title: Zadeva C-506/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 20. novembra 2007 vložilo Audiencia Provincial de La Coruña (Španija) – Lubricantes y Carburantes Galaicos, S. L. (Lubricarga) proti Petrogal Española S.A., sedaj GALP Energía España SAU

text:
               9.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 20. novembra 2007 vložilo Audiencia Provincial de La Coruña (Španija) – Lubricantes y Carburantes Galaicos, S. L. (Lubricarga) proti Petrogal Española S.A., sedaj „GALP Energía España SAU“
   (Zadeva C-506/07)
   (2008/C 37/07)
   Jezik postopka: španščina
   Predložitveno sodišče
   Audiencia Provincial de La Coruna (Španija)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Lubricantes y Carburantes Galaicos, S. L. (Lubricarga)

      Tožena stranka: Petrogal Española S.A., actuellement „GALP Energía España SAU“
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Če je pogodba med družbo Lubricarga S.L. in družbo Petrogal S.A. „de minimis“, ali je v vsakem primeru izvzeta iz člena [81] Pogodbe, ali pa se ta določba zanjo kljub tej kvalifikaciji uporablja v primeru, da se imetniku servisa nalaga obveznost, da spoštuje končno maloprodajno ceno, ki mu jo določi dobavitelj in/ali kadar se preprodajalcu naloži obveznost izključne nabave in prepovedi konkurence, ne da bi se spoštovale časovne omejitve določene v Uredbah Komisije (EGS) št. 1984/83 (1) in (ES) št. 2790/99 (2)?

               2)

               Ali ta izjema – kadar Uredba št. 1984/83, če se uporablja, prepoveduje vertikalne sporazume o izključnih razmerjih za bencinske servise za nedoločen čas ali za več kot deset let, z izjemo iz člena 12(2), in sicer „kadar se sporazum nanaša na bencinski servis, ki ga dobavitelj da preprodajalcu v zakup, ali mu ga da v uporabo dejansko ali na podlagi pravnega posla, se lahko preprodajalcu naloži obveznost izključne nabave in prepoved konkurence, ki so določene v tem naslovu, za ves čas, ko je preprodajalec dejansko upravljal s servisom“ – zajema primer, kot je obravnavani, ko je v skladu s pogodbo zasebnega prava z dne 27. julija 1990 in notarskim zapisom z dne 10. oktobra 1995, družba Lubricarga, lastnica zemljišča, na družbo Galp za 25 let prenesla stavbno pravico, pri čemer se je slednja zavezala zgraditi servis, če po izgradnji prenese na družbo Lubricarga objekte v upravljanje za isto obdobje, z obveznostjo, da se z vsemi gorivi in kurivi oskrbuje izključno pri tej naftni družbi?

               3)

               Ali ta izjema – kadar Uredba št. 2790/1999, če se uporablja, v členu 5 določa, da „časovna omejitev petih let ne velja, če kupec prodaja pogodbeno blago in storitve iz poslovnih prostorov in z zemljišča, ki je v dobaviteljevi lasti ali ga dobavitelj najame od tretjih oseb, ki niso povezane s kupcem, če trajanje prepovedi konkurence ni daljše od obdobja, v katerem kupec zaseda poslovne prostore in zemljišče“; – zajema primer, kot je obravnavani, ko je v skladu s pogodbo zasebnega prava z dne 27. julija 1990 in notarskim zapisom z dne 10. oktobra 1995, družba Lubricarga, lastnica zemljišča, na družbo Galp za 25 let prenesla stavbno pravico, pri čemer se je slednja zavezala zgraditi servis, če po izgradnji prenese na družbo Lubricarga objekte v upravljanje za isto obdobje, z obveznostjo, da se z vsemi gorivi in kurivi izključno oskrbuje pri tej naftni družbi?

