title: Zadeva T-351/20: Tožba, vložena 5. junija 2020 – St. Hippolyt/EUIPO – Raisioaqua (Vital like nature)

text:
               27.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/47

      Tožba, vložena 5. junija 2020 – St. Hippolyt/EUIPO – Raisioaqua (Vital like nature)
      (Zadeva T-351/20)
      (2020/C 247/65)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: St. Hippolyt Holding GmbH (Dielheim, Nemčija) (zastopnik: M. Gail, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Raisioaqua Oy (Raisio, Finska)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije Vital like nature – prijava št. 17165 002

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 9. marca 2020 v zadevi R 1279/2020-2

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 60(1)(a) v povezavi s členom 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-352/20: Tožba, vložena 5. junija 2020 – St. Hippolyt/EUIPO – Elephant (Strong like nature)

text:
               27.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/48

      Tožba, vložena 5. junija 2020 – St. Hippolyt/EUIPO – Elephant (Strong like nature)
      (Zadeva T-352/20)
      (2020/C 247/66)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: St. Hippolyt Holding GmbH (Dielheim, Nemčija) (zastopnik: M. Gail, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Elephant Co. Preduzeće za proizvodnju, unutrašnju i spoljnu trgovinu d.o.o. (Beograd, Srbija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije Strong like nature – prijava št. 17494 071

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 27. marca 2020 v zadevi R 1909/2019-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 60(1)(a) v povezavi s členom 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Popravek obvestila v Uradnem listu v zadevi T-220/20 (UL C 201, 15.6.2020)

text:
               27.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/49

      Popravek obvestila v Uradnem listu v zadevi T-220/20
      (
            Uradni list Evropske unije C 201 z dne 15. junija 2020
         )
      (2020/C 247/67)
      V obvestilu v UL v zadevi T-220/20, JL/Komisija, se besedilo nadomesti z naslednjim besedilom:

            „Tožba, vložena 16. aprila 2020 – Kerstens/Komisija
            (Zadeva T-220/20)
            (2020/C 201/57)
            Jezik postopka: francoščina

               Stranki

               Tožeča stranka: Petrus Kerstens (La Forclaz, Švica) (zastopnik: C. Mourato, odvetnik)

               Tožena stranka: Evropska komisija

               Predlogi

            Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                        —

                        za ničen razglasi sklep Evropske komisije (organ za imenovanja) z dne 11. julija 2019 o opominu tožeči stranki,

                        —

                        za ničen razglasi sklep Evropske komisije (organ za imenovanja) z dne 27. marca 2017 o ponovnem obravnavanju primera [zaupno] (1),

                        —

                        tožeči stranki dosodi skupno odškodnino v višini 30 000 EUR iz naslova posebne nepremoženjske škode, ki jo mora plačati Evropska komisija,

                        —

                        toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka na podlagi člena 134 Poslovnika Splošnega sodišča.

               Tožbeni razlogi in bistvene trditve

            Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                        1.

                        Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 266 PDEU, in sicer neprimerni ukrepi za izvršitev ničnostne sodbe Splošnega sodišča in kršitev načela ne bis in idem.

                        2.

                        Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 266 PDEU, kršitev načela dobrega upravljanja, v katerega spada tudi obveznost nepristranskega in pravičnega obravnavanja zadev, kršitev načela domneve nedolžnosti in kršitev pravice do obrambe.

                        3.

                        Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 266 PDEU, kršitev postopkovnih pravil, ki se uporabljajo za upravne preiskave in disciplinske postopke, in kršitev obveznosti obrazložitve.

                        4.

                        Četrti tožbeni razlog: poseben odškodninski zahtevek zaradi zgoraj navedenih nepravilnosti.“

         (1)  Prikriti zaupni podatki.


title: Zadeva C-339/19: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 16. septembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Romunija) – SC Romenergo SA, Aris Capital SA/Autoritatea de Supraveghere Financiară (Predhodno odločanje – Prost pretok kapitala – Pravo družb – Delnice, uvrščene v trgovanje na reguliranem trgu – Finančna investicijska družba – Nacionalna ureditev, ki določa zgornjo mejo udeležbe v kapitalu nekaterih finančnih investicijskih družb – Zakonska domneva usklajevanja)

text:
               16.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 390/9

      Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 16. septembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Romunija) – SC Romenergo SA, Aris Capital SA/Autoritatea de Supraveghere Financiară
      (Zadeva C-339/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Prost pretok kapitala - Pravo družb - Delnice, uvrščene v trgovanje na reguliranem trgu - Finančna investicijska družba - Nacionalna ureditev, ki določa zgornjo mejo udeležbe v kapitalu nekaterih finančnih investicijskih družb - Zakonska domneva usklajevanja)
      (2020/C 390/12)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: SC Romenergo SA, Aris Capital SA

         Tožena stranka: Autoritatea de Supraveghere Financiară

         Izrek

      Člen 63 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalnemu ukrepu, ki zgornjo mejo udeležbe v kapitalu finančne investicijske družbe določa na 5 %, če ta ukrep ni upravičen z nujnim razlogom v splošnem interesu, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 255, 29.7.2019.


title: Zadeva C-509/19: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 10. septembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht München – Nemčija) – BMW Bayerische Motorenwerke AG/Hauptzollamt München (Predhodno odločanje – Carinska unija – Carinski zakonik Unije – Uredba (EU) št. 952/2013 – Člen 71(1)(b) – Carinska vrednost – Uvoz elektronskih proizvodov, opremljenih s programsko opremo)

text:
               16.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 390/13

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 10. septembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht München – Nemčija) – BMW Bayerische Motorenwerke AG/Hauptzollamt München
      (Zadeva C-509/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Carinska unija - Carinski zakonik Unije - Uredba (EU) št. 952/2013 - Člen 71(1)(b) - Carinska vrednost - Uvoz elektronskih proizvodov, opremljenih s programsko opremo)
      (2020/C 390/18)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgericht München

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: BMW Bayerische Motorenwerke AG

         Tožena stranka: Hauptzollamt München

         Izrek

      Člen 71(1)(b) Uredbe (EU) št. 952/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. oktobra 2013 o carinskem zakoniku Unije je treba razlagati tako, da za določitev carinske vrednosti uvoženega blaga dovoljuje, da se transakcijski vrednosti tega blaga doda ekonomska vrednost programske opreme, ki je bila zasnovana v Evropski uniji in ki jo je kupec brezplačno dal na voljo prodajalcu s sedežem v tretji državi.

         (1)  UL C 328, 30.9.2019.


title: Zadeva T-414/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 23. septembra 2020 – Hypo Vorarlberg Bank/EOR (Ekonomska in monetarna unija – Bančna unija – Enotni mehanizem za reševanje kreditnih institucij in nekaterih investicijskih podjetij (EMR) – Enotni sklad za reševanje (ESR) – Sklep EOR o izračunu predhodnih prispevkov za leto 2017 – Ničnostna tožba – Neposredno in posamično nanašanje – Dopustnost – Bistvene postopkovne zahteve – Avtentifikacija odločbe – Obveznost obrazložitve – Časovna omejitev učinkov sodbe)

text:
               16.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 390/27

      Sodba Splošnega sodišča z dne 23. septembra 2020 – Hypo Vorarlberg Bank/EOR
      (Zadeva T-414/17) (1)

      (Ekonomska in monetarna unija - Bančna unija - Enotni mehanizem za reševanje kreditnih institucij in nekaterih investicijskih podjetij (EMR) - Enotni sklad za reševanje (ESR) - Sklep EOR o izračunu predhodnih prispevkov za leto 2017 - Ničnostna tožba - Neposredno in posamično nanašanje - Dopustnost - Bistvene postopkovne zahteve - Avtentifikacija odločbe - Obveznost obrazložitve - Časovna omejitev učinkov sodbe)
      (2020/C 390/37)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Hypo Vorarlberg Bank AG, nekdanja Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG (Bregenz, Avstrija) (zastopnika: G. Eisenberger in A. Brenneis, odvetnika)

         Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje (zastopniki: P. Messina in J. Kerlin, agenta, skupaj z B. Meyring, S. Schelo, T. Klupsch in S. Ianc, odvetniki)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa EOR z izvršne seje z dne 11. aprila 2017 o izračunu predhodnih prispevkov v Enotni sklad za reševanje za leto 2017 (SRB/ES/SRF/2017/05) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko.

         Izrek

                  1.

                  Sklep Enotnega odbora za reševanje (EOR) z izvršne seje z dne 11. aprila 2017 o izračunu predhodnih prispevkov v Enotni sklad za reševanje za leto 2017 (SRB/ES/SRF/2017/05) se razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na Hypo Vorarlberg Bank AG.

                  2.

                  EOR poleg svojih stroškov nosi stroške Hypo Vorarlberg Bank.

         (1)  UL C 277, 21.8.2017.


title: Zadeva T-472/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 23. septembra 2020 – BASF/Komisija (Zdravila za uporabo v humani medicini – Dovoljenje za promet z zdravili za uporabo v humani medicini, ki vsebujejo omega-3 etilestre – Sprememba pogojev dovoljenja za promet z zdravilom – Člen 116, prvi odstavek, Direktive 2001/83/ES – Očitna napaka pri presoji – Sorazmernost)

text:
               16.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 390/32

      Sodba Splošnega sodišča z dne 23. septembra 2020 – BASF/Komisija
      (Zadeva T-472/19) (1)

      (Zdravila za uporabo v humani medicini - Dovoljenje za promet z zdravili za uporabo v humani medicini, ki vsebujejo omega-3 etilestre - Sprememba pogojev dovoljenja za promet z zdravilom - Člen 116, prvi odstavek, Direktive 2001/83/ES - Očitna napaka pri presoji - Sorazmernost)
      (2020/C 390/45)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: BASF AS (Oslo, Norveška) (zastopnika: E. Wright, barrister in H. Boland, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Haasbeek in A. Sipos, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije C(2019) 4336 final z dne 6. junija 2019, ki se v okviru člena 31 Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta nanaša na dovoljenja za promet z zdravili za uporabo v humani medicini, ki vsebujejo omega-3 etilestre, za oralno uporabo v sekundarni preventivi po srčnem infarktu.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družba BASF AS nosi stroške postopka, vključno s postopkom za izdajo začasne odredbe.

         (1)  UL C 305, 9.9.2019.


title: Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je vložilo Fürstlicher Oberster Gerichtshof v zadevi Liti-Link AG proti LGT Bank AG (Zadeva E-14/20) 2021/C 39/06

text:
               4.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/20

      Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je vložilo Fürstlicher Oberster Gerichtshof v zadevi Liti-Link AG proti LGT Bank AG
      (Zadeva E-14/20)
      (2021/C 39/06)
      Fürstlicher Oberster Gerichtshof (Knežje vrhovno sodišče) je 4. septembra 2020 pri Sodišču Efte vložilo zahtevek za svetovalno mnenje v zadevi Liti-Link AG proti LGT Bank AG, ki ga je tajništvo Sodišča Efte prejelo 16. septembra 2020, in sicer glede naslednjih vprašanj:

                  1.

                  Ali je treba zadnji odstavek člena 26 Izvedbene direktive 2006/73/ES, v skladu s katerim se lahko bistveni pogoji dogovorov o provizijah, pristojbinah in nedenarnih ugodnostih razkrijejo v obliki povzetka, razlagati tako, da je lahko razkritje ugodnosti v obliki povzetka in splošno po vsebini?
                  Če bo Sodišče na prvo vprašanje odgovorilo pritrdilno, se zastavlja to dodatno vprašanje:

                              1.1

                              Ali je treba zadnji odstavek člena 26 Izvedbene direktive 2006/73/ES, v skladu s katerim se lahko bistveni pogoji dogovorov o provizijah, pristojbinah in nedenarnih ugodnostih razkrijejo v obliki povzetka, razlagati tako, da je lahko razkritje ugodnosti v obliki povzetka in splošno po vsebini, na primer v splošnih ali drugih vnaprej določenih pogojih poslovanja, ali pa mora biti razkritje posamično za vsako stranko ali vsako kategorijo strank?
                              Poleg navedenih se v predhodno odločanje predložijo naslednja vprašanja:

                  2.

