title: Zadeva T-413/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 5. oktobra 2015 – Grigoriadis in drugi/Parlament in drugi (Tožba zaradi opustitve ukrepanja in zaradi plačila odškodnine — Prestrukturiranje grškega javnega dolga — Vključitev zasebnega sektorja — Škoda zaradi zmanjšanja terjatev — Izjave voditeljev držav ali vlad euroobmočja in institucij Unije — Izjava Euroskupine — Neobstoj pojasnitve vzročne zveze z zatrjevano škodo — Nedopustnost)

text:
               23.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/57

         Sklep Splošnega sodišča z dne 5. oktobra 2015 – Grigoriadis in drugi/Parlament in drugi
   (Zadeva T-413/14) (1)

   ((Tožba zaradi opustitve ukrepanja in zaradi plačila odškodnine - Prestrukturiranje grškega javnega dolga - Vključitev zasebnega sektorja - Škoda zaradi zmanjšanja terjatev - Izjave voditeljev držav ali vlad euroobmočja in institucij Unije - Izjava Euroskupine - Neobstoj pojasnitve vzročne zveze z zatrjevano škodo - Nedopustnost))
   (2015/C 389/65)
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Grigoris Grigoriadis (Atene, Grčija), Faidra Grigoriadou, (Atene), Ioannis Tsolias (Solun, Grčija), Dimitrios Alexopoulos (Solun), Nikolaos Papageorgiou (Atene) in Ioannis Marinopoulos, (Atene) (zastopnik: C. Papadimitriou, odvetnik)

      Tožene stranke: Evropski parlament (zastopnika: A. Troupiotis in L. Visaggio, agenta); Evropski svet; Euroskupina; Svet Evropske unije (zastopnika: A. de Gregorio Merino in M. Balta, agenta); Evropska komisija (zastopnika: J.-P. Keppenne in M. Konstantinidis, agenta); in Evropska centralna banka (ECB) (zastopnika: P. Papapaschalis in P. Senkovic, agenta)

      Predmet

   Prvič, predlog, naj se ugotovi, da tožene stranke nezakonito niso ukrepale, da na obveznice, ki jih imajo tožeče stranke, ne bi vplival načrt sodelovanja zasebnega sektorja pri programu financiranja dolga (PSI) s katerim se je zmanjšala vrednost dolga grške države in, drugič, zahtevek za povračilo škode, ki naj bi domnevno nastala tožečim strankam zaradi te nezakonite opustitve ukrepanja.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Grigoris Grigoriadis, Faidra Grigoriadou, Ioannis Tsolias, Dimitrios Alexopoulos, Nikolaos Papageorgiou et Ioannis Marinopoulos nosijo stroške.

      (1)  UL C 439, 8.12.2014.


title: Zadeva C-227/07: Tožba, vložena 8. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Poljski republiki

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/16

         Tožba, vložena 8. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Poljski republiki
   (Zadeva C-227/07)
   (2007/C 199/26)
   Jezik postopka: poljščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Shotter in K Mojzesowicz, zastopnika)

      Tožena stranka: Poljska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Republika Poljska, s tem da Direktive 2002/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju (Direktiva o dostopu) (1) in zlasti njunih členov 4(1) o obveznosti pogajanja o medomrežnem povezovanju drug z drugim, in 5(1), prvi pododstavek, o pooblastilu nacionalnih regulativnih organov, da vzpodbujajo in, kjer je primerno, zagotavljajo primeren dostop in medomrežno povezovanje ter medobratovalnost storitev v skladu z določbami te direktive ni pravilno prenesla v nacionalno pravo, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               —

               Poljski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Direktiva 2002/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o dostopu) določa, da imajo obratovalci javnih komunikacijskih omrežij pravico in obveznost, da se pogajajo o medomrežnem povezovanju drug z drugim, da bi zagotovili javnosti dostopne elektronske komunikacijske storitve, s čimer bi zagotovili tudi medobratovalnost storitev v celotni Skupnosti. Zahteva tudi, da imajo nacionalni regulativni organi pooblastilo, da spodbujajo in, kjer je primerno, v skladu z direktivo zagotovijo primeren dostop in medomrežno povezovanje ter medobratovalnost storitev.
   V zvezi z Republiko Poljsko se je rok za prenos te direktive iztekel 30. aprila 2004, v skladu s povezanimi določbami členov 2 in 54 akta o pristopu.
   V skladu s poljskim pravom se morajo vsi obratovalci javnih komunikacijskih omrežij pogajati o dostopu in nacionalni regulativni organ lahko določijo rok za zaključek tovrstnih pogajanj. Poleg tega, če se stranke ne dogovorijo, lahko na predlog ene od strank nacionalni regulativni organ izda odločbo, ki nadomesti pogodbo in tako podjetjem naloži obveznosti, neodvisno od njihovega položaja na trgu. Komisija trdi, da določbe tega poljskega zakona o telekomunikacijah niso v skladu s pogoji iz členov 4(1) in 5(1), prvi pododstavek, Direktive o dostopu.
   Vključitev obveznosti, da se pogajanja o pogodbah o dostopu opravijo v dobri veri, med splošne določbe, ima za posledico naložitev obveznosti pogajanja, ne da bi se prej preverilo neobstoj učinkovite konkurence na zadevnem trgu, kar nacionalnemu regulativnemu organu ne omogoča ugotoviti, kakšen dolgotrajen učinek ima obveznost dodelitve dostopa na konkurenco na trgu ter, posledično, odpraviti to obveznost, če se konkurenca na trgu okrepi.
   V zvezi s pooblastilom nacionalnega regulativnega organa, da izda odločbo, ki nadomesti pogodbo med strankami, je treba poudariti, da se člen 5(1), prvi pododstavek, Direktive o dostopu ne more izvršiti s splošno določbo, ker zahteva, da ima nacionalni regulativni organ pristojnost ravnati le v določenih primerih. Pooblastilo, ki ga imajo nacionalni regulativni organi na podlagi omenjene določbe direktive je na eni strani jasno omejeno s sklicevanjem na „[cilje] iz člena 8 Direktive 2002/21/ES (2) (Okvirna direktiva)“ in na drugi strani z zahtevo iz člena 5(3) Direktive o dostopu. Te omejitve pooblastila nacionalnega regulativnega organa zagotavljajo, da ne bo ravnal v nekaterih, natančno določenih, okoliščinah. Poleg tega so lahko regulativne obveznosti naložene le podjetjem, ki imajo pomembno moč na trgu ali, v okoliščinah iz člena 8(3) Direktive o dostopu, neodvisno od moči podjetja na trgu. Iz tega izhaja, da če se nacionalni regulativni organ odloči ravnati, morajo biti določbe direktive pravna podlaga tega za to ravnanje, in to tudi, če se nacionalni regulativni organ odloči naložiti regulativne obveznosti.

      (1)  UL L 108, 24.4.2002, str. 7.

      (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva), UL L 108, str. od 33 do 50 in v posebni izdaji Uradnega lista v poljščini, Poglavje 13, zvezek 29, str. 349.


title: Mnenje 3/15: Mnenje Sodišča (veliki senat) z dne 14. februarja 2017 – Evropska komisija (Mnenje, izdano na podlagi člena 218(11) PDEU — Marakeška pogodba o olajšanem dostopu do objavljenih del za slepe in slabovidne osebe ter osebe z drugimi motnjami branja — Člen 3 PDEU — Izključna zunanja pristojnost Evropske unije — Člen 207 PDEU — Skupna trgovinska politika — Trgovinski vidiki pravic intelektualne lastnine — Mednarodni sporazum, ki lahko vpliva na skupna pravila ali spremeni njihovo področje uporabe — Direktiva 2001/29/ES — Člen 5(3)(b) in (4) — Izjeme in omejitve v korist invalidov)

text:
               10.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/3

         Mnenje Sodišča (veliki senat) z dne 14. februarja 2017 – Evropska komisija
   (Mnenje 3/15) (1)

   ((Mnenje, izdano na podlagi člena 218(11) PDEU - Marakeška pogodba o olajšanem dostopu do objavljenih del za slepe in slabovidne osebe ter osebe z drugimi motnjami branja - Člen 3 PDEU - Izključna zunanja pristojnost Evropske unije - Člen 207 PDEU - Skupna trgovinska politika - Trgovinski vidiki pravic intelektualne lastnine - Mednarodni sporazum, ki lahko vpliva na skupna pravila ali spremeni njihovo področje uporabe - Direktiva 2001/29/ES - Člen 5(3)(b) in (4) - Izjeme in omejitve v korist invalidov))
   (2017/C 112/04)
   Jezik postopka: vsi uradni jeziki

      Vlagateljica zahteve

   Evropska komisija (zastopniki: B. Hartmann, F. Castillo de la Torre in J. Samnadda, agenti)

      Izrek

   Sklenitev Marakeške pogodbe o olajšanem dostopu do objavljenih del za slepe in slabovidne osebe ter osebe z drugimi motnjami branja spada v izključno pristojnost Evropske unije.

      (1)  UL C 311, 21.9.2015.


title: Zadeva C-229/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Arbeitsgerichts Verden (Nemčija) 12. maja 2014 – Ender Balkaya proti Kiesel Abbruch- und Recycling Technik GmbH

text:
               8.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Arbeitsgerichts Verden (Nemčija) 12. maja 2014 – Ender Balkaya proti Kiesel Abbruch- und Recycling Technik GmbH
   (Zadeva C-229/14)
   2014/C 303/10
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Arbeitsgerichts Verden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ender Balkaya

      Tožena stranka: Kiesel Abbruch- und Recycling Technik GmbH

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba upoštevno pravo Unije, zlasti člen 1(1)(a) Direktive Sveta 98/59/ES z dne 20. julija 1998 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti (1) razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji ali praksi, ki člana uprave kapitalske družbe, četudi svojo dejavnost opravlja pod vodstvom in nadzorom drugega organa te družbe, če za to dejavnost prejema plačilo in nima deležev v tej družbi, izključuje iz izračuna števila zaposlenih delavcev, predvidenega v tej določbi?

               2.

               Ali je treba upoštevno pravo Unije, zlasti člen 1(1)(a) Direktive Sveta 98/59/ES z dne 20. julija 1998 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti razlagati tako, da določa, da je treba pri izračunu števila zaposlenih, kot ga določa ta predpis, kot delavce upoštevati tudi tiste osebe, ki, četudi jih delodajalec ne plačuje, vendar prejemajo finančne spodbude in so priznane s strani organov javne oblasti, pristojnih za spodbujanje zaposlovanja, praktično opravljajo delo z namenom pridobivanja ali poglobitve znanja ali zaključka poklicnega usposabljanja („pripravnik“), ali pa lahko države članice to uredijo v okviru nacionalne zakonodaje ali prakse?

