title: Zadeva T-238/11 P: Pritožba, ki jo je 4. maja 2011 vložil Luigi Marcuccio zoper sklep Sodišča za uslužbence z dne 15. februarja 2011 v zadevi Marcuccio proti Komisiji, F-81/09

text:
               25.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/31

         Pritožba, ki jo je 4. maja 2011 vložil Luigi Marcuccio zoper sklep Sodišča za uslužbence z dne 15. februarja 2011 v zadevi Marcuccio proti Komisiji, F-81/09
   (Zadeva T-238/11 P)
   2011/C 186/57
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano sodbo v delu, v katerem je prvostopenjsko sodišče: (a) zavrnilo tožbo, ki jo je vložil pritožnik; (b) odločilo, da tri četrtine stroškov, ki jih je pritožnik imel v postopku na prvi stopnji, nosi sam; in,

                           —

                                 primarno:

                                       (B.1.1)

                                       ugodi vsem predlogom tožeče stranke v postopku na prvi stopnji, z izjemo predlogov, ki se nanašajo na povračilo stroškov;

                                       (B.2.2)

                                       toženi stranki naloži, naj pritožniku povrne tri četrtine stroškov, v zvezi s katerimi je prvostopenjsko sodišče odločilo, da jih nosi pritožnik;

                           —

                                 in, podredno:

                                       (B.2)

                                       vrne zadevo Sodišču za uslužbence v drugačni sestavi, da to znova odloči o predlogih iz točk (B.1.1.) in (B.2.2.).

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta pritožba je vložena zoper sodbo Sodišča za uslužbence z dne 15. februarja 2011 (zadeva F-81/09). S to sodbo je bila zavrnjena tožba, s katero je pritožnik predlagal, prvič, razglasitev ničnosti Sklepa Komisije Evropskih skupnosti, s katerim je bila delno zavrnjena zahteva pritožnika za izplačilo zamudnih obresti v zvezi z izplačilom invalidnine, ki mu jo je priznala ta institucija, in, drugič, naložitev Komisiji, naj mu izplača znesek, ki ustreza razliki med zneskom zamudnih obresti, ki se izračuna na podlagi meril, ki jih je treba uporabiti po njegovem mnenju, in dejansko izplačanim zneskom.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: pomanjkljiva obrazložitev Sklepa, navedenega v točki 32 izpodbijane sodbe, in kršitev obveznosti obrazložitve, ki zavezuje vse institucije Evropske unije (točke od 41 do 47 izpodbijane sodbe).

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: napačna, nepravilna in nerazumna razlaga ter uporaba vsebine obvestila z dne 8. maja 2003, navedenega v točki 53 izpodbijane sodbe.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: napačna, nepravilna in nerazumna razlaga in uporaba pojma uporabe pravila po analogiji in s tem povezanih pravnih pravil in sodne prakse (točki 57 in 58 izpodbijane sodbe).

               4.

               Četrti pritožbeni razlog: kršitev pravnega načela patere legem quam ipse feristi, ki naj bi neizogibno vplivalo na sporno odločbo, in absolutno pomanjkljiva obrazložitev zavrnitve trditve o kršitvi načela principio patere legem quam ipse fecisti (natančneje, točka 59 izpodbijane sodbe).

               5.

               Peti pritožbeni razlog: nezakonitost zavrnitve (točki 69 in 70 izpodbijane sodbe) „predloga za naložitev denarne kazni“, če ne zaradi drugega zaradi nesprejetja odločitve o tožbi pritožnika v zvezi s kompenzacijskimi obrestmi.

               6.

               Šesti pritožbeni razlog: nezakonitost zavrnitve (točki 73 in 76 izpodbijane sodbe) odškodninskega zahtevka.

               7.

               Sedmi pritožbeni razlog: nezakonitost naložitve pritožniku treh četrtin stroškov postopka.


title: Zadeva C-391/12: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – RLvS Verlagsgesellschaft mbH proti Stuttgarter Wochenblatt GmbH (Direktiva 2005/29/ES — Nepoštene poslovne prakse — Osebno področje uporabe — Zavajajoče opustitve v advertorialih — Predpisi države članice, ki prepovedujejo vsakršno odplačno objavo, ki ni označena z besedo „oglas“ ( „Anzeige“ ) — Popolna uskladitev — Strožji ukrepi — Svoboda tiska)

text:
               14.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 367/18

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – RLvS Verlagsgesellschaft mbH proti Stuttgarter Wochenblatt GmbH
   (Zadeva C-391/12) (1)

   (Direktiva 2005/29/ES - Nepoštene poslovne prakse - Osebno področje uporabe - Zavajajoče opustitve v advertorialih - Predpisi države članice, ki prepovedujejo vsakršno odplačno objavo, ki ni označena z besedo „oglas“ („Anzeige“) - Popolna uskladitev - Strožji ukrepi - Svoboda tiska)
   2013/C 367/31
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: RLvS Verlagsgesellschaft mbH

      Tožena stranka: Stuttgarter Wochenblatt GmbH

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesgerichtshof – Razlaga Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 149, str. 22), zlasti njenih členov 3(5), 4 in 7(2), ter točke 11 Priloge I k tej direktivi – Zavajajoče opustitve v advertorialih – Predpisi države članice, ki prepovedujejo odplačne objave brez označbe „oglas“ („Anzeige“)

      Izrek

   V okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, se na Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) ni mogoče sklicevati proti časopisnim urednikom, tako da je treba v teh okoliščinah to direktivo razlagati tako, da ne nasprotuje uporabi nacionalne določbe, na podlagi katere morajo ti uredniki zagotoviti, da je vsakršna objava v njihovih časopisih, za katero prejmejo plačilo, posebej označena, v obravnavanem primeru z besedo „oglas“ („Anzeige“), če ni že na splošno iz umestitve ali oblike te objave mogoče razbrati, da gre za oglas.

      (1)  UL C 343, 10.11.2012.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. maja 2005 v zadevi C-409/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Bundesfinanzhof): Société d'exportation de produits agricoles SA (SEPA) proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Izvozna nadomestila — Goveje meso — Posebni zakol v sili — Uredba (EGS) št. 3665/87 — Člen 13 — Primerna tržna kakovost — Lastnost proizvoda, da se ga lahko prodaja v običajnih pogojih)

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/10

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 26. maja 2005
   v zadevi C-409/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Bundesfinanzhof): Société d'exportation de produits agricoles SA (SEPA) proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas (1)

   (Izvozna nadomestila - Goveje meso - Posebni zakol v sili - Uredba (EGS) št. 3665/87 - Člen 13 - Primerna tržna kakovost - Lastnost proizvoda, da se ga lahko prodaja v običajnih pogojih)
   (2005/C 182/18)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-409/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložil le Bundesfinanzhof (Nemčija) z odločbo z dne 15. julija 2003, ki je prispela na Sodišče dne 1. oktobra 2003, v postopku Société d'exportation de produits agricoles SA (SEPA) proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas, je Sodišče (prvi senat), v sestavi P. Jann, predsednik senata, K. Lenaerts, N. Colneric, K. Schiemann in E. Juhász (poročevalec), sodniki, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: M.-F. Contet, glavna administratorka, dne 26. maja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Člen 13 Uredbe Komisije (EGS) št. 3665/87 z dne 27. novembra 1987 o skupnih izvedbenih določbah za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode je treba razlagati tako, da meso, ki ustreza kriterijem za zdravstveno ustreznost in katerega prodaja za potrošnjo ljudi v Evropski skupnosti skupnostna ureditev omejuje na lokalni trg, ker izvira iz živali, ki so bile predmet posebnega zakola v sili, ne more šteti za meso „primerne tržne kakovosti“, ki je potreben pogoj za odobritev izvoznih nadomestil.

      (1)  UL C 275, 15.11.2003.


title: Zadeva T-390/14: Tožba, vložena 3. junija 2014 – Établissement Amra proti UUNT (KJ KANGOO JUMPS XR)

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/64

         Tožba, vložena 3. junija 2014 – Établissement Amra proti UUNT
   (KJ KANGOO JUMPS XR)
   (Zadeva T-390/14)
   2014/C 315/108
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Établissement Amra (Vaduz, Lihtenštajn) (zastopnik: S. Rizzo, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               v celoti razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 10. marca 2014 v zadevi R 1511/2013-2;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Pozicijska znamka, ki je v spodnjem delu sestavljena iz vzmeti športne ali vadbene naprave, ki vsebuje besedne elemente „KJ KANGOO JUMPS XR“ za proizvode iz razreda 28 – prijava znamke Skupnosti št. 1 1 7 26  494

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009.


title: Zadeva T-133/07: Tožba, vložena 18. aprila 2007 – Mitsubishi Electric proti Komisiji

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/37

         Tožba, vložena 18. aprila 2007 – Mitsubishi Electric proti Komisiji
   (Zadeva T-133/07)
   (2007/C 140/62)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Mitsubishi Electric Corp. (Tokio, Japonska) (zastopnika: R. Denton, solicitor, in K. Haegeman, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe, zlasti členov od 1 do 4, v delu, ki se nanaša na družbi Melco in TMT&D za obdobje v katerem sta bili družbi Melco in Toshiba solidarno odgovorni zaradi dejavnosti TMT&D; oziroma

               —

               razglasitev ničnosti členov 2(g) in 2(h) odločbe, v delu ki zadeva družbo Melco; oziroma

               —

               sprememba člena 2 odločbe glede družbe Melco, tako da se odpravi ali bistveno zmanjša znesek globe, ki mu je s to odločbo naložena; in, v vsakem primeru

