title: Zadeva C-586/11 P: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 9. julija 2013 – Regione Puglia proti Italijanski republiki, Evropski komisiji (Pritožba — Člen 181 Poslovnika Sodišča — ESRR — Sklep, s katerim je zmanjšana finančna pomoč — Člen 263, četrti odstavek, PDEU — Regionalna enota — Akt, ki se neposredno nanaša na to enoto — Nedopustnost)

text:
               19.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 304/2

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 9. julija 2013 – Regione Puglia proti Italijanski republiki, Evropski komisiji
   (Zadeva C-586/11 P) (1)

   (Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - ESRR - Sklep, s katerim je zmanjšana finančna pomoč - Člen 263, četrti odstavek, PDEU - Regionalna enota - Akt, ki se neposredno nanaša na to enoto - Nedopustnost)
   2013/C 304/03
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožnik: Regione Puglia (zastopnika: F. Brunelli in A. Aloia, odvetnika)

      Drugi stranki: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, agent, skupaj s P. Gentili, avvocato dello Stato), Evropska komisija (zastopnika: L. Prete in A. Steiblytė, agenta)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 14. septembra 2011, Regione Puglia proti Komisiji (T-84/10), s katero je Splošno sodišče zavrglo predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2009) 10350 z dne 22. decembra 2009 o znižanju pomoči Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR), odobrene v skladu z Odločbo Komisije C(2000) 2349 z dne 8. avgusta 2000 o odobritvi operativnega programa POR Puglia, za obdobje od 2000 do 2006, v okviru Cilja št. 1 – Opustitev ustnega postopka – Člen 263, četrti odstavek, PDEU – Neobstoj neposredne zadevnosti – Nedopustnost – Nezadostna obrazložitev

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Regione Puglia se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 25, 28.1.2012.


title: Zadeva T-275/13: Tožba, vložena 23. maja 2013 – Italija proti Komisiji

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/49

         Tožba, vložena 23. maja 2013 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-275/13)
   2013/C 207/81
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: P. Gentili, avvocato dello Stato, G. Palmieri, agent)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka predlaga Splošnemu sodišču, naj:

               —

               razglasi ničnost obvestila o javnem natečaju EPSO/AD/249/13 za sestavo dveh rezervnih seznamov s 37 in 27 mesti za zasedbo prostih delovnih mest administratorjev (AD 7) na področjih makroekonomije in finančne ekonomije;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Predmet te tožbe je obvestilo o javnem natečaju EPSO/AD/249/13 za sestavo dveh rezervnih seznamov s 37 in 27 mesti za zasedbo prostih delovnih mest administratorjev (AD 7) na področjih makroekonomije in finančne ekonomije.
   Tožeča stranka v utemeljitvi tožbe navaja sedem tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 263, 264 in 266 PDEU.

                           —

                           Komisija je ravnala v nasprotju z odločitvijo v sodbi Sodišča v zadevi C-566/10 P, s katero je bila ugotovljena nezakonitost razpisov, v katerih so jeziki, ki jih kandidati na javnih natečajih Unije lahko navedejo kot jezik 2, omejeni le na angleščino, francoščino in nemščino.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 342 PDEU ter členov 1 in 6 Uredbe št. 1/58.

                           —

                           V zvezi s tem se zatrjuje, da je Komisija z omejitvijo na tri jezike, ki si jih kandidati na javnih natečajih Unije lahko izberejo kot jezik 2, praktično vsilila novo jezikovno ureditev institucij in s tem posegla v izključno pristojnost Sveta na tem področju.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 12 ES (zdaj člen 18 PDEU), člena 22 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 6(3) EU, členov 1(2) in 3 Priloge III h Kadrovskim predpisom, členov 1 in 6 Uredbe št. 1/58; členov 1d(1) in (6), 27, drugi odstavek, in 28(f) Kadrovskih predpisov.

                           —

                           V zvezi s tem se zatrjuje, da je jezikovna omejitev, ki jo je uvedla Komisija, diskriminatorna, saj navedeni predpisi prepovedujejo, da se evropskim državljanom in samim uradnikom institucij postavljajo jezikovne omejitve, ki niso na splošno in objektivno določene v poslovnikih institucij iz člena 6 Uredbe št. 1/58, ki zaenkrat še niso bili sprejeti, in prepovedujejo uvedbo takih omejitev, če ni podan noben poseben in utemeljen interes službe.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 6(3) EU v delu, v katerem določa načelo zaupanja v pravo, ki je temeljna pravica, ki izhaja iz ustavnih tradicij, skupnih državam članicam.

                           —

                           V zvezi s tem se zatrjuje, da je Komisija kršila zaupanje državljanov v možnost izbire kateregakoli jezika Unije kot jezika 2, kot je vedno veljalo do leta 2007 in kot je bilo odločeno s sodbo Sodišča v zadevi C-566/10 P.

               5.

               Peti tožbeni razlog: zloraba pooblastil in kršitev pravil materialnega prava v zvezi z naravo in ciljem obvestil o natečajih.

                           —

                           V zvezi s tem zatrjuje, da je Komisija s preventivno in posplošeno omejitvijo na tri jezike, ki si jih je mogoče izbrati kot jezik 2, preverjanje jezikovnih znanj kandidatov dejansko predčasno vrinila v fazo obvestila in pogojev za pripustitev, moralo pa bi se opraviti v okviru natečaja. S tem jezikovna znanja postanejo pomembnejša od poklicnih znanj.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: kršitev členov 18 in 24, četrti odstavek, PDEU, člena 22 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 2 Uredbe št. 1/58 in člena 1(d)(1) in (6) Kadrovskih predpisov.

                           —

                           V zvezi s tem se zatrjuje, da je bila z določitvijo, da morajo biti prijave za sodelovanje obvezno v angleščini, francoščini ali nemščini in da EPSO kandidatom v istem jeziku pošlje obvestila glede poteka natečaja, kršena pravica evropskih državljanov do uporabe lastnega jezika pri sporazumevanju z institucijami in da je pri tem prišlo do dodatne diskriminacije v škodo tistih, ki nimajo poglobljenih znanj teh treh jezikov.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: kršitev členov 1 in 6 Uredbe št. 1/58, členov 1d(1) in (6) ter 28(f) Kadrovskih predpisov, člena 1(1)(f) Priloge III h Kadrovskim predpisom, in člena 296, drugi pododstavek, PDEU (neobrazloženost) in načela sorazmernosti s potvarjanjem dejstev.

                           —

                           V zvezi s tem se zatrjuje, da je Komisija omejitev na tri jezike utemeljila z zahtevo po tem, da se lahko novi sodelavci takoj sporazumevajo znotraj institucij. Ta obrazložitev potvarja dejstva, ker ni nujno, da so ti trije jeziki najbolj uporabljani pri sporazumevanju med različnimi jezikovnimi skupinami znotraj institucij; poleg tega je glede na omejitev temeljne pravice, kakršna je prepoved jezikovne diskriminacije, nesorazmerna. Obstajali naj bi namreč manj omejevalni ukrepi za zagotovitev učinkovitega sporazumevanja v institucijah.


title: Zadeva T-714/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. septembra 2016 – Makhlouf/Svet

text:
               7.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 410/36

         Sklep Splošnega sodišča z dne 14. septembra 2016 – Makhlouf/Svet
   (Zadeva T-714/15) (1)

   (2016/C 410/65)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 59, 15.2.2016.


title: Zadeva C-179/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 25. marca 2016 – F. Hoffmann-La Roche AG, La Roche SpA, Novartis AG, Novartis Farma SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

text:
               20.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 222/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 25. marca 2016 – F. Hoffmann-La Roche AG, La Roche SpA, Novartis AG, Novartis Farma SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
   (Zadeva C-179/16)
   (2016/C 222/05)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožniki: F. Hoffmann-La Roche AG, La Roche SpA, Novartis AG, Novartis Farma SpA

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je mogoče člen 101 PDEU pravilno razlagati tako, da se lahko pogodbenici licenčnega sporazuma štejeta za konkurentki, kadar družba, ki je pridobila licenco, deluje na upoštevnem trgu le na podlagi zadevnega sporazuma? Ali se za morebitno omejitve konkurence pridobitelja licence s strani dajalca licence v teh okoliščinah, čeprav niso izrecno opredeljene v licenčnem sporazumu, člen 101(1) PDEU ne uporablja ali pa vseeno spadajo v področje uporabe zakonske izjeme iz člena 101(3) PDEU in če da, v kakšnem obsegu?

               2.

               Ali člen 101 PDEU omogoča nacionalnemu organu za varstvo konkurence, da samostojno opredeli upoštevni trg glede na vsebino dovoljenj za promet (DP) z zdravili, ki sta jih izdala organa, pristojna za regulacijo farmacevtskih proizvodov (AIFA in EMA), ali pa mora pravno upoštevni trg za odobrena zdravila v skladu s členom 101 PDEU primarno določiti in uskladiti ustrezen regulativni organ, tako da bo pravno zavezujoč tudi za nacionalni organ za varstvo konkurence?

               3.

               Ali je tudi glede na določbe Direktive 2001/83/ES (1), zlasti člena 5 o dovoljenjih za promet z zdravili, v skladu s členom 101 PDEU mogoče šteti, da sta zdravilo za nenamensko (off-label) uporabo in zdravilo z DP, ki imata enake terapevtske indikacije, zamenljiva in sta zato lahko vključena v isti upoštevni trg?

               4.

               Ali je treba v skladu s členom 101 PDEU za opredelitev upoštevnega trga poleg bistvene zamenljivosti farmacevtskih proizvodov glede na povpraševanje preveriti tudi, ali je ponudba obeh proizvodov na trgu v skladu z regulativnim okvirom, ki ureja trženje zdravil?

               5.

               Ali je mogoče vseeno šteti, da usklajeno ravnanje, katerega namen je poudariti manjšo varnost ali slabšo učinkovitost zdravila, omejuje konkurenco, če manjše varnosti ali slabše učinkovitosti, ki sicer ni podkrepljena z zanesljivimi znanstvenimi ugotovitvami, glede na znanstvena spoznanja, ki so na voljo v času dejanskega stanja, ni mogoče niti brezpogojno izključiti?