               4)

               Ali se člen [81(1)(a)] Pogodbe EGS, ki govori o prepovedi posrednega določanja nakupne ali prodajne cene in Uredba […] št. 1984/83, ki v osmi uvodni izjavi določa, da „druga določila, ki omejujejo konkurenco in zlasti tista, ki omejujejo svobodo preprodajalca, da določi cene ali prodajne pogoje ali izbere kupce ne morejo biti [predmet izjeme v skladu s to] Uredbo“ uporabljata za pogodbo, kot je ta, ki je predmet spora, katere člen 10 in priloga I se nanašata na določanje konkurenčnih cen in določata, da „popusti lastniku ne bodo nižji od povprečja provizij upravljavcev treh podjetij (po prometu), ki poslujejo v geografskem območju bencinskega servisa“, kar naj bi pomenilo, da lahko ta pogodba v vsakem primeru omeji možnost kupca, da določi prodajno ceno?

               5)

               Ali se člen [81(1)(a)] Pogodbe EGS, ki govori o prepovedi posrednega določanja nakupne ali prodajne cene, in Uredba […] št. 2790/99, ki kot posebej resno omejitev konkurence navaja ohranitev prodajnih cen, uporabljata za pogodbo, kot je ta, ki je predmet spora, katere člen 10 in priloga I se nanašata na določanje konkurenčnih cen in določata da „popusti lastniku ne bodo nižji od povprečja provizij upravljavcev treh podjetij (po prometu), ki poslujejo v geografskem območju bencinskega servisa“, kar naj bi pomenilo, da lahko ta pogodba v vsakem primeru omeji možnost kupca, da določi prodajno ceno?

      (1)  Uredba Komisije (EGS) št. 1984/83 z dne 22. junija 1983 o uporabi člena 85(3) Pogodbe za skupine sporazumov o izključni nabavi (UL L 173, str. 5; str. 114).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 2790/1999 z dne 22. decembra 1999 o uporabi člena 81(3) Pogodbe za skupine vertikalnih sporazumov in usklajenih ravnanj (Besedilo velja za EGP) (UL L 336, 29.12.1999, str. 21).


title: Zadeva T-518/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 5. maja 2014 – BTL Diffusion proti UUNT – dm-drogerie markt (babyTOlove) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Umik ugovora — Ustavitev postopka)

text:
               29.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 339/17

         Sklep Splošnega sodišča z dne 5. maja 2014 – BTL Diffusion proti UUNT – dm-drogerie markt (babyTOlove)
   (Zadeva T-518/11) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Umik ugovora - Ustavitev postopka))
   2014/C 339/19
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: BTL Diffusion (St Cloud, Francija) (zastopnik: A. Berendes, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: K. Klüpfel in D. Botis, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Nemčija) (zastopnika: C. Mellein in B. Beinert, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 8. julija 2011 (zadeva R 883/2010-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama dm drogerie markt GmbH & Co. KG in BTL Diffusion.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Tožeča stranka in intervenientka nosita svoje stroške in vsaka polovico stroškov tožene stranke.

      (1)  UL C 355, 3.12.2011.


title: Zadeva C-369/06: Sklep predsednika sedmega senata Sodišča z dne 28. junija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/32

         Sklep predsednika sedmega senata Sodišča z dne 28. junija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-369/06) (1)

   (2007/C 297/54)

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 261, 28.10.2006.


title: Zadeva T-86/10: Tožba, vložena 17. februarja 2010 – British Sugar proti Komisiji

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/58

         Tožba, vložena 17. februarja 2010 – British Sugar proti Komisiji
   (Zadeva T-86/10)
   2010/C 113/90
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: British Sugar plc (London, Združeno kraljestvo) (zastopniki: K. Lasok, QC, G. Facenna, barrister, W. Robinson, P. Doris in D. Das, solicitors)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Izpodbijani ukrep naj se razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo sodnih in drugih stroškov tožeče stranke v zvezi s to zadevo.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (ES) št. 1193/2009 z dne 3. novembra 2009 o popravku uredb (ES) št. 1762/2003, (ES) št. 1775/2004, (ES) št. 1686/2005, (ES) št. 164/2007 in o določitvi zneskov za proizvodne dajatve v sektorju sladkorja za tržna leta 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006 (1).
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja te tožbene razloge:

