title: Zadeva T-155/18: Tožba, vložena 5. marca 2018 – Sona Nutrition/EUIPO – Solgar Holdings (SOLGAR Since 1947 MultiPlus WHOLEFOOD CONCENTRATE MULTIVITAMIN FORMULA)

text:
               30.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/55

         Tožba, vložena 5. marca 2018 – Sona Nutrition/EUIPO – Solgar Holdings (SOLGAR Since 1947 MultiPlus WHOLEFOOD CONCENTRATE MULTIVITAMIN FORMULA)
   (Zadeva T-155/18)
   (2018/C 152/65)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sona Nutrition Ltd (Dublin, Irska) (zastopnika: A. von Mühlendahl in H. Hartwig, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Solgar Holdings, Inc. (Ronkonkoma, New York, Združene države)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Unije v svetlo zeleni, svetlo rjavi, bež, temno rjavi in zlatorjavi barvi SOLGAR Since 1947 MultiPlus WHOLEFOOD CONCENTRATE MULTIVITAMIN FORMULA – prijava št. 13 781 315

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 20. decembra 2017 v zadevi R 1323/2017-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO in družbi Solgar Holdings, Inc., če bo intervenirala v tem postopku, naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 94(1) Uredbe št. 2017/1001;

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva C-165/18: Tožba, vložena 28. februarja 2018 – Evropska komisija/Kraljevina Španija

text:
               30.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/20

         Tožba, vložena 28. februarja 2018 – Evropska komisija/Kraljevina Španija
   (Zadeva C-165/18)
   (2018/C 152/25)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: P. Ondrůšek, E. Sanfrutos Cano in G. von Rintelen, agenti)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija

      Predlog tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Španija s tem, da vsaj do 18. aprila 2016 ni sprejela vseh zakonskih in drugih določb, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2014/25/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014, (1) oziroma navedenih določb nikakor ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 106(1) navedene direktive.

               —

               Kraljevini Španiji naj se v skladu s členom 260(3) PDEU naloži dnevna kazen v znesku 123 928,64 EUR od dneva razglasitve sodbe, s katero se ugotovi neizpolnitev obveznosti sprejetja določb, potrebnih za izpolnitev Direktive 2014/25/EU, oziroma vsekakor njihove sporočitve Komisiji.

               —

               Kraljevini Španiji naj se naložijo stroški.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prilagoditev nacionalnega prava Direktivi 2014/25/EU Evropskega parlamenta in Sveta se je iztekel 18. aprila 2016.

      (1)  Direktiva 2014/25/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju naročnikov, ki opravljajo dejavnosti v vodnem, energetskem in prometnem sektorju ter sektorju poštnih storitev ter o razveljavitvi Direktive 2004/17/ES (UL 2014, L 94, str. 243).


title: Zadeva T-346/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. marca 2018 – Hotelbeds Spain/EUIPO – Guidigo Europe (Guidego what to do next) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije Guidego what to do next — Prejšnja besedna znamka Evropske unije GUIDIGO — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               30.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/34

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. marca 2018 – Hotelbeds Spain/EUIPO – Guidigo Europe (Guidego what to do next)
   (Zadeva T-346/17) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije Guidego what to do next - Prejšnja besedna znamka Evropske unije GUIDIGO - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)))
   (2018/C 152/42)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Hotelbeds Spain, SL (Palma de Mallorca, Španija) (zastopnica: L. Broschat García, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: J. Ivanauskas, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Guidigo Europe (Pariz, Francija) (zastopnica: S. Lipovetsky, odvetnica)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 21. marca 2017 (zadeva R 449/2016-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Guidigo Europe in Hotelbeds Spain.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Hotelbeds Spain, SL se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 239, 24.7.2017.


title: Zadeva C-69/18: Tožba, vložena 1. februarja 2018 – Evropska komisija proti Republiki Sloveniji

text:
               30.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/13

         Tožba, vložena 1. februarja 2018 – Evropska komisija proti Republiki Sloveniji
   (Zadeva C-69/18)
   (2018/C 152/14)
   Jezik postopka: slovenščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: H. Støvlbæk, G. von Rintelen, M. Žebre)

      Tožena stranka: Republika Slovenija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Sodišče naj ugotovi, da Republika Slovenija s tem, da najpozneje do 17. junija 2016 ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos Direktive 2014/56/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o spremembi Direktive 2006/43/ES o obveznih revizijah za letne in konsolidirane računovodske izkaze (UL L 158, 27.5.2014, str. 196), oziroma ker v vsakem primeru o teh predpisih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 2 navedene direktive;

               —

               Sodišče naj Republiki Sloveniji na podlagi člena 260(3) PDEU naloži plačilo denarne kazni v znesku 7 986,60 evrov na dan, šteto od dneva razglasitve sodbe v tej zadevi;

               —

               Sodišče naj Republiki Sloveniji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V skladu s členom 2 Direktive 2014/56/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o spremembi Direktive 2006/43/ES o obveznih revizijah za letne in konsolidirane računovodske izkaze bi morala Republika Slovenija zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, sprejeti in objaviti najpozneje do 17. junija 2016. Ker Republika Slovenija do poteka tega roka ni obvestila Komisije o prenosu vseh določb navedene direktive, se je slednja odločila, da zadevo predloži Sodišču.
   Komisija v tožbi predlaga, naj Sodišče Republiki Sloveniji naloži plačilo denarne kazni v znesku 7 986,60 evrov na dan. Pri izračuna tega denarnega zneska je Komisija upoštevala resnost in trajanje kršitve prava Unije, kot tudi odvračilni učinek glede na plačilno zmožnost države članice, tj. Republike Slovenije
   Rok za prenos direktive se je iztekel 17.6.2016.


title: Zadeva C-181/18 P: Pritožba, ki jo Poljska republika vložila 5. marca 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 14. decembra 2017 v zadevi T-849/16, PGNiG Supply & Trading/Evropska komisija

text:
               30.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/21

         Pritožba, ki jo Poljska republika vložila 5. marca 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 14. decembra 2017 v zadevi T-849/16, PGNiG Supply & Trading/Evropska komisija
   (Zadeva C-181/18 P)
   (2018/C 152/26)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranke

      Pritožnica: Poljska republika (zastopnik: B. Majczyna)

      Drugi stranki v postopku: PGNiG Supply & Trading GmbH, Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Sklep Splošnega sodišča Evropske unije (prvi senat) z dne 14. decembra 2017, PGNiG Supply & Trading/Evropska komisija, T-849/16, naj se v celoti razveljavi;

               —

               zadeva naj se vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje;

               —

               ugotovi naj se, da vsaka stranka nosi svoje stroške.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   V izpodbijanem sklepu je Splošno sodišče zavrglo tožbo družbe PGNiG Supply & Trading za razglasitev ničnosti Sklep Komisije C (2016) 6950 final z dne 28. oktobra 2016 o pregledu izvzetja plinovoda OPAL iz pravil o dostopu tretjih oseb in tarifne ureditve, odobrene v skladu z Direktivo 2003/55/ES, to utemeljilo s tem, da nima procesnega upravičenja.
   Republika Poljska meni, da je Splošno sodišče v točkah 6, 10, 11 in 43 izpodbijanega sklepa hkrati sprejelo ugotovitve o vsebini spora glede veljavnosti izpodbijanega sklepa Komisije. Glede tega Republika Poljska navaja naslednje pritožbene razloge zoper izpodbijani sklep Splošnega sodišča:
   Prvič, Splošno sodišče naj bi kršilo člen 130(1) in (7) Poslovnika, pravico Republike Poljske do učinkovitega pravnega sredstva in poštenega sojenja iz člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter načelo kontradiktornosti postopka, ker naj bi v izpodbijanem sklepu navedlo dejanske in pravne ugotovitve o vsebini spora v zvezi z veljavnostjo spornega sklepa, preden bi se lahko o tem sporu vsebinsko odločalo v postopku v zadevi T-883/16 Republika Poljska/Komisija.
   Drugič, pravna presoja spornega sklepa Komisije naj bi bila napačna, pri čemer naj bi po eni strani ta sklep določal, da je 50 % prenosnih zmogljivosti plinovoda OPAL med Greifswaldom in Brandovom dostopnih za tretje osebe v okviru pregledne in nediskriminatorne dražbe, tako da lahko druge osebe pridobijo te zmogljivosti, po drugi strani pa naj sporni sklep Komisije ne bi uvajal novih izjem, temveč naj bi delno odpravil obstoječo oprostitev. Republika Poljska meni, da je ta presoja pravne narave in učinkov spornega sklepa napačna, ker ta sklep samo navidezno uvaja rešitev, ki je predstavljena kot pregledna in nediskriminatorna. Dejansko naj bi sporni sklep Komisije določal mehanizem, ki podjetjem iz skupine Gazprom omogoča izključno uporabo najmanj 90 % prenosnih zmogljivosti plinovoda OPAL, zajetih s tem sklepom (50 % teh zmogljivosti popolnoma izvzetih iz zahtev o dostopu tretjih oseb, 40 % teh zmogljivosti pa naj bi bilo dinamično dodeljenih zmogljivosti, ki jih lahko rezervira samo skupina Gazprom).
   Tretjič, Splošno sodišče naj bi kršilo svojo obveznost pravilne obrazložitve spornega sklepa. Ne bi naj pojasnilo, na podlagi katerih predpostavk je sprejelo vsebinske ugotovitve glede spornega sklepa Komisije. Posledično naj ne bi bilo mogoče razbrati razlogov, iz katerih je Splošno sodišče odločilo, da sporni sklep Komisije omogoča, da so zmogljivosti plinovoda OPAL dostopne podjetjem, ki niso povezana s skupino Gazprom, in bo pozitivno vplival na konkurenco na trgu zemeljskega plina.


title: Zadeva T-158/18: Tožba, vložena 6. marca 2018 – Scaloni in Figini/Komisija

text:
               30.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/56

         Tožba, vložena 6. marca 2018 – Scaloni in Figini/Komisija
   (Zadeva T-158/18)
   (2018/C 152/66)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Mario Scaloni (Ancona, Italija), Ennio Figini (Chiaravalle, Italija) (zastopnica: P. Putti, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj – odvisno od razlage zadevne direktive in uredbe, ki jo bo podalo – Uniji in/ali Komisiji naloži plačilo odškodnine v višini celotne nominalne vrednosti delnic, kot je navedena v tožbi in kot izhaja iz priložene dokumentacije, in stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki trdita, da se Italijanski državi po začetku veljavnosti Direktive 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o vzpostavitvi okvira za sanacijo ter reševanje kreditnih institucij in investicijskih podjetij ter o spremembi Šeste direktive Sveta 82/891/EGS ter direktiv 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU in 2013/36/EU in uredb (EU) št. 1093/2010 ter (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (besedilo velja za EGP) (1), ki ji je sledila Uredba (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2014 o določitvi enotnih pravil in enotnega postopka za reševanje kreditnih institucij in določenih investicijskih podjetij v okviru enotnega mehanizma za reševanje in enotnega sklada za reševanje ter o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 (2), ni dovolilo, da posreduje v korist nekaterih svojih bank, med njimi družbe Banca Marche.
   Tožeči stranki v utemeljitev svoje tožbe navajata tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: odškodninski zahtevek, ker razlaga Direktive 2014/59/EU in Uredbe št. 806/2014, ki jo je podala Komisija, ni bila v skladu s pravom Unije, nezakonita izključitev družbe Banca Marche iz okvira za državne pomoči, in posledična kršitev načela enakosti in/ali nediskriminacije.