      (1)  Direktiva 2001/83/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 69).


title: Zadeva F-13/09: Tožba, vložena 19. februarja 2009 – Paláez Jimeno proti Parlamentu

text:
               18.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/40

         Tožba, vložena 19. februarja 2009 – Paláez Jimeno proti Parlamentu
   (Zadeva F-13/09)
   2009/C 90/65
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Josefina Peláez Jimeno (Relegem – Asse, Belgija) (zastopnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe OPI o razvrstitvi tožeče stranke kot uradnika na poskusnem delu v naziv in plačilni razred, ki sta nižja od tistih, v katerih je delala kot začasni uslužbenec.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba OPI o razvrstitvi z dne 8. februarja 2008, s katero je bila tožeča stranka kot uradnik na poskusnem delu razvrščena v novo kategorijo „AST“ naziv 1, plačilni razred 5, in ki je bila potrjena z odločbo generalnega sekretarja Evropskega parlamenta z dne 12. novembra 2008 o zavrnitvi pritožbe, naj se razglasi za nično;

               —

               Evropskemu parlamentu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-469/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. septembra 2016 – Bena Properties/Svet

text:
               7.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 410/34

         Sklep Splošnega sodišča z dne 14. septembra 2016 – Bena Properties/Svet
   (Zadeva T-469/15) (1)

   (2016/C 410/55)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednica sedmega senata je odredila izbris zadeve.

      (1)  UL C 337, 12.10.2015.


title: Zadeva C-432/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španija) 2. avgusta 2016 – Carolina Minayo Luque/Quitxalla Stars, S.L. in Fondo de Garantia Salarial

text:
               7.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 410/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španija) 2. avgusta 2016 – Carolina Minayo Luque/Quitxalla Stars, S.L. in Fondo de Garantia Salarial
   (Zadeva C-432/16)
   (2016/C 410/02)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Carolina Minayo Luque

      Toženi stranki: Quitxalla Stars, S.L. in Fondo de Garantia Salarial

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 10, točka 1, Direktive 92/85/EGS (1) razlagati tako, da se dejanski stan „izjemnih primerov, dovoljenih po nacionalni zakonodaji in/ali praksi, ki niso povezani z njihovim stanjem“, kot izjemo od prepovedi odpovedi pogodbe o zaposlitvi nosečim delavkam, šteje za izpolnjen že s tem, da se dokažejo objektivni razlogi, kot so ekonomski, tehnični in proizvodni razlogi, v smislu, kot so opredeljeni s členom 51(1) Estatuto de los Trabajadores, na katerega napotuje člen 52(c) Estatuto de los Trabajadores?

               2.

               Ali je treba v primeru kolektivnega odpusta pri presoji obstoja izjemnih primerov, ki upravičujejo odpoved pogodbe o zaposlitvi nosečim delavkam, delavk, ki so pred kratkim rodile ali ki dojijo, v skladu s členom 10, točka 1, Direktive 92/85/EGS zahtevati, da zadevna delavka ne sme biti prerazporejena na drugo delovno mesto, ali pa zadostuje, da se dokažejo ekonomski, tehnični in proizvodni razlogi, ki vplivajo na njeno delovno mesto?

               3.

               Ali je v skladu s členom 10, točka 1, Direktive 95/85/EGS z dne 19. oktobra 1992, ki prepoveduje odpoved pogodbe o zaposlitvi nosečim delavkam, delavkam, ki so pred kratkim rodile ali ki dojijo, zakonodaja, kakršna je španska, ki prenaša navedeno prepoved, pri čemer določa jamstvo, na podlagi katerega se zaradi neobstoja dokaza o razlogih, ki upravičujejo odpoved pogodbe o zaposlitvi, razglasi ničnost odpovedi pogodbe o zaposlitvi (varstvo v obliki odprave posledic), ne da bi bila določena prepoved odpovedi pogodbe o zaposlitvi (preventivno varstvo)?

               4.

               Ali je v skladu s členom 10, točka 1, Direktive 95/85/EGS z dne 19. oktobra 1992 zakonodaja, kakršna je španska, ki ne določa, da imajo noseče delavke, delavke, ki so pred kratkim rodile ali dojijo, prednost pri ohranitvi zaposlitve v primeru kolektivnega odpusta?

               5.

               Ali je za namene odstavka 2 člena 10 Direktive 92/85/EGS skladna nacionalna zakonodaja, ki obvestilo o prenehanju pogodbe o zaposlitvi, kakor to v obravnavani zadevi, ki v odločbi o kolektivnem odpustu, ki zadeva nosečo delavko, ne navaja nobenega izjemnega primera, razen tistih, ki so razlog za kolektivno odpoved pogodb o zaposlitvi, šteje za zadostno?

      (1)  Direktiva Sveta 92/85/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo (deseta posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 2, str. 110).


title: Zadeva C-320/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo tribunal de grande instance de Lille (France) 6. junija 2016 – kazenski postopek zoper Uber France SAS

text:
               16.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo tribunal de grande instance de Lille (France) 6. junija 2016 – kazenski postopek zoper Uber France SAS
   (Zadeva C-320/16)
   (2016/C 296/29)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de grande instance de Lille

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Uber France SAS

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člen L3124-13 zakonika o prevozih, ki izhaja iz zakona št. 2014-1104 z dne 1. oktobra 2014 o taksijih in transportnih vozilih z voznikom, pomeni nov tehnični predpis, ki ni posreden, o eni ali več storitvah informacijske družbe v smislu Direktive 98/34/ES z dne 22. julija 1998 (1), ki kot obvezno določa predhodno obveščanje Evropske komisije o tem besedilu v skladu s členom 8 te direktive, ali pa je zajet v Direktivi 2006/123/ES z dne 12. decembra 2006 o storitvah (2), ki v svojem členu 2(d) izključuje prevoze?
   Če je odgovor na prvi del vprašanja pritrdilen, ali zaradi kršitve obveznosti obveščanja iz člena 8 Direktive člena L.3124-13 zakonika o prevozih ni mogoče uveljavljati proti strankam v postopku?

      (1)  Direktiva 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 20, str. 337).

      (2)  Direktiva 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu (UL L 376, str. 36).


title: Zadeva T-492/11: Tožba, vložena 21. septembra 2011 – „Rauscher“ Consumer Products proti UUNT (Upodobitev tampona)

text:
               3.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/20

         Tožba, vložena 21. septembra 2011 – „Rauscher“ Consumer Products proti UUNT (Upodobitev tampona)
   (Zadeva T-492/11)
   2011/C 355/36
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka:„Rauscher“ Consumer Products GmbH (Dunaj, Avstrija) (zastopnik: M. Stütz, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 20. julija 2011 v zadevi R 2168/2010-1 naj se razveljavi;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki upodablja tampon, za proizvode iz razredov 3 in 5

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker naj bi zadevna znamka Skupnosti imela razlikovalni učinek.


title: Zadeva T-486/14: Tožba, vložena 25. junija 2014 – Stavytskyi proti Svetu

text:
               8.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/45

         Tožba, vložena 25. junija 2014 – Stavytskyi proti Svetu
   (Zadeva T-486/14)
   2014/C 303/53
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Edward Stavytskyi (Belgija) (zastopniki: J. Grayston, Solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta in M. Gambardella, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Izvedbeni sklep Sveta 2014/216/SZVP z dne 14. aprila 2014 o izvajanju Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL L 111, str. 91) in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 381/2014 z dne 14. aprila 2014 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL L 111, str. 33) razglasi za nična v delu, v katerem je v seznam oseb in subjektov, za katere se uporabijo ti omejevalni ukrepi, vključeno ime tožeče stranke;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja šest tožbenih razlogov, ki se nanašajo na bistveno kršitev postopka ter kršitev pogodb in pravnih pravil za njihovo uporabo: kršitev pravice do izjave, kršitev obveznosti vročitve, nezadostna obrazložitev, kršitev pravice do obrambe, napačna pravna podlaga, očitna napaka pri presoji. Tožeča stranka trdi, da Svet tožeče stranke ni zaslišal, česar nikakor ni mogoče upravičiti. Poleg tega naj Svet izpodbijanih aktov, ki naj vsekakor ne bi bila zadostno obrazložena, ne bi vročil tožeči stranki. Svet naj ne bi odgovoril na prošnjo za dostop do informacij in dokumentov. Svet naj bi s temi opustitvami kršil pravico do obrambe tožeče stranke, ki ji je bilo onemogočeno učinkovito izpodbijanje ugotovitev Sveta, saj ji te ugotovitve niso bile posredovane. Dalje, ukrepi Sveta naj ne bi bili ukrepi zunanje politike, ampak naj bi pomenili mednarodno sodelovanje v kazenskih postopkih, zaradi česar niso bili sprejeti na ustrezni pravni podlagi. Končno, ukrepi Sveta naj bi bili sprejeti brez ustreznega upoštevanja upoštevnega dejanskega stanja in sodne prakse Evropskega sodišča za človekove pravice v zvezi s kazenskimi postopki v Ukrajini zlasti glede nekdanjih uradnikov vlade.


title: Zadeva C-200/15: Tožba, vložena 29. aprila 2015 – Evropska komisija/Portugalska republika

text:
               22.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/25

         Tožba, vložena 29. aprila 2015 – Evropska komisija/Portugalska republika
   (Zadeva C-200/15)
   (2015/C 205/33)
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Wasmeier in P. Guerra e Andrade, agenta)

      Tožena stranka: Portugalska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Portugalska republika s tem, da je za določitev davčne osnove za rabljena vozila iz druge države članice, ki so bila uvožena na ozemlje Portugalske, uporabila sistema za izračun izgube vrednosti vozil, ki ne upošteva dejanske vrednosti vozila, in zlasti ne upošteva izgube vrednosti pred enim letom uporabe vozila niti kakršne koli druge izgube vrednosti vozil starejših od petih let, ni izpolnila obveznosti iz člena 110 Pogodbe o delovanju Evropske unije.

