title: Zadeva T-167/02: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 7. julija 2006 — Établissements Toulorge proti Parlamentu in Svetu (Odškodninska tožba — Nepogodbena odgovornost — Trženje krmnih mešanic — Obstoj dejanske škode)

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/42

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 7. julija 2006 — Établissements Toulorge proti Parlamentu in Svetu
   (Zadeva T-167/02) (1)

   (Odškodninska tožba - Nepogodbena odgovornost - Trženje krmnih mešanic - Obstoj dejanske škode)
   (2006/C 224/90)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Établissements Toulorge (Bricquebec, Francija) (Zastopnika: D. Waelbroeck in D. Brinckmann, avocats)

      Toženi stranki: Evropski parlament (Zastopnika: C. Pennera in E. Waldherr) in Svet Evropske unije (Zastopnika: najprej I. Díez Parra in F. Ruggeri Laderchi, nato I. Díez Parra in Z. Kupčová, zastopnika)

      Intervenienta v podporo toženima strankama: Zvezna republika Nemčija (Zastopnika: W.-D. Plessing in M. Lumma, zastopnika) in Komisija Evropskih skupnosti (Zastopnik: A. Bordes, zastopnik)
   Predmet
   Odškodninski zahtevek za škodo, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela zaradi Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/2/ES z dne 28. januarja 2002 o spremembi Direktive Sveta 79/373/EGS o trženju krmnih mešanic in o razveljavitvi Direktive Komisije 91/357/EGS (UL L 63, str. 23).
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeča stranka nosi svoje stroške ter stroške Parlamenta in Sveta.

               3)

               Zvezna republika Nemčija in Komisija nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 180, 27.7.2002.


title: Zadeva T-164/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 4. decembra 2014 – Alstom/Komisija (Konkurenca — Odškodninski zahtevek, vložen pri nacionalnem sodišču — Prošnja za sodelovanje — Člen 15(1) Uredbe (ES) št. 1/2003 — Odločba Komisije o posredovanju podatkov nacionalnemu sodišču — Umik prošnje — Umik odločbe — Ustavitev postopka)

text:
               16.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/17

         Sklep Splošnega sodišča z dne 4. decembra 2014 – Alstom/Komisija
   (Zadeva T-164/12) (1)

   ((Konkurenca - Odškodninski zahtevek, vložen pri nacionalnem sodišču - Prošnja za sodelovanje - Člen 15(1) Uredbe (ES) št. 1/2003 - Odločba Komisije o posredovanju podatkov nacionalnemu sodišču - Umik prošnje - Umik odločbe - Ustavitev postopka))
   (2015/C 056/23)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Alstom (Levallois-Perret, Francija) (zastopniki: sprva J. Derenne, odvetnik, N. Heaton, P. Chaplin in M. Farley, solicitors, nato J. Derenne, N. Heaton in P. Chaplin)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Antoniadis, N. Khan in P. Van Nuffel, zastopniki)

      Intervenient v podporo tožene stranke: National Grid Electricity Transmission plc (London, Združeno kraljestvo) (zastopniki: A. Magnus, C. Bryant, E. Coulson, solicitors, J. Turner, D. Beard, QC, in L. John, barrister)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 26. januarja 2012, ki je bil tožeči stranki posredovan z dopisom generalnega direktorja generalnega direktorata Komisije za konkurenco s številko zadeve D/2012/006840 in ki se nanaša na to, da se ugodi prošnji za sodelovanje High Court of Justice (England & Wales), v delu, v katerem so z njim razkriti podatki, ki naj bi pomenili poslovno skrivnost in ki so vsebovani v odgovoru na obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah v zadevi COMP/F/38.899 – Plinsko izolirane stikalne naprave.

      Izrek

               1.

               Postopek s to tožbo se ustavi.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške, vključno s stroški postopka za izdajo začasnih odredb.

      (1)  UL C 165, 9.6.2012.


title: Zadeva C-93/08: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. februarja 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākās tiesas Senāts – Republika Latvija) – Schenker SIA proti Valsts ieņēmumu dienests (Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Uredba (ES) št. 1383/2003 – Člen 11 – Poenostavljeni postopek odstopa blaga v uničenje – Predhodna določitev obstoja kršitve pravice intelektualne lastnine – Upravna sankcija)

text:
               4.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/7

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. februarja 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākās tiesas Senāts – Republika Latvija) – Schenker SIA proti Valsts ieņēmumu dienests
   (Zadeva C-93/08) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Uredba (ES) št. 1383/2003 - Člen 11 - Poenostavljeni postopek odstopa blaga v uničenje - Predhodna določitev obstoja kršitve pravice intelektualne lastnine - Upravna sankcija)
   (2009/C 82/12)
   Jezik postopka: letonščina
   Predložitveno sodišče
   Augstākās tiesas Senāts
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Schenker SIA

      Tožena stranka: Valsts ieņēmumu dienests
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Augstākās tiesas Senāts – Razlaga člena 11 Uredbe Sveta 1383/2003 z dne 22. julija 2003 o carinskem ukrepanju zoper blago, glede katerega obstaja sum, da krši določene pravice intelektualne lastnine, in o ukrepih, ki jih je treba sprejeti zoper blago, glede katerega je ugotovljeno, da je kršilo take pravice (UL L 196, str. 7) – Poenostavljeni postopek opustitve blaga z namenom uničenja brez predhodne ugotovitve ali je prišlo do kršenja pravice intelektualne lastnine v skladu z zakonodajo – Nacionalna zakonodaja, ki določa naložitev upravne kazni, če prijavljeno blago krši pravice intelektualne lastnine.
   Izrek
   Začetek poenostavljenega postopka iz člena 11 Uredbe sveta (ES) št. 1383/2003 z dne 22. julija 2003 o carinskem ukrepanju zoper blago, glede katerega obstaja sum, da so z njim kršene nekatere pravice intelektualne lastnine, in o ukrepih, ki jih je treba sprejeti zoper blago, glede katerega je ugotovljeno, da so se z njim kršile take pravice, ob soglasju imetnika pravice intelektualne lastnine in uvoznika, pristojnim carinskim organom ne odvzame pravice, da odgovornim pri uvozu takega blaga na carinsko območje Skupnosti naložijo „sankcijo“ v smislu člena 18 te uredbe, kot je upravna globa.

      (1)  UL C 128, 24.5.2008.


title: Zadeva C-105/16 P: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 9. marca 2017 – Republika Poljska/Evropska komisija (Pritožba — EKJS in EKSRP — Odhodki, izključeni iz financiranja Evropske unije — Razvoj podeželja — Uredba (ES) št. 1257/1999 — Člen 33b — Podpora za delno samooskrbne kmetije v prestrukturiranju — Obveznost, da se vsaj 50 % podpore nameni za dejavnosti prestrukturiranja)

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/13

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 9. marca 2017 – Republika Poljska/Evropska komisija
   (Zadeva C-105/16 P) (1)

   ((Pritožba - EKJS in EKSRP - Odhodki, izključeni iz financiranja Evropske unije - Razvoj podeželja - Uredba (ES) št. 1257/1999 - Člen 33b - Podpora za delno samooskrbne kmetije v prestrukturiranju - Obveznost, da se vsaj 50 % podpore nameni za dejavnosti prestrukturiranja))
   (2017/C 144/17)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Pritožnica: Republika Poljska (zastopnik: B. Majczyna, agent)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: A. Stobiecka-Kuik in J. Aquilina, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Republiki Poljski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 136, 18.4.2016.


title: Zadeva T-448/05: Tožba, vložena  16. decembra 2005  — Oxley Threads proti Komisiji

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/42

         Tožba, vložena 16. decembra 2005 — Oxley Threads proti Komisiji
   (Zadeva T-448/05)
   (2006/C 48/79)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Oxley Threads Ltd (Ashton-Under-Lyne, Združeno kraljestvo) (zastopniki: G. Peretz, Barrister, M. Rees, K. Vernon, Solicitors)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti člena 2(b) Odločbe Komisije z dne 14. septembra 2005 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 EGP v zadevi 38.337 — PO/Thread, kolikor tožeči stranki nalaga globo v višini 1,271 milijona EUR ali, podredno, zmanjšanje globe;

               —

               naj se Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V izpodbijani odločbi je Komisija ugotovila, da je tožeča stranka poleg drugih podjetij kršila člen 81 ES in člen 53 EGP s tem, da je sodelovala pri sporazumih in usklajenih ravnanjih, ki so prizadeli trg avtomobilskih navojev v EGP. Zato je tožeči stranki naložila globo 1,271 milijona EUR.
   V utemeljitev svoje tožbe zoper izpodbijano odločbo tožeča stranka najprej navaja, da je Komisija pri odmeri osnovnega zneska globe kršila načeli enakega obravnavanja in sorazmernosti ter svoje smernice, saj ni upoštevala dejstva, da je tožeča stranka malo oziroma srednje podjetje ter, glede na vsak pokazatelj mnogo manjše podjetje kot katerikoli izmed ostalih udeležencev. Tožeča stranka trdi, da ji je Komisija odmerila enak osnovni znesek, kot dvema drugima udeležencema, ki sta glede na celotni promet od nje 71-krat večja. V istem kontekstu tožeča stranka ocenjuje, da Komisija ni upoštevala, da bi lahko globa očitno nesorazmeno škodovala tožeči stranki, niti ne dejstva, da je tožeča stranka v času kršitve šele postajala pomemben igralec pri dobavi avtomobilskih navojev kupcem v EGP zunaj Združenega kraljestva. Nazadnje tožeča stranka navaja, da je bila njena udeležba v kartelu, glede ugotovitve same Komisije in dokaze, manj pomembna in je manj vplivala na konkurenco, kot udeležba ostalih vpletenih podjetij, zlasti dveh podjetij za katera je bil odmerjen enak osnovni znesek.
   Tožeča stranka tudi zatrjuje, da je Komisija pri odmeri ustreznega osnovnega zneska kršila obveznost obrazložitve, da je kršila lastne smernice in storila očitno napako pri presoji, ko ni ustrezno upoštevala stopnje sodelovanja tožeče stranke ter, da je kršila lastne smernice, načelo enakega obravnavanja in storila očitno napako pri presoji, ko je zadevni kartel okvalificirala kot „zelo resno“ kršitev.


title: Zadeva C-301/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 26. junija 2007 – PAGO International GmbH proti Tirolmilch registrierte Genossenschaft mbH

text:
               22.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 26. junija 2007 – PAGO International GmbH proti Tirolmilch registrierte Genossenschaft mbH
   (Zadeva C-301/07)
   (2007/C 223/04)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Oberster Gerichtshof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: PAGO International GmbH

      Tožena stranka: Tirolmilch registrierte Genossenschaft mbH
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali se znamka Skupnosti v celotni Skupnosti varuje, kot da ima „ugled“, v smislu člena 9(1)(c) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UZS) (1), če ima „ugled“ samo v eni državi članici?