                           —

                           V zvezi s tem se navaja, da je Komisija glede pomoči različnih držav članic bankam menila, da izpolnjujejo pogoje iz člena 107(3)(b), in so bile zato štete za zakonite. Posredovanja, ki jih je načrtovala Italija, bi se moralo preučiti glede na to določbo, ki je edina, ki ureja državne pomoči, in ne glede na Direktivo in Uredbo. Ti zakonodajni besedili se ne nanašata na pomoči in se tudi ne bi mogli nanašati nanje, ker gre za sekundarno zakonodajo. Dovoliti bi bilo treba tudi pomoči italijanskim bankam, ker so tudi te temeljile na razlogih, ki so po mnenju Komisije upravičevale pomoči, ki so bile že plačane.

                           —

                           Poleg tega se pojasnjuje, da je, če bi se štelo, da je mogoče uporabiti sekundarno zakonodajo, prvi tožbeni razlog ta, da je Komisija z nedovolitvijo pomoči kršila načelo enakosti.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev načela hierarhije določb prava Unije s strani evropskega zakonodajalca.

                           —

                           V zvezi s tem se navaja, da če bi Splošno sodišče štelo, da je razlaga Komisije pravilna, kršitev izvirala iz zakonodajnih aktov in bi odgovornost nosila Unija kot celota.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev temeljnih načel italijanske pravne ureditve in nemožnost uporabe pravnega reda Unije.

                           —

                           V zvezi s tem se navaja, da bo treba, če bi Splošno sodišče odločilo, da Direktiva in Uredba nista kršili niti načela enakosti iz prava Unije, Corte costituzionale (ustavno sodišče, Italija) zaprositi za preveritev skladnosti z načelom enakosti iz italijanske ustavne ureditve. V primeru nikalnega odgovora zakonodaje, ki je kršila to načelo, ne bi bilo mogoče vključiti v italijansko ureditev.

      (1)  UL 2014, L 173, str. 190.

      (2)  UL 2014, L 225, str. 1.


title: Zadeva C-188/18: Tožba, vložena 12. marca 2018 – Evropska komisija proti Republiki Sloveniji

text:
               30.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/22

         Tožba, vložena 12. marca 2018 – Evropska komisija proti Republiki Sloveniji
   (Zadeva C-188/18)
   (2018/C 152/27)
   Jezik postopka: slovenščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: P. Ondrůšek, G. von Rintelen, M. Žebre)

      Tožena stranka: Republika Slovenija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Sodišče naj ugotovi, da Republika Slovenija s tem, da najpozneje do 18. aprila 2016 ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos Direktive 2014/23/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o podeljevanju koncesijskih pogodb (UL L 94, 28.3.2014, str. 1), oziroma ker v vsakem primeru o teh predpisih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 51 navedene direktive;

               —

               Sodišče naj Republiki Sloveniji na podlagi člena 260(3) PDEU naloži plačilo denarne kazni v znesku 8 992,32 evrov na dan, šteto od dneva razglasitve sodbe v tej zadevi;

               —

               Sodišče naj Republiki Sloveniji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V skladu s členom 51 Direktive 2014/23/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o podeljevanju koncesijskih pogodb bi morala Republika Slovenija zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, sprejeti in objaviti najpozneje do 18. aprila 2016. Ker Republika Slovenija do poteka tega roka ni obvestila Komisije o prenosu vseh določb navedene direktive, se je slednja odločila, da zadevo predloži Sodišču.
   Komisija v tožbi predlaga, naj Sodišče Republiki Sloveniji naloži plačilo denarne kazni v znesku 8 992,32 evrov na dan. Pri izračuna tega denarnega zneska je Komisija upoštevala resnost in trajanje kršitve prava Unije, kot tudi odvračilni učinek glede na plačilno zmožnost države članice, tj. Republike Slovenije.
   Rok za prenos direktive se je iztekel 18.4.2016.


title: Zadeva T-160/18: Tožba, vložena 2. marca 2018 – Theodorakidi/EUIPO – Benopoulou (THYREOS VASSILIKI)

text:
               30.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/57

         Tožba, vložena 2. marca 2018 – Theodorakidi/EUIPO – Benopoulou (THYREOS VASSILIKI)
   (Zadeva T-160/18)
   (2018/C 152/67)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Vassiliki Theodorakidi (Veroia, Grčija) (zastopnica: F. Ikonomidou Ikonomou, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Vassiliki Benopoulou (Kifissia, Grčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije „THYREOS VASSILIKI“ – znamka Evropske unije št. 8206 963

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba četrti odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. decembra 2017 v zadevi R 40/2017-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi in zato ničnostno tožbo zavrne;

               —

               EUIPO in drugi stranki naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, nastalimi pri Sodišču, odboru za pritožbe pri EUIPO in oddelku za izbris.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 2017/1001;

               —

               Odbor za pritožbe pri EUIPO je napačno uporabil pravo s tem, da je ugotovil, da je druga stranka „široko znana“;

               —

               Kršitev obveznosti obrazložitve;

               —

               Odbor za pritožbe pri EUIPO je ravnal napačno s tem, da je ugotovil, da ne sme biti nobenih omejitev glede blaga/storitev, za katere je treba ugotoviti ničnost.


title: Zadeva T-542/11 RENV: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. marca 2018 – Alouminion tis Ellados/Komisija (Državne pomoči — Elektrika — Sklep, s katerim je državna pomoč razglašena za nezakonito in nezdružljivo z notranjim trgom ter odrejeno njeno vračilo — Ugodnejša cena elektrike, odobrena s pogodbo, sklenjeno s prejšnjim ponudnikom — Odpoved pogodbe s strani prejšnjega ponudnika — Sodna odložitev učinkov odpovedi pogodbe v postopku za izdajo začasne odredbe — Razglasitev ničnosti sklepa Komisije s strani Splošnega sodišča — Razveljavitev sodbe Splošnega sodišča s strani Sodišča — Vrnitev zadeve Splošnemu sodišču — Obseg tožbe po vrnitvi — Opredelitev začasne odredbe kot nove pomoči — Pristojnost Komisije — Učinkovito sodno varstvo — Opredelitev ugodnejše cene kot nove pomoči — Ugodnost — Legitimno pričakovanje — Pravica prejemnika do obrambe — Obveznost vračila — Obveznost obrazložitve)

text:
               30.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. marca 2018 – Alouminion tis Ellados/Komisija
   (Zadeva T-542/11 RENV) (1)

   ((Državne pomoči - Elektrika - Sklep, s katerim je državna pomoč razglašena za nezakonito in nezdružljivo z notranjim trgom ter odrejeno njeno vračilo - Ugodnejša cena elektrike, odobrena s pogodbo, sklenjeno s prejšnjim ponudnikom - Odpoved pogodbe s strani prejšnjega ponudnika - Sodna odložitev učinkov odpovedi pogodbe v postopku za izdajo začasne odredbe - Razglasitev ničnosti sklepa Komisije s strani Splošnega sodišča - Razveljavitev sodbe Splošnega sodišča s strani Sodišča - Vrnitev zadeve Splošnemu sodišču - Obseg tožbe po vrnitvi - Opredelitev začasne odredbe kot nove pomoči - Pristojnost Komisije - Učinkovito sodno varstvo - Opredelitev ugodnejše cene kot nove pomoči - Ugodnost - Legitimno pričakovanje - Pravica prejemnika do obrambe - Obveznost vračila - Obveznost obrazložitve))
   (2018/C 152/28)
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Alouminion tis Ellados VEAE, nekdanja Alouminion AE (Atene, Grčija) (zastopniki: G. Dellis, N. Korogiannakis, E. Chrysafis, D. Diakopoulos in N. Keramidas, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Bouchagiar in É. Gippini Fournier, agenta)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (Atene, Grčija) (zastopniki: E. Bourtzalas, C. Synodinos, A. Oikonomou in H. Tagaras, odvetniki)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 13. julija 2011 o državni pomoči št. SA.26117 – C 2/10 (ex NN 62/09), ki jo je Grčija dodelila družbi Aluminium of Greece SA (2012/339/EU) (UL 2012, L 166, str. 83).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Alouminion tis Ellados VEAE nosi svoje stroške in stroške, ki sta jih priglasili Evropska komisija in Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI).

      (1)  UL C 370, 17.12.2011.


title: Zadeva T-162/18: Tožba, vložena 7. marca 2018 – Beko/EUIPO – Acer (ALTUS)

text:
               30.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/58

         Tožba, vložena 7. marca 2018 – Beko/EUIPO – Acer (ALTUS)
   (Zadeva T-162/18)
   (2018/C 152/68)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Beko plc (Watford, Združeno kraljestvo) (zastopnik: G. Tritton, barrister)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Acer, Inc. (Taipei, Tajvan)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Unije ALTUS – zahteva za registracijo št. 6 490 809

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 13. decembra 2017 v zadevi R 1991/2016-5

      Tožbeni predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo in zadevo vrne EUIPO v ponovno odločanje o predlogu za prekinitev;

               —

               odredi prekinitev postopka;

               —

               EUIPO naloži plačilo njegovih stroškov in stroškov tožeče stranke.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               EUIPO naj bi napačno zavrnil predlog za prekinitev postopka z ugovorom do konca slovaškega postopka. Natančneje se navaja, da je bilo razlogovanje petega odbora za pritožbe očitno napačno in/ali nerazumno in/ali ni upoštevalo „celotne predstave“ in zato ni omogočalo ustreznega tehtanja različnih zadevnih interesov in/ali je pomenilo zlorabo pooblastil.


title: Zadeva T-155/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 6. marca 2018 – CFA Institute/EUIPO – Bloss in drugi (CERTIFIED FINANCIAL ENGINEER CFE)

text:
               30.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/59

         Sklep Splošnega sodišča z dne 6. marca 2018 – CFA Institute/EUIPO – Bloss in drugi (CERTIFIED FINANCIAL ENGINEER CFE)
   (Zadeva T-155/16) (1)

   (2018/C 152/70)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednica sedmega senata je odredila izbris zadeve.