                  Ali gre za pravilno razkritje v smislu člena 26(b)(i) Izvedbene direktive 2006/73/ES, če investicijska družba stranko zgolj obvesti, da ji lahko ugodnosti zagotovijo tretje osebe, ali mora investicijska družba jasno navesti, ali in kdaj se take ugodnosti zagotovijo?

                  3.

                  Ali gre za pravilno razkritje v smislu člena 26(b)(i) Izvedbene direktive 2006/73/ES, če investicijska družba stranko obvesti, da je znesek ugodnosti, ki jo zagotavlja tretja oseba, odvisen od produkta in je sestavljen iz odstotka pristojbin za upravljanje, zaračunanih za zadevni produkt, odstotka popusta na ceno ob izdaji ali odstotka cene ob izdaji, ali mora investicijska družba pred opravljanjem zadevne investicijske ali pomožne storitve stranki razkriti vsaj razpone pristojbin, provizij in ugodnosti, ki jih prejme?

                  4.

                  Ali so pogoji iz člena 26 Izvedbene direktive 2006/73/ES za razkritje ugodnosti v obliki povzetka, in sicer zaveza investicijske družbe, da bo na zahtevo stranke razkrila nadaljnje podrobnosti, ter spoštovanje navedene zaveze izpolnjeni, če se investicijska družba v zvezi z že opravljenimi transakcijami zaveže zgolj, da bo stranki razkrila nadaljnje podrobnosti za dvanajst mesecev pred zahtevo?

                  5.

                  Ali mora država članica v skladu s Sporazumom EGP priznati neposredni horizontalni učinek izvedbene direktive, ki ni pravilno prenesena, konkretno Izvedbene direktive 2006/73/ES?

                  6.

                  Ali je treba člen 26 Izvedbene direktive 2006/73/ES razlagati tako, da se lahko iz njega izvedejo pravice bančnih strank v razmerju do banke?


title: Zadeva C-488/18: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. decembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Finanzamt Kaufbeuren mit Außenstelle Füssen/Golfclub Schloss Igling e.V. (Predhodno odločanje – Obdavčenje – Davek na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Člen 132(1)(m) – Oprostitev „določenih storitev, ki so tesno povezane s športom ali telesno vzgojo“ – Neposredni učinek – Pojem „neprofitne organizacije“)

text:
               8.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/2

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. decembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Finanzamt Kaufbeuren mit Außenstelle Füssen/Golfclub Schloss Igling e.V.
      (Zadeva C-488/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 132(1)(m) - Oprostitev „določenih storitev, ki so tesno povezane s športom ali telesno vzgojo“ - Neposredni učinek - Pojem „neprofitne organizacije“)
      (2021/C 44/02)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesfinanzhof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Finanzamt Kaufbeuren mit Außenstelle Füssen

         Tožena stranka: Golfclub Schloss Igling e.V.

         Izrek

                  1.

                  Člen 132(1)(m) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da nima neposrednega učinka, tako da se, če zakonodaja države članice, s katero je ta določba prenesena, določa oprostitev davka na dodano vrednost le za omejeno število storitev, ki so tesno povezane s športom ali telesno vzgojo, neprofitna organizacija na navedeno določbo pred nacionalnimi sodišči ne more neposredno sklicevati, da bi dosegla oprostitev drugih storitev, ki so tesno povezane s športom ali telesno vzgojo in ki jih ta organizacija zagotavlja posameznikom, ki se ukvarjajo s temi dejavnostmi, ter za katere ta zakonodaja ne določa oprostitve.

                  2.

                  Člen 132(1)(m) Direktive 2006/112 je treba razlagati tako, da je pojem „neprofitna organizacija“ v smislu te določbe avtonomen pojem prava Unije, ki zahteva, da v primeru prenehanja take organizacije ta organizacija svojim članom ne sme razdeliti dobička, ki ga je ustvarila ter ki presega vplačane kapitalske deleže teh članov in tržno vrednost njihovih prispevkov v naravi.

         (1)  UL C 392, 29.10.2018.


title: Zadeva C-620/18: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 8. decembra 2020 – Madžarska/Evropski parlament, Svet Evropske unije (Ničnostna tožba – Direktiva (EU) 2018/957 – Svoboda opravljanja storitev – Napotitev delavcev – Pogoji za zaposlitev – Plačilo – Trajanje napotitve – Določitev pravne podlage – Člena 53 in 62 PDEU – Sprememba obstoječe direktive – Člen 9 PDEU – Zloraba pooblastil – Načelo prepovedi diskriminacije – Nujnost – Načelo sorazmernosti – Obseg načela svobode opravljanja storitev – Cestni prevoz – Člen 58 PDEU – Uredba (ES) št. 593/2008 – Področje uporabe – Načeli pravne varnosti in jasnosti pravnih norm)

text:
               8.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/3

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 8. decembra 2020 – Madžarska/Evropski parlament, Svet Evropske unije
      (Zadeva C-620/18) (1)

      (Ničnostna tožba - Direktiva (EU) 2018/957 - Svoboda opravljanja storitev - Napotitev delavcev - Pogoji za zaposlitev - Plačilo - Trajanje napotitve - Določitev pravne podlage - Člena 53 in 62 PDEU - Sprememba obstoječe direktive - Člen 9 PDEU - Zloraba pooblastil - Načelo prepovedi diskriminacije - Nujnost - Načelo sorazmernosti - Obseg načela svobode opravljanja storitev - Cestni prevoz - Člen 58 PDEU - Uredba (ES) št. 593/2008 - Področje uporabe - Načeli pravne varnosti in jasnosti pravnih norm)
      (2021/C 44/03)
      Jezik postopka: madžarščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Madžarska (zastopniki: M. Z. Fehér, G. Tornyai in M. M. Tátrai, agenti)

         Toženi stranki: Evropski parlament (zastopniki: M. Martínez Iglesias, L. Visaggio in A. Tamás, agenti), Svet Evropske unije (zastopniki: sprva A. Norberg, M. Bencze in E. Ambrosini, nato M. Norberg, E. Ambrosini, A. Sikora-Kalėda in Zs. Bodnár, agenti)

         Intervenienti v podporo Evropskega parlamenta: Zvezna republika Nemčije (zastopnika: J. Möller in S. Eisenberg, agenta), Francoska republika (zastopniki: E. de Moustier, A.-L. Desjonquères, C. Mosser in R. Coesme, agenti), Kraljevina Nizozemska (zastopniki: M. K. Bulterman, C. Schillemans in J. Langer, agenti), Evropska komisija (zastopniki: L. Havas, M. Kellerbauer, B.-R. Killmann in A. Szmytkowska, agenti)

         Intervenienti v podporo Sveta Evropske unije: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: J. Möller in S. Eisenberg, agenta), Francoska republika (zastopniki: E. de Moustier, A.-L. Desjonquères, C. Mosser in R. Coesme, agenti), Kraljevina Nizozemska (zastopniki: K. Bulterman, C. Schillemans in J. Langer, agenti), Kraljevina Švedska (zastopnice: C. Meyer-Seitz, H. Shev in H. Eklinder, agentke), Evropska komisija (zastopniki: L. Havas, M. Kellerbauer, B.-R. Killmann in A. Szmytkowska, agenti)

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Madžarska poleg svojih stroškov nosi stroške Evropskega parlamenta in Sveta Evropske unije.

                  3.

                  Zvezna republika Nemčija, Francoska republika, Kraljevina Nizozemska, Kraljevina Švedska in Evropska komisija nosijo svoje stroške.

         (1)  UL C 427, 26.11.2018.


title: Zadeva C-626/18: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 8. decembra 2020 – Republika Poljska/Evropski parlament, Svet Evropske unije (Ničnostna tožba – Direktiva (EU) 2018/957 – Svoboda opravljanja storitev – Napotitev delavcev – Pogoji za zaposlitev – Plačilo – Trajanje napotitve – Določitev pravne podlage – Člena 53 in 62 PDEU – Sprememba obstoječe direktive – Člen 9 PDEU – Načelo prepovedi diskriminacije – Nujnost – Načelo sorazmernosti – Uredba (ES) št. 593/2008 – Področje uporabe – Cestni prevoz – Člen 58 PDEU)

text:
               8.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/4

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 8. decembra 2020 – Republika Poljska/Evropski parlament, Svet Evropske unije
      (Zadeva C-626/18) (1)

      (Ničnostna tožba - Direktiva (EU) 2018/957 - Svoboda opravljanja storitev - Napotitev delavcev - Pogoji za zaposlitev - Plačilo - Trajanje napotitve - Določitev pravne podlage - Člena 53 in 62 PDEU - Sprememba obstoječe direktive - Člen 9 PDEU - Načelo prepovedi diskriminacije - Nujnost - Načelo sorazmernosti - Uredba (ES) št. 593/2008 - Področje uporabe - Cestni prevoz - Člen 58 PDEU)
      (2021/C 44/04)
      Jezik postopka: poljščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Republika poljska (zastopnika: B. Majczyna in D. Lutostańska, agenta)

         Toženi stranki: Evropski parlament (zastopniki: sprva M. Martínez Iglesias, K. Wójcik, A. Pospíšilová Padowska in L. Visaggio, nato M. Martínez Iglesias, K. Wójcik, L. Visaggio in A. Tamás, agenti), Svet Evropske unije (zastopniki: sprva E. Ambrosini, K. Adamczyk Delamarre in A. Norberg, nato E. Ambrosini, A. Sikora-Kalėda, Z. Bodnar in A. Norberg, agenti)

         Intervenienti v podporo Evropskega parlamenta: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: sprva J. Möller in T. Henze, nato J. Möller, agenta), Francoska republika (zastopniki:E. de Moustier, A.-L. Desjonquères in R. Coesme, agenti), Kraljevina Nizozemska (zastopniki: M. K. Bulterman, C. S. Schillemans in J. Langer, agenti), Evropska komisija (zastopniki: M. Kellerbauer, B.-R. Killmann in A. Szmytkowska, agenti)

         Intervenienti v podporo Sveta Evropske unije: Zvezna republika Nemčije (zastopnika: sprva J. Möller in T. Henze, nato J. Möller, agenta), Francoska republika (zastopniki:E. de Moustier, A.-L. Desjonquères in R. Coesme, agenti), Kraljevina Nizozemska (zastopniki: M. K. Bulterman, C. S. Schillemans in J. Langer, agenti), Kraljevina Švedska (zastopnice: sprva C. Meyer-Seitz, A. Falk, H. Shev in H. Eklinder, nato C. Meyer-Seitz, H. Shev in H. Eklinder, agentke), Evropska komisija (zastopniki: M. Kellerbauer, B.-R. Killmann in A. Szmytkowska, agenti)

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Republika Poljska poleg svojih stroškov nosi stroške Evropskega parlamenta in Sveta Evropske unije.

                  3.

                  Zvezna republika Nemčija, Francoska republika, Kraljevina Nizozemska, Kraljevina Švedska in Evropska komisija nosijo svoje stroške.