      (1)  UL L 225, str. 16.


title: Zadeva T-200/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. maja 2017 – Gfi PSF/Komisija (Javna naročila storitev — Postopek javnega razpisa — Storitve priprave, vzdrževanja, razvoja in pomoči za spletne strani — Zavrnitev ponudbe nekega ponudnika — Ponudba, ki je ob prejetju že odprta — Člen 111(4)(b) finančne uredbe)

text:
               19.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. maja 2017 – Gfi PSF/Komisija
   (Zadeva T-200/16) (1)

   ((Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa - Storitve priprave, vzdrževanja, razvoja in pomoči za spletne strani - Zavrnitev ponudbe nekega ponudnika - Ponudba, ki je ob prejetju že odprta - Člen 111(4)(b) finančne uredbe))
   (2017/C 195/34)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Gfi PSF Sàrl (Leudelange, Luksemburg) (zastopnik: F. Moyse, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: S. Delaude in S. Lejeune, agenta)

      Predmet

   Prvič, predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti odločb Urada za publikacije Evropske unije (OP) z dne 2. in 16. marca 2016, s katerima je bila zavrnjena ponudba, ki jo je tožeča stranka vložila v okviru javnega razpisa, ki se je zlasti nanašal na storitve priprave, vzdrževanja, razvoja in pomoči za spletne strani tega urada (UL 2015/S 251459901), ter, po potrebi, potrditvene odločitve OP z dne 22. aprila 2016 in drugič, predlog na podlagi člena 268 PDEU za povračilo škode, ki naj bi jo tožeča stranka zaradi teh odločitev utrpela.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Gfi PSF Sàrl se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 222, 20.6.2016.


title: Zadeva C-453/12: Sklep predsednika Sodišča z dne 8. decembra 2014 – Evropska komisija/Svet Evropske unije

text:
               23.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/27

         Sklep predsednika Sodišča z dne 8. decembra 2014 – Evropska komisija/Svet Evropske unije
   (Zadeva C-453/12) (1)

   (2015/C 065/37)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 379, 8.12.2012.


title: Zadeva C-273/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Baranya Megyei Bíróság (Republika Madžarska) 3. junija 2011 – Mecsek-Gabona Kft. proti Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Baranya Megyei Bíróság (Republika Madžarska) 3. junija 2011 – Mecsek-Gabona Kft. proti Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága
   (Zadeva C-273/11)
   2011/C 269/44
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Baranya Megyei Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Mecsek-Gabona Kft.

      Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 138(1) Direktive 2006/112 (1) razlagati tako, da je dobava blaga oproščena DDV, če je bilo blago dobavljeno kupcu, ki je bil ob sklenitvi prodajne pogodbe za namene DDV registriran v drugi državi članici, in če je bilo v prodajni pogodbi dogovorjeno, da se pravica do razpolaganja in lastninska pravica na kupca preneseta ob naložitvi blaga na prevozno sredstvo ter da kupec prevzema obveznost prevoza blaga v drugo državo članico?

               2.

               Ali za to, da je dobava blaga oproščena DDV, z vidika prodajalca zadostuje, da se ta prepriča, da je prevoz prodanega blaga opravljen z vozili, registriranimi v tujini, ter da razpolaga s tovorni listi CMR, ki jih je izdal kupec, ali pa se mora prepričati, da je prodano blago prešlo državno mejo in je bilo dostavljeno znotraj ozemlja Skupnosti?

               3.

               Ali lahko nastane dvom glede tega, ali je dobava blaga oproščena DDV, samo zato, ker davčni organ druge države članice retroaktivno – z učinkom na čas pred dobavo blaga – izbriše unijsko davčno številko kupca?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva C-265/14 P: Sklep predsednika tretjega senata Sodišča z dne 1. septembra 2015 – Cemex SAB. de CV, New Sunward Holding BV, Cemex España, SA, Cemex Deutschland AG, Cemex UK, Cemex Czech Operations s.r.o., Cemex France Gestion, Cemex Austria AG/Evropska komisija

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/23

         Sklep predsednika tretjega senata Sodišča z dne 1. septembra 2015 – Cemex SAB. de CV, New Sunward Holding BV, Cemex España, SA, Cemex Deutschland AG, Cemex UK, Cemex Czech Operations s.r.o., Cemex France Gestion, Cemex Austria AG/Evropska komisija
   (Zadeva C-265/14 P) (1)

   (2015/C 398/29)
   Jezik postopka: španščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 253, 4.8.2014.


title: Zadeva C-350/16 P: Pritožba, ki so jo Salvatore Aniello Pappalardo, Pescatori La Tonnara Soc. coop., Fedemar Srl, Testa Giuseppe & C. s.n.c, Pescatori San Pietro Apostolo Srl, Camplone Arnaldo & C. Snc di Camplone Arnaldo & C., Valentino Pesca s.a.s., di Camplone Arnaldo & C. vložili 24. junija 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 27. aprila 2016 v zadevi T-316/13, Pappalardo in drugi/Komisija

text:
               19.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/28

         Pritožba, ki so jo Salvatore Aniello Pappalardo, Pescatori La Tonnara Soc. coop., Fedemar Srl, Testa Giuseppe & C. s.n.c, Pescatori San Pietro Apostolo Srl, Camplone Arnaldo & C. Snc di Camplone Arnaldo & C., Valentino Pesca s.a.s., di Camplone Arnaldo & C. vložili 24. junija 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 27. aprila 2016 v zadevi T-316/13, Pappalardo in drugi/Komisija
   (Zadeva C-350/16 P)
   (2016/C 343/41)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožniki: Salvatore Aniello Pappalardo, Pescatori La Tonnara Soc. coop., Fedemar Srl, Testa Giuseppe & C. s.n.c, Pescatori San Pietro Apostolo Srl, Camplone Arnaldo & C. Snc di Camplone Arnaldo & C., Valentino Pesca s.a.s., di Camplone Arnaldo & C (zastopnika: V. Cannizzaro in L. Caroli, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožniki Sodišču Evropske unije predlagajo, naj:

               —

               primarno, razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 27. aprila 2016 v zadevi T-316/13 in zadevo vrne Splošnemu sodišču, da o njej ponovno odloča ob upoštevanju načel, ki jih je določilo Sodišče.

               —

               Podredno, če bi v skladu s členom 61 Statuta štelo, da stanje postopka to dovoljuje, samo dokončno odloči o odškodninskem zahtevku pritožnikov iz tožbe, vložene pri Splošnem sodišču, in zlasti:

                           1.

                           ugotovi nepogodbeno odgovornost Evropske komisije za škodo, povzročeno s sprejetjem Uredbe Komisije (ES) št. 530/2008 z dne 12. junija 2008 o sprejemu nujnih ukrepov glede ribolova na navadnega tuna z zapornimi plavaricami v Atlantskem oceanu vzhodno od zemljepisne dolžine 45 o Z in v Sredozemskem morju, (1) ki jo je Splošno sodišče razglasilo za neveljavno s sodbo z dne 17. marca 2011 v zadevi C-221/09;

                           2.

                           in, posledično, Evropski komisiji naloži, da pritožnikom povrne povzročeno škodo.

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               I.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da pri ugotavljanju pomena razglasitve neveljavnosti Uredbe št. 530/2008 iz sodbe AJD Tuna ni upoštevalo sklepa Splošnega sodišča z dne 14. februarja 2012, T-305/08.
               V sklepu z dne 14. februarja 2012, T-305/08, je Splošno sodišče pri ugotovitvi, da je treba postopek ustaviti, sodbo AJD Tuna razlagalo tako, da v celoti sledi zahtevku tožeče stranke v navedenem postopku, in sicer predlogu za ugotovitev neveljavnosti člena 1 Uredbe št. 530/2008. Določitev obsega ugotovitve neveljavnosti v sodbi AJD Tuna je torej predmet sklepa z dne 14. februarja 2012.
               Iz tega izhaja, da bi moralo Splošno sodišče v sodbi, zoper katero se vlaga pritožba, upoštevati ugotovitev neveljavnosti Uredbe št. 530/2008 iz sodbe AJD Tuna v obsegu, določenem v sklepu Splošnega sodišča z dne 14. februarja 2012, T-305/08.

               II.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je štelo, da kršitev načela prepovedi diskriminacije v Uredbi št. 530/2008 ne pomeni hude in očitne kršitve.
               Splošno sodišče ni upoštevalo tega, da je že iz sodbe AJD Tuna izhajalo, da gre za hudo in očitno kršitev načela prepovedi diskriminacije. Poleg tega Splošno sodišče ni uporabilo načel, ki jih je samo določilo v svojih sodbah z dne 11. julija 2007, Schneider Electric/Komisija, T-351/03 (EU:T:2007:212), in z dne 3. marca 2010, Artegodan/Komisija, T-429/05 (EU:T:2010:60). Splošno sodišče prav tako ni uporabilo preizkusa, ki ga je Sodišče oblikovalo v sodbi z dne 16. julija 2009, Komisija/Schneider Electric, C-440/07 P (EU:C:2009:459).

      (1)  UL L 155, str. 9.


title: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. septembra 2004 v zadevi C-248/02: Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Onesnaženje in škodljivi vplivi — Varstvo tal — Blato iz čistilnih naprav — Posredovanje nepopolnih informacij za obdobje od 1995 do 1997 — Člena 10 in 17 Direktive 86/278/EGS)

text:
               6.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/2

      SODBA SODIŠČA

   (tretji senat)
   z dne 16. septembra 2004
   v zadevi C-248/02: Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Onesnaženje in škodljivi vplivi - Varstvo tal - Blato iz čistilnih naprav - Posredovanje nepopolnih informacij za obdobje od 1995 do 1997 - Člena 10 in 17 Direktive 86/278/EGS)
   (2004/C 273/03)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi C-248/02, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. Støvlbæk in R. Amorosi) proti Italijanski republiki (zastopnika: I. M. Braguglia, skupaj z M. Fiorilli), zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES z dne 8. julija 2002, je Sodišče (tretji senat) v sestavi A. Rosas, v funkciji predsednika tretjega senata, R. Schingten in K. Schiemann (poročevalec), sodnika, generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: R. Grass, dne 16. septembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               S tem ko ni posredovala informacij o povprečni letni vrednosti koncentracij (mg/kg suhe snovi) težkih kovin (kadmija, bakra, niklja, svinca, cinka, živega srebra in kroma) kot tudi dušika in fosforja, ki jih vsebuje blato iz čistilnih naprav;

                           —

                           s tem ko ni posredovala informacij o količini (t/leto) blata iz čistilnih naprav v obliki suhe snovi;

                           —

                           s tem ko razen za pokrajino Furlanijo-Julijsko krajino (1995 do 1997), za avtonomno pokrajino Bolzano (1995), pokrajino Émilie-Romagne kot tudi za pokrajini Ligurijo in Kalabrijo ni posredovala zahtevanih informacij o količini letne uporabe blata v kmetijstvu v obliki suhe snovi, za katere je bilo označeno, da se blato iz čistilnih naprav ne uporablja v kmetijstvu;

                           —

                           s tem ko najmanj za pokrajine Lombardijo, Émilie-Romagne, Toskano, Abruzzes, Campanio, Val-d'Aoste, Sicilijo in Marches ni zagotovila ažurnega vodenja tekočih evidenc o sestavi in lastnostih blata glede na parametre iz Priloge II A Direktive Sveta 86/278/EGS z dne 12. junija 1986 o varstvu okolja, zlasti tal, v času uporabe blata iz čistilnih naprav v kmetijstvu, in

                           —

                           s tem ko ni zagotovila (najmanj za pokrajine Abruzzes, Campanio, Toskano in Sicilijo) ažurnega vodenja tekočih evidenc o količini proizvedenega blata (za področje celotne države) o tistih količinah blata, ki so dobavljene za uporabo v kmetijstvu,

                     Italijanska republika ni izpolnila obveznosti iz člena 10(1)(a) in (b) in člena 17 Direktive 86/278, spremenjene z Direktivo Sveta 91/692/EGS z dne 23. decembra 1991 o standardiziranju in racionaliziranju poročil o izvajanju določenih direktiv, ki se nanašajo na okolje.