               —

               Portugalski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija meni, da so določbe člena 11 portugalskega zakonika o davku na motorna vozila diskriminatorne glede vozil, ki so dovoljena na Portugalskem, in sicer, rabljena vozila s končno registrsko tablico druge države članice, ki se tržijo na Portugalskem. Namreč, v nasprotju s tem, kar velja za rabljena vozila, ki so bila prvotno dana na trg na Portugalskem, za dovoljena vozila iz drugih držav članic veljajo davčne stopnje, ki ne odražajo ustrezno izgube vrednosti vozila. Natančneje, do znižanja davčne stopnje pride šele po enem letu uporabe, in po petih letih uporabe odstotek znižanja ne more biti večji od 52 %.


title: Zadeva T-81/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. februarja 2014 – Beco proti Komisiji (Damping — Uvoz pritrdilnih elementov iz nerjavnega jekla s poreklom iz Kitajske in Tajvana — Prošnja za vračilo pobranih dajatev — Člen 11(8), drugi pododstavek, Uredbe (ES) št. 1225/2009 — Pravna varnost)

text:
               29.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/22

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. februarja 2014 – Beco proti Komisiji
   (Zadeva T-81/12) (1)

   (Damping - Uvoz pritrdilnih elementov iz nerjavnega jekla s poreklom iz Kitajske in Tajvana - Prošnja za vračilo pobranih dajatev - Člen 11(8), drugi pododstavek, Uredbe (ES) št. 1225/2009 - Pravna varnost)
   2014/C 93/37
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Beco Metallteile-Handels GmbH (Spaichingen, Nemčija) (zastiopnik: T. Pfeiffer, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: H. van Vliet in T. Maxian Rusche, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2011) 9112 final z dne 13. decembra 2011 o zavrnitvi prošnje za vračilo protidampinških dajatev na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz nerjavnega jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Tajvana.

      Izrek

               1.

               Sklep Komisije C(2011) 9112 final z dne 13. decembra 2011 o zavrnitvi prošnje za vračilo protidampinških dajatev na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz nerjavnega jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Tajvana se razglasi za ničen.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 118, 21.4.2012.


title: Zadeva F-45/15: Tožba, vložena 19. marca 2015 – ZZ/Europol

text:
               8.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/34

         Tožba, vložena 19. marca 2015 – ZZ/Europol
   (Zadeva F-45/15)
   (2015/C 190/39)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: J-J. Ghosez, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski policijski urad (Europol)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe zaradi molka tožene stranke o zavrnitvi predloga tožeče stranke za dodelitev pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas.

      Predlog tožeče stranke

               —

               Odločba o zavrnitvi z molkom tožene stranke z dne 31. maja 2014 in odločba o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke z dne 22. decembra 2014, s katerima mu je bila zavrnjena pogodba o zaposlitvi za nedoločen čas, naj se razglasita za nični;

               —

               zato naj se razsodi, da bo Europol tožeči stranki po izteku trenutno veljavne pogodbe ponudil pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas;

               —

               najbolj podredno, če bi se izkazalo, da je treba upoštevati le pogodbo, sklenjeno v skladu s Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije (PZDU), naj se razsodi, da bo tožeči stranki Europol po izteku trenutno veljavne pogodbe ponudil drugo pogodba za nedoločen čas v skladu z PZDU;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo vseh stroškov postopka.


title: Zadeva T-539/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. septembra 2016 – LLR-G5/EUIPO – Glycan Finance (SILICIUM ORGANIQUE G5 LLR-G5) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije SILICIUM ORGANIQUE G5 LLR-G5 — Prejšnji mednarodni besedni znamki Silicium Organique G5- Glycan 5-Si-Glycan-5-Si-G5 in Silicium Organique G5 — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               7.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 410/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. septembra 2016 – LLR-G5/EUIPO – Glycan Finance (SILICIUM ORGANIQUE G5 LLR-G5)
   (Zadeva T-539/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije SILICIUM ORGANIQUE G5 LLR-G5 - Prejšnji mednarodni besedni znamki Silicium Organique G5- Glycan 5-Si-Glycan-5-Si-G5 in Silicium Organique G5 - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 410/25)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: LLR-G5 Ltd (Castlebar, Irska) (zastopnika: A. von Mühlendahl, H. Hartwig, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO: Glycan Finance Corp. Ltd (Sheffield, Združeno kraljestvo)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora EUIPO za pritožbe z dne 11. junija 2015 (zadeva R 291/2014-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Glycan Finance Corp. in LLR-G5.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi LLR-G5 Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 381, 16.11.2015.


title: Zadeva T-331/16: Tožba, vložena 28. junija 2016 – Hello Media/EUIPO — Hola (#hello media group)

text:
               16.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/32

         Tožba, vložena 28. junija 2016 – Hello Media/EUIPO — Hola (#hello media group)
   (Zadeva T-331/16)
   (2016/C 296/41)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Hello Media, SL (Madrid, Španija) (zastopnica: A. Alejos Cutuli, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Hola, SL (Madrid, Španija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije, ki vsebuje besedne elemente „#hello media group“ – Prijava št. 12 441 317

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 21. aprila 2016 v zadevi R 2012/2015-2

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               zavrne ugovor B 2 336 371 v zvezi s prijavo znamke Evropske unije št. 12 441 317.

               —

               odredi podelitev znamke Evropske unije št. 12 441 317 „#hello media group“ (z grafiko).

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-261/14 P: Pritožba, ki jo je Robert Walton 25. aprila 2014 vložil zoper sklep, ki ga je 27. februarja 2014 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-32/13, Walton proti Komisiji

text:
               21.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/25

         Pritožba, ki jo je Robert Walton 25. aprila 2014 vložil zoper sklep, ki ga je 27. februarja 2014 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-32/13, Walton proti Komisiji
   (Zadeva T-261/14 P)
   2014/C 235/34
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Robert Walton (Oxford, Združeno kraljestvo) (zastopnik: F. Moyse, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi Sklep Sodišča za uslužbence z dne 27. februarja 2014 v zadevi F-32/13, Walton proti Komisiji;

               —

               vrne zadevo v razsojanje Sodišču za uslužbence, da preuči tretji tožbeni razlog iz začetne vloge in da odloči o drugih dveh tožbenih razlogih v skladu s sodbo, izdano v pritožbenem postopku;

               —

               toženi stranki v pritožbenem postopku naloži plačilo stroškov postopka s pritožbo in postopka na prvi stopnji.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja štiri pritožbene razloge.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: kršitev člena 36 Statuta Sodišča Evropske unije, ker Sodišče za uslužbence Evropske unije ni obrazložilo svoje odločitve in ni odločilo o enem od tožbenih razlogov, navedenih na prvi stopnji.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: kršitev načela pravnomočnosti, ker je Sodišče za uslužbence pravno napačno opredelilo predmete in vzroke odločb in sodb, na katere se je tožba nanašala, glede na predmet tožbe na prvi stopnji.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: kršitev pravice do poštenega sojenja.

               4.

               Četrti pritožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe in zaupanja v pravo, zaradi česar je bila tožeča stranka v opravičljivi zmoti.


title: Zadeva C-536/07: Tožba, vložena 30. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/33

         Tožba, vložena 30. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-536/07)
   (2008/C 51/56)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Kukovec in R. Sauer, zastopnika)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija
   Predloga tožeče stranke:

               —

               Zvezna republika Nemčija ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 7 v povezavi s členom 11 Direktive Sveta 93/37/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje (1) s tem, da je mesto Köln sklenilo pogodbo z dne 6. avgusta 2004 z Grundstücksgesellschaft Köln Messe 15 bis 18 GbR (sedaj Grundstücksgesellschaft Köln Messe 8-11), ne da bi izpeljalo postopek oddaje javnega naročila na podlagi evropskega razpisa v skladu z navedenimi določbami;

               —

               Zvezni republiki Nemčiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Člen 7 Direktive Sveta 93/37/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje (v nadaljevanju: Direktiva) naj bi zavezoval naročnike, da se pri oddaji javnih naročil za gradnje držijo določenih postopkov. Pri tem naj bi se uporabljal postopek s pogajanji le izjemoma in pod točno določenimi pogoji, praviloma pa naj bi se uporabljali odprti in omejeni postopki. Za zagotovitev prave konkurence na področju javnih naročil naj bi bilo praviloma treba objaviti obvestilo o nameravanih oddajah naročil v celotni Skupnosti. Člen 11 Direktive naj bi vseboval upoštevne določbe o objavi obvestila.
   Tožba se nanaša na javno naročilo za gradnje, ki ga je mesto Köln oddalo zasebnemu investicijskemu podjetju brez upoštevanja zahtevanega postopka, zlasti brez objave obvestila. Cilj oddaje naročila naj bi bila zgraditev štirih novih sejemskih dvoran, ki bi jih uporabljala zasebna družba KölnMesse GmbH, katere večinski delež ima mesto Köln. V skladu z izpodbijanim naročilom za gradnjo naj bi investicijsko podjetje zgradilo nove sejemske dvorane in dodatne prostore na podlagi podrobnih specifikacij. Mesto naj bi najelo zgradbe za določeno obdobje tridesetih let in za to plačalo skupno najemnino v višini čez 600 milijonov eurov. V okviru podnajemne pogodbe naj bi mesto dalo zgradbe naprej v najem Messeunternehmen KölnMesse GmbH.
   Po mnenju Komisije gre za javno naročilo gradenj, ki bi moralo biti oddano v skladu z Direktivo v konkurenčnem postopku v okviru evropskega razpisa. Prvič, mesto Köln je kot lokalni organ naročnik v smislu Direktive. Tako naj bi bilo glede naročil, ki spadajo na področje uporabe Direktive, zavezano k upoštevanju postopkovnih določb iz te Direktive. Drugič, po mnenju Komisije naj bi bilo treba opredeliti pogodbo kljub naslovu „Najemna pogodba“ in navidezni prednosti pravil o (odplačni) pravici uporabe kot javno naročilo gradenj v smislu člen 1(a) Direktive iz naslednjih razlogov.
   Z opredelitvijo javnega naročila gradenj v pravu Skupnosti so zajete tudi pogodbe, ki so namenjene določitvi možnosti uporabe na zgradbah, ki še ne obstajajo, ampak ki jih je naročnik točno opredelil v svojih specifikacijah. Ker naj bi se v skladu s sodno prakso Sodišča pogodbo z različnimi elementi opredelilo glede na njen glavni predmet, sta za presojo na podlagi Direktive brezpredmetna poimenovanje sporne pogodbe „Najemna pogodba“ in celo morebitna taka opredelitev na podlagi nemškega prava.
   Glede sporne pogodbe naj bi iz gospodarskega okvira in okoliščin ob sklepanju pogodbe izhajalo, da naj bi se stranki pri sklepanju glavne pogodbe v glavnem osredotočili na gradnjo sejemskih dvoran na podlagi podrobnih specifikacij mesta Köln. Glavni vidik pogodbe naj bi bilo financiranje storitev gradnje ob časovni porazdelitvi nasprotne dajatve. Gospodarsko naj bi pogodba vodila k istem rezultatu kot oddaja podjemne pogodbe o storitvah gradnje.
   Z vidika določb Direktive naj prav tako ne bi bilo pomembno, ali naročnik postane lastnik zgradbe, ki naj bi se zgradila, ali ne, oziroma ali bo zgradbo sam uporabljal in ali jo bo dal na razpolago javnosti ali določenim tretjim osebam.
   Pravica uporabe naj bi bila v tem primeru zgolj posledica dejstva, da je zemljišče, namenjeno za gradnjo (in tako v skladu z nemškim pravom nujno tudi stavba, ki naj bi se zgradila), v lasti zasebnega investitorja. Dejstvo, da bo bodoči uporabnik sejemskih dvoran KölnMesse GmbH, ne spremeni tega, da je mesto Köln edini pogodbeni partner investicijskega podjetja in da je tako to podjetje le njemu zavezano uspešno opraviti storitve.
   Ker naj ne bi bila razvidna nobena dejstva, ki bi v tem primeru upravičila prosto oddajo naročila brez predhodne objave obvestila o oddaji, je Komisija prisiljena sklepati, da Zvezna republika Nemčija ni izpolnila svojih obveznosti iz Direktive s tem, da je mesto Köln kot naročnik sklenilo sporno pogodbo brez predhodne objave obvestila.