      (1)  UL C 211, 13.6.2016.


title: Zadeva T-156/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 6. marca 2018 – CFA Institute/EUIPO – Ernst in Häcker (CERTIFIED FINANCIAL MODELER CFM)

text:
               30.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/59

         Sklep Splošnega sodišča z dne 6. marca 2018 – CFA Institute/EUIPO – Ernst in Häcker (CERTIFIED FINANCIAL MODELER CFM)
   (Zadeva T-156/16) (1)

   (2018/C 152/71)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednica sedmega senata je odredila izbris zadeve.

      (1)  UL C 211, 13.6.2016.


title: Zadeva T-641/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2018 – Ferri/ECB

text:
               30.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/59

         Sklep Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2018 – Ferri/ECB
   (Zadeva T-641/17) (1)

   (2018/C 152/72)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predsednica sedmega senata je odredila izbris zadeve.

      (1)  UL C 382, 13.11.2017.


title: Zadeva C-72/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 1 de Pamplona (Španija) 5. februarja 2018 – Daniel Ustariz Aróstegui/Departamento de Educación del Gobierno de Navarra

text:
               7.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 1 de Pamplona (Španija) 5. februarja 2018 – Daniel Ustariz Aróstegui/Departamento de Educación del Gobierno de Navarra
   (Zadeva C-72/18)
   (2018/C 161/19)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 1 de Pamplona

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Daniel Ustariz Aróstegui

      Tožena stranka: Departamento de Educación del Gobierno de Navarra

      Vprašanje za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba določbo 4 Okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega med ETUC, UNICE in CEEP ter odobrenega z Direktivo Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 (1) razlagati tako, da nasprotuje regionalnemu predpisu, kakršen je obravnavan v postopku v glavni stvari, ki izrecno izključuje priznanje in plačilo določenega dodatka k plači zaposlenim v javni upravi Navarre, ki spadajo v skupino „contratado administrativo“ (začasni javni uslužbenci) – s pogodbo o zaposlitvi za določen čas –, ker je navedeni dodatek prejemek za napredovanje in razvoj poklicne kariere, ki je izključno pridržana zaposlenim, ki spadajo v skupino „funcionario público“ (uradnik) – s pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas?

      (1)  Direktiva Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 368).


title: Zadeva T-60/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. marca 2018 – Safe Skies/EUIPO – Travel Sentry (TSA LOCK) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Evropske unije TSA LOCK — Absolutni razlog za zavrnitev — Razlikovalni učinek — Neopisnost — Člen 7(1)(b), (c) in (g), Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b), (c) in (g) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               7.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/50

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. marca 2018 – Safe Skies/EUIPO – Travel Sentry (TSA LOCK)
   (Zadeva T-60/17) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Evropske unije TSA LOCK - Absolutni razlog za zavrnitev - Razlikovalni učinek - Neopisnost - Člen 7(1)(b), (c) in (g), Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b), (c) in (g) Uredbe (EU) 2017/1001)))
   (2018/C 161/55)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Safe Skies LLC (New York, New York, Združene države) (zastopnica: V. Schwepler, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnica: A. Söder, agentka)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Travel Sentry, Inc. (Windermere, Florida, Združene države) (zastopnika: J. L. Gracia Albero in V. Torelli, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 24. novembra 2016 (zadeva R 233/2016-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Safe Skies in Travel Sentry.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Safe Skies LLC se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 104, 3.4.2017.


title: Zadeva C-84/18 P: Pritožba, ki jo je Sophie Montel vložila 6. februarja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 29. novembra 2017 v zadevi T-634/16, Montel/Parlament

text:
               7.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/17

         Pritožba, ki jo je Sophie Montel vložila 6. februarja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 29. novembra 2017 v zadevi T-634/16, Montel/Parlament
   (Zadeva C-84/18 P)
   (2018/C 161/20)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: Sophie Montel (zastopnik: G. Sauveur, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Evropski parlament, Svet Evropske unije

      Predlogi

               —

               Izpodbijana sodba naj se spremeni, zato naj se:

               —

               razglasi ničnost sklepa generalnega sekretarja Evropskega parlamenta z dne 24. junija 2016, vročenega 6. julija 2016, v katerem je pojasnjeno, „da je bil znesek 77 276,42 EUR neupravičeno izplačan Sophie Montel“, in odrejeno, da pristojni odredbodajalec in računovodska služba institucije izterjata ta znesek;

               —

               razglasi ničnost obvestila o dolgovanem znesku št. 2016-897, ki ga je podpisal generalni direktor za finance, z dne 4. julija 2016;

               —

               odloči o pravici do zneska, ki ga je treba prisoditi pritožnici za povrnitev nepremoženjske škode, ki izhaja iz neutemeljenih obtožb, izrečenih pred koncem preiskave, posega v njen ugled in velikih težav v njenem osebnem in političnem življenju, povzročenih z izpodbijanim sklepom;

               —

               odloči o pravici do zneska, ki ga je treba prisoditi pritožnici iz naslova stroškov postopka;

               —

               Evropskemu parlamentu naloži plačilo vseh stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Prvi pritožbeni razlog se nanaša na nepristojnost izdajatelja akta

                           —

                           Finančna vprašanja so v pristojnosti predsedstva Evropskega parlamenta in ne generalnega sekretarja

                           —

                           Neobstoj pooblastitve generalnega sekretarja

                           —

                           Ugovor nezakonitosti zaradi posega v neodvisnost parlamentarcev in v pravico do nepristranske sodbe

               2.

               Drugi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev načela „electa una via“

                           —

                           Predsednik Parlamenta se je obrnil na OLAF in francoska sodišča

               3.

               Tretji pritožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice do obrambe

                           —

                           Predsednik Parlamenta je kršil domnevo nedolžnosti

                           —

                           Uprava Parlamenta je sodnik in stranka

                           —

                           Spreminjanje očitkov, ki jih navaja Parlament v postopku

                           —

                           Zavrnitev zaslišanja pritožnice s strani generalnega sekretarja

               4.

               Četrti pritožbeni razlog se nanaša na prevalitev dokaznega bremena

                           —

                           Parlament je od pritožnice zahteval, da dokaže, da ni storila nobene kršitve, čeprav ni imel nobenega elementa, na podlagi katerega bi bilo mogoče resno zatrjevati obstoj kršitve

               5.

               Peti pritožbeni razlog se nanaša na pomanjkljivo obrazložitev

                           —

                           Edini navajani razlog je objava organigrama, čeprav ta nič ne dokazuje

               6.

               Šesti pritožbeni razlog se nanaša na poseg v načeli pravne varnosti in legitimnih pričakovanj

                           —

                           Nobeno pravilo ne določa seznama dokumentov, ki jih je treba predložiti, in je zato pritožnica prepuščena arbitrarnosti Parlamenta

               7.

               Sedmi pritožbeni razlog se nanaša na poseg v državljanske pravice parlamentarnih pomočnikov

                           —

                           Parlament pomočnikom prepoveduje politično dejavnost

               8.

               Osmi pritožbeni razlog se nanaša na diskriminatorno obravnavanje, na „Fumus persecutionis“ in na zlorabo pooblastil

                           —

                           Pritožnica je bila v postopku zaradi politične sovražnosti predsednika Evropskega parlamenta

               9.

               Deveti pritožbeni razlog se nanaša na poseg v neodvisnost poslancev

                           —

                           Delo parlamentarnega pomočnika ni omejeno na zakonodajno delo

               10.

               Deseti pritožbeni razlog se nanaša na nepopolno ugotovljeno dejansko stanje

                           —

                           Parlament je le odgovoril, da dokumenti, ki jih je predložila pritožnica, ne dokazujejo ničesar, čeprav ti dokazujejo delo pomočnika

                           —

                           Parlament ne more dokazati svojih trditev

               11.

               Enajsti pritožbeni razlog se nanaša na kršitev načela sorazmernosti

                           —

                           Organigram (izhodišče postopkov, ki jih je sprožil predsednik Parlamenta) je bil objavljen februarja 2015, vračilo plačil pa sega do avgusta 2014


title: Zadeva C-117/18 P: Pritožba, ki jo je PGNiG Supply & Trading GmbH vložila 14. februarja 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 14. decembra 2017 v zadevi T-849/16, PGNiG Supply & Trading GmbH/Evropska komisija

text:
               7.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/33

         Pritožba, ki jo je PGNiG Supply & Trading GmbH vložila 14. februarja 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 14. decembra 2017 v zadevi T-849/16, PGNiG Supply & Trading GmbH/Evropska komisija
   (Zadeva C-117/18 P)
   (2018/C 161/37)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Pritožnica: PGNiG Supply & Trading GmbH (zastopnik: M. Jeżewski, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlog

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep Splošnega sodišča Evropske unije z dne 14. decembra 2017 v zadevi T-849/16, s katerim je bila tožba družbe PGNiG Supply & Trading zavržena, razglasi za ničnega;