         (1)  UL C 4, 7.1.2019.


title: Zadeva C-132/19 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 9. decembra 2020 – Groupe Canal +/Evropska komisija, Francoska republika, Union des producteurs de cinéma (UPC), C More Entertainment AB, European Film Agency Directors – EFADs, Evropska potrošniška organizacija (BEUC) (Pritožba – Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Distribucija televizijskih vsebin – Uredba (ES) št. 1/2003 – Člen 9 in člen 16(1) – Odločba, s katero zaveze postanejo obvezne – Absolutna teritorialna zaščita – Zloraba pooblastil – Predhodna ocena – Neobstoj obveznosti Evropske komisije, da upošteva preudarke v zvezi z uporabo člena 101(3) PDEU – Sporazumi, katerih cilj je pregraditev nacionalnih trgov – Neobstoj obveznosti Komisije, da drugega za drugim analizira zadevne nacionalne trge – Sorazmernost – Poseg v pogodbene pravice tretjih oseb)

text:
               8.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/5

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 9. decembra 2020 – Groupe Canal +/Evropska komisija, Francoska republika, Union des producteurs de cinéma (UPC), C More Entertainment AB, European Film Agency Directors – EFADs, Evropska potrošniška organizacija (BEUC)
      (Zadeva C-132/19 P) (1)

      (Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Distribucija televizijskih vsebin - Uredba (ES) št. 1/2003 - Člen 9 in člen 16(1) - Odločba, s katero zaveze postanejo obvezne - Absolutna teritorialna zaščita - Zloraba pooblastil - Predhodna ocena - Neobstoj obveznosti Evropske komisije, da upošteva preudarke v zvezi z uporabo člena 101(3) PDEU - Sporazumi, katerih cilj je pregraditev nacionalnih trgov - Neobstoj obveznosti Komisije, da drugega za drugim analizira zadevne nacionalne trge - Sorazmernost - Poseg v pogodbene pravice tretjih oseb)
      (2021/C 44/05)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Pritožnica: Groupe Canal + (zastopniki: P. Wilhelm, P. Gassenbach in O. de Juvigny, odvetniki)

         Druge stranke v postopku: Evropska komisija (zastopniki: A. Dawes, C. Urraca Caviedes in L. Wildpanner, agenti), Francoska republika (zastopnika: E. de Moustier in M. P. Dodeller, agenta), Union des producteurs de cinéma (UPC) (zastopnik: E. Lauvaux, avocat), C More Entertainment AB, European Film Agency Directors – EFADs (zastopnik: O. Sasserath, avocat), Evropska potrošniška organizacija (BEUC) (zastopnica: A. Fratini, avvocatessa),

         Izrek

                  1.

                  Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 12. decembra 2018, Groupe Canal +/Komisija (T-873/16, EU:T:2018:904), se razveljavi.

                  2.

                  Sklep Evropske komisije z dne 26. julija 2016 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva AT.40023 – Čezmejni dostop do plačljive televizije) se razglasi za ničen.

                  3.

                  Evropska komisija poleg svojih stroškov nosi stroške družbe Groupe Canal + SA, European Film Agency Directors – EFADs in Union des producteurs de cinéma (UPC) v okviru te pritožbe in postopka na prvi stopnji ter stroške družbe C More Entertainment AB v okviru postopka na prvi stopnji.

                  4.

                  Francoska republika nosi svoje stroške.

                  5.

                  Evropska potrošniška organizacija (BEUC) nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 131, 8.4.2019.


title: Zadeva C-347/19: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 10. decembra 2020 – Evropska komisija/Kraljevina Španija (Neizpolnitev obveznosti države – Okolje – Energetska učinkovitost – Direktiva 2012/27/EU – Člen 9(3) – Poraba ogrevanja, hlajenja in tople vode – Namestitev individualnih števcev porabe v stavbah)

text:
               8.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/6

      Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 10. decembra 2020 – Evropska komisija/Kraljevina Španija
      (Zadeva C-347/19) (1)

      (Neizpolnitev obveznosti države - Okolje - Energetska učinkovitost - Direktiva 2012/27/EU - Člen 9(3) - Poraba ogrevanja, hlajenja in tople vode - Namestitev individualnih števcev porabe v stavbah)
      (2021/C 44/07)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: K. Talabér-Ritz, S. Pardo Quintillán in Y. G. Marinova, agenti)

         Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: L. Aguilera Ruiz, agent)

         Izrek

                  1.

                  Kraljevina Španija s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh potrebnih nacionalnih predpisov za uskladitev s členom 9(3) Direktive 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o energetski učinkovitosti, spremembi direktiv 2009/125/ES in 2010/30/EU ter razveljavitvi direktiv 2004/8/ES in 2006/32/ES, ki se nanaša na namestitev individualnih merilnih naprav za porabo ogrevanja, hlajenja in tople vode v stavbah, ni izpolnila obveznosti iz te določbe.

                  2.

                  Kraljevina Španija nosi stroške postopka.

         (1)  UL C 238, 15.7.2019.


title: Zadeva C-584/19: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 8. decembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht für Strafsachen Wien – Avstrija) – kazenski postopek proti A in drugim (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Evropski preiskovalni nalog – Direktiva 2014/41/EU – Člen 1(1) – Člen 2(c)(i) in (ii) – Pojma „pravosodni organ“ in „odreditveni organ“ – Evropski preiskovalni nalog, ki ga izda državno tožilstvo države članice – Neodvisnost od izvršilne veje oblasti)

text:
               8.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/7

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 8. decembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht für Strafsachen Wien – Avstrija) – kazenski postopek proti A in drugim
      (Zadeva C-584/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Evropski preiskovalni nalog - Direktiva 2014/41/EU - Člen 1(1) - Člen 2(c)(i) in (ii) - Pojma „pravosodni organ“ in „odreditveni organ“ - Evropski preiskovalni nalog, ki ga izda državno tožilstvo države članice - Neodvisnost od izvršilne veje oblasti)
      (2021/C 44/08)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesgericht für Strafsachen Wien

         Stranke v kazenskem postopku v glavni stvari

      A in drugi

         Ob udeležbi: Staatsanwaltschaft Wien

         Izrek

      Člen 1(1) in člen 2(c) Direktive 2014/41/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o evropskem preiskovalnem nalogu v kazenskih zadevah je treba razlagati tako, da državni tožilec države članice ali, splošneje, državno tožilstvo države članice spadata pod pojma „pravosodni organ“ in „odreditveni organ“ v smislu teh določb, ne glede na razmerje pravne podrejenosti, ki bi lahko obstajalo med tem državnim tožilcem ali tem državnim tožilstvom in izvršilno vejo oblasti te države članice, ter izpostavljenost navedenega državnega tožilca ali navedenega državnega tožilstva tveganju, da bodo nanju v okviru sprejemanja evropskega preiskovalnega naloga neposredno ali posredno naslovljene odredbe ali posamezna navodila te veje oblasti.

         (1)  UL C 383, 11.11.2019.


title: Zadeva C-616/19: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 10. decembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court (Ireland) – Irska) – M.S., M.W., G.S./Minister for Justice and Equality (Predhodno odločanje – Območje svobode, varnosti in pravice – Azilna politika – Postopek za priznanje in odvzem statusa begunca – Direktiva 2005/85/ES – Člen 25(2) – Razlogi za nedopustnost – Zavrženje prošnje za mednarodno zaščito s strani države članice kot nedopustne zaradi predhodnega priznanja subsidiarne zaščite prosilcu v drugi državi članici – Uredba (ES) št. 343/2003 – Uredba (EU) št. 604/2013)

text:
               8.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/7

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 10. decembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court (Ireland) – Irska) – M.S., M.W., G.S./Minister for Justice and Equality
      (Zadeva C-616/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Območje svobode, varnosti in pravice - Azilna politika - Postopek za priznanje in odvzem statusa begunca - Direktiva 2005/85/ES - Člen 25(2) - Razlogi za nedopustnost - Zavrženje prošnje za mednarodno zaščito s strani države članice kot nedopustne zaradi predhodnega priznanja subsidiarne zaščite prosilcu v drugi državi članici - Uredba (ES) št. 343/2003 - Uredba (EU) št. 604/2013)
      (2021/C 44/09)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      High Court (Ireland)

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: M.S., M.W., G.S.

         Tožena stranka: Minister for Justice and Equality

         Izrek

      Člen 25(2) Direktive Sveta 2005/85/ES z dne 1. decembra 2005 o minimalnih standardih glede postopkov za priznanje ali odvzem statusa begunca v državah članicah je treba razlagati tako, da ne nasprotuje ureditvi države članice, za katero se uporablja Uredba (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva, vendar ki je Direktiva 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite ne zavezuje, in v skladu s katero se prošnja za mednarodno zaščito šteje za nedopustno, če ima prosilec status subsidiarne zaščite v drugi državi članici.

         (1)  UL C 357, 21.10.2019.


title: Zadeva C-620/19: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 10. decembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Land Nordrhein-Westfalen/D.-H. T. kot stečajni upravitelj družbe J & S Service UG (Predhodno odločanje – Osebni podatki – Uredba (EU) 2016/679 – Člen 23 – Omejitev pravic posameznika, na katerega se podatki nanašajo – Velik finančni interes – Izvršitev civilnopravnih zahtevkov – Nacionalni predpisi, ki napotujejo na določbe prava Unije – Davčni podatki, ki se nanašajo na pravno osebo – Nepristojnost Sodišča)

text:
               8.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/8

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 10. decembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Land Nordrhein-Westfalen/D.-H. T. kot stečajni upravitelj družbe J & S Service UG
      (Zadeva C-620/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Osebni podatki - Uredba (EU) 2016/679 - Člen 23 - Omejitev pravic posameznika, na katerega se podatki nanašajo - Velik finančni interes - Izvršitev civilnopravnih zahtevkov - Nacionalni predpisi, ki napotujejo na določbe prava Unije - Davčni podatki, ki se nanašajo na pravno osebo - Nepristojnost Sodišča)
      (2021/C 44/10)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Land Nordrhein-Westfalen

         Tožena stranka: D.-H. T. kot stečajni upravitelj družbe J & S Service UG

         Ob udeležbi: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

         Izrek

      Sodišče ni pristojno za odgovor na vprašanja, ki jih je postavilo Bundesverwaltungsgericht (zvezno upravno sodišče, Nemčija) s sklepom z dne 4. julija 2019.

         (1)  UL C 383, 11.11.2019.


title: Združeni zadevi C-792/18 P in C-793/18 P: Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 12. novembra 2020 – Jean-François Jalkh/Evropski parlament (Pritožba – Člen 181 Poslovnika Sodišča – Pravo institucij – Protokol o privilegijih in imunitetah Evropske unije – Člena 8 in 9 – Obseg – Sklep o odvzemu poslanske imunitete – Pogoji)

text:
               8.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/8

      Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 12. novembra 2020 – Jean-François Jalkh/Evropski parlament
      (Združeni zadevi C-792/18 P in C-793/18 P) (1)

      (Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Pravo institucij - Protokol o privilegijih in imunitetah Evropske unije - Člena 8 in 9 - Obseg - Sklep o odvzemu poslanske imunitete - Pogoji)
      (2021/C 44/11)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnik: Jean-François Jalkh (zastopnik: F. Wagner, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Evropski parlament (zastopnika: S. Alonso de León in C. Burgos, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Pritožbi se zavržeta kot delno očitno nedopustni in zavrneta kot delno očitno neutemeljeni.

                  2.