      (1)  UL L 199, str. 54.


title: Zadeva T-176/15: Tožba, vložena 10. aprila 2015 – Golparvar/Svet

text:
               6.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/22

         Tožba, vložena 10. aprila 2015 – Golparvar/Svet
   (Zadeva T-176/15)
   (2015/C 221/32)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Gholam Hossein Golparvar (Teheran, Iran) (zastopniki: M. Taher, Solicitor, T. de la Mare in R. Blakeley, Barristers)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Sveta (SZVP) 2015/236 z dne 12. februarja 2015 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, razglasi za ničen;

               —

               Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2015/230 z dne 12. februarja 2015 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, razglasi za nično;

               —

               Svetu naloži, naj tožeči stranki plača odškodnino 50  000 EUR, in

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja osem tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji

                           —

                           Tožeča stranka zaradi polne upokojitve (kar ni izpodbijano) ne izpolnjuje nobenega od pogojev za vpis, pri čemer je navedba razlogov Sveta (ki ne izpodbija upokojitve) napačna glede na dejansko stanje, tako da je Svet s tem, da je tožečo stranko ponovno vpisal seznam, storil očitno napako pri presoji.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev postopkovnih pravic in pravice do obrambe tožeče stranke

                           —

                           Svet je kršil postopkovne pravice in pravice do obrambe tožeče stranke s tem, da ni upošteval navedb in dokazov, ki jih je predložila tožeča stranka in ki jasno dokazujejo njeno polno upokojitev.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 266 PDEU

                           —

                           Svet je tožečo stranko ponovno vpisal na podlagi v bistvu enake pravne metodologije in enakih dokazov kot pri prvem vpisu, ki ga je razveljavilo Splošno sodišče.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev načela pravnomočnosti

                           —

                           Ponovni vpis tožeče stranke je zloraba postopka in krši načeli pravnomočnosti in/ali pravne varnosti in/ali dokončnosti.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev med drugim načela učinkovitosti in pravice do učinkovitega pravnega varstva

                           —

                           Ponovni vpis tožeče stranke krši načelo učinkovitosti in pravico do učinkovitega pravnega varstva, njenih pravic iz člena 47 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije (v nadaljevanju: Listina) in/ali členov 6 in 13 EKČP.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: kršitev pravice do dobrega upravljanja

                           —

                           Ponovni vpis tožeče stranke pomeni zlorabo pooblastil in/ali krši pravico do dobrega upravljanja, kot je varovana v členu 41 Listine.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: kršitev pravic tožeče stranke iz členov 7 in 17 Listine in/ali člena 8 EKČP in člena 1 prvega protokola k EKČP in/ali načela sorazmernosti

                           —

                           Ponovni vpis tožeče stranke krši temeljno pravico do mirnega uživanja njenega premoženja in načelo sorazmernosti.

               8.

               Osmi tožbeni razlog: nezakonitost ponovnega vpisa tožeče stranke

                           —

                           Ponovni vpis tožeče stranke vsekakor temelji na domnevani zakonitosti omejevalnih ukrepov, sprejetih proti Islamic Republic of Iran Shipping lines (v nadaljevanju: IRISL), čeprav so taki ukrepi nezakoniti (iz razlogov, ki jih je navedla IRISL in ki so navedeni tudi v tej tožbi), zaradi česar je treba ukrepe, sprejete proti tožeči stranki, razglasiti za nične.


title: Zadeva T-92/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2014 – Ferriera Valsabbia in Valsabbia Investimenti/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg jekla za armiranje betona v palicah ali zvitkih — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 65 PJ na podlagi Uredbe (ES) št. 1/2003 po prenehanju veljavnosti Pogodbe ESPJ — Določanje cen in plačilnih rokov — Omejevanje ali nadzor proizvodnje ali prodaje — Prekoračitev pooblastil — Pravica do obrambe — Enotna in trajajoča kršitev — Globe — Določitev izhodiščnega zneska — Olajševalne okoliščine — Trajanje upravnega postopka)

text:
               2.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 34/26

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2014 – Ferriera Valsabbia in Valsabbia Investimenti/Komisija
   (Zadeva T-92/10) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg jekla za armiranje betona v palicah ali zvitkih - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 65 PJ na podlagi Uredbe (ES) št. 1/2003 po prenehanju veljavnosti Pogodbe ESPJ - Določanje cen in plačilnih rokov - Omejevanje ali nadzor proizvodnje ali prodaje - Prekoračitev pooblastil - Pravica do obrambe - Enotna in trajajoča kršitev - Globe - Določitev izhodiščnega zneska - Olajševalne okoliščine - Trajanje upravnega postopka))
   (2015/C 034/29)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Ferriera Valsabbia SpA (Odolo, Italija); in Valsabbia Investimenti SpA (Odolo) (zastopniki: D. Fosselard, S. Amoruso in L. Vitolo, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva R. Sauer in B. Gencarelli, nato R. Sauer in R. Striani, zastopnika, skupaj s P. Manzinijem, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2009) 7492 final z dne 30. septembra 2009 v zvezi s postopkom po členu 65 PJ (zadeva COMP/37.956 – jeklo za armiranje betona, ponovno sprejetje), kakor je bila spremenjena s Sklepom Komisije C(2009) 9912 final z dne 8. decembra 2009, v delu, v katerem je ugotovljeno, da sta tožeči stranki kršili člen 65 PJ, in v katerem sta solidarno obsojeni na plačilo globe 10,25 milijonov EUR, podredno, predlog za zmanjšanje te globe.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Ferriera Valsabbia SpA in Valsabbia Investimenti SpA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 113, 1.5.2010.


title: Zadeva T-201/14: Tožba, vložena 26. marca 2014 – The Body Shop International proti UUNT – Spa Monopole (SPA WISDOM)

text:
               21.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/19

         Tožba, vložena 26. marca 2014 – The Body Shop International proti UUNT – Spa Monopole (SPA WISDOM)
   (Zadeva T-201/14)
   2014/C 235/26
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: The Body Shop International plc (Littlehampton, Združeno kraljestvo) (zastopniki: I. Vernimme, H. Viaene, S. Vandewynckel in D. Gillet, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj razveljavi odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 16. januarja 2014 v zadevi R 1516/2012-4;

               —

               naj se toženi stranki in po potrebi intervenientki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „SPA WISDOM“ za proizvode iz razreda – prijava znamke Skupnosti št. 8 9 00  748

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: znamke Beneluksa št. 3 89  230, št. 4 99  046 in št. 3 72  307 za besedno znamko „SPA“ in znamka Beneluksa št. 6 93  395 za besedno znamko „LES THERMES DE SPA“

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 8(1)(b) in (5) Uredbe o znamki Skupnosti.


title: Zadeva C-88/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 13. oktobra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Irski

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/25

         Sklep predsednika Sodišča z dne 13. oktobra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Irski
   (Zadeva C-88/06) (1)

   (2006/C 331/49)

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 108, 6.5.2006.


title: Zadeva T-7/10: Tožba, vložena 7. januarja 2010 – Diagnostiko kai therapeftiko kentro Athinon Ygeia proti UUNT

text:
               27.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/33

         Tožba, vložena 7. januarja 2010 – Diagnostiko kai therapeftiko kentro Athinon „Ygeia“ proti UUNT
   (Zadeva T-7/10)
   2010/C 80/56
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Diagnostiko kai therapeftiko kentro Athinon „Ygeia AE“ (Atene, Grčija) (zastopnika: K. Alexiou in S. Foteas, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se tožbi ugodi,

               —

               naj se odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu v zadevi R 190/2009-2 razveljavi,

               —

               naj se besedna znamka „ygeia“ registrira kot znamka Skupnosti, ki nakazuje na zvezo med tožečo družbo in storitvami, ki jih zagotavlja,

               —

               naj se Uradu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „ygeia“ za storitve iz razreda 44, medicinske storitve – zahteva za registracijo št. 7129001

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev zahteve za registracijo

      Odločba odbora za pritožbe: potrditev odločbe preizkuševalca in zavrnitev zahteve za registracijo