               2.

               Če je odgovor na vprašanje 1 nikalen: Se znamka Skupnosti, ki ima „ugled“ le v tej državi članici, v slednji varuje v skladu s členom 9(1)(c) UZS, tako da je mogoče izdati prepoved, ki je omejena na to državo članico?

      (1)  UL L 11, str. 1.


title: Zadeva T-24/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 1. julija 2009 — ThyssenKrupp Stainless proti Komisiji ( Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Valjani ploščati izdelki iz nerjavnega jekla — Odločba, s katero je bila na podlagi Uredbe (ES) št. 1/2003 ugotovljena kršitev člena 65 PJ po prenehanju veljavnosti Pogodbe ESPJ — Dodatna dajatev na zlitine — Pristojnost Komisije — Odgovornost za kršitev — Pravnomočnost — Pravica do obrambe — Vpogled v spis — Zastaranje — Načelo non bis in idem — Sodelovanje med upravnim postopkom )

text:
               15.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/18

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 1. julija 2009 — ThyssenKrupp Stainless proti Komisiji
   (Zadeva T-24/07) (1)

   („Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Valjani ploščati izdelki iz nerjavnega jekla - Odločba, s katero je bila na podlagi Uredbe (ES) št. 1/2003 ugotovljena kršitev člena 65 PJ po prenehanju veljavnosti Pogodbe ESPJ - Dodatna dajatev na zlitine - Pristojnost Komisije - Odgovornost za kršitev - Pravnomočnost - Pravica do obrambe - Vpogled v spis - Zastaranje - Načelo non bis in idem - Sodelovanje med upravnim postopkom“)
   2009/C 193/26
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ThyssenKrupp Stainless AG (Duisburg, Nemčija) (zastopnika: M. Klusmann in S. Thomas, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: F. Castillo de la Torre, R. Sauer in O. Weber, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev popolne ali delne ničnosti Odločbe Komisije z dne 20. decembra 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 65 [PJ] (zadeva COMP/F/39.234 — Dodatna dajatev na zlitine — ponovno sprejetje) in, podredno, za znižanje globe, naložene družbi ThyssenKrupp Stainless z navedeno odločbo.

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               ThyssenKrupp Stainless AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 82, 14.4.2007.


title: Izbris zadeve T-391/04

text:
               14.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 115/41

         Izbris zadeve T-391/04 (1)

   (2005/C 115/77)

      (Jezik postopka: francoščina)

   S sklepom z dne 14. februarja 2005 je predsednik petega senata Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti odločil o izbrisu zadeve pod opr. št. T-391/04: Bernard Nonat proti Komisiji Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 314, 18.12.2004.


title: Zadeva T-502/11: Tožba, vložena 26. septembra 2011 – Sanofi Pasteur MSD proti UUNT – Mundipharma (figurativna upodobitev dveh prepletenih srpov)

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/30

         Tožba, vložena 26. septembra 2011 – Sanofi Pasteur MSD proti UUNT – Mundipharma (figurativna upodobitev dveh prepletenih srpov)
   (Zadeva T-502/11)
   2011/C 340/59
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sanofi Pasteur MSD SNC (Lyon, Francija) (zastopnika: T. de Haan in P. Péters, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Mundipharma AG (Basel, Švica)

      Predlogi

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 22. julija 2011 v zadevi R 1904/2010-4 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki upodablja dva prepletena srpa za proizvode iz razreda 5 – prijava znamke Skupnosti št. 5164561

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: registracija francoske figurativne znamke št. 94500834, ki upodablja prepletajoče se trakove za proizvode iz razreda 5; registracija mednarodne figurativne znamke št. 620636, ki upodablja prepletajoče se trakove, za proizvode iz razreda 5; registracija mednarodne figurativne znamke št. 627401, ki upodablja prepletajoče se trakove, za proizvode iz razreda 5

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 8(1)(b) in 76 Uredbe Sveta št. 207/2009, ker naj bi odbor za pritožbe nepravilno ocenil, da se velik razlikovalni učinek starejših znamk v pritožbenem postopku ni uveljavljala ter naj bi nepravilno presodil verjetnost zmede.


title: Zadeva T-495/07: Tožba, vložena 20. decembra 2007 – Productos Asfálticos proti Komisiji

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/48

         Tožba, vložena 20. decembra 2007 – Productos Asfálticos proti Komisiji
   (Zadeva T-495/07)
   (2008/C 64/79)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Productos Asfálticos (Proas), SA (Madrid, Španija) (zastopniki: C. Fernandez Vicién, P. Carmona Botana in A. Pereda Miquel, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se odločba Komisije razglasi za nično,

               —

               podredno, naj se zmanjša globa, naložena Productos Asfálticos, S.A., in

               —

               naj se Komisiji naloži plačilo vseh stroškov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožba je vložena proti Odločbi Komisije C (2007) 4441 konč. z dne 3. oktobra 2007 v zadevi COMP/38710 – Bitumen Španija. V izpodbijani odločbi je Komisija ugotovila, da je tožeča stranka poleg drugih podjetij kršila člen 81 ES s tem, da je v določenem obdobju sodelovala pri skupku sporazumov in usklajenih ravnanj na trgu penetracijskega bitumna, ki so obsegali razdelitev trga in usklajevanje cen. Za te kršitve je Komisija tožeči stranki solidarno z drugim podjetjem naložila globo.
   V utemeljitev svojih zahtevkov tožeča stranka zatrjuje, prvič, napačno presojo dejstev s strani Komisije. V tem okviru tožeča stranka meni, da je Komisija napačno presodila težo kršitve in položaj tožeče stranke v kartelu zlasti glede njene posamične moči na trgu in presoje sovodenja kartela.
   Drugič, tožeča stranka Komisiji očita kršitev prava, ki se uporabi. Tožeča stranka trdi, da izpodbijana odločba krši načelo enakega obravnavanja, saj je v njej napačno uporabljeno Obvestilo o ugodni obravnavi iz leta 2002 (1), krši načelo dobrega upravljanja, ker postopek ni bil zaključen v razumnem roku in je v njej določena globa, ki presega zakonsko mejo, ki je določena v Uredbi (ES) št. 1/2003 (2), s čimer krši načelo sorazmernosti.
   Poleg tega tožeča stranka meni, da je Komisija kršila obveznost obrazložitve.

      (1)  Obvestilo Komisije o imuniteti pred globami in zmanjševanju glob v primerih kartelov (UL C 45, 19.2.2002, str. 3).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 (UL L 1, 4.1.2003, str. 1).


title: Zadeva C-594/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verfassungsgerichtshof (Avstrija) 19. decembra 2012 – Kärntner Landesregierung in drugi

text:
               16.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verfassungsgerichtshof (Avstrija) 19. decembra 2012 – Kärntner Landesregierung in drugi
   (Zadeva C-594/12)
   2013/C 79/13
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verfassungsgerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Vlagatelji zahteve za oceno ustavnosti: Kärntner Landesregierung, Michael Seitlinger, Christof Tschohl, Andreas Krisch, Albert Steinhauser, Jana Herwig, Sigrid Maurer, Erich Schweighofer, Hannes Tretter, Scheucher Rechtsanwalt GmbH, Maria Wittmann-Tiwald, Philipp Schmuck, Stefan Prochaska

      Nasprotna stranka v postopku: Bundesregierung (zvezna vlada)

      Vprašanja za predhodno odločanje

   1.   Veljavnost aktov institucij Unije:

   Ali so členi od 3 do 9 Direktive 2006/24/ES (1) v skladu s členi 7, 8 in 11 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah?
   2.   Razlaga Pogodb:

               2.1.

               Ali je treba glede na pojasnila k členu 8 Listine, ki so v skladu s členom 52(7) Listine pripravljena kot vodilo za razlago Listine in jih mora Verfassungsgerichtshof ustrezno upoštevati, Direktivo 95/46/ES (2) in Uredbo (ES) št. 45/2001 (3) obravnavati kot enakovredni pogojem iz členov 8(2) in 52(1) Listine?

               2.2.

               V kakšnem odnosu je „pravo Unije“ iz člena 52(3), zadnji stavek, Listine z direktivami na področju prava varstva podatkov?

               2.3.

               Ali je treba glede na to, da Direktiva 95/46/ES in Uredba (ES) št. 45/2001 vsebujeta pogoje in omejitve za zagotavljanje pravice do varstva osebnih podatkov iz Listine, pri razlagi člena 8 Listine upoštevati spremembe, ki izhajajo iz poznejšega sekundarnega prava?

               2.4.

               Ali načelo spoštovanja višje ravni varstva iz člena 53 Listine ob upoštevanju člena 52(4) Listine povzroči, da je treba meje, ki so v Listini postavljene za dopustne omejitve, s sekundarnim pravom zožati?

               2.5.

               Ali lahko glede na člen 52(3) Listine, odstavek 5 preambule in pojasnila k členu 7 Listine, na podlagi katerih v njih zagotovljene pravice ustrezajo pravicam iz člena 8 Evropske konvencije o človekovih pravicah in temeljnih svoboščinah (EKČP), navodila za razlago člena 8 Listine, ki vplivajo na razlago zadnjenavedenega člena, izhajajo iz sodne prakse Evropskega sodišča za človekove pravice v zvezi s členom 8 EKČP?

      (1)  Direktiva 2006/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o hrambi podatkov, pridobljenih ali obdelanih v zvezi z zagotavljanjem javno dostopnih elektronskih komunikacijskih storitev ali javnih komunikacijskih omrežij, in spremembi Direktive 2002/58/ES (UL L 105. str. 54).

      (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 15, str. 355).

