title: Zadeva T-433/08: Tožba, vložena 30. septembra 2008 – SIAE proti Komisiji

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/57

         Tožba, vložena 30. septembra 2008 – SIAE proti Komisiji
   (Zadeva T-433/08)
   (2008/C 301/95)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Società Italiana degli Autori ed Editori – SIAE (Rim, Italija) (zastopniki: M. Siragusa, M. Mandel, L. Vullo in S. Valentino, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nična naj se razglasita člena 3 in 4(2) Odločbe;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov;

               —

               Odredi naj se katerikoli drugi ukrep, vključno s preiskovalnim ukrepom, za katerega bo Sodišče prve stopnje presodilo, da je ustrezen.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Izpodbijana odločba v tej zadevi je ista kot v zadevi AEPI proti Komisiji, T-392/08.
   Tožeča stranka v utemeljitev svojih trditev navaja pet tožbenih razlogov.
   Tožeča stranka v okviru prvega tožbenega razloga navaja kršitev in napačno uporabo člena 81 ES ter neobstoj preiskave, ker je v Odločbi ugotovljen obstoj usklajenega ravnanja, ne da bi bil predložen kakršenkoli dokaz, razen okoliščine, da več sporazumov vzajemnega zastopanja omejuje pristojnosti podeljevanja licenc na ozemlju, na katerem deluje druga družba za upravljanje. Komisija v zvezi s tem ne upošteva dejstva, da veliko družb za upravljanje namreč meni, da lahko najbolje zagotavljajo varstvo pravic svojih članov, s tem da zaupajo svoj seznam tistim družbam za upravljanje, ki jim lahko zagotovijo učinkovito varstvo avtorskih pravic, poleg tega pa je več kot očitno, da lahko prav družbe, ki so prisotne na določenem ozemlju, najbolje izpolnijo to zahtevo.
   Tožeča stranka v okviru drugega tožbenega razloga navaja kršitev in napačno uporabo člena 81 ES ter protislovja v obrazložitvi Odločbe v zvezi z dejstvom, da Komisija, da bi dokazala izvedljivost upravljanja več ozemeljskih licenc s predvajanjem glasbenih del prek satelita, cabla in interneta, sama predloži dokaz o neobstoju vzporednega ravnanja družb za upravljanje. Očitek Komisije je namreč izpodbit s primeri, ki jih sama navaja, in sicer s podelitvijo licenc družbam za upravljanje, ki zajemajo širše območje kot je ozemlje, na katerem deluje posamezna družba za upravljanje.
   Tožeča stranka v okviru tretjega tožbenega razloga navaja kršitev in napačno uporabo člena 81 ES, ker če bi Komisija ob predpostavki, ki jo tožeča stranka izpodbija, ugotovila obstoj usklajenega ravnanja, to ravnanje ne bi omejevalo konkurence, ker so ozemeljske razdelitve logična posledica izključnih pravic avtorjev.
   Tožeča stranka v okviru četrtega tožbenega razloga zatrjuje, da je Komisija kršila pravico do zaslišanja in kršila člen 253 ES zaradi pomanjkljive obrazložitve v zvezi z dejstvom, da Komisija ni obvestila družb o bistvenih dejanskih elementih, zaradi katerih je po raziskavi trga zavrnila zaveze, ki jih je predlagala SIAE.
   Tožeča stranka v okviru petega tožbenega razloga navaja kršitev člena 253 ES zaradi pomanjkljive obrazložitve, kršitev načela sorazmernosti in načela pravne varnosti, kontradiktornosti postopka in nelogičnost ukrepov, določenih v členu 4(2) Odločbe. Absolutna nedoločnost dejavnosti „pregleda“, ki jo zahtevajo družbe za upravljanje, postavlja SIAE v položaj negotovosti pri opredelitvi ukrepov, za katere je Komisija menila, da so zadostni za prenehanje usklajenega ravnanja. Poleg tega, ker Komisija izrecno priznava, da omejitev pristojnosti na območje druge družbe za upravljanje ne pomeni omejevanja konkurence, je s tako predpostavko v očitnem nasprotju naložitev družbam za upravljanje, da opravijo dvostranski pregled ozemeljske razdelitve pri vseh licencah za predvajanje prek satelita, kabla in interneta in da predložijo Komisiji prepis pregleda vseh teh sporazumov vzajemnega zastopanja. Poleg tega, ker Komisija zahteva „dvostranski“ pregled ozemeljskih razdelitev, SIAE v vsakem primeru v okviru svoje sfere odločanja ni dolžna upoštevati člen 4(2) Odločbe, ker je med drugim zavezana neodvisnim stališčem ostalih 23 družb za upravljanje.


title: Zadeva T-389/06: Tožba, vložena 20. decembra 2006 — Inter-IKEA proti UUNT (upodobitev palete)

text:
               27.1.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 20/35

         Tožba, vložena 20. decembra 2006 — Inter-IKEA proti UUNT (upodobitev palete)
   (Zadeva T-389/06)
   (2007/C 20/54)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Inter-IKEA Systems BV (Delft, Nizozemska) (Zastopnik: J. Gulliksson, lawyer)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se odločba prvega odbora za pritožbe z dne 26. septembra 2006 v zadevi R 355/2006-1;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka v obliki palete, ki sestoji iz podolgovate pravokotne podlage ali osnove in enako podolgovate prirobnice, okrašene s trikotnimi luknjami, med katerima je pravi kot, za proizvode in storitve iz razredov 6, 7, 16, 20, 35, 39 in 42 — prijava št. 4 073 748

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožba se zavrne

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94, saj ima znamka zadosten razlikovalni učinek za registracijo.


title: Zadeva C-296/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Ufficio del giudice di pace di Bitonto (Italija) z dne 30. junija 2004 v zadevi Antonio Cannito proti Fondiaria Sai S.p.A.

text:
               9.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/3

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Ufficio del giudice di pace di Bitonto (Italija) z dne 30. junija 2004 v zadevi Antonio Cannito proti Fondiaria Sai S.p.A..
   (Zadeva C-296/04)
   (2004/C 251/06)
   Giudice di pace di Bitonto je s sklepom z dne 30. junija 2004 v zadevi Antonio Cannito proti Fondiaria Sai S.p.A., ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 13. julija 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Giudice di pace di Bitonto predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali je treba člen 81 Pogodbe razlagati v smislu, da ta določa kot ničen sporazum ali usklajeno ravnanje med zavarovalnicami o izmenjavi medsebojnih informacij, ki omogoča zvišanje premij za zavarovalne police avtomobilske odgovornosti, ki ni upravičeno s tržnimi pogoji, in sicer tudi glede na sodelovanje pri sporazumu ali usklajenem ravnanju med podjetji s sedežem v različnih državah članicah?

               2.

               Ali je treba člen 81 Pogodbe razlagati v smislu, da ta dovoljuje tretjim osebam, ki izkažejo upravičen pravni interes, da uveljavljajo ničnost sporazuma ali ravnanja, ki je prepovedano s tem predpisom, ter da zahtevajo povrnitev utrpljene škode v primeru obstoja vzročne zveze med sporazumom ali usklajenim ravnanjem in škodo?

               3.

               Ali je treba člen 81 Pogodbe razlagati v smislu, da začne zastaralni rok za vložitev odškodninske tožbe teči na dan, ko začne veljati sporazum ali usklajeno ravnanje, ali pa na dan, ko je bilo sporazuma ali usklajenega ravnanja konec?

               4.

               Ali je treba člen 81 Pogodbe razlagati v smislu, da mora nacionalni sodnik v primeru, ko ugotovi, da je odškodnina, ki bi bila izplačana na podlagi nacionalnega prava v vsakem primeru nižja od gospodarske koristi, ki jo je imelo podjetje, ki je povzročilo škodo in je sodelovalo pri prepovedanem sporazumu ali usklajenem ravnanju, po uradni dolžnosti dodeliti tretji oškodovani osebi kazensko odškodnino, ki je potrebna za to, da bi bila izplačljiva odškodnina višja od koristi, ki jo je imel povzročitelj škode, z namenom odvračanja od sklepanja sporazumov ali usklajenih ravnanj, ki so prepovedana s členom 81 Pogodbe?


title: Zadeva C-345/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Latvija) 17. julija 2014 – SIA „Maxima Latvija“ proti Konkurences padome

text:
               22.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Latvija) 17. julija 2014 – SIA „Maxima Latvija“ proti Konkurences padome
   (Zadeva C-345/14)
   2014/C 329/06
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākā tiesa

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SIA „Maxima Latvija“

      Tožena stranka: Konkurences padome

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je mogoče sporazum, ki se obravnava v tej zadevi in ki sta ga sklenila najemodajalec poslovnih prostorov in trgovec na drobno (referenčni najemojemalec) ter ki omejuje pravico najemodajalca, da individualno odloča – brez soglasja navedenega referenčnega najemojemalca – o nadaljnjem dajanju poslovnih prostorov v najem potencialnim konkurentom referenčnega najemojemalca, šteti za sporazum med podjetji, katerega cilj je preprečevanje, omejevanje ali izkrivljanje konkurence v smislu določb člena 101(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije?

               2.

               Ali je treba izvesti analizo strukture trga, da bi se presodila združljivost tega sporazuma z določbami člena 101(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije, in s kakšnim namenom jo je treba izvesti?

               3.

               Ali je tržna moč udeležencev sporazuma, ki se obravnava v tej zadevi, in morebitno povečanje te moči okoliščina, ki jo je nujno treba upoštevati pri presoji združljivosti tega sporazuma z določbami člena 101(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije?

               4.