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 202, 24.8.2002.


title: Zadeva C-254/09 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 2. septembra 2010 – Calvin Klein Trademark Trust proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Zafra Marroquineros SL (Pritožba — Znamka Skupnosti — Besedna znamka CK CREACIONES KENNYA — Ugovor imetnika zlasti figurativne znamke Skupnosti CK Calvin Klein in nacionalnih znamk CK — Zavrnitev ugovora)

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/12

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 2. septembra 2010 – Calvin Klein Trademark Trust proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Zafra Marroquineros SL
      (Zadeva C-254/09 P) (1)

      (Pritožba - Znamka Skupnosti - Besedna znamka CK CREACIONES KENNYA - Ugovor imetnika zlasti figurativne znamke Skupnosti CK Calvin Klein in nacionalnih znamk CK - Zavrnitev ugovora)
      (2010/C 288/18)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Pritožnica: Calvin Klein Trademark Trust (zastopnik: T. Andrade Boué, odvetnik)

         Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: O. Mondéjar Ortuño, zastopnik), Zafra Marroquineros SL (zastopnik: J. E. Martín Álvarez, odvetnik)

         Predmet

      Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (zdaj Splošno sodišče) (šesti senat) z dne 7. maja 2009 v zadevi Calvin Klein Trademark Trust proti UUNT in Zafra Marroquineros, SL (T-185/07), s katero je Splošno sodišče zavrnilo pritožbo zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 29. marca 2007 (zadeva R 314/2006-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Calvin Klein Trademark Trust in Zafra Marroquineros, SL.

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Calvin Klein Trademark Trust se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 205, 29.08.2009.


title: Zadeva C-50/07: Tožba, vložena 5. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

text:
               24.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/10

         Tožba, vložena 5. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-50/07)
   (2007/C 69/23)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: B. Stromsky in S. Pardo Quintillán, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               naj se ugotovi, da Kraljevina Španija s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/24/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o spremembi Direktive 2001/83/ES o Kodeksu Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini glede tradicionalnih zdravil rastlinskega izvora, oziroma da, v vsakem primeru teh predpisov ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 2 omenjene direktive;

               —

               naj se Kraljevini Španiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok določen za prenos Direktive 2004/24/ES se je iztekel 30. oktobra 2005.

      (1)  UL L 136, str. 85.


title: Zadeva T-813/14: Tožba, vložena 16. decembra 2014 – Liu/UUNT – DSN Marketing (Torbe za prenosne računalnike)

text:
               23.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/40

         Tožba, vložena 16. decembra 2014 – Liu/UUNT – DSN Marketing (Torbe za prenosne računalnike)
   (Zadeva T-813/14)
   (2015/C 065/56)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Min Liu (Guangzhou, Kitajska) (zastopnika: R. Bailly in S. Zhang, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: DSN Marketing Ltd (Crawley, Združeno kraljestvo)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Imetnik spornega modela: tožeča stranka

      Zadevni sporni model: model Skupnosti št. 002044180-0001

      Izpodbijana odločba: Odločba tretjega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 7. oktobra 2014 v zadevi R 1864/2013-3

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev členov 7(1) in 7(2) Uredbe št. 2245/2002.


title: Zadeva F-34/05: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne  14. junija 2006  — Lebedef in drugi proti Komisiji (Delovno okolje — Jezik informacijskih orodij, ki je na razpolago osebju Komisije — Nedopustnost — Pravni interes — Akt s katerim se posega v položaj — Ukrepi notranje organizacije)

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/41

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 14. junija 2006 — Lebedef in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-34/05) (1)

   (Delovno okolje - Jezik informacijskih orodij, ki je na razpolago osebju Komisije - Nedopustnost - Pravni interes - Akt s katerim se posega v položaj - Ukrepi notranje organizacije)
   (2006/C 178/77)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Lebedef (Luxembourg, Luxemburg), Armand Imbert, (Bruselj, Belgija), Jean-Marie Rousseau (Bruselj, Belgija) in Maria Rosario Domenech Cobo (Bruselj, Belgija) (Zastopnika: G. Bounéou in F. Frabetti, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (Zastopnika: V. Joris in P. Costa de Oliveira)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe, s katero je Komisija Evropskih skupnosti zavrnila predlog tožečih strank, s katerim so zahtevale, da se jim da na razpolago informacijska orodja v njihovih maternih jezikih ali v drugem uradnem jeziku Evropske unije, po njihovi izbiri in ne le v angleščini
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se zavrne kot očitno nedopustna.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 193, 6.8.2005 (Zadeva, najprej vpisana pred Sodiščem prve stopnje Evropskih skupnosti pod številko T-204/05 in potem prenesena Sodišču za uslužbence Evropske unije s sklepom z dne 15.12.2005).


title: Zadeva T-673/14: Tožba, vložena 22. septembra 2014 – Italija proti Komisiji

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/52

         Tožba, vložena 22. septembra 2014 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-673/14)
   2014/C 409/73
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnika: A. De Stefano, avvocato dello Stato, G. Palmieri, zastopnica)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Italijanska vlada je pri Splošnem sodišču Evropske unije vložila tožbo zoper Sklep Evropske Komisije št. C (2014) 4537 final z dne 9. julija 2014, notificiran 10. julija 2014, v zvezi z ustanovitvijo družbe Airport Handling S.p.A s strani družbe SEA S.p.A.
   S tem aktom je Evropska komisija začela formalni postopek preiskave zoper Italijansko republiko in uvodoma ugotovila, da:

               —

               ustanovitev – s strani družbe SEA S.P.A. – družbe Airport Handling S.p.A. in posledična dodelitev kapitala v višini 25 milijonov EUR predstavlja državno pomoč, ki ni združljiva s notranjim trgom;

               —

               je družbo Airport Handling S.p.A. mogoče šteti za naslednico družbe SEA Handling S.p.A., ki je tako še naprej upravičena do pomoči, ki jo je prejela ta družba in na katero se nanaša Sklep C (2012) 9448 final z dne 19. decembra 2012, zato naj bi družba Airport Handling S.p.A. prevzela obveznosti družbe SEA Handling S.p.A. za vračilo te pomoči.

         Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev in napačna uporaba načela lojalnega sodelovanja in členov 10 in 13 Uredbe (ES) št. 659 z dne 22. marca 1999.

                           —

                           Izpodbijani sklep naj bi bil sprejet brez upoštevanja dejstev in dokazov, ki so jih je predložili italijanski organi pred postopkom preiskave, in v nasprotju s načelom, ki ga je Sodišče večkrat ponovilo, da morajo Komisija in države članice za premostitev težav, ki se lahko pojavijo ob izvajanju sklepa o vračilu državne pomoči, lojalno sodelovati.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev in napačna uporaba načel skrbnosti in nepristranskosti upravnega ukrepa.

                           —

                           Komisija podatkov, ki so jih predložili italijanski organi pred preiskavo, ni preučila s potrebno skrbnostjo in je zato izpodbijani sklep utemeljila na napačni predstavitvi dejstev.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev in napačna uporaba načel previdnosti in sorazmernosti upravnega ukrepa.

                           —

                           Z izpodbijanim sklepom naj bi bila kršena zgoraj navedeni načeli, v skladu s katerimi bi morala Komisija počakati vsaj do prvostopenjske odločbe v zvezi s tožbami zoper Sklep C (2012) final z dne 19. decembra 2012 in je torej prehitro ukrepala pri dejavnosti zagona podjetja.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev in napačna uporaba členov 108 PDEU, 120 PDEU, 145 PDEU in 146 PDEU.

                           —

                           Izpodbijani sklep, na podlagi zatrjevane napačne predstavitve dejstev, družbi SEA S.p.A. onemogoča, da bi delovala na trgih oskrbe na letališčih v Milanu in da bi kot upravljavec teh letališč zagotovila neprekinjene storitve.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev in napačna uporaba člena 108 PDEU, ker se zatrjuje kontinuiteta med poslovnimi dejavnostmi družb SEA Handling in Airport Handling.

                           —

                           V izpodbijanem sklepu je napačno ugotovljeno, da obstaja kontinuiteta med družbama SEA Handling S.p.A. in Airport Handling S.p.A.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: kršitev napačne uporabe člena 108 PDEU, ker se zatrjuje, da se ta pomoč pripiše državi.

                           —

                           V izpodbijanem sklepu je bilo napačno ugotovljeno, da je odločitev družbe SEA S.p.A., da ustanovi družbo Airport Handling S.p.A. in da ji zagotovi začetni vložek, mogoče pripisati italijanskim organom.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: kršitev in napačna uporaba člena 108 PDEU zaradi zatrjevane nezadostne ekonomske racionalnosti.

                           —

                           V izpodbijanem sklepu je napačno ugotovljeno, da odločitev družbe SEA S.p.A., da ustanovi Airport Handling S.p.A., ne ustreza ravnanju previdnega gospodarskega subjekta, ki posluje v tržnem gospodarstvu.


title: Zadeva C-192/09: Sklep predsednika Sodišča z dne 11. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/28

         Sklep predsednika Sodišča z dne 11. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-192/09) (1)

   2010/C 51/52

      Jezik postopka: nizozemščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 180, 1.8.2009.


title: Zadeva F-45/06: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 16. septembra 2010 – Avendano in drugi proti Komisiji

text:
               20.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 317/50

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 16. septembra 2010 – Avendano in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-45/06) (1)

   ()
   2010/C 317/92
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 143, 17.6.2006, str. 39.


title: Zadeva T-507/13: Tožba, vložena 23. septembra 2013 – SolarWorld in drugi proti Komisiji

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/50

         Tožba, vložena 23. septembra 2013 – SolarWorld in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-507/13)
   2013/C 325/80
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: SolarWorld AG (Bonn, Nemčija); Brandoni solare SpA (Castelfidardo, Italija); Global Sun Ltd (Sliema, Malta); Silicio Solar, SAU (Puertollano, Španija); in Solaria Energia y Medio Ambiente, SA (Madrid, Španija) (zastopnika: L. Ruessmann, odvetnik, in J. Beck, Solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               razglasi za ničen Sklep Komisije 2013/423/EU z dne 2. avgusta 2013 o sprejetju zaveze, ponujene v okviru protidampinškega postopka v zvezi z uvozom fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic in rezin) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani; in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: z izpodbijanim sklepom naj bi bila kršena pravica tožeče stranke do poštenega sojenja in načelo dobrega upravljanja, pravica tožeče stranke do obrambe ter člena 8(4) in 19(2) temeljne uredbe v protidampinškem postopku (1), ker:

                           —

                           je Komisija sklenila sporazum s kitajsko vlado in Kitajsko gospodarsko zbornico za stroje in opremo glede večje skupine kitajskih proizvajalcev izvoznikov, ne da bi razkrila ključne pogoje glede zadevnih podjetij;

                           —

                           Komisija zainteresiranim strankam ni dala možnosti za pravočasne in učinkovite pripombe o podjetnih dogovorih iz izpodbijanega sklepa.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: očitna napaka v presoji in kršitev členov 6(1) in 8(1) temeljne uredbe v protidampinškem postopku v delu, v katerem izpodbijani sklep arbitrarno odstopa od ugotovitev preiskav Komisije in določa minimalne uvozne cene na ravneh, ki so očitno neustrezne z namenom izognitve škode proizvajalcev EU.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 101(1) PDEU v delu, v katerem izpodbijani sklep sprejema in krepi vzporedno ureditev dogovarjanja cen in je zato v nasprotju z zahtevo PDEU o neizkrivljanju konkurence na notranjem trgu.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 343, str.51).


title: Zadeva T-383/14: Tožba, vložena 30. maja 2014 – Europower proti Komisiji

text:
               21.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/31

         Tožba, vložena 30. maja 2014 – Europower proti Komisiji
   (Zadeva T-383/14)
   2014/C 235/42
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Europower SpA (Milano, Italija) (zastopnika: G. Cocco in L. Salomoni, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost odločbe, s katero je bila ponudba družbe Europower S.p.A. v postopku oddaje javnega naročila za izgradnjo naprave za toplotno, električno in hladilno energijo s plinskimi turbinami in s tem povezanim vzdrževanjem, zavrnjena v korist drugega ponudnika;

               —

               razglasi ničnost odločbe o značilnostih in prednostih izbrane ponudbe;

               —

               razglasi ničnost odločbe o zavrnitvi izdaje kopije dokumentacije, za katero je tožeča stranka zaprosila v vlogi z dne 7. aprila 2014, in posledično odredi, naj se ta dokumentacija predloži;

               —

               razglasi ničnost ponovne zavrnitve dostopa po vložitvi potrdilne prošnje;

               —

               razglasi ničnost vseh poznejših, predhodnih, povezanih, čeprav neznanih ukrepov, zlasti pa zapisnikov javnega naročila, morebitno sklenjeno pogodbo z izbranim ponudnikom, preverjanja, ali izbrani ponudnik izpolnjuje pogoje, kot je navedel, pri čemer so to neznani ukrepi, brez poseganja v navajanje novih razlogov v skladu s členom 48(2) Poslovnika Splošnega sodišča.

         Podredno naj:

               —

               razglasi delno ničnost vabila k dajanju ponudb;

               —

               razglasi delno ničnosti upravne priloge k vabilu k dajanju ponudb;

               —

               nazadnje, Komisiji naloži povrnitev škode v višini, določeni med postopkom.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je vložena zoper odločbo, s katero je bila zavrnjena ponudba tožeče stranke v okviru istega postopka oddaje javnega naročila, kot v zadevi T-355/14 STC proti Komisiji.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja 5 tožbenih razlogov:

               Prvi tožbeni razlog: bistvena kršitev postopka; kršitev načel enakega obravnavanja iz člena 148 Uredbe št. 1268/2012 (1); kršitev člena 113 Uredbe št. 966/2012; kršitev pravil za oddajo naročila; zloraba pooblastil v obravnavanem primeru.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da je bilo za sodelovanje na razpisu nujno izpolnjevanje pogojev tehnične zmogljivosti iz točke II.2.3., pri čemer se je zahtevalo, da ponudniki sami zgradijo najmanj dve napravi za soproizvodnjo z električno močjo vsaj 8 MW, sicer se jih izključi. Izbrani ponudnik bi moral biti izključen, ker ni izpolnjeval minimalnih pogojev, določenih v pravilih za oddajo javnega naročila.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 149 Uredbe št. 1268/2012; kršitev člena 113 Uredbe št. 966/2012 (2); kršitev Direktive 2004/18/ES (3) (uvodna izjava 39); zloraba pooblastil v obravnavanem primeru.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da je oddaja naročila nezakonita, ker si izbrani ponudnik ni zaslužil dodeljenega števila točk, kajti ocena tehničnega dela ponudbe na podlagi meril, ki jih določi Komisija, mora nujno temeljiti na dejanski učinkovitosti naprave, ne pa na enostranski izjavi ponudnika. To pomeni, da pri oddaji javnega naročila nista bila upoštevana preglednost in enako obravnavanje ponudnikov.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 112 Uredbe št. 966/2012; kršitev načela zaupnosti ponudb iz člena 111 Uredbe št. 966/2012; kršitev členov 157 in 159 Uredbe št. 1268/2012; zloraba pooblastil v obravnavanem primeru.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da je oddaja javnega naročila potekala ob enem samem zasedanju, pri čemer se je sočasno preučevala upravna dokumentacija, potrebna za sodelovanje na razpisu, ter tehnični in gospodarski del ponudbe. Tak modus operandi je v nasprotju z načelom zaupnosti in načelom ločevanja ponudb.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev načel enakega obravnavanja in preglednosti; kršitev členov 15 in 298 Pogodbe; kršitev člena 102 Uredbe št. 966/2012; kršitev člena 6 Direktive 2004/18/ES; zloraba pooblastil v obravnavanem primeru.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da je Komisija po objavi odločbe o zavrnitvi predložene ponudbe, posredovala zgolj razpredelnico o dodelitvi točk in je nato nezakonito odrekla dostop do zahtevane dokumentacije, tudi potem, ko je tožeča stranka vložila potrdilno prošnjo v smislu člena 7 in naslednjih Uredbe št. 1049/2001 (4).

               Peti tožbeni razlog: kršitev načel enakega obravnavanja in preglednosti; kršitev členov 157 in 158 Uredbe št. 1268/2012; zloraba pooblastil v obravnavanem primeru.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da ji je bilo ob kršitvi člena 157 Uredbe št. 1268/2012 zaradi neizdaje kopije zapisnikov javnega naročila in ukrepov dokončne oddaje naročila onemogočeno, da bi bila seznanjena s predpostavkami, določenimi v navedenih pravilih.

      (1)  Delegirana uredba Komisije (EU) št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012 o pravilih uporabe Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije (UL L 362, str. 1).

      (2)  Uredba (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (UL L 298, str. 1).

      (3)  Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 132).

      (4)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).


title: Zadeva C-257/08: Sklep predsednika Sodišča z dne 20. januarja 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               16.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/28

         Sklep predsednika Sodišča z dne 20. januarja 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-257/08) (1)

   2009/C 113/55

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 209, 15.8.2008.


title: Zadeva T-375/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Hansa Metallwerke in drugi proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Belgijski, nemški, francoski, italijanski, nizozemski in avstrijski trg kopalniške opreme — Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma o EGP — Usklajevanje zvišanja cen in izmenjava občutljivih poslovnih podatkov — Sodelovanje v upravnem postopku — Obvestilo o prizanesljivosti iz leta 2002 — Znižanje zneska globe — Smernice o načinu določanja zneska glob iz leta 2006 de 2006 — Prepoved retroaktivnosti)

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/25

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Hansa Metallwerke in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-375/10) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Belgijski, nemški, francoski, italijanski, nizozemski in avstrijski trg kopalniške opreme - Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma o EGP - Usklajevanje zvišanja cen in izmenjava občutljivih poslovnih podatkov - Sodelovanje v upravnem postopku - Obvestilo o prizanesljivosti iz leta 2002 - Znižanje zneska globe - Smernice o načinu določanja zneska glob iz leta 2006 de 2006 - Prepoved retroaktivnosti)
   2013/C 325/41
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Hansa Metallwerke AG (Stuttgart, Nemčija), Hansa Nederland BV (Nijkerk, Nizozemska), Hansa Italiana Srl (Castelnuovo del Garda, Italija), Hansa Belgium (Asse, Belgija) in Hansa Austria GmbH (Salzburg, Avstrija) (zastopnika: H.-J. Hellmann in C. Malz, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Antoniadis in R. Sauer, zastopnika)

      Intervenient v podporo toženi stranki: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Simm in F. Florindo Gijón, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije C(2010) 4185 final z dne 23. junija 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma o EGP (zadeva COMP/39.092 – Kopalniška oprema) in, podredno, predlog za znižanje zneska globe, ki je tožečim strankam naložena v tem sklepu.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbe Hansa Metallwerke AG, Hansa Nederland BV, Hansa Italiana Srl, Hansa Belgium in Hansa Austria GmbH nosijo svoje stroške in stroške Evropske komisije.

               3.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 301, 6.11.2010.


title: Zadeva C-429/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Združeno kraljestvo) 29. septembra 2008 – Karen Murphy proti Media Protection Services Limited

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/26

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Združeno kraljestvo) 29. septembra 2008 – Karen Murphy proti Media Protection Services Limited
   (Zadeva C-429/08)
   (2008/C 301/42)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Karen Murphy

      Tožena stranka: Media Protection Services Limited
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               V kakšnih okoliščinah je naprava za pogojni dostop „nedovoljena naprava“ v smislu člena 2(e) Direktive 98/84/ES (1)?

               2.

               Natančneje, ali je naprava za pogojni dostop „nedovoljena naprava“, če se jo pridobi v okoliščinah, v katerih:

                           (i)

                           je napravo za pogojni dostop izdelal izvajalec storitev ali je bila izdelana z njegovim soglasjem in je bila prvotno dobavljena pod pogojem omejenega pogodbenega dovoljenja, da se napravo uporabi za dostop do zaščitene storitve le v prvi državi članici, uporabljena pa je bila za dostop do te zaščitene storitve, prejete v drugi državi članici in/ali

                           (ii)

                           je napravo za pogojni dostop izdelal izvajalec storitev ali je bila izdelana z njegovim soglasjem in je bila prvotno priskrbljena in/ali omogočena z navedbo lažnega imena in naslova bivališča v prvi državi članici, s čimer so bile premagane pogodbene ozemeljske omejitve, ki veljajo za take naprave zunaj prve države članice in/ali

                           (iii)

                           je napravo za pogojni dostop izdelal izvajalec storitev ali je bila izdelana z njegovim soglasjem in je bila prvotno dobavljena pod pogodbenim pogojem, da se jo uporablja le v domače ali zasebne namene in ne v komercialne namene (za katere se plača višjo naročnino), a je bila v Združenem kraljestvu uporabljena v komercialne namene, namreč predvajanje neposrednega prenosa nogometnih tekem v javnem prostoru?

               3.

               Če je odgovor na kateri koli del vprašanja 2 „ne“, ali člen 3(2) te direktive prepoveduje državi članici sklicevati se na nacionalno pravo, ki preprečuje uporabo takih naprav za pogojni dostop v okoliščinah, opisanih v navedenem vprašanju 2?

               4.