      (3)  Uredba (ES) št. 45/2001 evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 26, str. 102).


title: Zadeva T-84/16: Tožba, vložena 18. februarja 2016 – Banca Monte dei Paschi di Siena in Banca Widiba/EUIPO – ING-DIBa (widiba)

text:
               13.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/53

      Tožba, vložena 18. februarja 2016 – Banca Monte dei Paschi di Siena in Banca Widiba/EUIPO – ING-DIBa (widiba)
      (Zadeva T-84/16)
      (2016/C 211/67)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Banca Monte dei Paschi di Siena SpA (Siena, Italija), Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) (Milano, Italija) (zastopnika: L. Trevisan in D. Contini, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: ING-DIBa AG (Frankfurt na Majni, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelja sporne znamke: tožeči stranki

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije z besednim elementom „widiba“ – zahteva za registracijo št. 12 192 415

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora EUIPO z pritožbe z dne 26. novembra 2015 v združenih zadevah R 113/2015-2 in R 174/2015-2

         Tožbeni predlogi

      Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo, ker z njo ni bilo ugodeno predlog za vrnitev v prejšnje stanje, in zadevo vrne odboru za pritožbe v odločanje;

            v primeru zavrnitve zgornjega predloga

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo v delu, v katerem je z njo potrjena odločitev oddelka za ugovore o zavrnitvi prijave znamke št. 12 192 415 za nekatere posebne proizvode in storitve, in ugotovi, da je prijava znamke Evropske unije št. 12 192 415 lahko predmet registracije za te proizvode in storitve, ali, podredno, vrne zadevo EUIPO, da bo lahko zadnji sprejel nadaljnje ukrepe;

            vsekakor,

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo v delu, v katerem je bilo z njo ugodeno pritožbi ING-DIBa v zvezi s kreditnimi karticami, in ugotovi, da je prijava znamke Evropske unije št. 12 192 415 lahko predmet registracije za te proizvode, ali, podredno, vrne zadevo EUIPO, da bo lahko zadnji sprejel nadaljnje ukrepe;

            vsekakor,

                  —

                  EUIPO naloži, naj poleg svojih stroškov plača stroške družb Banca Monte dei Paschi di Siena SpA in Wise Dialog Bank SpA v zvezi s tem postopkom in postopkom pred UIPO.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  kršitev členov 81(1) in 60 Uredbe št. 207/2009;

                  —

                  kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-46/13: Tožba, vložena 28. januarja 2013 – Sabores de Navarra proti UUNT – Frutas Solano (KIT, EL SABOR DE NAVARRA)

text:
               23.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/24

         Tožba, vložena 28. januarja 2013 – Sabores de Navarra proti UUNT – Frutas Solano (KIT, EL SABOR DE NAVARRA)
   (Zadeva T-46/13)
   2013/C 86/40
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sabores de Navarra, AIE (Pamplona, Španija) (zastopnika: J. Calderón Chavero in O. González Fernández, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Frutas Solano, SA (Calahorra, Španija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 7. novembra 2012 v zadevah R 2542/2011-2 in R 2550/2011-2;

               —

               zato uporabi odločbo z dne 11. oktobra 2011, ki jo je oddelek za izbris UUNT sprejel v postopku za ugotovitev ničnosti št. 4633 C in v kateri je ugotovljena delna ničnost (besedne) znamke Skupnosti št. 5042346 „KIT, EL SABOR DE NAVARRA“ iz razreda 29 za „konzervirano, zamrznjeno, sušeno ter kuhano sadje in zelenjav[o]; želej[e], marmelade, kompot[e], ki vsi izvirajo iz Navarre“, in iz razreda 30 za „pecivo in slaščice, med, melasni sirup; omake (začimba), začimbe“;

               —

               ugodi predlogom tožeče stranke s tem, da zadevnemu oddelku za izbris UUNT naloži, naj ponovno ugotovi ničnost proizvodov, navedenih v prejšnji točki;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Registrirana znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka „KIT, EL SABOR DE NAVARRA“ za proizvode iz razredov 29, 30 in 33 – registrirana znamka Skupnosti št. 5 042 346

      Imetnik znamke Skupnosti: Frutas Solano, SA

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „Sabores de Navarra La Sabiduría del Sabor“, za proizvode in storitve iz razredov 29, 30, 33, 39 in 42

      Odločba oddelka za izbris: delna ugoditev zahtevi

      Odločba odbora za pritožbe: delna ugoditev pritožbi družbe Frutas Solano, SA in delna razveljavitev odločbe oddelka za izbris, zavrnitev pritožbe tožeče stranke

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 v povezavi s členom 53(1)(a) te uredbe;

               —

               kršitev člena 15 Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva F-30/06: Tožba, vložena  13. marca 2006  — Hanot proti Komisiji

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/50

         Tožba, vložena 13. marca 2006 — Hanot proti Komisiji
   (Zadeva F-30/06)
   (2006/C 131/91)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Cécile Hanot (Luxembourg, Luksemburg) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasi naj se, da sta člena 5(2) in 12 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom nezakonita;

               —

               za nično naj se razglasi odločbo o imenovanju tožeče stranke na delovno mesto asistentke, v delu, v katerem določa njeno razvrstitev v naziv B*3, plačilni razred 5, na podlagi člena 5(2) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom;

               —

               za nično naj se razglasi odločbo o ukinitvi vseh točk, ki pomenijo „nahrbtnik“ tožeče stranke;

               —

               za nično naj se razglasi odločbo o uporabi multiplikacijskega faktorja za izračun plače tožeče stranke;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka je uspela na notranjem natečaju za prehod v kategorijo COM/PB/04, za katerega je bilo obvestilo objavljeno pred začetkom veljavnosti novih Kadrovskih predpisov. Po tem datumu jo je tožena stranka imenovala v višjo kategorijo, vendar ob tem obdrži naziv, plačilni razred in multiplikacijski faktor kot prej. Nasprotno, njene napredovalne točke pa so bile spet na ničli.
   Tožeča stranka v svoji tožbi najprej navaja, da izpodbijane odločbe kršijo okvir zakonitosti, ki ga vzpostavlja obvestilo o natečaju, na katerem je bila izbrana, kot tudi člene 5, 29 in 31 Kadrovskih predpisov, načelo upravičenosti do kariere in načelo sorazmernosti.
   Tožeča stranka nato zatrjuje, da navedene odločbe kršijo tudi načelo enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije. Po eni strani, razvrstitve uspešnih kandidatov z istega natečaja ali z natečaja iste stopnje, naj bi bile določene za različne stopnje na podlagi tega, ali se jih zaposli pred ali po začetku veljavnosti novih Kadrovskih predpisov. Po drugi strani pa naj bi uradniki, ki niso uspeli na natečaju za prehod v kategorijo, imeli prednost, ker imajo še naprej njihove napredovalne točke, medtem ko je bil „nahrbtnik“ tožeče stranke spet na ničli.
   Končno, tožeča stranka meni, da izpodbijane odločbe kršijo načelo zaupanja v pravo, kolikor je lahko pričakovala, da bo imenovana v naziv, določen v objavi natečaja.


title: Zadeva T-650/11: Tožba, vložena 19. decembra 2011 – Dimension Data Belgium proti Parlamentu

text:
               10.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/28

         Tožba, vložena 19. decembra 2011 – Dimension Data Belgium proti Parlamentu
   (Zadeva T-650/11)
   2012/C 73/55
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Dimension Data Belgium SA (Bruselj, Belgija) (zastopnika: P. Levert in M. Velghe, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               razglasitev ničnosti sklepa Evropskega parlamenta, ki je bil tožeči stranki posredovan po elektronski pošti dne 18. oktobra 2011, da se zavrne ponudba tožeče stranke za sklop št. 1 naročila PE-ITEC-DIT-ITIM-TELSIS in da se sklop št. 1 tega naročila dodeli družbi BT Belgique;

               —

               Evropskemu parlamentu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V podporo svoji tožbi tožeča stranka navja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na neobstoj obrazložitve izpodbijanega sklepa, ker Parlament tožeči stranki ni sporočil nobene značilnosti sprejete ponudbe.

               2.

               Drugi razlog se nanaša na kršitev obveznosti glede preglednosti, ki jo ima Parlament na podlagi členov 89, 92, 97 in 100 finančne uredbe in člena 138 izvedbenih pravil (1), ker Parlament ni jasno, v celoti in natančno opredelil merila za presojo cene ponudb.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na očitno napako v presoji opredelitve meril za presojo kakovosti ponudb ter kršitev načela sorazmernosti ter člena 138(2) izvedbenih pravil, ker je naročnik upošteval merila za ocenjevanje, katerih namen ni bil ugotoviti katera ponudba je finančno najbolj ugodna.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na očitno napako pri presoji kakovosti finančnih ponudb in kršitev člena 139 izvedbenih pravil z dodelitvijo sklopa št. 1 spornega naročila družbi BT Belgique, saj je njegova ponudba neobičajno nizka, da bi jo Parlament moral zavrniti ali pa je treba ugotoviti, da ne ustreza razpisnim pogojem.

      (1)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 4, str. 74).
   Uredba Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 4, str. 145).


title: Zadeva C-78/06: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena  9. februarja 2006

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/13

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena 9. februarja 2006
   (Zadeva C-78/06)
   (2006/C 74/26)
   Jezik postopka: francoščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata A. Alcover San Pedro in F. Simonetti, zastopnici, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je 9. februarja 2006 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Veliko vojvodstvo Luksemburg, s tem da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. junija 2002 o ocenjevanju in upravljanju okoljskega hrupa (1), ali v vsakem primeru s tem, da jih ni sporočilo Komisiji, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive;

               2.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za prenos Direktive 2002/49/ES, se je iztekel 18. julija 2004.

      (1)  UL L 189, 18.7.2002, str. 12.


title: Zadeva C-462/06: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. maja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Glaxosmithkline, Laboratoires Glaxosmithkline proti Jean-Pierru Rouardu (Uredba (ES) št. 44/2001 – Oddelek 5 poglavja II – Pristojnost glede individualnih pogodb o zaposlitvi – Oddelek 2 navedenega poglavja – Posebna pristojnost – Člen 6(1) – Več toženih oseb)

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/7

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. maja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Glaxosmithkline, Laboratoires Glaxosmithkline proti Jean-Pierru Rouardu
   (Zadeva C-462/06) (1)

   (Uredba (ES) št. 44/2001 - Oddelek 5 poglavja II - Pristojnost glede individualnih pogodb o zaposlitvi - Oddelek 2 navedenega poglavja - Posebna pristojnost - Člen 6(1) - Več toženih oseb)
   (2008/C 171/11)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Cour de cassation
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Glaxosmithkline, Laboratoires Glaxosmithkline

      Tožena stranka: Jean-Pierre Rouard
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour de cassation – Razlaga člena 6, točka 1, člena 18, točka 1, in člena 19 Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 12, str. 1) – Pravila pristojnosti v zvezi z individualnimi pogodbami o zaposlitvi – Položaj odpuščenega delavca, ki je v tretji državi delal za račun dveh družb skupine, ki imata sedeža v različnih državah članicah.
   Izrek
   Pravilo o pristojnosti iz člena 6, točka 1, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah se ne more uporabiti v sporu, ki spada pod oddelek 5 poglavja II te uredbe, ki se nanaša na pravila o pristojnosti, ki se uporabljajo za individualne pogodbe o zaposlitvi.