               Če je treba za določitev narave sporazuma in za to, da se dokaže, da so podani sestavni elementi prepovedanega sporazuma, presojati, ali je mogoče, da ta sporazum vpliva na trg, ali lahko ta možnost vplivanja na trg hkrati zadostuje za to, da se ugotovi, da gre pri tem sporazumu za prepovedan sporazum, ne da bi bilo treba presojati, ali so dejansko nastale škodljive posledice?


title: Zadeva T-542/08: Tožba, vložena 3. decembra 2008 – Evropaïki Dynamiki proti ECHA

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/58

         Tožba, vložena 3. decembra 2008 – Evropaïki Dynamiki proti ECHA
   (Zadeva T-542/08)
   (2009/C 44/100)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopniki: N. Korogiannakis, P. Katsimani, in M. Dermitzakis, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije
   Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba Evropske agencije za kemikalije, s katero je zavrnila ponudbo tožeče stranke v zvezi z javnim naročilom ECHA/2008/24 za „razvoj orodij za presojo varnosti kemikalij“ (UL 2008/S 115-152918), ki je bila vročena tožeči stranki z dopisom brez datuma 25. septembra 2008, in vse naslednje odločbe ECHA, vključno s tisto, s katero bo naročilo dodeljeno uspešnemu ponudniku, naj se razglasijo za nične;

               —

               ECHA naj se naloži plačilo škode, ki je nastala tožeči stranki zaradi obravnavanega postopka oddaje naročila v višini 1 500 000 EUR;

               —

               ECHA naj se naloži plačilo stroškov, ki so nastali tožeči stranki v zvezi s to tožbo, tudi če bo ta zavrnjena.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka v tožbi predlaga razglasitev ničnosti odločbe Evropske agencije za kemikalije (v nadaljevanju: ECHA), ki ji je bila vročena z dopisom 25. septembra 2008, s katerim je bila obveščena, da njena ponudba, ki jo je predložila v okviru naročila ECHA/2008/24 za „razvoj orodij za presojo varnosti kemikalij“ (UL 2008/S 115-152918) ni bila izbrana in da je bilo naročilo dodeljeno družbi TRASYS SA.
   Tožeča stranka trdi, da je ocenjevalni odbor storil vrsto napak pri presoji v zvezi z merili dodeljevanja, naročnik pa je kršil temeljna pravila in osnovna načela javnih naročil. Poleg tega trdi, da je ECHA pri ocenjevanju ponudb zlorabila pooblastila, kršila finančno uredbo in/ali načeli preglednosti in enakega obravnavanja ter da je za obrazložitev svoje odločbe uporabila nejasne pojme oziroma ni navedla zadostnih razlogov. Nazadnje tožeča stranka trdi, da je tožena stranka bistveno kršila procesne zahteve iz člena 158a Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 478/2007 (1), ki pred sklenitvijo pogodbe z uspešnim ponudnikom določa obdobje mirovanja. Tožeča stranka trdi, da je tožena stranka namenoma zavlačevala pogovore s tožečo stranko, da bi lahko z zmagovalnim ponudnikom podpisala pogodbo, preden je prejela kakršnekoli pripombe tožeče stranke, kar izniči smisel in namen obdobja mirovanja.
   Poleg tega tožeča stranka zahteva denarno odškodnino v višini 1 500 000 EUR, kar ustreza ocenjenemu bruto dobičku iz zgoraj navedenega postopka oddaje javnega naročila, če bi ji bilo naročilo dodeljeno. Tožeča stranka trdi, da njen odškodninski zahtevek temelji na trdnih dokazih o tem, da je bilo v zadevi hujše kršeno pravno pravilo višje veljave, ki varuje posameznika, in da so zadevne institucije očitno in grobo prekršile meje izvajanja lastnih pooblastil.

      (1)  Uredba Komisije (ES, Euratom) št. 478/2007 z dne 23. aprila 2007 o spremembi Uredbe (ES, Euratom) št. 2342/2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o Finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL 2007 L 111, str. 13).


title: Zadeva C-78/14 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 29. oktobra 2015 – Evropska komisija/ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Pritožba — Arbitražna klavzula — Sedmi okvirni program za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007–2013) — Pogodbe o finančni pomoči Evropske unije, dodeljeni projektoma Perform in Oasis — Nepravilnosti, ugotovljene v okviru revizij drugih projektov — Odločitev Komisije, da začasno ustavi vračila zneskov, ki jih je vnaprej plačala upravičenka — Upravičeni stroški — Izkrivljanje podatkov iz spisa)

text:
               21.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 429/3

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 29. oktobra 2015 – Evropska komisija/ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias
   (Zadeva C-78/14 P) (1)

   ((Pritožba - Arbitražna klavzula - Sedmi okvirni program za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007–2013) - Pogodbe o finančni pomoči Evropske unije, dodeljeni projektoma Perform in Oasis - Nepravilnosti, ugotovljene v okviru revizij drugih projektov - Odločitev Komisije, da začasno ustavi vračila zneskov, ki jih je vnaprej plačala upravičenka - Upravičeni stroški - Izkrivljanje podatkov iz spisa))
   (2015/C 429/03)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: D. Triantafyllou, B. Conte in R. Lyal, agenti)

      Druga stranka v postopku: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (zastopnika: V. Christianos in S. Paliou, odvetnika)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 102, 7.4.2014.


title: Zadeva C-396/03 P: Pritožba Magnusa Killingerja zoper sklep Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 8. julija 2003 v zadevi Magnus Killinger proti Zvezni republiki Nemčiji, Svetu Evropske unije in Komisiji Evropskih skupnosti, T-186/03, vložena dne 24. septembra 2003

text:
               15.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/1

         Pritožba Magnusa Killingerja zoper sklep Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 8. julija 2003 v zadevi Magnus Killinger proti Zvezni republiki Nemčiji, Svetu Evropske unije in Komisiji Evropskih skupnosti, T-186/03, vložena dne 24. septembra 2003
   (Zadeva C-396/03 P)
   (2005/C 257/01)
   Jezik postopka: nemščina
   Magnus Killinger, ki ga zastopa T. Scheuernstuhl, Rechtsanwalt, Würzburger Strasse 2, D-97440 Werneck, je 24. septembra 2003 na Sodišče Evropskih skupnosti vložil pritožbo zoper sklep Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 8. julija 2003 v zadevi Magnus Killinger proti Zvezni republiki Nemčiji, Svetu Evropske unije in Komisiji Evropskih skupnosti, T-186/03.
   Sodišče Evropskih skupnosti (četrti senat) je s sklepom z dne 3. junija 2005 zavrnilo pritožbo in sklenilo, da pritožnik nosi svoje lastne stroške.


title: Zadeva T-126/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2008 – Goris proti Komisiji ( Javni uslužbenci – Uradniki – Vmesna sodba – Ustavitev postopka )

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/34

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2008 – Goris proti Komisiji
   (Zadeva T-126/04) (1)

   („Javni uslužbenci - Uradniki - Vmesna sodba - Ustavitev postopka“)
   (2008/C 301/57)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Willem Goris (Strassen, Luksemburg) (zastopnik: N. Lhoëst, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: J. Currall in H. Krämer, zastopnika, skupaj z B. Wägenbaur, odvetnik)
   Predmet
   Prvič, predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 5. maja 2003 o spremembi razvrstitve tožeče stranke v naziv, ker je s to odločbo na dan njenega imenovanja razvrščena v naziv B 4, drugi plačilni razred, ker ta odločba določa, da ima finančne posledice od 5. oktobra 1995, in ker kariere ni obnovila v ustrezen naziv tožeče stranke ter predlog za razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke in, drugič, zahteva za povračilo škode, ki je domnevno nastala zaradi te odločbe.
   Izrek

               1)

               Postopek se ustavi.

               2)

               Komisija nosi vse stroške.

      (1)  UL C 118, 30.4.2004.


title: Zadeva C-491/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht für Strafsachen Wien (Avstrija) 31. oktobra 2007 – Kazenski postopek zoper Vladimirja Turanskyja

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/26

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht für Strafsachen Wien (Avstrija) 31. oktobra 2007 – Kazenski postopek zoper Vladimirja Turanskyja
   (Zadeva C-491/07)
   (2008/C 22/49)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Landesgericht für Strafsachen Wien (Avstrija)
   Stranka v kazenskem postopku v glavni stvari
   Vladimir Turansky
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je treba načelo ne bis in idem, določeno v členu 54 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma z dne 14. junija 1985 med vladami držav Gospodarske unije Beneluks, Zvezne republike Nemčije in Francoske republike o postopni odpravi kontrol na skupnih mejah (1), podpisane 19. junija 1990 v Schengnu, razlagati tako, da prepoveduje kazenski pregon osumljenca v Republiki Avstriji, če je bil v Slovaški republiki, po pristopu le-te k Evropski uniji, kazenski postopek v zvezi z istimi dejanji ustavljen tako, da je policijski organ po vsebinski presoji in brez druge sankcije kazenski postopek pravnomočno zaključil, s tem ko je odredil mirovanje postopka?

      (1)  UL L 239, str. 19.


title: Zadeva T-438/07: Tožba, vložena 30. novembra 2007 – Spa Monopole proti UUNT – De Francesco Import (SpagO)

text:
               9.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/26

         Tožba, vložena 30. novembra 2007 – Spa Monopole proti UUNT – De Francesco Import (SpagO)
   (Zadeva T-438/07)
   (2008/C 37/41)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgija) (zastopniki: L. de Brouwer, E. Cornu, E. De Gryse in D. Moreau, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: De Francesco Import GmbH (Nürnberg, Nemčija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 13. septembra 2007 v zadevi R 1285/2006-2 naj se razveljavi in

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: De Francesco Import GmbH.

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „SpagO“ za proizvode iz razreda 33 – prijava št. 2320844.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Znamke Skupnosti, nacionalne in mednarodne besedne in figurativne znamke „SPA“, „SPA Citron“ in „SPA Orange“ za proizvode iz razreda 32.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovoru se v celoti ugodi.

      Odločba odbora za pritožbe: Razveljavitev odločbe oddelka za ugovore in zavrnitev ugovora.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(5) Uredbe Sveta št. 40/94, ker naj bi odbor za pritožbe podcenjeval ugled znamke SPA v Beneluksu in ker naj ne bi zadostno upošteval:

               —

               zvočnih in vizualnih podobnosti med zadevnimi blagovnimi znamkami;

               —

               dejstva, da bi uporaba blagovne znamke „SpagO“ za alkoholne pijače škodovala ugledu mineralne vode „SPA“, ki je svoj ugled zgradila na svoji visoki kakovosti, čistosti in ugodnih učinkih na zdravje;

               —

               dejstva, da bi uporaba znamke „SpagO“ za pijače brez upravičenega razloga izkoristila ugled blagovne znamke „SPA“ in njene podobe kakovosti in čistosti.


title: Zadeva C-425/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto (Portugalska) 18. septembra 2012 – Portgás – Sociedade de Produção e Distribuição de Gás, S.A. proti Ministério do Ambiente, do Ordenamento do Território e do Desenvolvimento Regional

text:
               15.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto (Portugalska) 18. septembra 2012 – Portgás – Sociedade de Produção e Distribuição de Gás, S.A. proti Ministério do Ambiente, do Ordenamento do Território e do Desenvolvimento Regional
   (Zadeva C-425/12)
   2012/C 389/04
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Portgás – Sociedade de Produção e Distribuição de Gás, S.A.

      Tožena stranka: Ministério do Ambiente, do Ordenamento do Território e do Desenvolvimento Regional

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 4(1) Direktive Sveta 93/38/EGS (1) z dne 14. junija 1993 in člen 14(1)(c)(i) te direktive, kakor je bila spremenjena z Direktivo 98/4/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 1998, ter druge določbe navedenih direktiv ali upoštevna splošna načela prava Skupnosti razlagati tako, da ustvarjajo obveznosti za posamezne koncesionarje za storitve javnih služb (zlasti za subjekt iz člena 2(1)(b) Direktive 93/38/EGS), čeprav portugalska država te direktive ni prenesla v notranje pravo, in tako, da lahko portugalska država z aktom, ki se lahko pripiše enemu od njenih ministrstev, zoper navedenega posameznega koncesionarja uveljavlja neizpolnitev teh obveznosti?

