title: Združeni zadevi T-456/05 in T-457/05: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. aprila 2010 – Gütermann in Zwicky proti Komisiji ( „Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Evropski trg industrijskega sukanca — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP — Globe — Teža kršitve — Dejanski vpliv na trg — Trajanje kršitve — Olajševalne okoliščine — Sodelovanje v upravnem postopku — Sorazmernost — Smernice o načinu določanja glob“ )

text:
               5.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/25

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. aprila 2010 – Gütermann in Zwicky proti Komisiji
   (Združeni zadevi T-456/05 in T-457/05) (1)

   („Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg industrijskega sukanca - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP - Globe - Teža kršitve - Dejanski vpliv na trg - Trajanje kršitve - Olajševalne okoliščine - Sodelovanje v upravnem postopku - Sorazmernost - Smernice o načinu določanja glob“)
   2010/C 148/44
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Gütermann AG (Gutach-Breisgau, Nemčija) (zadeva T-456/05) in Zwicky & Co. AG (Wallisellen, Švica) (zadeva T-457/05) (zastopniki: J. Burrichter, B. Kasten in S. Orlikowski Wolf, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva F. Castillo de la Torre, M. Schneider in K. Mojzesowicz, nato F. Castillo de la Torre in K. Mojzesowicz, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2005) 3452 z dne 14. septembra 2005 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva št. COMP/38.337 – PO/[Sukanec]), kakor je bila spremenjena z Odločbo Komisije C(2005) 3765 z dne 13. oktobra 2005, in, podredno, predlog za znižanje globe, ki je bila z navedeno odločbo naložena tožečima strankama.

      Izrek

               1.

               Tožbi se zavrneta.

               2.

               Podjetjema Gütermann AG in Zwicky & Co. AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 60, 11.3.2006.


title: Zadeva T-143/09 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2010 – Komisija proti Petrilli (Pritožba — Javni uslužbenci — Pomožni pogodbeni uslužbenci — Pogodba za določen čas — Pravila v zvezi z najdaljšim trajanjem zaposlitve nestalnega osebja v službah Komisije — Odločba o zavrnitvi podaljšanja pogodbe)

text:
               5.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/12

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2010 – Komisija proti Petrilli
   (Zadeva T-143/09 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Pomožni pogodbeni uslužbenci - Pogodba za določen čas - Pravila v zvezi z najdaljšim trajanjem zaposlitve nestalnega osebja v službah Komisije - Odločba o zavrnitvi podaljšanja pogodbe)
   2011/C 38/19
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: D. Martin in B. Eggers, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: Nicole Petrilli (Woluwé-Saint-Étienne, Belgija) (zastopniki: sprva J.-L. Lodomez in J. Lodomez, nato D. Dejehet in A. Depondt, odvetniki)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 29. februarja 2009 v zadevi Petrilli proti Komisiji (F-98/07, še neobjavljena v ZOdl. JU) za razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Komisija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Nicole Petrilli v okviru te stopnje.

      (1)  UL C 153, 4.7.2009.


title: Zadeva T-117/13 P: Pritožba, ki jo je 25. februarja 2013 vložil Giorgio Lebedef zoper sklep, ki ga je 12. decembra 2012 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-109/11, Lebedef proti Komisiji

text:
               25.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 147/20

         Pritožba, ki jo je 25. februarja 2013 vložil Giorgio Lebedef zoper sklep, ki ga je 12. decembra 2012 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-109/11, Lebedef proti Komisiji
   (Zadeva T-117/13 P)
   2013/C 147/36
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luksemburg) (zastopnik: F. Frabetti, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj sklep Sodišča za uslužbence z dne 12. decembra 2012 v zadevi Lebedef proti Komisiji, F-109/11, katerega predmet je predlog za razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila pritožnika za obdobje od 1. januarja 2009 do 31. decembra 2009 in, natančneje, dela poročila, ki ga je za to obdobje pripravil EUROSTAT, razglasi za ničen:

               —

               naj ugodi predlogom, ki jih je pritožnik podal na prvi stopnji;

               —

               podredno, naj zadevo vrne v razsojanje Sodišču za uslužbence;

               —

               naj odloči o stroških in naloži njihovo plačilo Komisiji Evropske unije.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja šest razlogov, pri čemer so prvi, drugi, tretji in šesti pritožbeni razlog v bistvu enaki ali podobni tistim v zadevi Lebedef proti Komisiji, T-116/13 P.
   Četrti pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava, ker je po mnenju pritožnika Sodišče za uslužbence ugotovilo, da bi moralo bili poročilo o dejavnosti pritožnika pri sindikalni ali poklicni organizaciji (poročilo SPO) le priloženo k poročilu o delu pritožnika pri Statističnem uradu Evropske unije (Eurostat) (v zvezi s točkami do 68 do 70 izpodbijanega sklepa).
   Peti pritožbeni razlog se nanaša na napačno pravo, ker je po mnenju pritožnika Sodišče za uslužbence ugotovilo, da je pritožnik želel izpodbijati svoja ocenjevalna poročila za obdobja pred letom 2009 in odločbo Komisije, da pritožnik ne napreduje (v zvezi s točkama 74 in 75 izpodbijanega sklepa).


title: Zadeva C-339/04: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. julija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato — Italija) — Nuova società di telecomunicazioni SpA proti Ministero delle Comunicazioni, ENI SpA (Telekomunikacijske storitve — Direktiva 97/13/ES — Dajatve in pristojbine za individualne licence)

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/5

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. julija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato — Italija) — Nuova società di telecomunicazioni SpA proti Ministero delle Comunicazioni, ENI SpA
   (Zadeva C-339/04) (1)

   (Telekomunikacijske storitve - Direktiva 97/13/ES - Dajatve in pristojbine za individualne licence)
   (2006/C 224/08)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Consiglio di Stato
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Nuova società di telecomunicazioni SpA

      Tožena stranka: Ministero delle Comunicazioni, ENI SpA
   Predmet
   predlog za sprejetje predhodne odločbe — Consiglio di Stato — Razlaga členov 6 in 11 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 97/13/ES z dne 10. aprila 1997 o skupnem okviru za splošne avtorizacije in posamična dovoljenja na področju telekomunikacijskih storitev (UL L 117, str. 15) — Združljivost nacionalne določbe, ki družbe, ki opravljajo javne storitve in so vzpostavile telekomunikacijska omrežja, zavezuje k ustanovitvi ločene družbe za izvajanje vseh dejavnosti v telekomunikacijskem sektorju
   Izrek
   Člen 11 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 97/13/ES z dne 10. aprila 1997 o skupnem okviru za splošne avtorizacije in posamična dovoljenja na področju telekomunikacijskih storitev nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki imetniku individualne licence za zagotavljanje javnega telekomunikacijskega omrežja, za katero je plačal prispevek, kot je določen v tem členu, naloži plačilo dodatnega prispevka za zasebno rabo omenjenega omrežja, ki je izračunan glede na merila, ki ne ustrezajo tistim, ki so določena v omenjenem členu.

      (1)  UL C 251, 9.10.2004.


title: Zadeva T-105/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 17. oktobra 2007 – InterVideo proti UUNT (WinDVD Creator) ( Znamka Skupnosti – Prijava figurativne znamke Skupnosti WinDVD Creator – Absolutni razlog za zavrnitev – Člen 4 in člen 7(1)(b) ter (c) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/41

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 17. oktobra 2007 – InterVideo proti UUNT (WinDVD Creator)
   (Zadeva T-105/06) (1)

   („Znamka Skupnosti - Prijava figurativne znamke Skupnosti WinDVD Creator - Absolutni razlog za zavrnitev - Člen 4 in člen 7(1)(b) ter (c) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2007/C 297/83)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: InterVideo Inc. (Fremont, Kalifornija, Združene države Amerike) (zastopnik: K. Manhaeve, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (zastopnik: A. Mondéjar, zastopnik)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo R-987/2005-2 drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 31. januarja 2006 v zvezi z registracijo figurativne znamke „WinDVD Creator“ za znamko Skupnosti.
   Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               InterVideo Inc. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 121, 20.5.2006.


title: Zadeva C-206/05: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 26. oktobra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 90/427/EGS — Promet s kopitarji znotraj Skupnosti — Obveznost, da se genetska vrednost plemenskih žrebcev ocenjuje na Švedskem)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/12

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 26. oktobra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski
   (Zadeva C-206/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 90/427/EGS - Promet s kopitarji znotraj Skupnosti - Obveznost, da se genetska vrednost plemenskih žrebcev ocenjuje na Švedskem)
   (2006/C 326/25)
   Jezik postopka: švedščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: F. Erlbacher in K. Simonsson, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Švedska (zastopnik: K. Norman, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Kršitev člena 28 ES in člena 3 Direktive Sveta 90/427/EGS z dne 26. junija 1990 o zootehniških in genealoških pogojih, ki urejajo promet s kopitarji znotraj Skupnosti (UL L 224, str. 55) — Obveznost, da se oceni genetsko vrednost plemenskih žrebcev na Švedskem
   Izrek

               1)

               Kraljevina Švedska je s tem, da v svoji nacionalni zakonodaji določa, da je treba genetsko vrednost žrebcev ocenjevati na Švedskem, da se lahko uporabijo za pripust na pripustni postaji, ni izpolnila obveznosti, ki izhajajo iz člena 3 Direktive Sveta 90/427/EGS z dne 26. junija 1990 o zootehniških in genealoških pogojih, ki urejajo promet s kopitarji znotraj Skupnosti.

               2)

               Kraljevini Švedski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 229, 17.9.2005.


