title: Zadeva T-297/16 P: Pritožba, ki jo je 9. junija 2016 vložila Valéria Anna Gyarmathy zoper sodbo, ki jo je 18. maja 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-79/13, Gyarmathy/EMCDDA

text:
               3.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 364/13

      Pritožba, ki jo je 9. junija 2016 vložila Valéria Anna Gyarmathy zoper sodbo, ki jo je 18. maja 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-79/13, Gyarmathy/EMCDDA
      (Zadeva T-297/16 P)
      (2016/C 364/09)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnica: Valéria Anna Gyarmathy (Györ, Madžarska) (zastopnik: A. Véghely, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Evropski center za spremljanje drog in zasvojenosti z drogami

         Predlogi

      Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi in spremeni izpodbijano sodbo, ki jo je Sodišče za uslužbence izdalo 18. maja 2015 v zadevi F-79/13, Gyarmathy/EMCDDA;

                  —

                  razglasi za nično odločbo (nekdanjega) direktorja EMCDDA z dne 11. septembra 2012 o zavrnitvi prošnje pritožnice za pomoč;

                  —

                  razglasi za nično odločbo (nekdanjega) direktorja EMCDDA z dne 14. septembra 2012 o nepodaljšanju pogodbe o zaposlitvi pritožnice;

                  —

                  razglasi za nično odločbo (nekdanjega) predsednika upravnega odbora EMCDDA z dne 13. maja 2013 in odločbo (nekdanjega) direktorja EMCDDA z dne 25. junija 2013.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja dva razloga.

                  1.

                  Prvi pritožbeni razlog: zahteva za razglasitev ničnosti odločbe direktorja EMCDDA z dne 11. septembra 2012 o zavrnitvi prošnje pritožnice za pomoč
                  Pritožnica trdi, da je Sodišče za uslužbence v sodbi, ki jo je izdalo 18. maja 2015 v zadevi F-79/13, s tem, da je razsodilo, da je uprava agencije ustrezno obravnavala pritožbe pritožnice, izkrivilo dejstva in odločilo v nasprotju z obširnim dokaznim gradivom iz spisa. (Nekdanji) direktor EMCDDA je zavrnil prošnjo pritožnice za pomoč, na prvem mestu njeno prošnjo za premestitev, da bi se znebila dolgotrajnega in obširnega trpinčenja in nadlegovanja s strani njenega neposredno nadrejenega. (Nekdanji) direktor EMCDDA je kršil dolžnost pomoči ter dolžnost skrbnega ravnanja in dobrega upravljanja (sodbi z dne 27. novembra 2008, Klug/EMEA, F-35/07, EU:F:2008:150, točka 74 in z dne 12. julija 2011, Komisija/Q, T-80/09 P, EU:T:2011:347, točka 84). Kot je razvidno iz dejstev in dokazov, ki so na voljo v spisu, iz člena 24 Kadrovskih predpisov in upoštevne ustaljene sodne prakse, (nekdanji) direktor EMCDDA, ki je nastopal v vlogi organa za imenovanja, pritožnici ni zagotovil pomoči, za katero je prosila, in ni sprejel potrebnih ukrepov, da bi ohranil mirno delovanje službe na splošno, pritožnice pa ni posebej zaščitil pred slabim ravnanjem, katerega žrtev je postala. Zato sodba, ki jo je na prvi stopnji izdalo Sodišče za uslužbence, glede prvega pritožbenega razloga temelji na napačni dejanski podlagi, poleg tega pa je v nasprotju z zakonodajo Skupnosti in ustaljeno sodno prakso. Zato jo je treba razveljaviti in spremeniti, izpodbijano odločbo pa razglasiti za nično.

                  2.

                  Drugi pritožbeni razlog: predlog za razglasitev ničnosti odločbe z dne 14. septembra 2012 o nepodaljšanju pogodbe o zaposlitvi pritožnice
                  Izpodbijana prvostopenjska sodba Sodišča za uslužbence temelji na razlogovanju, da je odločba (nekdanjega) direktorja EMCDDA z dne 19. decembra 2012 odgovor na uradno pritožbo pritožnice z dne 10. decembra 2012, s katero je izpodbijala – med drugim, vendar ne izključno – odločbo (nekdanjega) direktorja EMCDDA z dne 14. septembra 2012 o nepodaljšanju pogodbe o zaposlitvi pritožnice. Vendar, kot je razvidno že iz samega besedila zadevnega dopisa, ga ni mogoče razlagati tako. Nasprotno, gre za odločbo o začetku upravne preiskave na podlagi pritožbe pritožnice. Poleg tega (nekdanji) direktor EMCDDA v tem istem dopisu zanika, da bi sprejel kakršno koli odločitev v zvezi s pogodbo o zaposlitvi pritožnice. Dalje, tudi če bi bilo treba slediti očitno napačni razlagi izpodbijane odločbe, ta odločba ostaja protipravna in nezakonita, ker pritožnica ni bila predhodno zaslišana (sodba z dne 12. decembra 2013, CH/Parlament, F-129/12, EU:F:2013:203) in pomeni samo pripravljalni akt (sodba z dne 16. marca 2009, R/Komisija, T-156/08 P, EU:T:2009:69) ter ga kot takega ni mogoče samostojno izpodbijati (sodba z dne 10. novembra 2009, N/Parlament, F-71/08, EU:F:2009:150; in sklep z dne 23. oktobra 2012, Possanzini/Frontex, F-61/11, EU:F:2012:146). Izpodbijana odločba pomeni tudi zlorabo pooblastil (sodbi z dne 19. oktobra 1995, Obst/Komisija, T-562/93, EU:T:1995:181, in z dne 12. decembra 2000, Dejaiffe/UUNT, T-223/99, EU:T:2000:292, ter sodba z dne 25. septembra 2012, Bermejo Garde/EESC, F-41/10, EU:F:2012:135), kot je razvidno iz dokazov, ki so na voljo v spisu zadeve. Vprašljivo je celo, ali je imel (nekdanji) direktor EMCDDA ob sprejetju izpodbijane odločbe pooblastilo za odločanje (sklep z dne 25. oktobra 1996, Lopes/Sodišče, T-26/96, EU:T:1996:157). Opozoriti je treba, da tožena stranka ni vložila odgovora na tožbo, zaradi česar je bila izdana zamudna sodba. Sodišče za uslužbence se je pri razlogovanju izpodbijane prvostopenjske sodbe oprlo na trditev tožene stranke iz odgovora na tožbo, ki ga je tožena stranka vložila v drugi zadevi (F-22/14, Gyarmathy/EMCDDA), in s tem prestopilo meje postopka. Prvostopenjska sodba Sodišča za uslužbence je glede drugega pritožbenega razloga tudi v nasprotju z dejstvi in dokazi, ki so na voljo v spisu zadeve. Gre za očitno kršitev mej postopka. Zato jo je treba razveljaviti in spremeniti, sporno odločbo pa razglasiti za nično.


title: Zadeva C-485/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 11. septembra 2015 – Aeroporto Valerio Catullo di Verona Villafranca SpA/Società per l’aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA)

text:
               14.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 11. septembra 2015 – Aeroporto Valerio Catullo di Verona Villafranca SpA/Società per l’aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA)
   (Zadeva C-485/15)
   (2015/C 414/19)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Aeroporto Valerio Catullo di Verona Villafranca SpA

      Nasprotna stranka: Società per l’aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA)

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali načela Pogodbe Evropske unije o prepovedi diskriminacije, enakem obravnavanju, preglednosti, seznanjanju javnosti in konkurenci nasprotujejo nacionalni ureditvi, kot je ta, ki izhaja iz člena 10 zakona št. 537 iz leta 1993, členov 6, 7, 8 in 17 ministrske uredbe št. 521 iz leta 1997, člena 17 uredbe-zakona št. 67 iz leta 1997, člena 3(2) zakonske uredbe št. 96 iz leta 2005 in člena 11 uredbe-zakona št. 216 iz leta 2011 v povezavi s členom 6 uredbe-zakona št. 78 iz leta 2010 v delu, v katerem je na podlagi navedenih nacionalnih določb pri podelitvi štiridesetletne koncesije za popolno upravljanje letališča mogoče opustiti izvedbo javnega razpisa?


title: Zadeva T-235/00: Sklep Splošnega sodišča z dne 6. oktobra 2011 – Codess Sociale in drugi proti Komisiji

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/44

         Sklep Splošnega sodišča z dne 6. oktobra 2011 – Codess Sociale in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-235/00) (1)

   2011/C 347/78
   Jezik postopka: italijanščina
   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 4, 6.1.2001.


title: Zadeva C-42/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) 27. januarja 2014 – Minister Finansów proti Wojskowa Agencja Mieszkaniowa w Warszawie

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) 27. januarja 2014 – Minister Finansów proti Wojskowa Agencja Mieszkaniowa w Warszawie
   (Zadeva C-42/14)
   2014/C 135/21
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vložnik kasacijske pritožbe: Minister Finansów

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Wojskowa Agencja Mieszkaniowa w Warszawie

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba določbe členov 14(1), 15(1) in 24(1) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) razlagati tako, da gre za dobave električne energije, toplote in vode ter storitve odvoza odpadkov, ki jih najemodajalec opravi za najemnika, ki to blago in storitve neposredno uporablja, kadar to blago in storitve na ustrezen prostor dobavljajo za to specializirane tretje osebe, najemodajalec pa je stranka v ustreznih pogodbah o njihovi dobavi in prenese na najemnika, ki to blago in storitve dejansko uporablja, zgolj stroške, ki nastanejo v zvezi s tem?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali stroški za električno energijo, toploto, oskrbo z vodo in odvoz odpadkov, ki jih uporablja najemnik prostora, zvišujejo davčno osnovo (najemnina) v smislu člena 73 Direktive 2006/112 pri opravljanju storitve dajanja v najem ali pa zadevne dobave in storitve predstavljajo storitve, ki so ločene od storitve dajanja prostora v najem?