      (1)  O usklajevanju postopkov naročanja naročnikov v vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem sektorju (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 2, str. 194).

      (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 3, str. 91.


title: Zadeva T-101/10: Tožba, vložena 3. marca 2010 – Poljska proti Komisiji

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/68

         Tožba, vložena 3. marca 2010 – Poljska proti Komisiji
   (Zadeva T-101/10)
   2010/C 113/101
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Republika Poljska (zastopnik: M. Szpunar, zastopnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj

               —

               člen 3 Uredbe Komisije (ES) št. 1193/2009 z dne 3. novembra 2009 o popravku uredb (ES) št. 1762/2003, (ES) št. 1775/2004, (ES) št. 1686/2005, (ES) št. 164/2007 in o določitvi zneskov za proizvodne dajatve v sektorju sladkorja za tržna leta 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006 (1) razglasi za ničen, kolikor je bil z njim popravljen člen 2 Uredbe Komisije (ES) št. 1686/2005 z dne 14. oktobra 2005 o določitvi zneskov za proizvodne dajatve in koeficienta za dodatne dajatve v sektorju sladkorja za tržno leto 2004/2005 (2);

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka navaja, da se je z izpodbijanim ukrepom uvedlo razlikovanje glede koeficienta za dodatne dajatve v sektorju sladkorja za tržno leto 2004/05, tako da ta koeficient za nove države članice znaša 0,25466, za skupnost petnajstih držav pa 0,14911.
   Tožeča stranka zoper izpodbijani ukrep navaja te tožbene razloge:

               Prvič, Komisija naj ne bi bila pristojna in naj bi kršila člen 16 Uredbe Sveta (ES) št. 1260/2001 (3), po katerem je Komisija pooblaščena izključno za določitev enega samega koeficienta, ki je enak za vso Unijo. Jezikovne različice Uredbe št. 1260/2001 naj bi bile glede tega popolnoma usklajene in jasne. Zato načela skupne ureditve trgov za sladkor ne morejo upravičiti odstopanja od besedila določb Uredbe št. 1260/2001, marveč tako odstopanje izključujejo. Enoten koeficient naj bi bil namreč bistven instrument za uresničevanje načel skupne ureditve trgov za sladkor.

               Drugič, naj bi kršilo načelo, da morajo nove države članice takoj in v celoti sprejeti pravni red Skupnosti. Izpodbijani predpis naj bi de facto bila prehodna določba, ki nima podlage v Aktu o pristopu iz leta 2003 in pravnih aktih, izdanih na njegovi podlagi. Tako naj bi bil člen 2 Akta o pristopu podlaga, da Poljska prevzame vse pravice in dolžnosti, ki izhajajo iz članstva, torej tudi pravico do koriščenja preplačil in obveznost kritja izgub na trgu sladkorja, do katerih naj bi prišlo v minulih tržnih letih.

               Tretjič, podana naj bi bila kršitev prepovedi diskriminacije. Edino merilo za razlikovanje koeficientov naj bi bil datum pristopa držav članic k Evropski uniji. Pristop novih držav članic ne more biti objektivno merilo, ki bi lahko upravičilo uvedeno razlikovanje, ker so bile posledice pristopa izčrpno urejene v Aktu o pristopu in pravnih aktih, izdanih na njegovi podlagi.

               Četrtič, kršeno naj bi bilo načelo solidarnosti. Načelo solidarnosti med proizvajalci naj bi bilo temeljno načelo skupne ureditve trgov za sladkor in naj bi pomenilo, da morajo stroške financiranja teh trgov nositi vsi proizvajalci skupaj in da je finančna nevtralnost po objektivnih merilih dosežena ne na ravni posameznih držav članic, ampak na ravni celotne Unije. Razlikovanje koeficientov za posamezne države članice naj bi pomenilo samovoljno, nesorazmerno in nesolidarno delitev stroškov financiranja na trgu sladkorja.

               Petič, kršen naj bi bil člen 253 ES (sedaj člen 296(2) PDEU), saj naj izpodbijana določba ne bi bila zadostno utemeljena. Komisija ni navedla niti okoliščin, ki bi utemeljevale razlikovanje koeficientov, niti ciljev, ki naj bi jih tako razlikovanje imelo.

      (1)  UL L 321, 8.12.2009, str. 1.

      (2)  UL L 271, 15.10.2005, str. 12.

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 1260/2001 z dne 19. junija 2001 o skupni ureditvi trgov za sladkor, (UL L 178, 30.6.2001, str. 1).


title: Zadeva T-208/14: Tožba, vložena 28. marca 2014 – Richard Anton proti ECHA

text:
               30.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 202/25

         Tožba, vložena 28. marca 2014 – Richard Anton proti ECHA
   (Zadeva T-208/14)
   2014/C 202/32
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Richard Anton KG (Grâfelfing, Nemčija) (zastopnika: M. Ahlhaus in J. Schrotz, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije (ECHA)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost Odločbe Evropske agencije za kemikalije SME(2013) 4524 z dne 21. januarja 2014 in računa št. 1 0 0 46  845 z dne 23. januarja 2014; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov, vključno s stroški tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: nepristojnost tožene stranke

                           —

                           Tožena stranka ni bila pristojna za sprejetje izpodbijane odločbe SME(2013) 4524. Niti Uredba (ES) 1907/2006 (1) niti Uredba (ES) 340/2008 (2) ne pooblaščata tožene stranke, da izda ločeno odločbo glede vprašanja, ali registracijski zavezanec izpolnjuje MSP merila.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev Uredbe št. 1 z dne 15. aprila 1958

                           —

                           Tožena stranka v celotnem dopisovanju s tožečo stranko ni upoštevala obveznosti komuniciranja z osebo, ki spada pod pristojnost države članice, v uradnem jeziku te države. Ta kršitev je tožeči stranki preprečila, da bi izpolnila zahteve v zvezi z dokazovanjem statusa malega podjetja.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: neutemeljenost izpodbijanih odločb in nesorazmernost upravne takse, ki je bila naložena tožeči stranki

                           —

                           Izpodbijani odločbi sta vsebinsko napačni. Tožeča stranka je bila upravičena do nižje takse v skladu z Uredbo (ES) 340/2008. Račun tožene stranke v zvezi z upravno takso ni upravičen, ker je bila tožeči stranki upravna taksa naložena na podlagi napačnega postopka. Upravna taksa je brez ustrezne pravne podlage in je nesorazmerna.

      (1)  Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL L 396, 30. 12. 2006, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 340/2008 z dne 16. aprila 2008 o pristojbinah in taksah, plačljivih Evropski agenciji za kemikalije na podlagi Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH) (UL L 107, 17. 4. 2008, str. 6).


title: Zadeva F-84/12: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 16. septembra 2013 – CN proti Svetu (Javni uslužbenci — Člen 78 Kadrovskih predpisov — Invalidska komisija — Zdravniško poročilo — Psihiatrični ali psihološki zdravstveni podatki — Zdravniška skrivnost — Dostop — Tožba za razglasitev ničnosti — Odškodninska tožba)

text:
               8.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/33

      Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 16. septembra 2013 – CN proti Svetu
      (Zadeva F-84/12) (1)

      (Javni uslužbenci - Člen 78 Kadrovskih predpisov - Invalidska komisija - Zdravniško poročilo - Psihiatrični ali psihološki zdravstveni podatki - Zdravniška skrivnost - Dostop - Tožba za razglasitev ničnosti - Odškodninska tožba)
      (2014/C 71/64)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: CN (Brumath, Francija) (zastopnik: M. Velardo, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: J. Herrmann in M. Bauer, zastopnika)

         Predmet

      Predlog za razglasitev ničnosti sklepa, s katerim je bil tožeči stranki zavrnjen neposreden dostop do končnega poročila o sklepih invalidske komisije in dostop do diagnoze tretjega zdravnika te komisije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  CN nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov, ki jih je priglasil Svet Evropske unije.

         (1)  UL C 295, 29.9.12, str. 35.


title: Zadeva C-201/09 P: Pritožba, ki jo je vložila ArcelorMittal Luxembourg SA 8. junija 2009 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (sedmi senat) z dne 31. marca 2009 v zadevi ArcelorMittal Luxembourg in drugi proti Komisiji (T 405/06)

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/19

         Pritožba, ki jo je vložila ArcelorMittal Luxembourg SA 8. junija 2009 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (sedmi senat) z dne 31. marca 2009 v zadevi ArcelorMittal Luxembourg in drugi proti Komisiji (T 405/06)
   (Zadeva C-201/09 P)
   2009/C 205/33
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: ArcelorMittal Luxembourg SA, nekdanja Arcelor Luxembourg SA (zastopnik: A. Vandencasteele, odvetnik)

      Druge stranke v postopku: Komisija Evropskih skupnosti, ArcelorMittal Belval & Differdange, nekdanja Arcelor Profil Luxembourg SA, ArcelorMittal International, nekdanja Arcelor International SA

      Predloga pritožnice:

               —

               Sodba Sodišča prve stopnje v zadevi T-405/06 naj se razveljavi v delu, v katerem potrdila del odločbe Komisije C(2006) 5342 konč. z dne 8. novembra 2006 v zvezi s postopkom izvajanja člena 65 [PJ] glede sporazumov in usklajenih ravnanj, pri katerih so sodelovali evropski proizvajalci nosilcev (zadeva COMP/F/38.907 — Jekleni nosilci), ki se nanaša na družbo ArcelorMittal Luxembourg SA;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka na tej stopnji in postopka pred Sodiščem prve stopnje.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka navaja štiri pritožbene razloge v utemeljitev svojih predlogov.
   V okviru prvega pritožbenega razloga, ki ima dva dela, pritožnica trdi, da je Sodišče prve stopnje kršilo člen 97 PJ in zlorabilo svoja pooblastila, ker je uporabilo člen 65 PJ po prenehanju veljavnosti Pogodbe ESPJ 23. julija 2002. Obveznost institucij, da dosledno razlagajo različne pogodbe, nikakor ne more utemeljiti ohranitve določb pogodbe v pravnem redu Skupnosti po prenehanju njene veljavnosti.
   V okviru drugega dela istega pritožbenega razloga pritožnica trdi, da je Sodišče prve stopnje kršilo Uredbo 1/2003 (1) in zlorabilo svoja pooblastila, ker je utemeljilo pristojnost Komisije za sprejetje odločbe na podlagi člena 65 PJ na uredbi, ki ji daje pooblastila le za izvajanje členov 81 ES in 82 ES. Ker je bila navedena uredba po prenehanju veljavnosti Pogodbe ESPJ sprejeta le na podlagi Pogodbe ES, se z njo Komisiji ne more podeliti pristojnosti za sankcioniranje kršitve člena 65 PJ brez hkratne kršitve Pogodbe ESPJ in pravil o hierarhiji norm.
   V okviru drugega pritožbenega razloga, ki ima tri dele, pritožnica navaja, da je Sodišče prve stopnje kršilo načelo individualizacije kazni, da ni upoštevalo sodne prakse Sodišča glede pripisanja odgovornosti, pravnomočnosti in pravila o hierarhiji norm, ker je Komisiji priznalo pravico, da pripiše družbi odgovornost za protikonkurenčno ravnanje druge družbe v skupini, ne da bi prva družba pri tem sodelovala. Niti dejstvo, da tvorijo različne zadevne družbe, ki spadajo v isto skupino, gospodarsko celoto, niti dejstvo, da je hčerinska družba kršiteljica v stoodstotni lasti matične družbe, niti odločilen vpliv matične družbe na hčerinsko družbo ne zadostujejo za dokaz sodelovanja pritožnice pri kršitvi in torej ne morejo utemeljiti odgovornosti matične družbe za ravnanja hčerinske družbe.
   V okviru tretjega pritožbenega razloga pritožnica navaja, da je Sodišče prve stopnje napačno uporabilo pravila o zastaranju postopkov in da je kršilo načelo pravnomočnosti, ker je v zvezi z njo v sodbi upoštevalo dejanja, ki pretrgajo zastaranje, čeprav naj bi bilo iz prvotne odločbe Komisije, sprejete leta 1994, jasno razvidno, da je bila pritožnica izrecno opredeljena kot družba, ki ni sodelovala pri kršitvi.
   V okviru četrtega pritožbenega razloga pritožnica nazadnje trdi, da je s sodbo Sodišča prve stopnje kršena njena pravica do obrambe, ker ni obrazložena glede posebno dolgega trajanja postopka, zaradi česar ni mogla več predložiti dokazov, nujnih za ovrženje domneve odgovornosti, ki je bila sprejeta glede nje. Poleg tega naj Sodišče prve stopnje ne bi upoštevalo pravnomočnosti sodbe z dne 2. oktobra 2003 v zadevi ARBED proti Komisiji (C-176/99 P), s katero je bil del odločbe Komisije, ki se je nanašal na pritožnico, razglašen za ničen.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 [ES] in 82 [ES], UL 2003, L 1, str. 1.


title: Zadeva T-341/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. aprila 2012 – F91 Diddeléng in drugi proti Komisiji (Tožba za razglasitev ničnosti — Prekinitev postopka v zvezi s pritožbo — Nesprožitev postopka zaradi neizpolnitve obveznosti — Neobstoj izpodbojnega akta — Nedopustnost)

text:
               16.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 174/23

         Sklep Splošnega sodišča z dne 16. aprila 2012 – F91 Diddeléng in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-341/10) (1)

   (Tožba za razglasitev ničnosti - Prekinitev postopka v zvezi s pritožbo - Nesprožitev postopka zaradi neizpolnitve obveznosti - Neobstoj izpodbojnega akta - Nedopustnost)
   2012/C 174/38
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: F91 Diddeléng (Dudelange, Luksemburg); Julien Bonnetaud (Yutz, Francija); Thomas Gruszczynski (Amnéville, Francija); Rainer Hauck (Maxdorf, Nemčija); Stéphane Martine (Esch-sur-Alzette, Luksemburg); Grégory Molnar (Moyeuvre-Grande, Francija) in Yann Thibout (Algrange, Francija) (zastopniki: L. Misson, C. Delrée in G. Ernes, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Rozet in P. Van Nuffel, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Fédération Luxembourgeoise de Football (FLF) (Mondercange, Luksemburg) (zastopnika: sprva K. Daly, solicitor, in D. Keane, SC, nato K. Daly)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 3. junija 2010 o prekinitvi postopka na podlagi pritožbe, ki so jo vložile tožeče stranke proti Fédération Luxembourgeoise de Football (FLF), za razglasitev ničnosti pravil, ki kršijo člena 39 ES in 81 ES in za naložitev „ustreznih sankcij“.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               F91 Diddeléng, Julien Bonnetaud, Thomas Gruszczynski, Rainer Hauck, Stéphane Martine, Grégory Molnar in Yann Thibout nosijo svoje stroške in stroške, ki jih je priglasija Evropska komisija.

               3.

               Fédération luxembourgeoise de football (FLF) nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 301, 6.11.2010.


title: Zadeva T-310/14: Tožba, vložena 30. aprila 2014 – Fritz Winter Eisengießerei proti Komisiji

text:
               14.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/59

         Tožba, vložena 30. aprila 2014 – Fritz Winter Eisengießerei proti Komisiji
   (Zadeva T-310/14)
   2014/C 223/61
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Fritz Winter Eisengießerei GmbH & Co. KG (Stadallendorf, Nemčija) (zastopniki: D. Greinacher, J. Martin in B. Scholtka, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Evropske komisije z dne 18. decembra 2013 o začetku formalnega postopka preiskave v zvezi s podporo za proizvodnjo elektrike iz obnovljivih virov energije in iz zemeljskega plina v skladu z zakonom o favoriziranju energije iz obnovljivih virov (v nadaljevanju: zakon EEG) ter v zvezi z znižano dodatno dajatvijo EEG za energetsko intenzivne uporabnike proti Zvezni republiki Nemčiji – državne pomoči SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), objavljen v Uradnem listu EU 7. februarja 2014, C 37, str. 73, v skladu s členom 263(1) PDEU razglasi za ničnega, ker Komisija posebno shemo kompenzacijskih nadomestil v skladu s členoma 40 in 41 EEG šteje za državno pomoč v smislu člena 107 PDEU;

               —

               Komisiji naloži, da v skladu s členom 87(3) Poslovnika Splošnega sodišča plača nujne stroške.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 107 PDEU
               Tožeča stranka trdi, da je Komisija podporo za obnovljive vire energije s sistemom dajatev in posebno shemo kompenzacijskih nadomestil za znižanje dodatne dajatve EEG neupravičeno štela za državne pomoči in da zato ne bi smela začeti formalnega postopka preiskave.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem razloži, da je Komisija pri predhodni presoji vprašanja, ali posebna shema kompenzacijskih nadomestil pomeni pomoč, storila očitno napako pri presoji, saj s posebno shemo kompenzacijskih nadomestil kot izjemo od dodatne dajatve EEG ni bila podeljena nobena prednost, ki je energetsko intenzivni uporabniki ne bi prejeli pod običajnimi tržnimi pogoji.

                           —

                           Tožeča stranka poleg tega trdi, da državna sredstva niso bila prizadeta. Ker že izkupički od dodatne dajatve EEG ne pomenijo državnih sredstev, tudi z izjemo za energetsko intenzivne uporabnike ni mogoče prizadeti državnih sredstev.

                           —

                           Dalje, tožeča stranka trdi, da se s posebno shemo kompenzacijskih nadomestil ne izkrivlja konkurenca. Z njimi naj bi se kvečjemu uvedli konkurenčni pogoji, ki naj bi obstajali brez dodatne dajatve EEG.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj
               Tožeča stranka trdi, da je Komisija s sprejetjem Sklepa poleg tega kršila načelo varstva legitimnih pričakovanj. Nemška ureditev o podpori za obnovljive vire energije naj bi bila že predmet temeljitega preizkusa z vidika prava o državnih pomočeh. V tem preizkusu je Komisija leta 2002 ugotovila, da prenos državnih sredstev ni povezan z navedeno ureditvijo. Ker zakon EEG iz leta 2012 glede tega ne zajema bistvenih sprememb takratnega pravnega položaja, naj zadevnim gospodarskim subjektom ne bi bilo treba računati s tem, da bo opravljen ponovni preizkus, ampak naj bi se smele zanesti na ohranitev obstoječe ureditve.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: zloraba pooblastil
               Nazadnje tožeča stranka meni, da je Komisija zlorabila pooblastilo, ki ji pripada v skladu s členoma 107 PDEU in 108 PDEU. Komisija naj bi z začetkom postopka preiskave prednostno sledila cilju, da se načeloma harmonizira podpora za elektriko iz obnovljivih virov energije. Ta temeljni cilj je razviden tudi iz novega predloga smernic za pomoči v zvezi z okoljem in energijo, v katerih Komisija prvič določa podrobno ureditev za elektriko iz obnovljivih virov energije. Za uresničitev te harmonizacije pa bi morala Komisija uporabiti za to določen postopek za približevanje zakonodaj v skladu s členoma 116 PDEU in 117 PDEU.


title: Zadeva T-230/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. marca 2012 – Španija proti Komisiji (EKUJS — Jamstveni oddelek — Odhodki, izključeni iz financiranja — Sadje in zelenjava — Obveznost upravičenja odhodkov — Pogoji za priznanje organizacij proizvajalcev)

text:
               21.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 6. marca 2012 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-230/10) (1)

   (EKUJS - Jamstveni oddelek - Odhodki, izključeni iz financiranja - Sadje in zelenjava - Obveznost upravičenja odhodkov - Pogoji za priznanje organizacij proizvajalcev)
   2012/C 118/40
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopniki: sprva M. Muñoz Pérez in A. Rubio González, abogados del Estado, nato A. Rubio González)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnik: F. Jimeno Fernández, zastopnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije 2010/152/EU z dne 11. marca 2010 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL L 63, str. 7) v delu, v katerem izključuje odhodke Kraljevine Španije v sektorju sadja in zelenjave.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 209, 31.7.2010.