               Prvič, trdi, da Komisija ni sprejela ukrepov, potrebnih za uskladitev z odločbama Sodišča v zadevah Jülich (2) in SAFBA (3), s katerima je Sodišče uredbe (ES) št. 1762/2003 (4), 1775/2004 (5) in 1686/2005 (6) razglasilo za neveljavne. Tožeča stranka trdi, da je iz odločb v zadevah Jülich in SAFBA izhajala obveznost za Komisijo, ki je bila zato pristojna za sprejetje ukrepov, potrebnih za popravo nezakonitosti, ugotovljene v teh odločbah. Ta obveznost in pristojnost sta bili omejeni na sprejetje ukrepov, potrebnih za zagotovitev vračila zneskov zadevnim osebam (vključno s tožečo stranko), ki so jih morale plačati v zadevnih tržnih letih. Po navedbah tožeče stranke je bilo te zneske mogoče določiti in jih je mogoče določiti na način iz uredb, ki jih je Sodišče razglasilo za neveljavne, če se popravi ugotovljeno napako. Tožeča stranka zato trdi, da je Komisija s kršitvijo te obveznosti in delovanjem prek te pristojnosti sprejela izpodbijani ukrep, ki ima isto temeljno napako, zaradi katere je Sodišče uredbe (ES) št. 1762/2003 (7), 1775/2004 (8) in 1686/2005 (9) razglasilo za neveljavne.

               Drugič, tožeča stranka trdi, da metoda izračuna proizvodnih dajatev za sladkor, ki je bila sprejeta z izpodbijanim ukrepom, ni v skladu z odločitvijo Sodišča v zadevi Jülich.

               Tretjič, tožeča stranka trdi, da Komisija ni bila pristojna, da na podlagi Uredbe (ES) št. 1260/2001 sprejme izpodbijani ukrep:

                           —

                           ker je bila po njenem mnenju ta uredba razglašena za neveljavno in ob sprejetju izpodbijanega ukrepa ni veljala; in

                           —

                           zaradi učinka sodbe v zadevi Jülich, da Komisija ni pristojna za določitev proizvodnih dajatev na način, ki ni v skladu s členom 15 te uredbe. Zaradi nepristojnosti na podlagi odločb v zadevah Jülich in SAFBA ali Uredbe št. 1260/2001 pripada pristojnost na podlagi člena 43 PDEU sedaj Svetu. Komisija zato nikakor ni bila pristojna za sprejetje izpodbijanega ukrepa.

      (1)  UL 2009, L 321, str. 1.

      (2)  Sodba Sodišča z dne 8. maja 2008 v združenih zadevah Zuckerfabrik Jülich, C-5/06 in od C-23/06 do C-36/06, ZOdl., str. I-3231.

      (3)  Sklep Sodišča z dne 6. oktobra 2008 v združenih zadevah SAFBA, od C-175/07 do C-184/07, ZOdl., str. I-142.

      (4)  Uredba Komisije (ES) št. 1762/2003 z dne 7. oktobra 2003 o določitvi zneskov za proizvodne dajatve trgov za sladkor za tržno leto 2002/2003 (UL L 254, str. 4).

      (5)  Uredba Komisije (ES) št. 1775/2004 z dne 14. oktobra 2004 o določitvi zneskov za proizvodne dajatve trgov za sladkor za tržno leto 2003/2004 (UL L 316, str. 64).

      (6)  Uredba Komisije (ES) št. 1686/2005 z dne 14. oktobra 2005 o določitvi zneskov za proizvodne dajatve in koeficienta za dodatne dajatve v sektorju sladkorja za tržno leto 2004/2005 (UL L 271, str. 12).

      (7)  Uredba Komisije (ES) št. 1762/2003 z dne 7. oktobra 2003 o določitvi zneskov za proizvodne dajatve trgov za sladkor za tržno leto 2002/2003 (UL L 254, str. 4).