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva F-2/11: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 13. decembra 2012 – BW proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Zaposlovanje — Uradnik na poskusnem delu — Nezaposlitev po poteku poskusne dobe — Obrazložitev odločbe o odpovedi delovnega razmerja uradniku na poskusnem delu — Pravica do obrambe)

text:
               9.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/30

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 13. decembra 2012 – BW proti Komisiji
   (Zadeva F-2/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Zaposlovanje - Uradnik na poskusnem delu - Nezaposlitev po poteku poskusne dobe - Obrazložitev odločbe o odpovedi delovnega razmerja uradniku na poskusnem delu - Pravica do obrambe)
   2013/C 38/57
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: BW (Bruselj, Belgija) (zastopniki: L. Levi, S. Bonté in A. Blot, odvetniki, nato H. Soland, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Baquero Cruz in P. Pecho, zastopnika, nato J. Baquero Cruz, zastopnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o odpovedi delovnega razmerja tožeči stranki po poteku poskusne dobe in povrnitev škode, nastale zaradi te odločbe.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               BW nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 72, 5.3.2011, str. 36.


title: Zadeva F-37/09: Tožba, vložena 2. aprila 2009 — Doyle proti Europolu

text:
               18.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 167/26

         Tožba, vložena 2. aprila 2009 — Doyle proti Europolu
   (Zadeva F-37/09)
   2009/C 167/51
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Margaret Doyle (Noordwijkerhout, Nizozemska) (zastopnik: P. de Casparis)

      Tožena strank: Evropski policijski urad (Europol)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe z dne 12. junija 2008, s katero je bilo tožeči stranki sporočeno, da ji ni mogoče ponuditi stalnega delovnega mesta, in odločbe z dne 7. januarja 2009 o zavrnitvi pritožbe, ki je bila vložena zoper prvo odločbo.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe z dne 12. junija 2008, s katero je tožena stranka tožeči stranki sporočila, da ji ne more ponuditi stalnega delovnega mesta, in odločba, ki je bila na podlagi pritožbe izdana 7. januarja 2009, s katero so bili očitki, ki jih je tožeča stranka uveljavljala zoper odločbo z dne 12. junija 2008, razglašeni za neutemeljene;

               —

               Europolu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-256/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalska) 28. maja 2014 – Lisboagás GDL, Sociedade Distribuidora de Gás Natural de Lisboa SA proti Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               8.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalska) 28. maja 2014 – Lisboagás GDL, Sociedade Distribuidora de Gás Natural de Lisboa SA proti Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Zadeva C-256/14)
   2014/C 303/16
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Lisboagás GDL, Sociedade Distribuidora de Gás Natural de Lisboa SA

      Tožena stranka: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali pravo Evropske unije nasprotuje pobiranju DDV, kadar zasebno podjetje, ki daje na voljo infrastrukuro za distribucijo zemeljskega plina, na podjetje, ki uporablja njegove storitve, brez vsakršnih dodatnih zneskov prevali zneske dajatev za uporabo podtalja, plačanih občinam, na območju katerih so cevi, ki so del te infrastrukture?

               2.

               Glede na to, da dajatve za uporabo podtalja pobirajo lokalne skupnosti pri izvrševanju javnih pooblastil brez DDV, ali pravo Evropske unije nasprotuje pobiranju DDV ob prevalitvi zneskov teh dajatev, ki jih je plačalo zasebno podjetje, ki daje na voljo infrastrukturo za distribucijo zemeljskega plina, na podjetje, ki uporablja njegove storitve?


title: Zadeva T-114/13 P: Pritožba, ki jo je 22. februarja 2013 vložila Maria Concetta Cerafogli zoper sodbo, ki jo je 12. decembra 2012 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-43/10, Maria Concetta Cerafogli proti ECB

text:
               20.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 114/42

         Pritožba, ki jo je 22. februarja 2013 vložila Maria Concetta Cerafogli zoper sodbo, ki jo je 12. decembra 2012 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-43/10, Maria Concetta Cerafogli proti ECB
   (Zadeva T-114/13 P)
   2013/C 114/65
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Maria Concetta Cerafogli (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska centralna banka

      Predlogi

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano sodbo razveljavi;

               —

               posledično:

                           —

                           razglasi ničnost odločbe Evropske centralne banke z dne 24. novembra 2009, s katero je ta zavrnila trditve pritožnice v zvezi z diskriminacijo in napadom na njeno dostojanstvo zaradi obnašanja njenega nadrejenega, ter po potrebi, razglasi ničnost odločbe z dne 24. marca 2010, s katero je bila zavrnjena posebna pritožba;

                           —

                           ugodi zahtevam tožeče stranke, kot so navedene v njenem predlogu za notranji upravni nadzor in zlasti:

                           —

                           odredi prenehanje vsakršne oblike diskriminacije in psihičnega nadlegovanja pritožnice, bodisi preko besednega izražanja, bodisi preko delovnih nalog in dogovorov;

                           —

                           odredi, naj pritožnica od g.G. v pisni obliki prejme preklic njegovih žaljivih izjav in groženj;

                           —

                           v vsakem primeru odredi povračilo utrpele nepremoženjske in premoženjske škode, ki je ex aequo et bono ocenjena na 50 000 EUR (nepremoženjska škoda) in na 15 000 EUR (premoženjska škoda);

                           —

                           ECB naloži, da predloži popolno poročilo o notranji upravni preiskavi z vsemi njegovimi prilogami, vključno z zapisnikom o zaslišanju. Dalje, ECB naj se naloži, da predloži tudi vso korespondenco med preiskovalnim odborom in izvršilnim odborom in/ali predsednikom ECB;

                           —

                           kot pričo povabi nekdanjo socialno delavko pri toženi stranki;

               —

               toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov v zvezi s pritožbenim postopkom in postopkom na prvi stopnji.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja pet pritožbenih razlogov.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe, izkrivljanje podatkov v spisu, kršitev načela sorazmernosti, kršitev člena 20 Uredbe (ES) št. 45/2001 (1) in kršitev pravice do učinkovitega pravnega sredstva. Pritožnica v zvezi s tem trdi, da je Sodišče za uslužbence EU napačno uporabilo pravo in kršilo njeno pravico do obrambe, ker je menilo, da se ne more sklicevati na obveznost ECB do spoštovanja pravice do obrambe. Sklep o zavrnitvi njene prošnje za pomoč je namreč močno vplival na interese pritožnice, poleg tega pa je bil zoper pritožnico „začet“ postopek v smislu, opredeljenem v sodni praksi (Komisija proti Lisrestal). Ker pritožnici ni bil dovoljen vpogled v spis, pred evropskim sodiščem ni mogla v zadostni meri braniti svojih pravic v zvezi s spisom, zaradi česar je bila kršena tudi njena pravica do učinkovitega pravnega sredstva.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: kršitev pravice do učinkovitega pravnega sredstva in obveznosti obrazložitve, ki jo ima sodišče. Pritožnica je v zvezi s tem Sodišču za uslužbence predlagala, naj ECB naloži, da v skladu s členom 55 Poslovnika Sodišča za uslužbence predloži spis o preiskavi, vključno s poročilom o preiskavi z vsemi njegovimi prilogami, in zapisnikom o zaslišanju. Za namen izdaje izpodbijane sodbe ti ukrepi procesnega vodstva niso bili odrejeni, s čimer sta bili kršeni pravici pritožnice do učinkovitega pravnega sredstva in do tega, da sodišče izpolni obveznost obrazložitve.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: kršitev naloge preiskovalnega odbora in dolžnosti nudenja pomoči, ker so ugotovitve v okviru obeh nadzorov (v okviru preiskave in Sodišča za uslužbence) zelo skope, saj je bilo dokazano zgolj, da so nekateri sodelavci podali negativne izjave o pritožnici in njenem delu. Vendar s tem ni bil upoštevan obseg njene prošnje za pomoč – in torej naloge odbora – na podlagi katere bi bilo treba presoditi ugotovitve o negativnih mnenjih o njej. Dalje, v izpodbijani sodbi je spregledana nepoštenost tega položaja, zlasti tega, da pritožnica ni bila obveščena o podanih negativnih mnenjih in je bila s tem postavljena v brezizhodni položaj, v katerem je bil njen ugled okrnjen in se ni mogla braniti.

               4.

               Četrti pritožbeni razlog: kršitev člena 6(5) upravne okrožnice 1/2006 izvršilnega odbora ECB z dne 21. marca 2006 o notranjih upravnih preiskavah, ker je bilo v izpodbijani sodbi napačno ugotovljeno, da je bilo treba poročilo o preiskavi skupaj s celotnim spisom posredovati le vodji preiskave.

               5.

               Peti pritožbeni razlog: napačna opredelitev očitne napake pri presoji in kršitev obveznosti obrazložitve, ki jo ima sodišče, ker opredelitev očitne napake pri presoji, ki je podana v izpodbijani sodbi, ni v skladu s sodno prakso Splošnega sodišča. Poleg tega naj bi bila v izpodbijani sodbi kršena dolžnost preverjanja očitne napake.

      (1)  Uredba (ES) št. 45/2001 evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 26, str. 102).


title: Zadeva T-421/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. decembra 2012 – Qualitest proti Svetu (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Ničnostna tožba — Obveznost obrazložitve — Očitna napaka pri presoji)

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/43

         Sodba Splošnega sodišča z dne 5. decembra 2012 – Qualitest proti Svetu
   (Zadeva T-421/11) (1)

   (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Ničnostna tožba - Obveznost obrazložitve - Očitna napaka pri presoji)
   2013/C 26/82
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Qualitest FZE (Dubaj, Združeni arabski emirati) (zastopniki: L. Catrain González, odvetnik, E. Wright in H. Zhu, barristers)

      Tožena stranka: Svet evropske unije (zastopnika: G. Marhic in R. Liudvinaviciute-Cordeiro, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: S. Boelaert in T. Scharf, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Sklepa Sveta 2011/299/SZVP z dne 23. maja 2011 o spremembah Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 136, str. 65), Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 503/2011 z dne 23. maja 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 136, str. 26) in Uredbe Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, p. 1).

      Izrek

               1.

               Kar zadeva družbo Qualitest FZE, se razglasijo za nične:

                           —

                           Sklep Sveta 2011/299/SZVP z dne 23. maja 2011 o spremembah Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu;

                           —

                           Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 503/2011 z dne 23. maja 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu;

                           —

                           Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010.

               2.

               Učinki Sklepa 2011/299 se za družbo Qualitest ohranijo do takrat, ko začne učinkovati razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe št. 503/2011 in Uredbe št. 267/2012.

               3.

               Svet Evropske unije poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasila družba Qualitest.

               4.