title: Zadeva C-101/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 5. marca 2008 vložilo Cour de cassation (Veliko vojvodstvo Luksemburg) – Audiolux SA, BIP Investment Partners SA, Jean-Paul Felten, Joseph Weyland, Luxiprivilège SA, Foyer SA, Investas ASBL, Claudie Stein-Lambert, Christiane Worre-Lambert, Baron Antoine de Schorlemer, Jacques Funck, Marc Meyer in Jean Petitdidier proti Groupe Bruxelles Lambert SA (GBL), RTL Group SA, Juan Abello Gallo, Didier Bellens, André Desmarais, Gérald Frère, Jocelyn Lefebvre, Onno Ruding, Gilles Samyn, Martin Taylor, Bertelsmann AG, Siegfried Luther, Thomas Middelhoff, Ewald Wagenbach, Rolf Schmidt-Holz, Erich Schumann, WAZ Finanzierungs-GmbH, Westdeutsche Allgemeine Zeitungsverlagsgesellschaft E. Brost & J. Funke GmbH & Co (WAZ) – Intervenienti: Dexia Luxpart SA in drugi

text:
               9.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 116/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 5. marca 2008 vložilo Cour de cassation (Veliko vojvodstvo Luksemburg) – Audiolux SA, BIP Investment Partners SA, Jean-Paul Felten, Joseph Weyland, Luxiprivilège SA, Foyer SA, Investas ASBL, Claudie Stein-Lambert, Christiane Worre-Lambert, Baron Antoine de Schorlemer, Jacques Funck, Marc Meyer in Jean Petitdidier proti Groupe Bruxelles Lambert SA (GBL), RTL Group SA, Juan Abello Gallo, Didier Bellens, André Desmarais, Gérald Frère, Jocelyn Lefebvre, Onno Ruding, Gilles Samyn, Martin Taylor, Bertelsmann AG, Siegfried Luther, Thomas Middelhoff, Ewald Wagenbach, Rolf Schmidt-Holz, Erich Schumann, WAZ Finanzierungs-GmbH, Westdeutsche Allgemeine Zeitungsverlagsgesellschaft E. Brost & J. Funke GmbH & Co (WAZ) – Intervenienti: Dexia Luxpart SA in drugi
   (Zadeva C-101/08)
   (2008/C 116/25)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Cour de cassation
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Audiolux SA, BIP Investment Partners SA, Jean-Paul Felten, Joseph Weyland, Luxiprivilège SA, Foyer SA, Investas ASBL, Claudie Stein-Lambert, Christiane Worre-Lambert, Baron Antoine de Schorlemer, Jacques Funck, Marc Meyer in Jean Petitdidier

      Tožene stranke: Groupe Bruxelles Lambert SA (GBL), RTL Group SA, Juan Abello Gallo, Didier Bellens, André Desmarais, Gérald Frère, Jocelyn Lefebvre, Onno Ruding, Gilles Samyn, Martin Taylor, Bertelsmann AG, Siegfried Luther, Thomas Middelhoff, Ewald Wagenbach, Rolf Schmidt-Holz, Erich Schumann, WAZ Finanzierungs-GmbH, Westdeutsche Allgemeine Zeitungsverlagsgesellschaft E. Brost & J. Funke GmbH & Co (WAZ)
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali sklicevanja na enako obravnavanje delničarjev in, natančneje, zaščito manjšinskih delničarjev

                           (a)

                           v Drugi direktivi „družb“ 77/91/EGS z dne 13. decembra 1976 (1), in sicer v členih 20 in 42;

                           (b)

                           v priporočilu Komisije z dne 25. julija 1977 o določitvi evropskega kodeksa poslovanja glede transakcij z vrednostnimi papirji (2), in sicer v „tretjem splošnem načelu“ in v „sedemnajstem dopolnilu“;

                           (c)

                           v Direktivi Sveta 79/279/EGS z dne 5. marca 1979 o uskladitvi pogojev za sprejem vrednostnih papirjev v uradno kotacijo na borzi vrednostnih papirjev (3), in sicer v priloženi shemi C, točka 2(a), povzeti v konsolidirani direktivi z dne 28. maja 2001;

                           (d)

                           v Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 2004/25/ES z dne 21. aprila 2004 o ponudbah za prevzem (4), in sicer v členu 3(1)(a) ob upoštevanju uvodne izjave (8),

                     izhajajo iz splošnega načela prava Skupnosti?

               2)

               Ali je v primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje to splošno načelo prava Skupnosti treba uporabiti samo v razmerjih med družbo in njenimi delničarji ali tudi v razmerjih med večinskimi delničarji, ki upravljajo oziroma imajo nadzor v družbi, in manjšinskimi delničarji te družbe, in sicer zlasti kadar delnice družbe kotirajo na borzi vrednostnih papirjev?

               3)

               Ali je v primeru pritrdilnega odgovora na prejšnji vprašanji to splošno načelo prava Skupnosti treba – z vidika zgodovinskega razvoja sklicevanj iz prvega vprašanja – razumeti tako, da je obstajalo in bilo v razmerjih med večinskimi in manjšinskimi delničarji v smislu drugega vprašanja zavezujoče že pred začetkom veljavnosti zgoraj navedene Direktive 2004/25/ES in pred nastankom spornega dejanskega stanja v obravnavani zadevi, to je v prvi polovici leta 2001?

      (1)  Druga direktiva Sveta 77/91/EGS z dne 13. decembra 1976 o uskladitvi zaščitnih ukrepov za varovanje interesov družbenikov in tretjih oseb, ki jih države članice zahtevajo od gospodarskih družb v skladu z drugim odstavkom člena 58 Pogodbe glede ustanavljanja delniških družb ter ohranjanja in spreminjanja njihovega kapitala, zato da se oblikujejo zaščitni ukrepi z enakim učinkom v vsej Skupnosti (UL 1977, L 26, str. 1).

      (2)  UL L 212, str. 37.

      (3)  UL L 66, str. 21.

      (4)  UL L 142, str. 12.


title: Zadeva C-390/14: Sklep predsednika Sodišča z dne 5. junija 2015 – (predlog za sprejetje predhodne odločbe Eparchiako Dikastirio Larnakas – Ciper) – kazenski postopek zoper Masouda Mehrabiparija

text:
               28.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/25

         Sklep predsednika Sodišča z dne 5. junija 2015 – (predlog za sprejetje predhodne odločbe Eparchiako Dikastirio Larnakas – Ciper) – kazenski postopek zoper Masouda Mehrabiparija
   (Zadeva C-390/14) (1)

   (2015/C 320/37)
   Jezik postopka: grščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 372, 20.10.2014.


title: Zadeva C-242/13: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 17. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Commerz Nederland NV proti Havenbedrijf Rotterdam NV (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Konkurenca — Državne pomoči — Člen 107(1) PDEU — Pojem pomoči — Poroštva, ki jih izda javno podjetje banki, zato da ji omogoči odobritev posojila tretjim posojilojemalcem — Poroštva, ki jih namerno izda direktor tega javnega podjetja ob kršitvi določb statuta tega podjetja — Domneva o nasprotovanju javnega organa, ki je lastnik navedenega podjetja — Pripis poroštev državi)

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/11

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 17. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Commerz Nederland NV proti Havenbedrijf Rotterdam NV
   (Zadeva C-242/13) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Konkurenca - Državne pomoči - Člen 107(1) PDEU - Pojem pomoči - Poroštva, ki jih izda javno podjetje banki, zato da ji omogoči odobritev posojila tretjim posojilojemalcem - Poroštva, ki jih namerno izda direktor tega javnega podjetja ob kršitvi določb statuta tega podjetja - Domneva o nasprotovanju javnega organa, ki je lastnik navedenega podjetja - Pripis poroštev državi))
   2014/C 421/14
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Commerz Nederland NV

      Tožena stranka: Havenbedrijf Rotterdam NV

      Izrek

   Člen 107(1) PDEU je treba razlagati tako, da so za ugotovitev, ali se poroštva, ki jih je izdalo javno podjetje, pripišejo javnemu organu, ki ga nadzira, skupaj s celoto indicev, ki izhajajo iz okoliščin zadeve v postopku v glavni stvari in iz konteksta, v katerem je do teh poroštev prišlo, upoštevne okoliščine, v katerih je po eni strani edini direktor navedenega podjetja, ki je izdalo ta poroštva, ravnal nezakonito, prikrival njihovo izdajo in kršil statut podjetja, po drugi strani pa bi navedeni javni organ nasprotoval izdaji teh poroštev, če bi bil o njih obveščen. Te okoliščine same po sebi so take, da v položaju, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, izključujejo tak pripis le, če je iz njih razvidno, da so bila zadevna poroštva bila izdana brez vpletenosti tega javnega organa.

      (1)  UL C 207, 20.7.2013.


title: Zadeva C-424/06: Sklep predsednika šestega senata Sodišča z dne 7. aprila 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/30

         Sklep predsednika šestega senata Sodišča z dne 7. aprila 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-424/06) (1)

   (2008/C 171/49)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 310, 16.12.2006.


title: Zadeva C-298/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal d'instance d'Orléans (Francija) 30. maja 2013 – Facet SA, BNP Paribas Personal Finance SA proti Saïdi Bouchelaghem, Nathalie Cousin, Clémentine Benoni, Hili Aziz, Mohamedu Zouhirju, Jeanu Morelu, Jalidu Anissaju, Marine Bourreau, Anthonyu Cartierju, Patricku Rousselièreju, Karine Lenfant

text:
               27.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 215/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal d'instance d'Orléans (Francija) 30. maja 2013 – Facet SA, BNP Paribas Personal Finance SA proti Saïdi Bouchelaghem, Nathalie Cousin, Clémentine Benoni, Hili Aziz, Mohamedu Zouhirju, Jeanu Morelu, Jalidu Anissaju, Marine Bourreau, Anthonyu Cartierju, Patricku Rousselièreju, Karine Lenfant
   (Zadeva C-298/13)
   2013/C 215/15
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal d'instance d'Orléans

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Facet SA, BNP Paribas Personal Finance SA

      Tožene stranke: Saïda Bouchelaghem, Nathalie Cousin, Clémentine Benoni, Hili Aziz, Mohamed Zouhir, Jean Morel, Jalid Anissa, Marine Bourreau, Anthony Cartier, Patrick Rousselière, Karine Lenfant

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba Direktivo 2008/48/ES (1) Parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah razlagati tako, da mora sodišče po uradni dolžnosti preučiti spoštovanje njenih določb in nacionalnih določb, ki izhajajo iz nje?

               2.

               Ali je treba Direktivo 2008/48/ES Parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah razlagati tako, da se šteje, da je dajalec kredita izpolnil predpogodbene obveznosti, ki jih ima na podlagi notranjega prava, s katerim je prenesena navedena direktiva, če sodišču predloži le kreditno pogodbo, pripravljeno v skladu s členom 10 navedene direktive, brez kakršnega koli dokazila, da je izpolnil predpogodbene obveznosti?

               3.

               Ali je treba Direktivo 2008/48/ES Parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah razlagati tako, da ni dokazano, da je dajalec kredita izpolnil […] (ni prevedeno) obveznosti do potrošnika, kakršne določa notranje pravo, s katerim je prenesena navedena direktiva, če sodišču ni predložil dokazil, iz katerih bi bila razvidna vsebina informacij, danih potrošniku, in informacij, zbranih za oceno njegove kreditne sposobnosti, ne da bi bilo treba prevaliti dokazno breme za to neizpolnitev na potrošnika?

               4.