               20.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/8

         Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je dne 27. septembra 2016 vložilo Borgarting lagmannsrett v zadevi Yara International ASA proti norveški vladi, ki jo zastopa ministrstvo za finance
   (Zadeva E-15/16)
   (2017/C 123/09)
   Zahtevek za svetovalno mnenje v zadevi Yara International ASA proti norveški vladi, ki jo zastopa ministrstvo za finance, je Borgarting lagmannsrett (pritožbeno sodišče Borgarting) vložilo pri Sodišču Efte z dopisom z dne 27. septembra 2016, ki ga je tajništvo sodišča prejelo 4. oktobra 2016, glede naslednjega vprašanja:
   Ali je združljivo s členoma 31 in 34 Sporazuma EGP, da nacionalni predpisi o prispevkih znotraj skupine, kot so predpisi norveškega davčnega zakona, na podlagi katerih prispevek zmanjša obdavčljivi dohodek prenositelja in je vključen v obdavčljivi dohodek prejemnika, ne glede na to ali je prejemnik imel izgubo ali dobiček za davčne namene, pogojujejo, da sta tako prenositelj kot prejemnik davčna zavezanca v zadevni državi EGP, ali se morajo predpisi EGP razlagati tako, da je v določenih pogojih treba omogočiti izjemo od zahteve za davčno zavezanost na tem področju?


title: Zadeva T-188/07: Tožba, vložena 28. maja 2007 – Fastweb proti Komisiji

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/35

         Tožba, vložena 28. maja 2007 – Fastweb proti Komisiji
   (Zadeva T-188/07)
   (2007/C 170/68)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Fastweb SpA (zastopnika: M. Merola, član pravne službe, T. Ubaldi, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se razglasi za nično odločba Komisije C (2006) 6634 konč. z dne 24. januarja 2007 glede državne pomoči C 52/2005 (prej NN 88/2005, prej CP 101/2004) v delu, v katerem ukrepe v korist ponudnikov digitalne prizemne televizije, ki nudijo storitve plačljive televizije in kabelskih operaterjev plačljive televizije, s katerimi je Italija subvencionirala nakup digitalnih sprejemnikov, opredeljuje kot državne pomoči, ki so nezakonite in nezdružljive s skupnim trgom (člen 1 odločbe);

               —

               naj se razglasi za nično odločba Komisije C (2006) 6634 konč. z dne 24. januarja 2007 v delu, v katerem nalaga Italiji izterjavo nezdružljivih pomoči, ki so jih prejeli upravičenci in še zlasti tožeča stranka (člena 2 in 3 odločbe);

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Izpodbijana odločba v tej zadevi je ista kot v zadevi Telecom Italia Media proti Komisiji (1), T-96/07.
   V utemeljitev tožbe se uveljavljajo naslednji tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 87(1) Pogodbe ES, nezadostna obrazložitev in pomanjkljiva preiskava v zvezi z opredelitvijo ukrepov kot državna pomoč. Tožeča stranka zlasti trdi, da zadevni ukrepi niso državna pomoč, ker ne vsebujejo prenosa državnih virov v korist domnevnih upravičencev in tem ne podeljujejo selektivne prednosti v škodo konkurentov.

               —

               kršitev člena 87(1) Pogodbe ES, protislovna in nezadostna obrazložitev za določitev in obstoj gospodarske prednosti v korist domnevnih upravičencev do pomoči. Tožeča stranka meni, da naj bi bila presoja Komisije v zvezi z določitvijo oblike pomoči, in sicer gospodarske prednosti, od katere naj bi imeli korist domnevni upravičenci do pomoči, nezadostna in očitno protislovno obrazložena. Odločba naj bi bila poleg tega neveljavna, ker z njo ni dokazano na kakšen način so subvencije dodeljene potrošnikom za nakup sprejemnikov povzročile nujno, avtomatično in gotovo podelitev gospodarske prednosti v korist domnevnih upravičencev ukrepov.

               —

               pomanjkljiva obrazložitev glede določitve višine pomoči, ki jo je treba izterjati od upravičencev, in nezakonitost odredbe o vračilu zaradi kršitve pravil Pogodbe glede državnih pomoči in člena 14 Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999. Tožeča stranka trdi, da se opredelitev količine prednosti, ki naj bi bila podeljena domnevnim upravičencem do ukrepov, ki jih je predlagala Komisija, ne opira na ustrezne razloge in zahteva izvajanje pristojnosti, ki sodi med pristojnosti, ki so s Pogodbo ES in Poslovnikom za področje pomoči, podeljene Komisiji.

               —

               nezakonitost odredbe o vračilu, ker naj bi jo bilo že od samega začetka popolnoma in objektivno nemogoče izvršiti, kot tudi pomanjkljiva obrazložitev in kršitev člena 14(1) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 in kršitev načela sorazmernosti.

      (1)  UL L 117, 29.5.2007, str. 32.


title: Zadeva C-298/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 4. oktobra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/53

         Sklep predsednika Sodišča z dne 4. oktobra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-298/06) (1)

   (2006/C 326/114)

      Jezik postopka: grščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 237, 30.9.2006.


title: Zadeva C-623/16 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 25. novembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 15. septembra 2016 v zadevi T-220/13, Scuola Elementare Maria Montessori/Komisija

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/17

         Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 25. novembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 15. septembra 2016 v zadevi T-220/13, Scuola Elementare Maria Montessori/Komisija
   (Zadeva C-623/16 P)
   (2017/C 038/22)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: P. Stancanelli, D. Grespan, F. Tomat, agenti)

      Drugi stranki v postopku: Scuola Elementare Maria Montessori Srl, Italijanska republika

      Predlogi

               —

               Izpodbijana sodba naj se razveljavi v delu, v katerem je z njo tožba razglašena za dopustno v smislu člena 263, četrti odstavek, zadnji del stavka, PDEU;

               —

               tožba naj se razglasi za nedopustno v smislu člena 263, četrti odstavek, drugi in zadnji del stavka, PDEU in naj se posledično zavrne v celoti;

               —

               Scuola Elementare Montessori naj se naloži plačilo stroškov, nastalih Komisiji, tako v postopku pred Splošnim sodiščem kot tudi v tem postopku.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija se le z enim pritožbenim razlogom, ki ima tri dele, sklicuje na napačno razlago in uporabo člena 263, četrti odstavek, zadnji del stavka, PDEU, ker je Splošno sodišče tožbo tožeče stranke na podlagi te določbe razglasilo za dopustno. Natančneje, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, s tem da je izpodbijani akt štelo za regulatorni akt, ki se neposredno nanaša na tožečo stranko in ki v odnosu do nje ne potrebuje izvedbenih ukrepov.


title: Zadeva C-206/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 2. maja 2011 – Georg Köck proti Schutzverband gegen unlauteren Wettbewerb

text:
               30.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 2. maja 2011 – Georg Köck proti Schutzverband gegen unlauteren Wettbewerb
   (Zadeva C-206/11)
   2011/C 226/20
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagatelj izredne revizije: Georg Köck

      Nasprotna stranka v postopku izredne revizije: Schutzverband gegen unlauteren Wettbewerb

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člena 3(1) in 5(5) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES (1) z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive [Sveta] 84/450/EGS, [direktiv Evropskega parlamenta in Sveta] 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 [Evropskega parlamenta in Sveta] (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) ali druge določbe te direktive nasprotujejo nacionalni ureditvi, v skladu s katero je napoved razprodaje brez dovoljenja pristojnega upravnega organa nedopustna in jo je zato treba v sodnem postopku prepovedati, ne da bi moralo sodišče v tem postopku preveriti, ali je ta poslovna praksa zavajajoča, agresivna ali drugače nepoštena?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah); UL L 149, str. 22.


title: Zadeva T-237/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. januarja 2013 – Lidl Stiftung proti UUNT – Lactimilk (BELLRAM) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti BELLRAM — Nacionalni besedni in figurativni znamki RAM in Ram — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Pravica do izjave — Členi 63(2), 75 in 76 Uredbe št. 207/2009 — Roki v postopku z ugovorom)

text:
               23.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/10

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. januarja 2013 – Lidl Stiftung proti UUNT – Lactimilk (BELLRAM)
   (Zadeva T-237/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti BELLRAM - Nacionalni besedni in figurativni znamki RAM in Ram - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Pravica do izjave - Členi 63(2), 75 in 76 Uredbe št. 207/2009 - Roki v postopku z ugovorom)
   2013/C 55/16
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Nemčija) (zastopnik: T. Träger, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: K. Klüpfel in D. Walicka, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Lactimilk, SA (Madrid, Španija) (zastopnik: P. Casamitjana Lleonart, odvetnik)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 1. marca 2011 (zadeva R 1154/2009-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Lactimilk, SA in Lidl Stiftung & Co. KG

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Lidl Stiftung & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 204, 9.7.2011.


title: Zadeva C-294/08: Tožba, vložena 2. julija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Češki republiki

text:
               27.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/5

         Tožba, vložena 2. julija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Češki republiki
   (Zadeva C-294/08)
   (2008/C 247/07)
   Jezik postopka: češčina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: B. Schima in M. Šimerdová, zastopnika)

      Tožena stranka: Češka republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Češka republika s tem, da

                           —

                           ob registraciji uvoženega vozila, za katerega je bil postopek tehnične homologacije opravljen v drugi državi članici, zahteva, da vozilo na dan homologacije izpolnjuje tehnične zahteve, ki na ta dan veljajo v Češki republiki, in

                           —

                           ob nespoštovanju teh pogojev, zahteva pregled vozila, v okviru katerega preveri skladnost vozila s tehničnimi zahtevami, ki na dan izdelave vozila v Češki republiki veljajo za zadevno kategorijo vozila,

                     ni izpolnila obveznosti iz člena 28 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti;

               —

               Češki republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Zahteve za registracijo rabljenih osebnih vozil uvoženih v Češko republiko iz drugih držav članic, kjer so bila registrirana, so v češkem pravu urejene z Zakonom št. 56/2001 Sb (1). V členu 35(1) in (2) Zakona št. 56/2001 Sb. so določene zahteve v skladu s katerimi se lahko v Češki republiki registrira rabljeno vozilo, ki ga je uvozil posameznik, za katerega je bil postopek tehnične homologacije opravljen v drugi državi članici.
   Češki organi priznajo skladnost takega vozila s češkimi predpisi če so vozilo, njegovi sistemi, sestavni deli ali njegovi različni tehnični deli na dan tehnične homologacije v drugi državi članici EU, izpolnjevali veljavne tehnične zahteve, ki so na ta dan veljale v Češki republiki in so bile določene v veljavni določbi (člen 35(1), Zakona št. 56/2001 Sb.).
   V primeru, ko vozilo, njegovi sistemi, sestavni deli ali njegovi različni tehnični deli, na dan tehnične homologacije v drugi državi članici EU, ne izpolnjujejo tehničnih zahtev, ki takrat veljajo v Češki republiki in so določene v veljavni določbi, pristojni organ odloči o skladnosti s češko ureditvijo na podlagi tehničnega poročila, ki ga izda center pooblaščen za tehnične preglede. Slednji izda tehnično poročilo, če vozilo izpolnjuje tehnične zahteve, ki veljajo v Češki republiki za določeno kategorijo vozila v času izdelave vozila (člen 35(2) Zakona št. 56/2001 Sb.).
   Zato iz določbe člena 35(1) in (2) Zakona št. 56/2001 izhaja, da je tehnična homologacija vseh rabljenih vozil – za katera je druga država članica že izdala potrdilo o skladnosti vozila s tehnično ureditvijo – predmet ponovnega pregleda ob upoštevanju češkega prava. Po mnenju Češke republike je ta pristop v nasprotju z načelom prostega pretoka blaga, v skladu s katerim mora biti blago, ki je dano na trg v skladu z zakonodajo določene države članice, sprejeto na trge vseh drugih držav članic. Češka zakonodaja nikakor ne upošteva rezultatov tehničnih pregledov, ki so bili na istih vozilih opravljeni v drugi državi članici, kar je v nasprotju s členom 3(2) Direktive Sveta 96/96/ES.
   Komisija ob upoštevanju zgoraj navedenega meni, da češka zakonodaja pomeni ukrep, ki ima enak učinek kot količinska omejitev in je v nasprotju s členom 28 Pogodbe ES. Ta ukrep ne omogoča varovanja zdravja in življenja oseb, ali okolja, niti zagotavljanja varnosti v cestnem prometu in zato ni upravičen ob upoštevanju člena 30 Pogodbe ES ali sodne prakse Sodišča Evropskih skupnosti.

