title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 13. januarja 2005 v zadevi C-145/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht): Land Nordrhein-Westfalen proti Denkavit Futtermittel GmbH (Prosti pretok blaga — Direktiva 70/524/EGS — Člena 28 ES in 30 ES — Dodatki — Usklajevanje nacionalnih določb v zvezi z vsebnostjo vitamina D v krmi — Predpisi države članice, ki prepovedujejo uvoz krme, ki je bila zakonito proizvedena v drugi državi članici, katere vsebnost vitamina D3 presega vrednost, ki je dovoljena v prvi državi)

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 57/3

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 13. januarja 2005
   v zadevi C-145/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht): Land Nordrhein-Westfalen proti Denkavit Futtermittel GmbH (1)

   (Prosti pretok blaga - Direktiva 70/524/EGS - Člena 28 ES in 30 ES - Dodatki - Usklajevanje nacionalnih določb v zvezi z vsebnostjo vitamina D v krmi - Predpisi države članice, ki prepovedujejo uvoz krme, ki je bila zakonito proizvedena v drugi državi članici, katere vsebnost vitamina D3 presega vrednost, ki je dovoljena v prvi državi)
   (2005/C 57/04)
   Jezik postopka:nemščina
   V zadevi C-145/02, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) z dne 31. januarja 2002, ki je prispel na Sodišče dne 18. aprila 2002, v postopku v glavni stvari, ki poteka med Land Nordrhein-Westfalen in Denkavit Futtermittel GmbH, je Sodišče (prvi senat) v sestavi P. Jann, predsednik senata, A. Rosas (poročevalec) in S. von Bahr, sodnika, generalni pravobranilec: A. Tizzano, sodni tajnik: M.-F. Contet, glavna administratorka, dne 13. januarja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Določbe člena 12 v povezavi s členom 19 Direktive Sveta 70/524/EGS z dne 23. novembra 1970 o dodatkih v krmi, kot je bila spremenjena z Direktivo 84/587/EGS, je treba razlagati tako, da nasprotujejo ukrepu, s katerim država članica na svojem ozemlju prepove dajanje v promet dopolnilne krmne mešanice, zakonito proizvedene v drugi državi članici v skladu s členom 12(1) navedene Direktive zaradi njene vsebnosti vitamina D.

      (1)  UL C 144, 15.6.2002.


title: Zadeva C-470/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Efeteio Athinon (Grčija) 21. novembra 2006 — Konstantinos Xydias kai Sia OE proti GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton

text:
               27.1.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 20/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Efeteio Athinon (Grčija) 21. novembra 2006 — Konstantinos Xydias kai Sia OE proti GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton
   (Zadeva C-470/06)
   (2007/C 20/05)
   Jezik postopka: grščina
   Predložitveno sodišče
   Efeteio Athinon (Grčija)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Konstantinos Xydias kai Sia OE

      Tožena stranka: GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali zavrnitev podjetja, ki ima prevladujoči položaj, v celoti izpolniti naročila trgovcev na debelo s farmacevtskimi izdelki, kadar je ta zavrnitev posledica želje, da bi se zmanjšalo izvažanje teh trgovcev na debelo in s tem omejila škoda, ki jo povzroča vzporedna trgovina, ipso facto pomeni zlorabo po členu 82 ES? Ali na odgovor na to vprašanje vpliva dejstvo, da razlike v ceni znotraj Evropske unije, ki so posledica posredovanja države ali, drugače rečeno, podreditve trga farmacevtskih izdelkov sistemu, v katerem ni čiste konkurence in ki ga nasprotno zaznamuje visoka stopnja državne intervencije v gospodarstvo, povzročajo vzporedno trgovino, ki je posebej donosna za trgovce na debelo? Končno, ali je primerno, da nacionalno sodišče na področju konkurence uporabi skupnostna pravila konkurence na enak način za trge, ki delujejo po sistemu konkurence in za trge, na katerih je konkurenca izkrivljena zaradi posredovanja države?

               2.

               Kako je treba presojati morebitno naravo zlorabe, če bi Sodišče menilo, da omejevanje vzporedne trgovine zaradi zgoraj navedenih razlogov ne pomeni vedno zlorabe, kadar ga izvaja obvladujoče podjetje?

         Zlasti:

               2.1

               Ali je merilo odstotka prekoračitve normalne nacionalne porabe in/ali merilo škode, ki jo je podjetje v prevladujočem položaju utrpelo glede na njegov skupni promet in na njegov celotni dobiček, možno šteti za primerni merili? Če je odgovor pritrdilen, na kakšen način je treba določiti višino odstotka prekoračitve in raven škode — če je zadnja določena kot odstotek prometa in celotnega dobička — preko katerih bo zadevno ravnanje označeno kot zloraba?

               2.2

               Ali je primeren pristop, ki temelji na uravnovešanju interesov in če je tako, kateri interesi naj bi prišli v poštev pri tem uravnovešanju?
               Natančneje:

                           a)

                           Ali na odgovor vpliva dejstvo, da ima bolnik, končni potrošnik, omejeno finančno korist od vzporedne trgovine?

                           b)

                           Ali je treba upoštevati interese nosilcev socialnega zavarovanja za cenejša zdravila in če je tako, v kolikšni meri?

               2.3

               Katera druga merila in pristopi bi bili v tem primeru primerni?


title: Zadeva C-472/12: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 17. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Panasonic Italia SpA, Panasonic Marketing Europe GmbH, Scerni Logistics S.r.l. proti Agenzia delle Dogane di Milano (Predhodno odločanje — Uredba (EGS) št. 2658/87 — Skupna carinska tarifa — Tarifna uvrstitev — Kombinirana nomenklatura — Tarifni številki 8471 in 8528 — Plazemski zaslon — Delovanje računalniškega monitorja — Morebitno delovanje televizijskega zaslona po vstavitvi video kartice)

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/5

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 17. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Panasonic Italia SpA, Panasonic Marketing Europe GmbH, Scerni Logistics S.r.l. proti Agenzia delle Dogane di Milano
   (Zadeva C-472/12) (1)

   ((Predhodno odločanje - Uredba (EGS) št. 2658/87 - Skupna carinska tarifa - Tarifna uvrstitev - Kombinirana nomenklatura - Tarifni številki 8471 in 8528 - Plazemski zaslon - Delovanje računalniškega monitorja - Morebitno delovanje televizijskega zaslona po vstavitvi video kartice))
   2014/C 315/07
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte suprema di cassazione

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Panasonic Italia SpA, Panasonic Marketing Europe GmbH, Scerni Logistics S.r.l.

      Tožena stranka: Agenzia delle Dogane di Milano

      Izrek

               1.

               Za namene tarifne uvrstitve zaslonov iz postopka v glavni stvari, ki imajo objektivne značilnosti, v kombinirano nomenklaturo iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi v različicah, kakor zaporedoma izhajajo iz Uredbe Komisije (ES) št. 2388/2000 z dne 13. oktobra 2000, Uredbe Komisije (ES) št. 2031/2001 z dne 6. avgusta 2001, Uredbe Komisije (ES) št. 1832/2002 z dne 1. avgusta 2002 in Uredbe Komisije (ES) št. 1789/2003 z dne 11. septembra 2003, je treba upoštevati njihov lasten namen, in sicer prikazovanje na eni strani podatkov iz stroja za avtomatsko obdelavo podatkov in na drugi strani kompozitnih video signalov. Take zaslone je treba uvrstiti v tarifno podštevilko 8471 60 90 kombinirane nomenklature, če se uporabljajo samo ali zlasti v strojih za avtomatsko obdelavo podatkov v smislu opombe 5 B(a) k poglavju 84 kombinirane nomenklature, oziroma če to ni mogoče, v tarifno podštevilko 8528 21 90 kombinirane nomenklature, kar mora preveriti predložitveno sodišče na podlagi objektivnih značilnosti zaslona iz postopka v glavni stvari in predvsem teh, navedenih v pojasnjevalnih opombah v zvezi s tarifno številko 8471 harmoniziranega sistema, ki je bil vzpostavljen z Mednarodno konvencijo o harmoniziranem sistemu poimenovanj in šifrskih oznak blaga, sklenjeno v Bruslju 14. junija 1983, in s Protokolom o spremembi z dne 24. junija 1986, zlasti v točkah od 1 do 5 tistega dela poglavja I, točka D, tega harmoniziranega sistema, ki je namenjen zaslonom za stroje za avtomatsko obdelavo podatkov.

               2.

               Uredbe Komisije (ES) št. 754/2004 z dne 21. aprila 2004 o uvrstitvi nekaterega blaga v kombinirano nomenklaturo ni mogoče uporabiti retroaktivno.

      (1)  UL C 399, 22.12.2012.


title: Zadeva C-443/05 P: Pritožba Common Market Fertilizers SA (CMF) zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (prvi razširjeni senat) z dne  27. septembra 2005  v združenih zadevah Common Market Fertilizers SA (CMF) proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-134/03 in T-135/03, vložena  14. decembra 2005

text:
               11.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 36/26

         Pritožba Common Market Fertilizers SA (CMF) zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (prvi razširjeni senat) z dne 27. septembra 2005 v združenih zadevah Common Market Fertilizers SA (CMF) proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-134/03 in T-135/03, vložena 14. decembra 2005
   (Zadeva C-443/05 P)
   (2006/C 36/52)
   jezik postopka: francoščina
   Common Market Fertilizers SA (CMF), ki jo zastopata A. Sutton in N. Flandin, avocats, je 14. decembra 2005 pred Sodiščem Evropskih skupnosti vložila pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (prvi razširjeni senat) z dne 27. septembra 2005 v združenih zadevah T-134/03 in T-135/03, Common Market Fertilizers SA (CMF) proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano sodbo v celoti razglasi za nično;

               —

               v celoti ugodi pritožničinim predlogom, ki jih je podala med postopkom na prvi stopnji;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka in postopka pred Sodiščem prve stopnje.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve:
   V utemeljitev svojega predloga za razglasitev ničnosti pritožnica uveljavlja štiri primere, ko je Sodišče prve stopnje zmotno uporabilo pravo, in sicer:

               —

               nepopolno predstavitev pravnega okvira in posledično zmotno razlago Uredbe št. 3319/94 (1) glede pogojev, ki morajo biti izpolnjeni, da se lahko naloži posebno dajatev, ter zmotno pravno razlago narave odbora, ki je podal mnenje;

               —

               nepopolno predstavitev dejanskega stanja in posledično njegovo izkrivljanje ter zmotna uporaba Uredbe št. 3319/94 glede obstoja posrednega zaračunavanja;

               —

               zmotno pravno razlago pogojev za uporabo člena 239 carinskega zakonika Skupnosti (2), še zlasti uporabe pogoja, da ne gre za malomarnost.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 3319/94 z dne 22. decembra 1994 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz raztopine sečnine in amonijevega nitrata z izvorom iz Bolgarije in Poljske, ki ga izvažajo družbe, ki niso oproščene dajatve, in o dokončnem pobiranju zneskov, ki jih zagotavlja začasna dajatev (UL L 350, str. 20).