               Če je odgovor na kateri koli del vprašanja 2 „ne“, ali je člen 3(2) te direktive neveljaven:

                           (a)

                           ker je diskriminatoren in/ali nesorazmeren; in/ali

                           (b)

                           ker je v nasprotju s pravicami prostega gibanja iz Pogodbe; in/ali

                           (c)

                           iz katerega koli drugega razloga?

               5.

               Če je odgovor na kateri koli del vprašanja 2 „da“, ali sta člena 3(1) in 4 te direktive neveljavna, ker se zdi, da se z njima od držav članic zahteva določitev omejitev za uvoz „nedovoljenih naprav“ iz drugih držav članic in drugo ravnanje z njimi v okoliščinah, v katerih bi bilo mogoče te naprave zakonito uvoziti in/ali uporabljati za sprejem čezmejnih satelitskih radiodifuzijskih storitev na podlagi pravil o prostem pretoku blaga iz členov 28 in 30 Pogodbe ES in/ali prostega opravljanja in prejemanja storitev iz člena 49 Pogodbe ES?

         Razlaga členov 12, 28, 30 in 49 Pogodbe ES

               6.

               Ali členi 28 ES, 30 ES in/ali 49 ES izključujejo izvrševanje nacionalnega prava (kot je člen 297 Copyright Designs and Patents Act 1988), ki kot kaznivo dejanje opredeljuje nepošteno sprejemanje programa, vključenega v radiodifuzijsko storitev, ki se opravlja iz kraja v Združenem kraljestvu, z namenom izogibanja kakršnemu koli plačilu, ki velja za sprejem programa v kateri koli izmed teh okoliščin:

                           (i)

                           če je napravo za pogojni dostop izdelal izvajalec storitev ali je bila izdelana z njegovim soglasjem in je bila prvotno dobavljena pod pogojem omejenega pogodbenega dovoljenja, da se napravo uporabi za dostop do zaščitene storitve le v prvi državi članici, uporabljena pa je bila za dostop do te zaščitene storitve, prejete v drugi državi članici (v tem primeru Združeno kraljestvo) in/ali

                           (ii)

                           če je napravo za pogojni dostop izdelal izvajalec storitev ali je bila izdelana z njegovim soglasjem in je bila prvotno priskrbljena in/ali omogočena z navedbo lažnega imena in naslova bivališča v prvi državi članici, s čimer so bile premagane pogodbene ozemeljske omejitve, ki veljajo za take naprave zunaj prve države članice in/ali

                           (iii)

                           je napravo za pogojni dostop izdelal izvajalec storitev ali je bila izdelana z njegovim soglasjem in je bila prvotno dobavljena pod pogodbenim pogojem, da se jo uporablja le v domače ali zasebne namene in ne v komercialne namene (za katere se plača višjo naročnino), a je bila v Združenem kraljestvu uporabljena v komercialne namene, namreč predvajanje neposrednega prenosa nogometnih tekem v javnem prostoru?

               7.

               Ali je izvrševanje nacionalnega prava v vsakem primeru izključeno zaradi diskriminacije, ki je v nasprotju s členom 12 ES ali ker nacionalno pravo sicer velja za programe, vključene v radiodifuzijsko storitev, ki se opravlja iz kraja v Združenem kraljestvu, ne pa iz katere koli druge države članice?

         Razlaga člena 81 Pogodbe ES

               8.

               Če pridobi ponudnik programske vsebine vrsto izključnih licenc, vsako za ozemlje ene ali več držav članic, na podlagi katerih lahko izdajatelj televizijskih programov programsko vsebino oddaja le na tem ozemlju (vključno s satelitom), in je v vsaki licenci vključena še pogodbena obveznost, v skladu s katero mora izdajatelj televizijskih programov preprečiti, da se njegove dekodirne satelitske kartice, ki omogočajo sprejem licencirane programske vsebine, uporabljajo zunaj ozemlja, za katerega ima licenco, kakšen pravni test bi moralo nacionalno sodišče uporabiti in katere okoliščine bi moralo upoštevati pri odločanju, ali je pogodbena omejitev v nasprotju s prepovedjo iz člena 81(1)?
               Zlasti:

                           (a)

                           ali je treba člen 81(1) razlagati tako, da velja za to obveznost zgolj zaradi tega, ker se domneva, da ima ta obveznost za cilj preprečevati, omejevati ali izkrivljati konkurenco?

                           (b)

                           če je tako, ali je treba tudi dokazati, da pogodbena obveznost znatno preprečuje, omejuje ali izkrivlja konkurenco, da bi lahko bila zajeta s prepovedjo iz člena 81(1)?

      (1)  Direktiva 98/84/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. novembra 1998 o pravnem varstvu storitev, ki temeljijo na pogojnem dostopu ali vključujejo pogojni dostop (UL L 320, str.54).


title: Zadeva T-289/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 22. aprila 2009 — CESD-Communautaire proti Komisiji ( Javna naročila — Ugotovitev resne kršitve izvajanja pogodbe — Člen 93(1)(f) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 — Ničnostna tožba — Zmotna ugotovitev dejanskega stanja in napačna uporaba prava — Pristojnost Sodišča prve stopnje — Pravni interes — Dopustnost — Zloraba pooblastil — Očitna napaka pri presoji — Obrazložitev — Pravica do obrambe )

text:
               6.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/13

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 22. aprila 2009 — CESD-Communautaire proti Komisiji
   (Zadeva T-289/06) (1)

   („Javna naročila - Ugotovitev resne kršitve izvajanja pogodbe - Člen 93(1)(f) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 - Ničnostna tožba - Zmotna ugotovitev dejanskega stanja in napačna uporaba prava - Pristojnost Sodišča prve stopnje - Pravni interes - Dopustnost - Zloraba pooblastil - Očitna napaka pri presoji - Obrazložitev - Pravica do obrambe“)
   2009/C 129/21
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Centre européen pour la statistique et le développement ASBL (CESD-Communautaire) (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnika: D. Grisay in D. Piccininno, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Wilms in J. F. Pasquier, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti dopisa Komisije z dne 11. avgusta 2006, s katerim je ta obvestila tožečo stranki, da je sprejela odločbo, v kateri je ugotovila resno kršitev izvajanja treh pogodb, ki so omenjene v tej odločbi, na podlagi člena 93(1)(f) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti.

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Centre européen pour la statistique et le développement ASBL (CESD-Communautaire) se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 310, 16.12.2006.


title: Zadeva C-643/15: Tožba, vložena 2. decembra 2015 – Slovaška republika/Svet Evropske unije

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/41

         Tožba, vložena 2. decembra 2015 – Slovaška republika/Svet Evropske unije
   (Zadeva C-643/15)
   (2016/C 038/55)
   Jezik postopka: slovaščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Slovaška republika (zastopnik: Ministrstvo za pravosodje Slovaške republike)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlog tožeče stranke

   Slovaška republika Sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Sveta (EU) 2015/1601 z dne 22. septembra 2015 o uvedbi začasnih ukrepov na področju mednarodne zaščite v korist Italije in Grčije (1) razglasi za ničnega;

               —

               Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev tožbe Slovaška republika navaja šest razlogov:

               1.

               Prvi tožbeni razlog je kršitev člena 68 PDEU in člena 13(2) PEU ter načela institucionalnega ravnovesja
               Svet je s sprejetjem izpodbijanega sklepa prekoračil predhodno smernico Evropskega Sveta in torej v nasprotju s svojim mandatom kršil člen 68 PDEU, člen 13(2) PEU in načelo institucionalnega ravnovesja.

               2.

               Drugi tožbeni razlog je kršitev člena 10(1) in (2) PEU, člena 13(2) PEU, člena 78(3) PDEU, člena 3 in 4 Protokola št. 1 in členov 6 in 7 Protokola št. 2 ter načel pravne varnosti, predstavniške demokracije in institucionalnega ravnovesja
               Vrsta akta kot je izpodbijani sklep ne more biti sprejeta na podlagi člena 78(3) PDEU. Glede na svojo vsebino ima sklep namreč naravo zakonodajnega akta in bi torej moral biti sprejet po zakonodajnem postopku, ki pa ni predviden v členu 78(3) PDEU. Svet s sprejetjem izpodbijanega sklepa na podlagi člena 78(3) PDEU ne kršil le te določbe, ampak je tudi posegel v pristojnosti nacionalnih parlamentov in Evropskega parlamenta.

               3.

               Tretji tožbeni razlog je bistvena kršitev zakonodajnega postopka, člena 10(1) in (2) PEU, člena 13(2) PEU in načel predstavniške demokracije, institucionalnega ravnovesja ter dobrega upravljanja
               Če bi Sodišče kljub izvajanjem Slovaške republike v okviru drugega tožbenega razloga prišlo do sklepa, da je bil izpodbijani sklep sprejet po zakonodajnem postopku (quod non) Slovaška republika podredno navaja bistveno kršitev postopkovnih pravil iz členov 16(8) PEU; 15(2) PDEU; 78(3) PDEU; členov 3 in 4 Protokola št. 1, členov 6 in 7(1) in (2) Protokola št. 2 in kršitev člena 10(1) in (2) PEU, člena 13(2) PEU ter načel predstavniške demokracije, institucionalnega ravnovesja in dobrega upravljanja. Konkretno ni bila spoštovana zahteva glede razprave in glasovanja v okviru Sveta na javni seji, omejeno je bilo sodelovanje nacionalnih parlamentov v postopku sprejemanja izpodbijanega sklepa, kršena pa je bila tudi zahteva po posvetovanju z Evropskim parlamentom.

               4.

               Četrti tožbeni razlog je bistvena kršitev postopkovnih pravil iz členov 78(3) PDEU in 293 PDEU in kršitev člena 10(1) in (2) PEU, člena 13(2) PEU ter načel predstavniške demokracije, institucionalnega ravnovesja in dobrega upravljanja
               Pred sprejetjem izpodbijanega sklepa je Svet, na predlog Komisije, vnesel številne spremembe in dopolnitve. S tem je bistveno kršil postopkovna pravila iz členov 78(3) PDEU in 293 PDEU, kršil pa je tudi člena 10(1) in (2) PEU, člen 13(2) PEU ter načela predstavniške demokracije, institucionalnega ravnovesja in dobrega upravljanja. Ustrezno posvetovanje z Evropskim parlamentom namreč dejansko ni bilo opravljeno, Svet pa ni soglasno odločil o spremembah in dopolnitvah, ki jih je predlagala Komisija.

               5.

               Peti tožbeni razlog je kršitev člena 78(3) PDEU, saj niso izpolnjeni pogoji za njegovo uporabo
               Podredno k drugemu tožbenemu razlogu Slovaška republika navaja kršitev člena 78(3) PDEU, saj niso izpolnjeni pogoji za njegovo uporabo glede začasnosti ukrepov ter obstoja izrednih razmer zaradi nenadnega prihoda državljanov iz tretjih držav.

               6.

               Šesti tožbeni razlog je kršitev načela sorazmernosti
               Izpodbijani sklep je očitno v nasprotju z načelom sorazmernosti, saj očitno ni ne primeren ne potreben za uresničitev zastavljenega cilja.