                  Jeanu-Françoisu Jalkhu se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 65, 18.2.2019.


title: Zadeva C-394/19: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 12. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal du travail francophone de Bruxelles – Belgija) – PN, QO, RP, SQ, TR/Centre public d’action sociale d’Anderlecht (CPAS) (Predhodno odločanje – Člen 53(2) Poslovnika Sodišča – Državljanstvo Unije – Pravica državljanov Unije in njihovih družinskih članov, da se prosto gibljejo in prebivajo na ozemlju države članice – Direktiva 2004/38/ES – Člen 3 – Upravičenci – Nepravilen prenos – Odgovornost države članice v primeru kršitve prava Unije – Dodelitev socialne pomoči iz naslova odškodnine za nastalo škodo – Očitna nedopustnost)

text:
               8.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/9

      Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 12. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal du travail francophone de Bruxelles – Belgija) – PN, QO, RP, SQ, TR/Centre public d’action sociale d’Anderlecht (CPAS)
      (Zadeva C-394/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 53(2) Poslovnika Sodišča - Državljanstvo Unije - Pravica državljanov Unije in njihovih družinskih članov, da se prosto gibljejo in prebivajo na ozemlju države članice - Direktiva 2004/38/ES - Člen 3 - Upravičenci - Nepravilen prenos - Odgovornost države članice v primeru kršitve prava Unije - Dodelitev socialne pomoči iz naslova odškodnine za nastalo škodo - Očitna nedopustnost)
      (2021/C 44/12)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal du travail francophone de Bruxelles

         Stranke

         Tožeče stranke: PN, QO, RP, SQ, TR

         Tožena stranka: Centre public d’action sociale d’Anderlecht (CPAS)

         Izrek

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo tribunal du travail francophone de Bruxelles (francosko govoreče delovno sodišče v Bruslju, Belgija) s sklepom z dne 14. maja 2019, je očitno nedopusten.

         (1)  UL C 246, 22.7.2019.


title: Zadeva C-621/19: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 10. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovaška) – Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky/Weindel Logistik Service SR spol. s r.o. (Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Člen 168(e) – Odbitek vstopnega davka – Uporaba blaga zgolj za obdavčljive transakcije davčnega zavezanca – Obstoj neposredne vzročne zveze med uvoženim blagom in izstopno transakcijo)

text:
               8.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/9

      Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 10. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovaška) – Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky/Weindel Logistik Service SR spol. s r.o.
      (Zadeva C-621/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 168(e) - Odbitek vstopnega davka - Uporaba blaga zgolj za obdavčljive transakcije davčnega zavezanca - Obstoj neposredne vzročne zveze med uvoženim blagom in izstopno transakcijo)
      (2021/C 44/13)
      Jezik postopka: slovaščina

         Predložitveno sodišče

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

         Stranki

         Tožeča stranka: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky

         Tožena stranka: Weindel Logistik Service SR spol. s r.o.

         Izrek

      Člen 168(e) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da nasprotuje dodelitvi pravice do odbitka davka na dodano vrednost (DDV) uvozniku, če ta ne razpolaga z blagom kot lastnik in če stroški predhodne transakcije uvoza ne obstajajo ali niso vključeni v ceno posebnih izstopnih transakcij, ali v ceno blaga in storitev, ki jih davčni zavezanec zagotavlja v okviru njegovih gospodarskih dejavnosti.

         (1)  UL C 363, 28.10.2019.


title: Zadeva C-716/19: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 28. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Mercantil n° 2 de Madrid – Španija) – ZA, AZ, BX, CV, DU, ET/Repsol Comercial de Productos Petrolíferos SA (Predhodno odločanje – Člen 53(2) in člen 94 Poslovnika Sodišča – Konkurenca – Dokončna odločba nacionalnega organa, pristojnega za konkurenco, v kateri je ugotovljeno ravnanje, ki omejuje konkurenco – Obseg in dokazna vrednost preverjenih in ugotovljenih dejstev – Neobstoj zadostnih navedb v zvezi s dejanskim in pravnim kontekstom spora o glavni stvari in neobstoj razlogov, ki bi utemeljevali nujnost pridobitve odgovora na vprašanja za predhodno odločanje – Očitna nedopustnost)

text:
               8.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/10

      Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 28. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid – Španija) – ZA, AZ, BX, CV, DU, ET/Repsol Comercial de Productos Petrolíferos SA
      (Zadeva C-716/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 53(2) in člen 94 Poslovnika Sodišča - Konkurenca - Dokončna odločba nacionalnega organa, pristojnega za konkurenco, v kateri je ugotovljeno ravnanje, ki omejuje konkurenco - Obseg in dokazna vrednost preverjenih in ugotovljenih dejstev - Neobstoj zadostnih navedb v zvezi s dejanskim in pravnim kontekstom spora o glavni stvari in neobstoj razlogov, ki bi utemeljevali nujnost pridobitve odgovora na vprašanja za predhodno odločanje - Očitna nedopustnost)
      (2021/C 44/14)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid

         Stranke

         Tožeče stranke: ZA, AZ, BX, CV, DU, ET

         Tožena stranka: Repsol Comercial de Productos Petrolíferos SA

         Izrek

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid (sodišče za gospodarske spore št. 2 v Madridu, Španija) vložilo z odločbo z dne 29. julija 2019 je očitno nedopusten.

         (1)  UL C 423, 16.12.2019.


title: Zadeva C-807/19: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 26. novembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sofiyski rayonen sad – Bolgarija) – Postopek, ki sta ga sprožili „DSK Bank“ EAD, „FrontEx International“ EAD (Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika – Varstvo potrošnikov – Direktiva 93/13/EGS – Členi 3 in od 6 do 8 – Direktiva 2008/48/ES – Člen 22 – Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah – Preizkus po uradni dolžnosti, ki ga opravi nacionalno sodišče – Nacionalni postopek za izdajo plačilnega naloga)

text:
               8.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/11

      Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 26. novembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sofiyski rayonen sad – Bolgarija) – Postopek, ki sta ga sprožili „DSK Bank“ EAD, „FrontEx International“ EAD
      (Zadeva C-807/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika - Varstvo potrošnikov - Direktiva 93/13/EGS - Členi 3 in od 6 do 8 - Direktiva 2008/48/ES - Člen 22 - Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah - Preizkus po uradni dolžnosti, ki ga opravi nacionalno sodišče - Nacionalni postopek za izdajo plačilnega naloga)
      (2021/C 44/15)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Sofiyski rayonen sad

         Stranki v postopku v glavni stvari

      „DSK Bank“ EAD, „FrontEx International“ EAD

         Izrek

                  1.

                  Pravo Unije je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da se nacionalno sodišče, ki obravnava predlog za izdajo plačilnega naloga, ogne preučitvi morebitne nepoštenosti pogoja v pogodbi, sklenjeni med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom, zaradi praktičnih težav, kot je delovna obremenitev tega sodišča.

                  2.

                  Člena 6(1) in 7(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nepoštenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da nacionalno sodišče, ki obravnava predlog za izdajo plačilnega naloga in ki sumi, da ta predlog temelji na nepoštenem pogoju v potrošniški posojilni pogodbi v smislu Direktive 93/13, od upnika, če potrošnik ne ugovarja, zahteva dodatne informacije, da bi preučilo morebitno nepoštenost tega pogoja.

                  3.

                  Člen 3 in člen 8 Direktive 93/13 v povezavi s členom 6 in členom 7 te direktive je treba razlagati tako, da nacionalno sodišče v okviru preučitve po uradni dolžnosti morebitne nepoštenosti pogojev v pogodbi, sklenjeni med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom, ki jo to sodišče opravi, da bi ugotovilo, ali obstaja znatno neravnotežje med obveznostmi strank po tej pogodbi, lahko upošteva tudi nacionalne določbe, ki potrošnikom zagotavljajo višjo raven varstva od tiste, ki jo določa navedena direktiva.

         (1)  UL C 27, 27.1.2020.


title: Zadeva C-835/19: Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 26. novembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Autostrada Torino Ivrea Valle D’Aosta – Ativa S.p.A./Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Autorità di regolazione dei trasporti (Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Podeljevanje koncesijskih pogodb – Direktiva 2014/23/EU – Člen 2(1), prvi odstavek – Člen 30 – Svoboda javnih naročnikov, da določijo in organizirajo postopek izbire koncesionarja – Nacionalna ureditev, ki prepoveduje uporabo projektnega financiranja za koncesije za avtocesto)

text:
               8.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/11

      Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 26. novembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Autostrada Torino Ivrea Valle D’Aosta – Ativa S.p.A./Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Autorità di regolazione dei trasporti
      (Zadeva C-835/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Podeljevanje koncesijskih pogodb - Direktiva 2014/23/EU - Člen 2(1), prvi odstavek - Člen 30 - Svoboda javnih naročnikov, da določijo in organizirajo postopek izbire koncesionarja - Nacionalna ureditev, ki prepoveduje uporabo projektnega financiranja za koncesije za avtocesto)
      (2021/C 44/16)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Autostrada Torino Ivrea Valle D’Aosta – Ativa S.p.A.

         Tožene stranke: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Autorità di regolazione dei trasporti

         Ob udeležbi: Autorità di bacino del Po, Regione Piemonte

         Izrek

      Člen 2(1), prvi odstavek, Direktive 2014/23/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o podeljevanju koncesijskih pogodb, v povezavi s členom 30 in uvodnima izjavama 5 in 68 te direktive, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni določbi, ki naročnikom prepoveduje podelitev avtocestnih koncesij, ki so potekle ali se iztekajo z uporabo projektnega financiranja iz člena 183 decreto legislativo n. 50 – Codice dei contratti pubblici (zakonska uredba št. 50 o zakoniku o javnem naročanju) z dne 18. aprila 2016.

         (1)  UL C 161, 11.5.2020.


title: Zadeva C-84/20 P: Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 28. oktobra 2020 – Archimandritis Sarantis Sarantos, Protopresvyteros Ioannis Fotopoulos, Protopresvyteros Antonios Bousdekis, Protopresvyteros Vasileios Kokolakis, Estia Paterikon Meleton, Christos Papasotiriou, Charalampos Andralis/Evropski parlament, Svet Evropske unije (Pritožba – Člen 181 Poslovnika Sodišča – Državljanstvo Unije – Okrepitev varnosti osebnih izkaznic državljanov Unije in dokumentov za prebivanje, izdanih državljanom Unije in njihovim družinskim članom, ki uresničujejo svojo pravico do prostega gibanja – Uredba (EU) 2019/1157 – Ničnostna tožba – Procesno upravičenje – Neobstoj posamičnega nanašanja – Člen 19 Statuta Sodišča Evropske unije – Obveznost, da stranko zastopa odvetnik – Tožnik, sicer odvetnik, ki je nastopal v svojem imenu in sam podpisal tožbo, ne da bi za svoje zastopanje uporabil storitve odvetnika – tretje osebe – Pritožba, ki je očitno neutemeljena)

text:
               8.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/12

      Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 28. oktobra 2020 – Archimandritis Sarantis Sarantos, Protopresvyteros Ioannis Fotopoulos, Protopresvyteros Antonios Bousdekis, Protopresvyteros Vasileios Kokolakis, Estia Paterikon Meleton, Christos Papasotiriou, Charalampos Andralis/Evropski parlament, Svet Evropske unije
      (Zadeva C-84/20 P) (1)

      (Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Državljanstvo Unije - Okrepitev varnosti osebnih izkaznic državljanov Unije in dokumentov za prebivanje, izdanih državljanom Unije in njihovim družinskim članom, ki uresničujejo svojo pravico do prostega gibanja - Uredba (EU) 2019/1157 - Ničnostna tožba - Procesno upravičenje - Neobstoj posamičnega nanašanja - Člen 19 Statuta Sodišča Evropske unije - Obveznost, da stranko zastopa odvetnik - Tožnik, sicer odvetnik, ki je nastopal v svojem imenu in sam podpisal tožbo, ne da bi za svoje zastopanje uporabil storitve odvetnika – tretje osebe - Pritožba, ki je očitno neutemeljena)
      (2021/C 44/17)
      Jezik postopka: grščina

         Stranke

         Pritožniki: Archimandritis Sarantis Sarantos, Protopresvyteros Ioannis Fotopoulos, Protopresvyteros Antonios Bousdekis, Protopresvyteros Vasileios Kokolakis, Estia Paterikon Meleton, Christos Papasotiriou, Charalampos Andralis (zastopnik: C. Papasotiriou, dikigoros)

         Drugi stranki: Evropski parlament, Svet Evropske unije

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se v delu, v katerem jo je vložil Christos Papasotiriou, zavrže kot očitno nedopustna.