      (2)  Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1).


title: Zadeva C-321/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) 2. julija 2012 – F. van der Helder, D. Farrington proti College voor zorgverzekeringen (Cvz)

text:
               22.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) 2. julija 2012 – F. van der Helder, D. Farrington proti College voor zorgverzekeringen (Cvz)
   (Zadeva C-321/12)
   2012/C 287/39
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Centrale Raad van Beroep

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: F. van der Helder, D. Farrington

      Tožena stranka: College voor zorgverzekeringen (Cvz)

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali se pojem „zakonodaja[, ki] je za upokojenca veljala najdlje“ v členu 28(2)(b) Uredbe (EGS) št. 1408/71 (1) nanaša na zakonodajo o dajatvah za bolezen in materinstvo, na zakonodajo o dajatvah za starost ali na vso zakonodajo na področjih socialne varnosti iz člena 4 te uredbe, ki se je uporabljala na podlagi naslova II uredbe?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL L 149, str. 2).


title: Zadeva C-363/15 P: Pritožba, ki jo je Louis Vuitton Malletier vložila 13. julija 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 21. aprila 2015 v zadevi T-359/12, Louis Vuitton Malletier/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG

text:
               14.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/13

         Pritožba, ki jo je Louis Vuitton Malletier vložila 13. julija 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 21. aprila 2015 v zadevi T-359/12, Louis Vuitton Malletier/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG
   (Zadeva C-363/15 P)
   (2015/C 414/16)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Louis Vuitton Malletier (zastopniki: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi, N. Parrotta, odvetniki)

      Druge stranke v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG

      Predlog

   Pritožnica predlaga Sodišču, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča Evropske unije (drugi senat) z dne 21. aprila 2015 v zadevi T-359/12, ki je bila vročena pritožnici 29. aprila 2015;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov, ki so nastali pritožnici v teh postopkih;

               —

               družbi Nanu-Nana naloži plačilo stroškov, ki so nastali pritožnici v teh postopkih.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Louis Vuitton Malletier (v nadaljevanju: Louis Vuitton ali pritožnica) s to pritožbo Sodišču predlaga, naj razveljavi sodbo Splošnega sodišča Evropske unije (drugi senat) z dne 21. aprila 2015 v zadevi T-359/12 (v nadaljevanju: izpodbijana sodba), v kateri je Splošno sodišče zavrnilo pritožbo ge. Louis Vuitton zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 4. maja 2012 v zadevi R 1855/2011-1, s katero je bila registracija znamke Skupnosti št. 370445 (figurativna) razglašena za nično v celoti zaradi nezadostnega razlikovalnega učinka.

               2.

               S to pritožbo se želi dokazati, da se je Splošno sodišče zmotilo pri ugotovitvi, da je člen 7(1)(b) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti (1) za izpodbijano znamko uporabljiv, in pri ugotovitvi, da člena 7(3) in 52(2) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti v zadevnem primeru nista uporabljiva.

               3.

               Prvič, s tem, da je ohranilo v veljavi odločbo odbora za pritožbe, s katero je bila izpodbijana znamka razglašena za nično, ker naj ne bi imela svojstvenega razlikovalnega učinka, je Splošno sodišče kršilo pravila o dokaznem bremenu v postopkih za ugotovitev ničnosti.

               4.

               Pritožnica predvsem trdi, da bi moralo Splošno sodišče, da bi spoštovalo načelo glede domneve veljavnosti, ki velja za registrirane znamke Skupnosti, in načelo glede delitve dokaznega bremena v postopkih za ugotavljanje ničnosti, izpodbijano odločbo razveljaviti, saj družba Nanu-Nana ni izpolnila dokaznega bremena, ker ni predložila dokazov o tem, kakšni so bili standardi in običaji zadevnega sektorja v času prijave izpodbijane znamke ter da izpodbijana znamka od njih ni bistveno odstopala.

               5.

               Drugič, s tem, da je zahtevalo predložitev dokaza o pridobljeni razlikovalnosti za vsako posamezno državo članico Evropske unije, je Splošno sodišče očitno kršilo ugotovitve Sodišča v zadevi Lindt, in sicer „čeprav je res, da je […] treba to, da je znamka pridobila razlikovalni učinek z uporabo, dokazati za del Unije, v katerem ta znamka takega učinka ab initio ni imela, bi bilo pretirano zahtevati, da se taka pridobitev dokaže za vsako posamično državo članico“ (glej sodbo z dne 24. maja 2012, Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/UUNT, C-98/11 P, EU:C:2012:307, točka 62).

               6.

               Pritožnica predvsem poudarja, da če bi Splošno sodišče pravilno uporabilo sodbo Sodišča v zadevi Lindt, bi prišlo do sklepa, da je izpodbijana znamka razlikovalni učinek z uporabo pridobila in bi odločbo odbora za pritožbe v tej točki razveljavilo.

               7.

               Glede na navedeno pritožnica Sodišču predlaga, naj izpodbijano sodbo razveljavi ter UUNT in družbi Nanu-Nana naloži plačilo stroškov, ki so pritožnici nastali v teh postopkih.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti UL L 78, str. 1


title: Zadeva C-431/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Bundesgerichtshof (Nemčija) z dne 29. junija 2004 v pritožbenem postopku Massachusetts Institute of Technology

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/33

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Bundesgerichtshof (Nemčija) z dne 29. junija 2004 v pritožbenem postopku Massachusetts Institute of Technology
   (Zadeva C-431/04)
   (2004/C 300/63)
   Bundesgerichtshof je s sklepom z dne 29. junija 2004 v pritožbenem postopku Massachusetts Institute of Technology, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 7. oktobra 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Bundesgerichtshof predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali predpostavlja pojem „kombinacija učinkovin v zdravilu“ v smislu člena 1(b) Uredbe Sveta (EGS) 1768/92 (1) z dne 18. junija 1992 o uvedbi dodatnega varstvenega certifikata za zdravila, da so sestavine, ki sestavljajo kombinacijo, vsaka zase učinkovina z zdravilnim učinkom?

               2.

               Ali gre za „kombinacijo učinkovin v zdravilu“ tudi tedaj, ko je pri kombinaciji snovi iz dveh sestavin ena od njiju znana snov z zdravilnim učinkom za določeno indikacijo, druga sestavina pa tvori farmacevtsko obliko zdravila, ki povzroča, da je učinek zdravila za to indikacijo spremenjen (in-vivo vsadek z nadzorovanim izpustom učinkovine za preprečitev strupenih učinkov)?

      (1)  UL L 182, 2.7.1992, str. 1.


title: Zadeva T-484/14: Tožba, vložena 26. junija 2014 – Monthisa Residencial proti Komisiji

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/52

         Tožba, vložena 26. junija 2014 – Monthisa Residencial proti Komisiji
   (Zadeva T-484/14)
   2014/C 261/82
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Monthisa Residencial, SA (Madrid, Španija) (zastopnika: F. de Artíñano Rodríguez de Torres in J. Martínez Muro, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničen razglasi sklep, ki opredeljuje skupek ukrepov, združenih pod poimenovanje Španski sistem finančnega najema (SEAF), kot novo in z notranjim trgom nezdružljivo državno pomoč;

               —

               podredno, za nična razglasi člena 1 in 4 izpodbijanega sklepa, ki investicijske družbe v gospodarskih interesnih združenjih (GIZ) opredeljujeta kot upravičence teh domnevnih pomoči in kot edine osebe, ki morajo opraviti vračilo;

               —

               podredno, za ničen razglasi člen 4 izpodbijanega sklepa, ker nalaga vračilo domnevnih pomoči, kar je kršitev splošnih načel prava EU;

               —

               Komisiji naloži, naj plača vse stroške tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni kot v postopku Bankia proti Komisiji, T-700/13.
   Zlasti se zatrjuje kršitev člena 107(1) PDEU in splošnega načela prava Evropske unije o zaupanju v pravo.


title: Zadeva C-57/08 P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 11. decembra 2008 – Gateway, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Fujitsu Siemens Computers GmbH (Pritožba – Znamka Skupnosti – Uredba (ES) št. 40/94 – Člen 8(1)(b) in (5) – MPrejšnji znamki, ki vsebujeta besedni znak GATEWAY – Besedni znak ACTIVY Media Gateway – Neobstoj podobnosti znakov – Neobstoj verjetnosti zmede – Upoštevanje poznanosti prejšnjih znamk med celovito presojo nasprotujočih znakov)

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/10

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 11. decembra 2008 – Gateway, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Fujitsu Siemens Computers GmbH
   (Zadeva C-57/08 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 8(1)(b) in (5) - MPrejšnji znamki, ki vsebujeta besedni znak „GATEWAY“ - Besedni znak „ACTIVY Media Gateway“ - Neobstoj podobnosti znakov - Neobstoj verjetnosti zmede - Upoštevanje poznanosti prejšnjih znamk med celovito presojo nasprotujočih znakov)
   (2009/C 32/16)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Gateway, Inc. (zastopnik: C. R. Jones, Solicitor)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik), Fujitsu Siemens Computers GmbH
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 27. novembra 2007 v zadevi T-434/05 Gateway, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo razveljavitveno tožbo, ki jo je imetnik besednih in figurativnih, nacionalnih in skupnostnih znamk, ki vsebujejo besedo „GATEWAY“, za proizvode iz razredov 9, 16, 35, 36, 37 in 38 vložil zoper odločbo R 1068/2004–1 prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 14. septembra 2005, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke zoper odločbo oddelka za ugovore, ki je zavrnil ugovor tožeče stranke zoper zahtevo za registracijo besedne znamke „ACTIVY Media Gateway“ za proizvode iz razredov 9, 35, 38 in 42.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Gateway Inc. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 171, 5.7.2008.


title: Zadeva C-660/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana (Italija) 27. decembra 2011 – Daniele Biasci in drugi proti Ministero dell’Interno in Questura di Livorno

text:
               10.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana (Italija) 27. decembra 2011 – Daniele Biasci in drugi proti Ministero dell’Interno in Questura di Livorno
   (Zadeva C-660/11)
   2012/C 73/32
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Daniele Biasci, Alessandro Pasquini, Andrea Milianti, Gabriele Maggini, Elena Secenti, Gabriele Livi

      Tožena stranka: Ministero dell’Interno, Questura di Livorno

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je člena 43 ES in 49 ES treba razlagati tako, da načeloma nasprotujeta zakonodaji države članice, kot je italijanska iz člena 88 T.U.L.P.S., na podlagi katere „se lahko licenca za upravljanje stav podeli le osebam, ki so koncesionarji ali imajo dovoljenja ministrstva ali drugih organov, ki jim zakon pridržuje pravico organiziranja ali upravljanja stav na državnem ozemlju, in osebam, ki jim to pravico poveri koncesionar ali imetnik dovoljenja na podlagi iste koncesije ali dovoljenja“, in iz člena 2(2b) uredbe-zakona št. 40 z dne 25. marca 2010, ki je bila potrjena v zakon št. 73/2010, na podlagi katerega „se člen 88 enotnega besedila zakonov o javni varnosti iz kraljevega odloka št. 773 z dne 18. junija 1931 in poznejših sprememb, razlaga tako, da je licenca iz tega člena, kadar je izdana za gospodarske dejavnosti, s katerimi se izvajajo in sprejemajo javne igre na srečo z denarnim dobitkom, učinkovita šele, ko ministrstvo za gospodarstvo in finance – neodvisna uprava državnih monopolov imetnikom enakih dejavnosti izda posebno koncesijo za izvajanje in sprejemanje takih iger na srečo“?