      Navajani tožbeni razlogi: Predmet tožbe je razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu v zadevi R 190/2009-2.
   V utemeljitev prvega razloga za razveljavitev tožeča stranka navaja, da je bil z izpodbijano odločbo nepravilno ugotovljen popolnoma opisni značaj znaka, čeprav ima abstraktni razlikovalni učinek.
   V utemeljitev drugega razloga za razveljavitev tožeča stranka navaja, da je bila z izpodbijano odločbo nepravilno zavrnjena trditev, da ima znak razlikovalni učinek, pridobljen z uporabo, ki ji je bil namenjen. Tožeča stranka meni, da tudi če bi se priznal abstraktni razlikovalni učinek besedne znamke, gre za uporabo, ki utemeljuje pridobitev razlikovalnega učinka in pomeni razlog za izključitev nedopustnosti registracije.


title: Zadeva T-53/02: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. septembra 2005 — Ricosmos proti Komisiji („Carinsko pravo — Operacija zunanjega tranzita Skupnosti, povezana s cigaretami — Goljufija — Zahtevek za odpust uvoznih dajatev — Uredba (EGS) št. 2913/92 — Uredba (EGS) št. 2454/93 — Klavzula pravičnosti — Spoštovanje rokov — Pravice obrambe — Načelo sorazmernosti — Pojem očitne malomarnosti“)

text:
               15.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/8

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. septembra 2005 — Ricosmos proti Komisiji
   (Zadeva T-53/02) (1)

   („Carinsko pravo - Operacija zunanjega tranzita Skupnosti, povezana s cigaretami - Goljufija - Zahtevek za odpust uvoznih dajatev - Uredba (EGS) št. 2913/92 - Uredba (EGS) št. 2454/93 - Klavzula pravičnosti - Spoštovanje rokov - Pravice obrambe - Načelo sorazmernosti - Pojem očitne malomarnosti“)
   (2005/C 257/13)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Ricosmos BV (Delfzijl, Nizozemska) (Zastopniki: najprej M. Chatelin, M. Fleers in P. Metzler, nato J. Hertoghs, avocats).

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (Zastopniki: najprej M. van Beek in R. Tricot, nato M. van Beek in B. Stromsky, zastopnka).
   Predmet zadeve
   Tožba za razglasitev ničnosti odločbe Komisije REM 09/00 z dne 16. novembra 2001, s katero je bil odpust uvoznih dajatev v korist tožeče stranke, ki je bil predmet zahtevka, ki ga je predložila Kraljevina Nizozemska, razglašen za neutemeljenega.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeča stranka nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Komisija.

      (1)  UL C 118 z dne 18.5.2002.


title: Zadeva T-197/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. maja 2015 – La Zaragozana/UUNT – Charles Cooper (GREEN’S) („Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti GREEN’S — Prejšnja nacionalna besedna znamka AMBAR GREEN — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009“)

text:
               6.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/13

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. maja 2015 – La Zaragozana/UUNT – Charles Cooper (GREEN’S)
   (Zadeva T-197/14) (1)

   ((„Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti GREEN’S - Prejšnja nacionalna besedna znamka AMBAR GREEN - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009“))
   (2015/C 221/17)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: La Zaragozana, SA (Zaragoza, Španija) (zastopnik: L. Broschat García, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: J. García Murillo in A. Folliard-Monguiral)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Charles Cooper Ltd (Leeds, Združeno kraljestvo) (zastopnika: M. Granado Carpenter in M. Polo Carreño, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper Odločbo petega odbora za pritožbe UUNT z dne 21. januarja 2014 (zadeva R 1284/2012-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo La Zaragozana, SA in družbo Charles Cooper Ltd.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi La Zaragozana, SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 235, 21.7.2014.


title: Zadeva C-99/13: Sklep predsednika Sodišča z dne 15. julija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour Constitutionelle – Belgija) – Guy Kleynen proti Conseil des ministres

text:
               19.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 304/8

         Sklep predsednika Sodišča z dne 15. julija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour Constitutionelle – Belgija) – Guy Kleynen proti Conseil des ministres
   (Zadeva C-99/13) (1)

   2013/C 304/16
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 141, 18.5.2013.


title: Zadeva C-511/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Central Administrativo Norte (Portugalska) 12. novembra 2012 – Joaquim Fernando Macedo Maia in drugi proti Fundo de Garantia Salarial, IP

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/32

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Central Administrativo Norte (Portugalska) 12. novembra 2012 – Joaquim Fernando Macedo Maia in drugi proti Fundo de Garantia Salarial, IP
   (Zadeva C-511/12)
   2013/C 26/60
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Central Administrativo Norte

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožniki: Joaquim Fernando Macedo Maia, António Pereira Teixeira, António Joaquim Moreira David, Joaquim Albino Moreira David

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Fundo de Garantia Salarial, IP

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba pravo Unije s konkretnega področja jamstva za terjatve iz delovnega razmerja v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca – zlasti člena 4 in 10 Direktive 80/987/EGS (1) – razlagati tako, da nasprotuje določbi nacionalnega prava, ki jamči samo za tiste terjatve, ki so zapadle v obdobju šestih mesecev pred vložitvijo predloga za začetek insolvenčnega postopka nad delodajalcem, tudi kadar so delavci vložili tožbo zoper delodajalca pri Tribunal de Trabalho (delovno sodišče), da bi dosegli sodno določitev višine dolgovanega zneska in njegovo prisilno izterjavo?

      (1)  Direktiva Sveta z dne 20. oktobra 1980 o približevanju zakonodaje držav članic o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti njihovega delodajalca (80/987/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 217).


title: Zadeva T-84/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 13. oktobra 2008 – Azivo Algemeen Ziekenfonds De Volharding proti Komisiji

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/41

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 13. oktobra 2008 – Azivo Algemeen Ziekenfonds De Volharding proti Komisiji
   (Zadeva T-84/06) (1)

   (2008/C 327/73)

      Jezik postopka: nizozemščina

   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 108, 6.5.2006.


title: Zadeva C-433/12 P: Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 7. marca 2013 – Luigi Marcuccio proti Sodišču Evropske unije (Pritožba — Tožba zaradi nepogodbene odgovornosti — Zavrnitev sodnega tajništva za obravnavo vlog, ki jih je tožeča stranka naslovila na prvega generalnega pravobranilca Sodišča — Člen 256(2) PDEU — Predlog za uvedbo postopka preverjanja nekaterih odločb, s katerimi se je postopek končal in ki jih je Splošno sodišče izdalo v pritožbenih postopkih)

text:
               4.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/5

         Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 7. marca 2013 – Luigi Marcuccio proti Sodišču Evropske unije
   (Zadeva C-433/12 P) (1)

   (Pritožba - Tožba zaradi nepogodbene odgovornosti - Zavrnitev sodnega tajništva za obravnavo vlog, ki jih je tožeča stranka naslovila na prvega generalnega pravobranilca Sodišča - Člen 256(2) PDEU - Predlog za uvedbo postopka preverjanja nekaterih odločb, s katerimi se je postopek končal in ki jih je Splošno sodišče izdalo v pritožbenih postopkih)
   2013/C 129/10
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka: Sodišče Evropske unije

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 3. julija 2012 v zadevi Marcuccio proti Sodišču (T-27/12), s katerim je Splošno sodišče zavrnilo odškodninsko tožbo za povrnitev škode, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela zato, ker je sodno tajništvo zavrnilo obravnavo vlog, ki jih je tožeča stranka naslovila na prvega generalnega pravobranilca Sodišča in v katerih je predlagala uvedbo postopka preverjanja odločb, s katerimi se je postopek končal in ki jih je Splošno sodišče izdalo v zadevah T-278/07 P, T-114/08 P, T-32/09 P in T-166/09 P.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Luigi Marcuccio nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 355, 17.11.2012.


title: Zadeva T-450/08: Tožba, vložena 6. oktobra 2008 – Coverpla proti UUNT – Heinz-Glas (znamke in modeli)

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/34

         Tožba, vložena 6. oktobra 2008 – Coverpla proti UUNT – Heinz-Glas (znamke in modeli)
   (Zadeva T-450/08)
   (2009/C 6/69)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Coverpla (Nica, Francija) (zastopnika: P. Greffe in M. Chaminade, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Heinz-Glas GmbH (Kleintettau, Nemčija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavitev odločbe tretjega odbora za pritožbe z dne 7. julija 2008 v zadevi R 1411/2007-3, v delu, v katerem je zavrnil pritožbo tožeče stranke in ugotovil ničnost modela Skupnosti „Tour“ št. 29178-0002;

               —

               ugotovi naj se veljavnost modela Skupnosti „Tour“ št. 29178-0002 iz razreda 09-01.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Registriran model Skupnosti, ki je predmet zahteve za razglasitev ničnosti: model Skupnosti št. 29178-0002 za „stekleničke“.

      Imetnik modela Skupnosti: tožeča stranka.

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti modela Skupnosti: Heinz-Glas GmbH.

      Model stranke, ki zahteva ugotovitev ničnosti: neregistrirana steklenička, imenovana „Empire“, ki ima referenčno številko F 3990.

      Odločba oddelka za izbris: razglasitev ničnosti modela Skupnosti.