               Komisija Evropske unije nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 282, 24.9.2011.


title: Zadeva T -130/05: Tožba Dominique Albert-Bousquet in 142 drugih proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 14. marca 2005

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/31

         Tožba Dominique Albert-Bousquet in 142 drugih proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 14. marca 2005
   (Zadeva T -130/05)
   (2005/C 132/57)
   Jezik postopka: francoščina
   Dominique Albert-Bousquet, stanujoč v Bruslju, in 142 drugih uradnikov, ki jih zastopajo Sébastien Orlandi, Xavier Martin, Albert Coolen, Jean-Noël Louis in Etienne Marchal, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, so dne 14. marca 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložili tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeče stranke Sodišču prve stopnje predlagajo, naj:

               —

               razglasi za nične odločbe o njihovem imenovanju za uradnike Evropskih skupnosti, kolikor je njihov naziv zaposlitve določen na podlagi člena 12 Priloge XIII Kadrovskih predpisov,

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke v tej zadevi, ki so se vse zaposlile po 1. maju 2004 kot izbrane udeleženke na natečajih, katerih obvestilo je bilo objavljeno pred tem datumom, nasprotujejo domnevni diskriminaciji, ki izhaja iz dejstva, da se njihovi pogoji razporeditve v skladu s členom 12 Priloge XIII Uredbe (ES, Euratom) št. 723/2004 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike razlikujejo od pogojev za izbrane udeležence na istih natečajih, ki so se zaposlili pred to spremembo Kadrovskih predpisov.
   V utemeljitvi svojih predlogov tožeče stranke uveljavljajo:

               —

               kršitev načela enakega obravnavanja,

               —

               kršitev členov 31(1) in 29(1) Kadrovskih predpisov,

               —

               kršitev člena 5(5) Kadrovskih predpisov,

               —

               kršitev načela legitimnih pričakovanj.

         Tožeče stranke s tem v zvezi ocenjujejo, da naj bi iz sodne prakse Skupnosti izhajalo, da so izbrani udeleženci istega natečaja v primerljivem položaju in morajo biti zato deležni enakega obravnavanja, Poleg tega so kandidirale zato, da bi se zaposlile na enem izmed prostih delovnih mest, navedenih v predmetnih obvestilih o natečajih, ki so jih uspešno opravile. Zato so lahko upravičeno pričakovale, da bodo zaposlene na delovnih mestih in v nazivu, določenem v obvestilih o natečajih, ki so jih uspešno opravile.


title: Zadeva C-264/12: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 26. junija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal do Trabalho de Porto – Portugalska) – Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins proti Fidelidade mundial – Companhia de Seguros, SA (Predhodno odločanje — Člen 53(2) Poslovnika — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Nacionalna zakonodaja, ki za nekatere delavce javnega sektorja določa znižanje plač — Neizvajanje prava Unije — Očitna nepristojnost Sodišča)

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/26

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 26. junija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal do Trabalho de Porto – Portugalska) – Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins proti Fidelidade mundial – Companhia de Seguros, SA
   (Zadeva C-264/12) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 53(2) Poslovnika - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Nacionalna zakonodaja, ki za nekatere delavce javnega sektorja določa znižanje plač - Neizvajanje prava Unije - Očitna nepristojnost Sodišča))
   2014/C 315/39
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal do Trabalho de Porto

      Stranki

      Tožeča stranka: Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins

      Tožena stranka: Fidelidade mundial – Companhia de Seguros, SA

      Izrek

   Sodišče Evropske unije je očitno nepristojno za obravnavanje predloga za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je z odločbo z dne 22. maja 2012 vložilo Tribunal do Trabalho do Porto (Portugalska) (zadeva C-264/12).

      (1)  UL C 209, 14.7.2012.


title: Zadeva C-431/14 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 8. marca 2016 – Helenska republika/Evropska komisija (Pritožba — Državne pomoči — Pomoči v obliki nadomestil, ki jih je grška kmetijska zavarovalna organizacija (ELGA) izplačala v letih 2008 in 2009 — Sklep, s katerim so bile pomoči razglašene za nezdružljive z notranjim trgom in je bila odrejena njihova izterjava — Pojem, državna pomoč‘ — Člen 107(3)(b) PDEU — Smernice o državnih pomočeh v kmetijskem sektorju — Obveznost obrazložitve — Izkrivljanje dokazov)

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/9

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 8. marca 2016 – Helenska republika/Evropska komisija
   (Zadeva C-431/14 P) (1)

   ((Pritožba - Državne pomoči - Pomoči v obliki nadomestil, ki jih je grška kmetijska zavarovalna organizacija (ELGA) izplačala v letih 2008 in 2009 - Sklep, s katerim so bile pomoči razglašene za nezdružljive z notranjim trgom in je bila odrejena njihova izterjava - Pojem, državna pomoč‘ - Člen 107(3)(b) PDEU - Smernice o državnih pomočeh v kmetijskem sektorju - Obveznost obrazložitve - Izkrivljanje dokazov))
   (2016/C 156/11)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Pritožnica: Helenska republika (zastopnika: I. Chalkias in A. Vasilopoulou, agenta)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: A. Bouchagiar, R. Sauer in D. Triantafyllou, agenti)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 395, 10.11.2014.


title: Zadeva T-481/14: Tožba, vložena 20. junija 2014 – European Dynamics Luxembourg in Evropaïki Dynamiki proti EIT

text:
               6.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 351/10

         Tožba, vložena 20. junija 2014 – European Dynamics Luxembourg in Evropaïki Dynamiki proti EIT
   (Zadeva T-481/14)
   2014/C 351/12
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeči stranki: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luxembourg) in Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnika: E. Siouti in M. Sfyri, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski inštitut za inovacije in tehnologijo (EIT)

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               razglasi ničnost sklepa tožene stranke o oddaji javnega naročila, o katerem je bila tožeča stranka obveščena z dopisom z dne 11. aprila 2014, in vseh poznejših z njim povezanih sklepov tožene stranke, vključno s sklepom o sklenitvi pogodbe z izbranim ponudnikom (o katerem tožeči stranki nista bili obveščeni);

               —

               razglasi ničnost sklepa direktorja EIT z dne 25. aprila 2014 o zavrnitvi razkritja sestave ocenjevalne komisije;

               —

               toženi stranki naloži, da mora tožečima strankama povrniti odškodnino zaradi izgube možnosti sklenitve pogodbe v okviru oddaje javnega naročila, in sicer v višini 1 58  430,40 EUR;

               —

               toženi strani naloži plačilo pravnih in drugih stroškov tožečih strank ter njunih izdatkov v zvezi s to tožbo.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata štiri tožbene razloge:

               1.

               Prvi tožbeni razlog: tožena stranka naj bi pomešala merila pogojev za izbiro in oddajo ter s tem kršila člen 110 Finančne uredbe (1) in člen 149 Delegirane uredbe (2).

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev členov 105 in 113 Finančne uredbe in člena 138 Delegirane uredbe, saj je tožena stranka pri presoji ponudb uporabila neznana merila, ki niso bila vsebovana v razpisnih pogojih, in kršila obveznost opredelitve meril za oddajo in njihovega relativnega tehtanja ali, po potrebi, padajoče stopnje pomembnosti. Tožeči stranki navajata tudi, da je tožena stranka uporabila diskreten, nekontinuiran sistem ocenjevanja, zato je bila njena presoja izkrivljena in napačna.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: tožena stranka je storila številne očitne napake pri presoji.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev členov 2(3) in 8 Uredbe 1049/2001 (3) s tem, da ni razkrila sestave ocenjevalne komisije, kar bi tožečima strankama omogočilo, da preverita, da ne gre za navzkrižje interesov.

      (1)  Uredba (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (UL 2012 L 298, str. 1).

      (2)  Delegirana uredba Komisije (EU) št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012 o pravilih uporabe Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije (UL 2012 L 362, str. 1).

      (3)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL 2001 L 145, str. 43).


title: Zadeva T-243/16: Tožba, vložena 18. maja 2016 – Freddo/EUIPO – Freddo Freddo (Freggo)

text:
               4.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/48

         Tožba, vložena 18. maja 2016 – Freddo/EUIPO – Freddo Freddo (Freggo)
   (Zadeva T-243/16)
   (2016/C 243/54)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Freddo SA (Buenos Aires, Argentina) (zastopniki: S. Malynicz, QC, K. Gilbert, G. Lodge, Solicitors)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Freddo Freddo, SL (Madrid, Španija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka EU, ki vsebuje besedni element „Freggo“ – Prijava št. 7 606 064

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 17. februarja 2016 v zadevi R 919/2015-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO (in drugi stranki v postopku pred Uradom) naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov tožeče stranke.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-539/09: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 15. novembra 2011 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji (Neizpolnitev obveznosti države — Namera Računskega sodišča, da v državi članici opravi revizije — Nasprotovanje države članice — Pooblastila Računskega sodišča — Člen 248 ES — Nadzor nad sodelovanjem nacionalnih upravnih organov na področju davka na dodano vrednost — Uredba (ES) št. 1798/2003 — Prihodki Skupnosti — Lastna sredstva iz naslova davka na dodano vrednost)

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/5

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 15. novembra 2011 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji
      (Zadeva C-539/09) (1)

      (Neizpolnitev obveznosti države - Namera Računskega sodišča, da v državi članici opravi revizije - Nasprotovanje države članice - Pooblastila Računskega sodišča - Člen 248 ES - Nadzor nad sodelovanjem nacionalnih upravnih organov na področju davka na dodano vrednost - Uredba (ES) št. 1798/2003 - Prihodki Skupnosti - Lastna sredstva iz naslova davka na dodano vrednost)
      (2012/C 25/08)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Caeiros in B. Conte, zastopnika)

         Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: C. Blaschke in N. Graf Vitzthum, zastopnika)

         Intervenienta v podporo tožeči stranki: Evropski parlament (zastopnika: R. Passos in E. Waldherr, zastopnika), Računsko sodišče Evropske unije (zastopniki: R. Crowe, T. Kennedy in Schäfer, zastopniki)

         Predmet

      Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 10 ES in 248(1), (2) in (3) ES ter členov 140(2) in 142(1) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 4, str. 74) – Nasprotovanje Računskemu sodišču, da v Nemčiji opravi revizije v zvezi z upravnim sodelovanjem na področju davka na dodano vrednost – Obseg pristojnosti za revizijo Računskega sodišča

         Izrek

                  1.

                  Zvezna republika Nemčija z nasprotovanjem temu, da Računsko sodišče Evropske unije v Nemčiji opravi revizije, ki se nanašajo na upravno sodelovanje na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 1798/2003 z dne 7. oktobra 2003 o upravnem sodelovanju na področju davka na dodano vrednost in podrobnih pravil za njeno uporabo, ni izpolnila obveznosti na podlagi člena 248, od (1) do (3), ES.

                  2.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                  Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

                  4.

                  Evropski parlament in Računsko sodišče Evropske unije nosita svoje stroške.