      (1)  UL L 239, str. 146.


title: Zadeva T-390/08 R: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 15. oktobra 2008 – Bank Melli Iran proti Svetu (Izdaja začasne odredbe – Uredba (ES) št. 423/2007 – Omejevalni ukrepi proti Islamski republiki Iran – Sklep Sveta – Ukrep zamrznitve sredstev in gospodarskih virov – Predlog za odložitev izvršitve – Neobstoj nujnosti – Neobstoj resne in nepopravljive škode)

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/28

         Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 15. oktobra 2008 – Bank Melli Iran proti Svetu
   (Zadeva T-390/08 R)
   (Izdaja začasne odredbe - Uredba (ES) št. 423/2007 - Omejevalni ukrepi proti Islamski republiki Iran - Sklep Sveta - Ukrep zamrznitve sredstev in gospodarskih virov - Predlog za odložitev izvršitve - Neobstoj nujnosti - Neobstoj resne in nepopravljive škode)
   (2008/C 327/53)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Bank Melli Iran (Teheran, Iran) (zastopnik: L. Defalque, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: M. Bishop, E. Finnegan in R. Liudvinaviciute-Cordeiro, zastopniki)
   Predmet
   Predlog za odložitev izvršitve dela B, odstavka 4, priloge k Sklepu Sveta 2008/475/ES z dne 23. junija 2008 o izvajanju člena 7(2) Uredbe (ES) št. 423/2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 163, str. 29), v delu, v katerem je Bank Melli Iran vključena v seznam pravnih oseb, subjektov in organov, katerih sredstva in gospodarski viri se zamrznejo.
   Izrek

               1)

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2)

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-552/08: Tožba, vložena 17. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Domótica

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/33

         Tožba, vložena 17. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Domótica
   (Zadeva T-552/08)
   (2009/C 55/61)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: A. M. Rochaud-Joët in S. Petrova, zastopnika, skupaj z G. Anastáciom in A. R. Andradejem, odvetnika)

      Tožena stranka: Domótica, Estudo e Projecto de Edificios Inteligents, Lda (Lizbona, Portugalska)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               toženi stranki naj se naloži, da plača tožeči stranki znesek 124 319,22 EUR, ki pomeni vračilo predplačila, ki ga je tožeča stranka plačala pri izvršitvi pogodbe št. BU/466/94 PO/ES, sklenjene v okviru programa Thermie in odpovedane, ker tožena stranka in sopogodbeniki niso izpolnili pogodbenih obveznosti, in ki je povečan za 48 180,00 EUR iz naslova zamudnih obresti, nastalih do 30. septembra 2008, in obresti, ki bodo nastale do celotnega in dejanskega plačila;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija Evropskih skupnosti je 17. januarja 1995 s toženo stranko, s Hospitais da Universidade de Coimbra (univerzitetne bolnišnice v mestu Coimbra) in z družbo Técnicas Reunidas S.A. sklenila pogodbo Thermie št. BU/466/94 PO/ES na podlagi Uredbe (EGS) št. 2008/90 (1).
   Tožena stranka je bila določena za koordinatorko projekta in bila odgovorna za predložitev potrebnih dokumentov Komisiji ter za vzpostavitev zveze med pogodbeniki in Komisijo. Odgovornost pogodbenikov je bila solidarna.
   Komisija je 10. februarja 1995, kot je bilo dogovorjeno, plačala predplačilo 30 %, kar znaša 176 693 EUR.
   Komisija je 24. maja 2000 upravičeno (po opominu) odpovedala pogodbo, pri čemer je navedla te neizpolnitve obveznosti:

               —

               zamude pri izvršitvi, o katerih Komisija ni bila pravočasno obveščena;

               —

               nesposobnost družbe Domótica, da začne izvajati projekt (kar je zadnjenavedena priznala);

               —

               pošiljanje finančnih in tehničnih poročil Komisiji ni bilo pravočasno in ni bilo skladno s podrobnimi pravili,

               —

               izvedbena dela projekta niso bila končana v prvotno določenem roku, niti v naknadno podaljšanem roku (31. avgust 2000).

         Zaradi teh krivdnih ravnanj sopogodbeniki niso izpolnili njihovih pogodbenih obveznosti.
   Pogodba je predvidevala možnost, da Komisija zahteva celotno ali delno vračilo svoje finančne pomoči, skupaj z obrestmi, če sopogodbeniki ne izpolnijo obveznosti.
   Komisija ima pravico do povračila 172 499,22 EUR, kar ustreza začetnemu znesku predplačila, ki se je povečal za obresti, nastale od 10. februarja 1995, z delnim odbitkom stroškov izvedbe, ki jih je priglasila tožena stranka in ki jih je priznala Komisija, pri čemer se bo ta znesek še povečal za nastale obresti.

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2008/90 z dne 29. junija 1990 o spodbujanju energetske tehnologije v Evropi (program Thermie) (UL L 185, str. 1).


title: Zadeva F-59/14: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 19. maja 2015 – Brune/Komisija (Javni uslužbenci — Javni natečaj EPSO/AD/26/05 — Nevpis na čakalni seznam — Razglasitev ničnosti s strani Sodišča za uslužbence — Člen 266 PDEU — Izvedba novega ustnega preizkusa — Zavrnitev sodelovanja s strani kandidata — Nova odločba o nevpisu kandidata na čakalni seznam — Ničnostna tožba — Zavrnitev — Potrditev sodbe Sodišča za uslužbence v pritožbenem postopku — Poznejši odškodninski zahtevek — Spoštovanje razumnega roka)

text:
               29.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/44

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 19. maja 2015 – Brune/Komisija
   (Zadeva F-59/14) (1)

   ((Javni uslužbenci - Javni natečaj EPSO/AD/26/05 - Nevpis na čakalni seznam - Razglasitev ničnosti s strani Sodišča za uslužbence - Člen 266 PDEU - Izvedba novega ustnega preizkusa - Zavrnitev sodelovanja s strani kandidata - Nova odločba o nevpisu kandidata na čakalni seznam - Ničnostna tožba - Zavrnitev - Potrditev sodbe Sodišča za uslužbence v pritožbenem postopku - Poznejši odškodninski zahtevek - Spoštovanje razumnega roka))
   (2015/C 213/72)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Markus Brune (Bonn, Nemčija) (zastopnik: H. Mannes, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall in G. Gattinara, zastopnika, B. Wägenbaur, odvetnik)

      Predmet

   Odškodninski zahtevek za povračilo škode, ki naj bi tožeči stranka nastala zaradi izgube možnosti zaposlitve na delovnem mestu pri EU, ki temelji na sodbi v zadevi F-5/08.

      Izrek

               1.

               Evropski komisiji se naloži, da M. Bruneju za škodo, ki mu je nastala med 6. marcem 2007 in 4. februarjem 2011, plača znesek 4  000 EUR z zamudnimi obrestmi, ki tečejo od 17. aprila 2013 po obrestni meri, ki jo je Evropska centralna banka določila za operacije glavnega refinanciranja za zadevno obdobje, povišani za dve točki.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in se ji naloži plačilo polovice stroškov, ki so nastali M. Bruneju.

               4.

               M. Brune nosi polovico svojih stroškov.

      (1)  UL C 431, 1.12.2014, str. 48.


title: Zadeva F-56/06: Tožba, vložena  9. maja 2006  — Chassagne proti Komisiji

text:
               1.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 154/29

         Tožba, vložena 9. maja 2006 — Chassagne proti Komisiji
   (Zadeva F-56/06)
   (2006/C 154/66)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Olivier Chassagne (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Rodrigues, Y. Minatchy in A. Jaume, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               karierno ocenjevalno poročilo (KOP) tožeče stranke za leto 2004 naj se razglasi za nično;

               —

               odločbo o dodelitvi prednostnih točk generalnega direktorata v napredovalnem obdobju 2005 naj se razglasi za nično;

               —

               odločbi organa pristojnega za imenovanja (OPI) z dne 30. januarja 2006 in z dne 14. marca 2006, ki sta zavrnili pritožbi, ki ju je vložila tožeča stranka zoper zgoraj navedene akte, naj se razglasita za nični;

               —

               tožeči stranki naj se dodeli simboličen evro za plačilo poklicne škode in en simbolični evro za plačilo nepremoženjske škode, kajti oškodovanja izhajajo iz sprejema izpodbijanih aktov;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   V podporo svoji tožbi tožeča stranka najprej navaja nezakonitost splošnih določb za izvajanje členov 43 in 45 Kadrovskih predpisov.
   Zatem navaja kršitev več bistvenih določb postopka, kot so pravice do obrambe, obveznost obrazložitve in spoštovanje pravil postopka.
   Tožeča stranka zatrjuje, da naj bi uprava naredila več očitnih napak v presoji, zlasti v okviru primerjalnega preizkusa dosežkov in razdelitve prednostnih točk.
   Končno, tožeča stranka meni, da naj bi tožena stranka kršila načelo dobrega upravljanja.


title: Zadeva T-726/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. junija 2017 – Blaž Jamnik in Blaž/Parlament (Javna naročila storitev — Pogodba o nepremičnini — Postopek javnega razpisa — Postopek s pogajanji brez objave obvestila o javnem naročilu — Prostori za Hišo Evropske unije v Ljubljani — Zavrnitev predloga po pregledu lokalnega trga — Oddaja naročila drugemu ponudniku — Nepreučitev dokumentov, ki so bili priloženi predlogu — Napačna uporaba prava — Očitna napaka pri presoji)

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/45

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. junija 2017 – Blaž Jamnik in Blaž/Parlament
   (Zadeva T-726/15) (1)

   ((Javna naročila storitev - Pogodba o nepremičnini - Postopek javnega razpisa - Postopek s pogajanji brez objave obvestila o javnem naročilu - Prostori za Hišo Evropske unije v Ljubljani - Zavrnitev predloga po pregledu lokalnega trga - Oddaja naročila drugemu ponudniku - Nepreučitev dokumentov, ki so bili priloženi predlogu - Napačna uporaba prava - Očitna napaka pri presoji))
   (2017/C 239/56)
   Jezik postopka: slovenščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Jožica Blaž Jamnik in Brina Blaž (Ljubljana, Slovenija) (zastopnik: D. Mihevc, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopniki: V. Naglič, P. López-Carceller in B. Simon, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa Parlamenta z dne 12. oktobra 2015, s katerim je bil po pregledu lokalnega trga zavrnjen predlog, ki sta ga tožeči stranki predložili v okviru postopka oddaje javnega naročila gradnje INLO.AO-2013-051-LUX-UGIMBI-06 glede bodoče Hiše Evropske unije v Ljubljani, in sklepa o oddaji naročila drugemu ponudniku, ter podredno, zahtevka na podlagi člena 268 PDEU za povrnitev škode, ki naj bi jo tožeči stranki utrpeli.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Jožici Blaž Jamnik in Brini Blaž se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 98, 14.3.2016.


title: Zadeva T-48/17 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 14. marca 2017 – ADDE/Parlament (Začasna odredba — Financiranje politične stranke — Pravo institucij — Bančna garancija — Obstoj nujnosti)