      (1)  UL C 326, 30.12.2006.


title: C-407/04 P: Pritožba Dalmine S.p.A. zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat) z dne 8. julija 2004 v zadevi med Dalmine S.p.A. in Komisijo Evropskih skupnosti, T-50/00, vložena dne 24. septembra 2004 (faks z dne 16. septembra 2004)

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/25

         Pritožba Dalmine S.p.A. zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat) z dne 8. julija 2004 v zadevi med Dalmine S.p.A. in Komisijo Evropskih skupnosti, T-50/00, vložena dne 24. septembra 2004 (faks z dne 16. septembra 2004)
   (C-407/04 P)
   (2004/C 300/51)
   Družba Dalmine S.p.A., ki jo zastopajo A. Sinagra, M. Siragusa in F. M. Moretti, avvocati, je dne 24. septembra 2004 pred Sodiščem Evropskih skupnosti vložila pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat) z dne 8. julija 2004 v zadevi med Dalmine S.p.A. in Komisijo Evropskih skupnosti, T-50/00.
   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano sodbo Sodišča prve stopnje ter obenem razglasi za nično prvotno izpodbijano odločbo; ali

               —

               razveljavi izpodbijano sodbo ter nato razglasi za nično odločbo Komisije v delih, ki se nanašajo na pritožbene razloge v tem pritožbenem aktu, ki jih bo Sodišče sprejelo kot utemeljene in sprejemljive;

               —

               podredno, z razglasitvijo ničnosti člena 4 odločbe, ponovno določi oziroma bistveno zniža izrečeno denarno kazen, upoštevajoč razloge in okoliščine, navedene v tem pritožbenem aktu, bodisi zato, ker je Sodišča prve stopnje pri preverjanju ustreznosti kazni, napačno uporabilo pravo bodisi kot posledico delne ali celotne razveljavitve sodbe, predvsem, vendar ne izključno, glede presoje Sodišča prve stopnje v zvezi s kršitvami, ugotovljenimi v členih 1 in 2 odločbe;

               —

               podredno, Sodišče samostojno odloči, ali se zadevo vrne Sodišču prve stopnje v ponovno odločanje, pri čemer mora nova sodba upoštevati normativne razlage in pravna načela, ki jih bo Sodišče eventualno opredelilo v tej zadevi;

               —

               v enem ali drugem primeru, naj tudi glede stroškov spremeni izpodbijano sodbo Sodišča prve stopnje in Komisiji naloži plačilo stroškov na obeh stopnjah sojenja v korist pritožnice Dalmine.

         Pritožbeni razlogi in bistvene navedbe:
   Pritožnica navaja, da je sodba Sodišča prve stopnje neveljavna zaradi:

               —

               kršitve in napačne uporabe prava Skupnosti ter kršitve pravic obrambe, kolikor ocenjuje za zakonita vprašanja, ki jih je Komisija naslovila na pritožnico, predvsem z odločbo s katero je zahtevala informacije na podlagi člena 11(5) Uredbe 17/62 (1);

               —

               kršitve in napačne uporabe prava Skupnosti ter kršitve pravic obrambe, kolikor je odločilo, da se dokument „Sharing Key“ lahko uporabi kot dokaz;

               —

               kršitve in napačne uporabe prava Skupnosti, kršitve pravic obrambe, kolikor je odločilo, da se zapisniki o zaslišanju nekdanjih vodstvenih delavcev družbe Dalmine lahko uporabijo kot dokaz;

               —

               kršitve člena 81 ES, kolikor je odločilo, da so bili v odločbo vključeni razlogi, ki niso v zvezi z ravnanji, ki so bila podjetjem očitana, zakoniti;

               —

               kršitve člena 81 ES, napačne uporabe predpisov, nepravilne ocene dokazov in nezadostne obrazložitve v zvezi z določitvijo predmeta zatrjevane kršitve iz člena 1 odločbe, preverjanjem njene izvršitve, ugotavljanjem njenih posledic ter glede izenačenja morebitne kršitve, ki ni bila izvršena oziroma ni imela občutnih škodljivih posledic na konkurenco, s kršitvami, ki so v celoti izvršene in katerih predmet in posledice so nezakonite;

               —

               kršitve člena 81 ES, napačne uporabe predpisov, nepravilne ocene dokazov in nezadostne obrazložitve glede zatrjevanega negativnega vpliva na trgovino med državami članicami;

               —

               zlorabe pooblastil, kršitve prava Skupnosti ter nepravilne ocene dejstev in dokazov, s tem, da je Sodišče prve stopnje drugače opredelilo nezakonito ravnanje, ki ga je Komisija očitala v členu 2 odločbe;

               —

               zlorabe pooblastil, kršitve prava Skupnosti ter nepravilne ocene dejstev in dokazov, kolikor sprejema oceno, da so cilji in/ali učinki pogodbe o dobavi med Dalmine in British Steel nezakoniti, ker naj bi omejevali konkurenco na trgu ravnih in navojnih cevi;

               —

               kršitve prava Skupnosti ter nepravilne ocene dejstev in dokazov, kolikor sprejema oceno, da so določbe pogodbe o dobavi med Dalmine in British Steel nezakonite;

               —

               podredno, kršitve člena 81 ES in kršitve dolžnosti obrazložitve glede ocene, da je Komisija spoštovala člen 15 Uredbe št. 17/62 ter Smernic za izračunavanje denarnih kazni, v zvezi s stopnjo resnosti kršitve, ki se očita družbi Dalmine; ter, na koncu, še podredno,

               —

               kršitve člena 81 ES in kršitve dolžnosti obrazložitve glede ocene, da je Komisija spoštovala člen 15 Uredbe št. 17/62 ter Smernice za izračunavanje denarnih kazni, v zvezi z oceno trajanja kršitve, ki se očita družbi Dalmine, ter olajševalnimi okoliščinami.

      (1)  UL P 13, 21.2.1962, str. 204.


title: Zadeva T-345/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. maja 2012 – Portugalska proti Komisiji (EKUJS — Usmeritveni oddelek — Zmanjšanje finančne pomoči — Ukrepi podpore za naložbe v kmetijska gospodarstva — Učinkovitost nadzora)

text:
               30.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. maja 2012 – Portugalska proti Komisiji
   (Zadeva T-345/10) (1)

   (EKUJS - Usmeritveni oddelek - Zmanjšanje finančne pomoči - Ukrepi podpore za naložbe v kmetijska gospodarstva - Učinkovitost nadzora)
   2012/C 194/30
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Portugalska republika (zastopniki: L. Inez Fernandes in J. Saraiva de Almeida, zastopnika, skupaj z M. Figueiredo, odvetnikom)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Guerra e Andrade in G. von Rintelen, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2010) 4255 konč. z dne 29. junija 2010 o finančnih popravkih za podporo iz usmerjevalnega oddelka EKUJS za operativni program CCI 1999.PT.06.1.PO.007 (Portugalska – nacionalni program, cilj 1) v zvezi z ukrepom „Naložbe v kmetijska gospodarstva“.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 301, 6.11.2010.


title: Zadeva C-341/06: Pritožba, ki jo je vložila Chronopost SA 4. avgusta 2006 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat), z dne 7. junija 2006 , Union française de l'express (Ufex) in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti v zadevi T-613/97

text:
               14.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/4

         Pritožba, ki jo je vložila Chronopost SA 4. avgusta 2006 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat), z dne 7. junija 2006, Union française de l'express (Ufex) in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti v zadevi T-613/97
   (Zadeva C-341/06)
   (2006/C 249/09)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Pritožnica: Chronopost SA (zastopnik: D. Berlin, avocat)

      Druge stranke v postopku: Komisija Evropskih skupnosti, Francoska republika, La Poste, Union française de l'express (Ufex), DHL International SA, Federal express international (Francija) SNC, CRIE SA
   Predlogi pritožnice:

               —

               razveljavitev Sodbe Sodišča prve stopnje z dne 7. junija 2006, v delu, v katerem Odločbo Komisije 98/365/ES z dne 1. oktobra 1997 (1) razglaša za nično zaradi pomanjkljive obrazložitve in kršitve pojma državna pomoč;

               —

               s ponovnim odločanjem o preostalem delu sodbe Sodišča prve stopnje naj se brez sojenja dokončno odloči in potrdi zakonitost Odločbe Komisije 98/365/ES z dne 1. oktobra 1997;

               —

               tožečim strankam v postopku na prvi stopnji naj se naloži plačilo vseh stoškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Pritožnica v utemeljitev svoje pritožbe navaja tri pritožbene razloge.
   Pritožnica s prvim pritožbenim razlogom zatrjuje, da je Sodišče prve stopnje kršilo temeljna načela prava Skupnosti in zlasti pravico do pravičnega postopka, v delu, v katerem to sodišče ni zagotovilo vseh jamstev nepristranskosti, ker je sodnik, ki je opravljal naloge sodnika poročevalca pri izpodbijani Sodbi z dne 7. junija 2006, sodeloval tudi v senatu, ki je sprejel sodbo — ki jo je Sodišče razveljavilo — z dne 14. decembra 2000 (Ufex in drugi proti Komisiji, zadeva T-613/97, Recueil, str. II-4055).
   Pritožnica z drugim pritožbenim razlogom Sodišču prve stopnje očita, da je prekoračilo svoje pristojnosti in kršilo člena 230 ES in 253 ES, ker naj bi pod pretvezo preverjanja obrazložitve preverjala vsebino Odločbe Komisije 98/365/ES z dne 1. oktobra 1997 o domnevni pomoči Francije v korist družbe SFMI-Chronopost (UL 1998, L 164, str. 37) in domnevne očitne napake pri presoji, ki naj bi jih Komisija storila pri izvajanju svoje diskrecijske pravice. Pritožnica poleg tega Sodišču prve stopnje očita, da je z lastno presojo nadomestilo presojo Komisije, s čimer naj bi prekoračilo svoje pristojnosti in kar naj bi privedlo do nove kršitve členov 230 in 253 ES.
   Na koncu pritožnica s tretjim pritožbenim razlogom Sodišču prve stopnje očita, da je večkrat napačno uporabilo pravo, s tem ko je primerjalo stališče javnega podjetja, ki ima monopolni položaj s stališčem zasebnega podjetja, ko je za podjetje, ki ga ustanovi družba mati, uporabilo sodno prakso glede razmerij med družbami materami in obstoječimi hčerinskimi družbami, in ugotovilo obstoj ugodnosti za družbo SFMI, ki izhaja iz prenosa podatkovne baze odjemalcev družbe Postadex v njeno evidenco. Sodišče naj bi iz teh razlogov kršilo člen 87 ES.