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: model Skupnosti naj bi bil nov, kot se zahteva; dokumenti, ki jih je predložila družba Heinz-Glas GmbH za dokaz o tem, da je naj bi ona javnosti razkrila enak model stekleničke pred modelom Skupnosti, pa naj bi bili brez dokazne vrednosti.


title: Zadeva F-26/10: Tožba, vložena 6. maja 2010 – Costa proti Komisiji

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/58

         Tožba, vložena 6. maja 2010 – Costa proti Komisiji
   (Zadeva F-26/10)
   2010/C 179/100
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Antonino Costa (Thionville, Francija) (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, s katero je bila tožeča stranka izključena iz napredovalnega obdobja 2009, in naložitev toženi stranki, da ji plača odškodnino zaradi povzročene nepremoženjske škode.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba OPI, s katero je bila tožeča stranka izključena iz napredovalnega obdobja 2009 in za katero je tožeča stranka izvedela 22. novembra 2009, naj se razglasi za nično;

               —

               odločba o zavrnitvi pritožbe z dne 27. januarja 2010 naj se, če je treba, razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se posledično naloži obveznost ponovne izvedbe postopka za napredovalno obdobje 2009, ki naj se z vključitvijo tožeče stranke izvede pravilno;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo 25 000 EUR iz naslova povrnitve povzročene nepremoženjske škode;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-331/06: Tožba, vložena 24. novembra 2006 — Evropaïki Dynamiki proti EEA

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/77

         Tožba, vložena 24. novembra 2006 — Evropaïki Dynamiki proti EEA
   (Zadeva T-331/06)
   (2006/C 326/157)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnika: N. Korogiannakis in N. Keramidas, lawyers)

      Tožena stranka: Evropska agencija za okolje
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se razglasi za nično odločba EEA, s katero je bila ponudba tožeče stranke ocenjena kot neuspešna in naročilo dodeljeno uspešnemu izvajalcu;

               —

               naj se EEA naloži plačilo pravnih in ostalih stroškov in izdatkov tožeče stranke, ki so nastali v povezavi s to tožbo, tudi v primeru, če se ta zavrne.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V utemeljitev svojih trditev tožeča stranka trdi, da Evropska agencija za okolje („EEA“) z odločbo, ki jo je sprejela v okviru javnega razpisa EEA/IDS/06/002 za „Zagotavljanje svetovalnih storitev na področju informacijske tehnologije“ (UL 2006 S 118-125101) in ki jo je tožeči stranki sporočila z dopisom z dne 14. septembra 2006, ni izpolnila svojih obveznosti kot so predvidene v Pravilih za izvajanje in Direktivi 2004/18/ES in tudi kršila načelo transparentnosti s tem, da sodelujočim ni vnaprej razkrila tehtanja meril in ožjih meril, ki ga je kasneje uporabila v izbirnem postopku.
   Tožeča stranka poleg tega zatrjuje, da je EEA storila več očitnih napak pri presoji, katerih posledica je bila zavrnitev njene ponudbe.
   Tožeča stranka predlaga, naj se odločba EEA, s katero je bila zavrnjena njena ponudba in naročilo dodeljeno drugim trem udeležencem razglasi za nično in naj Sodišče prve stopnje toženi stranki naloži plačilo vseh pravnih stroškov tega postopka, tudi v primeru, če se tožba zavrne.


title: Zadeva C-142/14 P: Pritožba, ki jo je The Sunrider Corporation vložila 24. marca 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 23. januarja 2014 v zadevi T-221/12, The Sunrider Corporation proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               7.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/11

         Pritožba, ki jo je The Sunrider Corporation vložila 24. marca 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 23. januarja 2014 v zadevi T-221/12, The Sunrider Corporation proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-142/14 P)
   2014/C 212/12
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: The Sunrider Corporation (zastopnika: N. Dontas, K. Markakis, Δικηγόροι)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlog

   Pritožnice Sodišču predlaga:

               —

               naj to pritožbo razglasi za dopustno;

               —

               naj razveljavi sodbo Splošnega sodišča Evropske unije (tretji senat) z dne 23. januarja 2014 v zadevi T-221/12 v delu, v katerem je to zavrnilo drugi tožbeni razlog (kršitev člena 75, drugi stavek, in člena 76(1), drugi stavek, Uredbe Sveta št. 207/2009 (1)) in tretji tožbeni razlog (kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009) iz tožbe pritožnice, vložene 25. maja 2012;

               —

               naj zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču, kar zadeva drugi in tretji tožbeni razlog iz tožbe pritožnice, vložene 25. maja 2012, in da bo to ponovno uporabilo člen 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009;

               —

               naj UUNT naloži plačilo stroškov, ki so pritožnici nastali v tem pritožbenem postopku pred Sodiščem Evropske unije;

               —

               naj UUNT naloži plačilo stroškov, ki so pritožnici nastali v postopku na prvi stopnji pred Splošnim sodiščem; in

               —

               naj UUNT naloži plačilo stroškov, ki so pritožnici nastali v predhodnem upravnem postopku pred četrtim odborom za pritožbe UUNT v zadevi R2401/2010-4.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   PRVI PRITOŽBENI RAZLOG: Splošno sodišče naj bi kršilo člen 1(2) Direktive 2001/83/EC (2) in člen 2(1) Uredbe (ES) št. 726/2004 (3) glede opredelitve in obsega pojma „medicinski“. Splošno sodišče naj bi prekoračilo svojo pristojnost s tem, da naj bi ustvarilo novo pravno opredelitev, in sicer proizvodi „za uporabo v medicini v širšem smislu“, in da naj ne bi upoštevalo upoštevnih pravnih opredelitev iz prava EU.
   DRUGI PRITOŽBENI RAZLOG: Splošno sodišče naj bi kršilo pravico pritožnice do izjave, ker naj bi se neupravičeno oprlo na „splošno znano dejstvo“, kar je ključno vplivalo na izid spora. Splošno sodišče naj bi kršilo pravico pritožnice do izjave s tem, da je v točki 77 izpodbijane sodbe ugotovilo, da neko dejstvo spada pod pojem „splošno znano dejstvo“, ne da bi to ugotovitev oprlo na kateri koli dokaz iz spisa in ne da bi obrazložilo, zakaj je to dejstvo treba pravno opredeliti kot „splošno znano“.
   TRETJI PRITOŽBENI RAZLOG: Splošno sodišče naj bi kršilo člen 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009 s tem, da naj bi (a) le omejeno preučilo in ocenilo podobnost zeliščnih prehranskih dodatkov s proizvodi, dobesedno navedenimi zgolj v naslovu razreda 32, naj pa ne bi in concreto preučilo, ali so zeliščni prehranski dodatki podobni ostalim proizvodom iz razreda 32, (b) izkrivilo vsebino sporne odločbe in nadomestilo ugotovitev in obrazložitev Odbora za pritožbe v zvezi s pojmom „upoštevna javnost“ in (c) napačno uporabilo pravo pri preučitvi in oceni posamičnih dejavnikov/meril podobnosti zadevnih proizvodov, zlasti glede (i) razlage in uporabe izraza „medicinski“ kot glavnega namena zeliščnih prehranskih dodatkov, (ii) pravne zahteve, da mora biti „večji del“ proizvajalcev zadevnih proizvodov enakih, (iii) pravnega merila/standarda, uporabljenega pri primerjavi proizvodov, (iv) zavrnitve drugega tožbenega razloga kot neutemeljenega, (v) opustitve preučitve dejavnika „zamenljivosti“ in (vi) opustitve preučitve narave primerjanih proizvodov.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti,

      UL L 78, str. 1

      (2)  Direktiva 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini
   UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 69

      (3)  Uredba (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o postopkih Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za humano in veterinarsko uporabo ter o ustanovitvi Evropske agencije za zdravila
   UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 34, str. 229


               16.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 11/1

         2010/C 11/01
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 312, 19.12.2009

      Prejšnje objave

      UL C 297, 5.12.2009

      UL C 282, 21.11.2009

      UL C 267, 7.11.2009

      UL C 256, 24.10.2009

      UL C 244, 10.10.2009

      UL C 233, 26.9.2009

   Ti teksti so na voljo na:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 10. marca 2005 v zadevi C-491/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Hessischer Verwaltungsgerichtshof): Ottmar Hermann proti Stadt Frankfurt am Main (Posredne dajatve — Direktiva 92/12/EGS — Občinski davek na ponujanje alkoholnih pijač z namenom njihove takojšnje porabe na mestu samem)

text:
               14.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 115/6

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 10. marca 2005
   v zadevi C-491/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Hessischer Verwaltungsgerichtshof): Ottmar Hermann proti Stadt Frankfurt am Main (1)

   (Posredne dajatve - Direktiva 92/12/EGS - Občinski davek na ponujanje alkoholnih pijač z namenom njihove takojšnje porabe na mestu samem)
   (2005/C 115/12)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-491/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče s sklepom Hessischer Verwaltungsgerichtshof (Nemčija) z dne 1. oktobra 2003, ki je prispel na Sodišče dne 20. novembra 2003, v postopku Ottmar Hermann (stečajni upravitelj Volkswirt Weinschänken GmbH) proti Stadt Frankfurt am Main, je Sodišče (prvi senat) v sestavi P. Jann, predsednik senata, K. Lenaerts (poročevalec), sodnika, N. Colneric, sodnica, K. Schiemann in E. Juhász, sodnika, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodni tajnik: H. von Holstein, namestnik sodnega tajnika, dne 10. marca 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Davek, ki v okviru dejavnosti restavracije obdavči ponujanje alkoholnih pijač proti plačilu in z namenom njihove takojšnje porabe na mestu samem, je treba šteti za davek od opravljanja storitev, ki se nanašajo na trošarinske proizvode, ki ga ni mogoče označiti za prometni davek v smislu člena 3(3), drugi pododstavek, Direktive Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov.

               2.

               „Ist[a] določb[a]“, ki velja za davke, ki sodijo v območje uporabe člena 3(3), drugi pododstavek, Direktive 92/12 se nanaša samo na pogoj iz prvega pododstavka navedenega odstavka, in sicer da „davki pri trgovanju med državami članicami ne povzročijo dodatnih formalnosti ob prestopu meje“.

      (1)  UL C 47, 21.2.2004.


title: Zadeva C-493/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzgericht – Außenstelle Linz (Avstrija) 6. novembra 2014 – Dilly’s Wellnesshotel GmbH

text:
               9.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzgericht – Außenstelle Linz (Avstrija) 6. novembra 2014 – Dilly’s Wellnesshotel GmbH
   (Zadeva C-493/14)
   (2015/C 046/26)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzgericht – Außenstelle Linz

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Dilly’s Wellnesshotel GmbH

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Finanzamt Linz

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je v nasprotju s pravom Unije, če se za shemo pomoči uporabi posebni postopek iz člena 25 Uredbe (ES) št. 800/2008 (v nadaljevanju Uredba) (1), da bi bila s tem izvzeta iz obveznosti priglasitve na podlagi člena 108(3) PDEU, vendar ne izpolnjuje različnih obveznosti iz poglavja I Uredbe in poleg tega se ne sklicuje na Uredbo?

               2.