         (1)  UL C 51, 27.2.2010.


title: Zadeva T-5/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. februarja 2011 – Komisija proti Earthscan

text:
               9.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/20

         Sklep Splošnega sodišča z dne 16. februarja 2011 – Komisija proti Earthscan
   (Zadeva T-5/10) (1)

   2011/C 113/41
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 80, 27.3.2010.


title: Zadeva C-17/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 16. januarja 2014 vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – Société Générale SA proti Staatssecretaris van Financiën

text:
               28.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 16. januarja 2014 vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – Société Générale SA proti Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-17/14)
   2014/C 129/13
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagateljica kasacijske pritožbe: Société Générale SA

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Staatssecretaris van Financiën

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali mora pri uporabi člena 63 PDEU primerjava med nerezidentom in rezidentom v primeru, kakršen je obravnavani, v katerem je država vira od izplačila dividend odtegnila davek od dividend, zajemati tudi davek od dohodkov pravnih oseb, od katerega se rezidentom odbije davek od dividend?

               2.

                           a.

                           Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je treba pri primerjavi stroškov upoštevati vse stroške, ki so ekonomsko gledano povezani z delnicami, iz katerih izvirajo dividende?

                           b.

                           Če je odgovor na prvo vprašanje odklonilen, ali je treba takrat upoštevati morebiten odbitek kupljenih dividend in morebitno finančno breme, ki je posledica imetništva zadevnih delnic?

               3.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali pri presoji, ali se morebitni diskriminatorni davek pri viru pravno učinkovito nevtralizira na podlagi konvencije o izogibanju dvojnemu obdavčevanju, ki jo je sklenila država vira, zadošča, da (i) ta zadevna konvencija o izogibanju dvojnemu obdavčevanju znižanje davka v državi prebivališča določa z odbitkom davka pri viru in da v konkretnem primeru, čeprav ta možnost ni brezpogojna, (ii) znižanje pripelje do tega, da nizozemsko davčno breme za nerezidenta ni večje kot za rezidenta? Ali je pri nezadostnem nadomestilu v letu, v katerem so bile dividende izplačane, pri presoji nevtraliziranja pomembna možnost, da se neodbiti del prenese in da se možnost odbitka lahko uporabi v naslednjih letih?


title: Zadeva F-35/06: Tožba, vložena  30. marca 2006  — Grünheid proti Komisiji

text:
               17.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/36

         Tožba, vložena 30. marca 2006 — Grünheid proti Komisiji
   (Zadeva F-35/06)
   (2006/C 143/70)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Sabine Grünheid (Overijse, Belgija) (zastopnik: E. Boigelot, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe z dne 20. julija 2004, ki ni bila vročena tožeči stranki, toda je zanjo izvedela slučajno 23. junija 2005, ob priložnosti zavrnitve njene druge pritožbe, vložene in oštevilčene pod R/162/05, s katero se je na njeno zahtevo seznanila 29. junija, ki tožečo stranko dokončno uvršča v naziv A7, plačilni razred 3 ter razglasitev ničnosti kakršnega koli kasnejšega in/ali od te odločbe odvisnega akta;

               —

               razglasitev ničnosti odločbe organa, pristojnega za imenovanja (OPI), z dne 16. decembra 2005, vročene 10. januarja 2006, o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke, ki je bila vpisana 22. septembra 2005 pod opravilno številko R/732/05;

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji Evropskih skupnosti.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   V podporo svoji tožbi, tožeča stranka podaja tožbene razloge, podobne tistim v zadevi F-101/05 (1), ki jo je prav tako vložila tožeča stranka.

      (1)  UL C 10, 14.1.2004, str. 26 (zadeva je bila vložena na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti in vpisana pod številko T-388/05).


               30.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 237/26

         (2006/C 237/43)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 224, 16.9.2006

   Prejšnje objave

      UL C 212, 2.9.2006

      UL C 190, 12.8.2006

      UL C 178, 29.7.2006

      UL C 165, 15.7.2006

      UL C 154, 1.7.2006

      UL C 143, 17.6.2006

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva C-15/06 P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 22. marca 2007 – Regione Siciliana proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba – Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR) – Ukinitev finančne pomoči – Ničnostna tožba – Dopustnost – Regionalna ali lokalna enota – Akti, ki to enoto neposredno in posamično zadevajo – Neposredna zadevnost)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/15

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 22. marca 2007 – Regione Siciliana proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-15/06 P) (1)

   (Pritožba - Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR) - Ukinitev finančne pomoči - Ničnostna tožba - Dopustnost - Regionalna ali lokalna enota - Akti, ki to enoto neposredno in posamično zadevajo - Neposredna zadevnost)
   (2007/C 96/24)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Pritožnica: Regione Siciliana (zastopnik: G. Aiello, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: E. de March in L. Flynn, zastopnika, G. Faedo, odvetnik)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi razširjeni senat) z dne 18. oktobra 2005 v zadevi Regione Siciliana proti Komisiji ES, T-60/03, s katero je Sodišče prve stopnje kot neutemeljeno zavrnilo tožbo za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 11. decembra 2002 C(2002)4905 o ukinitvi finančne pomoči, ki jo je Evropski sklad za regionalni razvoj (ESSR) sprva odobril v znesku najmanj 15 milijonov ekujev za projekt infrastukture za gradnjo jezu na Siciliji (Italija), in o izterjavi zneska, ki ga je Komisija že izplačala.
   Izrek

               1)

               Sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 18. oktobra 2005 v zadevi Regione Siciliana proti Komisiji (T-60/03) se razveljavi.

               2)

               Tožba Regione Siciliana za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C (2002) 4905 z dne 11. decembra o ukinitvi pomoči, dodeljene Italijanski republiki z Odločbo Komisije C (87) 2090 026 z dne 17. decembra 1987 o dodelitvi pomoči Evropskega sklada za regionalni razvoj za naložbo v infrastrukturo v Italiji (regija: Sicilija), v znesku najmanj 15 milijonov [evrov] in o izterjavi predplačila, ki ga je vplačala Komisija iz naslova te pomoči, se kot nedopustna zavrže.

               3)

               O pritožbi Regione Siciliana zoper sodbo iz prve točke tega izreka ni treba odločiti.

               4)

               Regione Siciliana se naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka in stroškov postopka na prvi stopnji.

      (1)  UL C 74, 25.3.2006.


title: Zadeva T-66/14: Tožba, vložena 24. januarja 2014 – Bredenkamp in drugi proti Svetu in Komisiji

text:
               14.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/47

         Tožba, vložena 24. januarja 2014 – Bredenkamp in drugi proti Svetu in Komisiji
   (Zadeva T-66/14)
   2014/C 112/60
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: John Arnold Bredenkamp (Harare, Zimbabve); Echo Delta (Holdings) PCC Ltd (Castletown, Otok Man); Scottlee Holdings (Private) Ltd (Harare); in Fodya (Private) Ltd (Harare) (zastopnika: P. Moser, QC (Queen's Counsel) in G. Martin, Solicitor)

      Toženi stranki: Evropska komisija in Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               sprejme ukrep procesnega vodstva, s katerim bo toženima strankama naložilo, naj predložita vse informacije in dokaze, s katerimi ti instituciji razpolagata in ki zadevajo navedbo tožečih strank v seznamu;

               —

               Svetu in/ali Komisiji naloži plačilo odškodnine za nematerialno in materialno škodo, ki je tožečim strankam nastala zaradi nezakonite uvedbe sankcij EU zoper njih z vključitvijo (in nato ohranjanjem do leta 2012) njihovih imen v Prilogo k Uredbi Sveta (ES) št. 314/2004 s: Skupnim stališčem Sveta 2009/68/SZVP in Uredbo Komisije (ES) št. 77/2009; Sklepom Sveta 2010/92/SZVP in Uredbo Komisije (EU) št. 173/2010 ter Sklepom Sveta 2011/101/SZVP in Uredbo Komisije (EU) št. 174/2011;

               —

               naloži plačilo zamudnih obresti po obrestni meri Euribor + 2 % (ali po drugi takšni obrestni meri, če bo tako odrejeno) na znesek, ki ga morata toženi stranki plačati tožečim strankam, od dneva razglasite sodbe;

               —

               toženima strankama naloži plačilo stroškov tožečih strank.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: sporni akti nimajo ustrezne pravne podlage, saj so bili razglašeni zgolj na podlagi členov 60 in 301 ES, ki se nanašata izključno na določbe v zvezi s tretjimi državami in ne na zasebne posameznike in družbe.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: v spornih aktih so očitno napačno ugotovljena dejstva, saj ti ne izkazujejo nobenih tesnih vezi z zimbabvejsko vlado oziroma finančne ali druge podpore režimu in zato ne izpolnjujejo dolžnosti dokaznega bremena toženih strank, zaradi česar je postopek odločanja nezakonit.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: s spornimi akti je bil bistveno kršen postopek, saj niso obrazloženi oziroma niso zadostno obrazloženi in v njih tožečim strankam ni bilo omogočeno, da bi podale izjave ali razbremenilne navedbe.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: s spornimi akti so bila z nezakonito omejitvijo pravice tožečih strank do njihovega premoženja kršena temeljna načela prava EU, kot je določeno tudi v členu 1 prvega Protokola k Evropski konvenciji o človekovih pravicah (EKČP).


title: Zadeva C-446/13: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 2. oktobra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Société Fonderie 2A proti Ministre de l'Économie et des Finances (Predhodno odločanje — Šesta direktiva o DDV — Člen 8(1)(a) — Določitev kraja dobave blaga — Dobavitelj, ki ima sedež v drugi državi kot prejemnik — Predelava blaga v državi članici, v kateri ima sedež prejemnik)

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/15

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 2. oktobra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Société Fonderie 2A proti Ministre de l'Économie et des Finances
   (Zadeva C-446/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Šesta direktiva o DDV - Člen 8(1)(a) - Določitev kraja dobave blaga - Dobavitelj, ki ima sedež v drugi državi kot prejemnik - Predelava blaga v državi članici, v kateri ima sedež prejemnik))
   2014/C 421/20
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Société Fonderie 2A

      Druga stranka v postopku: Ministre de l'Économie et des Finances

      Izrek

   Člen 8(1)(a) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 95/7/ES z dne 10. aprila 1995, je treba razlagati tako, da je treba šteti, da je kraj dobave blaga, ki ga družba s sedežem v državi članici proda pridobitelju s sedežem v drugi državi članici in na katerem proizvajalec prek izvajalca storitev s sedežem v tej drugi državi članici opravi končna dela, da bi to blago pripravil za dobavo, preden ga prek navedenega izvajalca storitev odpošlje prejemniku, v državi članici, v kateri ima sedež pridobitelj.