               —

               Komisija naj nosi lastne stroške in stroške, ki so v zvezi s tem postopkom nastali družbi Melco.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, družba Misubishi Electric Corporation (v nadaljevanju: Melco), je v skladu s členoma 230 in 229 ES vložila ničnostno tožbo zoper Odločbo Komisije z dne 24. januarja 2007 (zadeva COMP/F/38.899 – plinsko izolirane stikalne naprave – C(2006) 6762 konč.), na podlagi katere je Komisija ugotovila, da je tožeča stranka tako kot druga podjetja, odgovorna za kršitev člena 81(1) ES in od 1. januarja 1994 dalje tudi člen 53 EGP v sektorju plinsko izoliranih stikalnih naprav (v nadaljevanju: PIS) s serijo sporazumov in usklajenih ravnanj, ki so zajemali (a) razdelitev trga, (b) dodelitev kvot in ohranjanje tržnih deležev, (c) dodelitev posameznih projektov PIS (prikrojevanje razpisnih ponudb) določenim proizvajalcem in prirejanje razpisnega postopka za te projekte, (d) določanje cen, (e) sporazume o razdrtju licenčnih pogodb z nečlani kartela in (f) izmenjavo pomembnih tržnih informacij. Podredno tožeča stranka predlaga znatno zmanjšanje naložene globe.
   Tožbeni razlogi družbe Melco v tej tožbi so:
   Komisija naj ne bi v pravno zadostni meri dokazala, da je tožeča stranka s sodelovanjem pri omejevalnem sporazumu, katerega cilj ali učinek je bil omejitev konkurence v EGP, kršila člen 81 ES.
   Tožeča stranka trdi, da naj Komisija ne bi dokazala obstoja sporazuma, katerega stranka naj bi bila družba Melco in s katerim je bil kršen člen 81 ES.
   Tožeča stranka dalje trdi, da naj bi Komisija storila očitno napako pri presoji, s tem da ni upoštevala tehničnih in gospodarskih dokazov, ki pojasnjujejo neprisotnost družbe Melco na evropskem trgu ter težave pri vstopu na slednjega.
   Tožeča stranka trdi, da naj bi Komisija kršila pravila o dokazovanju s tem, da je neupravičeno preložila dokazno breme in da je kršila načelo domneve nedolžnosti.
   Poleg tega naj bi Komisija po mnenju tožeče stranke na več načinov kršila načeli enakega obravnavanja in sorazmernosti: pri izračunu izhodiščnega zneska globe, ki je bila družbi Melco naložena na podlagi prometa te družbe za leto 2001 in ne za leto 2003; pri izračunu multiplikatorja, ki se uporabi za družbo Melco in pri napačni označbi svetovnega trga PIS in delež družbe Melco na njem. Dalje naj bi Komisija po mnenju tožeče stranke kršila načelo sorazmernosti pri določitvi globe družbi Melco zaradi njenega sodelovanja pri sporazumu ND (1) na enak način kot je to storila za Evropske proizvajalce, ki so sodelovali pri sporazumih ND in ED (2).
   Tožeča stranka trdi, da naj bi Komisija kršila obveznost obrazložitve pri ugotovitvi, da bi morala biti globa družbe Melco izračunana na podlagi njenega prometa v letu 2001 in da ima družba Melco 15-20 % svetovnega prometa PIS.
   Dalje, Komisija naj bi domnevno kršila načelo dobrega upravljanja pri oceni vrednosti svetovnega trga PIS.
   Tožeča stranka trdi, da naj Komisija pri oceni vpliva ravnanja družbe Melco in izračunu globe družbe Melco ne bi pravilno upoštevala gospodarskega in tehničnega dokaza. Po mnenju tožeče stranke naj bi Komisija tudi nepravilno določila trajanje domnevnega omejevalnega sporazuma.
   Dalje tožeča stranka trdi, da naj bi Komisija kršila pravice tožene stranke do obrambe in pravico do poštenega sojenja s tem, da družbi Melco ni predložila bistvenega obremenilnega in razbremenilnega dokaza, vsebovanega v globi. Končno, Komisija naj med upravnim postopkom družbi Melco ne bi predložila njenih sklepov v zvezi s teorijo kompenzacije, s čimer naj bi kršila pravice obrambe.

      (1)  „N“ pomeni „naprava“ in „D“ pomeni „delež“.

      (2)  „E“ pomeni „Evropski“ in „D“ pomeni „delež“. Sporazum ED se sicer v izpodbijani odločbi uporablja za „E-Group operacijski sporazum za ND-sporazum“.


title: Zadeva F-133/11: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 12. decembra 2013 – BV proti Komisiji (Javni uslužbenci — Imenovanje — Kandidati, vpisani na rezervne sezname javnih natečajev, za katere je bil razpis objavljen pred začetkom veljavnosti novih kadrovskih predpisov — Razvrstitev v naziv — Načelo enakega obravnavanja — Diskriminacija zaradi starosti — Prosto gibanje oseb)

text:
               8.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/27

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 12. decembra 2013 – BV proti Komisiji
   (Zadeva F-133/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Imenovanje - Kandidati, vpisani na rezervne sezname javnih natečajev, za katere je bil razpis objavljen pred začetkom veljavnosti novih kadrovskih predpisov - Razvrstitev v naziv - Načelo enakega obravnavanja - Diskriminacija zaradi starosti - Prosto gibanje oseb)
   2014/C 39/48
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: BV (Berlin, Nemčija) (zastopnik: P. Goergen, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in B. Eggers, zastopnika)

      Intervenient: Svet Evropske unije (zastopnika: J. Herrmann in A. F. Jensen, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije o razvrstitvi tožeče stranke, vpisane na čakalni seznam javnega natečaja EPSO/A/17/04, za katerega je bil razpis objavljen pred začetkom veljavnosti novih kadrovskih predpisov, v naziv AD6, razred 2, ob uporabi manj ugodnih določb.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               BV nosi lastne stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               3.

               Svet Evropske unije nosi lastne stroške.

      (1)  UL C 133, 5.5.2013, str. 29.


title: Zadeva T-242/15: Tožba, vložena 18. maja 2015 – ACDA in drugi/Komisija

text:
               20.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/45

         Tožba, vložena 18. maja 2015 – ACDA in drugi/Komisija
   (Zadeva T-242/15)
   (2015/C 236/61)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Automobile Club des Avocats – ACDA (Pariz, Francija); Organisation des Transporteurs Routiers Européens – OTRE (Bordeaux, Francija); Fédération française des motards en colère – FFMC (Pariz); Fédération française de motocyclisme (Pariz); in Union nationale des automobile clubs (Pariz) (zastopnik: M. Lesage, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo:

               —

               naj njihove pravdne postopke razglasi za dopustne;

               —

               razglasi za nično Mnenje SA.38271 Evropske komisije z dne 28. oktobra 2014 o državni pomoči SA.2014/N 38271, ki se nanaša na Načrt širitve avtocest na francoskem ozemlju, objavljeno 20. februarja 2015 v Uradnem listu Evropske unije (ULEU).

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: z načrtom širitve francoskih avtocest (v nadaljevanju: NŠA) naj bi se dajalo prednost posebej imetnikom koncesij za avtoceste z javnimi sredstvi.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: vpliv na konkurenco z NŠA.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: prekomerno nadomestilo za stroške imetnikov koncesij za avtoceste, ki je nezdružljivo z njihovo nalogo splošnega gospodarskega pomena.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: ovire za trgovino med državami članicami.

               5.

               Peti tožbeni razlog: nezakonitost sprememb, uvedenih z NŠA, brez obvestila Komisiji od mnenja SA.38271.


title: Zadeva C-307/05: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. septembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social de San Sebastián – Španija) – Yolanda Del Cerro Alonso proti Osakidetza (Servicio Vasco de Salud) (Direktiva 1999/70/ES – Določba 4 okvirnega sporazuma o delu za določen čas – Načelo nediskriminacije – Pojem pogoji zaposlitve – Dodatek za delovno dobo – Vključitev – Objektivni razlogi, ki upravičujejo različno obravnavanje – Odsotnost)

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/7

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. septembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social de San Sebastián – Španija) – Yolanda Del Cerro Alonso proti Osakidetza (Servicio Vasco de Salud)
   (Zadeva C-307/05) (1)

   (Direktiva 1999/70/ES - Določba 4 okvirnega sporazuma o delu za določen čas - Načelo nediskriminacije - Pojem „pogoji zaposlitve“ - Dodatek za delovno dobo - Vključitev - Objektivni razlogi, ki upravičujejo različno obravnavanje - Odsotnost)
   (2007/C 269/14)
   Jezik postopka: španščina
   Predložitveno sodišče
   Juzgado de lo Social de San Sebastián
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Yolanda Del Cerro Alonso

      Tožena stranka: Osakidetza (Servicio Vasco de Salud)
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Juzgado de lo Social de San Sebastián – Razlaga Direktive Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL L 175, str. 43) – Pogoji za delo ki zajemajo ekonomske pogoje ali jih ne zajemajo – Dodatek za delovno dobo – Neprejemanje zaradi sporazuma med sindikatom zaposlenih in upravo – Zadostni objektivni razlogi
   Izrek

               1)

               Pojem „pogoji zaposlitve“ iz določbe 4(1) okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999, ki je priloga k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP, je treba razlagati tako, da je lahko pravna podlaga za zahtevek, kot je v postopku v glavni stvari, ki se nanaša na dodelitev dodatka za delavno dobo delavcu, zaposlenemu za določen čas, dodatka za delovno dobo, ki ga nacionalno pravo določa samo za delavce, zaposlene za nedoločen čas.

               2)

               Pojem „pogoji zaposlitve“ iz določbe 4(1) okvirnega sporazuma je treba razlagati tako, da nasprotuje uvedbi različnega obravnavanja delavcev, zaposlenih za določen čas, in delavcev, zaposlenih za nedoločen čas, ki bi bilo upravičeno zgolj v primeru, da je določeno z zakonsko ali drugo določbo države članice ali s kolektivno pogodbo, sklenjeno med sindikati zaposlenih in zadevnim delodajalcem.

      (1)  UL C 257, 15.10.2005.


title: Zadeva T-256/06: Tožba, vložena 18. septembra 2006 — Neoperl Servisys proti UUNT (HONEYCOMB)

text:
               28.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/29

         Tožba, vložena 18. septembra 2006 — Neoperl Servisys proti UUNT (HONEYCOMB)
   (Zadeva T-256/06)
   (2006/C 261/55)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Neoperl Servisys AG (Reinach, Švica) (Zastopnik: H. Börjes-Pestalozza, Rechtsanwalt)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljaviti izpodbijano odločbo R1388/2005-4 in zavezati Urad za usklajevanje na notranjem trgu k objavi registracije prijavljene znamke št. 2906139 za namen njene registracije;

               —

               toženi stranki naložiti plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „HONEYCOMB“ za proizvode iz razreda 1 — prijava št. 2.906.139.

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 (1), ker je prijavljen znak tako v svoji celovitosti kot v posameznih sestavnih delih ocenjen pomanjkljivo in ker se za presojo odločilne upoštevne javnosti predpostavlja nedvomno pretirano poslovno poznavanje.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 2. junija 2005 v zadevi T-177/03, Andreas Strohm proti Komisiji Evropskih skupnosti (Uradniki — Zavrnitev napredovanja v naziv A4 — Primerjalni preizkus sposobnosti — Obveznost obrazložitve — Dodatek k obrazložitvi — Ničnostna tožba in odškodninska tožba — Dopustnost)

text:
               6.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/24

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 2. junija 2005
   v zadevi T-177/03, Andreas Strohm proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Uradniki - Zavrnitev napredovanja v naziv A4 - Primerjalni preizkus sposobnosti - Obveznost obrazložitve - Dodatek k obrazložitvi - Ničnostna tožba in odškodninska tožba - Dopustnost)
   (2005/C 193/39)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi T-177/03 Andreas Strohm, uradnik Komisije Evropskih skupnosti, stanujoč v Bruslju (Belgija), ki ga zastopa C. Illig, avocat, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Berardis-Kayser, skupaj z B. Wägenbaurjem, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), zaradi predloga za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije o nenapredovanju tožeče stranke v naziv A4 v ocenjevalnem obdobju 2002 z dne 14. avgusta 2002, kot tudi zahteve za odškodnino, je Sodišče prve stopnje (četrti senat), v sestavi M. Vilaras, predsednik, F. Dehousse in D. Šváby, sodniki, sodni tajnik: C. Kristensen, administratorka, dne 2. junij 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Odločba Komisije o nenapredovanju tožeče stranke v stopnjo A4 v ocenjevalnem obdobju 2002 z dne 14. avgusta 2002 se razglasi za nično.