      (8)  Uredba Komisije (ES) št. 1775/2004 z dne 14. oktobra 2004 o določitvi zneskov za proizvodne dajatve trgov za sladkor za tržno leto 2003/2004 (UL L 316, str. 64).

      (9)  Uredba Komisije (ES) št. 1686/2005 z dne 14. oktobra 2005 o določitvi zneskov za proizvodne dajatve in koeficienta za dodatne dajatve v sektorju sladkorja za tržno leto 2004/2005 (UL L 271, str. 12).


title: Zadeva T-143/14: Tožba, vložena 3. marca 2014 – EE proti UUNT – (Device of a yellowy pattern)

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/57

         Tožba, vložena 3. marca 2014 – EE proti UUNT – (Device of a yellowy pattern)
   (Zadeva T-143/14)
   2014/C 135/74
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: EE Ltd (Hatfield, Združeno kraljestvo) (zastopnik: P. Brownlow, Solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 27. novembra 2013 v zadevi R 703/2013-2.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki predstavlja napravo za rumenkast vzorec za proizvode in storitve iz razredov 7, 9, 16, 25, od 35 do 39, 41, 42 in 45 – prijava znamke Skupnosti št. 11 388 311

      Odločba preizkuševalca: prijavljena znamka ne izpolnjuje pogojev za registracijo

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva C-23/14: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 6. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sø- og Handelsretten – Danska) – Post Danmark A/S/Konkurrencerådet (Predhodno odločanje — Člen 82 ES — Zloraba prevladujočega položaja — Trg za razpošiljanje masovne pošte — Direktna pošta — Retroaktivni sistem rabatov — Omejevalni učinek — Merilo enako učinkovitega konkurenta — Stopnja verjetnosti in resnost protikonkurenčnega učinka)

text:
               23.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/4

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 6. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sø- og Handelsretten – Danska) – Post Danmark A/S/Konkurrencerådet
   (Zadeva C-23/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 82 ES - Zloraba prevladujočega položaja - Trg za razpošiljanje masovne pošte - Direktna pošta - Retroaktivni sistem rabatov - Omejevalni učinek - Merilo enako učinkovitega konkurenta - Stopnja verjetnosti in resnost protikonkurenčnega učinka))
   (2015/C 389/04)
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Sø- og Handelsretten

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Post Danmark A/S

      Tožena stranka: Konkurrencerådet

      Izrek

               1.

               Da bi se ugotovilo, ali bi lahko imel sistem rabatov, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, omejevalni učinek na trgu v nasprotju s členom 82 ES, je treba preučiti vse okoliščine zadeve, zlasti merila in pogoje za dodelitev rabatov, obseg prevladujočega položaja zadevnega podjetja in posebne konkurenčne okoliščine upoštevnega trga. Dejstvo, da navedeni sistem pokriva večino strank na trgu, je lahko koristen pokazatelj pomembnosti te prakse in njenega vpliva na trg, saj lahko poveča verjetnost protikonkurenčnega učinka izrinjenja.

               2.

               Uporaba merila enako učinkovitega konkurenta ni nujen pogoj za ugotovitev, da je sistem rabatov zloraba v smislu člena 82 ES. V položaju, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, uporaba merila enako učinkovitega konkurenta ni smiselna.

               3.

               Člen 82 ES je treba razlagati tako, da mora biti protikonkurenčni učinek sistema rabatov, ki ga uporablja podjetje s prevladujočim položajem, kakršen je ta v postopku v glavni stvari – da bi spadal na področje uporabe tega člena – verjeten, ne da bi bilo treba dokazati, ali je resen ali znaten.