      (1)  UL C 304, 19.10.2013.


title: Zadeva T-186/08: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 7. septembra 2009 – LPN proti Komisiji ( Ničnostna in odškodninska tožba — Okolje — Direktiva 92/43/EGS — Ustavitev postopka — Neuvedba postopka zaradi neizpolnitve obveznosti — Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Očitna nedopustnost — Ustavitev postopka )

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/64

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 7. septembra 2009 – LPN proti Komisiji
   (Zadeva T-186/08) (1)

   („Ničnostna in odškodninska tožba - Okolje - Direktiva 92/43/EGS - Ustavitev postopka - Neuvedba postopka zaradi neizpolnitve obveznosti - Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Očitna nedopustnost - Ustavitev postopka“)
   2009/C 267/116
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Liga para Protecção da Natureza (LPN) (Lizbona, Portugalska) (zastopnik: P. Vinagre e Silva, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: P. Costa de Oliviera in D. Recchia, zastopnika)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Portugalska republika (zastopniki: L. Inez Fernandes, T. Moreira in A. de Oliveira Mendonça, zastopniki, skupaj z de D. Abecasis in A. Marques, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti, po eni strani, odločbe Komisije z dne 28. februarja 2008, kot je omenjena v dopisu Komisije z dne 3. aprila 2008, naslovljenem na tožečo stranko pod številko ENV.A.2/MAS/mm/D (2008) 5542, s katero je izrazila svoj namen, da ustavi postopek glede domnevne neskladnosti projekta izgradnje jezu na reki Sabor (Portugalska) z Direktivo Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL L 206, str. 7) (Pritožba št. 2003/4523 – projekt zajezitve,„Baixo Sabor“), ter, po drugi strani, domnevne odločbe zaradi molka Komisije, s katero je ta tožeči stranki odklonila dostop do določenih dokumentov, kot tudi dodelitev odškodnine.

      Izrek

               1.

               Postopek v zvezi z razglasitvijo ničnosti domnevne odločbe zaradi molka glede odklonitve dostopa do dokumentov na podlagi člena 8(3) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije se ustavi.

               2.

               V ostalem delu se tožba kot očitno neutemeljena zavrže.

               3.

               Liga para Protecção da Natureza (LPN) nosi svoje stroške in stroške Komisije Evropskih skupnosti.

               4.

               Portugalska republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 183, 19.7.2008.


title: Zadeva C-432/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Handelsgericht Wien 18. septembra 2007 – Stefan Bock in Cornelia Lepuschitz proti Air France SA

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Handelsgericht Wien 18. septembra 2007 – Stefan Bock in Cornelia Lepuschitz proti Air France SA
   (Zadeva C-432/07)
   (2007/C 283/37)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Handelsgericht Wien
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Stefan Bock in Cornelia Lepuschitz

      Tožena stranka: Air France SA.
   Vprašanja za predhodno odločanje:

               1)

               Ali je treba člen 5 v povezavi s členom 2, točka l, in členom 6 Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (1) razlagati tako, da 22-urna zamuda vzleta pomeni „zamudo“ v smislu člena 6?

               2)

               Ali je treba člen 2, točka l, Uredbe (ES) št. 261/2004 razlagati tako, da v primeru, v katerem so potniki prepeljani z znatno zamudo (22 ur) na letu, ki ima dodatno številko (prvotni številki leta je dodan „A“), vendar pa je s tem letom prepeljan le del – čeprav večina – potnikov, ki so rezervirali prvotni let, ter dodatni potniki, pomeni „odpoved leta“ in ne njegovo „zamudo“?
               V primeru pritrdilnega odgovora na drugo vprašanje:

               3)

               Ali je člen 5(3) Uredbe št. 261/2001 treba razlagati tako, da tehnična okvara letala in zaradi nje nastale spremembe urnika pomenijo izredne razmere (katerim se ne bi bilo mogoče izogniti, tudi če bi bili sprejeti vsi ustrezni ukrepi)?

      (1)  UL L 46, str. 1.


title: Zadeva C-23/16: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 5. oktobra 2016 – Evropska komisija/Republika Poljska (Neizpolnitev obveznosti države — Uredba (ES) št. 1071/2009 — Skupna pravila glede pogojev za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika — Člen 16(1) in (5) — Nacionalni elektronski register podjetij cestnega prevoza — Neobstoj povezave z nacionalnimi elektronskimi registri drugih držav članic)

text:
               28.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 441/7

      Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 5. oktobra 2016 – Evropska komisija/Republika Poljska
      (Zadeva C-23/16) (1)

      ((Neizpolnitev obveznosti države - Uredba (ES) št. 1071/2009 - Skupna pravila glede pogojev za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika - Člen 16(1) in (5) - Nacionalni elektronski register podjetij cestnega prevoza - Neobstoj povezave z nacionalnimi elektronskimi registri drugih držav članic))
      (2016/C 441/09)
      Jezik postopka: poljščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnik: J. Hottiaux, agent)

         Tožena stranka: Republika Poljska (zastopnik: B. Majczyna, agent)

         Izrek

                  1.

                  Republika Poljska s tem, da ni uvedla nacionalnega elektronskega registra podjetij cestnega prevoza in s tem, da ni vzpostavila povezave z nacionalnimi elektronskimi registri drugih držav članic, ni izpolnila obveznosti iz člena 16(1) in (5) Uredbe (ES) št. 1071/2009 Evropskega parlamenta in sveta z dne 21. oktobra 2009 o skupnih pravilih glede pogojev za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika in o razveljavitvi Direktive Sveta 96/26/ES.

                  2.

                  Republiki Poljski se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 98, 14.3.2016.


title: Zadeva T-577/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2015 – NIOC in drugi/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečevanja širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Tožba za razglasitev ničnosti — Subjekt v državni sferi — Procesno upravičenje in pravni interes — Dopustnost — Obveznost — Navedba in izbira pravne podlage — Pristojnost Sveta — Načelo predvidljivosti aktov Unije — Pojem povezanega subjekta — Očitna napaka pri presoji — Pravica do obrambe — Pravica do učinkovitega sodnega varstva — Sorazmernost — Lastninska pravica)

text:
               19.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2015 – NIOC in drugi/Svet
   (Zadeva T-577/12) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečevanja širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Tožba za razglasitev ničnosti - Subjekt v državni sferi - Procesno upravičenje in pravni interes - Dopustnost - Obveznost - Navedba in izbira pravne podlage - Pristojnost Sveta - Načelo predvidljivosti aktov Unije - Pojem povezanega subjekta - Očitna napaka pri presoji - Pravica do obrambe - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Sorazmernost - Lastninska pravica))
   (2015/C 346/18)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC) (Singapur, Singapur); National Iranian Oil Company International Affairs Ltd (NIOC International Affairs) (London, Združeno kraljestvo); Iran Fuel Conservation Organization (IFCO) (Teheran, Iran); Karoon Oil & Gas Production Co. (Khouzestan, Iran); Petroleum Engineering & Development Co. (PEDEC) (Teheran); Khazar Exploration and Production Co. (KEPCO) (Teheran); National Iranian Drilling Co. (NIDC) (Khouzestan); South Zagros Oil & Gas Production Co. (Shiraz, Iran); Maroun Oil & Gas Co. (Ahwaz, Iran); Masjed-Soleyman Oil & Gas Co. (MOGC) (Khouzestan); Gachsaran Oil & Gas Co. (Ahmad, Iran); Aghajari Oil & Gas Production Co. (AOGPC) (Khouzestan); Arvandan Oil & Gas Co. (AOGC) (Khoramshar, Iran); West Oil & Gas Production Co. (Kermanshah, Iran); East Oil & Gas Production Co. (EOGPC) (Mashhad, Iran); Iranian Oil Terminals Co. (IOTC) (Teheran); in Pars Special Economic Energy Zone (PSEEZ) (Boushehr, Iran) (zastopnik: J.-M. Thouvenin, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: V. Piessevaux in M. Bishop, agenta)

      Predmet

   Prvič, predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2012/635/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 282, str. 58) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 945/2012 z dne 15. oktobra 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 282, str. 16) v delu, v katerem se ta akta nanašata na tožeče stranke, in drugič, predlog za ugotovitev, da se člen 20(1)(c) Sklepa Sveta z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (2010/413/SZVP) (UL L 195, str. 39), kakor je bil spremenjen s Sklepom 2012/635, in člen 23(2)(d) Uredbe Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1) ne uporabljata za tožeče stranke.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbe National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC), National Iranian Oil Company International Affairs Ltd (NIOC International Affairs), Iran Fuel Conservation Organization (IFCO), Karoon Oil & Gas Production Co., Petroleum Engineering & Development Co. (PEDEC), Khazar Exploration and Production Co. (KEPCO), National Iranian Drilling Co. (NIDC), South Zagros Oil & Gas Production Co., Maroun Oil & Gas Co., Masjed-Soleyman Oil & Gas Co. (MOGC), Gachsaran Oil & Gas Co., Aghajari Oil & Gas Production Co. (AOGPC), Arvandan Oil & Gas Co. (AOGC), West Oil & Gas Production Co., East Oil & Gas Production Co. (EOGPC), Iranian Oil Terminals Co. (IOTC) in Pars Special Economic Energy Zone (PSEEZ) nosijo svoje stroške in plačajo stroške, ki jih je priglasil Svet Evropske unije.

      (1)  UL C 79, 16.3.2013.


title: Zadeva T-329/01: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 27. septembra 2006 — Archer Daniels Midland proti Komisiji ( Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Natrijev glukonat — Člen 81 ES — Globa — Člen 15(2) Uredbe št. 17 — Smernice o načinu določanja glob — Obvestilo o ugodni obravnavi — Načelo sorazmernosti — Enako obravnavanje — Prepoved retroaktivnosti — Obveznost obrazložitve — Pravice obrambe )

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/40

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 27. septembra 2006 — Archer Daniels Midland proti Komisiji
   (Zadeva T-329/01) (1)

   („Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Natrijev glukonat - Člen 81 ES - Globa - Člen 15(2) Uredbe št. 17 - Smernice o načinu določanja glob - Obvestilo o ugodni obravnavi - Načelo sorazmernosti - Enako obravnavanje - Prepoved retroaktivnosti - Obveznost obrazložitve - Pravice obrambe“)
   (2006/C 294/85)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Archer Daniels Midland Co. (Decatur, Illinois, Združene države) (zastopniki: C.O. Lenz, avocat, L. Martin Alegi, M. Garcia in E. Batchelor, solicitors)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Whelan in W. Wils, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti člena 1 Odločbe Komisije C(2001) 2931 končna, z dne 2. oktobra 2001 v zvezi s postopkom izvajanja člena 81 Pogodbe ES in člena 53 Sporazuma EGP (COMP/E-1/36.756 — Natrijev glukonat), kolikor se nanaša na tožečo stranko ali vsaj, kolikor je v njej ugotovljeno, da je ta sodelovala pri kršitvi po 4. oktobru 1994, in predlog za razglasitev ničnosti člena 3 te odločbe, kolikor se nanaša na tožečo stranko, ter podredno predlog za odpravo ali zmanjšanje globe, ki je bila s to odločbo naložena tožeči stranki.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Archer Daniels Midland Co. nosi plačilo stroškov postopka.