               2)

               V delu, ki se nanaša na odškodnino tožeče stranke, se tožba zavrže kot nedopustna.

               2)

               Tožena stranka krije vse stroške.

      (1)  UL C 200, 20.8.2003.


title: Zadeva C-684/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vestre Landsret (Danska) 23. decembra 2013 – Johannes Demmer proti Fødevareministeriets Klagecenter

text:
               22.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 85/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vestre Landsret (Danska) 23. decembra 2013 – Johannes Demmer proti Fødevareministeriets Klagecenter
   (Zadeva C-684/13)
   2014/C 85/27
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Vestre Landsret

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Johannes Demmer

      Tožena stranka: Fødevareministeriets Klagecenter

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba zahtevo, da se kmetijska površina ne sme uporabljati za „nekmetijske dejavnosti“ v smislu člena 44(2) Uredbe št. 1782/2003 (1), in zahtevo, da se kmetijska površina uporablja za „kmetijsko dejavnost ali […] pretežno uporablja za kmetijske dejavnosti“ v smislu člena 34(2)(a) Uredbe št. 73/2009 (2), razlagati tako, da je pogoj za pomoč, da je primarni namen rabe površine kmetijski?

                           (a)

                           Če je odgovor pritrdilen, se Sodišče naproša, naj navede, katere okoliščine je treba upoštevati pri odločitvi, kateri je „temeljni“ namen rabe, če se območje hkrati uporablja za več različnih namenov.

                           (b)

                           Če je odgovor pritrdilen, se Sodišče dalje naproša, naj ugotovi, ali v takem primeru to pomeni, da so varna območja okoli vzletno pristajalnih stez in voznih stez ter poti ustavljanja – ki so del letališča in za katera veljajo posebna pravila in omejitve, kakršne so te v sporu, ki se nanašajo na rabo zemljišč, a se hkrati uporabljajo za pridobivanje sena za proizvodnjo krmnih peletov – po svoji naravi in rabi na podlagi zgoraj navedenih določb upravičena do pomoči.

               2.

               Ali je treba zahtevo, da je kmetijsko zemljišče del „kmetijskega gospodarstva“ v smislu člena 44(2) Uredbe št. 1782/2003 in člena 34(2)(a) Uredbe št. 73/2009, razlagati tako, da so varna območja okoli vzletno pristajalnih stez in voznih stez ter poti ustavljanja – ki so del letališča in za katera veljajo posebna pravila in omejitve, kakršne so te v sporu, ki se nanašajo na rabo zemljišč, a se hkrati uporabljajo za pridobivanje sena za proizvodnjo krmnih peletov – na podlagi gornjih določb upravičena do pomoči?

               3.

               Če je odgovor na vprašanje 1(b) in/ali vprašanje 2 nikalen, ali torej, ker so zemljiške parcele poleg tega, da se uporabljajo za vzdrževanje trajnega travnika za proizvodnjo krmnih peletov, tudi varna območja okoli stez in voznih stez ter poti ustavljanja, obstaja

                           (a)

                           napaka, ki bi jo kmet lahko razumno odkril v smislu člena 137 Uredbe št. 73/2009, če so pravice do plačila za območja vendarle dodeljene?

                           (b)

                           napaka, ki bi jo kmet lahko smiselno ugotovil v smislu člena 73(4) izvedbene Uredbe Komisije št. 796/2004 (3), če je bila pomoč za območja vendarle plačana?

                           (c)

                           neupravičeno plačilo, v zvezi s katerim za upravičenca ni mogoče šteti, da je ravnal v dobri veri v smislu člena 73(5) izvedbene Uredbe Komisije št. 796/2004, če je bila pomoč za območja vendarle plačana?

               4.

               Kateri čas je odločilen za presojo, ali

                           (a)

                           obstaja napaka, ki bi jo kmet lahko razumno odkril v smislu člena 137 Uredbe št. 73/2009,

                           (b)

                           obstaja napaka, ki bi jo kmet lahko smiselno ugotovil v smislu člena 73(4) izvedbene Uredbe Komisije št. 796/2004,

                           (c)

                           je za upravičenca mogoče šteti, da je ravnal v dobri veri v smislu člena 73(5) izvedbene Uredbe Komisije št. 796/2004?

               5.

               Ali je treba presojo iz vprašanja 4, od (a) do (c), opraviti za vsako posamezno leto pomoči ali za plačila kot celoto?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 40, str. 269).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 73/2009 z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/2003 (UL L 30, 31.1.2009, str. 16).

      (3)  Uredba Komisije (ES) št. 796/2004 z dne 21. aprila 2004 o podrobnih pravilih za izvajanje navzkrižne skladnosti, modulacije in integriranega administrativnega in kontrolnega sistema, predvidenih z Uredbo Sveta (ES) št. 1782/2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike ter o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 44, str. 243).


title: Zadeva T-167/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. junija 2012 – Microsoft proti Komisiji (Konkurenca — Zloraba prevladujočega položaja — Operacijski sistemi za odjemalske osebne računalnike — Operacijski sistemi za strežnike delovnih skupin — Zavrnitev prevladujočega podjetja, da posreduje informacije o interoperabilnosti in dovoli njihovo uporabo — Izvršitev obveznosti, ki izhajajo iz odločbe o ugotovitvi kršitve in naložitvi ukrepov, kako ravnati — Periodična denarna kazen)

text:
               11.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/13

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. junija 2012 – Microsoft proti Komisiji
   (Zadeva T-167/08) (1)

   (Konkurenca - Zloraba prevladujočega položaja - Operacijski sistemi za odjemalske osebne računalnike - Operacijski sistemi za strežnike delovnih skupin - Zavrnitev prevladujočega podjetja, da posreduje informacije o interoperabilnosti in dovoli njihovo uporabo - Izvršitev obveznosti, ki izhajajo iz odločbe o ugotovitvi kršitve in naložitvi ukrepov, kako ravnati - Periodična denarna kazen)
   2012/C 243/24
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Microsoft Corp. (Redmond, Washington, Združene države) (zastopnika: J.-F. Bellis in I. Forrester, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: T. Christoforou, V. Di Bucci, F. Castillo de la Torre in N. Khan, zastopniki)

      Intervenientki v podporo tožeče stranke: The Computing Technology Industry Association, Inc. (Oakbrook Terrace, Illinois, Združene države) (zastopnika: G. van Gerven in T. Franchoo, odvetnika); in Association for Competitive Technology, Inc. (Washington, DC, Združene države) (zastopniki: sprva D. Went in H. Pearson, solicitors, nato H. Mercer, QC)

      Intervenientke v podporo tožene stranke: Free Software Foundation Europe eV (Hamburg, Nemčija) in Samba Team (New York, New York, Združene države) (zastopnika: C. Piana in T. Ballarino, odvetnika); Software & Information Industry Association (Washington, DC) (zastopniki: T. Vinje in D. Dakanalis, solicitors, in A. Tomtsis, odvetnik); European Committee for Interoperable Systems (ECIS) (Bruselj, Belgija) (zastopniki: T. Vinje, solicitor, M. Dolmans, N. Dodoo in A. Ferti, odvetniki); International Business Machines Corp. (Armonk, New York, Združene države) (zastopnika: M. Dolmans in T. Graf, odvetnika); Red Hat, Inc. (Wilmington, Delaware, Združene države) (zastopniki: C.-D. Ehlermann, S. Völcker, dvetnika, in C. O’Daly, solicitor); in Oracle Corp. (Redwood Shores, Kalifornija, Združene države) (zastopnika: T. Vinje, solicitor, in D. Paemen, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 764 final z dne 27. februarja 2008 o določitvi dokončnega zneska periodične denarne kazni, naložene Microsoft Corp. z Odločbo C(2005) 4420 final (Zadeva COMP/C-3/37.792 – Microsoft) in podredno predlog za odpravo ali znižanje periodične denarne kazni, ki je s to odločbo naložena tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Znesek periodične denarne kazni, naložene družbi Microsoft Corp. v členu 1 Odločbe Komisije C(2008) 764 final z dne 27. februarja 2008 o določitvi dokončnega zneska periodične denarne kazni, naložene Microsoft Corp. z Odločbo C(2005) 4420 final (Zadeva COMP/C-3/37.792 – Microsoft), se določi na 860 milijonov EUR.

               2.

               Družba Microsoft nosi svoje stroške, 95 % stroškov, ki jih je priglasila Evropska komisija, razen tistih njenih stroškov, povezanih z intervencijo združenj The Computing Technology Industry Association, Inc. in Association for Competitive Technology, Inc., ter 80 % stroškov, ki so jih priglasili fundacija Free Software Foundation Europe, skupina Samba Team, združenje Software & Information Industry Association, odbor European Committee for Interoperable Systems ter družbe International Business Machines Corp., Red Hat Inc. in Oracle Corp.

               3.

               Komisija nosi 5 % svojih stroškov, razen stroškov, povezanih z intervencijo združenj The Computing Technology Industry Association in Association for Competitive Technology, Inc.

               4.

               Združenji Computing Technology Industry Association in Association for Competitive Technology nosita vsako svoje stroške in stroške Komisije, ki so povezani z njuno intervencijo.

               5.

               Fundacija Free Software Foundation Europe, skupina Samba Team, združenje Software & Information Industry Association, odbor European Committee for Interoperable Systems in družbe International Business Machines, Red Hat in Oracle nosijo 20 % svojih stroškov.

      (1)  UL C 171, 5.7.2008.


title: Zadeva T-498/12: Tožba, vložena 16. novembra 2012 – Koinopraxia Touristiki Loutrakiou proti Komisiji

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/58

         Tožba, vložena 16. novembra 2012 – Koinopraxia Touristiki Loutrakiou proti Komisiji
   (Zadeva T-498/12)
   2013/C 26/118
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Koinopraxia Touristiki Loutrakiou AE OTA – Loutraki AE – Club Hotel Loutraki Casino Touristikes kai Xenodocheiakes Epicheiriseis AE (Loutraki, Grčija) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               potrdilno Odločbo Komisije z dne 18. septembra 2012 – Ares (2012)1082114 – s katero je bil zavrnjen predlog tožeče stranke glede dostopa do določenih dokumentov, razglasi za nično, in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v tožbi v skladu s členom 263 PDEU predlaga razglasitev ničnosti odločbe Evropske komisije z dne 18. septembra 2012, s katero je bila dokončno zavrnjena potrdilna prošnja tožeče stranke za dostop do dopisa grških organov z dne 16. maja 2012 v zvezi z določitvijo zneska nezakonite državne pomoči, ki jo je treba povrniti v skladu s sklepom generalnega direktorata Evropske komisije za konkurenco z dne 24. maja 2011 (1).
   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja te razloge:

               Prvič, tožeča stranka se sklicuje na kršitev obveznosti obrazložitve zavrnilnih odločb, ki jo ima uprava, ker se je ta v svojem odgovoru omejila zgolj na splošno sklicevanje na izjeme, določene v Uredbi št. 1049/2001, ne da bi jih kakor koli dodatno razvila ali podala ustrezno obrazložitev odločbe.