      (1)  UL C 78, 15.3.2014.


title: Zadeva C-667/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van beroep te Antwerpen (Belgija) 14. decembra 2015 – Loterie Nationale – Nationale Loterij NV/Paul Adriaensen in drugi

text:
               21.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van beroep te Antwerpen (Belgija) 14. decembra 2015 – Loterie Nationale – Nationale Loterij NV/Paul Adriaensen in drugi
   (Zadeva C-667/15)
   (2016/C 106/14)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van beroep te Antwerpen

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Loterie Nationale – Nationale Loterij NV

      Nasprotne stranke v pritožbenem postopku: Paul Adriaensen, Werner De Kesel, The Right Frequency VZW

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali uporaba Priloge I, točka 14, Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES (1) z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta predpostavlja, da gre za prepovedani piramidni sistem le tedaj, če je izpolnitev finančne obljube že obstoječim članom

               —

               predvsem ali povečini odvisna od neposrednega posredovanja naprej prispevkov novih članov („neposredna povezava“),
               ali pa

               —

               zadošča, da je izpolnitev finančne obljube že obstoječim članom predvsem ali povečini odvisna od posrednega plačila prek prispevkov že obstoječih članov, to pomeni, ne da bi že obstoječi člani svojo nagrado predvsem ali povečini prejeli iz njihove lastne prodaje ali rabe izdelkov ali storitev, ampak so glede izpolnitve finančne obljube predvsem ali povečini odvisni od uvedbe novih članov in njihovih prispevkov („posredna povezava“)?

      (1)  UL L 149, str. 22.


title: Zadeva C-324/13 P: Pritožba, ki jo je Consultadoria e Serviços, L.da vložila 14. junija 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 10. aprila 2013 v zadevi T-360/11, Fercal – Consultadoria e Serviços proti UUNT – Parfums Rochas (Patrizia Rocha)

text:
               7.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/22

         Pritožba, ki jo je Consultadoria e Serviços, L.da vložila 14. junija 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 10. aprila 2013 v zadevi T-360/11, Fercal – Consultadoria e Serviços proti UUNT – Parfums Rochas (Patrizia Rocha)
   (Zadeva C-324/13 P)
   2013/C 260/39
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Pritožnica: Fercal – Consultadoria e Serviços, L.da (zastopnik: A.J. Rodrigues, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Predlog

               —

               Pritožnica predlaga, naj […] se ugotovi dopustnost tožbe in:

                           (a)

                           razveljavi sodba z dne 10. aprila 2013 petega senata [Splošnega] sodišča v zadevi T-360/11, ki je bila vročena 11. aprila 2013 in, posledično, v skladu z določbami prava Skupnosti, ki se uporabijo, razveljavi odločba drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 8. aprila 2011, v zadevi […] R 2355/2010-2;

                           (b)

                           ugotovi veljavnost znamke tožeče stranke.

                           (c)

                           nasprotni stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               —

               Pritožnica navaja, da člen 60 Uredbe o znamki Skupnosti (1) glede vložitve in oblike pritožbe in njene obrazložitve določa, da jo je treba vložiti pisno v roku dveh mesecev in da je treba vložiti pisno izjavo, ki navaja vzroke za pritožbo, torej njeno obrazložitev, v roku štirih mesecev od datuma obvestila o odločbi.

               —

               Obrazložitev pritožbe je bila poslana po pošti 27. januarja 2011 in je bila prejeta 2. februarja 2011, torej po izteku roka štirih mesecev iz člena 60 Uredbe o znamki Skupnosti.

               —

               Računanje rokov in način vložitve sta urejena v Uredbi Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 189).

               —

               V skladu s pravilom 70(1) in (2) se rok, ki je določen v dnevih, tednih, mesecih ali letih šteje od dneva, ki sledi dnevu, ko je bila opravljena vročitev, ta pa je bila opravljena ko je bil prejet vročeni dokument.

               —

               Če je rok, kot v tej zadevi, izražen v mesecih se izteče v četrtem naslednjem mesecu na isti dan (pravilo 70(4)).

               —

               Ta rok ne teče, če so podane okoliščine,ki preprečujejo ukrepanje in višja sila, za katere ni odgovorna nobena izmed strank.

               —

               Ker je bila vročitev tožeči stranki opravljena 27. septembra 2010 in ker je ta imela štirimesečni rok za vložitev obrazložitve, je ta rok začel teči 28. septembra 2010 in potekel štiri mesece kasneje na isti dan, tj. 28. januarja 2011.