      (1)  UL C 84, 6.4.2002.


title: Zadeva C-151/05: Sklep predsednika Sodišča z dne 7. novembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof — Nemčija) — F. Weissheimer Malzfabrik proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/24

         Sklep predsednika Sodišča z dne 7. novembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof — Nemčija) — F. Weissheimer Malzfabrik proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Zadeva C-151/05) (1)

   (2006/C 331/45)

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 143, 11.6.2005.


title: Zadeva T-10/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. aprila 2015 – Bank of Industry and Mine/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Iranu z namenom preprečevanja širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Ničnostna tožba — Rok za vložitev tožbe — Dopustnost — Ugovor nezakonitosti — Napačna uporaba prava — Sorazmernost — Lastninska pravica — Pristojnost Sveta — Obveznost obrazložitve — Pravica do obrambe — Pregled sprejetih omejevalnih ukrepov — Pravica do učinkovitega sodnega varstva — Napaka pri presoji)

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/32

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. aprila 2015 – Bank of Industry and Mine/Svet
   (Zadeva T-10/13) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Iranu z namenom preprečevanja širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Ničnostna tožba - Rok za vložitev tožbe - Dopustnost - Ugovor nezakonitosti - Napačna uporaba prava - Sorazmernost - Lastninska pravica - Pristojnost Sveta - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe - Pregled sprejetih omejevalnih ukrepov - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Napaka pri presoji))
   (2015/C 198/42)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Bank of Industry and Mine (Teheran, Iran) (zastopnika: E. Glaser in S. Perrotet, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: V. Piessevaux in M. Bishop, zastopnika)

      Predmet

   Zahteva za ugotovitev delne ničnosti člena 1, točka 8, Sklepa Sveta 2012/635/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 282, str. 58) na eni strani in zahteva za ugotovitev ničnosti Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 945/2012 z dne 15. oktobra 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu na drugi strani (UL L 282, str. 16) ter sklepa, sporočenega z dopisom Sveta z dne 14. marca 2014, v delu, ki se nanaša na vpis imena tožeče stranke v Prilogo II k Sklepu Sveta 2010/413/CFSP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39), in Prilogo IX k Uredbi Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1)

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Bank of Industry and Mine se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 79, 16.3.2013.


title: Zadeva T-85/11 P: Pritožba, ki jo je 11. februarja 2011 vložil Luigi Marcuccio zoper sodbo, ki jo je 23. novembra 2010 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-65/09, Marcuccio proti Komisiji

text:
               2.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/27

         Pritožba, ki jo je 11. februarja 2011 vložil Luigi Marcuccio zoper sodbo, ki jo je 23. novembra 2010 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-65/09, Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-85/11 P)
   2011/C 103/46
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi pritožnika:

               —

               Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               v vsakem primeru: izpodbijana sodbo v celoti in brez kakršne koli izjeme razveljavi;

               —

               ugotovi, da je dokument, ki ga je ES predložila na obravnavi bil in je še vedno popolnoma nedopusten za obravnavani spor;

               —

               v celoti in brez kakršne koli izjeme ugodi zahtevku iz tožbe v postopku na prvi stopnji;

               —

               toženi stranki naloži, da tožeči stranki povrne vse stroške postopka, ki so ji v tej zadevi nastali na vseh stopnjah;

               —

               podredno: obravnavano zadevo vrne Sodišču za uslužbence, da v drugačni sestavi o njej ponovno vsebinsko odloči.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta pritožba je vložena zoper sodbo Sodišča za uslužbence z dne 23. novembra 2010. S to sodbo je bila zavrnjena tožba, s katero je pritožnik predlagal razglasitev ničnosti odločbe z dne 5. avgusta 2008, sprejete za izvršitev sodbe Sodbe sodišča prve stopnje z dne 10. junija 2008 v zadevi Marcuccio proti Komisiji (T-18/04, neobjavljena v ZOdl.), razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi ugovora zoper navedeno odločbo in naložitev Komisiji plačila določenega zneska iz naslova povračila domnevne škode nastale zaradi teh odločb.
   Pritožnik v utemeljitev svoje pritožbe navaja štiri pritožbene razloge.
   1.   Prvi pritožbeni razlog: Procesne in materialnopravne napake, tudi zaradi kršitve pravice do obrambe.
   2.   Drugi pritožbeni razlog: nepristojnost avtorja odločbe katere razveljavitev se je zahtevala s tožbo na prvi stopnji.
   3.   Tretji pritožbeni razlog: neobstoj obrazložitve odločbe, katere razveljavitev se je zahtevala s tožbo na prvi stopnji.
   4.   Četrti pritožbeni razlog: nezakonitost več ugotovitev iz izpodbijane sodbe zaradi naslednjih napak: a) kršitev in napačna, nepravilna in neustrezna razlaga in uporaba pravnih norm, b) kršitev načela patere legem quam ipse fecisti, c) zloraba in napačna uporaba pooblastil tudi z vidika zlorabe in napačne uporabe postopkovnih pravil; d) neobstoj obrazložitve.


title: Zadeva T-317/11 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. maja 2012 – Vakalis proti Komisiji (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Pokojnine — Prenos nacionalnih pokojninskih pravic — Izračun pokojninske osnove — Splošne izvedbene določbe — Obveznost obrazložitve — Načelo kontradiktornosti — Enako obravnavanje)

text:
               7.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 200/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. maja 2012 – Vakalis proti Komisiji
   (Zadeva T-317/11 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Pokojnine - Prenos nacionalnih pokojninskih pravic - Izračun pokojninske osnove - Splošne izvedbene določbe - Obveznost obrazložitve - Načelo kontradiktornosti - Enako obravnavanje)
   2012/C 200/33
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Ioannis Vakalis (Luvinate, Italija) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: D. Martin in J. Baquero Cruz, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za javne uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 13. aprila 2011 v zadevi Vakalis proti Komisiji (F-38/10, še neobjavljena v ZOdl.), s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Ioannis Vakalis nosi svoje stroške in stroške, ki jih je na tej stopnji priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 282, 24.9.2011.


title: Zadeva C-332/09 P: Pritožba, ki jo je 18. avgusta 2009 vložil Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat), razglašeno 3. junija 2009 v zadevi T-189/07, Frosch Touristik GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               24.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/14

         Pritožba, ki jo je 18. avgusta 2009 vložil Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat), razglašeno 3. junija 2009 v zadevi T-189/07, Frosch Touristik GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-332/09 P)
   2009/C 256/27
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: B. Schmidt, zastopnik)

      Drugi stranki v postopku: Frosch Touristik GmbH, DSR touristik GmbH

      Predloga tožeče stranke:

               —

               sodba naj se razveljavi in zadeva vrne Sodišču prve stopnje;

               —

               stroški postopka na prvi stopnji in pritožbenega postopka naj se naložijo drugima strankama v postopku.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Obravnavana pritožba je usmerjena proti sodbi Sodišča prve stopnje, s katero je bila razveljavljena odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za harmonizacijo z dne 22. marca 2007. S to odločbo je odbor za pritožbe zavrnil pritožbo, ki jo je pritožnica vložila zoper odločbo oddelka za izbris o delni razglasitvi ničnosti znamke Skupnosti „FLUGBÖRSE“. Sodišče prve stopnje je menilo, da odbor za pritožbe ni pravilno uporabil člena 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 40/94 (v nadaljevanju: UZS), ker je to, ali so registraciji znamke nasprotovali razlogi za zavrnitev iz člena 7 UZS in jo je zato bilo treba razglasiti za nično, presojal glede na okoliščine in poznavanje ob registraciji sporne znamke namesto na dan prijave. Glede na izpodbijano sodbo je za presojo zahteve za razglasitev ničnosti odločilen le trenutek zahteve za registracijo izpodbijane znamke. Sodišče prve stopnje se je ob tem v obrazložitev svojega mnenja oprlo na argument, da se lahko samo s tako razlago prepreči, da bi bila verjetnost, da znamke ne bi bilo več možno registrirati, toliko večja, kolikor dlje traja postopek registracije. Pri ponovni presoji naknadno uveljavljanih razlogov za zavrnitev sme preizkuševalec okoliščine, ki nastanejo po prijavi, upoštevati kvečjemu takrat, kadar omogočajo sklepanje na položaj v tistem času.
   Pritožnica meni, da Sodišče prve stopnje člena 51(1)(a) UZS ni razlagalo pravilno, ko je izhajalo iz trenutka prijave znamke kot edinega odločilnega trenutka preizkusa. Ta razlaga ni v skladu z besedilom predpisa ter tudi ni združljiva z njegovim smislom in namenom in sistemom zagotavljanja varstva in odpravo zagotovljenega varstva na podlagi Uredbe o znamki Skupnosti.
   Člen 51(1)(a) UZS predvideva izbris znamke iz registra, kadar „je bila […] registrirana“ v nasprotju z določbami člena 7 UZS. Sklepanje Sodišča prve stopnje, da je s to formulacijo določeno le to, v katerih primerih se znamke ne registrira ali se jo razglasi za nično, in da se ne nanaša (tudi) na trenutek preskusa, že na podlagi samega besedila ni prepričljivo. Ker Sodišče prve stopnje ni podalo dodatne obrazložitve, ni razvidno, kateri posamični razmisleki so privedli do njegovega sklepanja. Razlaga pritožnice, da se formulacija „je bila […] registrirana“ nanaša tudi vsaj na odločilen trenutek, pa je nasprotno na podlagi besedila bistveno razumljivejša.
   Zoper razlago, ki jo v izpodbijani sodbi zastopa Sodišče prve stopnje, govori tudi pojem varstva, ki je podlaga členoma 7 in 51 UZS in v skladu s katerim se zahteve za registracijo, ki nasprotujejo splošnemu interesu, najprej zavrnejo ali, če se jim vseeno ugodi, lahko razveljavijo. Samo tako se lahko prepreči, da bi se opravile registracije znamk v nasprotju z določbami UZS in da se tako ne bi upošteval splošni interes, ki je podlaga temu predpisu. Če bi bilo mnenje Sodišča prve stopnje pravilno, prijavitelj znamke ob tem ne bi prejel samo varstva za znamke, ki bi jim ob registraciji nasprotovali absolutni razlogi za zavrnitev, temveč teh znamk po registraciji ne bi bilo več možno izbrisati na podlagi člena 51 UZS, ker jih je bilo možno ob prijavi registrirati in Sodišče prve stopnje razvoja, do katerega bi prišlo od prijave do registracije, izrecno ne bi upoštevalo. To bi po mnenju pritožnice pomenilo neutemeljeno dajanje prednosti posamezniku v razmerju do splošnega interesa, vrednega varstva, ki ne bi bilo v skladu z varstvenim ciljem iz členov 7 in 51 UZS.
   Nazadnje, kar zadeva argument Sodišča prve stopnje o trajanju postopka, je treba pripomniti, da je lahko to odvisno od številnih dejavnikov, na katere ne vpliva samo pritožnica sama, temveč tudi sam prijavitelj ali – kot v postopku z ugovorom, glede katerega UZS določa, da se izvede pred registracijo – jih usmerjajo tretji. Absolutni razlogi za zavrnitev – na katere pritožnica ne vpliva in ne more vplivati – bi se poleg tega lahko pojavili kratkoročno. Ob ustrezni presoji interesov, ki si nasprotujejo v takih „slučajnih“ položajih, je treba dati prednost splošnemu interesu, najprej že zato, ker prijavitelj do registracije ne more popolnoma verjeti v to, da bo dejansko dosegel zahtevano varstvo. Zato je v tem primerih ustrezno, da se upošteva tudi razvoj, do katerega je prišlo do registracije.
   Zaradi navedenih razlogov je treba izpodbijano odločbo Sodišča prve stopnje razveljaviti zaradi kršitve člena 51 UZS.