               2.

               Ali je treba navedena člena 43 ES in 49 ES razlagati tako, da načeloma nasprotujeta tudi nacionalni zakonodaji, kot je ta iz člena 38(2) uredbe-zakona št. 223 z dne 4. julija 2006, ki je bila potrjena v zakon št. 248/2006, (…) (1).
               Vprašanje se nanaša na združljivostjo člena 38(2) z navedenimi načeli Skupnosti, to so tisti deli navedene določbe, v katerih: (a) določa splošno usmeritev o zaščiti koncesij, podeljenih v predhodnem obdobju v drugačnem pravnem okviru; (b) so vzpostavljene obveznosti odprtja novih prodajnih mest na določeno razdaljo od že določenih mest, ki bi dejansko lahko na koncu zagotavljale ohranitev že obstoječih gospodarskih položajev. Poleg tega je predmet vprašanja splošna razlaga, ki ga je neodvisna uprava državnih monopolov podala v navedenem členu 38(2) s tem, da je v koncesijske pogodbe (člen 23(3)) vključila določbo, ki je bila predhodno uvedena za primere neposrednega ali posrednega izvajanja izenačenih čezmejnih dejavnosti.

               3.

               Če je odgovor pritrdilen, torej da so nacionalne določbe, navedene v predhodnih točkah, združljive z ureditvijo Skupnosti, ali je treba člen 49 ES razlagati tako, da je treba v primeru omejitve svobode opravljanja storitev, do katere je prišlo zaradi splošnega interesa, preveriti, ali je bil ta splošni interes že zadostno upoštevan v določbah, nadzoru in preverjanju, ki veljajo za ponudnika storitev v državi, v kateri ima sedež?

               4.

               Če je odgovor pritrdilen, v smislu, navedenem v predhodni točki, ali mora predložitveno sodišče v okviru preizkusa sorazmernosti take omejitve upoštevati, da zadevni predpisi države, v kateri ima ponudnik storitev sedež, po strogosti nadzora določajo enako strog ali celo strožji nadzor v državi, v kateri se storitve opravljajo?

      (1)  Če se opusti del vprašanja, ki ponovi celotno besedilo tega člena, objavljenega v GU št. 153 z dne 4. julija 2006.


title: Zadeva C-470/08: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 21. januarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te Arnhem – Nizozemska) – K. van Dijk proti Gemeente Kampen (Skupna kmetijska politika — Integrirani administrativni in kontrolni sistem za nekatere sheme pomoči — Uredba (ES) št. 1782/2003 — Shema enotnega plačila — Prenos pravic do plačila — Prenehanje zakupne pogodbe — Obveznosti zakupnika in zakupodajalca)

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/13

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 21. januarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te Arnhem – Nizozemska) – K. van Dijk proti Gemeente Kampen
   (Zadeva C-470/08) (1)

   (Skupna kmetijska politika - Integrirani administrativni in kontrolni sistem za nekatere sheme pomoči - Uredba (ES) št. 1782/2003 - Shema enotnega plačila - Prenos pravic do plačila - Prenehanje zakupne pogodbe - Obveznosti zakupnika in zakupodajalca)
   2010/C 63/20
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Gerechtshof te Arnhem

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: K. van Dijk

      Tožena stranka: Gemeente Kampen

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Gerechtshof te Arnhem – Razlaga Uredbe Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001 (UL L 270, str. 1) ter Uredbe Komisije (ES) št. 795/2004 z dne 21. aprila 2004 o podrobnih pravilih za izvajanje sheme enotnega plačila, predvidenega v Uredbi Sveta (ES) št. 1782/2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete (UL L 141, str. 1) – Integrirani administrativni in kontrolni sistem za nekatere sheme pomoči – Shema enotnega plačila – Prenos pravic do plačila – Obveznosti zakupnika in zakupodajalca

      Izrek

   Pravo Skupnosti ne zavezuje zakupnika, da po prenehanju zakupa poleg vračila v zakup vzetih zemljišč na zakupodajalca prenese pravice do plačila, ki so nastale za ta zemljišča ali se na njih nanašajo, ali da mu plača nadomestilo.

      (1)  UL C 6, 10.1.2009.


title: Zadeva T-402/06: Tožba, vložena 27. decembra 2006 — Španija proti Komisiji

text:
               24.2.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 42/35

         Tožba, vložena 27. decembra 2006 — Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-402/06)
   (2007/C 42/62)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (Zastopnik: J. M. Rodríguez Cárcamo)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se za nično razglasi odločba Komisije C(2006) 5105 z dne 20. oktobra 2006, s katero se znižuje pomoč Kohezijskega sklada za osem projektov, ki se izvajajo na ozemlju Comunidad Autónoma de Cataluña.

               —

               Naj se Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ta tožba je vložena zoper odločbo Komisije C(2006) 5105 z dne 20. oktobra 2006, s katero se zmanjšuje pomoč Kohezijskega sklada za naslednjih osmih projektov, ki se izvajajo na ozemlju Comunidad Autónoma de Cataluña:

               —

               Št. 2001.ES.16.C.PE.058 (projekt za povečanje obsega biološke obdelave čistilne naprave v Besos

               —

               Št. 2003.ES.16.C.PE.005 (projekt infrastrukture za odpadne vode v majhnih urbanih aglomeracijah Katalonije)

               —

               Št. 2001.ES.16.C.PE.054 (projekt čiščenja, obdelave in ponovne uporabe, komunalnih odpadnih vod v Kataloniji)

               —

               Št. 2000.ES.16.C.PE.112 (projekt sanacije in čiščenja doline reke Ebro: Monzón, Caspe in notranje rečne doline v Kataloniji)

               —

               Št. 2002.ES.16.C.PE.006 (projekt razsoljevalne naprave za morsko vodo v delti reke Tordera)

               —

               Št. 2001.ES.16.C.PE.055 (projekt izgradnje in izboljšanje infrastrukture za predelavo komunalnih odpadkov v Kataloniji)

               —

               Št. 2001.ES.16.C.PE.057 (projekt naprav za obdelavo odpadkov v občinah Urgell, Pallars Jussa and Conca de Barberá)

               —

               Št. 2002.ES.16.C.PE.041 (projekt izgradnje in izboljšanja infrastrukturne mreže za obdelavo komunalnih odpadkov v Kataloniji)

         V izpodbijani odločbi je tožena stranka za pomoč Skupnosti (85 %), ki je bila dodeljena za projekt 2001.ES.16.C.PE.058 uporabila korekcijo v višini 2 %, ker je družba-izvajalka priglasila izdatke, ki niso predmet pomoči.
   Glede drugih projektov je Komisija, ob upoštevanju sistema „povprečne cene“ in merila „izkušenj glede prej izvedenih del“ uporabila 100 % finančno korekcijo pri pomoči Skupnosti za skupnostno razliko med izbranimi ponudbami in s pogodbo spremenjenimi pogodbami.
   V utemeljitev svojih predlogov Kraljevina Španija zatrjuje napačno razlago člena 30(1) Direktive 93/37/EGS (1) in člena 36(1) in (2) Direktive 92/50/EGS (2), ker je v izpodbijani odločbi ugotovljeno, da je uporaba sistema povprečnih cen, ki je v okviru analize „ekonomsko najugodnejše ponudbe“ pri oddanih projektih v nasprotju z načelom enakega obravnavanja, saj cenovno prenizke ponudbe diskriminira v primerjavi z dražjimi ponudbami.
   Podredno zatrjuje tudi kršitev določbe iz člena H(2), v prilogi II Uredbe (ES) št. 1164/94 (3), zaradi kršitve načel sorazmernosti in dobrega upravljanja.
   Kraljevina Španija posebej, glede projekta čistilne naprave v Besos, zatrjuje kršitev člena 17 Uredbe (ES) št. 1386/2002 (4), ker dejansko ni bilo nobenih nepravilnosti, oziroma, podredno, zaradi kršitve načela sorazmernosti, ki ga ta akt določa.

      (1)  Direktiva Sveta 93/37/EGS zdne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje (UL L 199, 9.8.1993, str. 54).

      (2)  Direktiva Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev (UL L 209, 24.7.1992, str. 1).

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 1164/94 z dne 16. maja 1994 o ustanovitvi Kohezijskega sklada (UL L 130, 25.5.1994. str. 1).

      (4)  Uredba Komisije (ES) št. 1386/2002 z dne 29. julija 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1164/94 glede sistemov upravljanja in nadzora pomoči, dodeljene v okviru Kohezijskega sklada, ter postopkov izvajanja finančnih popravkov (UL L 201, 31.7.2002, str. 5).


title: Zadeva C-330/09: Tožba, vložena 17. avgusta 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji

text:
               26.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 233/13

         Tožba, vložena 17. avgusta 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-330/09)
   2009/C 233/22
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Braun in M Adam, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Avstrija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Republika Avstrija s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos Direktive 2006/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o obveznih revizijah za letne in konsolidirane računovodske izkaze, spremembi direktiv Sveta 78/660/EGS in 83/349/EGS ter razveljavitvi Direktive Sveta 84/253/EGS (1), oziroma da jih ni v celoti sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Republiki Avstriji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos Direktive je potekel 29. junija 2008. Ob vložitvi te tožbe tožena stranka še ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za prenos Direktive oziroma jih v nobenem primeru ni sporočila Komisiji.