               Ali dajalec kredita z neizpolnjevanjem predpogodbenih obveznosti zagotavljanja informacij ali ocene kreditne sposobnosti v skladu z notranjim pravom, ki izhaja iz Direktive 2008/48/ES Parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah, izvaja nepošteno poslovno prakso v smislu Direktive 2005/29/ES Parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu (2)?

               5.

               Ali je treba Direktivo 2008/48/ES Parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah, po potrebi glede na Direktivo 2005/29/ES Parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah, razlagati tako, da dajalcu kredita zaradi neizpolnjevanja obveznosti zagotavljanja predpogodbenih informacij ali ocene kreditne sposobnosti potrošnika v skladu z notranjim pravom, s katerim je prenesena navedena direktiva, ne dovoljuje izterjati neplačanih zneskov kreditojemalca, pri čemer ti morda niso bili plačani zato, ker dajalec kredita ni izpolnil svojih obveznosti?

      (1)  Direktiva 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (UL L 133, str. 66).

      (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) (UL, L 149, str. 22)


title: Zadeva T-537/17: Tožba, vložena 11. avgusta 2017 – De Loecker/ESZD

text:
               16.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/40

         Tožba, vložena 11. avgusta 2017 – De Loecker/ESZD
   (Zadeva T-537/17)
   (2017/C 347/53)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Stéphane De Loecker (Bruselj, Belgija) (zastopnika: J.-N. Louis in N. de Montigny, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo z dne 10. oktobra 2016, s katero je Evropska služba za zunanje zadeve zavrnila prošnjo za pomoč na podlagi členov 12a in 24 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije, ki jo je vložil S. De Loecker, razglasi za nično;

               —

               Evropski službi za zunanje zadeve naloži, da tožeči stranki plača odškodnino za nepremoženjsko škodo v višini 250 000 EUR;

               —

               Evropski službi za zunanje delovanje naloži, da nosi svoje stroške in plača stroške tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 266 PDEU, ker naj bi tožena stranka s tem, da je sprejela odločbo z dne 10. oktobra 2016 o zavrnitvi prošnje za pomoč, ki jo je vložila tožeča stranka (v nadaljevanju: izpodbijana odločba), ravnala v nasprotju s sodbo Sodišča za uslužbence z dne 16. decembra 2015, De Loecker/ESZD (F-34/15, EU:F:2015:153). Tožeča stranka meni tudi, da tožena stranka ni upoštevala postopka, ki ga je preiskovalni in disciplinski urad Komisije (IDOC) sprožil po sodbi z dne 14. februarja 2017, Kerstens/Komisija (T-270/16 P, neobjavljena, EU:T:2017:74).

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe in, natančneje, kršitev pravice do izjave in pravice do vpogleda v spis, ki izhajata iz člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.


title: Zadeva T-477/08: Tožba, vložena 3. novembra 2008 – Mundipharma proti UUNT – ALK Abelló (AVANZALENE)

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/39

         Tožba, vložena 3. novembra 2008 – Mundipharma proti UUNT – ALK Abelló (AVANZALENE)
   (Zadeva T-477/08)
   (2009/C 6/77)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Mundipharma AG (Basel, Švica) (zastopnik: F. Nielsen, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: ALK Abelló A/S (Hørsholm, Danska)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 28. avgusta 2008 v zadevi R 1694/2007-4 naj se razveljavi; in

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „AVANZALENE“ za proizvode iz razreda 5 – prijava št. 4 632 501

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: registracija blagovne znamke Skupnosti št. 3 331 444 besedne znamke „AVANZ“ za proizvode iz razreda 5

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94, ker naj bi odbor za pritožbe nepravilno ugotovil, da obstaja verjetnost zmede med zadevnima znamkama.


title: Zadeva T-169/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. novembra 2007 – Charlott proti UUNT – Charlo (Charlott France Entre Luxe et Tradition) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Skupnosti Charlott France Entre Luxe et Tradition – Prejšnja figurativna nacionalna znamka Charlot – Resna uporaba prejšnje znamke – Člen 43(2) in (3) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/38

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. novembra 2007 – Charlott proti UUNT – Charlo (Charlott France Entre Luxe et Tradition)
   (Zadeva T-169/06) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti Charlott France Entre Luxe et Tradition - Prejšnja figurativna nacionalna znamka Charlot - Resna uporaba prejšnje znamke - Člen 43(2) in (3) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2007/C 315/72)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Charlott SARL (Chaponost, Francija) (zastopniki: L. Conrad, T. Parisot in L. Tremeaud, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik:A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred Odborom za pritožbe UUNT, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Charlo – Confecções para Homens, Artigos de Lã e Outros SA
   Predmet zadeve
   Tožba proti odločbi drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 24. aprila 2006 (zadeva R 223/2005-2) o postopku z ugovorom med Charlo – Confecções para Homens, Artigos de Lã e Outros SA in Charlott SARL.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Charlott SARL se naloži plačilo stroškov, razen stroškov, ki jih je priglasila intervenientka.

               3)

               Charlo – Confecções para Homens, Artigos de Lã e Outros SA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 212, 2.9.2006.


title: Zadeva C-163/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax) (Združeno kraljestvo) 8 maja 2009 — Repertoire Culinaire Ltd proti The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/27

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax) (Združeno kraljestvo) 8 maja 2009 — Repertoire Culinaire Ltd proti The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Zadeva C-163/09)
   2009/C 180/47
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   First-tier Tribunal (Tax) (Združeno kraljestvo)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Repertoire Culinaire Ltd

      Tožena stranka: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali sta vino za kuhanje in konjak za kuhanje na podlagi Direktive 92/83/EGS (1) obdavčena s trošarino v državi članici uvoza, ker sodita v opredelitev etilnega alkohola iz člena 20, prva alinea, Direktive 92/83/EGS?

               2.

               Ali je v skladu z obveznostjo države članice, da uveljavi oprostitev iz člena 27(1)(f) Direktive 92/83 v zvezi s členom 27(6) in/ali s členom 28 ES, in/ali z neposrednim učinkom teh obveznosti in/ali z načeli enakega obravnavanja ter sorazmernosti, da se izjema za vino za kuhanje, portovec za kuhanje in konjak za kuhanje omeji na primere, v katerih so bile alkoholne pijače uporabljene kot sestavine, in da lahko zahtevajo oprostitev samo osebe, ki so alkoholne pijače uporabljale kot sestavino proizvodov, in/ali tiste osebe, ki opravljajo dejavnost kot prodajalci na debelo teh proizvodov in/ali so proizvajale ali izdelovale take proizvode za namene te dejavnosti, in pod nadaljnjima pogoja, da je treba zahtevke vložiti v skupnem obdobju štirih mesecev od plačila trošarine in da znesek povračila ne sme biti manjši od 250 GBP?

               3.

               Ali je treba na podlagi člena 27(1)(f), podredno člena 27(1)(e) Direktive 92/83, vino za kuhanje in portovec za kuhanje, če sta na podlagi člena 20, prva alinea, Direktive 92/83 obdavčena s trošarino, in/ali konjak za kuhanje, ki so predmet te pritožbe, šteti za oproščene plačila trošarine, ko so proizvedeni?

               4.

               Glede na člena 10 ES in 28 ES, kakšen učinek na obveznosti držav članic na podlagi členov 20 in 27(1)(f), podredno člena 27(1(e) Direktive 92/83, ima lahko dejstvo, da je država članica proizvajalka na podlagi Direktive 92/12 vino za kuhanje, portovec za kuhanje in konjak za kuhanje sprostila iz sistema gibanja trošarinskih proizvodov v prosti pretok znotraj Evropske unije?

      (1)  Direktiva Sveta 92/83/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uskladitvi strukture trošarin za alkohol in alkoholne pijače (UL L 316, str. 21).


title: Zadeva C-299/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Judicial de Amares (Portugalska) 17. junija 2010 – Cristiano Marques Vieira proti Companhia de Seguros Tranquilidade, S.A.

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Judicial de Amares (Portugalska) 17. junija 2010 – Cristiano Marques Vieira proti Companhia de Seguros Tranquilidade, S.A.
   (Zadeva C-299/10)
   ()
   2010/C 234/41
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Judicial de Amares

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Cristiano Marques Vieira

      Tožena stranka: Companhia de Seguros Tranquilidade, S.A.

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali pravo Skupnosti, zlasti člen 3(1) Prve direktive (72/166/EGS), člen 2(1) Druge direktive (84/5/EGS) in člen 1 Tretje direktive (90/232/EGS), kot jih razlaga Sodišče Evropskih skupnosti, nasprotuje možnosti, da se ob trčenju vozil, za katero ni kriv nobeden od voznikov in v katerem je eden od voznikov (oškodovanec, ki zahteva odškodnino in je mladoleten) utrpel telesne poškodbe in mu je nastala materialna škoda, odgovornost za škodo od nevarne stvari ali nevarne dejavnosti porazdeli (člen 506(1) in (2) portugalskega civilnega zakonika), kar neposredno vpliva na znesek odškodnine, ki ga dobi oškodovanec za premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki izvira iz utrpljenih telesnih poškodb (saj se zaradi te porazdelitve odgovornosti za škodo od nevarne stvari ali nevarne dejavnosti znesek odškodnine sorazmerno zmanjša)?


title: Zadeva F-44/15: Tožba, vložena 18. marca 2015 – ZZ/Komisija

text:
               6.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/27

         Tožba, vložena 18. marca 2015 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-44/15)
   (2015/C 221/36)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: G. Bellotti, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti sklepa o tem, da se na delovno mesto vodje oddelka C4 (Pravno svetovanje) imenuje druga oseba in ne tožeča stranka, ki je opravljala funkcijo vodje tega oddelka od odhoda prejšnje vodje in ki je vložila prijavo na razpis o prostem delovnem mestu.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba pod referenčno št. Ares (2015)43686 z dne 7. januarja 2015 o zavrnitvi pritožbe, vložene 30. septembra 2014 (št. R/994/14) na podlagi člena 90(2)) Kadrovskih predpisov, naj se razglasi za nično;

               —

               odločba z dne 30. junija 2014, ki jo je sprejel generalni direktor OLAF-a v vlogi OI, v zvezi z imenovanjem vodje oddelka OLAF.C4 (Pravno svetovanje), naj se razglasi za nično;

               —

               ugotovi naj se, da je na podlagi razglasitve ničnosti zgoraj navedenih odločb postopek za izbiro vodje oddelka OLAF.C4 (Pravno svetovanje) nezakonit od dne, ko se ugotovi ničnosti;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo ex aequo et bono določene odškodnine, povezane z izgubo možnosti tožeče stranke, v višini, ki ne bo nižja od 10  000 EUR.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-6/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 24. marca 2010 – Hansen proti Komisiji ( „Odškodninska tožba — Posledice jedrske nesreče pri Thuleju (Grenlandija) za javno zdravje — Direktiva 96/29/Euratom — Nesprejetje ukrepov s strani Komisije proti državi članici — Očitno povsem pravno neutemeljena tožba“ )