title: Zadeva C-255/13: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 5. junija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Ireland – Irska) – I proti Health Service Executive (Predhodno odločanje — Socialna varnost — Uredba (ES) št. 883/2004 — Člena 19(1) ter 20(1) in (2) — Uredba (ES) št. 987/2009 — Člen 11 — Državljan države članice, zavarovan v državi stalnega prebivališča — Nenaden pojav resne bolezni med počitnicami v drugi državi članici — Oseba, prisiljena ostati enajst let v tej drugi državi zaradi svoje bolezni in razpoložljivosti specialistične zdravstvene oskrbe v bližini kraja, kjer prebiva — Prejemanje storitev v tej drugi državi — Pojma „stalno prebivališče“ in „začasno bivanje“ )

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/11

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 5. junija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Ireland – Irska) – I proti Health Service Executive
   (Zadeva C-255/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Socialna varnost - Uredba (ES) št. 883/2004 - Člena 19(1) ter 20(1) in (2) - Uredba (ES) št. 987/2009 - Člen 11 - Državljan države članice, zavarovan v državi stalnega prebivališča - Nenaden pojav resne bolezni med počitnicami v drugi državi članici - Oseba, prisiljena ostati enajst let v tej drugi državi zaradi svoje bolezni in razpoložljivosti specialistične zdravstvene oskrbe v bližini kraja, kjer prebiva - Prejemanje storitev v tej drugi državi - Pojma „stalno prebivališče“ in „začasno bivanje“))
   2014/C 253/14
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Ireland

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: I

      Tožena stranka: Health Service Executive

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – High Court of Ireland – Razlaga členov 19(1) et 20(1) in (2) Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 72) – Pojem „začasno bivanje“ v drugi državi članici, kot je pristojna država članica – Državljan države članice, ki ima že 11 let resno bolezen, ki se je prvič pojavila med počitnicami v drugi državi članici – Državljan, ki je prisiljen ostati na ozemlju druge države članice zaradi svojega zdravstvenega stanja.

      Izrek

   Člen 1(j) in (k) Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti je treba razlagati tako, da je treba za namene členov 19(1) ali 20(1) in (2) te uredbe za državljana Unije, ki je stalno prebival v prvi državi članici in nenadoma resno zbolel med počitnicami v drugi državi članici ter je zaradi te bolezni in razpoložljivosti specialistične zdravstvene oskrbe v bližini kraja, kjer prebiva, prisiljen ostati enajst let v tej zadnji državi, šteti, da „začasno biva“ v tej drugi državi članici, če je običajno središče njegovih interesov v prvi državi članici. Nacionalno sodišče je pristojno, da določi običajno središče interesov tega državljana s preučitvijo vseh upoštevnih dejstev in ob upoštevanju njegovega namena, kot izhaja iz teh dejstev, pri čemer zgolj okoliščina, da je navedeni državljan ostal v drugi državi članici dolgo obdobje, sama po sebi ne zadošča, da bi se štelo, da stalno prebiva v tej državi.

      (1)  UL C 189, 29.6.2013.


title: Zadeva T-62/12: Tožba, vložena 9. februarja 2012 – ClientEarth proti Svetu

text:
               14.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 109/24

         Tožba, vložena 9. februarja 2012 – ClientEarth proti Svetu
   (Zadeva T-62/12)
   2012/C 109/51
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ClientEarth (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: O. Brouwer in P. van den Berg, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost odločbe tožene stranke, s katero je bil zavrnjen (popoln) dostop do dokumenta št. 6865/09, ki vsebuje mnenje pravne službe tožene stranke o zakonitosti projekta sprememb predloga Komisije glede spremembe Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1), v skladu z navedeno uredbo; in

               —

               naloži toženi stranki plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom navaja kršitev člena 4(2), druga alinea, Uredbe (ES) št. 1049/2001, ker tožena stranka naj ne bi dokazala, kako naj bi razkritje zadevnega dokumenta ogrozilo varstvo pravnih nasvetov.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom navaja kršitev člena 4(3), prvi pododstavek, Uredbe (ES) št. 1049/2001, ker tožena stranka naj ne bi dokazala, kako naj bi razkritje zadevnega dokumenta hudo ogrozilo postopek odločanja Sveta.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom navaja kršitev členov 4(2), druga alinea, in 4(3), prva alinea, Uredbe (ES) št. 1049/2001, ker tožena stranka naj ne bi upoštevala višjega javnega interesa, ki naj bi upravičeval razkritje zadevnega dokumenta.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom navaja kršitev člena 4(6) Uredbe (ES) št. 1049/2001 in načela sorazmernosti, ker Svet naj ne bi skrbno preučil možnosti, da se odobri širši dostop do zadevnega dokumenta.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL 2001, L 145, str. 43).


title: Zadeva T-215/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 18. marca 2013 – Freistaat Sachsen proti Komisiji

text:
               18.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/26

         Sklep Splošnega sodišča z dne 18. marca 2013 – Freistaat Sachsen proti Komisiji
   (Zadeva T-215/09) (1)

   2013/C 141/47
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 180, 1.8.2009.


title: Zadeva T-480/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne  10. novembra 2005  — Muller Touw in A&C Braid and Rope/Svet

text:
               28.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/26

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 10. novembra 2005 — Muller Touw in A&C Braid and Rope/Svet
   (Zadeva T-480/04) (1)

   (2006/C 22/50)

      Jezik postopka: nizozemščina

   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 57 z dne 5.3.2005.


title: Zadeva C-157/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 30. marca 2012 – Salzgitter Mannesmann Handel GmbH proti SC Laminorul SA

text:
               23.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 30. marca 2012 – Salzgitter Mannesmann Handel GmbH proti SC Laminorul SA
   (Zadeva C-157/12)
   2012/C 184/06
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof (Nemčija)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožena stranka in pritožnica: Salzgitter Mannesmann Handel GmbH

      Tožeča stranka in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: SC Laminorul SA

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali se člen 34, točka 4, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (1) nanaša tudi na primer nezdružljivih sodnih odločb iz iste države članice (države sojenja)?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42.


title: Zadeva T-278/15 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 1. marca 2017 – ESZD/KL (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Napredovanje — Napredovalno obdobje 2013 — Nevpis na seznam uradnikov, ki so napredovali — Neobstoj napačne uporabe prava)

text:
               24.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 1. marca 2017 – ESZD/KL
   (Zadeva T-278/15 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2013 - Nevpis na seznam uradnikov, ki so napredovali - Neobstoj napačne uporabe prava))
   (2017/C 129/27)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD) (zastopnika: sprva S. Marquardt in M. Silva, nato S. Marquardt, agenta)

      Druga stranka v postopku: KL (zastopnika: N. de Montigny in J.-N. Louis, odvetnika)

      Intervenientka v podporo pritožnici: Evropska komisija (zastopnika: G. Berscheid in C. Berardis-Kayser, agenta)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (zaupna) (2) za razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD) nosi svoje stroške in stroške KL v okviru tega postopka.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške v zvezi s tem postopkom.

      (1)  UL C 294, 7.9.2015.