      (1)  UL L 157, str. 87.


title: Zadeva T-615/13: Tožba, vložena 20. novembra 2013 – AIC proti UUNT – ACV Manufacturing (Heat exchangers)

text:
               25.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/34

         Tožba, vložena 20. novembra 2013 – AIC proti UUNT – ACV Manufacturing (Heat exchangers)
   (Zadeva T-615/13)
   2014/C 24/64
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: AIC S.A. (Gdynia, Poljska) (zastopnik: J. Radłowski, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: ACV Manufacturing (Seneffe, Belgija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo tretjega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 10. septembra 2013 v zadevi R 291/2012-3;

               —

               se toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka in stroškov nastalih pred odborom za pritožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: model za izdelek „heat exchangers“ – registriran model Skupnosti št. 1 618 703-0001

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: model naj ne bi izpolnjeval zahtev iz člena 4(1) in (2) v povezavi s členoma 5 in 6 ter zlasti iz člena 8(1) Uredbe Sveta št. 6/2002

      Odločba oddelka za izbris: razglasitev ničnosti izpodbijanega modela Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 25(1)(b) v povezavi s členom 4(2) Uredbe Sveta št. 6/2002.


title: Zadeva C-204/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 23. aprila 2014 vložilo Tatabányai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) – István Tivadar Szabó proti Nemzeti Adó és Vámhivatal Közép dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               28.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 23. aprila 2014 vložilo Tatabányai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) – István Tivadar Szabó proti Nemzeti Adó és Vámhivatal Közép dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága
   (Zadeva C-204/14)
   2014/C 245/06
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Tatabányai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: István Tivadar Szabó

      Tožena stranka: Nemzeti Adó és Vámhivatal Közép dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je nacionalno sodišče v upravnem sporu – katerega predmet je sodni nadzor odločbe, ki jo je sprejel upravni organ države članice, do katerega pride na podlagi tožbe z odločbo prizadeta posameznika – dolžno preučiti, ali je nacionalno pravilo, na katerem temelji upravna odločba, v nasprotju s kakšno določbo prava Unije, ki se neposredno uporablja in ki je upoštevna v obravnavani zadevi?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje za predhodno odločanje pritrdilen, ali je nacionalno sodišče to dolžno storiti tudi po uradni dolžnosti ali le v primeru, da katera od strank izrecno zatrjuje kršitev prava Unije?

               3.

               Ali je člene 26(2) PDEU, 35 PDEU in 56 PDEU dopustno razlagati tako, da nasprotujejo ureditvi države članice, kakršna je v členih 24/C in 24/D zakona o splošnem davčnem postopku, če na podlagi take ureditve madžarska gospodarska družba, ki svojo poslovno dejavnost deloma opravlja v drugih državah članicah Evropske unije, ne more kot vodstvenega delavca zaposliti madžarskega državljana, ki je bil pred tem vodstveni delavec druge madžarske gospodarske družbe, ki svojo dejavnost opravlja na notranjem trgu, in sicer zgolj zato, ker je slednji gospodarski družbi nastal določen davčni dolg, pri čemer za nastanek takega dolga navedeni madžarski državljan kot nekdanji vodstveni delavec ni bil odgovoren?


title: Zadeva C-187/11: Sklep predsednika Sodišča z dne 6. julija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Treviso – Italija) – Procura della Repubblica proti Eleni Vermishevi

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/39

         Sklep predsednika Sodišča z dne 6. julija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Treviso – Italija) – Procura della Repubblica proti Eleni Vermishevi
   (Zadeva C-187/11) (1)

   2011/C 269/85
   Jezik postopka: italijanščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 211, 16.7.2011.


title: Zadeva C-394/05: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 24. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2000/53/ES – Izrabljena vozila – Členi 3(5), 5(1), 7(2) ter 8(3) in (4) – Neskladen prenos)

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/4

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 24. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-394/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2000/53/ES - Izrabljena vozila - Členi 3(5), 5(1), 7(2) ter 8(3) in (4) - Neskladen prenos)
   (2007/C 155/05)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Recchia in M. Konstantinidis)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: I. M. Braguglia in P. Gentili)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 10 in 12 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/53/ES z dne 18. septembra 2000 o izrabljenih vozilih (UL L 269, str. 34)
   Izrek

               1)

               Italijanska republika s tem, da je sprejela zakonodajno uredbo št. 209 z dne 24. junija 2003, s katero so v nacionalni pravni red prenesene določbe Direktive 2000/53/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. septembra 2000 o izrabljenih vozilih na način, ki ni v skladu s to direktivo, ni izpolnila obveznosti iz členov 3(5), 5(1), 7(2)(a), drugi pododstavek, ter 8(3) in (4) te direktive.

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 22, 28.1.2006.


title: Zadeva F-17/14: Tožba, vložena 4. marca 2014 – ZZ proti Parlamentu

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/41

         Tožba, vložena 4. marca 2014 – ZZ proti Parlamentu
   (Zadeva F-17/14)
   2014/C 184/67
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o nedodelitvi tožeči stranki treh točk za delovno uspešnost za napredovalno obdobje 2012.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe OPI z dne 3. julija 2013 glede dodelitve točk za delovno uspešnost za napredovalno obdobje 2012;

               —

               razglasitev ničnosti, če je to potrebno, odločbe z dne 6. decembra 2013 o zavrnitvi pritožbe;

               —

               naložitev toženi stranki plačila vseh stroškov.


title: Zadeva T-701/14: Tožba, vložena 22. septembra 2014 – Niche Generics proti Komisiji

text:
               1.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/38

         Tožba, vložena 22. septembra 2014 – Niche Generics proti Komisiji
   (Zadeva T-701/14)
   (2014/C 431/61)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Niche Generics Ltd (Hitchin, Združeno kraljestvo) (zastopniki: E. Batchelor, M. Healy, Solicitors, in F. Carlin, Barrister)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka predlaga Sodišču, naj:

               —

               sklep razglasi za ničen;

               —

               globo odpravi, vsekakor pa jo zmanjša; in

               —

               Komisiji naloži plačilo njenih stroškov in stroškov tožeče stranke v zvezi s tem postopkom.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s to tožbo predlaga razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije C(2014) 4955 final z dne 9. julija 2014 v zadevi AT.39612 – Perindopril (Servier).
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja enajst tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija ni izvedla pravnega preizkusa „objektivne nujnosti“, da bi ugotovila, ali poravnava o izkoriščanju patenta, sklenjena med tožečo stranko in družbo Servier, spada na področje uporabe člena 101(1) PDEU.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Komisija je kršila načelo enakega obravnavanja, ker za poravnavo, ki jo je sklenila tožeča stranka, ni uporabila smernic glede Uredbe o skupinskih izjemah za prenos tehnologije.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila pravo, ker je poravnavo obravnavala kot kršitev člena 101(1) PDEU „zaradi cilja“.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila lasten pravni preizkus „kršitve zaradi cilja“ za dejansko stanje v zvezi s tožečo stranko.

               5.

               Peti tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila pravo, ker je sklepala, da je imela poravnava protikonkurenčne učinke.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: podredno naj bi Komisija napačno uporabila pravo, ker ni priznala, da poravnava izpolnjuje merila za izvzetje na podlagi člena 101(3) PDEU.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: Komisija je kršila pravico tožeče stranke do obrambe in načelo dobrega upravljanja, ker je bila pri preiskavi pristranska glede dokumentov, za katere velja zaupnost.

               8.

               Osmi tožbeni razlog: Komisija je kršila načelo enakega obravnavanja pri izračunu globe, ker je tožečo stranko obravnavala drugače kot družbo Servier, ne da bi bilo to objektivno upravičeno.

               9.

               Deveti tožbeni razlog: Komisija je pri naložitvi globe tožeči stranki kršila načelo sorazmernosti, svoje smernice o določanju glob in predhodno ustaljeno prakso.

               10.

               Deseti tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 23(2) Uredbe št. 1/2003 (1), ker je prekoračila 10-odstotno zgornjo mejo globe

               11.

               Enajsti tožbeni razlog: Komisija je kršila obveznost obrazložitve na podlagi člena 296 PDEU v zvezi z izračunom globe in presojo teže kršitve, ki naj bi jo storila tožeča stranka.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 101 in 102 Pogodbe, (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).


title: Zadeva C-180/15: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 8. septembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nacka tingsrätt – Mark- och miljödomstolen – Švedska) – Borealis AB in drugi/Naturvårdsverket (Predhodno odločanje — Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Evropski uniji — Direktiva 2003/87/ES — Člen 10a — Metodologija za brezplačno dodelitev pravic — Izračun enotnega medsektorskega korekcijskega faktorja — Sklep 2013/448/EU — Člen 4 — Priloga II — Veljavnost — Določitev referenčne vrednosti proizvoda za vročo litino — Sklep 2011/278/EU — Priloga I — Veljavnost — Člen 3(c) — Člen 7 — Člen 10, od (1) do (3) in (8) — Priloga IV — Brezplačna dodelitev pravic za porabo in odvajanje toplote — Izmerljiva toplota, odvedena zasebnim gospodinjstvom — Prepoved dvojnega štetja emisij in dvojne dodelitve pravic)

text:
               31.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 402/7

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 8. septembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nacka tingsrätt – Mark- och miljödomstolen – Švedska) – Borealis AB in drugi/Naturvårdsverket
   (Zadeva C-180/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Evropski uniji - Direktiva 2003/87/ES - Člen 10a - Metodologija za brezplačno dodelitev pravic - Izračun enotnega medsektorskega korekcijskega faktorja - Sklep 2013/448/EU - Člen 4 - Priloga II - Veljavnost - Določitev referenčne vrednosti proizvoda za vročo litino - Sklep 2011/278/EU - Priloga I - Veljavnost - Člen 3(c) - Člen 7 - Člen 10, od (1) do (3) in (8) - Priloga IV - Brezplačna dodelitev pravic za porabo in odvajanje toplote - Izmerljiva toplota, odvedena zasebnim gospodinjstvom - Prepoved dvojnega štetja emisij in dvojne dodelitve pravic))
   (2016/C 402/09)
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Nacka tingsrätt – Mark- och miljödomstolen

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Borealis AB, Kubikenborg Aluminium AB, Yara AB, SSAB EMEA AB, Lulekraft AB, Värmevärden i Nynäshamn AB, Cementa AB, Höganäs Sweden AB

      Tožena stranka: Naturvårdsverket

      Izrek

               1.

               Pri preučitvi prvega, drugega in trinajstega vprašanja ni bil ugotovljen noben element, ki bi lahko vplival na veljavnost člena 15(3) Sklepa Komisije 2011/278/EU z dne 27. aprila 2011 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta.

               2.

               Pri preučitvi petega vprašanja ni bil ugotovljen noben element, ki bi lahko vplival na veljavnost Priloge I k Sklepu 2011/278.

               3.

               Člen 4 in Priloga II k Sklepu Komisije 2013/448/EU z dne 5. septembra 2013 v zvezi z nacionalnimi izvedbenimi ukrepi za prehodno brezplačno dodeljevanje pravic do emisije toplogrednih plinov v skladu s členom 11(3) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta sta neveljavna.

               4.

               Učinki razglasitve neveljavnosti člena 4 in Priloge II k Sklepu 2013/448 se časovno omejijo tako, da ta razglasitev neveljavnosti učinkuje šele po izteku obdobja desetih mesecev od datuma razglasitve sodbe z dne 28. aprila 2016, Borealis Polyolefine in drugi (C 191/14, C 192/14, C 295/14, C 389/14 in od C 391/14 do C 393/14, EU:C:2016:311), zato da bo lahko Evropska komisija sprejela potrebne ukrepe, in da ukrepov, sprejetih do izteka tega obdobja na podlagi določb, ki so bile razglašene za neveljavne, ni mogoče izpodbijati.