                  2.

                  Pritožba se v delu, v katerem so jo vložili Sarantis Sarantos, Ioannis Fotopoulos, Antonios Bousdekis, Vasileios Kokolakis, Estia Paterikon Meleton in Charalampos Andralis, zavrne kot očitno neutemeljena.

                  3.

                  Sarantis Sarantos, Ioannis Fotopoulos, Antonios Bousdekis, Vasileios Kokolakis, Estia Paterikon Meleton, Christos Papasotiriou in Charalampos Andralis nosijo svoje stroške.

         (1)  UL C 161, 11.5.2020.


title: Zadeva C-85/20 P: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 12. novembra 2020 – Lazarus Szolgáltató és Kereskedelmi Kft./Evropska komisija (Pritožba – Člen 181 Poslovnika Sodišča – Državne pomoči – Pomoč, ki jo je Madžarska odobrila podjetjem, ki so zaposlovala invalide – Domnevni sklepi Evropske komisije, s katerimi je bil ta ukrep razglašen za združljivega z notranjim trgom – Ničnostna tožba – Rok za vložitev tožbe – Začetek – Seznanitev z obstojem izpodbijanega akta – Razumen rok za zahtevanje njegovega celotnega besedila – Pojem izpodbojnega akta v smislu člena 263 PDEU – Nedopustnost predloga, vloženega na prvi stopnji – Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena)

text:
               8.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/13

      Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 12. novembra 2020 – Lazarus Szolgáltató és Kereskedelmi Kft./Evropska komisija
      (Zadeva C-85/20 P) (1)

      (Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Državne pomoči - Pomoč, ki jo je Madžarska odobrila podjetjem, ki so zaposlovala invalide - Domnevni sklepi Evropske komisije, s katerimi je bil ta ukrep razglašen za združljivega z notranjim trgom - Ničnostna tožba - Rok za vložitev tožbe - Začetek - Seznanitev z obstojem izpodbijanega akta - Razumen rok za zahtevanje njegovega celotnega besedila - Pojem izpodbojnega akta v smislu člena 263 PDEU - Nedopustnost predloga, vloženega na prvi stopnji - Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena)
      (2021/C 44/18)
      Jezik postopka: madžarščina

         Stranki

         Pritožnica: Lazarus Szolgáltató és Kereskedelmi Kft. (zastopnik: L. Szabó, ügyvéd)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se kot delno očitno nedopustna zavrže in kot delno očitno neutemeljena zavrne.

                  2.

                  Družba Lazarus Szolgáltató és Kereskedelmi Kft. nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 201, 15.6.2020.


title: Zadeva C-386/20 P: Pritožba, ki jo je 12. avgusta 2020 vložila eSky Group IP sp. z o.o. zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 10. junija 2020 v zadevi T-646/19, eSky Group IP/EUIPO – Gröpel (e)

text:
               8.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/13

      Pritožba, ki jo je 12. avgusta 2020 vložila eSky Group IP sp. z o.o. zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 10. junija 2020 v zadevi T-646/19, eSky Group IP/EUIPO – Gröpel (e)
      (Zadeva C-386/20 P)
      (2021/C 44/19)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnica: eSky Group IP sp. z o.o. (zastopnik: P. Kurcman, radca prawny)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, Gerhard Gröpel
      Sodišče (senat za dopustitev pritožb) je s sklepom z dne 21. oktobra 2020 odločilo, da se pritožba ne dopusti, in pritožnici naložilo, naj nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-491/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 24. septembra 2020 – W.Ż./A. S., Sądowi Najwyższemu

text:
               8.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/14

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 24. septembra 2020 – W.Ż./A. S., Sądowi Najwyższemu
      (Zadeva C-491/20)
      (2021/C 44/20)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Najwyższy

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: W.Ż.

         Toženi stranki: A. S., Sądowi Najwyższemu

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 279 PDEU in člen 160(2) Poslovnika Sodišča v povezavi s členom 4(3) in členom 19(1) PEU ter s točko 1, prva in druga alinea, sklepa Sodišča z dne 8. aprila 2020 Komisija/Republika Poljska (C-791/19 R) razlagati tako, da predsednik Izba Dyscyplinarna Sąd Najwyższy (disciplinski senat vrhovnega sodišča) do odločitve v zadevi C-791/19, glede na zadržanje uporabe člena 3(5), člena 27 in člena 73(1) ustawa z dnia 8 grudnia 2017 r. o Sądzie Najwyższym (zakon z dne 8. decembra 2017 o vrhovnem sodišču) (prečiščeno besedilo: Dz.U., 2019, pozicija 825 s spremembami), ne more predlagati odstopa zadeve, v kateri se ugotavlja neobstoj službenega razmerja sodnika vrhovnega sodišča?

                  2.

                  Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, PEU v povezavi s členom 2 in členom 4(3) PEU in pravico do sodnega varstva razlagati tako, da mora nacionalno sodišče, ki odloča v zadevi, ki se nanaša na ugotovitev neobstoja službenega razmerja sodnika nacionalnega sodišča zaradi resnih kršitev v postopku njegovega imenovanja, izdati začasni ukrep in toženi stranki v taki zadevi prepovedati odločanje v vseh drugih zadevah, ki spadajo na področje uporabe prava Unije, sicer bodo dejanja takega sodnika ali izdane odločbe brez učinka, in odrediti drugim organom naj taki toženi stranki ne dodeljujejo zadev in naj je ne razporejajo v sodeče sestave?

                  3.

                  Ali je treba člena 2 in člen 4(2) v povezavi s členom 19(1), drugi pododstavek, PEU in načelom pravice do sodnega varstva razlagati tako, da:

                              a)

                              nacionalno sodišče ne sme uporabiti prepovedi „izpodbijanja legitimnosti sodišč“ in „ugotovitve ali presoje zakonitosti imenovanja sodnika ali pristojnosti, ki iz tega izhaja, da opravlja sodno funkcijo“, kot je določena v členu 29(2) in (3) zakona z dne 8. decembra 2017 o vrhovnem sodišču (prečiščeno besedilo: Dz. U., 2019, pozicija 825, s spremembami), ker to, da Unija spoštuje ustavno identiteto držav članic, ne pomeni, da lahko nacionalni zakonodajalec sprejema rešitve, ki posegajo v temeljne vrednote in načela Unije?

                              b)

                              ustavna identiteta države članice ne sme imeti za posledico odvzema pravice do z zakonom ustanovljenega neodvisnega sodišča, če so bile pri postopku imenovanja pred vročitvijo akta o imenovanju pomanjkljivosti, ki so opisane v vprašanjih za predhodno odločanje v zadevah C-487/19 in C-508/19, njegov predhodni sodni preizkus pa je bil namenoma izključen na način, ki je očitno v nasprotju z nacionalno ustavo?

                  4.

                  Ali je treba člen 2 in člen 4(2) v povezavi s členom 19(1), drugi pododstavek, PEU ter načelom pravice do sodnega varstva in členom 267 PDEU razlagati tako, da je mogoče vsebino pojma ustavne identitete države članice v delu, v katerem se nanaša na pravico do sodnega varstva, določiti zavezujoče za sodišče države članice, ki odloča na zadnji stopnji, le v okviru dialoga tega sodišča ali drugih nacionalnih sodišč (npr. ustavno sodišče) s Sodiščem v okviru uporabe postopka predhodnega odločanja?

                  5.

                  Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, PEU v povezavi s členom 267 PDEU in splošno načelo pravice do sodišča, ki je predhodno ustanovljeno z zakonom, razlagati tako, da sodišče države članice, ki odloča na zadnji stopnji, zavrne predlog za odstop spisa v zadevi, v kateri je bilo Sodišču postavljeno vprašanje za predhodno odločanje, če tak predlog vloži oseba, ki je bila na podlagi nacionalne zakonodaje na sodniško mesto imenovana v okoliščinah, ki so vodile do ustanovitve sodišča, ki ne izpolnjuje zahtev po neodvisnosti in nepristranskosti, ter ni sodišče, ustanovljeno z zakonom, ne da bi bilo treba predhodno izčrpati postopek, na katerega se nanaša vprašanje za predhodno odločanje v zadevi C-508/19 ali sodba Sodišča z dne 19. novembra 2019, A.K. in drugi (C-585/18, C-624/18 in C- 625/18)?


title: Zadeva C-492/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 25. septembra 2020 – W.Ż./K. Z., Skarbowi Państwa – Sądowi Najwyższemu

text:
               8.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/15

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 25. septembra 2020 – W.Ż./K. Z., Skarbowi Państwa – Sądowi Najwyższemu
      (Zadeva C-492/20)
      (2021/C 44/21)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Najwyższy

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: W.Ż.

         Toženi stranki: K. Z., Skarbowi Państwa – Sądowi Najwyższemu

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 279 PDEU in člen 160(2) Poslovnika Sodišča v povezavi s členom 4(3) in členom 19(1) PEU ter s točko 1, prva in druga alinea, sklepa Sodišča z dne 8. aprila 2020 Komisija/Republika Poljska (C-791/19 R) razlagati tako, da predsednik Izba Dyscyplinarna Sąd Najwyższy (disciplinski senat vrhovnega sodišča) do odločitve v zadevi C-791/19, glede na zadržanje uporabe člena 3(5), člena 27 in člena 73(1) ustawa z dnia 8 grudnia 2017 r. o Sądzie Najwyższym (zakon z dne 8. decembra 2017 o vrhovnem sodišču) (prečiščeno besedilo: Dz.U., 2019, pozicija 825 s spremembami), ne more predlagati odstopa zadeve, v kateri se ugotavlja neobstoj službenega razmerja sodnika vrhovnega sodišča?

                  2.

                  Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, PEU v povezavi s členom 2 in členom 4(3) PEU in pravico do sodnega varstva razlagati tako, da mora nacionalno sodišče, ki odloča v zadevi, ki se nanaša na ugotovitev neobstoja službenega razmerja sodnika nacionalnega sodišča zaradi resnih kršitev v postopku njegovega imenovanja, izdati začasni ukrep in toženi stranki v taki zadevi prepovedati odločanje v vseh drugih zadevah, ki spadajo na področje uporabe prava Unije, sicer bodo dejanja takega sodnika ali izdane odločbe brez učinka, in odrediti drugim organom naj taki toženi stranki ne dodeljujejo zadev in naj je ne razporejajo v sodeče sestave?

                  3.

                  Ali je treba člena 2 in člen 4(2) v povezavi s členom 19(1), drugi pododstavek, PEU in načelom pravice do sodnega varstva razlagati tako, da:

                              a)

                              nacionalno sodišče ne sme uporabiti prepovedi „izpodbijanja legitimnosti sodišč“ in „ugotovitve ali presoje zakonitosti imenovanja sodnika ali pristojnosti, ki iz tega izhaja, da opravlja sodno funkcijo“, kot je določena v členu 29(2) in (3) zakona z dne 8. decembra 2017 o vrhovnem sodišču (prečiščeno besedilo: Dz. U., 2019, pozicija 825, s spremembami), ker to, da Unija spoštuje ustavno identiteto držav članic, ne pomeni, da lahko nacionalni zakonodajalec sprejema rešitve, ki posegajo v temeljne vrednote in načela Unije?

                              b)

                              ustavna identiteta države članice ne sme imeti za posledico odvzema pravice do z zakonom ustanovljenega neodvisnega sodišča, če so bile pri postopku imenovanja pred vročitvijo akta o imenovanju pomanjkljivosti, ki so opisane v vprašanjih za predhodno odločanje v zadevah C-487/19 in C-508/19, njegov predhodni sodni preizkus pa je bil namenoma izključen na način, ki je očitno v nasprotju z nacionalno ustavo?

                  4.