               —

               odloči, da je tožba družbe PGNiG Supply & Trading v zadevi T-849/16 glede na člen 263 PDEU, s katero je predlagana ničnost Sklepa Komisije C(2016) 6950 final z dne 28. oktobra 2016 o spremembi pogojev za izvzetje plinovoda OPAL iz pravil o dostopu tretjih strani do sistema in o reguliranju tarif, odobreno na podlagi Direktive 2003/55/ES, dopustna.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Splošno sodišče je kršilo člen 263, četrti odstavek, PDEU, saj je nepravilno štelo, da se Sklep Komisije na pritožnico ne nanaša niti neposredno niti posamično ter ne pomeni predpisa, kar naj bi izhajalo iz nepravilne razlage s strani Splošnega sodišča narave in učinkov novega regulatornega izvzetja iz leta 2016, pri čemer pa je bil tudi kršen člen 36(1), od (a) do (e), Direktive o zemeljskem plinu (Direktiva 2009/73/ES), ker niso bila uporabljena merila za izvzetje za „novo plinsko infrastrukturo“ in njihova presoja ni bila opravljena tako, da bi se v zadostnem obsegu omogočilo sprejetje odločitve o naravi in vlogi izvzetja, uvedenega leta 2016 s Sklepom Komisije, in o novem regulatornem izvzetju iz leta 2016, saj za Sklep Komisije iz leta 2016, s katerim je bil spremenjen obseg izvzetja iz leta 2009, ni bil uporabljen člen 36(1) Direktive o zemeljskem plinu. Splošno sodišče naj ne bi presojalo o tem, ali je regulativno izvzetje novo, zaradi česar je opravilo nepravilno presojo učinkov Sklepa Komisije na pritožnico.
   Splošno sodišče naj bi napačno razlagalo člen 263 PDEU s tem, da je ugotovilo, da se Sklep Komisije na pritožnico ne nanaša neposredno. Ugotovitev Splošnega sodišča, da se Sklep Komisije ne nanaša neposredno na pritožnico, naj bi bila napačna. Pristop Splošnega sodišča ni v skladu z obstoječo sodno prakso, da se sklepi Komisije nanašajo neposredno na osebe, ki niso nacionalni regulativni organi ali naslovniki teh sklepov.
   Splošno sodišče naj bi napačno razlagalo člen 263 PDEU s tem, da je ugotovilo, da se Sklep Komisije na pritožnico ne nanaša posamično. Položaj pritožnice na trgu naj bi v tem primeru omogočal individualizacijo v smislu sodne prakse o dopustnosti tožb.
   Splošno sodišče naj bi napačno razlagalo člen 263, četrti odstavek, PDEU, s tem, da je ugotovilo, da Sklep Komisije ni predpis. Pritožnica trdi, da je Sklep predpis.


title: Zadeva C-86/18: Tožba, vložena 7. februarja 2018 – Evropska komisija/Veliko vojvodstvo Luksemburg

text:
               7.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/19

         Tožba, vložena 7. februarja 2018 – Evropska komisija/Veliko vojvodstvo Luksemburg
   (Zadeva C-86/18)
   (2018/C 161/21)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: P. Ondrůšek, F. Thiran, G. von Rintelen, agenti)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg

      Predlogi

               —

               Ugotovi naj se, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da do 18. aprila 2016 ni uveljavilo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2014/23/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o podeljevanju koncesijskih pogodb (UL 2014, L 94, str. 1), oziroma v vsakem primeru s tem, da teh predpisov ni sporočilo Komisiji, ni izpolnilo obveznosti iz člena 51 navedene direktive;

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naj se v skladu s členom 260(3) PDEU naloži plačilo denarne kazni v višini 12 920 EUR dnevno od razglasitve sodbe v tej zadevi zaradi neizpolnitve obveznosti sporočitve ukrepov za prenos Direktive 2014/23/UE;

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlog in bistvene trditve

               1.

               Države članice so morale na podlagi člena 51(1) Direktive 2014/23/EU predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, uveljaviti najpozneje do 18. aprila 2016. Ker Luksemburg ni sporočil ukrepov za prenos direktive, se je Komisija odločila, da vloži tožbo pri Sodišču.

               2.

               Komisija s tožbo predlaga, naj se Luksemburgu naloži dnevna denarna kazen v višini 12 920 EUR. Znesek denarne kazni je bil izračunan ob upoštevanju teže in trajanja kršitve ter odvračilnega učinka glede na plačilno zmožnost te države članice.


title: Zadeva T-272/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. marca 2018 – Webgarden/EUIPO (Dating Bracelet) (Znamka Evropske unije — Prijava figurativne znamke Evropske unije Dating Bracelet — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) št. 2017/1001) — Prejšnja praksa EUIPO — Enako obravnavanje — Pravna varnost)

text:
               7.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/50

         Sodba Splošnega sodišča z dne 20. marca 2018 – Webgarden/EUIPO (Dating Bracelet)
   (Zadeva T-272/17) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije Dating Bracelet - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) št. 2017/1001) - Prejšnja praksa EUIPO - Enako obravnavanje - Pravna varnost))
   (2018/C 161/56)
   Jezik postopka: madžarščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Webgarden Szolgáltató és Kereskedelmi Kft. (Budimpešta, Madžarska) (zastopnik: G. Jambrik, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: P. Sipos, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 1. marca 2017 (zadeva R 658/2016-5) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka Dating Bracelet kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Webgarden Szolgáltató és Kereskedelmi Kft. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 231, 17.7.2017.


title: Zadeva T-165/18: Tožba, vložena 8. marca 2018 – Kahimbi Kasagwe/Svet

text:
               7.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/61

         Tožba, vložena 8. marca 2018 – Kahimbi Kasagwe/Svet
   (Zadeva T-165/18)
   (2018/C 161/73)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Delphin Kahimbi Kasagwe (Kinšasa, Demokratična republika Kongo) (zastopniki: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois in A. Guillerme, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Izvedbeni sklep Sveta (SZVP) 2017/2282 z dne 11. decembra 2017 o spremembi Sklepa 2010/788/SZVP o omejitvenih ukrepih proti Demokratični republiki Kongo razglasi za ničen v delu, v katerem je tožeča stranka ohranjena pod številko 7 Priloge II k Sklepu 2010/788/SZVP in pod številko 7 Priloge Ia k Uredbi (ES) št. 1183/2005;

               —

               ugotovi nezakonitost določb člena 3(2)(a) Sklepa 2010/788/SZVP, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2016/2231/SZVP, in člena 2b(1)(a) Uredbe 1183/2005/ES;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge, ki so v bistvu enaki ali podobni kot tožbeni razlogi, navedeni v okviru zadeve T-163/18, Amisi Kumba/Svet.


title: Zadeva T-246/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 9. marca 2018 – Aurora Group Danmark/EUIPO – Retail Distribution (PANZER) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Umik zahteve za ugotovitev ničnosti — Ustavitev postopka)

text:
               7.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/51

         Sklep Splošnega sodišča z dne 9. marca 2018 – Aurora Group Danmark/EUIPO – Retail Distribution (PANZER)
   (Zadeva T-246/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Umik zahteve za ugotovitev ničnosti - Ustavitev postopka))
   (2018/C 161/57)
   Jezik postopka: danščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Aurora Group Danmark A/S (Ballerup, Danska) (zastopnica: L. Elmgaard Sørensen, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: sprva D. Gaja, nato T. Frydendahl in D. Walicka, agenti)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Retail Distribution ApS (Hinnerup, Danska) (zastopnica: E. A. Skovbo, odvetnica)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 3. marca 2016 (zadeva R 447/2015-1) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Retail Distribution in Aurora Group Danmark.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Družbi Aurora Group Danmark A/S in Retail Distribution ApS nosita svoje stroške in vsaka polovico stroškov, ki jih je priglasil Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

      (1)  UL C 279, 1.8.2016.


title: Zadeva C-119/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Nacional (Španija) 13. februarja 2018 – Telefónica Móviles España S.A.U. / Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC)

text:
               7.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/34

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Nacional (Španija) 13. februarja 2018 – Telefónica Móviles España S.A.U. / Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC)
   (Zadeva C-119/18)
   (2018/C 161/38)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Telefónica Móviles España S.A.U.

      Tožena stranka: Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC)

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 6(1) Direktive 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (1) dopušča razlago, v skladu s katero lahko država članica od telekomunikacijskih operaterjev zahteva letni prispevek, kakršen je določen v členu 5 zakona št. 8/2009 z dne 28. avgusta o financiranju Corporación de Radio y Televisión Española, z namenom prispevati k financiranju Corporación de Radio y Televisión Española glede na pozitivni učinek na telekomunikacijski sektor, ki je posledica nove ureditve televizijskega in avdiovizualnega sektorja, in zlasti glede na razširitev storitev stacionarnih in mobilnih širokopasovnih povezav ter ukinitev oglaševanja in odpoved plačljivim vsebinam ali [pogojnemu] dostopu [Corporación de Radio y Televisión Española], ob upoštevanju naslednjih okoliščin:

                           —

                           da se s to novo pravno ureditvijo v zadevnem davčnem obdobju ni niti utemeljilo niti dokazalo, da bi za navedena podjetja obstajal navedeni pozitivni učinek, neposredni ali posredni,

                           —

                           da ta prispevek znaša 0,9 % bruto prihodkov od poslovanja iz zadevnega leta in se ne [izračuna] od prihodkov iz opravljanja avdiovizualnih storitev in oglaševanja, od donosa, ustvarjenega od teh prihodkov, ali od dobička, ustvarjenega z dejavnostjo[?] In to ob upoštevanju, da je navedeni prispevek dajatev, določena v členu 5 zakona 8/2009, kakor je bil prvotno sprejet, in ga ni mogoče utemeljiti v zvezi z zadevno avdiovizualno storitvijo, pri čemer je [navedeni člen 5] podlaga za zavrnitev zahtevkov za vračilo neupravičeno plačanih zneskov ter popravek obračunov, ki jih je tožeča stranka navedla v izpodbijani odločbi v obravnavani tožbi v upravnem sporu.

               2.

               Ali je navedeni prispevek, ki se zahteva od telekomunikacijskih podjetij, ki delujejo v Španiji v več kot eni avtonomni skupnosti, glede na način izračuna, določenega v navedenem členu 5 zakona 8/2009, sorazmeren v smislu člena 6(1) Direktive 2002/20/ES?

               3.

               Ali je navedeni prispevek, ki se zahteva v skladu s členom 5 zakona št. 8/2009 z dne 28. avgusta o financiranju Corporación de Radio y Televisión Española, transparenten v smislu člena 6(1) Direktive 2002/20/ES in priloge k navedeni direktivi, če ni znano, katero konkretno dejavnost opravlja [Corporación de Radio y Televisión Española] kot univerzalno oziroma javno storitev?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 337.


title: Zadeva C-87/18: Tožba, vložena 7. februarja 2018 – Evropska komisija/Veliko vojvodstvo Luksemburg

text:
               7.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/20

         Tožba, vložena 7. februarja 2018 – Evropska komisija/Veliko vojvodstvo Luksemburg
   (Zadeva C-87/18)
   (2018/C 161/22)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: P. Ondrůšek, F. Thiran, G. von Rintelen, agenti)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg

      Predlogi

               —

               Ugotovi naj se, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da do 18. aprila 2016 ni uveljavilo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL 2014, L 94, str. 65), oziroma v vsakem primeru s tem, da teh predpisov ni sporočilo Komisiji, ni izpolnilo obveznosti iz člena 90(1) navedene direktive;

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naj se v skladu s členom 260(3) PDEU naloži plačilo denarne kazni v višini 11 628 EUR dnevno od razglasitve sodbe v tej zadevi zaradi neizpolnitve obveznosti sporočitve ukrepov za prenos Direktive 2014/24/EU;

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlog in bistvene trditve

               1.