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/47

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 14. marca 2017 – ADDE/Parlament
   (Zadeva T-48/17 R)
   ((Začasna odredba - Financiranje politične stranke - Pravo institucij - Bančna garancija - Obstoj nujnosti))
   (2017/C 144/66)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Alliance for Direct Democracy in Europe ASBL (ADDE) (Bruselj, Belgija) (zastopnik: L. Defalque, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: C. Burgos in S. Alves, agenta)

      Predmet

   Predlog, ki temelji na členih 278 in 279 PDEU in s katerim se želi doseči sprejetje začasnih ukrepov, katerih cilj je oprostitev od obveznosti zagotovitve bančne garancije, kot pogoja predhodnega financiranja subvencije, ki je posledica sklepa Parlamenta FINS-2017-13 z dne 15. decembra v zvezi s finančnimi sredstvi za tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva F-69/11: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 17. oktobra 2013 – BF proti Računskemu sodišču (Javni uslužbenci — Postopek za zasedbo delovnega mesta direktorja — Poročilo predizbirne komisije — Obrazložitev — Neobstoj — Protipravnost odločbe o imenovanju — Pogoji)

text:
               30.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/23

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 17. oktobra 2013 – BF proti Računskemu sodišču
   (Zadeva F-69/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Postopek za zasedbo delovnega mesta direktorja - Poročilo predizbirne komisije - Obrazložitev - Neobstoj - Protipravnost odločbe o imenovanju - Pogoji)
   2013/C 352/42
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: BF (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Tožena stranka: Računsko sodišče (zastopniki: T. Kennedy in J. Vermer, zastopnika, skupaj z D. Waelbroeckom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Računskega sodišča o neimenovanju tožeče stranke na delovno mesto direktorja direktorata za kadrovske zadeve in o imenovanju drugega kandidata na navedeno delovno mesto.

      Izrek

               1.

               Odločbi z dne 18. novembra 2010, s katerima je Računsko sodišče Evropske unije na imenovalo Z na delovno mesto direktorice direktorata za kadrovske zadeve in zavrnilo prijavo BF na to delovno mesto, se razglasita za nični.

               2.

               Ni treba odločati o predlogu Računskega sodišča Evropske unije o umiku prilog A 7 in A 11 k tožbi iz spisa.

               3.

               V preostalem se tožba zavrne.

               4.

               Računsko sodišče Evropske unije nosi svoje stroške in naloži se mu plačilo stroškov BF.

      (1)  UL C 282, 24.9.2011, str. 52.


title: Zadeva C-439/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Spetsializiran nakazatelen sad (Bolgarija) 5. avgusta 2016 – kazenski postopek zoper Emila Mileva

text:
               3.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 364/12

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Spetsializiran nakazatelen sad (Bolgarija) 5. avgusta 2016 – kazenski postopek zoper Emila Mileva
      (Zadeva C-439/16)
      (2016/C 364/07)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Tožilstvo

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Obdolženec

      Emil Milev

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je nacionalna sodna praksa – natančneje mnenje z zavezujočim učinkom, ki ga je izdalo Varhoven Sad (vrhovno kasacijsko sodišče) (po sprejetju Direktive 2016/343 z dne 9. marca 2016 (1) vendar pred iztekom roka za njen prenos) in v skladu s katerim je Varhoven Sad (vrhovno kasacijsko sodišče) po ugotovitvi, da obstaja neskladje med členom 5(4) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin v povezavi z odstavkom (1)(c) tega člena in nacionalno zakonodajo (člen 270(2) NPK), kar zadeva (ne)upoštevanje utemeljenega suma, da je bilo storjeno kaznivo dejanje (v okviru postopka nadzora glede podaljšanja prisilnega ukrepa „pripora“ med fazo sojenja kazenskega postopka), v bistvu sodiščem prepustilo izbiro glede odločitve, ali je treba spoštovati Evropsko konvencijo o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin – v skladu s členoma 3 in 6 Direktive 2016/343 (o domnevi nedolžnosti in dokaznim bremenom v okviru kazenskih postopkov)? Direktiva (EU) 2016/343 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o krepitvi nekaterih vidikov domneve nedolžnosti in krepitvi pravice biti navzoč na sojenju v kazenskem postopku

         (1)  Direktiva (EU) 2016/343 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o krepitvi nekaterih vidikov domneve nedolžnosti in krepitvi pravice biti navzoč na sojenju v kazenskem postopku (UL L 65, str. 1).


title: Zadeva C-124/06: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena  2. marca 2006

text:
               22.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/9

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena 2. marca 2006
   (Zadeva C-124/06)
   (2006/C 96/16)
   Jezik postopka: grščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Gerald Braun, član pravne službe Komisije, in Georgios Zavvos, pravni svetovalec v pravni službi, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je 2. marca 2006 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Helenski republiki.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Helenska republika s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/51/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. junija 2003 o spremembah direktiv 78/660/EGS, 83/349/EGS, 86/635/EGS in 91/674/EGS o letnih in konsolidiranih računovodskih izkazih posameznih vrst družb, bank in drugih finančnih institucij ter zavarovalnic (1), in da, v vsakem primeru, o njih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               —

               Helenski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve:
   V obravnavanem primeru člen 5 Direktive 2003/51/ES določa, da države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo najpozneje do 1. januarja 2005 in o tem takoj obvestijo Komisijo.

      (1)  UL L 178, 17.7.2003, str. 16.


title: Zadeva C-552/15: Tožba, vložena 23. oktobra 2015 – Evropska komisija/Irska

text:
               14.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/23

         Tožba, vložena 23. oktobra 2015 – Evropska komisija/Irska
   (Zadeva C-552/15)
   (2015/C 414/30)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Wasmeier in J. Tomkin, agenta)

      Tožena stranka: Irska

      Predloga tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se, da Irska s tem, da je pobrala celoten znesek od davka na registracijo pri tem, ko je irski državljan registriral motorno vozilo, ki je bilo zakupljeno ali najeto v drugi državi članici, ne da bi upoštevala trajanje rabe, pri čemer vozilo ni niti namenjeno temu, da bi se stalno uporabljalo predvsem na Irskem, niti se dejansko tako ne uporablja, ter s tem, da je določila pogoje za vračilo tega davka, ki presegajo to, kar je nujno potrebno in sorazmerno, ni izpolnila obveznosti iz člena 56 Pogodbe o delovanju Evropske unije;

               —

               Irski naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

         Zadevna nacionalna zakonodaja

   Ireland's Finance Act, 1992 (irski zakon o financah iz leta 1992) (kot spremenjen) ureja obdavčitev motornih vozil, ki se uvozijo v državo. V skladu s tem zakonom morajo uvozniki pri registraciji v celoti poravnati davek, ki velja za trajno registracijo. Ta zahteva velja za vse uvožene avtomobile, ne glede na načrtovano in dejansko trajanje njihove uporabe v državi in zajema avtomobile, ki so najeti ali zakupljeni iz tujine za vnaprej določena časovno omejena obdobja. Medtem ko so irski organi uvedli možnost pridobitve kasnejšega vračila plačanega presežnega dela davka, pa se tako vračilo lahko odobri le po pregledu in izvozu zadevnega vozila. Na obresti, ki jih je treba plačati na presežni del davka, ki je bil zadržan, ni provizije, za stroške vodenja postopka vračila pa se zaračuna taksa v višini 500 EUR.

         Bistvene trditve

   Komisija meni, da sistem Irske za obdavčevanje registracije motornih vozil irskim državljanom, ki želijo uvoziti najete ali zakupljene avtomobile za vnaprej določena časovno omejena obdobja nalaga nesorazmeren denarni tok in finančno breme. Po mnenju Komisije zadevna nacionalna pravila znatno otežujejo in dvigujejo ceno najema in zakupa avtomobilov iz drugih držav članic v primerjavi z najemom ali zakupom avtomobilov od podjetij s sedežem na Irskem. Komisija navaja, da lahko irski davek na registracijo vozil ovira zagotavljanje in prejemanje storitev zakupa in najema, da je nesorazmeren in torej pomeni kršitev člena 56 PDEU.


title: Zadeva T-107/09: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 1. septembra 2009 – Združeno kraljestvo proti Komisiji

text:
               24.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/37

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 1. septembra 2009 – Združeno kraljestvo proti Komisiji
   (Zadeva T-107/09) (1)

   2009/C 256/67

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 113, 16.5.2009.


title: Zadeva F-98/11: Tožba, vložena 3. oktobra 2011 – ZZ in drugi proti Komisiji

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/47

         Tožba, vložena 3. oktobra 2011 – ZZ in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-98/11)
   2011/C 347/90
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: ZZ in drugi (zastopnika: F. Moyse in A. Salerno, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti sklepa Komisije, da se nekatere finančne pomoči države članice študentom v visokošolskem izobraževanju šteje za dodatke, ki imajo enako naravo kot družinski dodatki, in da se te finančne pomoči odšteje od dodatka za šolanje, ki ga prejemajo uradniki, ki so starši teh študentov, ter razglasitev ničnosti sklepa o vračilu neupravičeno izplačanih zneskov.

      Predlogi tožečih strank

               —

               Kar zadeva prvih devet tožečih strank, naj se razglasijo za nični, prvič, sklepi, da se od dodatkov za šolanje, ki se njihovim otrokom plačujejo v skladu s Kadrovskimi predpisi, odšteje znesek šolnin za visokošolski študij, ki jim jih je dodelil Centre de Documentation et d'Information sur l'Enseignement Supérieur du Grand-Duché du Luxembourg (Dokumentacijsko informacijski center za visokošolsko izobraževanje Velikega vojvodstva Luksemburg) (CEDIES), in drugič, sklepi o vračilu neupravičeno izplačanih zneskov, naslovljeni na vsako od navedenih tožečih strank, za domnevno neupravičeno izplačane dodatke za šolanje, ki so jih prejeli pred tem;

               —

               kar zadeva zadnjo tožečo stranko, naj se razglasi za ničen sklep, s katerim se od nje zahteva, naj sporoči, ali njen otrok prejema štipendijo CEDIES, in s katerim se od 1. decembra 2011 zadrži izplačevanje dodatka za šolanje za tega otroka, v delu, ki se nanaša izključno na to zadržanje;

               —

               naloži naj se plačilo zamudnih obresti na neplačane dele osebnih prejemkov od dneva njihove zapadlosti po obrestni meri, ki jo je Evropska centralna banka določila za glavne transakcije refinanciranja v zadevnem obdobju, povišani za dve točki;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-267/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance de Namur (Belgija) 28. maja 2010 – André Rossius proti državi Belgiji – SPF Finances

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance de Namur (Belgija) 28. maja 2010 – André Rossius proti državi Belgiji – SPF Finances
   (Zadeva C-267/10)
   ()
   2010/C 221/36
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de première instance de Namur

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: André Rossius

      Tožena stranka: država Belgija – SPF Finances

      Intervenient: država Belgija – SPF Défense

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali ti določbi prava Evropske unije:

                           1.