               5.

               Člen 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009, in člen 10, od (1) do (3) in (8), Sklepa 2011/278 je treba razlagati tako, da je z njima dovoljeno, da se zaradi preprečitve dvojne dodelitve ne dodelijo pravice do emisij toplogrednih plinov podnapravi z referenčno vrednostjo za toploto, kadar ta zasebnim gospodinjstvom odvaja toploto, ki jo je pridobila od podnaprave z referenčno vrednostjo za gorivo.

               6.

               Člen 10(8) Sklepa 2011/278 je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da se upravljavcu dodelijo brezplačne pravice do emisij toplogrednih plinov za toploto, ki se porabi v napravi z referenčno vrednostjo za gorivo in ki je bila upoštevana v okviru podnaprave z referenčno vrednostjo za gorivo.

               7.

               Člen 7 in Prilogo IV k Sklepu 2011/278 je treba razlagati tako, da državi članici pri zbiranju podatkov iz teh določb dopuščata, da zaradi preprečitve dvojnega štetja ne upošteva vseh emisij, povezanih s proizvodnjo toplote, ki jo podnaprava z referenčno vrednostjo za toploto odvede zasebnim gospodinjstvom.

               8.

               Člen 10a(1) in (4) Direktive 2003/87, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/29, in člen 10(3) Sklepa 2011/278 je treba razlagati tako, da dovoljujeta, da se ne dodelijo dodatne brezplačne pravice do emisij toplogrednih plinov za emisije, povezane s proizvodnjo izmerljive toplote z zgorevanjem odpadnih plinov, ki so nastali v podnapravi z referenčno vrednostjo za vročo litino, če je količina pravic do emisij toplogrednih plinov, določena na podlagi referenčne vrednosti za toploto, nižja od središčne vrednosti letnih preteklih emisij, povezanih s proizvodnjo te toplote.

               9.

               Člen 7 in Prilogo IV k Sklepu 2011/278 je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da država članica pri zbiranju podatkov iz teh določb prilagodi podatke, ki jih je pridobila, tako da so emisije toplogrednih plinov, ki izvirajo iz zgorevanja odpadnih plinov v podnapravi z referenčno vrednostjo za toploto, enakovredne tistim, ki izhajajo iz zgorevanja zemeljskega plina, če so v referenčni vrednosti za proizvod upoštevane emisije, povezane s proizvodnjo odpadnih plinov.

               10.

               Člen 3(c) Sklepa 2011/278 je treba razlagati tako, da pojem „podnaprava z referenčno vrednostjo za toploto“ obsega dejavnost odvajanja izmerljive toplote, ki izvira iz naprave, vključene v sistem trgovanja s pravicami do emisij toplogrednih plinov, v parno omrežje, če je to omrežje mogoče opredeliti kot „napravo ali drug subjekt, ki ni zajet v sistem Unije“.

      (1)  UL C 205, 22.6.2015.


title: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. junija 2005 v zadevi C-125/02: Evropski parlament proti HDI International (Arbitražna klavzula — Zavarovalne pogodbe — Odpoved zaradi povečanja zavarovane nevarnosti — Zloraba — Pogodbena odgovornost — Odškodnina)

text:
               6.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/2

      SODBA SODIŠČA

   (tretji senat)
   z dne 16. junija 2005
   v zadevi C-125/02: Evropski parlament proti HDI International (1)

   (Arbitražna klavzula - Zavarovalne pogodbe - Odpoved zaradi povečanja zavarovane nevarnosti - Zloraba - Pogodbena odgovornost - Odškodnina)
   (2005/C 193/03)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-125/02, zaradi tožbe na podlagi člena 238 ES, vložene 5. aprila 2002, Evropski Parlament (zastopniki: D. Petersheim, O. Caisou-Rousseau in M. Ecker) proti HDI International (avocats: J.-L. Fagnart in L. Vael), je Sodišče (tretji senat), v sestavi A. Rosas, predsednik senata, R. Schintgen (poročevalec) in K. Schiemann, sodnika, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: M. Múgica Arzamendi, glavna administratorka, dne 16. junija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Odpoved zavarovanj iz pogodbe št. 5.013.347, o kateri je HDI International dne 30. oktobra ter 13. in 20. novembra 2001 obvestil Evropski parlament, pomeni protipravno odpoved te pogodbe.

               2.

               HDI International se naloži, da Evropskemu parlamentu povrne škodo, ki mu jo je povzročil s protipravno odpovedjo pogodbe št. 5.013.347.

               3.

               Znesek, ki ga je treba plačati za povračilo škode, ki jo je HDI International povzročil Evropskemu parlamentu, se dobi tako, da se znesek 389.291,73 evrov pomnoži z odstotkom premij, ki bi jih prejel HDI International, glede na njihov celotni znesek, ki bi ga Evropski parlament moral plačati štirim sozavarovalcem za zavarovanja za leto 2002, in da se od tako dobljenega zmnožka odšteje znesek, ki bi ga ta institucija morala plačati HDI International za kritje vseh premoženjskih škod za leto 2002 na njenem premoženju v Franciji.

               4.

               Zneski, ki jih Evropskemu parlamentu dolguje HDI International, se od 4. aprila 2002 dalje obrestujejo po zakoniti obrestni meri, ki velja v Franciji.

               5.

               HDI Internationalu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 144, 15.6.2002.


title: Sodba Sodišča z dne 17. oktobra 2014 v zadevi E-28/13 – LBI hf. proti Merrill Lynch International Ltd (Člen 30(1) Direktive 2001/24/ES – Prenehanje kreditnih institucij – Zakonodaja, ki se uporablja – Ničnost, izpodbojnost ali neizvršljivost pravnih dejanj – Dejanja, ki jih ureja zakonodaja druge države EGP)

text:
               7.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 150/10

         SODBA SODIŠČA
   z dne 17. oktobra 2014
   v zadevi E-28/13
   LBI hf. proti Merrill Lynch International Ltd
   (Člen 30(1) Direktive 2001/24/ES – Prenehanje kreditnih institucij – Zakonodaja, ki se uporablja – Ničnost, izpodbojnost ali neizvršljivost pravnih dejanj – Dejanja, ki jih ureja zakonodaja druge države EGP)
   (2015/C 150/10)
   V zadevi E-28/13, LBI hf. proti Merrill Lynch International Ltd – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča predložilo Okrožno sodišče v Reykjavíku (Héraðsdómur Reykjavíkur) v zvezi z razlago člena 30(1) Direktive 2001/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta o reorganizaciji in prenehanju kreditnih institucij – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher, sodnik poročevalec Per Christiansen in sodnik Páll Hreinsson 17. oktobra 2014 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Izraz „ničnost, izpodbojnost ali neizvršljivost pravnih dejanj“ iz člena 30(1) Direktive 2001/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta o reorganizaciji in prenehanju kreditnih institucij se nanaša tudi na razveljavitev v stečajnem pravu na podlagi pravil o razveljavitvi, kot so tista, ki so vključena v poglavje XX islandskega zakona o stečaju št. 21/1991.

               2.

               V skladu z drugo alineo člena 30(1) Direktive 2001/24/ES mora upravičenec dokazati, da iz materialnih ali procesnih razlogov na podlagi zakonodaje, ki ureja dejanje, škodljivo za vse upnike, ni mogoče ali ni več mogoče izpodbijati zadevnega dejanja.
               Opraviti je treba konkretno oceno zadevnega dejanja. Čeprav je načeloma mogoče dejanje izpodbijati na podlagi zakonodaje države EGP, ki ga ureja, zadostuje, da upravičenec dokaže, da v danem primeru zahteve za takšno izpodbijanje niso izpolnjene.
               V skladu s pravili matične države EGP je treba presoditi, ali je upravičenec dokazal, da zakonodaja, ki se uporablja za dejanje, ne omogoča izpodbijanja tega dejanja.


title: Zadeva C-386/09: Sklep Sodišča z dne 15. septembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour du travail de Bruxelles – Belgija) – Jhonny Briot proti Randstad Interim, Sodexho SA, Svetu Evropske unije (Člen 104(3), drugi pododstavek, Poslovnika — Direktiva 2001/23/ES — Prenos podjetij — Ohranjanje pravic delavcev — Neobnovitev pogodbe o zaposlitvi začasnega delavca)

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/22

         Sklep Sodišča z dne 15. septembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour du travail de Bruxelles – Belgija) – Jhonny Briot proti Randstad Interim, Sodexho SA, Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-386/09) (1)

   (Člen 104(3), drugi pododstavek, Poslovnika - Direktiva 2001/23/ES - Prenos podjetij - Ohranjanje pravic delavcev - Neobnovitev pogodbe o zaposlitvi začasnega delavca)
   2010/C 346/36
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour du travail de Bruxelles

      Stranke

      Tožeča stranka: Jhonny Briot

      Tožene stranke: Randstad Interim, Sodexho SA, Svet Evropske unije

      Predmet

   Predlog za sprejetje začasne odločbe – Cour du travail de Bruxelles – Razlaga členov 1(1), 2(1)(a) in (2)(c), 3(1) ter 4(1) Direktive Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov (UL L 82, str. 16) – Neobnovitev pogodbe o zaposlitvi začasnega delavca zaradi prenosa podjetja – Možnost obravnavanja agencije za zagotavljanje začasnega dela ali, podredno, institucije Skupnosti, ki uporablja storitve začasnih delavcev, kot „delodajalca odsvojitelja“ – Možnost izključitve začasnih delavcev iz jamstev iz te direktive – Obveznost ali možnost odsvojitelja, da ohrani delovno razmerje

      Izrek

   Če v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, pogodba o zaposlitvi začasnega delavca za določen čas preneha veljati zaradi izteka dogovorjenega roka pred dnem prenosa dejavnosti, v zvezi s katero je bil ta začasni delavec zaposlen, neobnovitev navedene pogodbe zaradi tega prenosa ni v nasprotju s prepovedjo iz člena 4(1) Direktive Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov. Tako ni treba šteti, da navedeni delavec na dan navedenega prenosa še vedno dela za podjetje uporabnika.