               Države članice so morale na podlagi člena 90(1) Direktive 2014/24/EU predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, uveljaviti najpozneje do 18. aprila 2016. Ker Luksemburg ni sporočil ukrepov za prenos direktive, se je Komisija odločila, da vloži tožbo pri Sodišču.

               2.

               Komisija s tožbo predlaga, naj se Luksemburgu naloži dnevna denarna kazen v višini 11 628 EUR. Znesek denarne kazni je bil izračunan ob upoštevanju teže in trajanja kršitve ter odvračilnega učinka glede na plačilno zmožnost te države članice.


title: Zadeva T-567/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 13. marca 2018 – Disney Enterprises/EUIPO – Di Molfetta (DiSNEY FROZEN) (Znamka Evropske unije — Umik zahteve za registracijo — Ustavitev postopka)

text:
               7.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/51

         Sklep Splošnega sodišča z dne 13. marca 2018 – Disney Enterprises/EUIPO – Di Molfetta (DiSNEY FROZEN)
   (Zadeva T-567/17) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Umik zahteve za registracijo - Ustavitev postopka))
   (2018/C 161/58)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Disney Enterprises, Inc. (Burbank, Kalifornija, Združene države) (zastopnik: M. Graf, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: E. Markakis in A. Folliard-Monguiral, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Fabio Di Molfetta (Bisceglie, Italija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 12. maja 2017 (zadeva R 2342/2016-5) zaradi postopka z ugovorom med Fabio Di Molfetta in družbo Disney Enterprises, Inc.

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Družbi Disney Enterprises, Inc. se naloži plačilo svojih stroškov in stroškov Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

      (1)  UL C 347, 16.10.2017.


title: Zadeva T-166/18: Tožba, vložena 8. marca 2018 – Ilunga Luyoyo/Svet

text:
               7.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/62

         Tožba, vložena 8. marca 2018 – Ilunga Luyoyo/Svet
   (Zadeva T-166/18)
   (2018/C 161/74)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ferdinand Ilunga Luyoyo (Kinšasa, Demokratična republika Kongo) (zastopniki: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois in A. Guillerme, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Izvedbeni sklep Sveta (SZVP) 2017/2282 z dne 11. decembra 2017 o spremembi Sklepa 2010/788/SZVP o omejitvenih ukrepih proti Demokratični republiki Kongo razglasi za ničen v delu, v katerem je tožeča stranka ohranjena pod številko 3 Priloge II k Sklepu 2010/788/SZVP in pod številko 3 Priloge Ia k Uredbi (ES) št. 1183/2005;

               —

               ugotovi nezakonitost določb člena 3(2)(b) Sklepa 2010/788/SZVP, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2016/2231/SZVP, in člena 2b(1)(b) Uredbe 1183/2005/ES;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge, ki so v bistvu enaki ali podobni kot tožbeni razlogi, navedeni v okviru zadeve T-163/18, Amisi Kumba/Svet.


title: Zadeva T-46/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 8. marca 2018 – Comune di Milano/Svet (Odstop)

text:
               7.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/52

         Sklep Splošnega sodišča z dne 8. marca 2018 – Comune di Milano/Svet
   (Zadeva T-46/18) (1)

   ((Odstop))
   (2018/C 161/59)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Comune di Milano (Italija) (zastopnika: F. Sciaudone in M. Condinanzi, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: E. Rebasti, M. Bauer in F. Florindo Gijón, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa Sveta, sprejetega ob robu 3579. zasedanja na seji Sveta za splošne zadeve z dne 20. novembra 2017 v zvezi z izbiro novega sedeža Evropske agencije za zdravila (EMA) v delu, v katerem je kot nov sedež EMA določen Amsterdam.

      Izrek

               1.

               Splošno sodišče zadevo T-46/18 odstopa Sodišču, da to odloči o tožbi.

               2.

               Odločitev o predlogih za intervencijo, ki sta ju vložili Kraljevina Nizozemska in Regione Lombardia, se pridrži.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 94, 12.3.2018.


title: Zadeva C-120/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Nacional (Španija) 13. februarja 2018 – Orange España S.A.U./Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC)

text:
               7.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/35

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Nacional (Španija) 13. februarja 2018 – Orange España S.A.U./Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC)
   (Zadeva C-120/18)
   (2018/C 161/39)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Orange España S.A.U.

      Tožena stranka: Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC)

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 6(1) Direktive 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (1) dopušča razlago, v skladu s katero lahko država članica od telekomunikacijskih operaterjev zahteva letni prispevek, kakršen je določen v členu 5 zakona št. 8/2009 z dne 28. avgusta o financiranju Corporación de Radio y Televisión Española, z namenom prispevati k financiranju Corporación de Radio y Televisión Española glede na pozitivni učinek na telekomunikacijski sektor, ki je posledica nove ureditve televizijskega in avdiovizualnega sektorja, in zlasti glede na razširitev storitev stacionarnih in mobilnih širokopasovnih povezav ter ukinitev oglaševanja in odpoved plačljivim vsebinam ali [pogojnemu] dostopu [Corporación de Radio y Televisión Española], ob upoštevanju naslednjih okoliščin:

                           —

                           da se s to novo pravno ureditvijo v zadevnem davčnem obdobju ni niti utemeljilo niti dokazalo, da bi za navedena podjetja obstajal navedeni pozitivni učinek, neposredni ali posredni,

                           —

                           da ta prispevek znaša 0,9 % bruto prihodkov od poslovanja iz zadevnega leta in se ne [izračuna] od prihodkov iz opravljanja avdiovizualnih storitev in oglaševanja, od donosa, ustvarjenega od teh prihodkov, ali od dobička, ustvarjenega z dejavnostjo[?] In to ob upoštevanju, da je navedeni prispevek dajatev, določena v členu 5 zakona 8/2009, kakor je bil prvotno sprejet, in ga ni mogoče utemeljiti v zvezi z zadevno avdiovizualno storitvijo, pri čemer je [navedeni člen 5] podlaga za zavrnitev zahtevkov za vračilo neupravičeno plačanih zneskov ter popravek obračunov, ki jih je tožeča stranka navedla v izpodbijani odločbi v obravnavani tožbi v upravnem sporu.

               2.

               Ali je navedeni prispevek, ki se zahteva od telekomunikacijskih podjetij, ki delujejo v Španiji v več kot eni avtonomni skupnosti, glede na način izračuna, določenega v navedenem členu 5 zakona 8/2009, sorazmeren v smislu člena 6(1) Direktive 2002/20/ES?

               3.

               Ali je navedeni prispevek, ki se zahteva v skladu s členom 5 zakona št. 8/2009 z dne 28. avgusta o financiranju Corporación de Radio y Televisión Española, transparenten v smislu člena 6(1) Direktive 2002/20/ES in priloge k navedeni direktivi, če ni znano, katero konkretno dejavnost opravlja [Corporación de Radio y Televisión Española] kot univerzalno oziroma javno storitev?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 337.


title: Združeni zadevi C-52/16 in C-113/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – „SEGRO“ Kft./Vas Megyei Kormányhivatal Sárvári Járási Földhivatala (C-52/16), Günther Horváth/Vas Megyei Kormányhivatal (C-113/16) (Predhodno odločanje — Člen 63 PDEU — Prosti pretok kapitala — Pravice užitka na kmetijskih zemljiščih — Nacionalna ureditev, s katero se možnost pridobitve takih pravic za prihodnost pridrži zgolj za osebe, ki so ožji družinski člani lastnika zemljišč, in s katero se, ne da bi bila predvidena odškodnina, ukinjajo pravice, ki so jih predhodno pridobile pravne ali fizične osebe, ki ne morejo utemeljiti vezi bližnjega sorodstva z navedenim lastnikom)

text:
               7.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/5

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – „SEGRO“ Kft./Vas Megyei Kormányhivatal Sárvári Járási Földhivatala (C-52/16), Günther Horváth/Vas Megyei Kormányhivatal (C-113/16)
   (Združeni zadevi C-52/16 in C-113/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 63 PDEU - Prosti pretok kapitala - Pravice užitka na kmetijskih zemljiščih - Nacionalna ureditev, s katero se možnost pridobitve takih pravic za prihodnost pridrži zgolj za osebe, ki so ožji družinski člani lastnika zemljišč, in s katero se, ne da bi bila predvidena odškodnina, ukinjajo pravice, ki so jih predhodno pridobile pravne ali fizične osebe, ki ne morejo utemeljiti vezi bližnjega sorodstva z navedenim lastnikom))
   (2018/C 161/04)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki:„SEGRO“ Kft. (C-52/16), Günther Horváth (C-113/16)

      Toženi stranki: Vas Megyei Kormányhivatal Sárvári Járási Földhivatala (C-52/16), Vas Megyei Kormányhivatal (C-113/16)

      Izrek

   Člen 63 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je obravnavana v postopkih v glavni stvari, na podlagi katere pravice užitka, ki so bile predhodno ustanovljene na kmetijskih zemljiščih in katerih imetniki niso v bližnjem sorodstvu z lastnikom teh zemljišč, po samem zakonu ugasnejo in so zato izbrisane iz zemljiške knjige.

      (1)  UL C 136, 18.04.2016.

      UL C 211, 13.06.2016.


title: Zadeva C-121/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Nacional (Španija) 14. februarja 2018 – Vodafone España S.A.U./Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC)

text:
               7.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/36

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Nacional (Španija) 14. februarja 2018 – Vodafone España S.A.U./Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC)
   (Zadeva C-121/18)
   (2018/C 161/40)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vodafone España S.A.U.

      Tožena stranka: Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC)

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 6(1) Direktive 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (1) dopušča razlago, v skladu s katero lahko država članica od telekomunikacijskih operaterjev zahteva letni prispevek, kakršen je določen v členu 5 zakona št. 8/2009 z dne 28. avgusta o financiranju Corporación de Radio y Televisión Española, z namenom prispevati k financiranju Corporación de Radio y Televisión Española glede na pozitivni učinek na telekomunikacijski sektor, ki je posledica nove ureditve televizijskega in avdiovizualnega sektorja, in zlasti glede na razširitev storitev stacionarnih in mobilnih širokopasovnih povezav ter ukinitev oglaševanja in odpoved plačljivim vsebinam ali [pogojnemu] dostopu [Corporación de Radio y Televisión Española], ob upoštevanju naslednjih okoliščin:

                           —

                           da se s to novo pravno ureditvijo v zadevnem davčnem obdobju ni niti utemeljilo niti dokazalo, da bi za navedena podjetja obstajal navedeni pozitivni učinek, neposredni ali posredni,

                           —

                           da ta prispevek znaša 0,9 % bruto prihodkov od poslovanja iz zadevnega leta in se ne [izračuna] od prihodkov iz opravljanja avdiovizualnih storitev in oglaševanja, od donosa, ustvarjenega od teh prihodkov, ali od dobička, ustvarjenega z dejavnostjo[?] In to ob upoštevanju, da je navedeni prispevek dajatev, določena v členu 5 zakona 8/2009, kakor je bil prvotno sprejet, in ga ni mogoče utemeljiti v zvezi z zadevno avdiovizualno storitvijo, pri čemer je [navedeni člen 5] podlaga za zavrnitev zahtevkov za vračilo neupravičeno plačanih zneskov ter popravek obračunov, ki jih je tožeča stranka navedla v izpodbijani odločbi v obravnavani tožbi v upravnem sporu.