                           člen 6 Lizbonske pogodbe z dne 13. decembra 2007, ki velja od 1. decembra 2009 in s katero je bila spremenjena Pogodba o Evropski uniji, podpisana 7. februarja 1992 v Maastrichtu, v skladu s katerim: „Unija priznava pravice, svoboščine in načela iz Listine Evropske unije o temeljnih pravicah z dne 7. decembra 2000, prilagojene 22. decembra 2007 v Strasbourgu, ki ima enako pravno veljavnost kot Pogodbi […]“;

                           2.

                           člen 35 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (1) (UL C 364, 18. december 2000), ki določa: „Vsakdo ima pravico do preventivnega zdravstvenega varstva in do zdravniške oskrbe […]. Pri opredeljevanju in izvajanju vseh politik in dejavnosti Unije se zagotavlja visoka raven varovanja zdravja ljudi.“;

                     če se razlagata v skladu z glavnimi načeli, na katerih temelji Evropska unija in ki so navedena v preambuli Lizbonske pogodbe,
               nasprotujeta temu, da država članica, v tem primeru Belgija, na svojem ozemlju še naprej dovoli proizvodnjo, uvoz, oglaševanje in prodajo tobačnih izdelkov za kajenje, medtem ko uradno priznava, da so ti izdelki zelo škodljivi za zdravje uporabnikov ter opredeljeni kot povzročitelji številnih hudih bolezni in pogosto predčasne smrti, kar bi po logiki moralo utemeljevati prepoved teh izdelkov?

               2.

               Ali ti določbi prava Evropske unije:

                           1.

                           člen 6 Lizbonske pogodbe z dne 13. decembra 2007, ki velja od 1. decembra 2009 in s katero je bila spremenjena Pogodba o Evropski uniji, podpisana 7. februarja 1992 v Maastrichtu, v skladu s katerim: „Unija priznava pravice, svoboščine in načela iz Listine Evropske unije o temeljnih pravicah z dne 7. decembra 2000, prilagojene 22. decembra 2007 v Strasbourgu, ki ima enako pravno veljavnost kot Pogodbi […]“;

                           2.

                           člen 35 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (UL C 364, 18.12.2000), ki določa: „Vsakdo ima pravico do preventivnega zdravstvenega varstva in do zdravniške oskrbe […]. Pri opredeljevanju in izvajanju vseh politik in dejavnosti Unije se zagotavlja visoka raven varovanja zdravja ljudi.“;

                     če se razlagata v skladu z glavnimi načeli, na katerih temelji Evropska unija in ki so navedena v preambuli Lizbonske pogodbe,
               nasprotujeta temu, da lahko država Belgija na podlagi teh določb belgijskega prava:

                           splošni zakon o carinah in trošarinah, urejen s kraljevim odlokom z dne 18. julija 1977 (Moniteur belge z dne 21. septembra 1977) in potrjen z zakonom z dne 6. julija 1978, člen 1 (Moniteur belge z dne 12. avgusta 1978);

                           zakon z dne 10. junija 1997 o splošni ureditvi, posesti, pretoku in nadzoru trošarinskih izdelkov (Moniteur belge z dne 1. avgusta 1997);

                           zakon z dne 3. aprila 1997 o davčni ureditvi tobačnih izdelkov (Moniteur belge z dne 1. avgusta 1997), spremenjen z zakonom z dne 26. novembra 2006 (Moniteur belge z dne 8. decembra 2006);

                     obravnava tobačne izdelke za kajenje kot osnovo za obdavčenje na podlagi trošarin, medtem ko:

                           po eni strani uradno priznava, da so ti izdelki zelo škodljivi za zdravje uporabnikov ter opredeljeni kot povzročitelji številnih hudih bolezni in pogosto predčasne smrti, kar bi po logiki moralo utemeljevati odpravo teh izdelkov;

                           po drugi strani s svojim ravnanjem ovira sprejetje ukrepov, s katerimi bi bilo mogoče učinkovito doseči to odpravo, saj daje prednost davčnemu donosu pred vsakim dejansko odvračalnim učinkom?

      (1)  UL 2000, C 364, str. 1.


title: Zadeva T-180/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 5. maja 2008 – Fränkischer Weinbauverband proti UUNT

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/48

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 5. maja 2008 – Fränkischer Weinbauverband proti UUNT
   (Zadeva T-180/06) (1)

   (2008/C 171/93)

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 212, 2.9.2006.


title: Zadeva T-320/09: Tožba, vložena 14. avgusta 2009 – Planet proti Komisiji

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/67

         Tožba, vložena 14. avgusta 2009 – Planet proti Komisiji
   (Zadeva T-320/09)
   2009/C 267/122
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Planet AE Anonymi Etairia Parochis Symvouleftikon Ypiresion (zastopnik: V. Christianos, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti obeh odločbe Komisije (OLAF), s katerima se je zahtevala uvrstitev tožeče stranke najprej v kategorijo W1a, potem pa v kategorijo W1b sistema zgodnjega opozarjanja (Early Warning System – EWS),

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožba se nanaša na razglasitev ničnosti, najprej odločbe Komisije, s katero je bila zahtevana uvrstitev tožeče stranke v kategorijo W1a sistema zgodnjega opozarjanja (EWS), in drugič, odločbo Komisije, s katero je bila zahtevana sprememba prve odločbe v smislu uvrstitve tožeče stranke, od 25. marca 2009 dalje, v manj ugodno kategorijo W1b.
   Tožeča stranka uveljavlja, da sta izpodbijani odločbi kršili bistvene določbe glede obličnosti, ker nista izpolnjevali obličnostnih pogojev iz Sklepa 2008/969/ES (1), ki bi morali biti izpolnjeni, da bi bile uvrstitve v EWS skladne s pravom ES. Tožeča stranka zlasti poudarja, da naj bi bil pristojni organ Komisije, pristojen za sklepanje pogodb, zavezan, da o tem vnaprej seznani fizične ali pravne osebe, za katere je bil zahtevan vnos opozorila v EWS. Nadalje je treba v skladu s členom 3(1)(c) Sklepa vnos pravilno utemeljiti.
   Neupoštevanje pogojev iz člena 8 Sklepa 2008/969/ES poleg tega pomeni kršitev temeljnih načel in pravic, priznanih s pravom Skupnosti. Ravnanje Komisije naj bi prav tako kršilo pravico do dobrega upravljanja iz člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ker tožeče stranke v smislu člena 8(1) Sklepa 2008/969/ES ni pravilno in vnaprej obvestila ter ji tako vzela možnost, da se izjasni. Komisija naj bi s tem kršila tudi načelo dolžne skrbnosti. Ravnanje Komisije poleg tega krši člen 1 kodeksa dobrega ravnanja javnih uslužbencev Evropske Komisije v razmerju do javnosti.
   Komisija naj bi nazadnje kršila pravico do izjave, pravico do obrambe in domnevo nedolžnosti, ker tožeča stranka ni imela možnosti podati svojega stališča in ugovorov glede odločb o vnosu v EWS, ki ju je sprejel pristojni organ Komisije.

      (1)  2008/969/ES, Euratom: Sklep Komisije z dne 16. decembra 2008 o sistemu zgodnjega opozarjanja za odredbodajalce Komisije in izvajalske agencije (UL L 344, str. 125).


title: Zadeva C-568/08: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 9. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Assen – Nizozemska) – Combinatie Spijker Infrabouw-De Jonge Konstruktie, van Spijker Infrabouw BV, de Jonge Konstruktie BV proti Provincie Drenthe (Javna naročila — Revizijski postopki na področju oddaje javnih naročil gradenj — Direktiva 89/665/EGS — Dolžnost države članice določiti revizijski postopek — Nacionalna zakonodaja, ki sodniku za izdajo začasne odredbe dopušča, da odobri odločitev o oddaji javnega naročila, za katero lahko kasneje sodišče, ki odloča o glavni stvari, ugotovi, da je v nasprotju s pravili prava Unije — Skladnost z Direktivo — Povrnitev škode oškodovanim ponudnikom — Pogoji)

text:
               19.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/3

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 9. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Assen – Nizozemska) – Combinatie Spijker Infrabouw-De Jonge Konstruktie, van Spijker Infrabouw BV, de Jonge Konstruktie BV proti Provincie Drenthe
   (Zadeva C-568/08) (1)

   (Javna naročila - Revizijski postopki na področju oddaje javnih naročil gradenj - Direktiva 89/665/EGS - Dolžnost države članice določiti revizijski postopek - Nacionalna zakonodaja, ki sodniku za izdajo začasne odredbe dopušča, da odobri odločitev o oddaji javnega naročila, za katero lahko kasneje sodišče, ki odloča o glavni stvari, ugotovi, da je v nasprotju s pravili prava Unije - Skladnost z Direktivo - Povrnitev škode oškodovanim ponudnikom - Pogoji)
   2011/C 55/05
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Assen

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Combinatie Spijker Infrabouw-De Jonge Konstruktie, van Spijker Infrabouw BV, de Jonge Konstruktie BV

      Tožena stranka: Provincie Drenthe

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Rechtbank Assen – Razlaga členov 1(1) in (3) ter 2(1) in (6) Direktive Sveta z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (89/665/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/50/EGS (UL L 395, str. 33) – Nacionalna zakonodaja, ki določa istočasno pristojnost civilnega in upravnega sodišča, kar bi lahko povzročilo nasprotujoče si sodbe – Pristojnost upravnega sodišča, ki je omejena na presojo odločitve o oddaji naročila – Izjema v primeru odločitve o oddaji naročila enemu od ponudnikov– Odškodnina

      Izrek

               1.

               Člena 1(1) in (3) ter 2(1) in (6) Direktive Sveta z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (89/665/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992, ne nasprotujeta ureditvi, v kateri je hitro sprejetje sodne odločbe mogoče doseči samo v enem postopku, za katerega je značilno, da je v osnovi usmerjen v hiter ukrep za vzdrževanje reda, da ni pravice do izmenjave stališč prek odvetnikov, da so dokazna sredstva praviloma le pisna, da se zakonska dokazna pravila ne uporabljajo in da sklep o začasni odredbi ne vodi do dokončne določitve pravnih razmerij in ni del postopka za sprejetje odločitev, s katerimi se dokončno določijo ta razmerja.

               2.

               Direktivo 89/665, kakor je bila spremenjena z Direktivo 92/50, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da sodnik za izdajo začasne odredbe, da lahko sprejme začasen ukrep, razlaga Direktivo 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev, to razlago pa kasneje sodnik, ki odloča o glavni stvari, opredeli za napačno.

               3.

               Oškodovanci imajo glede odgovornosti države za škodo, povzročeno posameznikom zaradi kršitev prava Unije, za katere odgovarja država, pravico do odškodnine, če je namen kršenega pravila prava Unije priznavanje pravic posameznikom, če je kršitev tega pravila dovolj resna in obstaja neposredna vzročna zveza med to kršitvijo in škodo, povzročeno oškodovancem. Ker na tem področju ni ustreznih določb prava Unije, nacionalni pravni sistem vsake države članice – če so ti pogoji izpolnjeni – določi merila, na podlagi katerih je treba ugotoviti in ovrednotiti škodo, povzročeno s kršitvijo prava Unije na področju oddaje javnih naročil, če sta načeli enakovrednosti in učinkovitosti spoštovani.

      (1)  UL C 69, 21.3.2009.