               Drugič, tožeča stranka navaja kršitev načela preglednosti zaradi kršitve navedene uredbe št. 1049/2001 in Uredbe št. 659/1999 (2), ker izpodbijana odločba javnosti ne dovoljuje najširšega možnega dostopa do dokumentov, s tem da ne razlaga in uporablja strogo izjem, določenih v Uredbi št. 1049/2001.

               Nazadnje tožeča stranka navaja tudi kršitev člena 108(2) PDEU in členov 6 in 20 Uredbe št. 659/1999 zaradi kršitve njene pravice do obrambe in širše načela dobrega upravljanja.

      (1)  Sklep Komisije z dne 24. maja 2011 o državni pomoči Grčije nekaterim grškim igralnicam (državna pomoč C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09)) (UL L 285, str. 25).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339).


title: Zadeva T-258/10: Tožba, vložena 10. junija 2010 – France Télécom proti Komisiji

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/40

         Tožba, vložena 10. junija 2010 – France Télécom proti Komisiji
   (Zadeva T-258/10)
   ()
   2010/C 234/74
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: France Télécom (Pariz, Francija) (zastopnika: M. van der Woude in D. Gillet, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               ta tožba naj se razglasi za dopustno;

               —

               odločba naj se razglasi za nično in

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo vseh stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2009) 7426 konč. z dne 30. septembra 2009 (1), s katero je bilo ugotovljeno, da nadomestilo za stroške javne storitve v višini 59 milijonov EUR, ki so ga francoski organi dodelili skupini podjetij za postavitev in upravljanje visokopretočnega elektronskega komunikacijskega omrežja (projekt THD 92) v departmaju Hauts-de-Seine, ni državna pomoč.
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja dva tožbena razloga:

               —

               napačna razlaga pojma državna pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, ker je Komisija napačno uporabila pravo, s tem ko je v tej zadevi uporabila štiri merila sodne prakse Altmark, saj:

                           —

                           projekt THD92 ne sledi cilju v splošnem gospodarskem interesu, pač pa konkurenčnosti departmaja Hauts-de-Seine kot mednarodnega poslovnega centra;

                           —

                           projekt THD92 posega v „črne lise“ in ne služi odpravi nepopolnosti trga in

                           —

                           nadomestilo v višini 59 milijonov EUR je nesorazmerno in je bilo podeljeno na podlagi v naprej nepoznanih meril za izbiro;

               —

               kršitev člena 108(2) PDEU, ker je Komisija kršila procesne pravice tožeče stranke s tem, da ni začela formalnega postopka preiskave in je tako tožeči stranki odvzela možnost, da bi podala svoje mnenje kot zainteresirana tretja stranka.

      (1)  Državna pomoč N 331/2008 – Francija


title: Zadeva C-394/10: Tožba, vložena 4. avgusta 2010 – Evropska komisija proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               9.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/17

         Tožba, vložena 4. avgusta 2010 – Evropska komisija proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-394/10)
   ()
   2010/C 274/26
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Troosters in J. Sénéchal, zastopnika)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg

      Predlog tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Luksemburg, s tem da ni sprejel vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o hrambi podatkov, pridobljenih ali obdelanih v zvezi z zagotavljanjem javno dostopnih elektronskih komunikacijskih storitev ali javnih komunikacijskih omrežij, in spremembi Direktive 2002/58/ES (1), oziroma ker v vsakem primeru navedenih predpisov ni sporočil Komisiji, ni izpolnil obveznosti iz člena 15 te direktive;

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok, določen za prenos direktive 2006/24/ES, se je iztekel 15. septembra 2007. Do dneva vložitve predmetne tožbe tožena stranka še ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za prenos direktive, oziroma jih v vsakem primeru ni sporočila Komisiji.

      (1)  UL L 105, str. 54.


title: Zadeva T-133/05: Tožba Gérarda Merica proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT), vložena dne 17. marca 2005

text:
               11.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/39

         Tožba Gérarda Merica proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT), vložena dne 17. marca 2005
   (Zadeva T-133/05)
   (2005/C 143/74)
   Jezik, v katerem je bila vložena tožba: francoščina
   Gérard Meric, stanujoč v Parizu, ki ga zastopa Pascal Murzeau, avocat, je dne 17. marca 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT).
   ARBORA & AUSONIA, S.L., je bila prav tako stranka v postopku pred prvim odborom za pritožbe.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               enostavno spremeni odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 17. januarja in, posledično:

               —

               zavrne ugovor, ki ga vložila družba ARBORA & AUSONIA, S.L., proti registraciji znamke „PAM-PIM'S BABY-PROP“,

               —

               slednji naloži plačilo vseh stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Tožeča stranka.

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Besedna znamka „PAM-PIM'S BABY-PROP“ za proizvode iz razreda 16 (plenice iz papirja ali celuloze (za enkratno uporabo)).

               Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom:

               ARBORA & AUSONIA, S.L.

               Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom:

               Nacionalne jezikovne in figurativne znamke „PAM-PAM“ za proizvode iz razredov 5, 16 in 25 (vse vrste konfekcijskih oblačil, zlasti plenice, čevlji, menstruacijski vložki, sanitarne brisače… — španske znamke št. 855.391, št. 1.146.300 in št. 1.153.492).

               Odločba oddelka za ugovore:

               Ugovoru je ugodeno na podlagi nacionalne figurativne znamke „PAM-PAM“ za proizvode iz razreda 16 (spodnje hlačke in plenice iz papirja ali celuloze — španska znamka št. 1.146.300).

               Odločba odbora za pritožbe:

               Zavrnitev tožbe tožeče stranke.

               Tožbeni razlogi:

               Za povprečnega španskega potrošnika med spornima znamkama ne obstaja verjetnost zmede v smislu člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94, saj ni podobnosti niti med znamko, za katero je vložena prijava, in prejšnjimi znamkami niti med proizvodi, označenimi z znamko, za katero je vložena prijava, in s prejšnjimi znamkami.


title: Zadeva C - 144/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Arbeitsgericht München (Nemčija) z dne 26. februarja 2004 v zadevi Werner Mangold proti Rüdigerju Helmu.

text:
               29.5.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/1

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Arbeitsgericht München (Nemčija) z dne 26. februarja 2004 v zadevi Werner Mangold proti Rüdigerju Helmu.
   (Zadeva C - 144/04)
   (2004/C 146/01)
   Arbeitsgericht München je s sklepom z dne 26. februarja 2004 v zadevi Werner Mangold proti Rüdigerju Helmu, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 17. marca 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložilo predlog za sprejem predhodne odločbe, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1. (a)

               Ali se mora določbo 8(3) okvirnega sporazuma (Direktiva Sveta 1999/70/ES (1) z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP) razlagati tako, da pri prenosu v nacionalno pravo prepoveduje poslabšanje z zniževanjem starosti z 60 na 58 let?

               1. (b)

               Ali se mora določbo 5(1) okvirnega sporazuma (Direktiva Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP) razlagati tako, da, je v nasprotju z nacionalno ureditvijo, če kakor sporna ureditev v tej zadevi, ne vsebuje omejitev v smislu treh alternativ odstavka 1?

               2.

               Ali se mora člen 6 Direktive Sveta 2000/78/ES (2) z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki kakor sporna ureditev v nasprotju z načelom potrebnosti obstoja stvarnega razloga, dopušča sklepanje pogodb o zaposlitvi za določen čas z delavci starejšimi od 52 let - brez obstoja stvarnega razloga?

               3.

               Če se na eno izmed teh treh vprašanj odgovori pritrdilno: Ali nacionalni sodnik ne sme uporabiti nacionalne ureditve, ki je v nasprotju s pravom ES in ali potem velja načelo nacionalnega prava, na podlagi katerega so časovno omejene pogodbe o zaposlitvi dovoljene le, če zato obstaja stvaren razlog?

      (1)  UL L 175 z dne 10.7.1999 str. 43. [ni na voljo v slovenščini]

      (2)  UL L 303 z dne 2.12.2000 str. 16. [ni na voljo v slovenščini]


title: Zadeva C-666/16 P: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 19. julija 2017 – Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH/Evropska agencija za kemikalije (Pritožba — Člen 181 Poslovnika Sodišča — Uredba (EU) št. 528/2012 — Dostopnost na trgu in uporaba biocidnih proizvodov — Člen 95 — Evropska agencija za kemikalije (ECHA) — Objava seznama registriranih aktivnih snovi — Vključitev družbe kot dobavitelja aktivnih snovi)

text:
               11.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/9

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 19. julija 2017 – Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH/Evropska agencija za kemikalije
   (Zadeva C-666/16 P) (1)

   ((Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Uredba (EU) št. 528/2012 - Dostopnost na trgu in uporaba biocidnih proizvodov - Člen 95 - Evropska agencija za kemikalije (ECHA) - Objava seznama registriranih aktivnih snovi - Vključitev družbe kot dobavitelja aktivnih snovi))
   (2017/C 300/12)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnici: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH (zastopniki: M. Grunchard, K. Van Maldegem in P. Sellar, odvetniki)

      Druga stranka: Evropska agencija za kemikalije (zastopniki: M. Heikkilä in C. Buchanan, agenta, skupaj z P. Oliver, barrister)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH in Ecolab Deutschland GmbH nosita stroške.

               3.

               Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH, Evropska agencija za kemikalije (ECHA), BASF SE in Oxea GmbH nosijo lastne stroške, povezane s predlogom za intervencijo.

      (1)  UL C 53, 20.2.2017.


title: Zadeva C-194/14 P: Pritožba, ki jo je AC-Treuhand AG vložila 17. aprila 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 6. februarja 2014 v zadevi T-27/10, AC-Treuhand AG proti Evropski komisiji

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/20

         Pritožba, ki jo je AC-Treuhand AG vložila 17. aprila 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 6. februarja 2014 v zadevi T-27/10, AC-Treuhand AG proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-194/14 P)
   2014/C 184/24
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: AC-Treuhand AG (zastopnika: C. Steinle in I. Bodenstein, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlog

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano sodbo razveljavi;

               —

               Odločbo Komisije C(2009) 8682 final z dne 11. novembra 2009 (zadeva COMP/38.589 – Toplotni stabilizatorji) razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na pritožnico;
               podredno, zniža globi, naloženi pritožnici v členu 2, točki 17 in 38, navedene odločbe;

               —

               podredno glede na predlog iz točke 2, zadevo vrne Splošnemu sodišču, da to odloči v skladu s pravno presojo iz sodbe Sodišča;

               —

               vsekakor Komisiji naloži plačilo stroškov, ki so pritožnici nastali v postopku pred Splošnim sodiščem in Sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Pritožba je vložena zoper sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 6. februarja 2014 v zadevi T-27/10. Splošno sodišče je s to sodbo zavrnilo tožbo, vloženo zoper Odločbo Komisije C(2009) 8682 final z dne 11. novembra 2009 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/38.589 – Toplotni stabilizatorji).