                  Ali je treba člen 2 in člen 4(2) v povezavi s členom 19(1), drugi pododstavek, PEU ter načelom pravice do sodnega varstva in členom 267 PDEU razlagati tako, da je mogoče vsebino pojma ustavne identitete države članice v delu, v katerem se nanaša na pravico do sodnega varstva, določiti zavezujoče za sodišče države članice, ki odloča na zadnji stopnji, le v okviru dialoga tega sodišča ali drugih nacionalnih sodišč (npr. ustavno sodišče) s Sodiščem v okviru uporabe postopka predhodnega odločanja?

                  5.

                  Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, PEU v povezavi s členom 267 PDEU in splošno načelo pravice do sodišča, ki je predhodno ustanovljeno z zakonom, razlagati tako, da sodišče države članice, ki odloča na zadnji stopnji, zavrne predlog za odstop spisa v zadevi, v kateri je bilo Sodišču postavljeno vprašanje za predhodno odločanje, če tak predlog vloži oseba, ki je bila na podlagi nacionalne zakonodaje na sodniško mesto imenovana v okoliščinah, ki so vodile do ustanovitve sodišča, ki ne izpolnjuje zahtev po neodvisnosti in nepristranskosti, ter ni sodišče, ustanovljeno z zakonom, ne da bi bilo treba predhodno izčrpati postopek, na katerega se nanaša vprašanje za predhodno odločanje v zadevi C-508/19 ali sodba Sodišča z dne 19. novembra 2019, A.K. in drugi (C-585/18, C-624/18 in C- 625/18)?


title: Zadeva C-493/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 28. septembra 2020 – P. J./A. T., R. W., Sądowi Najwyższemu

text:
               8.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/16

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 28. septembra 2020 – P. J./A. T., R. W., Sądowi Najwyższemu
      (Zadeva C-493/20)
      (2021/C 44/22)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Najwyższy

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: P. J.

         Tožene stranke: A. T., R. W., Sądowi Najwyższemu

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 279 PDEU in člen 160(2) Poslovnika Sodišča v povezavi s členom 4(3) in členom 19(1) PEU ter s točko 1, prva in druga alinea, sklepa Sodišča z dne 8. aprila 2020 Komisija/Republika Poljska (C-791/19 R) razlagati tako, da predsednik Izba Dyscyplinarna Sąd Najwyższy (disciplinski senat vrhovnega sodišča) do odločitve v zadevi C-791/19, glede na zadržanje uporabe člena 3(5), člena 27 in člena 73(1) ustawa z dnia 8 grudnia 2017 r. o Sądzie Najwyższym (zakon z dne 8. decembra 2017 o vrhovnem sodišču) (prečiščeno besedilo: Dz.U., 2019, pozicija 825 s spremembami), ne more predlagati odstopa zadeve, v kateri se ugotavlja neobstoj službenega razmerja sodnika vrhovnega sodišča?

                  2.

                  Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, PEU v povezavi s členom 2 in členom 4(3) PEU in pravico do sodnega varstva razlagati tako, da mora nacionalno sodišče, ki odloča v zadevi, ki se nanaša na ugotovitev neobstoja službenega razmerja sodnika nacionalnega sodišča zaradi resnih kršitev v postopku njegovega imenovanja, izdati začasni ukrep in toženi stranki v taki zadevi prepovedati odločanje v vseh drugih zadevah, ki spadajo na področje uporabe prava Unije, sicer bodo dejanja takega sodnika ali izdane odločbe brez učinka, in odrediti drugim organom naj taki toženi stranki ne dodeljujejo zadev in naj je ne razporejajo v sodeče sestave?

                  3.

                  Ali je treba člena 2 in člen 4(2) v povezavi s členom 19(1), drugi pododstavek, PEU in načelom pravice do sodnega varstva razlagati tako, da:

                              a)

                              nacionalno sodišče ne sme uporabiti prepovedi „izpodbijanja legitimnosti sodišč“ in „ugotovitve ali presoje zakonitosti imenovanja sodnika ali pristojnosti, ki iz tega izhaja, da opravlja sodno funkcijo“, kot je določena v členu 29(2) in (3) zakona z dne 8. decembra 2017 o vrhovnem sodišču (prečiščeno besedilo: Dz. U., 2019, pozicija 825, s spremembami), ker to, da Unija spoštuje ustavno identiteto držav članic, ne pomeni, da lahko nacionalni zakonodajalec sprejema rešitve, ki posegajo v temeljne vrednote in načela Unije?

                              b)

                              ustavna identiteta države članice ne sme imeti za posledico odvzema pravice do z zakonom ustanovljenega neodvisnega sodišča, če so bile pri postopku imenovanja pred vročitvijo akta o imenovanju pomanjkljivosti, ki so opisane v vprašanjih za predhodno odločanje v zadevah C-487/19 in C-508/19, njegov predhodni sodni preizkus pa je bil namenoma izključen na način, ki je očitno v nasprotju z nacionalno ustavo?

                  4.

                  Ali je treba člen 2 in člen 4(2) v povezavi s členom 19(1), drugi pododstavek, PEU ter načelom pravice do sodnega varstva in členom 267 PDEU razlagati tako, da je mogoče vsebino pojma ustavne identitete države članice v delu, v katerem se nanaša na pravico do sodnega varstva, določiti zavezujoče za sodišče države članice, ki odloča na zadnji stopnji, le v okviru dialoga tega sodišča ali drugih nacionalnih sodišč (npr. ustavno sodišče) s Sodiščem v okviru uporabe postopka predhodnega odločanja?

                  5.

                  Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, PEU v povezavi s členom 267 PDEU in splošno načelo pravice do sodišča, ki je predhodno ustanovljeno z zakonom, razlagati tako, da sodišče države članice, ki odloča na zadnji stopnji, zavrne predlog za odstop spisa v zadevi, v kateri je bilo Sodišču postavljeno vprašanje za predhodno odločanje, če tak predlog vloži oseba, ki je bila na podlagi nacionalne zakonodaje na sodniško mesto imenovana v okoliščinah, ki so vodile do ustanovitve sodišča, ki ne izpolnjuje zahtev po neodvisnosti in nepristranskosti, ter ni sodišče, ustanovljeno z zakonom, ne da bi bilo treba predhodno izčrpati postopek, na katerega se nanaša vprašanje za predhodno odločanje v zadevi C-508/19 ali sodba Sodišča z dne 19. novembra 2019, A.K. in drugi (C-585/18, C-624/18 in C- 625/18)?


title: Zadeva C-494/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 2. oktobra 2020 – K. M./T. P., Skarbowi Państwa – Sądowi Najwyższemu

text:
               8.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/17

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 2. oktobra 2020 – K. M./T. P., Skarbowi Państwa – Sądowi Najwyższemu
      (Zadeva C-494/20)
      (2021/C 44/23)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Najwyższy

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: K. M.

         Toženi stranki: T. P., Skarbowi Państwa – Sądowi Najwyższemu

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 279 PDEU in člen 160(2) Poslovnika Sodišča v povezavi s členom 4(3) in členom 19(1) PEU ter s točko 1, prva in druga alinea, sklepa Sodišča z dne 8. aprila 2020 Komisija/Republika Poljska (C-791/19 R) razlagati tako, da predsednik Izba Dyscyplinarna Sąd Najwyższy (disciplinski senat vrhovnega sodišča) do odločitve v zadevi C-791/19, glede na zadržanje uporabe člena 3(5), člena 27 in člena 73(1) ustawa z dnia 8 grudnia 2017 r. o Sądzie Najwyższym (zakon z dne 8. decembra 2017 o vrhovnem sodišču) (prečiščeno besedilo: Dz.U., 2019, pozicija 825 s spremembami), ne more predlagati odstopa zadeve, v kateri se ugotavlja neobstoj službenega razmerja sodnika vrhovnega sodišča?

                  2.

                  Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, PEU v povezavi s členom 2 in členom 4(3) PEU in pravico do sodnega varstva razlagati tako, da mora nacionalno sodišče, ki odloča v zadevi, ki se nanaša na ugotovitev neobstoja službenega razmerja sodnika nacionalnega sodišča zaradi resnih kršitev v postopku njegovega imenovanja, izdati začasni ukrep in toženi stranki v taki zadevi prepovedati odločanje v vseh drugih zadevah, ki spadajo na področje uporabe prava Unije, sicer bodo dejanja takega sodnika ali izdane odločbe brez učinka, in odrediti drugim organom naj taki toženi stranki ne dodeljujejo zadev in naj je ne razporejajo v sodeče sestave?

                  3.

                  Ali je treba člena 2 in člen 4(2) v povezavi s členom 19(1), drugi pododstavek, PEU in načelom pravice do sodnega varstva razlagati tako, da:

                              a)

                              nacionalno sodišče ne sme uporabiti prepovedi „izpodbijanja legitimnosti sodišč“ in „ugotovitve ali presoje zakonitosti imenovanja sodnika ali pristojnosti, ki iz tega izhaja, da opravlja sodno funkcijo“, kot je določena v členu 29(2) in (3) zakona z dne 8. decembra 2017 o vrhovnem sodišču (prečiščeno besedilo: Dz. U., 2019, pozicija 825, s spremembami), ker to, da Unija spoštuje ustavno identiteto držav članic, ne pomeni, da lahko nacionalni zakonodajalec sprejema rešitve, ki posegajo v temeljne vrednote in načela Unije?

                              b)

                              ustavna identiteta države članice ne sme imeti za posledico odvzema pravice do z zakonom ustanovljenega neodvisnega sodišča, če so bile pri postopku imenovanja pred vročitvijo akta o imenovanju pomanjkljivosti, ki so opisane v vprašanjih za predhodno odločanje v zadevah C-487/19 in C-508/19, njegov predhodni sodni preizkus pa je bil namenoma izključen na način, ki je očitno v nasprotju z nacionalno ustavo?

                  4.

                  Ali je treba člen 2 in člen 4(2) v povezavi s členom 19(1), drugi pododstavek, PEU ter načelom pravice do sodnega varstva in členom 267 PDEU razlagati tako, da je mogoče vsebino pojma ustavne identitete države članice v delu, v katerem se nanaša na pravico do sodnega varstva, določiti zavezujoče za sodišče države članice, ki odloča na zadnji stopnji, le v okviru dialoga tega sodišča ali drugih nacionalnih sodišč (npr. ustavno sodišče) s Sodiščem v okviru uporabe postopka predhodnega odločanja?

                  5.

                  Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, PEU v povezavi s členom 267 PDEU in splošno načelo pravice do sodišča, ki je predhodno ustanovljeno z zakonom, razlagati tako, da sodišče države članice, ki odloča na zadnji stopnji, zavrne predlog za odstop spisa v zadevi, v kateri je bilo Sodišču postavljeno vprašanje za predhodno odločanje, če tak predlog vloži oseba, ki je bila na podlagi nacionalne zakonodaje na sodniško mesto imenovana v okoliščinah, ki so vodile do ustanovitve sodišča, ki ne izpolnjuje zahtev po neodvisnosti in nepristranskosti, ter ni sodišče, ustanovljeno z zakonom, ne da bi bilo treba predhodno izčrpati postopek, na katerega se nanaša vprašanje za predhodno odločanje v zadevi C-508/19 ali sodba Sodišča z dne 19. novembra 2019, A.K. in drugi (C-585/18, C-624/18 in C- 625/18)?


title: Zadeva C-495/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 2. oktobra 2020 – T. M./T. D., M. D., P. K., J. L., M. L., O. N., G. Z., A. S., Skarbowi Państwa – Sądowi Najwyższemu

text:
               8.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 2. oktobra 2020 – T. M./T. D., M. D., P. K., J. L., M. L., O. N., G. Z., A. S., Skarbowi Państwa – Sądowi Najwyższemu
      (Zadeva C-495/20)
      (2021/C 44/24)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Najwyższy

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: T. M.