               2.

               Ali je navedeni prispevek, ki se zahteva od telekomunikacijskih podjetij, ki delujejo v Španiji v več kot eni avtonomni skupnosti, glede na način izračuna, določenega v navedenem členu 5 zakona 8/2009, sorazmeren v smislu člena 6(1) Direktive 2002/20/ES?

               3.

               Ali je navedeni prispevek, ki se zahteva v skladu s členom 5 zakona št. 8/2009 z dne 28. avgusta o financiranju Corporación de Radio y Televisión Española, transparenten v smislu člena 6(1) Direktive 2002/20/ES in priloge k navedeni direktivi, če ni znano, katero konkretno dejavnost opravlja [Corporación de Radio y Televisión Española] kot univerzalno oziroma javno storitev?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 337.


title: Zadeva T-167/18: Tožba, vložena 8. marca 2018 – Kanyama/Svet

text:
               7.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/63

         Tožba, vložena 8. marca 2018 – Kanyama/Svet
   (Zadeva T-167/18)
   (2018/C 161/75)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Célestin Kanyama (Kinšasa, Demokratična republika Kongo) (zastopniki: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois in A. Guillerme, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Izvedbeni sklep Sveta (SZVP) 2017/2282 z dne 11. decembra 2017 o spremembi Sklepa 2010/788/SZVP o omejitvenih ukrepih proti Demokratični republiki Kongo razglasi za ničen v delu, v katerem je tožeča stranka ohranjena pod številko 4 Priloge II k Sklepu 2010/788/SZVP in pod številko 4 Priloge Ia k Uredbi (ES) št. 1183/2005;

               —

               ugotovi nezakonitost določb člena 3(2)(b) Sklepa 2010/788/SZVP, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2016/2231/SZVP, in člena 2b(1)(b) Uredbe 1183/2005/ES;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge, ki so v bistvu enaki ali podobni kot tožbeni razlogi, navedeni v okviru zadeve T-163/18, Amisi Kumba/Svet.


title: Zadeva C-127/16 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 7. marca 2018 – SNCF Mobilités, anciennement Société nationale des chemins de fer français (SNCF)/Evropska komisija, Francoska republika, Mory SA, v stečaju, Mory Team, v stečaju (Pritožba — Državne pomoči — Pomoči, ki jih je Francoska republika izvajala v korist družbe Sernam — Pomoč pri prestrukturiranju in dokapitalizaciji, poroštva in opustitev terjatev skupine SNCF do družbe Sernam — Sklep, s katerim so bile te pomoči razglašene za nezdružljive z notranjim trgom in je bilo odrejeno, naj se zagotovi njihovo vračilo — Prodaja sredstev v svežnju — Pojem „prodaja“ — Zamenjevanje med predmetom in ceno prodaje sredstev v svežnju — Odprt in pregleden postopek — Merilo zasebnega vlagatelja — Uporaba tega načela za prenos sredstev v svežnju — Izravnalni ukrepi)

text:
               7.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/6

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 7. marca 2018 – SNCF Mobilités, anciennement Société nationale des chemins de fer français (SNCF)/Evropska komisija, Francoska republika, Mory SA, v stečaju, Mory Team, v stečaju
   (Zadeva C-127/16 P) (1)

   ((Pritožba - Državne pomoči - Pomoči, ki jih je Francoska republika izvajala v korist družbe Sernam - Pomoč pri prestrukturiranju in dokapitalizaciji, poroštva in opustitev terjatev skupine SNCF do družbe Sernam - Sklep, s katerim so bile te pomoči razglašene za nezdružljive z notranjim trgom in je bilo odrejeno, naj se zagotovi njihovo vračilo - Prodaja sredstev v svežnju - Pojem „prodaja“ - Zamenjevanje med predmetom in ceno prodaje sredstev v svežnju - Odprt in pregleden postopek - Merilo zasebnega vlagatelja - Uporaba tega načela za prenos sredstev v svežnju - Izravnalni ukrepi))
   (2018/C 161/05)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: SNCF Mobilités, anciennement Société nationale des chemins de fer français (SNCF) (zastopniki: P. Beurier, O. Billard, G. Fabre in V. Landes, odvetniki)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija, (zastopnika: B. Stromsky in T. Maxian Rusche, agenta) Francoska republika, Mory SA, v stečaju, Mory Team, v stečaju (zastopnika: B. Vatier in F. Loubières, odvetnika)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Skupina SNCF Mobilités nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije ter družb Mory SA in Mory Team.

      (1)  UL C 145, 25.4.2016.


title: Zadeva C-88/18: Tožba, vložena 7. februarja 2018 – Evropska komisija/Veliko vojvodstvo Luksemburg

text:
               7.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/20

         Tožba, vložena 7. februarja 2018 – Evropska komisija/Veliko vojvodstvo Luksemburg
   (Zadeva C-88/18)
   (2018/C 161/23)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: P. Ondrůšek, F. Thiran, G. von Rintelen, agenti)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg

      Predlogi

               —

               Ugotovi naj se, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da do 18. aprila 2016 ni uveljavilo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2014/25/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju naročnikov, ki opravljajo dejavnosti v vodnem, energetskem in prometnem sektorju ter sektorju poštnih storitev ter o razveljavitvi Direktive 2004/17/ES (UL 2014, L 94, str. 243), oziroma v vsakem primeru s tem, da teh predpisov ni sporočilo Komisiji, ni izpolnilo obveznosti iz člena 106(1) navedene direktive;

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naj se v skladu s členom 260(3) PDEU naloži plačilo denarne kazni v višini 11 628 EUR dnevno od razglasitve sodbe v tej zadevi zaradi neizpolnitve obveznosti sporočitve ukrepov za prenos Direktive 2014/25/EU;

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlog in bistvene trditve

               1.

               Države članice so morale na podlagi člena 106(1) Direktive 2014/25/EU predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, uveljaviti najpozneje do 18. aprila 2016. Ker Luksemburg ni sporočil ukrepov za prenos direktive, se je Komisija odločila, da vloži tožbo pri Sodišču.

               2.

               Komisija s tožbo predlaga, naj se Luksemburgu naloži dnevna denarna kazen v višini 11 628 EUR. Znesek denarne kazni je bil izračunan ob upoštevanju teže in trajanja kršitve ter odvračilnega učinka glede na plačilno zmožnost te države članice.


title: Zadeva T-109/18: Tožba, vložena 22. februarja 2018 – VI/Komisija

text:
               7.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/53

         Tožba, vložena 22. februarja 2018 – VI/Komisija
   (Zadeva T-109/18)
   (2018/C 161/60)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: VI (zastopnika: G. Pandey in V. Villante, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               najprej po potrebi razglasi, da je člen 90 Kadrovskih predpisov neveljaven in naj se ne uporabi v tem postopku na podlagi člena 270 Pogodbe o delovanju Evropske unije;

               —

               prvič, razglasi za ničen sklep Evropskega urada za izbor osebja (EPSO) z dne 14. novembra 2017 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke, vložene 13. julija 2017, ki vsebuje zavrnitev njenega odškodninskega zahtevka za 50 000 EUR;

               —

               drugič, razglasi za ničen sklep EPSO z dne 19. aprila 2017 o zavrnitvi njenega predloga za ponovni preizkus odločbe natečajne komisije o njeni nepripustitvi k naslednji fazi natečaja;

               —

               tretjič, razglasi za ničen sklep z dne 6. februarja 2017 na spletnem računu EPSO, da se tožeče stranke ne vključi na osnutek seznama izbranih uradnikov za sodelovanje na natečaju EPSO/AD/323/16;

               —

               četrtič, razglasi za nična razpis javnega natečaja EPSO/AD/323/16, ki je bil objavljen 26. maja 2016, in celoten osnutek seznama izbranih uradnikov za sodelovanje na zgoraj navedenem natečaju, ki je sledil temu razpisu;

               —

               tožeči stranki dodeli 50 000 EUR odškodnine za škodo, ki ji je nastala zaradi nezakonitosti zgoraj navedenih izpodbijanih sklepov; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji EPSO/natečajne komisije glede ocene poklicnih izkušenj tožeče stranke, vključno s kršitvijo Priloge III k spornemu razpisu natečaja, v katerem so podrobnosti glede zahtevanih poklicnih izkušenj.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in pravice tožeče stranke do izjave ter, dalje, kršitev obveznosti obrazložitve in člena 296 Pogodbe o delovanju Evropske unije.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev členov 1, 2, 3 in 4 Uredbe št. 1/58, (1) kršitev členov 1d in 28 Kadrovskih predpisov ter člena 1(1)(f) Priloge III k tem predpisom in, dalje, kršitev načel enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije.