      (1)  UL L 164, str. 37


title: Zadeva T-78/15: Tožba, vložena 16. februarja 2015 – Mudhook Marketing/UUNT (IPVanish)

text:
               20.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 127/32

         Tožba, vložena 16. februarja 2015 – Mudhook Marketing/UUNT (IPVanish)
   (Zadeva T-78/15)
   (2015/C 127/44)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mudhook Marketing, Inc. (Winter Park, Združene države) (zastopnika: A. Dellmeier in H. Eckermann, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „IPVanish“– zahteva za registracijo št. 2 3 30  271

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 4. decembra 2014 v zadevi R 1417/2014-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-296/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven kasatsionen sad (Bolgarija) 22. maja 2017 – Wiemer & Trachte GmbH (v stečaju)/Zhan Oved Tadzher

text:
               7.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven kasatsionen sad (Bolgarija) 22. maja 2017 – Wiemer & Trachte GmbH (v stečaju)/Zhan Oved Tadzher
   (Zadeva C-296/17)
   (2017/C 256/11)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Varhoven kasatsionen sad

      Stranki postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka in vlagateljica kasacijske pritožbe: Wiemer & Trachte GmbH (v stečaju)

      Tožena stranka in nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Zhan Oved Tadzher

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 3(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 (1) o postopkih v primeru insolventnosti razlagati tako, da so sodišča države članice, na ozemlju katere je bil uveden postopek zaradi insolventnosti, izključno pristojna za odločanje o izpodbojni tožbi zoper toženo stranko, ki ima sedež ali stalno prebivališče v drugi državi članici, ali pa je stečajni upravitelj v primeru iz člena 18(2) uredbe pooblaščen, da vloži izpodbojno tožbo pri sodišču v državi članici, na ozemlju katere ima tožena stranka sedež ali stalno prebivališče, če je podlaga za izpodbojno tožbo stečajnega upravitelja razpolaganje s premičninami v tej drugi državi članici?

               2.

               Ali oprostitev, ki jo določa člen 24(2) Uredbe št. 1346/2000 v povezavi z odstavkom 1 tega člena, velja, kadar je obveznost v korist dolžnika v državi članici izpolnil poslovodja poslovalnice družbe dolžnice, ki je registrirana v tej državi članici, če je bil ob izpolnitvi obveznosti v drugi državi članici vložen predlog za uvedbo postopka zaradi insolventnosti nad premoženjem dolžnice in imenovan začasni stečajni upravitelj, vendar še ni bil izdan sklep o uvedbi postopka zaradi insolventnosti?

               3.

               Ali člen 24(1) Uredbe št. 1346/2000 o izpolnitvi obveznosti velja za plačilo denarnega zneska dolžniku, če prvotno dolžnikovo nakazilo tega zneska osebi, ki je izpolnila obveznost, na podlagi prava države članice, v kateri je sodišče, ki je uvedlo postopek zaradi insolventnosti, nima pravnih učinkov in je neobstoj pravnih učinkov posledica uvedbe postopka zaradi insolventnosti?

               4.

               Ali domneva nevédenja na podlagi člena 24(2) Uredbe št. 1346/2000 velja, če organi iz člena 21(2), drugi stavek, uredbe niso sprejeli potrebnih ukrepov za zagotovitev javne objave sklepov sodišča, s katerima je to imenovalo začasnega stečajnega upravitelja in odredilo, da so razpolaganja družbe veljavna samo s soglasjem začasnega stečajnega upravitelja, v sodnem registru države članice, na ozemlju katere ima dolžnica poslovalnico, če država članica, v kateri je sedež poslovalnice, določa obvezno objavo teh sklepov, čeprav ju na podlagi člena 25 v povezavi s členom 16 uredbe priznava?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 1, str. 191.


title: Zadeva C-180/04: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. septembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Genova — Italija) — Andrea Vassallo proti Azienda Ospedaliera Ospedale San Martino di Genova e Cliniche Universitarie Convenzionate (Direktiva 1999/70/ES — Določbi 1(b) in 5 okvirnega sporazuma o delu za določen čas — Vzpostavitev delovnega razmerja za nedoločen čas v primeru kršitve pravil o zaporednih pogodbah za določen čas — Možnost odstopanja za pogodbe o zaposlitvi, sklenjene z javno upravo)

text:
               28.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/1

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. septembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Genova — Italija) — Andrea Vassallo proti Azienda Ospedaliera Ospedale San Martino di Genova e Cliniche Universitarie Convenzionate
   (Zadeva C-180/04) (1)

   (Direktiva 1999/70/ES - Določbi 1(b) in 5 okvirnega sporazuma o delu za določen čas - Vzpostavitev delovnega razmerja za nedoločen čas v primeru kršitve pravil o zaporednih pogodbah za določen čas - Možnost odstopanja za pogodbe o zaposlitvi, sklenjene z javno upravo)
   (2006/C 261/02)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunale di Genova
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Andrea Vassallo

      Tožena stranka: Azienda Ospedaliera Ospedale San Martino di Genova e Cliniche Universitarie Convenzionate
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Tribunale di Genova — Razlaga Direktive Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL L 175, str. 43) — Vzpostavitev delovnega razmerja za nedoločen čas v primeru kršitve pravil o zaporednih pogodbah za določen čas — Možnost odstopanja za pogodbe o zaposlitvi, sklenjene z javno upravo
   Izrek
   Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen 18. marca 1999, ki je priloga k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP, je treba razlagati tako, da načeloma ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki v primeru, ko delodajalec iz javnega sektorja zlorabi veriženje pogodb ali delovnih razmerij za določen čas, izključuje, da bi se ti spremenili v pogodbe ali delovna razmerja za nedoločen čas, čeprav je taka sprememba predvidena za pogodbe in delovna razmerja, sklenjena z delodajalcem iz zasebnega sektorja, če ima ta ureditev druge učinkovite ukrepe za preprečevanje in, če je potrebno, kaznovanje primerov, ko delodajalec iz javnega sektorja zlorabi veriženje pogodb za določen čas.

      (1)  UL C 156, 12.6.2004.


title: Združeni zadevi C-283/06 in C-312/06: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 11. oktobra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Zala Megyei Bíróság, Legfelsőbb Bíróság – Republika Madžarska) – KÖGÁZ rt, E-ON IS Hungary kft, E-ON DÉDÁSZ rt, Schneider Electric Hungária rt, TESCO Áruházak rt, OTP Garancia Biztosító Rt., OTP Bank rt, ERSTE Bank Hungary rt, Vodafon Magyarország Mobil Távközlési rt (C-283/06) proti Zala Megyei Közigazgatási Hivatal Vezetője, OTP Garancia Biztosító rt/Vas Megyei Közigazgatási Hivatal (C-312/06) (Šesta direktiva o DDV – Člen 33(1) – Pojem prometni davki – Lokalni davek na pravne osebe)

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/13

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 11. oktobra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Zala Megyei Bíróság, Legfelsőbb Bíróság – Republika Madžarska) – KÖGÁZ rt, E-ON IS Hungary kft, E-ON DÉDÁSZ rt, Schneider Electric Hungária rt, TESCO Áruházak rt, OTP Garancia Biztosító Rt., OTP Bank rt, ERSTE Bank Hungary rt, Vodafon Magyarország Mobil Távközlési rt (C-283/06) proti Zala Megyei Közigazgatási Hivatal Vezetője, OTP Garancia Biztosító rt/Vas Megyei Közigazgatási Hivatal (C-312/06)
   (Združeni zadevi C-283/06 in C-312/06) (1)

   (Šesta direktiva o DDV - Člen 33(1) - Pojem „prometni davki“ - Lokalni davek na pravne osebe)
   (2007/C 297/19)
   Jezik postopka: madžarščina
   Predložitveno sodišče
   Zala Megyei Bíróság, Legfelsőbb Bíróság
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: KÖGÁZ rt, E-ON IS Hungary kft, E-ON DÉDÁSZ rt, Schneider Electric Hungária rt, TESCO Áruházak rt, OTP Garancia Biztosító Rt., OTP Bank rt, ERSTE Bank Hungary rt, Vodafon Magyarország Mobil Távközlési rt, (C-283/06), OTP Garancia Biztosító rt (C-312/06)

      Toženi stranki: Zala Megyei Közigazgatási Hivatal Vezetője (C-283/06), Vas Megyei Közigazgatási Hivatal (C-312/06)
   Predmet
   Predloga za sprejetje predhodne odločbe – Zala Megyei Bíróság, Legfelsőbb Bíróság – Razlaga Priloge X (Seznam iz člena 24 Pristopne pogodbe: Madžarska), Poglavje 4 (Politika konkurence), točka 3(a) Aktu o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Ciper, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike in prilagoditvah Pogodb, na katerih temelji Evropska unija (UL L 236, str. 33) in člena 33 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) – Prepoved davkov, ki bi imeli značaj prometnega davka – Nacionalna zakonodaja, ki lokalne organe pooblašča, da uvedejo davek na gospodarske transakcije – Možnost države članice, ki ji je podeljena z Aktom o pristopu, da uporablja znižanja za ta davek med prehodnim obodbjem.
   Izrek
   Člen 33(1) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 91/680/EGS z dne 16. decembra 1991 o dopolnitvi skupnega sistema davka na dodano vrednost in o spremembi Direktive 77/388 zaradi odprave davčnih meja, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da bi se v veljavi obdržala davčna dajatev, ki ima take značilnosti kot dajatev, ki se obravnava v postopku v glavni stvari.

      (1)  UL C 212, 2.9.2006.

      UL C 237, 30.9.2006.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. junija 2005 v zadevi T-186/04, Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)(UUNT) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti SPAFORM — Prejšnji nacionalni besedni znamki SPA in SPA THERMES — Delna zavrnitev ugovora — Pravilo 18(1) Uredbe (ES) št. 2868/95)

text:
               20.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/21

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 15. junija 2005
   v zadevi T-186/04, Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)(UUNT) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti SPAFORM - Prejšnji nacionalni besedni znamki SPA in SPA THERMES - Delna zavrnitev ugovora - Pravilo 18(1) Uredbe (ES) št. 2868/95)
   (2005/C 205/38)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi T-186/04, Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV, s sedežem v Spaju (Belgija), ki jo zastopajo L. de Brouwer, E. Cornu, É. De Gryse in D. Moreau, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnik: M. G. Schneider), druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient na Sodišču prve stopnje, je bila Spaform Ltd, s sedežem v Southamptonu (Združeno kraljestvo), ki jo zastopata J. Gardner in A. Howard, barristers, zaradi tožbe zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 25. februarja 2004 (zadeva R 827/2002-4), v zvezi s postopkom z ugovorom med Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV, in Spaform Ltd, je Sodišče prve stopnje (drugi senat), v sestavi J. Pirrung, predsednik, N. J. Forwood in S. Papasavvas, sodnika, sodni tajnik: B. Pastor, namestnica sodnega tajnika, dne 15. junija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 25. februarja 2004 (zadeva R 827/2002-4) se delno razveljavi, kolikor razglaša za nedopusten ugovor, na podlagi člena 8(5) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti, glede znamke SPA, registrirane v državah Beneluksa pod št. 389230.

               2.

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               3.

               UUNT se naloži, da nosi svoje stroške in stroške tožeče stranke.

               4.