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/35

         Sklep Splošnega sodišča z dne 24. marca 2010 – Hansen proti Komisiji
   (Zadeva T-6/09) (1)

   („Odškodninska tožba - Posledice jedrske nesreče pri Thuleju (Grenlandija) za javno zdravje - Direktiva 96/29/Euratom - Nesprejetje ukrepov s strani Komisije proti državi članici - Očitno povsem pravno neutemeljena tožba“)
   2010/C 134/60
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Bent Hansen (Aarslev, Danska) (zastopnik: I. Anderson, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: E. White in M. Patakia, zastopnika)

      Predmet

   Odškodninska tožba iz naslova škode, ki naj bi tožeči stranki nastala, ker Komisija ni sprejela potrebnih ukrepov, v skladu s katerimi bi bila Kraljevina Danska zavezana sprejeti zakone in druge predpise za uskladitev z Direktivo Sveta 96/29/EURATOM z dne 13. maja 1996 o določitvi temeljnih varnostnih standardov za varstvo zdravja delavcev in prebivalstva pred nevarnostmi zaradi ionizirajočega sevanja (UL L 159, str. 1) in jih uporabiti za delavce, vpletene v jedrsko nesrečo pri Thuleju (Grenlandija).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Bentu Hansnu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 69, 21.3.2009.


title: Zadeva C-603/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juridiction de Proximité de Chartres (Francija) 25. novembra 2011 – Hervé Fontaine proti Mutuelle Générale de l'Éducation Nationale

text:
               11.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juridiction de Proximité de Chartres (Francija) 25. novembra 2011 – Hervé Fontaine proti Mutuelle Générale de l'Éducation Nationale
   (Zadeva C-603/11)
   2012/C 39/19
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Juridiction de Proximité de Chartres

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hervé Fontaine

      Tožena stranka: Mutuelle Générale de l'Éducation Nationale

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člena 101 in 102 Pogodbe o delovanju Evropske unije, ki je bila podpisana v Lizboni 13. decembra 2007 in je na francoskem ozemlju začela veljati 1. decembra 2009, nasprotujeta nacionalni ureditvi, kot je ta, ki izhaja iz člena L 112-1 francoskega zakonika o vzajemnih družbah, saj naj bi ta vzajemnim družbam, ki izvajajo dopolnilno zdravstveno zavarovanje, prepovedovala prilagajanje svojih dajatev glede na pogoje izvajanja dejavnosti in opravljanja storitev, medtem ko taka prepoved ne velja za druga podjetja, ki prav tako izvajajo dopolnilno zdravstveno zavarovanje in za katere velja zakonik o zavarovalništvu ali zakonik o socialni varnosti?


title: Združene zadeve T-102/11 in od T-369/12 do T-371/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. marca 2014 – American Express Marketing & Development proti UUNT (IP ZONE) (Znamka Skupnosti — Prijava besednih znamk Skupnosti IP ZONE, EUROPE IP ZONE, IP ZONE EUROPE in EUROPEAN IP ZONE — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               28.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. marca 2014 – American Express Marketing & Development proti UUNT (IP ZONE)
   (Združene zadeve T-102/11 in od T-369/12 do T-371/12) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava besednih znamk Skupnosti IP ZONE, EUROPE IP ZONE, IP ZONE EUROPE in EUROPEAN IP ZONE - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2014/C 129/21
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: American Express Marketing & Development Corp. (New York, New York, Združene države) (zastopniki: V. Spitz, A. Gaul, T. Golda in S. Kirschstein-Freund, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: J. Crespo Carrillo in P. Bullock, zastopnika)

      Predmet

   Tožbe zoper odločbe drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 1. decembra 2010 (zadeva R 1125/2010-2) in z dne 12. junija 2012 (zadeve R 1451/2011-2, R 1452/2011-2 in R 1453/2011-2) glede zahtev za registracijo znaka IP ZONE in znakov EUROPE IP ZONE, IP ZONE EUROPE in EUROPEAN IP ZONE kot znamk Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožbe se zavrnejo.

               2.

               Družbi American Express Marketing & Development Corp. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 130, 30.4.2011.


title: Zadeva T-111/14: Tožba, vložena 17. februarja 2014 – Unitec Bio proti Svetu

text:
               14.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/55

         Tožba, vložena 17. februarja 2014 – Unitec Bio proti Svetu
   (Zadeva T-111/14)
   2014/C 112/71
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Unitec Bio SA (Buenos Aires, Argentina) (zastopnika: J. F. Bellis in R. Luff, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1194/2013 z dne 19. novembra 2013 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz biodizla s poreklom iz Argentine in Indonezije (UL L 315, str. 2), v delu v katerem se nanaša na tožečo stranko, in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Instituciji sta storili očitno napako pri presoji dejanskega stanja, s tem da sta ugotovili, da je prišlo do izkrivljanja cen soje in sojinega olja, ki upravičuje uporabo člena 2(5), drugi pododstavek, temeljne protidampinške uredbe (1).

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Člen 2(5), drugi odstavek, temeljne protidampinške uredbe, kot ga razlagata instituciji v tej zadevi, se ne sme uporabiti za uvoz iz države članice STO, ker ni skladen s Protidampinškim sporazumom STO.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Ocena škode ne upošteva dejavnikov, zaradi katere se vzročna zveza med zatrjevano škodo in zatrjevanim dampinškim uvozom prekine, zaradi česar krši člen 3(7) temeljne protidampinške uredbe.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 343, str. 51).


title: Zadeva T-126/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. novembra 2015 – Nizozemska/Komisija (EKUJS — Jamstveni oddelek — EKJS in EKSRP — Finančni popravek, uporabljen iz naslova neprijavljenih obrestih — Obveznost obrazložitve — Obveznost obračunavanja obresti — Člen 32(5) Uredbe št. 1290/2005 — Načelo enakovrednosti — Dolžnost skrbnega ravnanja)

text:
               18.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 24. novembra 2015 – Nizozemska/Komisija
   (Zadeva T-126/14) (1)

   ((EKUJS - Jamstveni oddelek - EKJS in EKSRP - Finančni popravek, uporabljen iz naslova neprijavljenih obrestih - Obveznost obrazložitve - Obveznost obračunavanja obresti - Člen 32(5) Uredbe št. 1290/2005 - Načelo enakovrednosti - Dolžnost skrbnega ravnanja))
   (2016/C 016/36)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Nizozemska (zastopniki: M. K. Bulterman, J. Langer in M. Noort, zastopniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: H. Kranenborg in P. Rossi, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije 2013/763/EU z dne 12. decembra 2013 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL L 338, str. 81)

      Izrek

               1.

               Izvedbeni sklep Komisije z dne 12. decembra 2013 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (2013/763/EU) se razglasi za ničen v delu, v katerem je bil za Kraljevino Nizozemsko uporabljen finančni popravek v višini 4 703 231,78 EUR za neprijavljene obresti na terjatve, ki se nanašajo na dodatne dajatve, plačane z zamudo pred 1. aprilom 1993, in ki se nanašajo na neupravičeno izplačana izvozna nadomestila pred 1. aprilom 1995.

               2.

               Evropska komisija nosi poleg svojih stroškov tudi stroške, ki jih je priglasila Kraljevina Nizozemska.

      (1)  UL C 112, 14.4.2014.


title: Sodba Sodišča (peti senat) z dne  15. decembra 2005  v zadevi C-144/05: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2002/59/ES — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/10

      SODBA SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 15. decembra 2005
   v zadevi C-144/05: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2002/59/ES - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2006/C 48/20)
   Jezik postopka: nizozemščina
   V zadevi C-144/05, katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene 25. januarja 2005, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: K. Simonsson in W. Wils) proti Kraljevini Belgiji (zastopnik: M. Wimmer), je Sodišče (peti senat), v sestavi J. Makarczyk, predsednika senata, R. Silva de Lapuerta, sodnica, in J. Klučka (poročevalec), sodnik, generalna pravobranilka C. Stix-Hackl, sodni tajnik: R. Grass, 15. decembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Kraljevina Belgija s tem, da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2002 o vzpostavitvi sistema spremljanja in obveščanja za ladijski promet ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/75/EGS, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 143, 11.6.2005.


title: Zadeva C-545/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Stockholms tingsrätt (Švedska) 21. oktobra 2013 – Abcur AB proti Apoteket AB and Apoteket Farmaci AB

text:
               18.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 15/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Stockholms tingsrätt (Švedska) 21. oktobra 2013 – Abcur AB proti Apoteket AB and Apoteket Farmaci AB
   (Zadeva C-545/13)
   2014/C 15/09
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Stockholms tingsrätt

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Abcur AB

      Toženi stranki: Apoteket AB in Apoteket Farmaci AB

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se lahko zdravilo za uporabo v humani medicini, ki se izda samo na recept ter pripravi in dobavi v okoliščinah, obravnavanih v postopku pred Stockholms tingsrätt (okrožno sodišče v Stockholmu), za katero s strani pristojnega organa države članice ali v skladu z Uredbo (EGS) št. 2309/93 (1) ni bilo odobreno dovoljenje za promet, šteje za zdravilo v smislu člena 3(1) ali člena 3(2) Direktive 2001/83 (2) o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, zlasti kadar obstaja drugo odobreno zdravilo z enako zdravilno učinkovino, odmerkom in farmacevtsko obliko?

               2.

               Če za zdravilo za uporabo v humani medicini, za katero je potreben zdravniški recept ter ki se pripravi in dobavi v okoliščinah, obravnavanih v postopku pred Stockholms tingsrätt, velja Direktiva 2001/83, ali se lahko Direktiva 2005/29 (3) o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu uporablja hkrati z Direktivo 2001/83 glede domnevnih oglaševalskih ukrepov?

               3.

               Če je zdravilo za uporabo v humani medicini, za katero je potreben zdravniški recept ter ki se pripravi in dobavi v okoliščinah, obravnavanih v postopku pred Stockholms tingsrätt, zajeto s členom 3(1) ali (2) ali 5(1) Direktive 2001/83, ali se lahko zakonodaja o oglaševalskih ukrepih za zdravila šteje za neskladno ali pa taki ukrepi, kot so domnevno v tej zadevi, pomenijo oglaševanje, zajeto z (i) Direktivo 2006/114 (4) o zavajajočem in primerjalnem oglaševanju in/ali (ii) Direktivo 2005/29 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu?

               4.