      (1)  UL C 312, 19.12.2009.


title: Zadeva T-449/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 9. novembra 2011 – ClientEarth in drugi proti Komisiji (Dostop do dokumentov institucij — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Zavrnitev dostopa zaradi molka organa — Pravni interes — Odločba, sprejeta po vložitvi tožbe — Ustavitev postopka)

text:
               7.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/17

         Sklep Splošnega sodišča z dne 9. novembra 2011 – ClientEarth in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-449/10) (1)

   (Dostop do dokumentov institucij - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Zavrnitev dostopa zaradi molka organa - Pravni interes - Odločba, sprejeta po vložitvi tožbe - Ustavitev postopka)
   2012/C 6/31
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: ClientEarth (London, Združeno kraljestvo); European Federation for Transport and Environment (T&E) (Bruselj Belgija); European Environmental Bureau (EEB) (Bruselj) in BirdLife International (Bruselj) (zastopnika: S. Hockman, QC, in P. Kirch, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: K. Herrmann in C. ten Dam, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe zaradi molka Komisije z dne 20. julija 2010, s katero je bil zavrnjen dostop do nekaterih dokumentov, ki se nanašajo na osnutke poročila o študiji vpliva ciljev Evropske unije na področju biogoriv na okolje in svetovno trgovino.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške ClientEarth, European Federation for Transport and Environment (T&E), European Environmental Bureau (EEB) in BirdLife International.

      (1)  UL C 346, 18.12.2010.


title: Zadeva C-10/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 10. januarja 2011 – WEGO Landwirtschaftliche Schlachtstellen GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               16.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 120/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 10. januarja 2011 – WEGO Landwirtschaftliche Schlachtstellen GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Zadeva C-10/11)
   2011/C 120/06
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Hamburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: WEGO Landwirtschaftliche Schlachtstellen GmbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je glavni carinski urad (Haupzollamt), ki je pristojen za izplačilo nadomestila, vezan na naknadni popravek vpisa v polju 2 izvozne deklaracije oziroma kontrolnega izvoda T5, ki ga je opravil carinski urad izvoza (1)?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1).


title: Zadeva T-587/08: Tožba, vložena 31. decembra 2008 – Fresh Del Monte Produce proti Komisiji

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/66

         Tožba, vložena 31. decembra 2008 – Fresh Del Monte Produce proti Komisiji
   (Zadeva T-587/08)
   (2009/C 44/113)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Fresh Del Monte Produce Inc. (George Town, Kajmanski otoki) (zastopnika: B. Meyring, odvetnik, in E. Verghese, solicitor)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Členi 1, 2, 3 in 4 Odločbe Komisije C(2008) 5955 konč. z dne 15. oktobra 2008 v zadevi COMP/39.188 – Banane naj se v delu, v katerem se nanašajo na tožečo stranko, razglasijo za nične;

               —

               podredno, globa, naložena na tožečo stranko v skladu s členom 2(c) te odločbe, naj se bistveno zmanjša;

               —

               podredno, členi 1 in 3 te odločbe naj se razveljavita v delu, v katerem se nanašata na zadevo;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   S to tožbo si tožeča stranka na podlagi člena 230 ES prizadeva za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 5955 konč. z dne 15. oktobra 2008 (zadeva COMP/39.188 – Bananas) v zvezi z postopkom na podlagi člena 81(1) ES, v kateri je bilo ugotovljeno, da je solidarno odgovorna za ravnanje družbe Internationale Fruchtimport Gesellscaft Weichert & Co. Komisija je ugotovila, da je družba Weichert, s tem da je sodelovala v usklajenem ravnanju določanja ponudbenih cen za banane, uvožene v osem držav članic severne evropske regije Skupnosti, kršila člen 81. Podredno tožeča stranka predlaga spremembo člena 2(c) odločbe v delu, v katerem je nanjo naložena globa.
   V podporo svojim trditvam tožeča stranka navaja 8 tožbenih razlogov, ki jih je predstavila v štirih delih.
   V prvem delu tožeča stranka navaja tožbene razloge v podporo predlogu za razglasitev ničnosti odločbe, da je solidarno odgovorna za ravnanje družbe Weichert.
   Prvič, trdi, da je Komsija nepravilno uporabila člen 81(1) ES in člen 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003, s tem da je na podlagi sporazuma o distribuciji in posredne udeležbe kot komanditist v družbi Weichert ugotovila, da je tožeča stranka solidarno odgovorna za ravnanje te družbe, čeprav ji vpliva nanjo (samostojno ali povezavi) ni omogočil noben od navedenih razlogov.
   Drugič, tožeča stranka trdi, da je Komisija, s tem da ni navedla razlogov za ugotovitev odgovornosti tožeče stranke, to je družbe, ki ni bila neposredno povezana z družbo Weichert, kršila člen 253 ES.
   Tretjič, trdi, da je Komisija, s tem da je zavrnila razkritje upoštevnega dokaznega gradiva, kršila pravico tožeče stranke do obrambe.
   Drugi in podredni tožbeni razlogi so navedeni v podporo zahtevam tožeče stranke za razglasitev ničnosti sporne odločbe v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko in družbo Weichert. V tem delu tožbe, tožeča stranka navaja četrti in peti tožbeni razlog.
   Četrti tožbeni razlog se nanaša na nepravilno uporabo člena 81 ES, ki jo utemeljuje z dejstvom, da je Komisija ugotovila, da je družba Weichert sodelovala pri usklajenem ravnanju z namenom omejevanja konkurence.
   Peti tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice tožeče stranke do obrambe, ker tožeči stranki zaradi bistvenih sprememb med trditvami Komisije v obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah in v odločbi, ni bila dana pravica do zaslišanja.
   V tretjem delu tožbe (kot tudi v podrednih predlogih) tožeča stranka iz razlogov previdnosti navaja tožbene razloge v podporo svoji zahtevi za zmanjšanje globe, naložene solidarno na tožečo stranko in družbo Weichert. Ta del sestavljata šesti in sedmi tožbeni razlog.
   S šestim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da je Komisija storila očitno napako pri presoji, ker pri določitvi globe ni pravilno ocenila resnosti dejanja.
   Sedmi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 23 Uredbe št. 1/2003 in legitimnih pričakovanj, ki so nastale, ker Komisija v preiskavi ni upoštevala sodelovanja družbe Weichert.
   V četrtem delu tožbe tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti členov 1 in 3 odločbe v delu, v katerem se nanašata nanjo, kar je utemeljeno z osmimi tožbenimi predlogi, v katerih je navedeno, da je s sprejetjem spornih členov prišlo do napačne uporabe člena 81 ES, kršitve člena 7 Uredbe št. 1/2003 in kršitve člena 253 ES.


title: Zadeva C-271/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State van België 31. maja 2010 – Vereniging van Educatieve en Wetenschappelijke Auteurs (VEWA) proti državi Belgiji

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State van België 31. maja 2010 – Vereniging van Educatieve en Wetenschappelijke Auteurs (VEWA) proti državi Belgiji
   (Zadeva C-271/10)
   ()
   2010/C 234/36
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State van België

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vereniging van Educatieve en Wetenschappelijke Auteurs (VEWA)

      Tožena stranka: država Belgija

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člen 5(1) Direktive Sveta 92/100/EGS (1) z dne 19. novembra 1992 o pravici dajanja v najem in pravici posojanja ter o določenih pravicah, sorodnih avtorski, na področju intelektualne lastnine, ki je postal člen 6(1) Direktive 2006/115/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o pravici dajanja v najem in pravici posojanja ter o določenih pravicah, sorodnih avtorski pravici, na področju intelektualne lastnine, v skladu s katerim morajo pravico do nadomestila za javno posojanje dobiti vsaj avtorji, nasprotuje določbi nacionalnega prava, ki kot nadomestilo določa pavšalni znesek 1 EUR na odraslega letno in 0,5 EUR na mladoletnega letno?

      (1)  UL L 346, str. 61.

      (2)  UL L 376, str. 28.


title: Zadeva C-598/12: Sklep predsednika Sodišča z dne 22. novembra 2013 – Evropska komisija proti Republiki Poljski, ob intervenciji Kraljevine Nizozemske, Zvezne republike Nemčije, Češke republike, Republike Finske, Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska, Republike Estonije

text:
               7.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/28

         Sklep predsednika Sodišča z dne 22. novembra 2013 – Evropska komisija proti Republiki Poljski, ob intervenciji Kraljevine Nizozemske, Zvezne republike Nemčije, Češke republike, Republike Finske, Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska, Republike Estonije
   (Zadeva C-598/12) (1)

   2014/C 102/39
   Jezik postopka: poljščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 79, 16.3.2013.


title: Zadeva C-593/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht Korneuburg (Avstrija) 23. novembra 2016 – Admiral Casinos & Entertainment AG/Alexander Holiczky

text:
               3.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht Korneuburg (Avstrija) 23. novembra 2016 – Admiral Casinos & Entertainment AG/Alexander Holiczky
   (Zadeva C-593/16)
   (2017/C 104/36)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landesgericht Korneuburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Admiral Casinos & Entertainment AG

      Tožena stranka: Alexander Holiczky
   V tej zadevi je bil 7. februarja 2017 izdan sklep o izbrisu iz vpisnika Sodišča.


title: Zadeva C-388/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 9. avgusta 2007 vložilo High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Združeno kraljestvo) – The Queen on the application of the Incorporated Trustees of the National Council for Ageing (Age Concern England) proti Secretary of State for Business, Enterprise and Regulatory Reform

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 9. avgusta 2007 vložilo High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Združeno kraljestvo) – The Queen on the application of the Incorporated Trustees of the National Council for Ageing (Age Concern England) proti Secretary of State for Business, Enterprise and Regulatory Reform
   (Zadeva C-388/07)
   (2007/C 283/16)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Incorporated Trustees of the National Council for Ageing (Age Concern England)

      Tožena stranka: Secretary of State for Business, Enterprise and Regulatory Reform
   Vprašanja za predhodno odločanje
   Glede Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (1) (Direktiva):
   1.   Nacionalne upokojitvene starosti in področje Direktive

               i)

               Ali področje Direktive velja za nacionalna pravila, ki delodajalcem dovoljujejo, da zaradi upokojitve odpustijo zaposlene, stare 65 let ali več?

               ii)

               Ali področje Direktive velja za nacionalna pravila, ki delodajalcem dovoljujejo, da zaradi upokojitve odpustijo zaposlene, stare 65 let ali več, če so začela veljati po sprejetju Direktive?

               iii)

               Ob upoštevanju odgovorov na zgornji vprašanji (i) in (ii)

                           (1)

                           ali sta bila člena 109 in 156 zakona iz leta 1996 oziroma,

                           (2)

                           ali sta bili „Regulations“ 30 in 7, če ju beremo skupaj s prilogama 8 in 6 k tem „Regulations“, nacionalne določbe, ki določajo upokojitveno starost v smislu štirinajste uvodne izjave Direktive?

         2.   Opredelitev neposredne starostne diskriminacije: upravičljivi razlog

               iv)

               Ali člen 6(1) Direktive dovoljuje državam članicam, da uvedejo predpise, ki določajo, da razlika v obravnavanju na podlagi starosti ne pomeni diskriminacije, če je določeno kot sorazmerno sredstvo, da se doseže zakoniti cilj, oziroma, ali člen 6(1) zahteva od držav članic, da vrste razlik pri obravnavanju, ki so lahko tako utemeljene, določijo s seznamom ali z drugim ukrepom, ki je po obliki in vsebini podoben členu 6(1) Direktive?