               Intervenientu se naloži, da nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 201, 7.8.2004.


title: Zadeva T-355/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 1. decembra 2016 – STC/Komisija (Javna naročila gradenj — Postopek javnega razpisa — Izgradnja trigeneracijske centrale s plinsko turbino in s tem povezano vzdrževanje — Zavrnitev ponudbe ponudnika — Umik izpodbijanega akta — Ustavitev postopka)

text:
               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/33

         Sklep Splošnega sodišča z dne 1. decembra 2016 – STC/Komisija
   (Zadeva T-355/14) (1)

   ((Javna naročila gradenj - Postopek javnega razpisa - Izgradnja trigeneracijske centrale s plinsko turbino in s tem povezano vzdrževanje - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Umik izpodbijanega akta - Ustavitev postopka))
   (2017/C 022/44)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: STC SpA (Forlì, Italija) (zastopnika: A. Marelli in G. Delucca, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva L. Di Paolo, F. Moro in L. Cappelletti, nato L. Di Paolo in F. Moro, agenti)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: CPL Concordia Soc. coop. (Concordia Sulla Secchia, Italija) (zastopnik: A. Penta, odvetnik)

      Predmet

   Na eni strani, predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti, prvič, sklepa Komisije z dne 3. aprila 2014, s katerim je ta zavrnila ponudbo, ki jo je tožeča stranka predložila v okviru javnega razpisa JRC IPR 2013 C040031 OC za izgradnjo trigeneracijske centrale s plinsko turbino in njeno vzdrževanje v Ispri (Italija) v njenem Skupnem raziskovalnem središču (JRC) (UL 2013/S 137237146), drugič, odločbe, s katero je Komisija naročilo oddala družbi CPL Concordia, ter katerega koli drugega s to odločbo povezanega predhodnega ali poznejšega akta, vključno z morebitno odločbo o odobritvi pogodbe in, po potrebi, same pogodbe, tretjič, dopisa Komisije z dne 15. aprila 2014, s katerim je bila zavrnjena prošnja tožeče stranke za dostop do dokumentov javnega razpisa, in na drugi strani, predlog, primarno, da se Komisiji naloži, da razveljavi oddajo naročila in da navedeno naročilo odda tožeči stranki, ter podredno, če škode ni mogoče popraviti, naj se Komisiji naloži, da tožeči stranki plača odškodnino za škodo, ki jo je utrpela.

      Izrek

               1.

               Postopek s to tožbo se ustavi.

               2.

               Predloge družbe CPL Concordia Soc. coop. se zavrže kot očitno nedopustne.

               3.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške, ki se nanašajo na ta postopek in na postopek za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 223, 14.7.2014.


title: Zadeva T-415/07: Tožba, vložena 21. novembra 2007 – RedEnvelope proti UUNT – Red Letter Days (redENVELOPE)

text:
               12.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 8/25

         Tožba, vložena 21. novembra 2007 – RedEnvelope proti UUNT – Red Letter Days (redENVELOPE)
   (Zadeva T-415/07)
   (2008/C 8/45)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: RedEnvelope Inc. (San Francisco, Združene države) (zastopnik: A. Poulter, Solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Red Letter Days Ltd (London, Združeno kraljestvo)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se odločba prvega odbora za pritožbe z dne 14. septembra 2007 v zadevi št. R 1117/2005-1, v delu, v katerem dopušča predložitev novih dokazov v utemeljitev ugovora;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave: Figurativna znamka „redENVELOPE“ za storitve iz razredov 35 in 42 – prijava št. 1 601 327.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega postopku z ugovorom: Red Letter Days Ltd.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Registrirane in neregistrirane nacionalne besedne in figurativne znamke „RED LETTER“, „RED LETTER DAYS“ in „RED LETTER DAYS PLC“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 14, 16, 18, 21, 22, 25, 26, 33, 36, 39, 41, 42, 43 in 44.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovoru se delno ugodi.

      Odločba odbora za pritožbe: Razveljavitev odločbe oddelka za ugovore in vrnitev zadeve oddelku v nadaljnjo presojo glede člena 8(4) Uredbe Sveta št. 40/94.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 74(2) Uredbe Sveta št. 40/94, saj je odbor za pritožbe dopustil vlaganje novih dokazov, kar bo oddelku za ugovore omogočilo presojo na podlagi dokazov, ki prej niso bili na voljo in na katere tožeča stranka pred oddelkom za ugovore ni mogla odgovoriti


title: Zadeva C-390/10: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 14. aprila 2011 – Evropska komisija proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2007/36/ES — Uveljavljanje določenih pravic delničarjev družb, ki kotirajo na borzi — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               18.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/6

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 14. aprila 2011 – Evropska komisija proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-390/10) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2007/36/ES - Uveljavljanje določenih pravic delničarjev družb, ki kotirajo na borzi - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   2011/C 179/09
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Braun in L. de Schietere de Lophem, zastopnika)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg (zastopnik: C. Schiltz, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje oziroma opustitev sporočitve vseh predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2007/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o uveljavljanju določenih pravic delničarjev družb, ki kotirajo na borzi (UL L 184, str. 17), v predpisanem roku

      Izrek

               1.

               Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2007/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o uveljavljanju določenih pravic delničarjev družb, ki kotirajo na borzi, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.

               2.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 274, 9.10.2010.


title: Zadeva C-420/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 14. septembra 2012 – Anitrav proti Roma Capitale

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/26

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 14. septembra 2012 – Anitrav proti Roma Capitale
   (Zadeva C-420/12)
   2012/C 366/46
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Associazione Nazionale Imprese Trasporto Viaggiatori (Anitrav)

      Tožena stranka: Roma Capitale

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člen 49 PDEU, člen 3 Pogodbe EU, členi od 3 PDEU do 6 PDEU, 101 PDEU in 102 PDEU nasprotujejo uporabi členov 3(3), 8(3) in 11 zakona št. 21 iz leta 1992 v delu, v katerem določajo, da „morata biti sedež prevoznika in remiza izključno na ozemlju občine, ki je izdala dovoljenje“, da „je treba za pridobitev in ohranitev veljavnosti dovoljenja za opravljanje storitve dajanja vozila z voznikom v najem imeti sedež, remizo ali privezni mostič na podlagi veljavnega pravnega naslova na ozemlju občine, ki je izdala dovoljenje,“ in da „se rezervacija za storitev najema vozila z voznikom opravi v remizi. Vsak posamezni najem vozila z voznikom se začne in konča v remizi v občini, ki je izdala dovoljenje, z vrnitvijo v remizo, uporabnik pa lahko vstopi in izstopi tudi na ozemlju drugih občin“?


title: Zadeva C-524/12 P: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 14. novembra 2013 – TeamBank AG Nürnberg proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Fercredit Servizi Finanziari SpA (Pritožba — Znamka Skupnosti — Figurativna znamka f@ir Credit — Ugovor imetnika figurativne znamke Skupnosti FERCREDIT — Zavrnitev registracije)

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/22

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 14. novembra 2013 – TeamBank AG Nürnberg proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Fercredit Servizi Finanziari SpA
   (Zadeva C-524/12 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Figurativna znamka f@ir Credit - Ugovor imetnika figurativne znamke Skupnosti FERCREDIT - Zavrnitev registracije)
   2014/C 52/37
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: TeamBank AG Nürnberg (zastopnik: D. Terheggen, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, agent), Fercredit Servizi Finanziari SpA (zastopniki: G. Petrocchi, A. Masetti Zannini de Concina in R. Cartella, odvetniki)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 19. septembra 2012 v zadevi TeamBank proti UUNT – Fercredit Servizi Finanziari (T-220/11), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. februarja 2011 (zadeva R 719/2010-1), v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Fercredit Servizi Finanziari SpA in TeamBank AG Nürnberg – Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1) – Verjetnost zmede med figurativnim znakom, ki vsebuje besedni element „f@ir Credit“, in prejšnjo mednarodno figurativno znamko, ki vsebuje besedni element „FERCREDIT“.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi TeamBank AG Nürnberg se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 9, 12.1.2013.


title: Zadeva T-263/17: Tožba, vložena 3. maja 2017 – SD/EIGE

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/48

         Tožba, vložena 3. maja 2017 – SD/EIGE
   (Zadeva T-263/17)
   (2017/C 239/61)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: SD (zastopnika: L. Levi in A. Blot, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski inštitut za enakost spolov (EIGE)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost implicitne odločbe EIGE z dne 26. avgusta 2016 o zavrnitvi prošnje tožeče stranke z dne 26. aprila 2016 za drugo podaljšanje njene pogodbe o zaposlitvi;

               —

               po potrebi razglasi tudi ničnost odločbe EIGE z dne 20. januarja 2017, ki je bila tožeči stranki vročena 23. januarja 2017, o zavrnitvi pritožbe, ki jo je vložila tožeča stranka 3. oktobra 2016 zoper implicitno odločbo EIGE;

               —

               odredi, naj se tožeči stranki nadomesti premoženjska in nepremoženjska škoda, ki jo je utrpela;

               —

               odredi vračilo vseh stroškov, ki jih je imela v zvezi s tem postopkom.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve in posledično načela dobrega upravljanja.

                           —

                           Tožena stranka tožeči stranki ni izdala obrazložene odločbe glede predmeta njene prošnje in nadaljnje pritožbe. Ta popoln neobstoj obrazložitve pomeni kršitev obveznosti obrazložitve in načela dobrega upravljanja.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 8 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije in Sklepa EIGE št. 82 z dne 28. julija 2014 o postopku (ne)podaljšanja pogodb, ki se uporablja za začasne in pogodbene uslužbence (v nadaljevanju: Sklep št. 82).

                           —

                           Tožena stranka ni ustrezno izvrševala diskrecijske pravice, ki jo ima na podlagi zgoraj navedenih določb, in ni celovito ali podrobno preučila vseh upoštevnih dejstev zadeve.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitve postopka, vključno s kršitvijo internih procesnih pravil iz Sklepa št. 82 ter kršitvijo pravice do obrambe, pravice do izjave, načela dobrega upravljanja in dolžnosti skrbnega ravnanja.