      (1)  Zakon št. 56/2001 Sb., o pogojih za vožnjo vozil na cestah in o spremembah zakona št. 168/1999 Sb., o zavarovanju avtomobilske odgovornosti in spremembah več povezanih zakonov (Zakon o zavarovanju avtomobilske odgovornosti), kot je bil spremenjen z Zakonom št. 307/1999 Sb.


title: Zadeva T-348/05: Tožba, vložena 14. septembra 2005 — JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat proti Svetu

text:
               12.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/31

         Tožba, vložena 14. septembra 2005 — JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat proti Svetu
   (Zadeva T-348/05)
   (2005/C 281/57)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (Kirovo Cheptesk, Rusija) (zastopnika: B. Servais, Y. Melin, lawyers)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Uredba Sveta (ES) št. 945/2005 (1) z dne 21. junija 2005 o spremembi Uredbe (ES) št. 658/2002 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve za uvoz amonijevega nitrata s poreklom iz Rusije in Uredbe (ES) št. 132/2001 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve za uvoz amonijevega nitrata s poreklom med drugim iz Ukrajine, naj se razglasi za nično, kolikor

                           —

                           razširja obstoječe protidampinške ukrepe na druge proizvode, kot je zadevni proizvod, v nasprotju s členom 1(1) in (2), členom 3(2), členom 4(1) in členom 5(4) osnovne uredbe; in

                           —

                           je bila sprejeta tako, da krši pravico do obrambe in postopkovne pravice tožeče stranke, ker (i) tožeča stranka ni bila zaslišana, kot je zahtevala skladno s členom 6(5) osnovne uredbe, in ker (ii) Komisija ni ustrezno razkrila bistvenih dejstev in pomislekov, na podlagi katerih je nameravala predlagati spremembo področja uporabe ukrepov, kot zahteva člen 20 osnovne uredbe, in bi bil izid protidampinške preiskave lahko drugačen, če ne bi bilo teh kršitev; in

               —

               Svet naj nosi stroške.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka je ruska družba, ki je specializirana za proizvodnjo fluorplastike, kemikalij, medicinskih proizvodov in gnojil, vključno z amonijevim nitratom. Tožeča stranka uvaža amonijev nitrat in druga gnojila v Skupnost.
   Tožeča stranka zahteva, da se izpodbijana uredba razglasi za nično na podlagi tega, da krši člene 1(1), 1(2), 3(2), 4(1) in 5(4) Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 (2) s tem, da razširja obstoječe protidampinške ukrepe na proizvode, ki niso zadevni proizvodi.
   Poleg tega trdi, da je bila izpodbijana uredba sprejeta tako, da krši pravico do obrambe in postopkovne pravice tožeče stranke, ker (i) tožeča stranka ni bila zaslišana, kot je zahtevala skladno s členom 6(5) Uredbe Sveta (ES) št. 384/96, in ker (ii) Komisija ni ustrezno razkrila bistvenih dejstev in pomislekov, na podlagi katerih je nameravala predlagati spremembo področja uporabe ukrepov, kot zahteva člen 20 Uredbe Sveta (ES) št. 384/96.

      (1)  UL L 160, 23.6.2005, str.1.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti, UL L 56, 6.3.1996, str. 1.


title: Zadeva T-381/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. septembra 2008 – Italija proti Komisiji ( EKUJS – Jamstveni oddelek – Izdatki, izključeni iz financiranja Skupnosti – Premije za živali in razvoj podeželja – Pomanjkljivosti nacionalnega sistema upravljanja in nadzora )

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/15

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. septembra 2008 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-381/04) (1)

   („EKUJS - ‚Jamstveni‘ oddelek - Izdatki, izključeni iz financiranja Skupnosti - Premije za živali in razvoj podeželja - Pomanjkljivosti nacionalnega sistema upravljanja in nadzora“)
   (2008/C 272/27)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: M. Fiorilli, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Cattabriga in L. Visaggio, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2004/561/ES z dne 16. julija 2004 o izključitvi nekaterih izdatkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) iz financiranja Skupnosti (UL L 250, str. 21) v delu, ki se nanaša na izključitev nekaterih izdatkov Italijanske republike na področju premij za živali in razvoja podeželja.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 273, 6.11.2004.


title: Zadeva T-13/11: Tožba, vložena 7. januarja 2011 – Post Bank proti Svetu

text:
               26.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/32

         Tožba, vložena 7. januarja 2011 – Post Bank proti Svetu
   (Zadeva T-13/11)
   2011/C 63/60
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Post Bank (Teheran, Iran), (zastopnik: D. Luff, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlog tožeče stranke

               —

               Točka 34 dela B Priloge k Sklepu Sveta 2010/644/SZVP (1) z dne 25. oktobra 2010 in točka 40 dela B Priloge VIII k Uredbi Sveta (EU) št. 961/2010 (2) z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu naj se razglasita za nični;

               —

               ugotovi naj se, da se člen 20(1)(b) Sklepa Sveta 2010/413/SZVP (3) z dne 26. julija 2010 in člen 16(2) Uredbe Sveta št. 961/2010 ne uporabljata za tožečo stranko; in

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov tožeče stranke v tem postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s tožbo na podlagi člena 263 PDEU predlaga razglasitev ničnosti točke 34 dela B Priloge k Sklepu Sveta 2010/644/SZVP z dne 25. oktobra 2010, točke 40 dela B Priloge VIII k Uredbi Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in člena 16(2) Uredbe Sveta št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 v delih, v katerih se nanašajo nanjo.
   Tožeča stranka v utemeljitev svojih predlogov navaja naslednje tožbene razloge.
   Prvič, tožeča stranka zatrjuje, da je sodišče pristojno za preizkus točke 34 dela B Priloge k Sklepu Sveta 2010/644/SZVP in točke 40 dela B Priloge VIII k Uredbi Sveta (EU) št. 961/2010, kot tudi odločbe z dne 28. oktobra 2010 in njihove skladnosti s temeljnimi načeli Evropskega prava.
   Dodaja, da so posebni razlogi za uvrstitev tožeče stranke na seznam napačni, ter da pogojem iz člena 20(1)(b) Sklepa Sveta 2010/413/SZVP in člena 16(2) in 26 Uredbe Sveta št. 961/2010 ni zadoščeno. Te določbe se torej ne morejo uporabljati za tožečo stranko. Svet je očitno napačno ugotovil dejansko stanje in napačno uporabil pravo. Zato bi bilo treba točko 34 dela B Priloge k Sklepu Sveta 2010/644/SZVP z dne 25. oktobra 2010 in točko 40 dela B Priloge VIII k Uredbi Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 razglasiti za nični.
   Tožeča stranka v utemeljitev te tožbe še navaja, da ji je z Uredbo in Sklepom iz leta 2010 kršena pravica do obrambe in zlasti pravica do poštenega sojenja, saj ni prejela nobenega dokaza ali dokumenta, ki bi potrdil trditve Sveta, in ker so trditve v Uredbi in Sklepu iz leta 2010 zelo ohlapne, nejasne in nanje ni mogla odgovoriti.
   Dalje člen 24(3) Sklepa Sveta 2010/413/SZVP zahteva, da Svet o svoji odločitvi pošlje obvestilo, v katerem mora navesti razloge za umestitev na seznam, medtem ko člen 24(4) omogoča revizijo takšne odločitve, če so nanjo podane pripombe. Svet je kršil obe navedeni določbi. Ker je člen 24(3) in (4) Sklepa Sveta 2010/413/SZVP ponovljen v členu 36(3) in (4) Uredbe Sveta (EU) št. 961/2010, je s tem podana tudi kršitev slednjega.
   Tožeča stranka tudi zatrjuje, da je Svet pri oceni njenega položaja kršil načelo dobrega upravljanja.
   Poleg tega je Svet pri oceni položaja tožeče stranke kršil načelo legitimnih pričakovanj.
   Tožeča stranka ravno tako trdi, da je Svet kršil njeno lastninsko pravico in načelo sorazmernosti. Za člen 20(1)(b) Sklepa Sveta 2010/413/SZVP in člen 16(2) Uredbe Sveta št. 961/2010 bi bilo treba ugotoviti, da se ne uporabljata za tožečo stranko.
   Tožeča stranka poleg tega trdi, da Uredba Sveta št. 961/2010 krši člen 215(2) in (3) PDEU, ki je pravna podlaga zanjo, kot tudi člen 40 PEU.
   Končno, tožeča stranka trdi, da sta bili s sprejetjem Uredbe in Sklepa iz leta 2010 kršeni načeli enakosti in nediskriminacije.

      (1)  Sklep Sveta 2010/644/SZVP z dne 25. oktobra 2010 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL 2010, L 281, str. 81).

      (2)  Uredba Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2007 (UL 2010, L 281, str. 1).

      (3)  Sklep Sveta z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL 2010, L 195, str. 39).


title: Zadeva C-60/06: Predlog za sprejem predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bayerisches Landessozialgericht z dne  3. februarja 2006  — Grete Schlepps proti Deutsche Rentenversicherung Oberbayern

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/27

         Predlog za sprejem predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bayerisches Landessozialgericht z dne 3. februarja 2006 — Grete Schlepps proti Deutsche Rentenversicherung Oberbayern
   (Zadeva C-60/06)
   (2006/C 131/49)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bayerisches Landessozialgericht.
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Grete Schlepps

      Tožena stranka: Deutsche Rentenversicherung Oberbayern.
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se mora dela A in B priloge III, vsakič točka 35, Nemčija-Avstrija, točki e) in i) Uredbe (EGS) št. 1408/71 (1), razlagati tako, da poleg pravice do prejemka na dan 1. januarja 1994, predpostavljata tudi pridobitev stalnega prebivališča v Avstriji?

               2.

               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje, ali so te določbe, kot tudi Priloga VI, C, Nemčija, točka 1, Uredbe št. 1408/71, v skladu s primarnim Evropskim pravom, zlasti prostim gibanjem oseb iz člena 39 ES, v povezavi s členom 42 ES?