               Če je odgovor na tretje vprašanje, da se uporablja Direktiva 2006/114 o zavajajočem in primerjalnem oglaševanju, pod katerimi osnovnimi pogoji ukrepi, obravnavani pred Stockholms tingsrätt (uporaba ali navajanje imena proizvoda, številke proizvoda in oznake ATC za zdravilo, uporaba fiksne cene za zdravilo, zagotavljanje informacij o zdravilu v nacionalnem registru snovi za zdravila (NPL), označevanje zdravila z oznako NPL, razširjanje informativnega lista o zdravilu in informacij o njem prek elektronskega sistema za naročanje v zdravstvu in lastne spletne strani podjetja, zagotavljanje informacij o zdravilu s publikacijo, ki jo izdaja nacionalna trgovinska organizacija, zagotavljanje informacij o zdravilu v centralnem registru proizvodov družb Apoteket in povezanem registru (JACA), zagotavljanje informacij o zdravilu v drugi nacionalni bazi podatkov o zdravilih (SIL), zagotavljanje informacij prek terminalnega sistema družb Apoteket (ATS) ali podobnega sistema za izdajanje zdravil, zagotavljanje informacij o lastnem zdravilu podjetja ali zdravilu konkurenčnega dobavitelja v komunikaciji z zdravniškimi ordinacijami in organizacijami bolnikov, trženje zdravila, ukrepi v zvezi s farmacevtskimi preverjanji zdravila in konkurenčnih zdravil, neobvestitev o dokumentiranih in pomembnih razlikah med proizvodi, neobvestitev o vsebini lastnega zdravila podjetja in oceni zdravila s strani Läkemedelsverket (švedska agencija za zdravila), neobvestitev zdravstvene službe o oceni konkurenčnih proizvodov s strani strokovnega svetovalnega odbora Läkemedelsverket, ohranjanje fiksne cene zdravila, določitev trimesečnega obdobja veljavnosti recepta, izdaja zdravila namesto konkurenčnega zdravila v lekarni, čeprav ima bolnik recept za to konkurenčno zdravilo, ter oviranje in preprečevanje prometa s standardiziranimi pripravki v zvezi s konkurenčnim zdravilom, vključno s tem, da lokalne lekarne zavrnejo dostavo konkurenčnega zdravila, in uporaba fiksne cene v okviru sistema, po katerem so zdravila upravičena do subvencij, brez predhodne odločbe nacionalnega organa), pomenijo oglaševanje v smislu Direktive 2006/114?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2309/93 z dne 22. julija 1993, ki določa postopke Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za uporabo v humani medicini in za uporabo v veterini ter ustanavlja Evropsko agencijo za vrednotenje zdravil (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 12, str. 151).

      (2)  Direktiva 2001/83/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 69).

      (3)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) (UL L 149, str. 22).

      (4)  Direktiva 2006/114/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o zavajajočem in primerjalnem oglaševanju (UL L 376, str. 21).


title: Zadeva T-529/12 P: Pritožba, ki jo je 5. decembra 2012 vložil Moises Bermejo Garde zoper sodbo, ki jo je 25. septembra 2012 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-51/10, Bermejo Garde proti EESO

text:
               23.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/15

         Pritožba, ki jo je 5. decembra 2012 vložil Moises Bermejo Garde zoper sodbo, ki jo je 25. septembra 2012 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-51/10, Bermejo Garde proti EESO
   (Zadeva T-529/12 P)
   2013/C 55/27
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Moises Bermejo Garde (Bruselj, Belgija) (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO)

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije z dne 25. septembra 2012 v zadevi F-51/10, v delu, v katerem (i) so bili kot nedopustni zavrženi predlogi za razglasitev ničnosti vseh odločb, sprejetih na podlagi razpisa prostega delovnega mesta EESO št. 43/09, (ii) ne odloči o predlogih v zvezi z naložitvijo toženi stranki, naj plača 1 000 EUR odškodnine in (iii) ne odloči o vsebinskih tožbenih razlogih, navedenih v podporo prvemu predlogu, ki se nanaša na razglasitev ničnosti razpisa prostega delovnega mesta EESO št. 43/09, razveljavi;

               —

               in zato,

                           —

                           pritožniku prizna ugodnost na podlagi drugega in tretjega predloga na prvi stopnji, in zato

                                       —

                                       vse odločbe, sprejete na podlagi razpisa prostega delovnega mesta EESO št. 43/09, razglasi za nične;

                                       —

                                       toženi stranki naloži plačilo 1 000 EUR odškodnine;

                           —

                           pritožniku prizna ugodnost na podlagi prvega predloga na prvi stopnji prav tako na podlagi navedenih vsebinskih tožbenih razlogov in zato razpis prostega delovnega mesta EESO št. 43/09 prav tako zaradi teh vsebinskih tožbenih razlogov razglasi za ničen;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov obeh stopenj.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja tri pritožbene razloge:

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: kršitev zahteve po spoštovanju predhodnega postopka in kršitev člena 90(2) Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije v delu, v katerem je Sodišče za uslužbence predlog pritožnika, ki se nanaša na razglasitev ničnosti vseh odločb, sprejetih na podlagi razpisa prostega delovnega mesta EESO št. 43/09, zavrglo kot nedopusten.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: odklonitev pravnega varstva, kršitev temeljne pravice dostopa do sodnega varstva in kršitev obveznosti obrazložitve, ker Sodišče za uslužbence ni odločilo o predlogih pritožnika v zvezi z odškodnino.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve in kršitev načela učinkovitega izvajanja sodne oblasti, ker Sodišče za uslužbence ni odločilo o vsebinskih tožbenih razlogih, navedenih na prvi stopnji v podporo predloga pritožnika v zvezi z razglasitvijo ničnosti razpisa prostega delovnega mesta EESO št. 43/09.


title: Zadeva C-239/05: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 15. februarja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Brussel — Belgija) — BVBA Management, Training en Consultancy proti Benelux-Merkenbureau (Znamke — Direktiva 89/104/EGS — Zahteva za registracijo znamke za vse proizvode in storitve — Preučitev znaka s strani pristojnega organa — Upoštevanje vseh pomembnih dejstev in okoliščin — Pristojnost nacionalnega sodišča, ki odloča o tožbi)

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/4

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 15. februarja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Brussel — Belgija) — BVBA Management, Training en Consultancy proti Benelux-Merkenbureau
   (Zadeva C-239/05) (1)

   (Znamke - Direktiva 89/104/EGS - Zahteva za registracijo znamke za vse proizvode in storitve - Preučitev znaka s strani pristojnega organa - Upoštevanje vseh pomembnih dejstev in okoliščin - Pristojnost nacionalnega sodišča, ki odloča o tožbi)
   (2007/C 82/06)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hof van beroep te Brussel
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: BVBA Management, Training en Consultancy

      Tožena stranka: Benelux-Merkenbureau
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Hof van beroep te Brussel — Razlaga člena 3 Direktive 89/104/EGS: Prve direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL L 40, str. 1) — Zahteva za registracijo znamke „The Kitchen Company “— Preizkus znaka s strani pristojnega organa — Upoštevanje vseh pomembnih dejstev in okoliščin — Sodba v zadevi Koninklijke KPN Nederland
   Izrek
   Prvo direktivo Sveta 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami je treba razlagati v tem smislu:

               —

               da mora pristojni organ, kadar zavrne registracijo znamke, v svoji odločbi navesti sklep, v katerem odloči za vsakega izmed proizvodov in storitev, ki so navedeni v zahtevi za registracijo, neodvisno od tega, kako je bila ta zahteva oblikovana. Vendar pa se lahko pristojni organ, kadar se ugovarja isti razlog za zavrnitev za vrsto ali skupino proizvodov ali storitev, omeji zgolj na splošno obrazložitev za vse zadevne proizvode ali storitve;

               —

               da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki sodišču, ki odloča o tožbi zoper odločbo pristojnega organa, preprečuje, da bi se izreklo o razlikovalnem učinku znamke za vsakega izmed proizvodov in storitev iz zahteve za registracijo posebej, če se niti ta odločba niti ta zahteva ne nanašata na vrste proizvodov ali storitev ali na proizvode ali storitve, ki se upoštevajo posebej;

               —

               da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki sodišču, ki odloča o tožbi zoper odločbo pristojnega organa, preprečuje, da bi upoštevalo dejstva in okoliščine, ki so nastale po dnevu sprejetja te odločbe.

      (1)  UL C 217, 3.9.2005.


title: Sklep predsednika z dne 28. avgusta 2015 v zadevi E-22/14 – Schenker North AB, Schenker Privpak AB, Schenker Privpak AS proti Nadzornemu organu Efte

text:
               29.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 357/32

         SKLEP PREDSEDNIKA
   z dne 28. avgusta 2015
   v zadevi E-22/14
   Schenker North AB, Schenker Privpak AB, Schenker Privpak AS proti Nadzornemu organu Efte
   (2016/C 357/12)
   Ob upoštevanju vloge za razglasitev ničnosti odločbe Nadzornega organa Efte z dne 9. septembra 2014, ki so jo dne 10. novembra 2014 podali Schenker North AB, Schenker Privpak AB in Schenker Privpak AS, je predsednik Sodišča izdal sklep z dne 28. avgusta 2015, katerega izrek se glasi:

               1.

               Zadeva E-22/14 se izbriše iz vpisnika.

               2.

               Vložniki in Nadzorni organ EFTE nosijo vsak svoje stroške.

               3.

               Intervenient nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-222/06: Tožba, vložena  16. maja 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki

text:
               15.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/20

         Tožba, vložena 16. maja 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki
   (Zadeva C-222/06)
   (2006/C 165/36)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Maidani in G. Braun, zastopnika)

      Tožena stranka: Francoska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Francoska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2001/97/ES z dne 4. decembra 2001 o spremembi Direktive Sveta 91/308/EGS o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja (1), ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Francoski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok z prenos direktive se je iztekel 15. junija 2003.

      (1)  UL L 344, str. 76.


title: Zadeva T-248/11: Tožba, vložena 12. maja 2011 – International Engine Intellectual Property Company proti UUNT (PURE POWER)

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/28

         Tožba, vložena 12. maja 2011 – International Engine Intellectual Property Company proti UUNT (PURE POWER)
   (Zadeva T-248/11)
   2011/C 211/60
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: International Engine Intellectual Property Company (Warrenville, Združene države) (zastopnika: C. Thomas in B. Reiter, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 15. februarja 2011 v zadevi R 2310/2010-2;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka;

               —

               določi datum ustne obravnave, če Splošno sodišče ne more priti do ugotovitev brez ustne obravnave.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „PURE POWER“ za proizvode iz razreda 12

      Odločba oddelka za znamke in register: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 7(1)(b) in (c) ter 7(2) Uredbe Sveta št. 207/2009 in „splošnih načel prava znamk“, saj je odbor za pritožbe ugotovil, da je prijavljena znamka za proizvode, za katere se predlaga registracija, opisna in brez razlikovalnega učinka.