                           —

                           Tožena stranka ni sledila postopku iz Sklepa št. 82 in tožeči stranki ni dala možnosti, da kakor koli predstavi svoje stališče. Tako pred sprejetjem odločbe z dne 26. avgusta 2016 od tožeče stranke ni pridobila upoštevnih informacij glede njenih interesov in ji ni omogočila, da ustrezno pripravi svojo obrambo.


title: Zadeva T-3/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 29. septembra 2014  – Ronja proti Komisiji (Ničnostna tožba — Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokumenti, ki so bili izmenjani v okviru pritožbe v zvezi s prenosom Direktive 2001/37/ES — Dokumenti, ki izvirajo iz države članice — Nasprotovanje države članice — Delna zavrnitev dostopa — Sklep o odobritvi neomejenega dostopa na podlagi ukrepa procesnega vodstva — Ustavitev postopka — Dokumenti, ki izvirajo od Komisije — Sklep o odobritvi neomejenega dostopa — Nezmožnost Komisije, da proti Avstriji začne postopek zaradi neizpolnitve obveznosti — Nedopustnost)

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/40

         Sklep Splošnega sodišča z dne 29. septembra 2014 – Ronja proti Komisiji
   (Zadeva T-3/13) (1)

   ((Ničnostna tožba - Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti, ki so bili izmenjani v okviru pritožbe v zvezi s prenosom Direktive 2001/37/ES - Dokumenti, ki izvirajo iz države članice - Nasprotovanje države članice - Delna zavrnitev dostopa - Sklep o odobritvi neomejenega dostopa na podlagi ukrepa procesnega vodstva - Ustavitev postopka - Dokumenti, ki izvirajo od Komisije - Sklep o odobritvi neomejenega dostopa - Nezmožnost Komisije, da proti Avstriji začne postopek zaradi neizpolnitve obveznosti - Nedopustnost))
   2014/C 409/57
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ronja s.r.o. (Znojmo, Češka republika) (zastopnik: E. Engin-Deniz, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Noll-Ehlers in C. Zadra, zastopnika)

      Predmet

   Na eni strani predlog za razglasitev ničnosti sklepov Komisije z dne 6. septembra in 8. novembra 2012, s katerima je zavrnjen neomejen dostop do dopisov, ki sta si jih Komisija in Republika Avstrija izmenjali v okviru pritožbe 2008/4340, ki jo je tožeča stranka vložila v zvezi s prenosom Direktive 2001/37/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. junija 2001 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o izdelavi, predstavitvi in prodaji tobačnih izdelkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 6, str. 147), in na drugi strani predlog za ugotovitev, da je Komisija nezakonito opustila uvedbo postopka zaradi neizpolnitve obveznosti proti Republiki Avstriji zaradi kršitve člena 13 Direktive 2001/37 in člena 34 PDEU.

      Izrek

               1.

               Postopek v zvezi z drugim delom predlogov družbe Ronja s.r.o. se v delu, v katerem se nanaša na razglasitev ničnosti sklepa Evropske komisije z dne 8. novembra 2012, s katerim je bil zavrnjen neomejen dostop do dopisov Republike Avstrije z dne 19. februarja in 8. maja 2009, naslovljenih na Komisijo, in dopisov, ki sta si jih ti izmenjali v okviru pritožbe 2008/4340, ki jo je družba Ronja vložila v zvezi s prenosom Direktive 2001/37/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. junija 2001 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o izdelavi, predstavitvi in prodaji tobačnih izdelkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 6, str. 147), ustavi.

               2.

               V preostalem se tožba zavrže kot nedopustna.

               3.

               Družba Ronja nosi svoje stroške in stroške Komisije, ki so bili priglašeni v zvezi s predlogi za razglasitev ničnosti, ki so bili vloženi zoper sklep Komisije z dne 6. septembra 2012, s katerim je Komisija odobrila dostop do dopisov z dne 23. decembra 2008 in 18. marca 2009, naslovljenih na Republiko Avstrijo in izmenjanih med njima v okviru pritožbe 2008/4340, predlogi, naj se ji odobri neomejen dostop do zahtevane dokumentacije, in predlogi za ugotovitev, da je Komisija nezakonito opustila uvedbo postopka zaradi neizpolnitve obveznosti proti Republiki Avstriji.

               4.

               Komisija nosi svoje stroške in stroške družbe Ronja, ki jih je ta priglasila v zvezi s predlogi za razglasitev ničnosti v delu, v katerem so ti vloženi zoper njen sklep z dne 8. novembra 2012.

      (1)  UL C 79, 16.3.2013.


title: Zadeva T-452/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2012 – Western Digital in Western Digital Ireland proti Komisiji

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/37

         Sklep Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2012 – Western Digital in Western Digital Ireland proti Komisiji
   (Zadeva T-452/11) (1)

   2012/C 355/79
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 305, 15.10.2011.


title: Zadeva T-532/13: Tožba, vložena 26. septembra 2013 – Kicks Kosmetikkedjan proti UUNT – Kik Textilien und Non-Food (KICKS)

text:
               7.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 359/17

         Tožba, vložena 26. septembra 2013 – Kicks Kosmetikkedjan proti UUNT – Kik Textilien und Non-Food (KICKS)
   (Zadeva T-532/13)
   2013/C 359/33
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Kicks Kosmetikkedjan AB (Stockholm, Švedska) (zastopnik: K. Strömholm, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Kik Textilien und Non-Food GmbH (Bönen, Nemčija)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo;

               —

               naloži plačilo stroškov UUNT ali, podredno, če je to ustrezno, intervenientki;

               —

               dovoli registracijo izpodbijane prijave št. 9245473 v celoti.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Kicks Kosmetikkedjan AB

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „KICKS“ za proizvode in storitve iz razredov 3, 8, 14, 21 in 35 – prijava št. 9245473

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Kik Textilien und Non-Food GmbH

      Navajana znamka ali znak: nemška in mednarodna besedna znamka „kik“ za storitve iz razreda 35

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru za zadevne proizvode in storitve

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva F-121/13: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 1. avgusta 2016 – Poniskaitis/Komisija (Javni uslužbenci – Uradniki – Pokojnine – Člen 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike – Prenos pokojninskih pravic, pridobljenih v okviru drugih sistemov, v pokojninski sistem Unije – Odločba o priznanju pokojninske dobe, v kateri so uporabljene nove splošne določbe za izvajanje členov 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike – Člen 81 Poslovnika – Očitno neutemeljena tožba)

text:
               3.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 364/48

      Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 1. avgusta 2016 – Poniskaitis/Komisija
      (Zadeva F-121/13) (1)

      ((Javni uslužbenci - Uradniki - Pokojnine - Člen 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike - Prenos pokojninskih pravic, pridobljenih v okviru drugih sistemov, v pokojninski sistem Unije - Odločba o priznanju pokojninske dobe, v kateri so uporabljene nove splošne določbe za izvajanje členov 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike - Člen 81 Poslovnika - Očitno neutemeljena tožba))
      (2016/C 364/61)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Jonas Poniskaitis (Bruselj, Belgija) (zastopnika: sprva D. de Abreu Caldas in J.-N. Louis, odvetnika, nato J.-N. Louis, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: sprva J. Currall in G. Gattinara, agenta, nato G. Gattinara, agent)

         Predmet

      Razglasitev ničnosti odločbe o prenosu pokojninskih pravic tožeče stranke v pokojninski sistem Unije, v kateri so uporabljene nove splošne določbe za izvajanje členov 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne kot očitno neutemeljena.

                  2.

                  Vsaka stranka nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 52, 22.2.2014, str. 53.


title: Zadeva C-29/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel (Luksemburg) 18. januarja 2010 – Heiko Koelzsch proti državi Veliko vojvodstvo Luksemburg

text:
               27.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel (Luksemburg) 18. januarja 2010 – Heiko Koelzsch proti državi Veliko vojvodstvo Luksemburg
   (Zadeva C-29/10)
   2010/C 80/30
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour d'appel

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Heiko Koelzsch

      Tožena stranka: država Veliko vojvodstvo Luksemburg

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba kolizijsko pravilo, ki ga določa Rimska konvencija z dne 19. junija 1980 o pravu, ki se uporablja za pogodbene obveznosti, in sicer v členu 6(2)(a), ki določa, da se za pogodbo o zaposlitvi uporablja pravo države, v kateri delavec v izpolnjevanju pogodbe običajno opravlja svoje delo, razlagati tako, da je treba, kadar delavec opravlja delo v več državah, vendar se sistematično vrača v eno izmed njih, to državo šteti za državo, v kateri delavec običajno opravlja svoje delo?


title: Zadeva T-270/04: Tožba Bic Deutschland GmbH & Co OHG proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 1. julija 2004

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/30

         Tožba Bic Deutschland GmbH & Co OHG proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 1. julija 2004
   (Zadeva T-270/04)
   (2004/C 262/59)
   Jezik postopka: francoščina
   Bic Deutschland GmbH & Co OHG s sedežem v Eschbornu (Nemčija), ki jo zastopa Dominique Voillemot, avocat, je dne 1. julija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Komisije Evropskih skupnosti z dne 3. maja 2004, na podlagi katere je dolžna plačati denarno kazen, ki je bila naložena družbi Tipp-Ex z odločbo Komisije z dne 10. julija 1987, povečano za obresti, katerih končni izračun je bil narejen 28. maja 2004 in ki določa, da se unovči bančna garancija, ki jo je izdala Deutschland Bank AG Frankfurt am Main;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka je vstopila v položaj družbe Tipp-Ex na podlagi odkupa, izvršenega dne 1. januarja 1997 in notranjega prestrukturiranja skupine BIC, ki mu je sledila. Družba Tipp-Ex je bila naslovnica Odločbe št. 87/406/EGS z dne 10. julija 1987, s katero ji je Komisija naložila plačilo denarne kazni v znesku 400.000 ECU zaradi kršitve pravil Skupnosti, ki urejajo pravo konkurence.
   Tipp-Ex je zoper to odločbo vložila tožbo in v korist Komisije položila bančno garancijo, plačljivo na prvi poziv kot varščino za plačilo denarne kazni z obrestmi po stopnji 8 %. Skladno z uveljavljeno prakso se garancija plača le v primeru pisne zahteve Komisije, ki ji je priložen overjen prepis sodbe Sodišča. Le-to je dne 8. februarja 1990 (1) zavrnilo tožbo družbe Tipp-Ex in potrdilo odločbo z dne 10. julija 1987.
   Komisija je šele dne 12. februarja 2004 od skupine BIC pisno zahtevala plačilo vsote 923.747,94 EUR, ki je vključevala znesek kazni v višini 400.000 EUR s pripadajočimi obrestmi (523.747,94 EUR).
   Po izmenjavi pisem med tožečo stranko in Komisijo je slednja z izpodbijano odločbo zavrnila navedbe družbe BIC, ki so temeljile predvsem na pravilu o zastaranju, ki ga določa člen 4(1) Uredbe 2988/74 (2) in zahtevala plačilo končnega zneska denarne kazni (931.726,02 EUR).
   Tožeča stranka svoje navedbe utemeljuje tako, da zatrjuje:

               —

               kršitev člena 4(1) zgoraj navedene Uredbe št. 2988/74, ki naj ne bi dopuščal izvršbe odločbe, ki določa denarno kazen po izteku roka petih let. V tem smislu trdi, da zastaralni rok v tej zadevi ni bil niti prekinjen niti ustavljen;

               —

               kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku glede delovanja bančne garancije na prvi poziv. Glede na navedeno tožeča stranka trdi, da predložitev bančne garancije ne pomeni plačila kazni in da zgolj imetništvo garancije samo po sebi ne povzroči obveznosti plačila, po drugi strani pa, da unovčenje bančne garancije zahteva izvršilni ukrep v smislu Uredbe št. 2988/74. Skladno s samim besedilom zadevne garancije naj bi imel izvršilni ukrep obliko izrecne zahteve Komisije proti Deutsche Bank, ki ji je priložen overjen prepis sodbe Sodišča v priporočeni pošiljki.