               2.

               Pritožnica uveljavlja skupno štiri pritožbene razloge:

               3.

               V okviru prvega pritožbenega razloga pritožnica Splošnemu sodišču očita, da je pravo napačno uporabilo s tem, da je široko razlagalo člen 81 ES (sedaj člen 101 PDEU) – s čimer je kršilo načelo zakonitosti (nullum crimen sine lege und nulla poena sine lege) iz člena 49(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina o temeljnih pravicah, LTP) – zaradi česar stopnja natančnosti in predvidljivosti dejanskega stanu, ki se zahteva v skladu z načelom pravne države, v obravnavanem primeru ni več podana. S tem naj bi Splošno sodišče kršilo člen 81 ES in 49(1) LTP.

               4.

               V okviru drugega pritožbenega razloga pritožnica zatrjuje, da je Splošno sodišče pri zavrnitvi četrtega tožbenega razloga pravo napačno uporabilo s tem, da ni upoštevalo mej, katerim je ob upoštevanju načela zakonitosti (člen 49(1) LTP) in načela enakega obravnavanja podvržena diskrecijska pravica Komisije v zvezi z določanjem glob.

               5.

               V okviru tretjega pritožbenega razloga pritožnica zatrjuje, da je Splošno sodišče kršilo člen 23(2) in (3) Uredbe 1/2003 in Smernice o določanju glob. Pritožnica naj bi navedla, da bi se njeni globi ob upoštevanju metod iz Smernic iz leta 2006 morali določiti na podlagi honorarja, prejetega za opravljanje storitev v zvezi s kršitvami, in ne na pavšalen način. Splošno sodišče pa naj bi to trditev neupravičeno zavrnilo in presodilo, da je višina glob primerna.

               6.

               V okviru četrtega pritožbenega razloga pritožnica zatrjuje, da je Splošno sodišče kršilo člen 261 PDEU ter člena 23(3) in 31 Uredbe 1/2003, ker je nezadostno in pravno nepravilno izvršilo svojo neomejeno pristojnost. Poleg tega naj bi Splošno sodišče v okviru izvrševanja svoje neomejene pristojnosti kršilo celo načelo zakonitosti (člen 49(1) LTP), načelo enakega obravnavanja in načelo sorazmernosti.


title: Zadeva T-567/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. julija 2016 – Monster Energy/EUIPO – Mad Catz Interactive (Upodobitev črnega kvadrata s štirimi belimi črtami) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije, ki upodablja črn kvadrat s štirimi belimi črtami — Prejšnja figurativna znamka Evropske unije, ki upodablja tri vertikalno postavljene kremplje — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b), Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               29.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. julija 2016 – Monster Energy/EUIPO – Mad Catz Interactive (Upodobitev črnega kvadrata s štirimi belimi črtami)
   (Zadeva T-567/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije, ki upodablja črn kvadrat s štirimi belimi črtami - Prejšnja figurativna znamka Evropske unije, ki upodablja tri vertikalno postavljene kremplje - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b), Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 314/32)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Monster Energy Company (Corona, Kalifornija, Združene države) (zastopnik: P. Brownlow, solicitor)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Gája, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO: Mad Catz Interactive, Inc. (San Diego, Kalifornija, Združene države)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 1. julija 2015 (zadeva R 2368/2014-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Monster Energy Company in Mad Catz Interactive.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Monster Energy Company se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 381, 16.11.2015.


title: Zadeva C-45/16 P: Sklep Sodišča z dne 26. januarja 2017 – d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis/Komisija (Pritožba — Člen 181 Poslovnika Sodišča — Arbitražna klavzula — Pogodba „Multi-level patient — specific artery and artherogenesis model for outcome prediction, decision support treatment, and virtual hand-on training (ARTreat)“, sklenjena v okviru sedmega okvirnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007–2013) — Odpoved te pogodbe zaradi nepravilnosti, storjenih pri izvajanju druge pogodbe, sklenjene z Evropsko komisijo — Dobra vera — Legitimno pričakovanje glede neobstoja odpovedi)

text:
               3.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/23

         Sklep Sodišča z dne 26. januarja 2017 – d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis/Komisija
   (Zadeva C-45/16 P) (1)

   ((Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Arbitražna klavzula - Pogodba „Multi-level patient - specific artery and artherogenesis model for outcome prediction, decision support treatment, and virtual hand-on training (ARTreat)“, sklenjena v okviru sedmega okvirnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007–2013) - Odpoved te pogodbe zaradi nepravilnosti, storjenih pri izvajanju druge pogodbe, sklenjene z Evropsko komisijo - Dobra vera - Legitimno pričakovanje glede neobstoja odpovedi))
   (2017/C 104/33)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Pritožnica: d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis (zastopnik: K. Damis, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnik: R. Lyal, agent)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 98, 14.3.2016.


title: Zadeva C-364/09 P: Pritožba, ki jo je 14. septembra 2009 vložila Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH zoper sodbo Sodišča prve stopnje (osmi senat) z dne 8. julija 2009 v zadevi T-226/08, Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli); druga stranka v postopku: Schwarzbräu GmbH

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/48

         Pritožba, ki jo je 14. septembra 2009 vložila Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH zoper sodbo Sodišča prve stopnje (osmi senat) z dne 8. julija 2009 v zadevi T-226/08, Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli); druga stranka v postopku: Schwarzbräu GmbH
   (Zadeva C-364/09 P)
   2009/C 267/81
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

               Pritožnica

               :

               Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH (zastopnik: P. Wadenbach, odvetnik)

               Drugi stranki v postopku

               :

                           Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

                           Schwarzbräu GmbH

      Predlogi pritožnice

   Pritožnica predlaga, naj

               1.

               se sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 8. julija 2009 v zadevi T-226/08 razveljavi;

               2.

               se odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 8. aprila 2008 (zadeva R 1124/2004-4) razveljavi;

               3.

               se znamka Skupnosti št. 505503 „ALASKA“ zaradi absolutnih razlogov za zavrnitev registracije v celoti izbriše;

               4.

               se toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Podredno k tretjemu predlogu pritožnica predlaga, naj
   se znamka Skupnosti št. 505503 „ALASKA“ razglasi za nično vsaj za te proizvode: „mineralne vode in sodavice ter druge brezalkoholne pijače iz razreda 32“.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Obravnavana pritožba je vložena zoper sodbo Sodišča prve stopnje, s katero je bila zavrnjena tožba pritožnice zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 8. aprila 2008. S to odločbo je odbor za pritožbe zavrnil zahtevo pritožnice za razglasitev ničnosti besedne znamke Skupnosti „ALASKA“ za vse proizvode, zajete z registracijo (mineralne vode in sodavice ter druge brezalkoholne pijače; sadne pijače in sadni sokovi; sirupi in drugi pripravki za proizvodnjo pijač).
   Stranki se v bistvu ne strinjata o vprašanju obstoja absolutnega razloga za zavrnitev registracije, in sicer zahteve po razpoložljivosti označbe geografskega izvora.
   Pritožnica s pritožbo graja, da je Sodišče prve stopnje napačno razlagalo člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94, zlasti glede načel, ki jih je razvila sodna praksa.
   V skladu z besedilom zgoraj navedene določbe Uredbe št. 40/94 je registracija znamke Skupnosti izključena že, če jo sestavljajo izključno znaki ali podatki, ki lahko v gospodarskem prometu označujejo geografski izvor proizvodov, zajetih s prijavo. Iz tega naj bi izhajalo, da morajo geografska imena, ki jih lahko uporabijo druga podjetja, za njih ostati razpoložljiva kot označbe geografskega izvora za zadevne skupine proizvodov. Uporaba navedene določbe Uredbe št. 40/94 naj ne bi predpostavljala, da mora obstajati konkretna, aktualna in resna zahteva po razpoložljivosti.
   Če bi Sodišče prve stopnje za obravnavani primer uporabilo člen 7(1)(c) Uredbe št. 40/94 in načela, ki jih je razvila sodna praksa, brez pravnih napak, bi moralo ugotoviti, da je Aljaska največji vir pitne vode v Združenih državah Amerike, da upoštevna javnost Aljasko povezuje z naravnim izobiljem čiste vode v različnih oblikah, da proizvodnja mineralne vode na Aljaski poteka v gospodarskem pomembnem obsegu in da se že trži v Skupnosti ter da je treba resno upoštevati nadaljnjo prodajo. Zato naj bi bilo nedvoumno, da bi lahko konkurenti v prihodnje uporabili označbo „ALASKA“ kot navedbo izvora.
   Namesto tega pa je Sodišče prve stopnje napačno uporabilo določbo člena 7(1)(c) Uredbe št. 40/94 in načela iz sodne prakse, saj je s tem, da je opravilo preizkus primernosti, to je ali je trženje mineralne vode iz Aljaske v Skupnosti z gospodarskih vidikov (konkurenčni položaj, transportni stroški) smiselno ali ne, postavilo dodatne zahteve, ki presegajo opisana načela. Te razširjene zahteve naj bi bile v smislu ureditve iz člena 7(1)(c), njegovega besedila in zlasti v smislu načel, razvitih v sodni praksi, previsoko postavljene in naj bi vodile k preširoki razlagi, ki ni v skladu z namenom ureditve iz prava Skupnosti.


title: Zadeva C-16/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalska) 13. januarja 2017 – TGE Gas Engineering GmbH – Sucursal em Portugal/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               3.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/34

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalska) 13. januarja 2017 – TGE Gas Engineering GmbH – Sucursal em Portugal/Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Zadeva C-16/17)
   (2017/C 104/49)
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: TGE Gas Engineering GmbH – Sucursal em Portugal

      Tožena stranka: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člene 44, 45, 132(1)(f), 167, 168, 169, 178, 179, 192a, 193, 194 in 196 Direktive o DDV (Direktiva 2006/112) (1), člena 10 in 11 Izvedbene uredbe (EU) št. 282/2011 (2) in načelo nevtralnosti razlagati tako, da nasprotujejo temu, da portugalska davčna uprava podružnici družbe nemškega prava ne prizna pravice do odbitka DDV v okoliščinah, v katerih:

               —

               je družba nemškega prava za izvedbo enega posla, in sicer „pridobitev poslovnih deležev“, na Portugalskem dobila davčno identifikacijsko številko za družbo nerezidentko brez stalne poslovne enote;

               —

               je bila pozneje na Portugalskem registrirana podružnica navedene družbe nemškega prava, pri čemer ji je bila dodeljena lastna davčna identifikacijska številka kot stalni poslovni enoti te družbe;

               —

               je družba nemškega prava nato ob uporabi prve identifikacijske številke z drugo družbo sklenila pogodbo o ustanovitvi gospodarskega interesnega združenja (GIZ) za izvedbo naročila gradnje na Portugalskem;

               —

               je podružnica nato ob uporabi svoje davčne identifikacijske številke z GIZ sklenila podizvajalsko pogodbo, v kateri so bile med podružnico in GIZ dogovorjene vzajemne storitve in v skladu s katero naj bi GIZ podizvajalcem v ustreznem razmerju zaračunalo stroške, ki so mu nastali;

               —

               je GIZ v bremepisih, ki jih je izdalo, da bi podružnici zaračunalo stroške, navedlo njeno davčno identifikacijsko številko in obračunalo DDV;

               —

               je podružnica odbila DDV, obračunan v bremepisih;

               —

               transakcije GIZ (prek podizvajalske pogodbe) zajemajo transakcije podružnice in druge družbe, ki je članica GIZ, pri čemer sta zadnjenavedeni zaračunali GIZ vse prihodke, ki jih je to zaračunalo naročniku?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 192 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).