               —

               To pomeni, da mora pritožnica, da ne izgubi svoje pravice, v tem roku ukrepati, torej je njen rok krajši od štirih mesecev.

               —

               Pritožnica je obrazložitev po pošti poslala 27. januarja 2011, torej en dan pred zadnjim dnem roka.

               —

               Pisanje je bilo nasprotni stranki vročeno 2. februarja 2011, ker je bil vmes konec tedna.

               —

               Pritožnica navaja, da je ravnala v skladu s predpisi in v določenem roku, zaradi česar bi morala biti pritožba dopustna.

               —

               Glede tega navaja, da je bila pritožba vložena v roku dveh mesecev iz člena 60(1) Uredbe o znamki Skupnosti.

               —

               Dodaja, da so bili vzroki za pritožbo pisno vloženi v roku štirih mesecev.

               —

               Pritožnica navaja, da je bila ta obrazložitev vložena po pošti, na katero pa nima vpliva.

               —

               „Vložitev“ na katero se nanaša izpodbijana sodba se ne more razlagati absolutno – ob spoštovanju drugačne razlage ali mnenje – kot prejem s strani nasprotne stranke razen, kadar pritožnica ne ukrepa v roku, ki je določen s predpisi.

               —

               V nasprotju z razlago, ki je sprejeta v izpodbijani sodbi člen 60 Uredbe št.o 207/2009 navaja „v roku štirih mesecev […] je treba [vložiti pisno izjavo], ki navaja vzroke za pritožbo“, pri čemer pa to ne more pomeniti niti ne more biti namen te dikcije, da mora biti ta obrazložitev prejeta v tem roku, saj se dokumenti vedno ne pošljejo in prejmejo istočasno.

               —

               Res je da mora pritožnica izpolniti obveznost v roku, kar je tudi storila. Ne sme pa se zato sprejeti razlaga, da je to kar šteje datum prejetja, saj bi to pomenilo kršitev načela enakosti glede na različne države in dejstvo, da enaka sredstva za vložitev morda niso na voljo ali se ne zahtevajo, v skladu z Uredbo št.o 2868/95 pa so alternativna.

               —

               Pritožničina razlaga je, da mora pritožnica v tem štirimesečnem roku poslati ali izročiti in da v tej zadevi vložitev obrazložitve ni bila novost niti presenečenje, saj je prej sporočila svoj namen, da vloži pritožbo.

               —

               Ker je bila s sodbo tožba v celoti zavrnjena pritožnica meni, da ta krši člen 60 Uredbe o znamki Skupnosti in pravila 61, 62, 63, 64, 65 in 70 Uredbe što 2868/95.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (Kodificirano besedilo) (UL L 78, str. 1).


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. septembra 2004, v zadevi T-274/01, Valmont Nederland BV proti Komisiji Evropskih skupnosti (Državna pomoč — Pojem — Ugodnost — Prodajna cena zemljišča — Financiranje parkirišča)

text:
               20.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 284/14

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 16. septembra 2004,
   v zadevi T-274/01, Valmont Nederland BV proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Državna pomoč - Pojem - Ugodnost - Prodajna cena zemljišča - Financiranje parkirišča)
   (2004/C 284/29)
   Jezik postopka: nizozemščina
   V zadevi T-274/01, Valmont Nederland BV, s sedežem v Maarheezu (Nizozemska), ki ga zastopajo A. Van Landuyt, A. Prompers in G. Van de Wal, avocats, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopniki: sprva G. Rozet in H. Speyart, nato pa G. Rozet in H. Van Vliet, z naslovom za vročanje v Luksemburgu), zaradi zahteve za razglasitev ničnosti odločbe Komisije 2002/142/ES z dne 18. julija 2001 o pomoči Nizozemske v korist Valmont Nederland BV (UL 2002, L 48, str. 20), je Sodišče prve stopnje (četrti razširjeni senat), v sestavi H. Legal, predsednik, V. Tiili, sodnica, A. W. H. Meij, M. Vilaras in N. J. Forwood, sodniki; sodni tajnik: J. Plingers, administrator, dne 16. septembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Odločba Komisije 2002/142/ES z dne 18. julija 2001 o pomoči Nizozemske v korist Valmont Nederland BV se razglasi za nično.