      (1)  UL L 149, 5. julija 1971, str. 2.


title: Zadeva F-77/10: Tožba, vložena 13. septembra 2010 – Arroyo Redondo proti Komisiji

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/65

         Tožba, vložena 13. septembra 2010 – Arroyo Redondo proti Komisiji
   (Zadeva F-77/10)
   ()
   2010/C 301/105
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Fernando Arroyo Redondo (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnika: E. Boigelot in S. Woog, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, da se tožeča stranka ne uvrsti med uradnike, ki v napredovalnem obdobju 2009 napredujejo v naziv AD 10.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije, objavljena 20. novembra 2009, da se tožeča stranka ne uvrsti med uradnike, ki v napredovalnem obdobju 2009 napredujejo v naziv AD 10, naj se razglasi za nično;

               —

               na podlagi te razglasitve ničnosti naj se opravi nova primerjava ocene uspešnosti tožeče stranke in ocen uspešnosti drugih kandidatov v napredovalnem obdobju 2009 in naj se odredi napredovanje tožeče stranke v naziv AD 10 z retroaktivnim učinkom od 1. marca 2009 ter naj se naloži plačilo obresti za obdobje od 1. marca 2009 za zaostala izplačila osebnih prejemkov po stopnji, ki jo je Evropska centralna banka določila za glavne aktivnosti refinanciranja, povečane za dve točki, vendar pa se naj s tem ne postavi pod vprašaj napredovanja drugih uradnikov, ki so napredovali in katerih imena so navedena na seznamu, objavljenem 20. novembra 2009;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-138/14: Tožba, vložena 27. februarja 2014 – Chart proti EEAS

text:
               26.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 159/30

         Tožba, vložena 27. februarja 2014 – Chart proti EEAS
   (Zadeva T-138/14)
   2014/C 159/40
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Randa Chart (Woluwé-Saint-Lambert, Belgija) (zastopnika: T. Bontinck in A. Guillerme, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje (EEAS)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               prizna odgovornost EEAS za škodo, ki jo je utrpela tožeča stranka med oktobrom 2001 in današnjim dnem zaradi nezakonitega ravnanja Delegacije Evropske unije v Kairu in Evropske službe za zunanje delovanje;

               —

               in zato:

                           —

                           primarno, R. Chart plača znesek 509 283,88 EUR (petsto devet tisoč dvesto triinosemdeset EUR in oseminosemdeset centov) iz naslova odškodnine in obresti za utrpljeno škodo ob upoštevanju povišanja med postopkom;

                           —

                           podredno, R. Chart plača znesek 380 063,81 EUR (tristo osemdeset tisoč triinšestdeset EUR in enainosemdeset centov) iz naslova odškodnine in obresti za škodo, utrpljeno od 30. oktobra 2008 ob upoštevanju povišanja med postopkom;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka, nekdanja lokalna uslužbenka Delegacije Evropske unije v Egiptu, zahteva odškodnino za škodo, ki jo naj bi utrpela zaradi nezakonitega delovanja evropske uprave, in sicer ker ta službi egipčanske uprave za socialno varnost po njeni odpovedi naj ne bi izdala potrdila o prenehanju delovnega razmerja tožeče stranke.
   Tožeča stranka v zvezi z nezakonitim delovanjem, ki ga očita toženi stranki, navaja štiri tožbene razloge, in sicer kršitev načela dobrega upravljanja, kršitev načela razumnega roka, kršitev veljavnega egipčanskega prava in kršitev pravice do zasebnosti.
   Tožeča stranka trdi, da ji je bila zaradi nedelovanje povzročena znatna škoda in zahteva odškodnino tako za premoženjsko kot za nepremoženjsko škodo.


title: Zadeva F-20/16: Tožba, vložena 1. avgusta 2016 – ZZ/Komisija

text:
               17.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/32

         Tožba, vložena 1. avgusta 2016 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-20/16)
   (2016/C 383/42)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnica: A. Żołyniak, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločitve komisije odprtega natečaja EPSO/AD177/10-ECO2013 z dne 27. maja 2014, da se ime tožeče stranke ne uvrsti na rezervni seznam

      Predlog tožeče stranke

   Tožeča stranka predlaga, naj

               —

               se odločitev natečajne komisije za splošni natečaj EPSO/AD177/10-ECO2013 z dne 27. maja 2014 o tem, da se njeno ime ne uvrsti na rezervni seznam, razglasi za nično;

               —

               se organu za imenovanja naloži, naj sodbo izpolni tako, da rezervni seznam, sestavljen na podlagi zadevnega natečaja, dopolni z imenom tožeče stranke, pri čemer je treba izenačiti trajanje veljavnosti dopolnitve in trajanje veljavnosti seznama;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov v skladu s predpisi.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. julija 2005 v zadevi C-107/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Tribunal Supremo): Comité Andaluz de Agricultura Ecológica proti Administración General del Estado, Comité Aragonés de Agricultura Ecológica (Skupnostna ureditev o ekološki pridelavi kmetijskih proizvodov in označevanju tovrstno pridelanih kmetijskih proizvodov in živil — Nacionalna zakonodaja, ki dovoljuje uporabo izraza ’bio’ za proizvode, ki ne izvirajo iz ekološke pridelave)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/16

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 14. julija 2005
   v zadevi C-107/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Tribunal Supremo): Comité Andaluz de Agricultura Ecológica proti Administración General del Estado, Comité Aragonés de Agricultura Ecológica (1)

   (Skupnostna ureditev o ekološki pridelavi kmetijskih proizvodov in označevanju tovrstno pridelanih kmetijskih proizvodov in živil - Nacionalna zakonodaja, ki dovoljuje uporabo izraza 'bio' za proizvode, ki ne izvirajo iz ekološke pridelave)
   (2005/C 217/31)
   Jezik postopka: španščina
   V zadevi C-107/04, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče z odločbo Tribunal Supremo (Španija) z dne 1. decembra 2003, ki je prispela na Sodišče dne 1. marca 2004, v postopku Comité Andaluz de Agricultura Ecológica proti Administración General del Estado, Comité Aragonés de Agricultura Ecológica, je Sodišče (prvi senat), v sestavi P. Jann (poročevalec), predsednik senata, K. Lenaerts, J. N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič in E. Levits, sodniki, generalna pravobranilka: J. Kokott, sodni tajnik: M. Ferreira, glavna administratorka, dne 14. julija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Člen 2 Uredbe Sveta (EGS) št. 2092/91 z dne 24. junija 1991 o ekološki pridelavi kmetijskih proizvodov in označevanju tovrstno pridelanih kmetijskih proizvodov in živil, kot je bila spremenjena, da se vključi živinoreja, z Uredbo št. 1804/1999 z dne 19. julija 1999, je bilo treba razlagati v tem smislu, da ni prepovedoval, da imajo v Španiji proizvodi, ki ne izvirajo iz postopka ekološke pridelave, v etiketiranju, reklamnem gradivu ali poslovnih dokumentih oznako „biológico“ ali njeno predpono „bio“.

               2.

               Isti člen 2, spremenjen z Uredbo št. 392/2004, je treba razlagati v tem smislu, da odslej prepoveduje, da bi imeli v Španiji taki proizvodi v etiketiranju, reklamnem gradivu ali poslovnih dokumentih oznako „biológico“ ali njeno predpono „bio“.

      (1)  UL C 94, 17.4.2004.


title: Zadeva T-406/10: Tožba, vložena 15. septembra 2010 – Emesa-Trefilería in Industrias Galyca proti Komisiji

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/55

         Tožba, vložena 15. septembra 2010 – Emesa-Trefilería in Industrias Galyca proti Komisiji
   (Zadeva T-406/10)
   ()
   2010/C 301/87
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Emesa-Trefilería, SA (Arteixo, Španija) in Industrias Galyca, SA (Vitoria, Španija) (zastopnika: A. Creus Carreras in A. Valiente Martin, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožečih strank

               —

               izpodbijano odločbo naj se razveljavi v delu, ki se nanaša na tožeči stranki;

               —

               podredno, globa, ki je bila naložena tožečima strankama, naj se odpravi ali zmanjša;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki s to tožbo predlagata delno razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2010) 4387 konč. z dne 30. junija 2010 v zadevi COMP/38.344 – Jeklo za prednapenjanje, v kateri je Komisija ugotovila, da sta tožeči stranki skupaj z drugimi podjetji kršili čl. 101 PDEU in čl. 53 EGP s sodelovanjem pri trajajočem sporazumu ali usklajenem ravnanju v sektorju jekla za prednapenjanje na vseevropski in/ali nacionalni/regionalni ravni. Poleg tega predlagata, naj se globa, ki jima je bila naložena, odpravi ali zmanjša.
   V utemeljitev tožbe se tožeči stranki sklicujeta na tri razloge.
   Prvič, trdita da je Komisija kršila temeljno pravico do nepristranskega sodišča, določeno v čl. 6(1) Evropske Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin („EKČP“) in čl. 47 Listine o temeljnih pravicah, ker je globo naložil upravni organ, ki ima hkrati preiskovalna in kaznovalna pooblastila.
   Drugič, navajata da je Komisija tožečima strankama nezakonito zavrnila zmanjšanje njune globe na podlagi Obvestila o ugodni obravnavi iz leta 2002 (1), saj odločba temelji v veliki meri na dokazih, ki jih je predložila družba Emesa.
   Nazadnje trdita, da je Komisija nezakonito zavrnila priznanje delne imunitete na podlagi odstavka 23 Obvestila o ugodni obravnavi iz leta 2002, čeprav je Emesa predložila odločilne dokaze, ki se nanašajo na trajanje in težo kršitve.