      (2)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 282/2011 z dne 15. marca 2011 o določitvi izvedbenih ukrepov za Direktivo 2006/112/ES o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 77, str. 1).


title: Združene zadeve T-394/08, T-408/08, T-453/08 in T-454/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2011 – Regione autonoma della Sardegna in drugi proti Komisiji (Državne pomoči — Pomoči za hotelsko industrijo v regiji Sardiniji — Odločba, s katero je ugotovljeno, da so pomoči deloma združljive in deloma nezdružljive s skupnim trgom, in je naloženo njihovo vračilo — Nove pomoči — Obveznost obrazložitve — Varstvo legitimnih pričakovanj — Spodbujevalni učinek — Pravilo de minimis)

text:
               29.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/13

         Sodba Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2011 – Regione autonoma della Sardegna in drugi proti Komisiji
   (Združene zadeve T-394/08, T-408/08, T-453/08 in T-454/08) (1)

   (Državne pomoči - Pomoči za hotelsko industrijo v regiji Sardiniji - Odločba, s katero je ugotovljeno, da so pomoči deloma združljive in deloma nezdružljive s skupnim trgom, in je naloženo njihovo vračilo - Nove pomoči - Obveznost obrazložitve - Varstvo legitimnih pričakovanj - Spodbujevalni učinek - Pravilo de minimis)
   2011/C 319/24
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Regione autonoma della Sardegna (Italija) (zastopniki: A. Fantozzi, P. Carrozza in G. Mameli, odvetniki) (zadeva T-394/08); SF Turistico Immobiliare Srl (Orosei, Italija) (zastopnik: L. Marcialis, odvetnik) (T-408/08); Timsas Srl (Arezzo, Italija) (zastopniki: D. Dodaro, S. Pinna in S. Cianciullo, odvetniki) (T-453/08), in Grand Hotel Abi d’Oru SpA (Olbia) (zastopniki: D. Dodaro, S. Cianciullo in R. Masuri, odvetniki) (T-454/08)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: v zadevah T-394/08 in T-454/08, E. Righini, D. Grespan in C. Urraca Caviedes; v zadevi T-408/08, E. Righini in D. Grespan; v zadevi T-453/08, D. Grespan in C. Urraca Caviedes, zastopniki)

      Intervenienti v podporo tožeče stranke v zadevi T-394/08: Selene di Alessandra Cannas Sas (Cagliari, Italija); HGA Srl (Golfo Aranci, Italija); Gimar Srl (Sassari, Italija); Coghene Costruzioni Srl (Alghero, Italija); Camping Pini e Mare di Cogoni Franco & C. Sas (Quartu Sant’Elena, Italija); Immobiliare 92 Srl (Arzachena, Italija); Gardena Srl (Santa Teresa di Gallura, Italija); Hotel Stella 2000 Srl (Olbia, Italija); Vadis Srl (Valledoria, Italija); Macpep Srl (Sorso, Italija); San Marco Srl (Alghero); Due Lune SpA (Milano, Italija); Nicos Residence Srl (Santa Teresa di Gallura); Rosa Murgese (Iglesias, Italija); Mavi Srl (Arzachena); Hotel Mistral di Bruno Madeddu & C. Sas (Alghero); L’Esagono di Mario Azara & C. Snc (San Teodoro, Italija); Le Buganville di Cogoni Giuseppe & C. Snc (Villasimius, Italija), in Le Dune di Stefanelli Vincenzo & C. Snc (Arbus, Italija) (zastopniki: G. Dore, F. Ciulli in A. Vinci, odvetniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2008/854/ES z dne 2. julija 2008 o shemi državne pomoči „regionalni zakon št. 9 iz leta 1998 – zloraba ukrepa pomoči N 272/98“ C 1/04 (ex NN 158/03 in CP 15/2003) (UL L 302, str. 9), s katero je Regione autonoma della Sardegna predvidela subvencije za začetne naložbe v hotelsko industrijo na Sardiniji.

      Izrek

               1.

               Zadeve T-394/08, T-408/08, T-453/08 in T-454/08 so združene za izdajo sodbe.

               2.

               Tožbe se zavrnejo.

               3.

               Tožeče stranke nosijo stroške Komisije, razen tistih, ki jih je priglasila zaradi intervencije, in lastne stroške.

               4.

               Intervenienti v zadevi T-394/08 nosijo stroške Komisije, povezane z intervencijo, in lastne stroške.

      (1)  UL C 285, 8.11.2008.


title: Združeni zadevi C-523/11 in C-585/11: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. julija 2013 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Hannover, Verwaltungsgericht Karlsruhe – Nemčija) – Laurence Prinz proti Region Hannover (C-523/11) in Philipp Seeberger proti Studentenwerk Heidelberg (C-585/11) (Državljanstvo Unije — Člena 20 PDEU in 21 PDEU — Pravica do prostega gibanja in prebivanja — Pomoč za izobraževanje, dodeljena državljanom države članice za študij v drugi državi članici — Obveznost vsaj triletnega prebivanja v državi članici izvora pred začetkom študija)

text:
               7.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/9

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. julija 2013 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Hannover, Verwaltungsgericht Karlsruhe – Nemčija) – Laurence Prinz proti Region Hannover (C-523/11) in Philipp Seeberger proti Studentenwerk Heidelberg (C-585/11)
   (Združeni zadevi C-523/11 in C-585/11) (1)

   (Državljanstvo Unije - Člena 20 PDEU in 21 PDEU - Pravica do prostega gibanja in prebivanja - Pomoč za izobraževanje, dodeljena državljanom države članice za študij v drugi državi članici - Obveznost vsaj triletnega prebivanja v državi članici izvora pred začetkom študija)
   2013/C 260/15
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Hannover, Verwaltungsgericht Karlsruhe

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Laurence Prinz (C-523/11), Philipp Seeberger (C-585/11)

      Toženi stranki: Region Hannover (C-523/11), Studentenwerk Heidelberg (C-585/11)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Verwaltungsgericht Hannover, Verwaltungsgericht Karlsruhe – Razlaga členov 20 PDEU in 21 PDEU – Pomoč pri izobraževanju („Ausbildungsförderung“) – Nacionalna zakonodaja, ki to pomoč za državljane, ki se izobražujejo v tujini in so ob začetku študija manj kot tri leta stalno prebivali na nacionalnem ozemlju, omejuje na eno leto

      Izrek

   Člena 20 PDEU in 21 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta ureditvi države članice, ki za dodelitev pomoči za izobraževanje za študij v drugi državi članici, ki presega eno leto, določa en sam pogoj, kot je ta iz člena 16(3) zveznega zakona o pomoči za izobraževanje (Bundesgesetz über individuelle Förderung der Ausbildung – Bundesausbildungsförderungsgesetz), kakor je bil 1. januarja 2008 spremenjen z dvaindvajsetim zakonom o spremembi zveznega zakona o pomoči za izobraževanje, v skladu s katerim je moral prosilec pred začetkom študija v tujini vsaj tri leta stalno prebivati na nacionalnem ozemlju v smislu tega zakona.

      (1)  UL C 13, 14.1.2012

      UL C 49, 18.2.2012.


title: Zadeva C-633/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sø- og Handelsretten (Danska) 7. decembra 2016 – Ernst & Young P/S/Konkurrencerådet

text:
               13.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sø- og Handelsretten (Danska) 7. decembra 2016 – Ernst & Young P/S/Konkurrencerådet
   (Zadeva C-633/16)
   (2017/C 046/19)
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Sø- og Handelsretten

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ernst & Young P/S

      Tožena stranka: Konkurrencerådet

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Katera merila je treba uporabiti pri presoji, ali je vedenje oziroma ravnanje podjetja zajeto s prepovedjo iz člena 7(1) Uredbe Sveta št. 139/2004 (1) o nadzoru koncentracij podjetij (prepoved predhodne izvedbe) in ali izvedbeno ravnanje v smislu člena 7(1) predpostavlja, da je ravnanje – v celoti ali deloma, dejansko ali pravno – del dejanske spremembe nadzora ali združitve nadaljevanja dejavnosti udeleženih podjetjih, ki povzroči obveznost priglasitve, če so izpolnjeni količinski pragovi?

               2.

               Ali lahko odpoved pogodbe o sodelovanju, kakršna je v obravnavani zadevi, ki se objavi pod pogoji, kakršni so opisani v predložitveni odločbi, pomeni izvedbeno ravnanje, ki je zajeto s prepovedjo iz člena 7(1) Uredbe Sveta št. 139/2004, in katera merila se nato uporabijo pri odločitvi?

               3.

               Ali je pri odgovoru na drugo vprašanje pomembno, ali je odpoved dejansko povzročila učinke na trgu, ki so upoštevni v smislu konkurenčnega prava?

               4.