               2.

               Komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 3, 5.1.2002.


title: Zadeva T-586/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. junija 2015 – H.P. Gauff Ingenieure/UUNT – Gauff (Gauff THE ENGINEERS WITH THE BROADER VIEW) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti Gauff THE ENGINEERS WITH THE BROADER VIEW — Prejšnji besedni in figurativni nacionalni in skupnostni znamki GAUFF — Relativni razlogi za zavrnitev — Delna zavrnitev prijave — Zahteva za vrnitev v prejšnje stanje — Člen 81 Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               10.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. junija 2015 – H.P. Gauff Ingenieure/UUNT – Gauff (Gauff THE ENGINEERS WITH THE BROADER VIEW)
   (Zadeva T-586/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti Gauff THE ENGINEERS WITH THE BROADER VIEW - Prejšnji besedni in figurativni nacionalni in skupnostni znamki GAUFF - Relativni razlogi za zavrnitev - Delna zavrnitev prijave - Zahteva za vrnitev v prejšnje stanje - Člen 81 Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 262/27)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: H.P. Gauff Ingenieure GmbH & Co. KG – JBG (Nürnberg, Nemčija) (zastopnik: G. Schneider-Rothhaar, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Schifko, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Gauff GmbH & Co. Engineering KG (Nürnberg, Nemčija) (zastopnik: A. Molnar, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 5. septembra 2013 (zadeva R 118/2013 1) v zvezi z zahtevo za vrnitev v prejšnje stanje.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               H.P. Gauff Ingenieure GmbH & Co. KG – JBG se naloži plačilo svojih stroškov in stroškov, ki jih je priglasil Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

               3.

               Gauff GmbH & Co. Engineering KG nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 24, 25.1.2014.


title: Zadeva T-844/16: Tožba, vložena 29. novembra 2016 – Alpirsbacher Klosterbräu Glauner/EUIPO (Klosterstoff)

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/41

         Tožba, vložena 29. novembra 2016 – Alpirsbacher Klosterbräu Glauner/EUIPO (Klosterstoff)
   (Zadeva T-844/16)
   (2017/C 038/54)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Alpirsbacher Klosterbräu Glauner GmbH & Co. KG (Alpirsbach, Nemčija) (zastopnika: W. Göpfert in S. Hofmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „Klosterstoff“ – Prijava št. 13 945 944

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 6.10.2016 v zadevi R 2064/2015-5

      Tožbeni predlog

   Tožeča stranka predlaga:

               —

               razveljavitev izpodbijane odločbe;

               —

               naložitev plačila stroškov postopka EUIPO.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 7(1)(b), (c) in (g) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 7(2) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-135/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgerichts (Nemčija) 3. aprila 2008 – Janko Rottmann proti Freistaat Bayern

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgerichts (Nemčija) 3. aprila 2008 – Janko Rottmann proti Freistaat Bayern
   (Zadeva C-135/08)
   (2008/C 171/22)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesverwaltungsgericht
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Janko Rottmann

      Tožena stranka: Freistaat Bayern
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali pravo Skupnosti nasprotuje pravni posledici izgube državljanstva Evropske unije (in s tem povezanih pravic in temeljnih svoboščin), ki nastane zato, ker po nacionalnem (nemškem) pravu zakonit odvzem državljanstva države članice (Nemčije), ki je bilo pridobljeno z zvijačno prevaro, s hkratnim učinkom nacionalnega prava druge države članice (Avstrije), ki ureja državljanstvo, – kot je v primeru tožeče stranke zaradi neobnovitve izvornega avstrijskega državljanstva – vodi do brezdržavljanstva?

               2.