         Tožene stranke: T. D., M. D., P. K., J. L., M. L., O. N., G. Z., A. S., Skarbowi Państwa – Sądowi Najwyższemu

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 279 PDEU in člen 160(2) Poslovnika Sodišča v povezavi s členom 4(3) in členom 19(1) PEU ter s točko 1, prva in druga alinea, sklepa Sodišča z dne 8. aprila 2020 Komisija/Republika Poljska (C-791/19 R) razlagati tako, da predsednik Izba Dyscyplinarna Sąd Najwyższy (disciplinski senat vrhovnega sodišča) do odločitve v zadevi C-791/19, glede na zadržanje uporabe člena 3(5), člena 27 in člena 73(1) ustawa z dnia 8 grudnia 2017 r. o Sądzie Najwyższym (zakon z dne 8. decembra 2017 o vrhovnem sodišču) (prečiščeno besedilo: Dz.U., 2019, pozicija 825 s spremembami), ne more predlagati odstopa zadeve, v kateri se ugotavlja neobstoj službenega razmerja sodnika vrhovnega sodišča?

                  2.

                  Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, PEU v povezavi s členom 2 in členom 4(3) PEU in pravico do sodnega varstva razlagati tako, da mora nacionalno sodišče, ki odloča v zadevi, ki se nanaša na ugotovitev neobstoja službenega razmerja sodnika nacionalnega sodišča zaradi resnih kršitev v postopku njegovega imenovanja, izdati začasni ukrep in toženi stranki v taki zadevi prepovedati odločanje v vseh drugih zadevah, ki spadajo na področje uporabe prava Unije, sicer bodo dejanja takega sodnika ali izdane odločbe brez učinka, in odrediti drugim organom naj taki toženi stranki ne dodeljujejo zadev in naj je ne razporejajo v sodeče sestave?

                  3.

                  Ali je treba člena 2 in člen 4(2) v povezavi s členom 19(1), drugi pododstavek, PEU in načelom pravice do sodnega varstva razlagati tako, da:

                              a)

                              nacionalno sodišče ne sme uporabiti prepovedi „izpodbijanja legitimnosti sodišč“ in „ugotovitve ali presoje zakonitosti imenovanja sodnika ali pristojnosti, ki iz tega izhaja, da opravlja sodno funkcijo“, kot je določena v členu 29(2) in (3) zakona z dne 8. decembra 2017 o vrhovnem sodišču (prečiščeno besedilo: Dz. U., 2019, pozicija 825, s spremembami), ker to, da Unija spoštuje ustavno identiteto držav članic, ne pomeni, da lahko nacionalni zakonodajalec sprejema rešitve, ki posegajo v temeljne vrednote in načela Unije?

                              b)

                              ustavna identiteta države članice ne sme imeti za posledico odvzema pravice do z zakonom ustanovljenega neodvisnega sodišča, če so bile pri postopku imenovanja pred vročitvijo akta o imenovanju pomanjkljivosti, ki so opisane v vprašanjih za predhodno odločanje v zadevah C-487/19 in C-508/19, njegov predhodni sodni preizkus pa je bil namenoma izključen na način, ki je očitno v nasprotju z nacionalno ustavo?

                  4.

                  Ali je treba člen 2 in člen 4(2) v povezavi s členom 19(1), drugi pododstavek, PEU ter načelom pravice do sodnega varstva in členom 267 PDEU razlagati tako, da je mogoče vsebino pojma ustavne identitete države članice v delu, v katerem se nanaša na pravico do sodnega varstva, določiti zavezujoče za sodišče države članice, ki odloča na zadnji stopnji, le v okviru dialoga tega sodišča ali drugih nacionalnih sodišč (npr. ustavno sodišče) s Sodiščem v okviru uporabe postopka predhodnega odločanja?

                  5.

                  Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, PEU v povezavi s členom 267 PDEU in splošno načelo pravice do sodišča, ki je predhodno ustanovljeno z zakonom, razlagati tako, da sodišče države članice, ki odloča na zadnji stopnji, zavrne predlog za odstop spisa v zadevi, v kateri je bilo Sodišču postavljeno vprašanje za predhodno odločanje, če tak predlog vloži oseba, ki je bila na podlagi nacionalne zakonodaje na sodniško mesto imenovana v okoliščinah, ki so vodile do ustanovitve sodišča, ki ne izpolnjuje zahtev po neodvisnosti in nepristranskosti, ter ni sodišče, ustanovljeno z zakonom, ne da bi bilo treba predhodno izčrpati postopek, na katerega se nanaša vprašanje za predhodno odločanje v zadevi C-508/19 ali sodba Sodišča z dne 19. novembra 2019, A.K. in drugi (C-585/18, C-624/18 in C- 625/18)?


title: Zadeva C-496/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 6. oktobra 2020 – M. F./T. P.

text:
               8.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 6. oktobra 2020 – M. F./T. P.
      (Zadeva C-496/20)
      (2021/C 44/25)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Najwyższy

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: M. F.

         Tožena stranka: T. P.

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 279 PDEU in člen 160(2) Poslovnika Sodišča v povezavi s členom 4(3) in členom 19(1) PEU ter s točko 1, prva in druga alinea, sklepa Sodišča z dne 8. aprila 2020 Komisija/Republika Poljska (C-791/19 R) razlagati tako, da predsednik Izba Dyscyplinarna Sąd Najwyższy (disciplinski senat vrhovnega sodišča) do odločitve v zadevi C-791/19, glede na zadržanje uporabe člena 3(5), člena 27 in člena 73(1) ustawa z dnia 8 grudnia 2017 r. o Sądzie Najwyższym (zakon z dne 8. decembra 2017 o vrhovnem sodišču) (prečiščeno besedilo: Dz.U., 2019, pozicija 825 s spremembami), ne more predlagati odstopa zadeve, v kateri se ugotavlja neobstoj službenega razmerja sodnika vrhovnega sodišča?

                  2.

                  Ali je treba člena 2 in člen 4(2) v povezavi s členom 19(1), drugi pododstavek, PEU in načelom pravice do sodnega varstva razlagati tako, da:

                              a)

                              nacionalno sodišče ne sme uporabiti prepovedi „izpodbijanja legitimnosti sodišč“ in „ugotovitve ali presoje zakonitosti imenovanja sodnika ali pristojnosti, ki iz tega izhaja, da opravlja sodno funkcijo“, kot je določena v členu 29(2) in (3) zakona z dne 8. decembra 2017 o vrhovnem sodišču (prečiščeno besedilo: Dz. U., 2019, pozicija 825, s spremembami), ker to, da Unija spoštuje ustavno identiteto držav članic, ne pomeni, da lahko nacionalni zakonodajalec sprejema rešitve, ki posegajo v temeljne vrednote in načela Unije?

                              b)

                              ustavna identiteta države članice ne sme imeti za posledico odvzema pravice do z zakonom ustanovljenega neodvisnega sodišča, če so bile pri postopku imenovanja pred vročitvijo akta o imenovanju pomanjkljivosti, ki so opisane v vprašanjih za predhodno odločanje v zadevah C-487/19 in C-508/19, njegov predhodni sodni preizkus pa je bil namenoma izključen na način, ki je očitno v nasprotju z nacionalno ustavo?

                  3.

                  Ali je treba člen 2 in člen 4(2) v povezavi s členom 19(1), drugi pododstavek, PEU ter načelom pravice do sodnega varstva in členom 267 PDEU razlagati tako, da je mogoče vsebino pojma ustavne identitete države članice v delu, v katerem se nanaša na pravico do sodnega varstva, določiti zavezujoče za sodišče države članice, ki odloča na zadnji stopnji, le v okviru dialoga tega sodišča ali drugih nacionalnih sodišč (npr. ustavno sodišče) s Sodiščem v okviru uporabe postopka predhodnega odločanja?

                  4.

                  Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, PEU v povezavi s členom 267 PDEU in splošno načelo pravice do sodišča, ki je predhodno ustanovljeno z zakonom, razlagati tako, da sodišče države članice, ki odloča na zadnji stopnji, zavrne predlog za odstop spisa v zadevi, če tak predlog vloži oseba, ki je bila na podlagi nacionalne zakonodaje na sodniško mesto imenovana v okoliščinah, ki so vodile do ustanovitve sodišča, ki ne izpolnjuje zahtev po neodvisnosti in nepristranskosti, ter ni sodišče, ustanovljeno z zakonom, ne da bi bilo treba predhodno izčrpati postopek, na katerega se nanaša vprašanje za predhodno odločanje v zadevi C-508/19 ali sodba Sodišča z dne 19. novembra 2019, A.K. in drugi (C-585/18, C-624/18 in C- 625/18)?


title: Zadeva C-506/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 9. oktobra 2020 – T.B./T.D., M.D., P.K., J.L., M.L., O.N., G.Z., A.S., Skarbowi Państwa – Sądowi Najwyższemu

text:
               8.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/21

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 9. oktobra 2020 – T.B./T.D., M.D., P.K., J.L., M.L., O.N., G.Z., A.S., Skarbowi Państwa – Sądowi Najwyższemu
      (Zadeva C-506/20)
      (2021/C 44/26)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Najwyższy

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: T. B.

         Tožene stranke: T.D., M.D., P.K., J.L., M.L., O.N., G.Z., A.S., Skarb Państwa – Sąd Najwyższy

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 279 PDEU in člen 160(2) Poslovnika Sodišča v povezavi s členom 4(3) in členom 19(1) PEU ter s točko 1, prva in druga alinea, sklepa Sodišča z dne 8. aprila 2020 Komisija/Republika Poljska (C-791/19 R) razlagati tako, da predsednik Izba Dyscyplinarna Sąd Najwyższy (disciplinski senat vrhovnega sodišča) do odločitve v zadevi C-791/19, glede na zadržanje uporabe člena 3(5), člena 27 in člena 73(1) ustawa z dnia 8 grudnia 2017 r. o Sądzie Najwyższym (zakon z dne 8. decembra 2017 o vrhovnem sodišču) (prečiščeno besedilo: Dz.U., 2019, pozicija 825 s spremembami), ne more predlagati odstopa zadeve, v kateri se ugotavlja neobstoj službenega razmerja sodnika vrhovnega sodišča?

                  2.

                  Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, PEU v povezavi s členom 2 in členom 4(3) PEU in pravico do sodnega varstva razlagati tako, da mora nacionalno sodišče, ki odloča v zadevi, ki se nanaša na ugotovitev neobstoja službenega razmerja sodnika nacionalnega sodišča zaradi resnih kršitev v postopku njegovega imenovanja, izdati začasni ukrep in toženi stranki v taki zadevi prepovedati odločanje v vseh drugih zadevah, ki spadajo na področje uporabe prava Unije, sicer bodo dejanja takega sodnika ali izdane odločbe brez učinka, in odrediti drugim organom naj taki toženi stranki ne dodeljujejo zadev in naj je ne razporejajo v sodeče sestave?

                  3.

                  Ali je treba člena 2 in člen 4(2) v povezavi s členom 19(1), drugi pododstavek, PEU in načelom pravice do sodnega varstva razlagati tako, da:

                              a)

                              nacionalno sodišče ne sme uporabiti prepovedi „izpodbijanja legitimnosti sodišč“ in „ugotovitve ali presoje zakonitosti imenovanja sodnika ali pristojnosti, ki iz tega izhaja, da opravlja sodno funkcijo“, kot je določena v členu 29(2) in (3) zakona z dne 8. decembra 2017 o vrhovnem sodišču (prečiščeno besedilo: Dz. U., 2019, pozicija 825, s spremembami), ker to, da Unija spoštuje ustavno identiteto držav članic, ne pomeni, da lahko nacionalni zakonodajalec sprejema rešitve, ki posegajo v temeljne vrednote in načela Unije?