               Če je odgovor na tretje vprašanje pritrdilen, je potrebno pojasnilo o tem, katera merila in kakšno stopnjo verjetnosti je treba uporabiti pri tem, ko se v konkretnem primeru odloča, ali je odpoved povzročila take učinke na trgu, vključno s tem, ali je pomembna možnost, da je mogoče te učinke pripisati drugim vzrokom.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 139/2004 z dne 20. januarja 2004 o nadzoru koncentracij podjetij (UL L 24, str. 1).


title: Zadeva C-572/08: Tožba, vložena 22. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/14

         Tožba, vložena 22. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-572/08)
   (2009/C 55/22)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Aresu in W. Mölls, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Italijanska republika, s tem da je podelila davčno ugodnost za predelana mazilna olja, proizvedena iz odpadnih olj, zbranih v Italiji, uporabo te ugodnosti pa zavrnila za predelana mazilna olja, proizvedena iz odpadnih olj, zbranih v drugih državah članicah (v skladu s členom 62 enotnega besedilo o dajatvah na proizvodnjo in potrošnjo ter s tem povezane kazenske in upravne sankcije – Testo unico delle disposizioni legislative concernenti le imposte sulla produzione e sui consumi e relative sanzioni penale e amministrative), potrjenega z zakonsko uredbo št. 504 z dne 26. oktobra 1995, kot se ga razlaga z okrožnico Agenzie delle Entrate št. 24/D z dne 5. maja 2004, in v skladu s členom 1(116) zakona št. 266 z dne 23. decembra 2005), ni izpolnila obveznosti iz člena 90 ES;

               —

               Italijanski republiki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija italijanskim organom očita, da ohranjajo sistem davčnih ugodnosti za predelana mazilna olja, ki daje prednost nacionalni proizvodnji pred proizvodnjo iz drugih držav članic, kar je v nasprotju z načelom prepovedi diskriminacije, ki je glede davčnih zadev določeno v členu 90 ES.
   Ta sistem je enak sistemu davčnih ugodnosti, o katerem se je Sodišče negativno izreklo že leta 1980, razlogi glede pravilnosti novega sistema, ki jih navajajo italijanski organi, pa tudi ne upravičujejo njegove uvedbe.


title: Zadeva T-519/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 10. septembra 2014  – mobile.international proti UUNT – Komisija (PL mobile.eu) (Znamka Skupnosti — Zahteva za ugotovitev ničnosti — Umik zahteve za razglasitev ničnosti — Ustavitev postopka)

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/39

         Sklep Splošnega sodišča z dne 10. septembra 2014 – mobile.international proti UUNT – Komisija (PL mobile.eu)
   (Zadeva T-519/12) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Zahteva za ugotovitev ničnosti - Umik zahteve za razglasitev ničnosti - Ustavitev postopka))
   2014/C 409/56
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: mobile.international GmbH (Kleinmachnow, Nemčija) (zastopnik: T. Lührig, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Walicka, zastopnik)

      Druga stranka v postopku pred odborom UUNT za pritožbe: Evropska komisija

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora UUNT za pritožbe z dne 6. septembra 2012 (zadeva R 1401/2011-1) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med Evropsko komisijo in mobile.international GmbH.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov tožene stranke.

      (1)  UL C 26, 26.1.2013.


title: Zadeva T-254/04: Tožba Spyridona de Athanassios Pappasa proti Odboru regij, vložena dne 16. junija 2004

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/29

         Tožba Spyridona de Athanassios Pappasa proti Odboru regij, vložena dne 16. junija 2004
   (Zadeva T-254/04)
   (2004/C 262/56)
   Jezik postopka: francoščina
   Spyridon de Athanassios Pappas, stanujoč v Kraainemu (Belgija), ki ga zastopa Xanthi Gousta, avocat, je dne 16. junija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Odboru regij.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Organa, pristojnega za imenovanja pri Odboru regij, z dne 9. marca 2004, s katero je bilo odločeno o ugovoru tožeče stranke z dne 23. decembra 2003;

               —

               razglasi za nično odločbo Predsedstva Urada Odbora regij z dne 8. oktobra 2004, s katerim je bil razveljavljen postopek za zaposlitev 2000/C 28 A/01;

               —

               Odboru regij naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka je kandidirala za delovno mesto generalnega sekretarja Odbora regij in v nadaljevanju pred Sodiščem prve stopnje (zadeva T-73/01) (1) izpodbijala odločbo Odbora, s katero je bila zavrnjena njena kandidatura, na to delovno mesto pa imenovan drug kandidat. S sodbo z dne 18. septembra 2003 (2) je Sodišče prve stopnje prvi tožbi ugodilo. Na podlagi navedene sodbe je Odbor regij s sklepom z dne 8. oktobra 2003 razveljavil zadevni postopek za zaposlitev in ponovil postopek za zaposlitev za isto delovno mesto.
   S predmetno tožbo tožeča stranka izpodbija tako odločitev o začetku ponovnega postopka za zaposlitev kot tudi odločbo, s katero je bil zavrnjen njen ugovor. Zatrjuje, da bi skladno s členom 233 ES tožena stranka morala nadaljevati prvotni postopek za zaposlitev, tako da bi zagotovila popolnost in pravilnost personalne mape kandidata in zatem postopek nadaljevala s posvetom pred ad hoc izbirno komisijo. Po mnenju tožeče stranke bi tožena stranka lahko veljavno razveljavila prvotni postopek za zaposlitev šele po izvedbi opisanih korakov.

      (1)  UL C 161, 2.6.2001, str. 23.

      (2)  UL C 289, 29.11.2003, str. 20.


title: Zadeva T-36/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 25. junija 2008 – Zipcar proti UUNT – Canary Islands Car (ZIPCAR) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Skupnosti ZIPCAR – Prejšnja nacionalna besedna znamka CICAR – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/22

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 25. junija 2008 – Zipcar proti UUNT – Canary Islands Car (ZIPCAR)
   (Zadeva T-36/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti ZIPCAR - Prejšnja nacionalna besedna znamka CICAR - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2008/C 197/38)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Zipcar, Inc. (Cambridge, Massachusetts, Združene države) (zastopnika: M. Elmslie, solicitor, in N. Saunders, barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Botis, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Canary Islands Car, SL (San Bartolome, Španija)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 30. novembra 2006 (zadeva R 122/2006-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med Canary Islands Car, SL in Zipcar, Inc.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Zipcar, Inc. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 82, 14.4.2007.


title: Zadeva C-250/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Plovdiski Raïonen Sed (Bolgarija) 6. julija 2009 — Vassil Ivanov Georgiev proti Tehnicheski universitet Sofia, filial Plovdiv

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Plovdiski Raïonen Sed (Bolgarija) 6. julija 2009 — Vassil Ivanov Georgiev proti Tehnicheski universitet Sofia, filial Plovdiv
   (Zadeva C-250/09)
   2009/C 220/45
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Plovdiski Raïonen Sed (Bolgarija)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vassil Ivanov Georgiev

      Tožena stranka: Tehnicheski universitet Sofia — filial Plovdiv

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali določbe Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (1) nasprotujejo uporabi nacionalnega zakona, na podlagi katerega pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas ni dopustno skleniti s profesorji, ki so dopolnili starost 65 let? Ali so v zvezi s tem in, natančneje, ob upoštevanju člena 6(1) te direktive ukrepi iz člena 7(1), točka 6, zakona o varstvu pred diskriminacijo, ki uvajajo starostne meje za to delovno mesto, objektivni in primerni ter upravičeni z legitimnim ciljem in sorazmerni, ob upoštevanju dejstva, da je bila navedena direktiva v celoti prenesena v bolgarsko pravo?

               2)

               Ali določbe Direktive Sveta 2000/78/ES o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu nasprotujejo uporabi nacionalnega zakona, v skladu s katerim se morajo profesorji, ki so dopolnili starost 68 let, obvezno upokojiti? Ali je glede na navedeno dejansko stanje in okoliščine obravnavane zadeve ter ob ugotovitvi neskladja med navedeno direktivo in zadevno nacionalno zakonodajo, v katero je bila ta direktiva prenesena, mogoče, da razlaga določb prava Skupnosti povzroči, da se nacionalna zakonodaja ne uporabi?

      (1)  UL L 303, 2.12.2000, str. 16.


title: Zadeva T-144/02: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. julija 2007 – Eagle in drugi proti Komisiji ( Osebje, zaposleno v skupnem podjetju JET – Uporaba drugačnega pravnega statusa od statusa začasnega uslužbenca – Odškodnina za utrpljeno premoženjsko škodo )

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/26

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. julija 2007 – Eagle in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-144/02) (1)

   („Osebje, zaposleno v skupnem podjetju JET - Uporaba drugačnega pravnega statusa od statusa začasnega uslužbenca - Odškodnina za utrpljeno premoženjsko škodo“)
   (2007/C 199/48)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Richard J. Eagle (Oxon, Združeno kraljestvo) in 12 drugih tožečih strank, katerih imena so v prilogi k sodbi (zastopnik: D. Beard, barrister)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: J. Currall, zastopnik)

      Interveniena v podporo toženi stranki: Svet Evropske unije (zastopnika: J.-P. Hix in B. Driessen, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Določitev, po sodbi Sodišča prve stopnje z dne 5. oktobra 2004 v zadevi Eagle in drugi proti Komisiji (T-144/02,. ZOdl., str. II-3381), zneska povračila, ki se dolguje iz naslova odškodnine za utrpljeno premoženjsko škodo vsake tožeče stranke, ker ni bila zaposlena kot začasni uslužbenec Evropskih skupnosti za opravljanje dela v skupnem podjetju Joint European Torus (JET).
   Izrek sodbe

               1)

               Komisiji se naloži plačilo odškodnine vsaki tožeči stranki, ki ustreza znesku, navedenem za vsako izmed tožečih strank v stolpcu (6) priloge 3 k tej sodbi.

               2)

               Na ta znesek se obračunajo obresti po obresti meri 5,25 % od 31. decembra 1999 do dejanskega plačila.

               3)

               Komisija nosi svoje stroške in stroške, ki so jih priglasile tožeče stranke, za celoten postopek pred Sodiščem prve stopnje.

               4)

               Svet nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 169, 13.7.2002.


title: Zadeva C-430/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Ítélőtábla (Madžarska) 29. julija 2013 – Ilona Baradics in drugi proti QBE Insurance (Europe) Limited Magyarországi Fióktelepe, Magyar Állam

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/38

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Ítélőtábla (Madžarska) 29. julija 2013 – Ilona Baradics in drugi proti QBE Insurance (Europe) Limited Magyarországi Fióktelepe, Magyar Állam
   (Zadeva C-430/13)
   2013/C 344/67
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Ítélőtábla

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Ilona Baradics, Adrienn Bóta, Éva Emberné Stál, Lászlóné György, Sándor Halász, Zita Harászi, Zsanett Hideg, Katalin Holtsuk, Gábor Jancsó, Mária Katona, Gergely Kézdi, Dr. László Korpás, Ferencné Kovács, Viola Kőrösi, Tamás Kuzsel, Attila Lajtai, Zsolt Lőrincz, Ákos Nagy, Attiláné Papp, Zsuzsanna Peller, Ágnes Petkovics, László Pongó, Zsolt Porpáczy, Zsuzsanna Rávai, László Román, Zsolt Schneck, Mihály Szabó, Péter Szabó, Zoltán Szalai, Erika Szemeréné Radó, Dr. Zsuzsanna Szigeti, Nikolett Szőke, Péter Tóth, Zsófia Várkonyi in Mónika Veress

      Toženi stranki: QBE Insurance (Europe) Limited Magyarországi Fióktelepe in Magyar Állam

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je nacionalni zakonodajalec ustrezno izpolnil člena 7 in 9 Direktive Sveta z dne 13. junija 1990 o paketnem potovanju, organiziranih počitnicah in izletih (1), to je, ali je s tem, da je določil, da mora znesek finančne garancije, ki jo sklene organizator potovanja ali turistični agent, ustrezati nekemu odstotku od pričakovanega neto prihodka od prodaje turističnega paketa oziroma nekemu minimalnemu znesku, zagotovil učinkovito varstvo posameznikov za primer stečaja ali insolventnosti organizatorjev potovanj ali turističnih agentov?

               2.