      (1)  Obvestilo Komisije o imuniteti pred globami in znižanju glob v kartelnih zadevah, UL 2002 C 45, str. 3


title: Zadeva T-257/13: Tožba, vložena 8. maja 2013 – Republika Poljska proti Komisiji

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/41

         Tožba, vložena 8. maja 2013 – Republika Poljska proti Komisiji
   (Zadeva T-257/13)
   2013/C 207/69
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Republika Poljska (zastopnik: B. Majczyna, agent)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Izvedbeni sklep Komisije 2013/123/EU z dne 26. februarja 2013 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (notificirano pod dokumentarno številko C(2013) 981) (UL L 67, str. 20) razglasi za ničnega v delu v katerem sta zneska 28 763 238,60 EUR in 5 688 440,96 EU, ki jih je izplačala plačilna agencija, ki jo je akreditirala Republika Poljska, izključena iz financiranja;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Kršitev člena 7(4), prvi pododstavek, Uredbe (ES) št. 1258/1999 (1) in člena 31(1) Uredbe (ES) št. 1290/2005 (2), saj naj bi finančni popravek temeljil na napačno ugotovljenem dejanskem stanju in napačni razlagi prava

                           —

                           Komisija je na podlagi napačne ugotovitve dejanskega stanja in napačne razlage prava uporabila finančni popravek, čeprav naj bi bili izdatki poljskih organov skladni s pravom Unije. Republika Poljska izpodbija razlago prava in ugotovitev dejanskega stanja s strani Komisije v zvezi z domnevnimi pomanjkljivostmi pri sistemu izvajanja ukrepa „predčasna upokojitev“, in sicer pomanjkljivostmi kar zadeva, prvič, obveznost opravljanja gospodarske dejavnosti v obdobju pred prenosom kmetije zaradi predčasne upokojitve, drugič, nezadostnost dokaza poklicne usposobljenosti, ki ga v obliki izjave sprejmejo poljski organi in, tretjič, neobstoj sankcij za primere ko kmetje, ki prevzamejo kmetijo, ne spoštujejo obveznosti, da pet let opravljajo kmetijsko dejavnost.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Kršitev člena 7(4), četrti pododstavek, Uredbe (ES) št. 1258/1999 in člena 31(2) Uredbe (ES) št. 1290/2005 ter načela sorazmernosti, saj naj bi bil pavšalni popravek glede na morebitno nevarnosti finančnih izgub za proračun Unije vsekakor previsok

                           —

                           Nobena izmed očitanih pomanjkljivosti ni oziroma ne bi mogla voditi do finančnih izgub za Skupnost, v vsakem primeru pa naj bi bila nevarnost takih finančnih izgub povsem marginalna.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Kršitev člena 296(2) PDEU, ker naj izpodbijani sklep ne bi bil dovolj obrazložen

                           —

                           Komisija naj za podkrepitev svojih ugotovitev na podlagi pregleda treh kmetij ne bi predložila nobenih dokazov in naj ne bi podala nobenih ugotovitev glede dejstev niti pravnih ugotovitev.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Kršitev načela subsidiarnosti

                           —

                           Komisija naj bi grobo kršila načelo subsidiarnosti na katerem temelji politika podpore za razvoja podeželja. Ta institucija naj bi s tem, da je razlagala programske dokumente glede podpore za razvoj podeželja in dejansko določila zahteve glede vrste in načina izvedbe teh programov posegla v polje proste presoje držav članic glede sredstva za doseganje ciljev, določenih v programskih dokumentih.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1258/1999 z dne 17. maja 1999 o financiranju skupne kmetijske politike (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 25, str. 414).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 209, str. 1).


title: Zadeva C-431/05: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 11. septembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supremo Tribunal de Justiça – Portugalska) – Merck Genéricos-Produtos Farmacêuticos L. da proti Merck & Co. Inc., Merck Sharp & Dohme, L. da (Sporazum o ustanovitvi Svetovne trgovinske organizacije – Člen 33 Sporazuma TRIPs – Patenti – Minimalno trajanje varstva – Zakonodaja države članice, ki predpisuje krajše trajanje – Člen 234 ES – Pristojnost Sodišča – Neposredni učinek)

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/9

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 11. septembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supremo Tribunal de Justiça – Portugalska) – Merck Genéricos-Produtos Farmacêuticos L.da proti Merck & Co. Inc., Merck Sharp & Dohme, L.da

   (Zadeva C-431/05) (1)

   (Sporazum o ustanovitvi Svetovne trgovinske organizacije - Člen 33 Sporazuma TRIPs - Patenti - Minimalno trajanje varstva - Zakonodaja države članice, ki predpisuje krajše trajanje - Člen 234 ES - Pristojnost Sodišča - Neposredni učinek)
   (2007/C 269/17)
   Jezik postopka: portugalščina
   Predložitveno sodišče
   Supremo Tribunal de Justiça
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Merck Genéricos-Produtos Farmacêuticos L.da

      Toženi stranki: Merck & Co. Inc., Merck Sharp & Dohme L.da

   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Supremo Tribunal de Justiça – Razlaga člena 33 Sporazuma o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine (Sporazum TRIPs) iz priloge k Sporazumu o ustanovitvi Svetovne trgovinske organizacije (UL L 336, str. 214) – Pristojnost za razlago – Neposredni učinek.
   Izrek
   Glede na trenutno stanje Skupnostne ureditve na področju patentov pravo Skupnosti ne nasprotuje temu, da nacionalno sodišče pod pogoji, določenimi z nacionalnim pravom, neposredno uporabi člen 33 Sporazuma o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine, ki je priloga 1C k Sporazumu o ustanovitvi Svetovne trgovinske organizacije (WTO), podpisanemu v Marakešu 15. aprila 1994 in potrjenemu s Sklepom Sveta 94/800/ES z dne 22. decembra 1994 o sklenitvi sporazumov, doseženih v Urugvajskem krogu večstranskih pogajanj (1986 – 1994), v imenu Evropske skupnosti, v zvezi z zadevami, ki so v njeni pristojnosti.

      (1)  UL C 36, 11.2.2006.


title: Zadeva C-399/03: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 22. junija 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Svetu Evropske unije (Državna pomoč — Shema veljavnih pomoči — Davčna shema centrov za usklajevanje s sedežem v Belgiji — Pristojnost Sveta)

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/2

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 22. junija 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-399/03) (1)

   (Državna pomoč - Shema veljavnih pomoči - Davčna shema centrov za usklajevanje s sedežem v Belgiji - Pristojnost Sveta)
   (2006/C 212/03)
   Jezik postopka:francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: G. Rozet, V. Di Bucci in R. Lyal)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: A.-M. Colaert in F. Florindo Gijón)
   Predmet
   Razglasitev ničnosti Odločbe Sveta 2003/531/ES z dne 16. julija 2003 glede pomoči, ki jo je belgijska vlada dodelila nekaterim centrom za usklajevanje s sedežem v Belgiji (UL L 184, str. 17).
   Izrek

               1)

               Odločba Sveta 2003/531/ES z dne 16. julija 2003 glede pomoči, ki jo je belgijska vlada dodelila nekaterim centrom za usklajevanje s sedežem v Belgiji, se razglasi za nično.

               2)

               Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 275 z dne 15.11.2003.


title: Zadeva C-389/11 P: Pritožba, ki jo je 22. julija 2011 vložila Région Nord-Pas-de-Calais zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 12. maja 2011 v združenih zadevah T-267/08 in T-279/08, Région Nord-Pas-de-Calais in Communauté d'Agglomération du Douaisis proti Komisiji

text:
               1.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 290/4

         Pritožba, ki jo je 22. julija 2011 vložila Région Nord-Pas-de-Calais zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 12. maja 2011 v združenih zadevah T-267/08 in T-279/08, Région Nord-Pas-de-Calais in Communauté d'Agglomération du Douaisis proti Komisiji
   (Zadeva C-389/11 P)
   2011/C 290/06
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: Région Nord-Pas-de-Calais (zastopnika: M. Cliquennois in F. Cavedon, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Communauté d'Agglomération du Douaisis, Evropska komisija

      Predlogi

               —

               sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 12. maja 2011 v združenih zadevah T-267/08 in T-279/08 naj se razveljavi;

               —

               predlogom, ki jih je na prvi stopnji predlagala Région Nord-Pas-de-Calais naj se ugodi;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v pritožbi navaja dva pritožbena razloga.
   S prvim pritožbenim razlogom Région Nord-Pas-de-Calais očita Splošnemu sodišču, da ni preučilo očitkov, ki jih je navedla zoper odločbo Komisije C(2008) 1089 konč. z dne 2. aprila 2008, ki je bila umaknjena in nadomeščena z odločbo Komisije C(2010) 4112 konč. z dne 23. junija 2010, obe odločbi sta se nanašali na isto državno pomoč C 38/2007 (prej NN 45/2007). Pritožnica je navedla, da je nova odločba v resnici ustrezala predlogom, ki jih je predstavila v okviru svoje tožbe pred Splošnim sodiščem, ni pa ji bila dana možnost, da bi se v novem predhodnem upravnem postopku izjavila o dejstvih in okoliščinah, ki so pomembne za odločbo.
   V drugem pritožbenem razlogu pritožnica navaja kršitev pravice do obrambe in načela kontradiktornosti v upravnem postopku, ker naj bi Komisija ob sprejetju nove odločbe prekršila obveznost spoštovanja pravil postopka glede sprejetja nove odločbe. Spremenila naj bi namreč analizo glede zadevnega državnega ukrepa in revidirala metodo izračuna referenčnih obrestnih mer, ki so veljale v času dodelitve državne pomoči, ki je bila odobrena družbi Arbel Fauvet Rail SA.


title: Zadeva F-35/11: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 7. decembra 2011 – Svitana proti Parlamentu

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/40

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 7. decembra 2011 – Svitana proti Parlamentu
   (Zadeva F-35/11) (1)

   2012/C 138/105
   Jezik postopka: slovaščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 211, 16.7.2011, str. 33.


title: Zadeva T-198/10: Tožba, vložena 30. aprila 2010 – Maximuscle Limited proti UUNT – Foreign Supplement Trade Mark Ltd

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/47

         Tožba, vložena 30. aprila 2010 – Maximuscle Limited proti UUNT – Foreign Supplement Trade Mark Ltd
   (Zadeva T-198/10)
   2010/C 179/83
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Maximuscle Ltd (Hertfordshire, Velika Britanija) (zastopnika: N. Phillips, solicitor in G. Fernando, barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Foreign Supplement Trademark Ltd (Oakville, Kanada)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavi naj se odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 26. januarja 2010 v zadevi R 1621/2008-1 in spremenjena zadeva vrne v ponovno odločanje;

               —

               podredno, odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 26. januarja 2010 v zadevi R 1621/2008-1 naj se spremeni; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka in stroškov pred UUNT.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka „GAKIC“ za proizvode iz razredov 5, 30 in 32.