      (1)  Uredba št. 1 z dne 15. aprila 1958 o določitvi jezikov, ki se uporabljajo v Evropski gospodarski skupnosti (UL 17, 6.10.1958, str. 385/58).


title: Združene zadeve C-274/16, C-447/16 in C-448/16: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Düsseldorf in Bundesgerichtshof – Nemčija) – flightright GmbH/Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA (C-274/16), Roland Becker/Hainan Airlines Co. Ltd (C-447/16), Mohamed Barkan in drugi/Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA (C-448/16) (Predhodno odločanje — Območje svobode, varnosti in pravice — Sodna pristojnost v civilnih in gospodarskih zadevah — Uredba (ES) št. 44/2001 — Člen 5, točka 1 — Uredba (EU) št. 1215/2012 — Člen 7, točka 1 — Pojem „zadeve v zvezi s pogodbenimi razmerji“ — Pogodba o opravljanju storitev — Povezovalni let, ki ga opravljajo različni letalski prevozniki — Pojem „kraj izpolnitve“ — Uredba (ES) št. 261/2004 — Pravica letalskih potnikov do odškodnine zaradi zavrnitve vkrcanja in zaradi velike zamude leta — Odškodninska tožba zoper dejanskega letalskega prevoznika, ki nima sedeža na ozemlju države članice ali s katerim potniki niso v nobenem pogodbenem razmerju)

text:
               7.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Düsseldorf in Bundesgerichtshof – Nemčija) – flightright GmbH/Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA (C-274/16), Roland Becker/Hainan Airlines Co. Ltd (C-447/16), Mohamed Barkan in drugi/Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA (C-448/16)
   (Združene zadeve C-274/16, C-447/16 in C-448/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Območje svobode, varnosti in pravice - Sodna pristojnost v civilnih in gospodarskih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Člen 5, točka 1 - Uredba (EU) št. 1215/2012 - Člen 7, točka 1 - Pojem „zadeve v zvezi s pogodbenimi razmerji“ - Pogodba o opravljanju storitev - Povezovalni let, ki ga opravljajo različni letalski prevozniki - Pojem „kraj izpolnitve“ - Uredba (ES) št. 261/2004 - Pravica letalskih potnikov do odškodnine zaradi zavrnitve vkrcanja in zaradi velike zamude leta - Odškodninska tožba zoper dejanskega letalskega prevoznika, ki nima sedeža na ozemlju države članice ali s katerim potniki niso v nobenem pogodbenem razmerju))
   (2018/C 161/06)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveni sodišči

   Amtsgericht Düsseldorf, Bundesgerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: flightright GmbH (C-274/16), Roland Becker (C-447/16), Mohamed Barkan, Souad Asbai, Assia Barkan, Zakaria Barkan, Nousaiba Barkan (C-448/16)

      Tožene stranke: Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA (C-274/16), Hainan Airlines Co. Ltd (C-447/16), Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA (C-448/16)

      Izrek

               1.

               Člen 5, točka 1(b), druga alinea, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da se ne uporablja za toženo stranko, ki ima stalno prebivališče oziroma sedež v tretji državi, kot je tožena stranka iz postopka v glavni stvari.

               2.

               Člen 5, točka 1(a), Uredbe št. 44/2001 je treba razlagati tako, da pojem „zadeve v zvezi s pogodbenimi razmerji“ v smislu te določbe zajema odškodninski zahtevek letalskih potnikov zaradi velike zamude povezovalnega leta, ki se na podlagi Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 vloži zoper dejanskega letalskega prevoznika, ki ni pogodbena stranka zadevnega potnika.

               3.

               Člen 5, točka 1(b), druga alinea, Uredbe št. 44/2001 in člen 7, točka 1(b), druga alinea, Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da je v primeru povezovalnega leta „kraj izpolnitve“ tega leta v smislu teh določb kraj prihoda drugega leta, kadar prevoz z dvema letoma opravita dva različna letalska prevoznika in je odškodninska tožba zaradi velike zamude tega povezovalnega leta na podlagi Uredbe št. 261/2004 utemeljena z motnjo na prvem od teh letov, ki ga je opravil letalski prevoznik, ki ni pogodbena stranka zadevnih potnikov.

      (1)  UL C 343, 19.9.2016.

      UL C 428, 21.11.2016.


title: Zadeva T-168/18: Tožba, vložena 8. marca 2018 – Numbi/Svet

text:
               7.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/63

         Tožba, vložena 8. marca 2018 – Numbi/Svet
   (Zadeva T-168/18)
   (2018/C 161/76)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: John Numbi (Kinšasa, Demokratična republika Kongo) (zastopniki: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois in A. Guillerme, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Izvedbeni sklep Sveta (SZVP) 2017/2282 z dne 11. decembra 2017 o spremembi Sklepa 2010/788/SZVP o omejitvenih ukrepih proti Demokratični republiki Kongo razglasi za ničen v delu, v katerem je tožeča stranka ohranjena pod številko 5 Priloge II k Sklepu 2010/788/SZVP in pod številko 5 Priloge Ia k Uredbi (ES) št. 1183/2005;

               —

               ugotovi nezakonitost določb člena 3(2)(a) Sklepa 2010/788/SZVP, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2016/2231/SZVP, in člena 2b(1)(a) Uredbe 1183/2005/ES;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge, ki so v bistvu enaki ali podobni kot tožbeni razlogi, navedeni v okviru zadeve T-163/18, Amisi Kumba/Svet.


title: Zadeva C-123/18 P: Pritožba, ki jo je družba HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH vložila 15. februarja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 13. decembra 2017 v zadevi T-692/15, HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH/Svet Evropske unije

text:
               7.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/37

         Pritožba, ki jo je družba HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH vložila 15. februarja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 13. decembra 2017 v zadevi T-692/15, HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH/Svet Evropske unije
   (Zadeva C-123/18 P)
   (2018/C 161/41)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH (zastopnik: M. Schlingmann, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije, Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:
   sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 13. decembra 2017 v zadevi T-692/15 HTTS Trade Trust & Shipping GmbH proti Svetu Evropske unije ob podpori Evropske komisije razveljavi v celoti
   in Svetu naloži, naj

               1.

               pritožnici plača odškodnino v višini 2 516 221,50 EUR za premoženjsko in nepremoženjsko škodo zaradi uvrstitve pritožnice na seznam oseb, subjektov in organov v Prilogi V k Uredbi (ES) št. 423/2007 (1) in Prilogi VIII k Uredbi (EU) št. 961/2010 (2);

               2.

               pritožnici plača zamudne obresti v višini dveh odstotnih točk nad obrestno mero, ki jo je Evropska centralna banka določila za glavne operacije refinanciranja, od 17. oktobra 2015 do popolnega plačila zneska, navedenega v točki 2;

               3.

               nosi stroške postopka, zlasti stroške, ki so nastali pritožnici.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja, da je Splošno sodišče kršilo pravo Unije.
   Natančneje, sklicuje se na te kršitve prava Unije:

               —

               Splošno sodišče naj bi s tem, da je v korist Sveta upoštevalo okoliščine in podatke, ki jih je Svet predložil šele po sprejetju protipravnega ukrepa, deloma šele po vložitvi pravnega sredstva, pravno napačno določilo čas, ki je upošteven za presojo.

               —

               Splošno sodišče naj bi pravno napačno ugotovilo, da obstajajo indici, na podlagi katerih je mogoče sklepati, da je vsaj verjetno, da je pritožnica „v lasti oziroma pod nadzorom drugega subjekta [v tem primeru družbe IRISL]“. Splošno sodišče naj bi zlasti uporabilo napačno merilo presoje, neupravičeno upoštevalo podatke Sveta, ki naj jih ta v času presoje sploh ne bi imel, ne bi ugotovilo stopnje (domnevnega) lastništva oziroma intenzivnosti nadzora in napačno ocenilo indice.

               —

               Splošno sodišče naj bi pravno napačno domnevalo, da je bila Uredba št. 668/2010 (3) v delu, v katerem se je nanašala na tožečo stranko, zakonita.

               —

               Splošno sodišče naj bi pravno napačno domnevalo, da nezadostna obrazložitev ukrepov, ki so bili sprejeti zoper pritožnico, načeloma ne more pripeljati do odgovornosti Unije, in naj pravno napačno ne bi preizkusilo obstoja kršitve pravice do učinkovitega pravnega varstva.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 423/2007 z dne 19. aprila 2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL 2007, L 103, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2007 (UL 2010, L 281, str. 1).

      (3)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 668/2010 z dne 26. julija 2010 o izvajanju člena 7(2) Uredbe (ES) št. 423/2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL 2010, L 195, str. 25).


title: Zadeva T-169/18: Tožba, vložena 8. marca 2018 – Kibelisa Ngambasai/Svet

text:
               7.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/64

         Tožba, vložena 8. marca 2018 – Kibelisa Ngambasai/Svet
   (Zadeva T-169/18)
   (2018/C 161/77)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Roger Kibelisa Ngambasai (Kinšasa, Demokratična republika Kongo) (zastopniki: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois in A. Guillerme, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Izvedbeni sklep Sveta (SZVP) 2017/2282 z dne 11. decembra 2017 o spremembi Sklepa 2010/788/SZVP o omejitvenih ukrepih proti Demokratični republiki Kongo razglasi za ničen v delu, v katerem je tožeča stranka ohranjena pod številko 6 Priloge II k Sklepu 2010/788/SZVP in pod številko 6 Priloge Ia k Uredbi (ES) št. 1183/2005;

               —

               ugotovi nezakonitost določb člena 3(2)(a) Sklepa 2010/788/SZVP, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2016/2231/SZVP, in člena 2b(1)(a) Uredbe 1183/2005/ES;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge, ki so v bistvu enaki ali podobni kot tožbeni razlogi, navedeni v okviru zadeve T-163/18, Amisi Kumba/Svet.


title: Zadeva C-132/18 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 15. februarja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 5. decembra 2017 v zadevi T-728/16, Tuerck/Komisija

text:
               7.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/38

         Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 15. februarja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 5. decembra 2017 v zadevi T-728/16, Tuerck/Komisija
   (Zadeva C-132/18 P)
   (2018/C 161/42)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: G. Gattinara, B. Mongin, L. Radu Bouyon, agenti)

      Druga stranka v postopku: Sabine Tuerck

      Predlog

               —

               Sodba Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 5. decembra 2017 v zadevi T-728/16, Tuerck/Komisija, naj se razveljavi;

               —

               tožba na prvi stopnji naj se zavrne;

               —

               drugi stranki v pritožbenem postopku naj se naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji;