               Če se ugotovi kršitev s strani države, ali je kršitev dovolj resna, da nastane odškodninska odgovornost za škodo?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 10, str. 132.


title: Zadeva T-148/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. maja 2010 – Beifa Group proti UUNT – Schwan Stabilo Schwanhäußer (Pripomoček za pisanje) (Model Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Registrirani model Skupnosti, ki predstavlja pripomoček za pisanje — Prejšnja nacionalna figurativna znamka — Razlog za ničnost — Uporaba prejšnjega znaka, katerega imetnik je upravičen preprečiti uporabo, v modelu Skupnosti — Člen 25(1)(e) Uredbe št. 6/2002 — Zahteva za dokaz o resni in dejanski uporabi prejšnje znamke, ki je bila prvič vložena pri odboru za pritožbe)

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/33

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. maja 2010 – Beifa Group proti UUNT – Schwan Stabilo Schwanhäußer (Pripomoček za pisanje)
   (Zadeva T-148/08) (1)

   (Model Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Registrirani model Skupnosti, ki predstavlja pripomoček za pisanje - Prejšnja nacionalna figurativna znamka - Razlog za ničnost - Uporaba prejšnjega znaka, katerega imetnik je upravičen preprečiti uporabo, v modelu Skupnosti - Člen 25(1)(e) Uredbe št. 6/2002 - Zahteva za dokaz o resni in dejanski uporabi prejšnje znamke, ki je bila prvič vložena pri odboru za pritožbe)
   2010/C 179/56
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Beifa Group Co. Ltd (Ningbo, Zhejiang, Kitajska) (zastopnika: R. Davis, barrister, in N. Cordell, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Schwan-Stabilo Schwanhaüßer GmbH & Co. KG (Heroldsberg, Nemčija) (zastopnika: U. Blumenröder in H. Gauß, odvetnika)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo tretjega odbora za pritožbe UUNT z dne 31. januarja 2008 (zadeva R 1352/2006-3) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti modela Skupnosti med družbo Schwan-Stabilo Schwanhäußer GmbH & Co. KG in Ningo Beifa Group Co., Ltd.

      Izrek

               1.

               Odločba tretjega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 31. januarja 2008 (zadeva R 1352/2006-3) se razveljavi.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               UUNT nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila družba Beifa Group Co. Ltd. Družba Schwan Stabilo Schwanhaüßer GmbH & Co. KG nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 142, 7.6.2008.


title: Zadeva T-291/06: Tožba, vložena 18. oktobra 2006 — Operator ARP proti Komisiji

text:
               16.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/22

         Tožba, vložena 18. oktobra 2006 — Operator ARP proti Komisiji
   (Zadeva T-291/06)
   (2006/C 310/43)
   Jezik postopka: poljščina
   Stranki

      Tožeča stranka:„Operator ARP“ Sp. z o.o. (zastopnica: J. Szymanowska, Rechtsberaterin)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               odločbo Komisije z dne 5. julija 2005 o državni pomoči C 20/04 (prej NN 25/04) v korist podjetju Huta Częstochowa S.A. razglasi za nično v delu, v katerem člen 3(2) določa, da mora Poljska sprejeti vse potrebne ukrepe, da od Operator ARP Sp. z o.o. zahteva vračilo državne pomoči, dodeljene podjetju Huta Częstochowa S.A na način, ki ni združljiv s skupnim trgom;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 5. julija 2005 o državni pomoči C 20/04 (prej NN 25/04), člen 3(1), v delu, v katerem je državna pomoč, ki jo je Poljska v obliki pomoči za tekoče poslovanje in pomoči za preoblikovanje dodelila podjetju Huta Częstochowa S.A. v obdobju od leta 1997 do maja 2002, nezdružljiva s skupnim trgom. Odločba je bila tožeči stranki vročena 21. avgusta 2006. V členu 3(2) izpodbijane odločbe je Komisija naložila Poljski, da sprejme vse potrebne ukrepe, da zahteva vračilo protipravno dodeljene pomoč od podjetij, navedenih v tem odstavku, vključno s tožečo stranko. V skladu s to odločbo so vsa podjetja, navedena v členu 3(2), solidarno odgovorna za vračilo državne pomoči, ki mora biti izvršena nemudoma in v skladu s postopki nacionalnega prava. Obresti se v skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 794/2004 (1) plačajo glede na celotno obdobje od dneva dodelitve pomoči do dneva njenega vračila.
   Tožeča stranka zatrjuje, da sama ni prejemnica državne pomoči, ki je bila dodeljena podjetju Huta Częstochowa S.A. od leta 1997 do leta 2002 in zato tudi ni solidarno odgovorna za njeno vračilo; odredba Poljski, da sprejme vse potrebne ukrepe, da se od tožeče stranke zahteva vračilo državne pomoči, zato ni upravičena.
   Tožeča stranka tožbo podpira z naslednjimi očitki:

               —

               Kršitev pravice do obrambe zaradi kršitve člena 88 ES, ker v zvezi z zadevno državno pomočjo ni bila upoštevana obveznost, da se udeležencem omogoči, da dajo pripombe v formalnem postopku preiskave. Ker tožeča stranka ni bila udeležena v formalnem postopku preiskave, ki ga je izvedla Komisija, ni imela možnosti, da bi v tem postopku dala pripombe ali pravne navedbe, kar bi privedlo do drugačne odločitve Komisije v zvezi z določitvijo skupine prejemnikov državnih pomoči (izključitev Operator ARP Sp. z o.o. iz te skupine);

               —

               Kršitev člena 253 ES zaradi neustrezne obrazložitve odločbe. Obrazložitev ugotovitve, da je tožeča stranka prejemnica državne pomoči, je nepopolna in nepovezana, ker Komisija tožeče stranke v obrazložitvi odločbe ne šteje kot mogoče prejemnice pomoči, hkrati pa jo v izreku označuje kot dolžnico za vračilo. Poleg tega izpodbijana odločba ne pojasnjuje dejanskih okoliščin, ki zadevajo podjetju Huta Częstochowa dodeljeno pomoč, v skladu z Odločbo nezdružljivo s skunom trgom, zlasti ta odločba ne vsebuje nobene analize — v okviru razširitve skupine prejemnikov — vprašanja možnega prenosa koristi državne pomoči na osebe, ki so prevzele premoženje in obveznosti podjetja Huta Częstochowa;

               —

               Napačna razlaga členov 87 ES in 88 ES ter člena 14 Uredbe Sveta (ES) 659/1999 (2), ker je bila tožeča stranka navedena kot prejemnica državne pomoči. S tem, da jo je Komisija označila za prejemnico državne pomoči, je Komisija prekoračila meje svojega pooblastila za odločanje po prostem preudarku, saj tožeča stranka ne sodi v skupino oseb, ki so dejansko imele koristi od državne pomoči;

               —

               Kršitev načel pravne varnosti in sorazmernosti, ker je bila tožeča stranka označena, da je dolžna vrniti državno pomoč, ki ni združljiva s skupnim trgom, čeprav dejansko ni bila prejemnica te državne pomoči.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 794/2004 z dne 21. aprila 2004 o izvajanju Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL L 140, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL L 83, str. 1).


title: Zadeva T-311/04: Tožba José Luis Buendia Sierra proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 22. julija 2004

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/44

         Tožba José Luis Buendia Sierra proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 22. julija 2004
   (Zadeva T-311/04)
   (2004/C 262/84)
   Jezik postopka: francoščina
   José Luis Buendia Sierra, stanujoč v Bruslju, ki ga zastopata Marc van der Woude in Valérie Landes, avocats, je dne 22. julija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo generalnega direktorja pravne službe, s katero se mu za napredovalno obdobje 2003 dodeli ena prednostna točka generalnega direktorata, katero je potrdil in dokončno sprejel z odločbo Organ pristojen za imenovanja (OPI) in s katero je bilo zavrnjeno pravno sredstvo tožeče stranke;

               —

               razglasi za nično odločbo OPI, s katero se mu ne dodeli nobene posebne prednostne točke „Odbor za napredovanje zaradi dodatnih aktivnosti v interesu institucije“ iz naslova napredovalnega obdobja 2003;

               —

               razglasi za nično odločbo OPI, s katero se mu dodeli skupno 20 točk za napredovalno obdobje 2003, seznam uradnikov naziva A5, ki izpolnjujejo pogoje za napredovanje, seznam uradnikov, ki so v obdobju 2003 napredovali v naziv A4 in odločbo, s katero se tožeče stranke ne uvrsti v zgoraj navedene sezname;

               —

               po potrebi razglasi za nično odločbo, s katero je bil zavrnjen ugovor;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka navaja, da je odločba, s katero mu je generalni direktorat dodelil eno prednostno točko, rezultat meril, sprejetih v pravni službi, na podlagi katerih pripadajo te točke uradnikom, ki imajo najdaljšo delovno dobo v nazivu, ne glede na njihovo uspešnost. Tožeča stranka trdi, da je s to odločbo kršen člen 45 Kadrovskih predpisov, člen 2(1) splošnih izvedbenih pravil za člen 43 Kadrovskih predpisov in člen 6(3) in (4) splošnih izvedbenih pravil za člen 45 Kadrovskih predpisov. Tožeča stranka trdi, da je s to odločbo kršeno predvsem načelo enakega obravnavanja in pravica do razvoja kariere, pooblastilo za odločanje po prostem preudarku in predstavlja zlorabo pooblastil. Na koncu tožeča stranka navaja bistvene kršitve postopka pri dodeljevanju točk in preizkusu pravnega sredstva.
   Tožeča stranka tudi meni, da odločba, s katero mu ni dodeljena nobena prednostna točka „Odbor za napredovanje zaradi dodatnih aktivnosti v interesu institucije“ krši člen 45 Kadrovskih predpisov, člen 9 splošnih izvedbenih pravil za člen 45 Kadrovskih predpisov in načelo enakega obravnavanja. Tožeča stranka meni, da ta odločba krši pooblastilo za odločanje po prostem preudarku in predstavlja zlorabo pooblastil.
   Končno tožeča stranka izpodbija odločbo, po kateri ji skupno pripada 20 točk, seznam uradnikov naziva A5, ki izpolnjujejo pogoje za napredovanje, seznam uradnikov, ki so napredovali v naziv A4, in odločbo, ki tožeče stranke ne uvršča v te sezname. V zvezi s tem tožeča stranka navaja tako nezakonitost ostalih aktov izpodbijanih s to tožbo kot tudi nezakonitost pravil glede ocenjevalnega obdobja za zaposlene 2001-2002, splošnih izvedbenih pravil za člen 43 Kadrovskih predpisov in splošnih izvedbenih pravil za člen 45 Kadrovskih predpisov. Tožena stranka trdi, da te določbe kršijo člen 25(2) in člen 45 Kadrovskih predpisov, kot tudi pravico do razvoja kariere in načelo enakega obravnavanja. Tožeča stranka na koncu še navaja, da je odločbe ni izdal pristojni organ in da so podane bistvene kršitve postopka.