      Imetnik znamke Skupnosti, naveden v postopku za ugotovitev ničnosti: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe in posledično zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti zadevne znamke Skupnosti

      Tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe: (i) ponovil napako oddelka za izbris in zadevo napačno presojal na podlagi člena 7(1)(d), (ii) napačno kot pomembno opredelil dejstvo, da je glicin-alfa-ketoizokapronska-kislina, za kar je GAKIC okrajšava, patentirana sestavina v Združenih državah Amerike, (iii) po dnevu registracije ni pregledal listin, ker naj ne bi imele nobene dokazne vrednosti (iv) ni presodilo določenih dokazov, ker naj bi se nanašali na spletno stran, povezano s tožečo stranko (v) je uporabil nedosleden pristop, glede na ugotovitev, da je GAKIC skrajšana oblika glicin-alfa-ketoizokapronske-kisline (vi) napačno ocenil dokaze in ni zadostno upošteval dokazov, ki kažejo, da je „GAKIC“ naravna okrajšava glicin [(G)]-alfa [(A)]-ketoizokapronske [(KIC)] kisline, in (vii) napačno ugotovil, da ima zapis besede „GAKIC“ z velikimi tiskanimi črkami za znamko poseben pomen.


title: Zadeva T-54/14: Tožba, vložena 23. januarja 2014 – Goldfish in drugi proti Komisiji

text:
               8.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/28

      Tožba, vložena 23. januarja 2014 – Goldfish in drugi proti Komisiji
      (Zadeva T-54/14)
      (2014/C 71/51)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Goldfish BV (Zoutkamp, Nizozemska), Heiploeg BV (Zoutkamp), Heiploeg Beheer BV (Zoutkamp) in Heiploeg Holding BV (Zoutkamp) (zastopnika: P. Glazener in B. Winters, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  sklep, ki se nanaša nanje, v celoti oziroma v delu razglasi za ničen;

                  —

                  globo, ki je bila naložena tožečim strankam, odpravi ali zmanjša;

                  —

                  odredi ukrepe za katere bi menilo, da so ustrezni;

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke izpodbijajo Sklep Komisije z dne 27. novembra 2013, izdan v postopku izvajanja člena 101 PDEU (AT.39633 – Kozice).
      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 101 PDEU in člena 2 Uredbe št. 1/2003 (1), zato ker je Komisija tajno posnete zvočne zapise uporabila kot dokaz kršitve člena 101 PDEU.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 101 PDEU in člena 2 Uredbe št. 1/2003, zato ker je Komisija transkripcije tajno posnetih zvočnih zapisov uporabila kot dokaz kršitve člena 101 PDEU.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: nezakonita zavrnitev uporabe točke 35 Smernic o načinu določanja glob (2), zato ker je Komisija zavrnila, da bi upoštevala, da tožeča stranka ni zmožna plačati globe.

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205)

         (2)  Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 (UL C 210, 2006, str. 2).


title: Zadeva T-215/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 28. februarja 2008 – American Clothing Associates proti UUNT (upodobitev javorovega lista) ( Znamka Skupnosti – Prijava znamke Skupnosti, ki je sestavljena iz upodobitve javorovega lista – Absolutni zavrnilni razlog – Storitvena znamka – Člen 7(1)(h) Uredbe (ES) št. 40/94 – Člen 6 ter Pariške konvencije – Pravni elementi, navedeni pred organi UUNT in Sodiščem prve stopnje )

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/26

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 28. februarja 2008 – American Clothing Associates proti UUNT (upodobitev javorovega lista)
   (Zadeva T-215/06) (1)

   („Znamka Skupnosti - Prijava znamke Skupnosti, ki je sestavljena iz upodobitve javorovega lista - Absolutni zavrnilni razlog - Storitvena znamka - Člen 7(1)(h) Uredbe (ES) št. 40/94 - Člen 6 ter Pariške konvencije - Pravni elementi, navedeni pred organi UUNT in Sodiščem prve stopnje“)
   (2008/C 92/53)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: American Clothing Associates SA (Evergem, Belgija) (zastopnika: P. Maeyaert in N. Clarembeaux, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 4. maja 2006 (zadeva R 1463/2005-1) glede prijave za registracijo znaka, sestavljenega iz upodobitve javorovega lista, kot znamke Skupnosti.
   Izrek

               1)

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 4. maja 2006 (zadeva R 1463/2005-1)se razveljavi v delu, v katerem dovoljuje registracijo prijavljene znamke za storitve iz razreda 40 v smislu Nicejskega sporazuma o mednarodni klasifikaciji proizvodov in storitev zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957, kot je bil revidiran in spremenjen, v skladu z naslednjim opisom: „Krojaštvo, prepariranje in nagačenje živali; knjigovezništvo; obdelava in dodelava kož, usnja, krzna in tekstila; razvijanje fotografskih filmov in izdelava fotografij; tesarska dela; stiskanje sadja; mletje žita; obdelava, kaljenje in dodelava kovinskih površin“.

               2)

               V preostalem se tožba zavrne.

               3)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 249, 14.10.2006.


title: Zadeva C-358/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 19. julija 2010 vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) – Gestione Servizi Pubblici Srl proti Comune di Baranzate

text:
               25.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 19. julija 2010 vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) – Gestione Servizi Pubblici Srl proti Comune di Baranzate
   (Zadeva C-358/10)
   ()
   2010/C 260/10
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Gestione Servizi Pubblici Srl

      Tožena stranka: Comune di Baranzate

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali so nacionalne določbe člena 32(7a) zakonske uredbe št. 185 z dne 29. novembra 2008, ki je bil dodan z zakonom o spremembi št. 2 z dne 28. januarja 2009 in pozneje spremenjen z zakonom št. 14 z dne 27. februarja 2009, v nasprotju s pravilno uporabo členov 15 in 16 Direktive 2006/123/ES (1), če razen za družbe v večinski javni lasti določajo: ničnost dodelitve storitev obračuna, odmere in pobiranja dajatev in drugih prihodkov lokalnih organov subjektom, ki ne izpolnjujejo zgoraj navedene finančne zahteve, po kateri mora minimalni v celoti vplačani osnovni kapital znašati 10 milijonov EUR; obvezno uskladitev svojega osnovnega kapitala z zgoraj navedenim minimalnim zneskom s strani subjektov, vpisanih v ustrezen register zasebnih subjektov, pooblaščenih za opravljanje dejavnosti obračuna in odmere dajatev ter pobiranja dajatev in drugih prihodkov pokrajin in občin na podlagi člena 53(3) zakonske uredbe št. 446 z dne 15. decembra 1997, kakor je bila spremenjena; prepoved pridobivanja novih koncesij ali udeležbe na javnih razpisih za dodelitev storitev obračuna, odmere in pobiranja dajatev in drugih prihodkov lokalnih organov do izpolnitve prej navedene obveznosti uskladitve osnovnega kapitala?

               2.

               Ali so nacionalne določbe člena 32(7a) zakonske uredbe št. 185 z dne 29. novembra 2008, ki je bil dodan z zakonom o spremembi št. 2 z dne 28. januarja 2009 in pozneje spremenjen z zakonom št. 14 z dne 27. februarja 2009, v nasprotju s pravilno uporabo členov 3 ES, 10 ES, 43 ES, 49 ES in 81 ES, če razen za družbe v večinski javni lasti določajo: ničnost dodelitve storitev obračuna, odmere in pobiranja dajatev in drugih prihodkov lokalnih organov subjektom, ki ne izpolnjujejo zgoraj navedene finančne zahteve, po kateri mora minimalni v celoti vplačani osnovni kapital znašati 10 milijonov EUR; obvezno uskladitev svojega osnovnega kapitala z zgoraj navedenim minimalnim zneskom s strani subjektov, vpisanih v ustrezen register zasebnih subjektov, pooblaščenih za opravljanje dejavnosti obračuna in odmere dajatev ter pobiranja dajatev in drugih prihodkov pokrajin in občin na podlagi člena 53(3) zakonske uredbe št. 446 z dne 15. decembra 1997, kakor je bila spremenjena; prepoved pridobivanja novih koncesij ali udeležbe na javnih razpisih za dodelitev storitev obračuna, odmere in pobiranja dajatev in drugih prihodkov lokalnih organov do izpolnitve prej navedene obveznosti uskladitve osnovnega kapitala?

      (1)  UL L 376, str. 36.


title: Zadeva C-382/07: Sklep predsednika Sodišča z dne 22. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/40

         Sklep predsednika Sodišča z dne 22. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-382/07) (1)

   (2008/C 51/73)

      Jezik postopka: portugalščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 223, 22.9.2007.


title: Zadeva T-99/13: Tožba, vložena 20. februarja 2013 – CMT proti UUNT – Camomilla (Camomilla)

text:
               18.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/20

         Tožba, vložena 20. februarja 2013 – CMT proti UUNT – Camomilla (Camomilla)
   (Zadeva T-99/13)
   2013/C 141/36
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: CMT Compagnia manifatture tessili Srl (CMT Srl) (Neapelj, Italija) (zastopnika: G. Floridia in R. Floridia, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Camomilla SpA (Buccinasco, Italija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 29. novembra 2012 v zadevi R 1617/2011-1 razveljavi in ugotovi, da so izpolnjeni pogoji za absolutni razlog za ničnost iz člena 52(1)(b) Uredbe št. 207/2009, ki temelji na slabi veri imetnika znamke Skupnosti ob vložitvi prijave, in za relativni razlog za ničnost iz člena 53(1)(a) v povezavi s členom 8(1)(b) in (5) Uredbe št. 207/2009;

               —

               podredno in samo za primer, da bi Splošno sodišče štelo, da dokumenti, vloženi s pritožbo pred odborom za pritožbe, niso dopustni, in da so ti dokumenti bistvenega pomena za ugoditev pritožbi, to sodišče izpodbijano odločbo razveljavi zaradi kršitve načela kontradiktornosti in pravice do obrambe ter zadevo vrne oddelku za izbris v meritorno odločanje;

               —

               vsekakor Uradu naloži sprejetje potrebnih ukrepov za uskladitev s sodbo Splošnega sodišča;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov tega postopka, imetniku znamke pa stroške postopka pred oddelkom za izbris in pred odborom za pritožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „Camomilla“ za proizvode iz razredov 3, 9, 14, 16, 21, 24 in 28 – znamka Skupnosti št. 3 185 196

      Imetnik znamke Skupnosti: Camomilla SpA

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: Marchio nazionale figurativo con elemento verbale «CAMOMILLA» per prodotti de la classe 25 nacionalna figurativna znamka, ki vsebuje besedni element «CAMOMILLA» za proizvode iz razreda 25

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev zahteve

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 52(1)(b) in 53(1)(a) v povezavi s členom 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva T-383/04: Tožba Ericha Drazdanskyja proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 22. septembra 2004

text:
               18.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/21

         Tožba Ericha Drazdanskyja proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 22. septembra 2004
   (Zadeva T-383/04)
   (2004/C 314/53)
   Jezik postopka: nemščina
   Erich Drazdansky, stanujoč v Wr. Neustadtu (Avstrija), ki ga zastopa M. Kadlicz, Rechtsanwalt, je dne 22. septembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               spremeni Odločbo drugega Odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu v zadevi R1014/2001-2 z dne 23. julija 2004 v tem smislu, da bo pritožbi ugodeno, ugovor pa bo zavrnjen;

               —

               podredno, razglasi za nično odločbo Urada in mu naloži, da ponovno odloči o pritožbi;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Tožeča stranka

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Besedna znamka „Vitacan“ za blago iz razredov 29 (mlečni napitki itd.), 30 (kakavni ali čokoladni napitki) in 32 (sadni napitki itd.), prijava št. 452 284