               Ali je v nasprotju s pravom Unije, če shema pomoči temelji na posebnem postopku iz člena 25 Uredbe, ki velja za pomoč za varstvo okolja, vendar niso izpolnjeni pogoji iz poglavja II, in sicer spodbujanje ukrepov varstva okolja oziroma ukrepov varčevanja z energijo na podlagi člena 17, točka 1, Uredbe?

               3.

               Ali pravo Unije nasprotuje nacionalni ureditvi, ki ne vsebuje časovne omejitve in se tudi ne sklicuje na časovno obdobje, navedeno v vlogi za izvzetje, zaradi česar je v členu 25(3) Uredbe zahtevana omejitev povračila davkov na energijo na obdobje desetih let razvidna zgolj iz prijave izvzetja?

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 800/2008 z dne 6. avgusta 2008 o razglasitvi nekaterih vrst pomoči za združljive s skupnim trgom z uporabo členov 87 in 88 Pogodbe (Uredba o splošnih skupinskih izjemah) (UL L 214, str. 3).


title: Zadeva C-458/07: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 12. marca 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Telekomunikacije — Direktiva 2002/22/ES — Univerzalne storitve — Obveznost, dati končnim uporabnikom na voljo izčrpen imenik in izčrpno imeniško službo)

text:
               16.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/8

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 12. marca 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-458/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Telekomunikacije - Direktiva 2002/22/ES - Univerzalne storitve - Obveznost, dati končnim uporabnikom na voljo izčrpen imenik in izčrpno imeniško službo)
   2009/C 113/15
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Braun in P. Guerra e Andrade, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika (zastopnika: L. Inez Fernandes, zastopnik, L. Morais, odvetnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države — Kršitev členov 5(1) in (2) ter 25(1) in (3) Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (UL L 108, str. 51) — Neuvrstitev določenih naročnikov v izčrpen imenik

      Izrek

               1)

               Portugalska republika, s tem da v nasprotju z določbami členov 5(1) in (2) ter 25(1) in (3) Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) v praksi ni dala na voljo vsem končnim uporabnikom vsaj enega izčrpnega imenika in vsaj ene izčrpne imeniške službe, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2)

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 297, 8.12.2007.


title: Zadeva T-383/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 20. aprila 2016 – Dima/EUIPO (Forme d’une boîte cubique ouverte) (Znamka Evropske unije — Prijava tridimenzionalne znamke Evropske unije — Oblika odprte škatle v obliki kocke — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               20.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 222/21

         Sklep Splošnega sodišča z dne 20. aprila 2016 – Dima/EUIPO (Forme d’une boîte cubique ouverte)
   (Zadeva T-383/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava tridimenzionalne znamke Evropske unije - Oblika odprte škatle v obliki kocke - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage))
   (2016/C 222/26)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Dima Verwaltungs GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: T. Kerkhoff, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnik: A. Schifko, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe EUIPO z dne 27. marca 2015 (zadeva R 2568/2014-5), glede zahteve za registracijo tridimenzionalnega znaka v obliki odprte škatle v obliki kocke kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Dima Verwaltungs GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 328, 5.10.2015.


title: Zadeva T-5/11: Tožba, vložena 7. januarja 2011 – Export Development Bank of Iran proti Svetu

text:
               5.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/23

         Tožba, vložena 7. januarja 2011 – Export Development Bank of Iran proti Svetu
   (Zadeva T-5/11)
   2011/C 72/39
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Export Development Bank of Iran (zastopnik: J. M. Thouvenin, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Razglasi za ničen Sklep Sveta 2010/644/SZVP z dne 25. oktobra 2010 v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               razglasi za nično odločbo iz dopisa Sveta, naslovljenega na tožečo stranko, z dne 28. oktobra 2010;

               —

               ugotovi, da se Sklep 2010/413/SZVP za tožečo stranko ne uporablja;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve, ki jih navaja tožeča stranka, so v glavnem enaki ali podobni tistim v zadevi Export Development Bank of Iran proti Svetu, T-4/11.


title: Zadeva T-361/16: Tožba, vložena 4. julija 2016 – TBWA\London/EUIPO (MEDIA ARTS LAB)

text:
               29.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/31

         Tožba, vložena 4. julija 2016 – TBWA\London/EUIPO (MEDIA ARTS LAB)
   (Zadeva T-361/16)
   (2016/C 314/43)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: TBWA\London Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: D. Farnsworth, Solicitor)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „MEDIA ARTS LAB“ – Prijava št. 13 238 308

      Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. aprila 2016 v zadevi R 958/2015-2

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razglasi za nično v delu, v katerem je bila z njo potrjena ugotovitev preizkuševalca, da je bila prijavljena znamka opisna in brez razlikovalnega učinka v zvezi s tistim blagom in storitvami, za katere je bilo ugotovljeno, da so opisni in brez razlikovalnega učinka;

               —

               dovoli objavo prijave znamke EU št. 13 238 308 in

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Urad ni ustrezno upošteval storitev, za katere je bila vložena prijava;

               —

               Urad ni ustrezno presojal prijavljene znamke v celoti. Namesto tega je znamko razbil na dele na podlagi opredelitev MEDIA ARTS in MEDIA LAB in ugotovil, da so ti deli opisni. Ni presojal učinka znamke kot celote;

               —

               Urad ni sprejel, da je znamka precej bolj opisna kot odločba PIPELINE, na kateri temelji;

               —

               kljub (in ob kršitvi) načela enakega obravnavanja Urad ni sledil svoji prejšnji praksi sprejetja znamk z besedo MEDIA za oglaševanje v povezavi z drugo „neobičajno“ lokacijo.


title: Zadeva T-469/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 2. februarja 2012 – Grčija proti Komisiji (EKUJS — Jamstveni oddelek — Odhodki, izključeni iz financiranja Skupnosti — Sektorja za predelavo paradižnikov in skladiščenje riža — Ključna kontrola — Integrirani administrativni in kontrolni sistem, ki se nanaša na nekatere sheme pomoči Skupnosti — Načelo sorazmernosti)

text:
               17.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 2. februarja 2012 – Grčija proti Komisiji
   (Zadeva T-469/09) (1)

   (EKUJS - Jamstveni oddelek - Odhodki, izključeni iz financiranja Skupnosti - Sektorja za predelavo paradižnikov in skladiščenje riža - Ključna kontrola - Integrirani administrativni in kontrolni sistem, ki se nanaša na nekatere sheme pomoči Skupnosti - Načelo sorazmernosti)
   2012/C 80/25
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Helenska republika (zastopnika: I. K. Chalkias in S. Papaïoannou, zastopnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Rossi in A. Markoulli, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2009/721/ES z dne 24. septembra 2009 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Skupnosti (UL L 257, str. 28).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 24, 30.1.2010.


title: Zadeva T-628/11: Tožba, vložena 5. decembra 2011 – Biogas Nord proti Komisiji

text:
               18.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 49/27

         Tožba, vložena 5. decembra 2011 – Biogas Nord proti Komisiji
   (Zadeva T-628/11)
   2012/C 49/49
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Biogas Nord AG (Bielefeld, Nemčija) (zastopnik: C. Birkemeyer, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               v skladu s členom 264 PDEU Sklep Komisije z dne 26. januarja 2011 o državni pomoči C 7/2010 (ex CP 250/2009 in NN 5/2010), ki jo izvaja Nemčija – Shema za prenos davčnih izgub v primeru prestrukturiranja podjetij v težavah („Sanierungsklausel“) (notificirano pod dokumentarno številko C(2011) 275) razglasi za ničen;

               —

               v skladu s členom 87(2) Poslovnika Splošnega sodišča Komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka navaja tri razloge v utemeljitev tožbe.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: upoštevanje načela zasebnega upnika v tržnem gospodarstvu
               V okviru prvega tožbenega razloga tožeča stranka trdi, da člen 8c(1a) zakona o davku na dohodek pravnih oseb (Körperschaftsteuergesetz, v nadaljevanju: KStG) ne pomeni državne pomoči v smislu člena 107 in 108 PDEU, ker so upravičena podjetja zavezana k enakovrednim protidajatvam, ki so primerljive z ravnanjem zasebnega upnika.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: neobstoj selektivnosti
               Tožeča stranka trdi, da člen 8c(1a) KStG ne pomeni državne pomoči v smislu člena 107 in 108 PDEU, ker ta določba ne daje selektivne prednosti.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: varstvo legitimnih pričakovanj
               V okviru tretjega tožbenega razloga tožeča stranka trdi, da podjetja, ki so pred seznanitvijo s postopkom Komisije v skladu s členom 108(2) PDEU razpolagala s premoženjem, v zvezi z izpodbijanim sklepom uživajo varstvo legitimnih pričakovanj.


title: Zadeva C-119/11: Tožba, vložena 4. marca 2011 – Evropska komisija proti Francoski republiki

text:
               14.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/16

         Tožba, vložena 4. marca 2011 – Evropska komisija proti Francoski republiki
   (Zadeva C-119/11)
   2011/C 145/22
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Dintilhac in C. Soulay, zastopnika)

      Tožena stranka: Francoska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da je Francoska republika, s tem da je za prihodke od vstopnin za premiere koncertov, ki potekajo v prostorih, kjer se lahko med nastopom strežejo okrepčila, od 1. januarja 2007 uporabljala stopnjo DDV 2,10 %, kršila obveznosti iz členov 99 in 110 Direktive DDV (1);

               —

               Francoski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija s to tožbo toženi stranki očita, da je od 1. januarja 2007 – za prihodke od vstopnin na premiere koncertov, ki potekajo v prostorih, kjer se lahko med nastopom strežejo okrepčila – uporabljala 2,10-odstotno stopnjo DDV namesto prejšnje 5,5-odstotne stopnje.
   Tožeča stranka zatrjuje, da na podlagi člena 110 Direktive DDV države članice, ki so 1. januarja 1991 uporabljale nižje stopnje DDV, ki so bile nižje od najnižje stopnje 5 %, lahko te nižje stopnje nadalje uporabljajo. Vendar ta člen ne more državam članicam dovoliti, da uvajajo nova odstopanja ali razširjajo področje uporabe odstopanj, ki so obstajala 1. januarja 1991, po tem, ko so omejile tak obseg po tem datumu. In ravno za to je šlo v obravnavani zadevi, saj je tožena stranka od 1. januarja 1997 zožila področje uporabe odstopanja, ki je 1. januarja 1991 obstajala na področju znižane stopnje DDV, ter je izrecno s tega področja izključila prihodke od premier, ki so izvirali od prodaje vstopnic „izključno za koncerte, ki potekajo v prostorih, kjer se lahko med nastopom strežejo okrepčila“. Francoska republika naj bi z razširitvijo področja uporabe odstopanja od Direktive torej kršila cilje slednje.

