicios Privados del sindicato Comisiones obreras (CC.OO.)

      Toženi stranki: Tyco Integrated Security S.L. in Tyco Integrated Fire & Security Corporation Servicios S.A.

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 2 Direktive 2003/88/ES (1) razlagati tako, da je treba čas, ki ga delavec porabi za prevoz na začetku in na koncu delovnega časa, pri čemer ta delavec nima stalnega delovnega mesta, ampak se mora vsak dan voziti od svojega doma do strank podjetja, ki so vsak dan druge, in se vračati domov od druge stranke (po načrtu poti, ki mu ga podjetje pošlje dan prej), ki so znotraj večjega ali manjšega območja, v okoliščinah spora v glavni stvari, ki so podrobno opisane v tem vprašanju, v skladu z opredelitvijo tega pojma v navedenem členu te direktive šteti za „delovni čas“, ali, nasprotno, za „čas počitka“?

      (1)  Direktiva 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 381).