               Odločba preizkuševalca

               Zavrnitev registracije znamke, ki je predmet prijave

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe

               Tožbeni razlogi:

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 (1)

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, str.1).


title: Zadeva T-514/09: Tožba, vložena 31. decembra 2009 – De Post proti Komisiji

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/38

         Tožba, vložena 31. decembra 2009 – De Post proti Komisiji
   (Zadeva T-514/09)
   2010/C 51/73
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: De Post NV van publiek recht (Bruselj, Belgija) (zastopnika: R. Martens in B. Schutyser, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Urada za publikacije Evropske unije, s katero je bilo naročilo, ki je bilo predmet javnega razpisa št. 10234 „Dnevni prevoz in dostava Uradnega lista, knjig ter drugih revij in publikacij“ (UL 2009/S 176–253034), oddano družbi „Entreprises des Postes et Télécommunications Luxembourg“, ne pa tožeči stranki, kot ji je bilo sporočeno 17. decembra 2009, naj se razglasi za nično;

               —

               če bi ob izdaji sodbe Urad za publikacije na podlagi javnega razpisa št. 10234 že podpisal pogodbo z Entreprises des Postes et Télécommunications Luxembourg, naj se ta pogodba razglasi za nično;

               —

               naj se dodeli odškodnina za škodo, ki jo je utrpela tožeča stranka zaradi izpodbijane odločbe, ocenjena na približno 2 386 444,94 EUR, povečana za zamudne obresti in obresti, izračunane na podlagi obrestno obrestnega računa, od dneva vložitve te tožbe;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški pravnega svetovanja, ki jih je imela tožeča stranka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s tožbo, prvič, predlaga razglasitev ničnosti odločbe Urada za publikacije Evropske unije (v nadaljevanju: Urad za publikacije) z dne 17. decembra 2009, s katero je bilo naročilo, ki je bilo predmet javnega razpisa št. 10234 „Dnevni prevoz in dostava Uradnega lista, knjig ter drugih revij in publikacij“ (UL 2009/S 176–253034), oddano družbi „Entreprises des Postes et Télécommunications Luxembourg“ (v nadaljevanju: Post Luxembourg) in, posledično, ne tožeči stranki ter, drugič, dodelitev odškodnine v višini približno 2 386 444,94 EUR za škodo, nastalo tožeči stranki zaradi zavrnitve njene ponudbe.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja le en tožbeni razlog, sestavljen iz štirih delov.
   V prvem in edinem tožbenem razlogu tožeča stranka zatrjuje, da je Urad za publikacije kršil načeli preglednosti in enakega obravnavanja ponudnikov iz člena 15 PDEU in člena 89 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (v nadaljevanju: finančna uredba) (1), da je kršil obveznost oddaje javnega naročila na podlagi presoje meril za ocenitev sposobnosti iz člena 100(1) finančne uredbe, da svoje odločbe ni ustrezno obrazložil (kršitev člena 296 PDEU) in da je storil več očitnih napak pri presoji, kar povzroči ničnost njegove odločitve, da je ponudba družbe Post Luxembourg, in ne ponudba tožeče stranke, ekonomsko najugodnejša.
   Tožeča stranka v prvem delu tožbenega razloga trdi, da Urad za publikacije odločbe ni utemeljil na presoji meril za ocenitev sposobnosti in za ocenitev vsebine ponudbe in s tem kršil člen 100(1) finančne uredbe.
   Tožeča stranka v drugem delu tožbenega razloga trdi, da je Urad za publikacije pri presoji ponudb uporabil različna dodatna merila, ki jih razpisni pogoji ne vsebujejo, in da je s tem kršil načelo preglednosti, določeno v členu 15 PDEU in členu 89 finančne uredbe.
   Tožeča stranka v tretjem delu tožbenega razloga trdi, da je Urad za publikacije nedosledno uporabil nedoločna tehnična merila za ocenitev vsebine ponudbe, kar je popolnoma onemogočilo preglednost postopka presoje.
   Tožeča stranka v četrtem delu tožbenega razloga navaja, da Urad za publikacije ob kršitvi člena 15 in 296 PDEU, člen 89 finančne uredbe in splošnih postopkovnih zahtev v zvezi z obveznostjo obrazložitve in s preglednostjo ni podal ustreznih in nedvoumnih razlogov za svojo presojo ponudb, saj je obrazložitev odločbe protislovna in vsebuje očitne napake pri presoji.
   Tožeča stranka dalje trdi, da je Urad za publikacije, ker je bilo z izpodbijano odločbo kršeno pravo Evropske unije, storil napako in je zato odgovoren na podlagi člena 340 PDEU. Tožeča stranka v bistvu trdi, da je zaradi odločitve o oddaji javnega naročila družbi Post Luxembourg namesto njej utrpela veliko škodo, ki vključuje možnost, da bi bilo javno naročilo oddano njej, in vse stroške, ki jih je imela s pripravo in sestavljanjem ponudbe ter z zagovarjanjem svojega stališča.

      (1)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 248, str. 1).


title: Zadeva C-191/08: Sklep predsednika Sodišča z dne 5. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/33

         Sklep predsednika Sodišča z dne 5. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-191/08) (1)

   (2009/C 69/74)

      Jezik postopka: portugalščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 171, 5.7.2008.


title: Zadeva T-123/07: Tožba, vložena 17. aprila 2007 – Siemens Transmission & Distribution proti Komisiji

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/31

         Tožba, vložena 17. aprila 2007 – Siemens Transmission & Distribution proti Komisiji
   (Zadeva T-123/07)
   (2007/C 140/53)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Siemens Transmission & Distribution Ltd (Manchester, Združeno kraljestvo) (zastopnika: H. Wollmann in F. Urlesberger, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za ničnega naj se razglasi člen 1 izpodbijane odločbe, v katerem se tožeči stranki očita kršitev člena 81 ES in/ali 53 EGP za obdobja od 15. aprila 1988 do 13. decembra 2000, od 1. aprila 2002 do 9. oktobra 2002, in od 21. januarja 2004 do 11. maja 2004;

               —

               člen 2 izpodbijane odločbe naj se razglasi za ničnega v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               podredno, tožeči stranki naj se izrečena globa iz člena 2(l) odločbe zniža na znesek, ki ni višji od 1 100 000 eurov in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija Odločbo Komisije C (2006) 6762 konč. z dne 24. januarja 2007 v zadevi COMP/F/38.899 – Plinsko izolirane stikalne naprave. Tožeči stranki in ostalim podjetjem so bile v izpodbijani odločbi izrečene globe zaradi kršitve člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP. Tožeča stranka naj bi po mnenju Komisije sodelovala v skupini sporazumov in usklajenih ravnanj v sektorju „Plinsko izolirane stikalne naprave“.
   Tožeča stranka na prvem mestu utemeljuje svojo tožbo s kršitvami člena 81(1) ES in člena 23(2) in (3) Uredbe 1/2003 (1) ter člena 25 te uredbe. V zvezi s tem očita, da izrečena globa presega 10 % skupnega prometa v predhodnem poslovnem letu. Komisija pri določanju višine globe tudi naj ne bi upoštevala individualnih okoliščin tožeče stranke. Tožeča stranka dalje trdi, da tožena stranka ni pravilno presodila trajanja kršitve s strani tožeče stranke. Poleg tega naj bi za obdobje pred 16. julijem 1998 že nastopilo zastaranje. Nadalje naj bi Komisija brez tehtnega dokaza ugotovila, da je domnevna kršitev do 13. decembra 2000 imela namen ali očitno posledico omejiti konkurenco v Skupnosti. Končno se v okviru prvega tožbenega razloga uveljavlja, da se tožeči stranki napačno očita, da se je udeležila dogovorov po letu 2002.
   Drugič, tožeča stranka navaja, da je tožena stranka kršila bistvene določbe procesnega prava. V zvezi s tem očita kršitev pravice do zaslišanja.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1).


title: Zadeva T-321/08: Tožba, vložena 12. avgusta 2008 – Cimino proti Komisiji

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/36

         Tožba, vložena 12. avgusta 2008 – Cimino proti Komisiji
   (Zadeva T-321/08)
   (2008/C 272/69)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Riccardo Cimino (Castelsardo, Italija) (zastopniki: A. Maiorana, A. De Matteis, A. De Francesco, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se Uredba Komisije (ES) št. 530/2008, z dne 12. junija 2008, ki je bila objavljena v UL L 155 z dne 13. junija 2008.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so tisti, na katere se sklicuje v zadevi Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c. proti Komisiji, T-313/08.


title: Zadeva C-122/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 10. marca 2015 – C

text:
               26.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 10. marca 2015 – C
   (Zadeva C-122/15)
   (2015/C 171/26)
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: C

      Druga stranka: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 3(1)(c) Direktive 2000/78/ES (1) razlagati tako, da nacionalna ureditev, kot so določbe člena 124(1) in (4) Tuloverolaki (zakon o dohodnini), ki urejajo dodatni davek na pokojninske prejemke, spada na področje uporabe prava Unije in s tem prepovedi diskriminacije zaradi starosti v smislu člena 21(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah?
               Vprašanji 2 in 3 sta postavljeni za primer, če bi Sodišče na vprašanje 1 odgovorilo tako, da ta primer spada v področje uporabe prava Unije.

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: Ali je treba določbe člena 2(1) in člena 2(2)(a) ali (b) Direktive 2000/78 ter člena 21(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi, kot so določbe člena 124(1) in (4) zakona o dohodnini, ki urejajo dodatni davek na pokojninske prejemke, v skladu s katerim so pokojninski prejemki fizične osebe, ki so vsaj posredno odvisne od starosti osebe, v določenih primerih obdavčene bolj, kot enako visoki dohodki iz dela?

               3.

               Če navedene določbe Direktive 2000/78/ES in Listine Evropske unije o temeljnih pravicah nasprotujejo nacionalni ureditvi, kot je dodatni davek na pokojninske prejemke, je treba v obravnavanem primeru preizkusiti, ali je treba člen 6(1) navedene direktive razlagati tako, da je mogoče nacionalno ureditev, kot je dodatni davek na pokojninske prejemke, kljub temu v smislu tega predpisa šteti za objektivno in primerno, kakor tudi upravičeno z legitimnim ciljem, predvsem zakonitim ciljem s področja politike zaposlovanja, trga dela in poklicnega izobraževanja, glede na to, da je namen dodatnega davka na pokojninske prejemke, kakor to izhaja iz pripravljalnih del k zakonu o dohodnini, pridobiti davčne prihodke od davčno zmogljivih prejemnikov pokojninskih prejemkov, zmanjšati razliko med davčno obremenitvijo pokojninskih prejemkov in dohodkov iz dela ter spodbujati starejše ljudi, da ostanejo dalj časa delovno aktivni?