         3.   Merila za utemeljitev neposredne in posredne diskriminacije

               v)

               Ali obstaja občutna praktična razlika – in če, katera – med merili za utemeljitev glede posredne diskriminacije, določenimi v členu 2(2) Direktive, in merili za utemeljitev glede posredne starostne diskriminacije, določenimi v členu 6(1) Direktive?

      (1)  UL L 303, str. 16.


title: Zadeva C-209/16 P: Pritožba, ki jo je Zvezna republika Nemčija vložila 14. aprila 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 4. februarja 2016 v zadevi T-620/11, GFKL Financial Services AG/Evropska komisija

text:
               20.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 222/6

         Pritožba, ki jo je Zvezna republika Nemčija vložila 14. aprila 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 4. februarja 2016 v zadevi T-620/11, GFKL Financial Services AG/Evropska komisija
   (Zadeva C-209/16 P)
   (2016/C 222/07)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: T. Henze in R. Kanitz, agenta)

      Drugi stranki v postopku: GFKL Financial Services AG, Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 4. februarja 2016 v zadevi T-620/11 v delu, v katerem je tožba zavrnjena kot neutemeljena,

               —

               za ničen razglasi sklep Komisije z dne 26. januarja 2011, C(2011)275 final, v postopku „Državne pomoči C 7/2010– KStG, sanacijska klavzula“ v skladu s členom 61(1) Statuta Sodišča,

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka pred Splošnim sodiščem in Sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v podporo svoji pritožbi navaja en pritožbeni razlog.
   Obstaja kršitev člena 107(1) PDEU. Splošno sodišče naj ne bi upoštevalo, da člen 8c(1a) KStG (Körperschaftsteuergesetz, zakon o davku od dohodka pravnih oseb), tako imenovana „sanacijska klavzula“, ni selektivna:

               —

               tako imenovana „sanacijska klavzula“ naj ne bi bila a priori selektivna, saj naj ne bi obstajalo odstopanje od domnevnega referenčnega sistema in ker naj bi bila splošni ukrep, ki ga lahko uporabi vsako podjetje na področju države članice.

               —

               tako imenovala sanacijska klavzula naj bi bila tudi zaradi svoje narave in notranje sestave davčnega sistema upravičena. Sanacijska klavzula naj bi bila upravičena, prvič, na podlagi načela obdavčitve v skladu z gospodarsko učinkovitostjo, drugič, na podlagi boja prosti zlorabam, namreč preprečitvijo goljufivih struktur in, tretjič, na podlagi objektivnih razlik med škodljivo udeležbo in pridobitvijo deleža za namene sanacije.


title: Zadeva T-62/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. januarja 2016 – BR IP Holder/UUNT – Greyleg Investments (HOKEY POKEY) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti HOKEY POKEY — Neregistrirana prejšnja nacionalna besedna znamka — Dokaz o uporabi — Pravica do prepovedi uporabe prijavljene znamke — Člen 8(4) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Pravica države članice — Obveznost obrazložitve — Preizkus po uradni dolžnosti)

text:
               7.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. januarja 2016 – BR IP Holder/UUNT – Greyleg Investments (HOKEY POKEY)
   (Zadeva T-62/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti HOKEY POKEY - Neregistrirana prejšnja nacionalna besedna znamka - Dokaz o uporabi - Pravica do prepovedi uporabe prijavljene znamke - Člen 8(4) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Pravica države članice - Obveznost obrazložitve - Preizkus po uradni dolžnosti))
   (2016/C 090/20)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: BR IP Holder LLC (Canton, Massachusetts, Združene države) (zastopnika: F. Traub, odvetnik, in C. Rohsler, Solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: I. Harrington, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Greyleg Investments Ltd (Baltonsborough, Združeno kraljestvo)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 22. novembra 2013 (zadeva R 1091/2012–4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama BR IP Holder LLC in Greyleg Investments Ltd.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 22. novembra 2013 (zadeva R 1091/2012-4) se razveljavi.

               2.

               UUNT nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila družba BR IP Holder LLC.

      (1)  UL C 142, 12.5.2014.


title: Zadeva T-41/05: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. oktobra 2011 – Alliance One International proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Španski trg nakupa in prve predelave surovega tobaka — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Določanje cen in razdelitev trga — Globe — Odgovornost za kršitveno ravnanje — Zgornja meja 10 % prometa — Odvračalen učinek — Olajševalne okoliščine)

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/26

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. oktobra 2011 – Alliance One International proti Komisiji
   (Zadeva T-41/05) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Španski trg nakupa in prve predelave surovega tobaka - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Določanje cen in razdelitev trga - Globe - Odgovornost za kršitveno ravnanje - Zgornja meja 10 % prometa - Odvračalen učinek - Olajševalne okoliščine)
   2011/C 347/38
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Alliance One International, Inc., prej Dimon Inc. (Danville, Virginia, Združene države) (zastopniki: sprva L. Bergkamp, H. Cogels, J. Dhont, M. Marañon Hermoso in A. Emch, nato M. Odriozola Alén, J. Folguera Crespo, P. Vidal Martínez, M. Barrantes Diaz in A. João Vide, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva É. Gippini Fournier in F. Amato, nato É. Gippini Fournier, N. Khan in J. Bourke, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2004) 4030 konč. z dne 20. oktobra 2004 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81(1) [ES] (zadeva COMP/C.38.238/B.2 – Surovi tobak – Španija) in, podredno, predlog za znižanje globe, naložene tožeči stranki s to odločbo.

      Izrek

               1.

               Del zneska globe, naložene družbi Agroexpansión, SA v členu 3 Odločbe Komisije C(2004) 4030 konč. z dne 20. oktobra 2004 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81(1) [ES] (zadeva COMP/C.38.238/B.2 – Surovi tobak – Španija), za plačilo katerega je družba Alliance One International, Inc. solidarno odgovorna skupaj z družbo Agroexpansión, se določi na 2 187 000 EUR.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Družba Alliance One International nosi devet desetin svojih stroškov in devet desetin stroškov, ki jih je priglasila Komisija, Komisija pa nosi desetino svojih stroškov in desetino stroškov, ki jih je priglasila družba Alliance One International.

      (1)  UL C 93, 16.4.2005.


title: Zadeva C-109/15 P: Pritožba, ki jo je Marinos Nikolaou vložil 4. marca 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 16. oktobra 2014 v zadevi T-331/13, Marinos Nikolaou/Komisija in Evropska centralna banka

text:
               1.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/6

         Pritožba, ki jo je Marinos Nikolaou vložil 4. marca 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 16. oktobra 2014 v zadevi T-331/13, Marinos Nikolaou/Komisija in Evropska centralna banka
   (Zadeva C-109/15 P)
   (2015/C 178/06)
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Pritožnik: Marinos Nikolaou (zastopniki: E. Efstathiou, K. Efstathiou in K. Liasidou, odvetniki)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Evropska centralna banka

      Predlog

   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano sodbo;

               —

               za nično razglasi ugotovitev Splošnega sodišča, da se ugodi ugovoru nedopustnosti in zlasti ugotovitev, da „izjave Euroskupine […] ni mogoče šteti za akt, ki bi pravno učinkoval proti tretjim osebam“ in posledično proti pritožnikoma, in da je Evroskupina v ipodbijani izjavi „zelo na splošno poročala o nekaterih ukrepih, ki so bili na politični ravni dogovorjeni z Republiko Ciper“;

               —

               razveljavi izpodbijano sodbo, s katero je bilo Republiki Ciper naloženo znižanje vrednosti vlog, ne da bi bilo Evroskupini, toženim strankam ali toženim strankam prek Evroskupine naloženo kakršnokoli ravnanje, akt ali sklep;

               —

               odločbo o naložitvi plačila stroškov pritožniku razglasi za nično

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja štiri pritožbene razloge:

               1.

               Izpodbijana sodba naj bi bila nezadostno obrazložena in izdana na podlagi napačne razlage dejanskega stanja in pravne podlage v povezavi z institucijo, ki je dejansko sprejela odločbo o znižanju vrednosti vlog „bail in“.

               2.

               Izpodbijana sodba je bila izdana s kršitvijo splošnih pravnih načel, saj je Splošno sodišče izkrivilo dejstvo, da ne glede na vrsto ali obliko izpodbijane odločbe Evroskupine, je bila ta v obravnavanem primeru akt, ki ga je bilo mogoče izpodbijati z ničnostno tožbo.

               3.

               Izpodbijana sodba naj bi vsebovala napake, saj Splošno sodišče za njeno izdajo ni preučilo pravnega in dejanskega razmerja med Evropsko komisijo, Evropsko centralno banko in Evroskupino, niti ni preučilo dejstva, da so na podlagi načela vzročne zveze in merila resnično odgovorne osebe, akti Evroskupine predstavljali akte Evropske centralne banke in Evropske komisije, ki bi morali ravnati v skladu s Pogodbo in s protokoli Evropske unije ter v skladu s sekundarnim pravom.
               Splošno sodišče posledično ni preučilo vsebine trditev in spora pritožnika, tako da je na ta način napačno zavrnilo ničnostno tožbo.

               4.

               Po ugoditvi tej pritožbi pritožniku ne sme biti naloženo plačilo stroškov tega postopka in postopka na prvi stopnji.


title: Zadeva C-494/12: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. novembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Združeno kraljestvo) – Dixons Retail plc proti Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (Direktiva 2006/112/ES — Davek na dodano vrednost — Dobava blaga — Pojem — Goljufiva uporaba bančne kartice)

text:
               8.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/7

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. novembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Združeno kraljestvo) – Dixons Retail plc proti Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Zadeva C-494/12) (1)

   (Direktiva 2006/112/ES - Davek na dodano vrednost - Dobava blaga - Pojem - Goljufiva uporaba bančne kartice)
   2014/C 39/11
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Dixons Retail plc

      Tožena stranka: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Razlaga členov 14(1) in 73 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Pojem „dobava blaga“ – Dobava na podlagi nakupa z nepooblaščeno in goljufivo uporabo kreditne kartice

      Izrek

   Člene 2, točka 1, 5(1) in 11(A)(1)(a) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) ter člene 2(1)(a), 14(1) in 73 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da v okoliščinah, kakršne so obravnavane v postopku v glavni stvari, dejanski prenos blaga na kupca, ki kot plačilno sredstvo goljufivo uporablja bančno kartico, pomeni „dobavo blaga“ v smislu navedenih členov 2, točka 1, 5(1), 2(1)(a) in 14(1) in da v okviru takega prenosa plačilo, ki ga opravi tretja oseba na podlagi sporazuma med njo in dobaviteljem tega blaga, s katerim se je ta tretja oseba zavezala temu dobavitelju plačati za blago, ki ga je ta prodal kupcem, ki so tako kartico uporabili kot plačilno sredstvo, pomeni „plačilo“ v smislu navedenih členov 11(A)(1)(a) in 73.