               —

               S. Tuerck naj se naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   V zvezi s postopki prenosa pokojninskih pravic, ki so nastali v nacionalni shemi, v pokojninski sistem uradnikov Evropske unije, kot je določen v členu 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike Unije, se prvi pritožbeni razlog nanaša na to, da naj Splošno sodišče ne bi upoštevalo sodne prakse Sodišča Radek Časta (sodba z dne 5. decembra 2013, C-166/12, točke 24, 28 in 31), v skladu s katero postopek preoblikovanja kapitalizirane vrednosti pokojninskih pravic, pridobljenih v nacionalnem sistemu, v leta pokojninske dobe, ki jih je treba upoštevati v pokojninskem sistemu Unije, ureja pravo Unije. Ta postopek vključuje upoštevanje valorizacije kapitala vrednosti kapitala med datumom, ko se za prenos zaprosi, in datumom dejanskega prenosa. Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo z ugotovitvijo, da Komisija ni imela pristojnosti, da odbije povečanje vrednosti kapitala med datumom vložitve zahteve za prenos in datumom dejanskega prenosa kapitala. Splošno sodišče naj z ugotovitvijo, da Komisija ni bila pristojna za izvrševanje teh odbitkov, ne bi upoštevalo člena 11(2), drugi pododstavek, Priloge VIII h Kadrovskim predpisom, priznalo pristojnosti, ki je Komisiji priznana s tem členom, in ta članek in naj bi napačno uporabilo pravo.
   Drugi pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava z ugotovitvijo, da bi bilo mogoče odbitek povečanja vrednosti kapitala opraviti po drugi obrestni meri od tiste, ki jo določajo Kadrovski predpisi, in zgolj na podlagi prenosljivega kapitala. Odbitek povečanja vrednosti kapitala pa je treba opraviti v skladu s Kadrovskimi predpisi, ki določajo, da je treba spoštovati aktuarsko ravnovesje in za to določajo uporabo obrestne mere 3,1 %. Poleg tega naj bi Splošno sodišče s sklicevanjem na „prenosljiv“ znesek, medtem ko je v členu 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom navedeno, da je treba preoblikovanje zneskov, ki pomenijo pokojninske pravice zadevne osebe, in pokojninske dobe opraviti na podlagi dejanskega prenosa, ravnalo v nasprotju s tem besedilom in naj ne bi upoštevalo sodbe Splošnega sodišča, izdane na podlagi pritožbe 13. oktobra 2015 v zadevi Komisija/Verile in Gjergij (T-104/14 P).
   Tretji pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava s tem, da so splošna pravila o izvajanju, ki jih je Komisija sprejela za uporabo Kadrovskih predpisov, prevladala nad samimi Kadrovskimi predpisi, ki so hierarhično višji akt, in kršitev obveznosti obrazložitve. S prvim delom tretjega pritožbenega razloga Komisija trdi, da je Splošno sodišče splošna pravila za izvajanje razlagalo v nasprotju z besedilom določbe Kadrovskih predpisov, ki naj bi se s temi pravili za izvajanje izvajala, in kršilo načelo, da Kadrovski predpisi, kot jih Sodišče razlaga v sodbi Radek Časta, ne omogočajo prenosa zneskov, ki materialno ne pomenijo pokojninskih pravic, v pokojninsko dobo. V drugem delu tretjega pritožbenega razloga Komisija trdi, da je Splošno sodišče kršilo obveznost obrazložitve, ker je uporabilo nasprotujočo si obrazložitev pri ugotovitvi, da je nacionalni pokojninski sklad dokazal povečanje vrednosti kapitala med datumom prijave in datumom dejanskega prenosa.
   Četrti pritožbeni razlog se nanaša na očitno napako pri presoji in kršitev obveznosti obrazložitve, ki naj bi ju storilo Splošno sodišče z opredelitvijo neupravičene obogatitve, ki ne obstaja. Prvič, Splošno sodišče naj bi ugotovilo, da naj bi šlo za neupravičeno obogatitev pri pretvorbi zgolj enega dela prenesenega kapitala v pokojninsko dobo, medtem ko naj bi se ta prenos presojal na datum vložitve zahteve za prenos in naj bi nato zanj veljala „nominalna“ ureditev, ki temelji na sistemu kapitalizacije. Z drugim delom četrtega pritožbenega razloga Komisija zatrjuje kršitev obveznosti obrazložitve: Splošno sodišče je ugotovilo, da je podana neupravičena obogatitev, brez pojasnitve utemeljenosti te ugotovitve, ob upoštevanju trditve Komisije, da je bil znesek, ki je presegel obrestno mero 3,1 %, povrnjen zadevnemu uslužbencu.


title: Zadeva T-170/18: Tožba, vložena 8. marca 2018 – Kande Mupompa/Svet

text:
               7.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/64

         Tožba, vložena 8. marca 2018 – Kande Mupompa/Svet
   (Zadeva T-170/18)
   (2018/C 161/78)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Alex Kande Mupompa (Kinšasa, Demokratična republika Kongo) (zastopniki: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois in A. Guillerme, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Izvedbeni sklep Sveta (SZVP) 2017/2282 z dne 11. decembra 2017 o spremembi Sklepa 2010/788/SZVP o omejitvenih ukrepih proti Demokratični republiki Kongo razglasi za ničen v delu, v katerem je tožeča stranka ohranjena pod številko 10 Priloge II k Sklepu 2010/788/SZVP in pod številko 10 Priloge Ia k Uredbi (ES) št. 1183/2005;

               —

               ugotovi nezakonitost določb člena 3(2)(b) Sklepa 2010/788/SZVP, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2016/2231/SZVP, in člena 2b(1)(b) Uredbe 1183/2005/ES;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge, ki so v bistvu enaki ali podobni kot tožbeni razlogi, navedeni v okviru zadeve T-163/18, Amisi Kumba/Svet.


title: Zadeva C-284/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Slowakische Republik/Achmea BV (Predhodno odločanje — Dvostranski sporazum o naložbah, ki je bil leta 1991 sklenjen med Kraljevino Nizozemsko in Češkoslovaško federativno republiko ter ki se še vedno uporablja med Kraljevino Nizozemsko in Slovaško republiko — Določba, ki vlagatelju iz ene od pogodbenih strank omogoča, da se v primeru spora z drugo pogodbeno stranko obrne na arbitražno sodišče — Skladnost s členi 18, 267 in 344 PDEU — Pojem „sodišče“ — Avtonomija prava Unije)

text:
               7.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/7

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Slowakische Republik/Achmea BV
   (Zadeva C-284/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Dvostranski sporazum o naložbah, ki je bil leta 1991 sklenjen med Kraljevino Nizozemsko in Češkoslovaško federativno republiko ter ki se še vedno uporablja med Kraljevino Nizozemsko in Slovaško republiko - Določba, ki vlagatelju iz ene od pogodbenih strank omogoča, da se v primeru spora z drugo pogodbeno stranko obrne na arbitražno sodišče - Skladnost s členi 18, 267 in 344 PDEU - Pojem „sodišče“ - Avtonomija prava Unije))
   (2018/C 161/07)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagateljica in pritožnica v postopku v glavni stvari: Slowakische Republik

      Nasprotna stranka v postopku v glavni stvari: Achmea BV

      Izrek

   Člena 267 in 344 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta določbi iz mednarodnega sporazuma, sklenjenega med državami članicami, kot je člen 8 Sporazuma med Kraljevino Nizozemsko in Češkoslovaško federativno republiko o vzajemnem spodbujanju in zaščiti naložb, v skladu s katero lahko vlagatelj iz ene od teh držav članic v primeru spora v zvezi z naložbami v drugi državi članici proti tej državi članici začne postopek pred arbitražnim sodiščem, katerega pristojnost se je ta država članica zavezala sprejeti.

      (1)  UL C 296, 16.08.2016.


title: Zadeva C-142/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Bruxelles (Belgija) 23. februarja 2018 – Skype Communications Sàrl/Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

text:
               7.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/39

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Bruxelles (Belgija) 23. februarja 2018 – Skype Communications Sàrl/Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)
   (Zadeva C-142/18)
   (2018/C 161/43)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour d'appel de Bruxelles

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Skype Communications Sàrl

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba opredelitev elektronske komunikacijske storitve, navedeno v členu 2(c) Direktive 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (1), kakor je bila spremenjena, razumeti tako, da je treba glasovno storitev v omrežju IP, ki se zagotavlja prek terminalskega programa v javnem komutiranem telefonskem omrežju na fiksno ali mobilno številko iz nacionalnega načrta oštevilčenja (v obliki E.164), opredeliti kot elektronsko komunikacijsko storitev, čeprav je storitev dostopa do interneta, prek katere uporabnik dostopa do navedene glasovne storitve v omrežju IP, že sama po sebi elektronska komunikacijska storitev, vendar ponudnik programa to storitev ponuja za plačilo in sklepa dogovore s ponudniki telekomunikacijskih storitev, ustrezno pooblaščenimi za prenos v javno komutirano telefonsko omrežje in zaključevanje klicev v njem, ki omogočajo zaključevanje klicev na fiksno ali mobilno številko iz nacionalnega načrta oštevilčenja?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali odgovor ostaja enak, če se upošteva, da je funkcija programa, ki omogoča glasovni klic, le ena od njegovih funkcij in se ta program lahko uporablja brez nje?

               3.

               Če sta odgovora na prvi dve vprašanji pritrdilna, ali odgovor na prvo vprašanje ostane enak, če se upošteva, da ponudnik storitve v svojih splošnih pogojih določi, da ne prevzema odgovornosti do končne stranke za prenos signalov?

               4.

               Če so odgovori na prva tri vprašanja pritrdilni, ali odgovor na prvo vprašanje ostane enak, če se upošteva, da zagotavljana storitev ustreza tudi opredelitvi „storitve informacijske družbe“?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (Okvirna direktiva) (UL L 108, str. 33).


title: Zadeva T-171/18: Tožba, vložena 8. marca 2018 – Boshab/Svet

text:
               7.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/65

         Tožba, vložena 8. marca 2018 – Boshab/Svet
   (Zadeva T-171/18)
   (2018/C 161/79)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Évariste Boshab (Kinšasa, Demokratična republika Kongo) (zastopniki: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois in A. Guillerme, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Izvedbeni sklep Sveta (SZVP) 2017/2282 z dne 11. decembra 2017 o spremembi Sklepa 2010/788/SZVP o omejitvenih ukrepih proti Demokratični republiki Kongo razglasi za ničen v delu, v katerem je tožeča stranka ohranjena pod številko 8 Priloge II k Sklepu 2010/788/SZVP in pod številko 8 Priloge Ia k Uredbi (ES) št. 1183/2005;

               —

               ugotovi nezakonitost določb člena 3(2)(b) Sklepa 2010/788/SZVP, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2016/2231/SZVP, in člena 2b(1)(b) Uredbe 1183/2005/ES;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge, ki so v bistvu enaki ali podobni kot tožbeni razlogi, navedeni v okviru zadeve T-163/18, Amisi Kumba/Svet.


title: Zadeva T-115/18: Tožba, vložena 26. februarja 2018 – Tomasz KawałkoTrofeum/EUIPO – Ferrero (KINDERPRAMS)

text:
               7.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/54

         Tožba, vložena 26. februarja 2018 – Tomasz KawałkoTrofeum/EUIPO – Ferrero (KINDERPRAMS)
   (Zadeva T-115/18)
   (2018/C 161/61)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: poljščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Tomasz KawałkoTrofeum (Gdynia, Poljska) (zastopnik: P. Moksa, radca prawny)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Ferrero SpA (Alba, Italija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „KINDERPRAMS“ – Prijava št. 12 916 961

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe EUIPO z dne 14. decembra 2017 v zadevi R 1112/2017-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo spremeni tako, da se zahtevi za registracijo znamke KINDERPRAMS ugodi;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 2017/1001.