         Tožeča stranka zatrjuje tudi kršitev načela zaupanja v pravo in podredno kršitev splošnega načela sojenja v razumnem roku.

      (1)  Zadeva C-279/87 Tipp-Ex proti Komisiji (Receuil, str. I-261).

      (2)  Uredba Sveta št. 2988/74/EGS o rokih zastaranja v postopkih in izvajanju sankcij v transportnem pravu in pravu konkurence Evropske gospodarske skupnosti (UL L 319, 29.11.1974, str. 1).


title: Zadeva C-494/13 P: Pritožba, ki jo je družba GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH vložila 16. septembra 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 3. julija 2013 v zadevi T-205/12, GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/16

         Pritožba, ki jo je družba GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH vložila 16. septembra 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 3. julija 2013 v zadevi T-205/12, GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-494/13 P)
   2013/C 325/28
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (zastopnici: I. Memmler in S. Schultz, odvetnici)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlog

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 3. julija 2013 v zadevi T-205/12 in odločbo R 387/2011-1 prvega odbora za pritožbe z dne 1. marca 2012;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica kot edini pritožbeni razlog navaja pomanjkljivo obrazložitev in napačno uporabo člena 8(1)(b) Uredbe (ES) 207/2009 (1).
   Pritožnica navaja naslednje razloge:

               Splošno sodišče naj bi napačno razlagalo pojem „enako blago“, ker je „cigare“ izenačilo s splošnejšim pojmom „tobačni proizvodi“. S tem naj bi Splošno sodišče neprimerno razširilo področje varstva sporne znamke.

               Splošno sodišče naj bi napačno razlagalo pojem „podobno blago“, ker naj tudi pri presoji podobnosti blaga ne bi smelo šteti, da so „cigare“ na splošno podobne kot splošnejši pojem „proizvodi za kadilce“.

               Pri primerjanju znakov naj Splošno sodišče ne bi pravilno uporabilo pravila presoje vseh okoliščin, ker naj bi posplošeno primerjalo elementa „LIBERTAD“ in „LIBERTE“, pri čemer naj bi zanemarilo vse ostale elemente.

               Zlasti naj bi bili pri nasprotujočih si znamkah prevladujoči nekateri drugi elementi, med drugim kombinacija barv izpodbijane znamke in figurativne znamke, navajane v postopku z ugovorom, ter oznaka „LA“.

               Prav tako naj bi Splošno sodišče napačno uporabilo načela, ki jih je Sodišče razvilo v zvezi s pojmom podobnosti, ker naj ne bi dovolj upoštevalo različnih jezikov obeh znamk.

               Zato naj bi Splošno sodišče sprejelo napačno odločitev.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva C-324/09: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. julija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Chancery Division) – Združeno kraljestvo) – L'Oréal SA in drugi proti eBay International AG in drugim (Znamke — Internet — Ponudba za prodajo proizvodov, zaščitenih z znamko, ki jih je imetnik znamke namenil za prodajo v tretjih državah, na spletnem trgu, namenjenem potrošnikom v Uniji — Odstranitev embalaže navedenih proizvodov — Direktiva 89/104/EGS — Uredba (ES) št. 40/94 — Odgovornost upravljavca spletnega trga — Direktiva 2000/31/ES (Direktiva o elektronskem poslovanju) — Sodne odredbe, izdane proti navedenemu upravljavcu — Direktiva 2004/48/ES (Direktiva o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine)

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/3

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. julija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Chancery Division) – Združeno kraljestvo) – L'Oréal SA in drugi proti eBay International AG in drugim
   (Zadeva C-324/09) (1)

   (Znamke - Internet - Ponudba za prodajo proizvodov, zaščitenih z znamko, ki jih je imetnik znamke namenil za prodajo v tretjih državah, na spletnem trgu, namenjenem potrošnikom v Uniji - Odstranitev embalaže navedenih proizvodov - Direktiva 89/104/EGS - Uredba (ES) št. 40/94 - Odgovornost upravljavca spletnega trga - Direktiva 2000/31/ES (Direktiva o elektronskem poslovanju) - Sodne odredbe, izdane proti navedenemu upravljavcu - Direktiva 2004/48/ES (Direktiva o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine)
   2011/C 269/05
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: L'Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie, Laboratoire Garnier et Cie, L'Oréal (UK) Limited

      Tožene stranke: eBay International AG, eBay Europe SARL, eBay (UK) Limited, Stephan Potts, Tracy Ratchford, Marie Ormsby, James Clarke, Joanna Clarke, Glen Fox, Rukhsana Bi

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Razlaga členov 5(1)(a) ter 7(1) in (2) Prve direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (89/104/EGS) (UL L 40, str. 1), členov 9(1)(a) ter 13(1) in (2) Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, str. 1), člena 14(1) Direktiva 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (Direktiva o elektronskem poslovanju) (UL L 178, str. 1) in člena 11 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine (UL L 157, str. 45) – Pojem „trženje“ – Vzorci parfumov in kozmetičnih izdelkov, namenjeni za brezplačno dajanje potrošnikom – Pojem „uporaba“ znamke – Vpis znaka, ki je enak znamki, pri ponudniku storitev, ki upravlja spletni iskalnik, s strani trgovca, da bi se na zaslonu na podlagi vnosa navedenega znaka kot iskalnega niza v iskalnik samodejno izpisal URL naslov njegovega spletnega mesta, na katerem se ponujajo blago in storitve, enake tistim, ki so zaščitene z znamko

      Izrek

               1.

               Če izdelke, ki so v tretji državi in so označeni z znamko, registrirano v državi članici Unije, ali znamko Skupnosti ter v Evropskem gospodarskem prostoru ali v Uniji, če gre za znamko Skupnosti, še niso bili dani na trg, gospodarski subjekt prek spletnega trga brez soglasja imetnika te znamke prodaja potrošnikom na tem ozemlju, lahko navedeni imetnik na podlagi pravil iz člena 5 Prve direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (89/104/EGS), kakor je bila spremenjena s Sporazumom o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992, ali člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti nasprotuje tej prodaji, tej ponudbi za prodajo ali temu oglaševanju. Nacionalna sodišča so pristojna, da v vsakem posameznem primeru presodijo, ali obstajajo upoštevni indici za ugotovitev, da je ponudba za prodajo ali oglas, prikazan na spletnem trgu, dostopnem na navedenem ozemlju, namenjen potrošnikom na tem ozemlju.

               2.

               Kadar imetnik znamke svojim pooblaščenim distributerjem dobavlja izdelke, označene s to znamko in namenjene predstavitvi izdelkov potrošnikom na pooblaščenih maloprodajnih mestih, in stekleničke, ki so prav tako označene s to znamko in iz katerih se lahko pretočijo brezplačni vzorci za potrošnike, to brez dokazov o nasprotnem ne pomeni dajanja na trg v smislu Direktive 89/104 in Uredbe št. 40/94.

               3.

               Člen 5 Direktive 89/104 in člen 9 Uredbe št. 40/94 je treba razlagati tako, da lahko imetnik znamke na podlagi izključnih pravic iz te znamke nasprotuje nadaljnji prodaji izdelkov, kakršni so ti v postopku v glavni stvari, na podlagi tega, da je preprodajalec odstranil zunanjo embalažo teh proizvodov, če zaradi te odstranitve embalaže niso navedeni bistveni podatki, kot so tisti v zvezi z identiteto izdelovalca ali osebe, odgovorne za trženje kozmetičnega izdelka. Tudi če odstranitev zunanje embalaže ne povzroči take nenavedbe podatkov, lahko imetnik znamke nasprotuje nadaljnji prodaji parfuma ali kozmetičnega izdelka, označenega z znamko, katere imetnik je, brez embalaže, če dokaže, da je odstranitev embalaže škodovala podobi navedenega izdelka in zato ugledu znamke.

               4.

               Člen 5(1)(a) Direktive 89/104 in člen 9(1)(a) Uredbe št. 40/94 je treba razlagati tako, da sme imetnik znamke upravljavcu spletnega trga prepovedati, da ob uporabi ključne besede, ki je enaka tej znamki in jo je ta upravljavec izbral v okviru storitve internetnega referenciranja, oglašuje izdelke, ki so zaščiteni s to znamko in se prodajajo na navedenem trgu, če to oglaševanje običajno obveščenemu in razumno pozornemu uporabniku interneta ne omogoča ali mu le omejeno omogoča, da se seznani s tem, ali navedeni izdelki izvirajo od imetnika znamke ali podjetja, ki je z njim gospodarsko povezano, ali nasprotno, od tretje osebe.

               5.

               Upravljavec spletnega trga znakov, ki so enaki ali podobni znamkam iz ponudb za prodajo, prikazanim na njegovem spletnem mestu, ne „uporablja“ v smislu člena 5 Direktive 89/104 in člena 9 Uredbe št. 40/94.

               6.

               Člen 14(1) Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (Direktiva o elektronskem poslovanju) je treba razlagati tako, da se uporablja za upravljavca spletnega trga, kadar ta ni imel dejavne vloge, zaradi katere bi lahko poznal ali nadzoroval podatke, ki se shranjujejo.
               Navedeni upravljavec ima tako vlogo, kadar daje pomoč, ki obsega zlasti optimizacijo predstavitve ponudb za prodajo ali njihovo promocijo.
               Če upravljavec spletnega trga ni imel dejavne vloge v smislu prejšnjega odstavka in njegovo opravljanje storitve zato spada na področje uporabe člena 14(1) Direktive 2000/31, se v zadevi, v kateri se lahko naloži plačilo odškodnine, vseeno ne more sklicevati na oprostitev odgovornosti, določeno v tej določbi, če je vedel za dejstva ali okoliščine, na podlagi katerih bi moral skrben gospodarski subjekt ugotoviti nezakonitost zadevnih ponudb za prodajo, in v primeru takega vedenja ni takoj ukrepal v skladu z odstavkom 1(b) navedenega člena 14.

               7.

               Člen 11, tretji stavek, Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine je treba razlagati tako, da od držav članic zahteva, da zagotovijo, da lahko nacionalna sodišča, ki so pristojna za varstvo pravic intelektualne lastnine, upravljavcu spletnega trga odredijo, naj sprejme ukrepe, ki ne prispevajo le k prenehanju kršitev teh pravic s strani uporabnikov tega spletnega trga, temveč tudi k preprečevanju nadaljnjih tovrstnih kršitev. Te sodne odredbe morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračalne ter ne smejo ovirati zakonite trgovine.

      (1)  UL C 267, 7.11.2009.