                              b)

                              ustavna identiteta države članice ne sme imeti za posledico odvzema pravice do z zakonom ustanovljenega neodvisnega sodišča, če so bile pri postopku imenovanja pred vročitvijo akta o imenovanju pomanjkljivosti, ki so opisane v vprašanjih za predhodno odločanje v zadevah C-487/19 in C-508/19, njegov predhodni sodni preizkus pa je bil namenoma izključen na način, ki je očitno v nasprotju z nacionalno ustavo?

                  4.

                  Ali je treba člen 2 in člen 4(2) v povezavi s členom 19(1), drugi pododstavek, PEU ter načelom pravice do sodnega varstva in členom 267 PDEU razlagati tako, da je mogoče vsebino pojma ustavne identitete države članice v delu, v katerem se nanaša na pravico do sodnega varstva, določiti zavezujoče za sodišče države članice, ki odloča na zadnji stopnji, le v okviru dialoga tega sodišča ali drugih nacionalnih sodišč (npr. ustavno sodišče) s Sodiščem v okviru uporabe postopka predhodnega odločanja?

                  5.

                  Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, PEU v povezavi s členom 267 PDEU in splošno načelo pravice do sodišča, ki je predhodno ustanovljeno z zakonom, razlagati tako, da sodišče države članice, ki odloča na zadnji stopnji, zavrne predlog za odstop spisa v zadevi, v kateri je bilo Sodišču postavljeno vprašanje za predhodno odločanje, če tak predlog vloži oseba, ki je bila na podlagi nacionalne zakonodaje na sodniško mesto imenovana v okoliščinah, ki so vodile do ustanovitve sodišča, ki ne izpolnjuje zahtev po neodvisnosti in nepristranskosti, ter ni sodišče, ustanovljeno z zakonom, ne da bi bilo treba predhodno izčrpati postopek, na katerega se nanaša vprašanje za predhodno odločanje v zadevi C-508/19 ali sodba Sodišča z dne 19. novembra 2019, A.K. in drugi (C-585/18, C-624/18 in C- 625/18)?


title: Zadeva C-509/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 22. septembra 2020 – M. F./J. M.

text:
               8.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/22

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 22. septembra 2020 – M. F./J. M.
      (Zadeva C-509/20)
      (2021/C 44/27)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Najwyższy

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: M. F.

         Tožena stranka: J. M.

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 279 PDEU in člen 160(2) Poslovnika Sodišča v povezavi s členom 4(3) in členom 19(1) PEU ter s točko 1, prva in druga alinea, sklepa Sodišča z dne 8. aprila 2020 Komisija/Republika Poljska (C-791/19 R) razlagati tako, da predsednik Izba Dyscyplinarna Sąd Najwyższy (disciplinski senat vrhovnega sodišča) do odločitve v zadevi C-791/19, glede na zadržanje uporabe člena 3(5), člena 27 in člena 73(1) ustawa z dnia 8 grudnia 2017 r. o Sądzie Najwyższym (zakon z dne 8. decembra 2017 o vrhovnem sodišču) (prečiščeno besedilo: Dz.U., 2019, pozicija 825 s spremembami), ne more predlagati odstopa zadeve, v kateri se ugotavlja neobstoj službenega razmerja sodnika vrhovnega sodišča?

                  2.

                  Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, PEU v povezavi s členom 2 in členom 4(3) PEU in pravico do sodnega varstva razlagati tako, da mora nacionalno sodišče, ki odloča v zadevi, ki se nanaša na ugotovitev neobstoja službenega razmerja sodnika nacionalnega sodišča zaradi resnih kršitev v postopku njegovega imenovanja, izdati začasni ukrep in toženi stranki v taki zadevi prepovedati odločanje v vseh drugih zadevah, ki spadajo na področje uporabe prava Unije, sicer bodo dejanja takega sodnika ali izdane odločbe brez učinka, in odrediti drugim organom naj taki toženi stranki ne dodeljujejo zadev in naj je ne razporejajo v sodeče sestave?

                  3.

                  Ali je treba člena 2 in člen 4(2) v povezavi s členom 19(1), drugi pododstavek, PEU in načelom pravice do sodnega varstva razlagati tako, da:

                              a)

                              nacionalno sodišče ne sme uporabiti prepovedi „izpodbijanja legitimnosti sodišč“ in „ugotovitve ali presoje zakonitosti imenovanja sodnika ali pristojnosti, ki iz tega izhaja, da opravlja sodno funkcijo“, kot je določena v členu 29(2) in (3) zakona z dne 8. decembra 2017 o vrhovnem sodišču (prečiščeno besedilo: Dz. U., 2019, pozicija 825, s spremembami), ker to, da Unija spoštuje ustavno identiteto držav članic, ne pomeni, da lahko nacionalni zakonodajalec sprejema rešitve, ki posegajo v temeljne vrednote in načela Unije?

                              b)

                              ustavna identiteta države članice ne sme imeti za posledico odvzema pravice do z zakonom ustanovljenega neodvisnega sodišča, če so bile pri postopku imenovanja pred vročitvijo akta o imenovanju pomanjkljivosti, ki so opisane v vprašanjih za predhodno odločanje v zadevah C-487/19 in C-508/19, njegov predhodni sodni preizkus pa je bil namenoma izključen na način, ki je očitno v nasprotju z nacionalno ustavo?

                  4.

                  Ali je treba člen 2 in člen 4(2) v povezavi s členom 19(1), drugi pododstavek, PEU ter načelom pravice do sodnega varstva in členom 267 PDEU razlagati tako, da je mogoče vsebino pojma ustavne identitete države članice v delu, v katerem se nanaša na pravico do sodnega varstva, določiti zavezujoče za sodišče države članice, ki odloča na zadnji stopnji, le v okviru dialoga tega sodišča ali drugih nacionalnih sodišč (npr. ustavno sodišče) s Sodiščem v okviru uporabe postopka predhodnega odločanja?

                  5.

                  Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, PEU v povezavi s členom 267 PDEU in splošno načelo pravice do sodišča, ki je predhodno ustanovljeno z zakonom, razlagati tako, da sodišče države članice, ki odloča na zadnji stopnji, zavrne predlog za odstop spisa v zadevi, v kateri je bilo Sodišču postavljeno vprašanje za predhodno odločanje, če tak predlog vloži oseba, ki je bila na podlagi nacionalne zakonodaje na sodniško mesto imenovana v okoliščinah, ki so vodile do ustanovitve sodišča, ki ne izpolnjuje zahtev po neodvisnosti in nepristranskosti, ter ni sodišče, ustanovljeno z zakonom, ne da bi bilo treba predhodno izčrpati postopek, na katerega se nanaša vprašanje za predhodno odločanje v zadevi C-508/19 ali sodba Sodišča z dne 19. novembra 2019, A.K. in drugi (C-585/18, C-624/18 in C- 625/18)?


title: Zadeva C-511/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 13. oktobra 2020 – B.S./T. D., M. D., P. K., J. L., M.Ł., O. N., Skarbowi Państwa – Sądowi Najwyższemu

text:
               8.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/23

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 13. oktobra 2020 – B.S./T. D., M. D., P. K., J. L., M.Ł., O. N., Skarbowi Państwa – Sądowi Najwyższemu
      (Zadeva C-511/20)
      (2021/C 44/28)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Najwyższy

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: B.S.

         Tožene stranke: T. D., M. D., P. K., J. L., M. Ł., O. N., Skarb Państwa – Sąd Najwyższy

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 279 PDEU in člen 160(2) Poslovnika Sodišča v povezavi s členom 4(3) in členom 19(1) PEU ter s točko 1, prva in druga alinea, sklepa Sodišča z dne 8. aprila 2020 Komisija/Republika Poljska (C-791/19 R) razlagati tako, da predsednik Izba Dyscyplinarna Sąd Najwyższy (disciplinski senat vrhovnega sodišča) do odločitve v zadevi C-791/19, glede na zadržanje uporabe člena 3(5), člena 27 in člena 73(1) ustawa z dnia 8 grudnia 2017 r. o Sądzie Najwyższym (zakon z dne 8. decembra 2017 o vrhovnem sodišču) (prečiščeno besedilo: Dz.U., 2019, pozicija 825 s spremembami), ne more predlagati odstopa zadeve, v kateri se ugotavlja neobstoj službenega razmerja sodnika vrhovnega sodišča?

                  2.

                  Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, PEU v povezavi s členom 2 in členom 4(3) PEU in pravico do sodnega varstva razlagati tako, da mora nacionalno sodišče, ki odloča v zadevi, ki se nanaša na ugotovitev neobstoja službenega razmerja sodnika nacionalnega sodišča zaradi resnih kršitev v postopku njegovega imenovanja, izdati začasni ukrep in toženi stranki v taki zadevi prepovedati odločanje v vseh drugih zadevah, ki spadajo na področje uporabe prava Unije, sicer bodo dejanja takega sodnika ali izdane odločbe brez učinka, in odrediti drugim organom naj taki toženi stranki ne dodeljujejo zadev in naj je ne razporejajo v sodeče sestave?

                  3.

                  Ali je treba člena 2 in člen 4(2) v povezavi s členom 19(1), drugi pododstavek, PEU in načelom pravice do sodnega varstva razlagati tako, da:

                              a)

                              nacionalno sodišče ne sme uporabiti prepovedi „izpodbijanja legitimnosti sodišč“ in „ugotovitve ali presoje zakonitosti imenovanja sodnika ali pristojnosti, ki iz tega izhaja, da opravlja sodno funkcijo“, kot je določena v členu 29(2) in (3) zakona z dne 8. decembra 2017 o vrhovnem sodišču (prečiščeno besedilo: Dz. U., 2019, pozicija 825, s spremembami), ker to, da Unija spoštuje ustavno identiteto držav članic, ne pomeni, da lahko nacionalni zakonodajalec sprejema rešitve, ki posegajo v temeljne vrednote in načela Unije?

                              b)

                              ustavna identiteta države članice ne sme imeti za posledico odvzema pravice do z zakonom ustanovljenega neodvisnega sodišča, če so bile pri postopku imenovanja pred vročitvijo akta o imenovanju pomanjkljivosti, ki so opisane v vprašanjih za predhodno odločanje v zadevah C-487/19 in C-508/19, njegov predhodni sodni preizkus pa je bil namenoma izključen na način, ki je očitno v nasprotju z nacionalno ustavo?

                  4.

                  Ali je treba člen 2 in člen 4(2) v povezavi s členom 19(1), drugi pododstavek, PEU ter načelom pravice do sodnega varstva in členom 267 PDEU razlagati tako, da je mogoče vsebino pojma ustavne identitete države članice v delu, v katerem se nanaša na pravico do sodnega varstva, določiti zavezujoče za sodišče države članice, ki odloča na zadnji stopnji, le v okviru dialoga tega sodišča ali drugih nacionalnih sodišč (npr. ustavno sodišče) s Sodiščem v okviru uporabe postopka predhodnega odločanja?

                  5.

                  Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, PEU v povezavi s členom 267 PDEU in splošno načelo pravice do sodišča, ki je predhodno ustanovljeno z zakonom, razlagati tako, da sodišče države članice, ki odloča na zadnji stopnji, zavrne predlog za odstop spisa v zadevi, v kateri je bilo Sodišču postavljeno vprašanje za predhodno odločanje, če tak predlog vloži oseba, ki je bila na podlagi nacionalne zakonodaje na sodniško mesto imenovana v okoliščinah, ki so vodile do ustanovitve sodišča, ki ne izpolnjuje zahtev po neodvisnosti in nepristranskosti, ter ni sodišče, ustanovljeno z zakonom, ne da bi bilo treba predhodno izčrpati postopek, na katerega se nanaša vprašanje za predhodno odločanje v zadevi C-508/19 ali sodba Sodišča z dne 19. novembra 2019, A.K. in drugi (C-585/18, C-624/18 in C- 625/18)?