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva T-255/08: Tožba, vložena 16. junija 2008 – Montero Padilla proti UUNT – Padilla Requena (JOSE PADILLA)

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/65

         Tožba, vložena 16. junija 2008 – Montero Padilla proti UUNT – Padilla Requena (JOSE PADILLA)
   (Zadeva T-255/08)
   (2008/C 209/115)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Eugenia Montero Padilla (Madrid, Španija) (zastopnika: sodnik G. Aguillaume Gandasegui in P. Linde Puelles, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: José María Padilla Requena
   Predlogi tožeče stranke
   Naj se razveljavi odločba UUNT z dne 1. marca 2008 in zavrne prijava znamke Skupnosti „JOSE PADILLA“ za razrede 9, 25 in 41.
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: José María Padilla Requena.

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „JOSE PADILLA“ (prijava št. 2.844.066) za proizvode in storitve iz razredov 9, 25 in 41.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Španska besedna znamka „JOSE PADILLA“, za proizvode in storitve iz razreda 41.

      Odločba oddelka za ugovore: Zavrnitev ugovora.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev tožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Napačna uporaba členov 4, 7(1)(a), (b), (c) in (f) ter člena 8(1) in 5 Uredbe (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti.


title: Zadeva C-13/08: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. decembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Postopek, ki sta ga začela Erich Stamm, Anneliese Hauser (Sporazum med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Švicarsko konfederacijo na drugi strani o prostem pretoku oseb – Enako obravnavanje – Samozaposleni obmejni delavci – Zemljiški zakup – Agrarna struktura)

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/21

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. decembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Postopek, ki sta ga začela Erich Stamm, Anneliese Hauser
   (Zadeva C-13/08) (1)

   (Sporazum med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Švicarsko konfederacijo na drugi strani o prostem pretoku oseb - Enako obravnavanje - Samozaposleni obmejni delavci - Zemljiški zakup - Agrarna struktura)
   (2009/C 44/35)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesgerichtshof
   Stranki v postopku v glavni stvari
   Erich Stamm, Anneliese Hauser

      Ob udeležbi: Regierungspräsidium Freiburg
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesgerichtshof – Razlaga členov 12(1), 13(1) in 15(1) priloge I k Sporazumu med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Švicarsko konfederacijo na drugi strani o prostem pretoku oseb, podpisanem v Luxembourgu 21. junija 1999 (UL 2002, L 114, str. 6) – Uporabnost načela enakega obravnavanja za samozaposlene obmejne delavce – Švicarski kmet, s stalnim prebivališčem v Švici, ki sklene pogodbo o zakupu, ki se nanaša na obdelovalno zemljo v Nemčiji.
   Izrek
   Pogodbenica mora na podlagi člena 15(1) priloge I k Sporazumu med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Švicarsko konfederacijo na drugi strani o prostem pretoku oseb, podpisanem v Luxembourgu 21. junija 1999, „samozaposlenemu obmejnemu delavcu“ v smislu člena 13 te priloge iz druge pogodbenice glede pravice začeti in opravljati dejavnost kot samozaposlena oseba v državi sprejema zagotoviti obravnavanje, ki ni manj ugodno od obravnavanja, ki ga zagotavlja svojim državljanom.

      (1)  UL C 92, 12.4.2008.


title: Zadeva C-191/08: Tožba, vložena 7. maja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/27

         Tožba, vložena 7. maja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-191/08)
   (2008/C 171/41)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Condou Durande in A. Caeiros, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Naj se ugotovi, da Republika Portugalska, s tem da ni sprejela zakonskih in drugih predpisov, ki so potrebne za prenos Direktive Sveta 2004/83/ES (1) z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite, ni izpolnila obveznosti iz člena 38(1) te direktive.

               —

               Podredno, naj se ugotovi, da Republika Portugalska, s tem da Komisijo ni obvestila o teh predpisih, v vsakem primeru ni izpolnila obveznosti iz člena 38(1) zgoraj navedene Direktive 2004/83.

               —

               Portugalski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive v nacionalno pravo se je iztekel 10. oktobra 2006.

      (1)  UL L 304, str. 12.


title: Zadeva F-65/12: Tožba, vložena 25. junija 2012 – ZZ proti Komisiji

text:
               11.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/34

         Tožba, vložena 25. junija 2012 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-65/12)
   2012/C 243/60
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal in S. Orlandi, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero ta tožeči stranki ni dodelila družinskega dodatka za sina njegove žene, rojenega v njenem prejšnjem zakonu.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije z dne 17. avgusta 2011, s katero je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke z dne 20. julija 2011 za družinski dodatek ter ugodnosti, ki iz tega izhajajo, in letne potne stroške za otroka svojega zakonca, naj se razglasi za nično;

               —

               po potrebi naj se za nično razglasi odločba o zavrnitvi pritožbe z dne 13. marca 2012;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-404/06: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 17. aprila 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof, Nemčija) – Quelle AG proti Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände (Varstvo potrošnikov – Direktiva 1999/44/ES – Prodaja potrošniškega blaga in z njim povezane garancije – Pravica prodajalca, da ob zamenjavi blaga, ki ni v skladu s pogodbo,od potrošnika zahteva plačilo nadomestila za uporabo tega blaga – Brezplačna uporaba blaga z napako)

text:
               7.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/6

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 17. aprila 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof, Nemčija) – Quelle AG proti Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände
   (Zadeva C-404/06) (1)

   (Varstvo potrošnikov - Direktiva 1999/44/ES - Prodaja potrošniškega blaga in z njim povezane garancije - Pravica prodajalca, da ob zamenjavi blaga, ki ni v skladu s pogodbo,od potrošnika zahteva plačilo nadomestila za uporabo tega blaga - Brezplačna uporaba blaga z napako)
   (2008/C 142/08)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesgerichtshof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Quelle AG

      Tožena stranka: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesgerichtshof – Razlaga člena 3 Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. maja 1999 o nekaterih vidikih prodaje potrošniškega blaga in z njim povezanih garancij (UL L 171, str. 12) – Možnost, ki jo prodajalcu daje nacionalna zakonodaja, da od potrošnika zahteva nadomestilo za uporabo s prodajno pogodbo neskladnega blaga, dobavljenega pred zamenjavo.
   Izrek
   Člen 3 Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. maja 1999 o nekaterih vidikih prodaje potrošniškega blaga in z njim povezanih garancij je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki prodajalcu omogoča, da v primeru, ko je prodal blago, ki ni v skladu s pogodbo, od potrošnika zahteva nadomestilo za uporabo tega blaga do njegove zamenjave z novim blagom.

      (1)  UL C 310, 16.12.2006.


title: Zadeva C-281/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 13. junija 2007 – Bayerische Hypotheken- und Vereinsbank AG proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 13. junija 2007 – Bayerische Hypotheken- und Vereinsbank AG proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Zadeva C-281/07)
   (2007/C 211/31)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesfinanzhof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Bayerische Hypotheken- und Vereinsbank AG

      Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali se člen 3(1), prvi pododstavek, prvi stavek, Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (1) lahko uporabi pri zahtevku za vračilo izvoznega nadomestila, ki je bilo neupravičeno nakazano izvozniku, čeprav ta ni storil nobene nepravilnosti?

         V primeru pritrdilnega odgovora na to vprašanje:

               2)

               Ali se omenjena določba mutatis mutandis uporablja za zahtevek za vračilo tudi od tistih, ki so jim tako pravico do nadomestila izvozniki odstopili?

      (1)  UL L 312, str. 1.


title: Zadeva T-726/16: Tožba, vložena 13. oktobra 2016 – VFP/Komisija

text:
               12.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/33

         Tožba, vložena 13. oktobra 2016 – VFP/Komisija
   (Zadeva T-726/16)
   (2016/C 462/43)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Vlaamse Federatie van Persverkopers VZW (VFP) (Antwerp, Belgija) (zastopniki: P. de Bandt, J. Dewispelaere in J. Probst, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbo razglasi za dopustno;

               —

               razglasi ničnost Sklepa Evropske komisije z dne 3. junija 2016, Državna pomoč SA.42366 (2016/N) – Belgija – Državna nadomestila bpostu za nudenje javnih storitev v obdobju 2016-2020 (1);

               —

               zadevo vrne Komisiji v nadaljnjo preiskavo in sprejetje nove odločbe;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke, in

               —

               sprejme ostale take ali nadaljnje ukrepe, ki jih šteje za potrebne.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja en sam tožbeni razlog, s katerim trdi, da je Evropska komisija s sprejetjem izpodbijane odločbe in s tem, da ni sprožila formalnega postopka na podlagi člena 108(2) PDEU, kršila njene procesne pravice.
   V tem tožbenem razlogu je pojasnjeno, da če je Komisija naletela na resne težave glede morebitne združljivosti nadomestila za dostavo tiska kot storitve splošnega gospodarskega pomena („SGEI“) z notranjim trgom, je imela zakonsko dolžnost sprejeti odločbo o začetku formalnega postopka preiskave. Ta tožbeni razlog je razdeljen na štiri dele. Zlasti se navaja, da obstoj resnih težav izhaja iz skupka usklajenih dokazov, ki se nanašajo na: (i) trajanje predhodne preučitve in posebne okoliščine, v katerih je bila pomoč odobrena (prvi del), (ii) to, da je analiza Komisije glede opredelitve dostave priznanih časopisov in periodičnega tiska kot SGEI nezadostna (drugi del), (iii) to, da je analiza Komisije glede upravičencev dostave tiska kot SGEI nepopolna (tretji del) in (iv) to, da je analiza Komisije glede izkrivljenja konkurence in razvoja trgovine nepopolna in nezadostna (četrti del).

      (1)  UL C 341, str. 5.