      (1)  UL C 26, 26.1.2013.


title: Zadeva C-500/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Finanzgericht Düsseldorf Nemčija z dne 29. novembra 2004 v zadevi Proxxon GmbH proti Oberfinanzdirektion Köln

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 57/14

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Finanzgericht Düsseldorf Nemčija z dne 29. novembra 2004 v zadevi Proxxon GmbH proti Oberfinanzdirektion Köln
   (Zadeva C-500/04)
   (2005/C 57/26)
   Jezik postopka: nemščina
   Finanzgericht Düsseldorf je s sklepom z dne 29. novembra 2004 v zadevi Proxxon GmbH proti Oberfinanzdirektion Köln, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 2. decembra 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Finanzgericht Düsseldorf predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali ločeno uvažani štirirobni nastavki za izvijače za vijake z zarezo, vijake s križno zarezo, vijake TX (notranji TORX) in vijake s šestrobno glavo, take vrste, kot so podrobneje opisani v sklepu, spadajo pod tarifno oznako 8204?

               2.

               Ali ločeno uvažani deli štirirobnega sistema, podrobneje opisanega v sklepu, ki se pri uporabi neposredno ne dotikajo povezovalnega elementa (matica, vijak), spadajo pod tarifno oznako 8204?

               3.

               Ali ločeno uvažani momentni ključi štirirobnega sistema, take vrste, kot so podrobneje opisani v sklepu, spadajo pod tarifno oznako 8204?


title: Zadeva T-49/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. oktobra 2015 – Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks/Komisija (Zaščitena geografska označba — ‘Kołocz śląski’ ali ‘Kołacz śląski’ — Postopek izbrisa — Pravna podlaga — Uredba (ES) št. 510/2006 — Uredba (EU) št. 1151/2012 — Razlogi za izbris — Temeljne pravice)

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/41

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. oktobra 2015 – Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks/Komisija
   (Zadeva T-49/14) (1)

   ((Zaščitena geografska označba - ‘Kołocz śląski’ ali ‘Kołacz śląski’ - Postopek izbrisa - Pravna podlaga - Uredba (ES) št. 510/2006 - Uredba (EU) št. 1151/2012 - Razlogi za izbris - Temeljne pravice))
   (2015/C 398/51)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks eV (Berlin, Nemčija) (zastopniki: I. Jung, M. Teworte-Vey, A. Renvert in J. Saatkamp, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Guillem Carrau in D. Triantafyllou, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije 2013/663/EU z dne 14. novembra 2013 o zavrnitvi zahtevka za izbris vpisa označbe v register zaščitenih označb porekla in zaščitenih geografskih označb, določen v Uredbi (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta [Kołocz śląski/kołacz śląski (IGP)] (UL L 306, str. 40).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks eV se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 112, 14.4.2014.


title: Zadeva C-162/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundeskommunikationssenats (Avstrija) 4. aprila 2011 – Publikumsrat des Österreichischen Rundfunks proti Österreichischer Fundfunk

text:
               18.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundeskommunikationssenats (Avstrija) 4. aprila 2011 – Publikumsrat des Österreichischen Rundfunks proti Österreichischer Fundfunk
   (Zadeva C-162/11)
   2011/C 179/20
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundeskommunikationssenats

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Publikumsrat des Österreichischen Rundfunks

      Druga stranka: Österreichischer Fundfunk

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člene 1(c), 10, 11 in 18(3) Direktive Sveta 89/552/EGS z dne 3. oktobra 1989 (1) o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov, kakor je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 97/36/ES z dne 30. junija 1997 o spremembi Direktive 89/552 (2), razlagati tako, da pojem „televizijsko oglaševanje“ (člen 1(c)) zajema vsakršne napovedi lastnih (prosto dostopnih) programov in oddaj izdajatelja televizijskega programa v svojih programih in oddajah in da se zato tudi za takšne napovedi uporabljajo med drugim določbe o ločenosti in razpoznavnosti iz člena 10 in vstavljanju oglasov iz člena 11?

      (1)  UL L 298, str. 23.

      (2)  UL L 202, str. 60.


title: Zadeva C-398/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Fermo (Italija) 29. avgusta 2012 – kazenski postopek zoper M

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Fermo (Italija) 29. avgusta 2012 – kazenski postopek zoper M
   (Zadeva C-398/12)
   2012/C 355/15
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Fermo

      Stranka v postopku v glavni stvari

   M

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali pravnomočen sklep o ustavitvi postopka, ki ga je država članica Evropske unije, podpisnica KISS (1), izdala po obširni preiskavi, ki jo je opravila v postopku, ki bi se lahko nadaljeval, če bi bili pridobljeni novi dokazi, preprečuje uvedbo ali vodenje postopka zaradi istih dejstev in zoper isto osebo v drugi državi podpisnici konvencije?

      (1)  Konvencija o izvajanju schengenskega sporazuma z dne 14. junija 1985 med vladami držav Gospodarske unije Beneluks, Zvezne republike Nemčije in Francoske republike o postopni odpravi kontrol na skupnih mejah; UL 2000, L 239, str. 19.


title: Zadeva C-410/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Tribunale Amministrativo Regionale za Puglio z dne 22. julija 2004 v postopku, ki poteka med Associazione Nazionale Autotransporto Viaggiatori - A.N.A.V. in Comune di Bari ter A.M.T.A.B. Servizio SpA

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/27

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Tribunale Amministrativo Regionale za Puglio z dne 22. julija 2004 v postopku, ki poteka med Associazione Nazionale Autotransporto Viaggiatori - A.N.A.V. in Comune di Bari ter A.M.T.A.B. Servizio SpA
   (Zadeva C-410/04)
   (2004/C 300/53)
   Tribunale Amministrativo Regionale za Puglio je s sklepom z dne 22. julija 2004 v postopku, ki poteka med Associazione Nazionale Autotransporto Viaggiatori - A.N.A.V. in Comune di Bari ter A.M.T.A.B. Servizio SpA., ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 27. septembra 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Tribunale Amministrativo Regionale za Puglio predlaga Sodišču, da odloči o naslednjem vprašanju:
   „Ali je člen 113 (odstavek V) zakonskega dekreta št. 267/00, kot je bil spremenjen s členom 114 dekreta zakona št. 269/03, v skladu s pravom Skupnosti, zlasti z obveznostjo transparentnosti in proste konkurence iz členov 46, 49 in 86 Pogodbe, kolikor ne določa javnemu organu nobene omejitve pri svobodi izbire med različnimi oblikami oddaje javne službe, zlasti med oddajo po postopku javnega natečaja in neposredno oddajo podjetju, ki ga sama v celoti nadzoruje?“


title: Zadeva T-210/01: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  14. decembra 2005  — General Electric proti Komisiji (Ničnostna tožba — Konkurenca — Odločba Komisije, ki koncentracijo razglaša za nezdružljivo s skupnim trgom — Uredba (EGS) št. 4064/89 — Trg letalskih proizvodov — Prevzem Honeywella s strani General Electrica — Vertikalna integracija — Vezane prodaje — Izključevalni učinek — Horizontalno prekrivanje — Pravice do obrambe)

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/26

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. decembra 2005 — General Electric proti Komisiji
   (Zadeva T-210/01) (1)

   (Ničnostna tožba - Konkurenca - Odločba Komisije, ki koncentracijo razglaša za nezdružljivo s skupnim trgom - Uredba (EGS) št. 4064/89 - Trg letalskih proizvodov - Prevzem Honeywella s strani General Electrica - Vertikalna integracija - Vezane prodaje - Izključevalni učinek - Horizontalno prekrivanje - Pravice do obrambe)
   (2006/C 48/49)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: General Electric Company (Fairfield, Connecticut, Združene države) (Zastopniki: N. Green, C. Booth, QC, J. Simor, K. Bacon, barristers, S. Baxter, solicitor, L. Vogel in J. Vogel, avocats, kot tudi, sprva, M. Van Kerckhove, avocat, nato pa J. O'Leary, solicitor)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (Zastopniki: R. Lyal, P. Hellström in F. Siredey-Garnier, zastopniki)

      Intervenienta na strani tožene stranke: Rolls-Royce plc (London, Združeno kraljestvo) (Zastopnik: A. Renshaw, solicitor) in Rockwell Collins, Inc. (Cedar Rapids, Iowa, Združene države) (Zastopniki: T. Soames, J. Davies, A. Ryan, solicitors, in P.D. Camesasca, avocat)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije 2004/134/ES z dne 3. julija 2001, ki koncentracijo razglašeno za nezdružljivo s skupnim trgom in s sporazumom EGP (zadeva COMP/M.2220 — General Electric proti Honeywellu) (UL 2004, L 48, str. 1).
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeča stranka nosi svoje stroške in stroške, ki so jih priglasili Komisija in intervenienta.

      (1)  UL C 331, 24.11.2001.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne  24. novembra 2005  v združenih zadevah C-138/03, C-324/03 in C-431/03: Italijanska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti (Ničnostna tožba — Strukturni skladi — Sofinanciranje — Uredbi (ES) št. 1260/1999 in 1685/2000 — Pogoji za upravičenost predplačil nacionalnih organov v okviru shem državnih pomoči)

text:
               11.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 36/3

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 24. novembra 2005
   v združenih zadevah C-138/03, C-324/03 in C-431/03: Italijanska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Ničnostna tožba - Strukturni skladi - Sofinanciranje - Uredbi (ES) št. 1260/1999 in 1685/2000 - Pogoji za upravičenost predplačil nacionalnih organov v okviru shem državnih pomoči)
   (2006/C 36/04)
   Jezik postopka: italijanščina
   V združenih zadevah C-138/03, C-324/03 in C-431/03, zaradi ničnostnih tožb na podlagi člena 230 ES, vloženih 27. marca 2003 (C 138/03), 24. julija 2003 (C 324/03) in 9. oktobra 2003 (C 431/03), Italijanska republika (zastopnik: I. M. Braguglia, skupaj z A. Cingolom, avvocato dello Stato) proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: E. de March in L. Flynn, skupaj z A. Dal Ferrom, avvocato) je Sodišče (prvi senat), v sestavi P. Jann, predsednik senata, K. Schiemann, sodnik, N. Colneric, sodnica, J. N. Cunha Rodrigues (poročevalec) in E. Levits, sodnika, generalna pravobranilka: J. Kokott, sodna tajnica: L. Hewlett, glavna administratorka, 24. novembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Postopek v zadevi C-138/03 se ustavi.

               2)

               Tožba v zadevi C-324/03 se zavrne.

               3)

               Tožba v zadevi C-431/03 se zavrže kot nedopustna.

               4)

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov v zadevi C-138/03.

               5)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov v zadevah C-324/03 in C-431/03.

      (1)  UL C 135, 7.6.2003,

      UL C 226, 20.9.2003,

      UL C 304, 13.12.2003.