      (1)  Direktiva Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 79).


title: Zadeva T-538/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. marca 2017 – Regent University/EUIPO – Regent’s College (REGENT UNIVERSITY) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Evropske unije REGENT UNIVERSITY — Prejšnja nacionalna figurativna znamka REGENT’S COLLEGE — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) in člen 53(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               15.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/33

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. marca 2017 – Regent University/EUIPO – Regent’s College (REGENT UNIVERSITY)
   (Zadeva T-538/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Evropske unije REGENT UNIVERSITY - Prejšnja nacionalna figurativna znamka REGENT’S COLLEGE - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) in člen 53(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 151/41)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Regent University (Virginia Beach, Virginia, Združene države) (zastopnika: E. Himsworth, QC, in D. Wilkinson, solicitor)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: S. Bonne, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Regent’s College (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: S. Malynicz, QC)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 6. julija 2015 (zadeva R 1859/2014-2) glede postopka za ugotovitev ničnosti med Regent’s College in Regent University.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Regent University se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 371, 9.11.2015.


title: Zadeva T-330/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. junija 2008 – Novartis proti UUNT (BLUE SOFT) ( Znamka Skupnosti – Prijava besedne znamke Skupnosti BLUE SOFT – Absolutni razlogi za zavrnitev – Opisna narava – Neobstoj razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b)(c) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               19.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/19

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. junija 2008 – Novartis proti UUNT (BLUE SOFT)
   (Zadeva T-330/06) (1)

   („Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti BLUE SOFT - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisna narava - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b)(c) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2008/C 183/39)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Novartis AG (Basel, Švica) (zastopnik: N. Hebeis, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 14. septembra 2006 (zadeva R 270/2006-1) v zvezi s prijavo za registracijo besedne znamke BLUE SOFT kot znamke Skupnosti.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Novartis AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 326, 30.12.2006.


title: Zadeva T-397/04: Tožba MobilCom Aktiengesellschaft proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 6. oktobra 2004

text:
               18.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/23

         Tožba MobilCom Aktiengesellschaft proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 6. oktobra 2004
   (Zadeva T-397/04)
   (2004/C 314/55)
   Jezik postopka: nemščina
   MobilCom Aktiengesellschaft, s sedežem v Büdelsdorfu (Nemčija), ki jo zastopajo K. Jacobsen, U. Wellmann in T. Sharpe, Rechtsanwälte, je dne 6. oktobra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Komisije Evropskih skupnosti z dne 14. julija 2004 s številko spisa C5/03 (ExN 239/03);

               —

               podredno razglasi za ničnega člen 1 odločbe Komisije Evropskih skupnosti z dne 14. julija 2004 z oznako spisa C5/03 (ExN 239/03), kolikor je v zadnjem polstavku navedeno „… če Nemčija izpolni pogoj, naveden v členu 2 te odločbe“, in v celoti razglasi za nična člena 2 in 3 zgoraj navedene odločbe.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   V izpodbijani odločbi je bila državna pomoč Nemčije tožeči stranki razglašena za združljivo s skupnim trgom, kolikor Nemčija izpolnjuje pogoje, navedene v členu 2 odločbe. S to zahtevo je bilo tožeči stranki naloženo, da za sedem mesecev zapre svoj „prodajni kanal na spletu“.
   Tožeča stranka najprej navaja, da Komisija v zadevi ni pristojna. Dodelitev pomoči ne more vplivati na trgovino med državami, ker je poslovna dejavnost posredovanja paketov mobilne telefonije omejena izključno na Nemčijo.
   Tožeča stranka tudi navaja, da ne obstaja primerna pravna podlaga za postavitev takšne zahteve s strani Komisije, zato gre v tem primeru za kršitev Pogodbe ES oziroma izvedbene pravne norme.
   Po mnenju tožeče stranke je takšna zahteva samovoljna, ker ni zadosti utemeljena. Zato tožeča stranka Komisiji očita napačno presojo, oziroma to, da ni uporabila svoje pravice presoje. Prav tako Komisija ni dovolj nazorno pojasnila, da je izpodbijana odločba potrebna, primerna in hkrati najbolj blago sredstvo in je zato kršila načelo sorazmernosti.


title: Zadeva C-347/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bezirksgericht Linz (Avstrija) 31. avgusta 2009 – kazenski postopek zoper Jochena Dickingerja, Franza Ömerja

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/26

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bezirksgericht Linz (Avstrija) 31. avgusta 2009 – kazenski postopek zoper Jochena Dickingerja, Franza Ömerja
   (Zadeva C-347/09)
   2009/C 282/45
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bezirksgericht Linz

      Stranki v kazenskem postopku v glavni stvari

   Jochen Dickinger, Franz Ömer

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

                           (a)

                           Ali je treba člena 43 ES in 49 ES razlagati tako, da načeloma nasprotujeta ureditvi države članice, kot je ta v členu 3 v povezavi s členi 14f ter 21 avstrijskega Glücksspielgesetz [Zakona o igrah na srečo], v skladu s katerimi:

                                       —

                                       se koncesija za žrebanje (npr. loterije, elektronske loterije itd.) sme podeliti za obdobje do 15 let le enemu koncesionarju, ki mora med drugim biti kapitalska družba s sedežem v državi, ne sme pa ustanavljati podružnic zunaj Avstrije, mora razpolagati z vplačanim osnovnim kapitalom najmanj 109 000 000,00 EUR in se lahko na podlagi okoliščin pričakuje, da bo za organe dosegel najboljši prihodek od davkov;

                                       —

                                       se koncesija za igralnice sme podeliti za obdobje do 15 let le največ dvanajstim koncesionarjem, ki morajo med drugim biti delniške družbe s sedežem v državi, ne smejo ustanavljati podružnic zunaj Avstrije, morajo razpolagati z osnovnim kapitalom 22 000 000,00 EUR in se lahko na podlagi okoliščin pričakuje, da bodo za organe dosegli najboljši prihodek od davkov?

                                 Ta vprašanja se postavljajo zlasti na podlagi dejstva, da je družba Casinos Austria AG imetnik vseh dvanajstih koncesij za igralnice, ki so bile podeljene 18. decembra 1991 za najdaljšo dobo 15 let in podaljšane v vmesnem času brez javnega razpisa ali objave.

                           (b)

                           Če je odgovor pritrdilen, ali se lahko taka ureditev upraviči tudi iz razlogov splošnega interesa za omejitev iger na srečo, če koncesionar s kvazimonopolistično strukturo z intenzivnimi naložbami v promocijo vodi ekspanzionistično politiko na področju iger na srečo?

                           (c)

                           Če je odgovor pritrdilen, ali mora predložitveno sodišče pri preizkusu sorazmernosti take ureditve, katere namen je preprečiti kazniva dejanja s tem, da se za udeležence na trgu na tem področju uporablja nadzor in se dejavnosti iger na srečo usmerijo v nadzorovano ureditev, upoštevati, da so s tem vključeni tudi čezmejni ponudniki storitev, za katere se že v državi članici ustanovitve uporabljajo stroge zahteve, ki so povezane z njihovo koncesijo?

               2.

               Ali naj se temeljne svoboščine Pogodbe ES, zlasti prosti pretok storitev v skladu s členom 49 ES, razlagajo tako, da je ne glede na to, da urejanje kazenske zakonodaje še naprej spada v pristojnost držav članic, treba tudi kazenske določbe držav članic presojati na podlagi prava Skupnosti, če je primerna za preprečevanje ali oviranje izvajanje temeljne svoboščine?

               3.

                           (a)

                           Ali je treba člen 49 ES v povezavi s členom 10 ES razlagati tako, da je treba upoštevati nadzor, izveden v državi ustanovitve ponudnika storitev, in tam zagotovljene varščine upoštevati v smislu načela medsebojnega zaupanja v državi opravljanja storitev?

                           (b)

                           Če je odgovor pritrdilen, ali je treba člen 49 ES razlagati tako, da je treba v primeru omejitve prostega pretoka storitev, do katere je prišlo zaradi splošnega interesa, upoštevati, da se je ta splošni interes že zadostno upošteval v predpisih, nadzoru in preverjanju, ki veljajo za ponudnika storitev v državi, v kateri ima sedež?

                           (c)

                           Če je odgovor pritrdilen, ali je treba pri preizkusu sorazmernosti predpisa države članice, v katerem je zagrožena kazen za čezmejno ponujanje storitev iger na srečo brez domače licence, upoštevati, da se interesi javnega reda, ki jih je uporabila država, v kateri je opravljena storitev, za upravičevanje omejitve temeljne svoboščine, že zadosti upoštevajo v državi ustanovitve s strogim postopkom za dovoljenje in nadzor?

                           (d)

                           Če je tako, ali mora predložitveno sodišče v okviru preizkusa sorazmernosti take omejitve upoštevati, da zadevni predpisi države, v kateri ima ponudnik storitev sedež, po strogosti nadzora celo presegajo nadzor v državi, v kateri se storitve opravljajo?

                           (e)

                           Ali načelo sorazmernosti v predvideni kazenskopravno sankcionirani prepovedi iger na srečo iz razlogov varovanja javnega reda, kot so varstvo igralcev in boj proti kriminaliteti, dalje zahteva, da predložitveno sodišče razlikuje med ponudniki, ki ponujajo igre na srečo brez vsakršnega dovoljenja, in ponudniki, ki imajo sedež v drugi državi članici EU ter imajo koncesijo in izvajajo lastno svobodo storitev?

                           (f)

                           Končno, ali je pri preizkusu sorazmernosti predpisa države članice, ki z grožnjo kazni prepoveduje čezmejno ponujanje storitev iger na srečo brez domače koncesije ali dovoljenja, treba upoštevati, da ponudnik iger na srečo, ki je pravilno pridobil licenco v drugi državi članici, na podlagi objektivnih, posredno diskriminirajočih omejitev dostopa ni mogel pridobiti domače licence, in da postopek podelitve licenc in nadzora v državi sedeža odraža vsaj primerljivo raven varstva?

               4.

                           (a)

                           Ali je treba člen 49 ES razlagati tako, da bi začasni značaj opravljanja storitve za ponudnika storitve izključil možnost, da bi se v državi članici gostiteljici opremil z določeno infrastrukturo (kot npr. s strežnikom), ne da bi se obravnaval, kot da ima sedež v tej državi?

                           (b)

                           Dalje, ali je treba člen 49 ES razlagati tako, da prepoved — naslovljena na ponudnike podpore v državi — da se ponudniku storitev, ki ima sedež v drugi državi, olajša opravljanje storitev, predstavlja omejitev prostega pretoka storitev tega ponudnika storitev, čeprav ima ponudnik podpore sedež v isti državi članici kot del prejemnikov storitve?