      (2)  Prikriti zaupni podatki.


title: Zadeva C-14/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Berlin (Nemčija) 12. januarja 2009 – Hava Genc proti Land Berlin

text:
               1.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Berlin (Nemčija) 12. januarja 2009 – Hava Genc proti Land Berlin
   (Zadeva C-14/09)
   2009/C 102/13
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranki v postopku o glavni stvari

      Tožeča stranka: Hava Genc

      Tožena stranka: Land Berlin

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je turški državljan, ki je zakonito zaposlen v državi članici in trajno v korist druge osebe ter pod njenim vodstvom opravi storitve, ki imajo določeno gospodarsko vrednost in za katere dobi kot protidajatev plačilo, delavec v smislu člena 6(1) Sklepa Pridružitvenega sveta EGS-Turčija št. 1/80 (ARB 1/80), tudi če časovni obseg dejavnosti znaša le približno 14 % pogodbenega delovnega časa polno zaposlenega (v tem primeru 5,5 ure od 39 ur delovnega časa na teden) in edini prejemek iz te dejavnosti pokriva le približno 25 % potreb za zagotovitev sredstev za preživljanje, ki mu pripadajo po nacionalnem pravu (tu približno 175 EUR od približno 715 EUR)?
               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:

               2)

               Ali se lahko turški državljan sklicuje na pridružitvenopravno svoboščino prostega gibanja kot delavec v smislu člena 6(1) ARB 1/80, tudi če je namen vstopa in prebivanja odpadel (v tem primeru pridružitev zakonskemu partnerju), drugi interesi, ki bi jih bilo pomembno zaščititi, za to, da ostane v državi pogodbenici, ne obstajajo, možnosti nadaljevanja minimalne zaposlitve v državi pogodbenici pa ni mogoče obravnavati kot motivacijo za to, da tam ostane, ker manjkajo zlasti resna prizadevanja za stabilno gospodarsko integracijo brez uveljavljanja socialnih dajatev za kritje stroškov za preživljanje?


title: Zadeva T-108/17: Tožba, vložena 17. februarja 2017 – ClientEarth/Komisija

text:
               18.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/41

         Tožba, vložena 17. februarja 2017 – ClientEarth/Komisija
   (Zadeva T-108/17)
   (2017/C 121/61)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ClientEarth (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: A. Jones, barrister)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               ugotovi, da je tožba dopustna in utemeljena;

               —

               razglasi Sklep Komisije z dne 7. decembra 2016 (v nadaljevanju: izpodbijani sklep) o zavrnitvi pregleda njenega Sklepa C(2016) 3549 (v nadaljevanju: sklep o dodelitvi avtorizacije) o dodelitvi avtorizacije za uporabo kemikalije bis(2-etilheksil) ftalat družbam VinyLoop Ferrara SpA, Stena Recycling AB in Plastic Planet srl v skladu z Uredbo (ES) št. 1907/2006 (1) za ničen;

               —

               razglasi sklep o dodelitvi avtorizacije za ničen;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke; in

               —

               sprejme kakršen koli drug ukrep, za katerega meni, da je primeren.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: pri izpodbijanem sklepu naj bi bilo pravo očitno napačno uporabljeno in storjene naj bi bile očitne napake pri presoji glede zatrjevane skladnosti zahtev za avtorizacijo družb VinyLoop, Stena in Plastic Planet v smislu člena 62 in člena 60(7) Uredbe (ES) št. 1907/2006.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: pri izpodbijanem sklepu naj bi bilo pravo očitno napačno uporabljeno in storjene naj bi bile očitne napake pri presoji v skladu s členom 60(4) Uredbe (ES) št. 1907/2006 glede socialno-ekonomske analize.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: pri izpodbijanem sklepu naj bi bilo pravo očitno napačno uporabljeno in storjene naj bi bile očitne napake pri presoji v skladu s členom 60(4) in členom 60(5) Uredbe (ES) št. 1907/2006 glede analize alternativ.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: pri izpodbijanem sklepu naj bi bilo pravo očitno napačno uporabljeno in storjene naj bi bile očitne napake pri presoji glede uporabe previdnostnega načela v okviru postopka avtorizacije v skladu z Uredbo (ES) št. 1907/2006.

      (1)  Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL 2006, L 396, str. 1).


title: Zadeva C-300/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van Beroep te Antwerpen (Belgija) 20. junija 2014 – Imtech Marine Belgium NV proti Radio Hellenic SA

text:
               8.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van Beroep te Antwerpen (Belgija) 20. junija 2014 – Imtech Marine Belgium NV proti Radio Hellenic SA
   (Zadeva C-300/14)
   2014/C 303/31
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van Beroep te Antwerpen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Imtech Marine Belgium NV

      Tožena stranka: Radio Hellenic SA

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali gre za kršitev člena 288 (prečiščene različice) Pogodbe z dne 25. marca 1957 o delovanju Evropske unije, če se Uredba (ES) Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 805/2004 z dne 21. aprila 2004 o uvedbi evropskega naloga za izvršbo nespornih zahtevkov (1) ne uporablja neposredno, ker

                           —

                           belgijski zakonodajalec te uredbe ni prenesel v belgijsko pravo in

                           —

                           belgijski zakonodajalec v belgijsko pravo – čeprav določa možnosti ugovora in pritožbe – ni vključil postopka za pravno sredstvo?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: kaj je treba ob upoštevanju tega, da je uredba neposredno veljavna, razumeti pod „zoper sodbo vlož[enim] pravn[im] sredstvo[m]“ v smislu člena 19(1) Uredbe (ES) Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 805/2004 z dne 21. aprila 2004 o uvedbi evropskega naloga za izvršbo nespornih zahtevkov? Ali je treba postopek za pravno sredstvo predvideti le, če je do vročitve ali posredovanja sodnega poziva/listine o začetku postopka prišlo v skladu s členom 14 Uredbe št. 805/2004, to pomeni brez dokazila o prejemu? Ali belgijsko pravo z ugovorom v skladu s členom 1047 in naslednjimi Belgisch Gerechtelijk Wetboek (belgijski zakon o pravdnem postopku) in pritožbo v skladu s členom 1050 in naslednji Belgisch Gerechtelijk Wetboek ne zagotavlja zadostnih jamstev, da bi izpolnilo merilo „postopka za pravno sredstvo“ v skladu s členom 19(1) Uredbe št. 805/2004?

               3.

               Ali člen 50 Belgisch Gerechtelijk Wetboek, v skladu s katerim se zastaralni roki, določeni v členih 860(2), 55 in 1048 Belgisch Gerechtelijk Wetboek, v primerih višje sile ali zaradi izrednih okoliščin, do katerih pride brez krivde zadevne osebe, lahko podaljšajo, zagotavlja zadostno varstvo v smislu člena 19(1)(b) Uredbe št. 805/2004?

               4.

               Ali je potrditev kot evropski nalog za izvršbo nespornih zahtevkov sodna odločba, za katero je treba zaprositi z listino o začetku postopka? Če je odgovor pritrdilen: ali mora sodbo kot evropski nalog za izvršbo potrditi sodnik, sodni uradnik pa mora potrditev dokazati? Če je odgovor nikalen: ali je lahko naloga sodnega uradnika, da sodbo potrdi kot evropski nalog za izvršbo?

               5.

               Če potrditev kot evropski nalog za izvršbo ni sodna odločba: ali lahko vlagatelj, ki za evropski nalog za izvršbo ni zaprosil z listino o začetku postopka, naknadno – to pomeni po tem, ko je sodba postala pravnomočna – pri sodnem uradniku zaprosi za potrditev kot evropski nalog za izvršbo?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 7, str. 38.


title: Zadeva C-33/08: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 11. junija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof — Avstrija) — Agrana Zucker GmbH proti Bundesministerium für Land- und Forstwirtschaft, Unwelt und Wasserwirtschaft (Sladkor — Začasna shema za prestrukturiranje industrije sladkorja — Člen 11 Uredbe (ES) št. 320/2006 — Izračun začasnega zneska za prestrukturiranje — Vključitev dela kvote, ki je predmet preventivnega umika — Načeli sorazmernosti in prepovedi diskriminacije)

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/14

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 11. junija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof — Avstrija) — Agrana Zucker GmbH proti Bundesministerium für Land- und Forstwirtschaft, Unwelt und Wasserwirtschaft
   (Zadeva C-33/08) (1)

   (Sladkor - Začasna shema za prestrukturiranje industrije sladkorja - Člen 11 Uredbe (ES) št. 320/2006 - Izračun začasnega zneska za prestrukturiranje - Vključitev dela kvote, ki je predmet preventivnega umika - Načeli sorazmernosti in prepovedi diskriminacije)
   2009/C 180/23
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Agrana Zucker GmbH

      Tožena stranka: Bundesministerium für Land- und Forstwirtschaft, Unwelt und Wasserwirtschaft

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Verwaltungsgerichtshof — Razlaga člena 34 Pogodbe ES, zlasti načela prepovedi diskriminacije ter načel zaupanja v pravo in sorazmernosti — Razlaga in veljavnost člena 11 Uredbe Sveta (ES) št. 320/2006 z dne 20. februarja 2006 o ustanovitvi začasne sheme za prestrukturiranje industrije sladkorja v Skupnosti in spremembi Uredbe (ES) št. 1290/2005 o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 58, str. 42) — Skupna ureditev trgov v sektorju sladkorja — Vključitev dela kvote, ki je bil v skladu s členom 3 Uredbe Komisije (ES) št. 493/2006 z dne 27. marca 2006 o prehodnih ukrepih v okviru reorganizacije skupne ureditve trgov v sektorju sladkorja in o spremembi Uredb (ES) št. 1265/2001 in (ES) št. 314/2002 (UL L 89, str. 11) predmet preventivnega umika s trga, v izračun začasnega zneska za prestrukturiranje.

      Izrek

               1)

               Člen 11 Uredbe Sveta (ES) št. 320/2006 z dne 20. februarja 2006 o ustanovitvi začasne sheme za prestrukturiranje industrije sladkorja v Skupnosti in spremembi Uredbe (ES) št. 1290/2005 o financiranju skupne kmetijske politike je treba razlagati tako, da je del kvotnega sladkorja, ki je bil dodeljen podjetju in je bil predmet preventivnega umika v skladu s členom 3 Uredbe Komisije (ES) št. 493/2006 z dne 27. marca 2006 o prehodnih ukrepih v okviru reorganizacije skupne ureditve trgov v sektorju sladkorja in o spremembi Uredb (ES) št. 1265/2001 in (ES) št. 314/2002, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1542/2006 z dne 13. oktobra 2006, vključen v podlago za izračun začasnega zneska za prestrukturiranje.

               2)

               Preučitev drugega vprašanja ni pokazala ničesar, kar bi vplivalo na veljavnost člena 11 Uredbe št. 320/2006.

      (1)  UL C 92, 12.4.2008.


title: Zadeva C-349/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena dne 13. avgusta 2004

text:
               25.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/9

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena dne 13. avgusta 2004
   (Zadeva C-349/04)
   (2004/C 239/17)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Eric Gippini Fournier in Karolina Mojzesowicz, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 13. avgusta 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, da:

               1.

               ugotovi, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da Komisiji ni predložilo potrebnih informacij, ki Komisiji omogočajo potrditev, da so bile določbe Direktive 2002/77/ES (1) izpolnjene, ni izpolnilo obveznosti iz člena 9 te Direktive.

               2.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Člen 9 Direktive 2002/77/ES obvezuje države članice, da Komisiji najpozneje do 24. julija 2003 predložijo informacije, ki Komisiji omogočajo potrditev, da so bile določbe te direktive izpolnjene.

      (1)  Direktiva Komisije 2002/77/ES z dne 16. septembra 2002 o konkurenci na trgih za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (UL L 249, str. 21).