               V primeru pritrdilnega vprašanja na prvo vprašanje:
               Ali mora država članica (Nemčija), ki je državljanu Evropske unije podelila državljanstvo in mu hoče ponovno odvzeti zvijačno pridobljeno državljanstvo, ob upoštevanju prava Skupnosti trajno ali začasno opustiti odvzem državljanstva, ko ali dokler velja pravna posledica izgube državljanstva Evropske unije, opisane v prvem vprašanju (in s tem povezanih pravic in temeljnih svoboščin), ali mora druga država članica (Avstrija), ki je izdala prejšnje državljanstvo, ob upoštevanju prava Skupnosti svoje nacionalno pravo razlagati in uporabiti ali tudi prilagoditi tako, da ta pravna posledica ne nastopi?


title: Zadeva F-82/07: Tožba, vložena 6. avgusta 2007 – Dittert proti Komisiji

text:
               6.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/32

         Tožba, vložena 6. avgusta 2007 – Dittert proti Komisiji
   (Zadeva F-82/07)
   (2007/C 235/59)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Daniel Dittert (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnika: B. Cortese in C. Cortese, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije Evropskih skupnosti o napredovanju tožeče stranke v napredovalnem obdobju 2006 v naziv AD 9 in ne v naziv AD 10, ki je bila potrjena z odločbo te iste institucije z dne 23. aprila 2007, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke št. R/132/07, naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, uslužbenec Komisije, ki je bila povišana v prejšnji naziv A 7 z učinkom od 1. aprila 2002, bi 30. aprila 2004 lahko napredovala v naziv A 6. 1. maja 2004 je OPI (organ, pristojen za imenovanje) naziv A 7 iz osebnega spisa tožeče stranke nadomestil z novim nazivom A*8 ter kot razlog za zamenjavo navedel „poklicno reformo z dne 1. maja 2004“. Nato je bil naziv A*8 preimenovan v AD 8 z učinkom od 1. maja 2006.
   Tožeča stranka trdi, da so uradniki iz prejšnjega razreda A 7, ki so napredovali v letu 2004, in tisti, ki so napredovali v letih 2005 in 2006, napredovali po začetku veljavnosti Kadrovskih predpisov, s tem da so nekateri napredovali v naziv A*10/AD 10, drugi, med njimi tudi tožeča stranka, pa v naziv A*9/AD 9. Tožeča stranka zatrjuje kršitev načel enakega obravnavanja in upravičenosti do kariere.


title: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 8. junija 2005 v zadevi T-299/03, Nuova fabbrica utensili diamantati Srl (Nuova Fa. U. Di) proti Komisiji Evropskih skupnosti (Ničnostna tožba — Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Nerazkritje dokumenta, ki izhaja iz države članice, brez predhodnega soglasje te države)

text:
               17.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 229/20

      SKLEP SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 8. junija 2005
   v zadevi T-299/03, Nuova fabbrica utensili diamantati Srl (Nuova Fa. U. Di) proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Ničnostna tožba - Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Nerazkritje dokumenta, ki izhaja iz države članice, brez predhodnega soglasje te države)
   (2005/C 229/43)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi T-299/03, Nuova fabbrica utensili diamantati Srl (Nuova Fa. U. Di), s sedežem v Marcellini (Italija), ki jo zastopa M. Calabrese, avocat, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Di Bucci in P. Aalto, skupaj z A. Abatom, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), zaradi predloga za razglasitev ničnosti odločbe Komisije o zavrnitvi dostopa tožeči stranki do določenih dokumentov glede sistema državnih pomoči, razglašenega za združljivega s skupnim trgom z Odločbo Komisije z dne 12. julija 2000 (GS (2000) D105754 — Pomoč št. 715/99), je Sodišče prve stopnje (peti senat), v sestavi M. Vilaras, predsednik, F. Dehousse in D. Šváby, sodnika; sodni tajnik: H. Jung, 8. junija 2005 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 264, 1.11.2003.


20150731067617172015/C 270/568212014TC27020150817SL01SLINFO_JUDICIAL20150619424215Zadeva T-821/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 19. junija 2015 – Pollo Delta di Scabin Giancarlo e C./Komisija
 ---documentbreak--- C2702015SL4250120150619SL0056425421Sklep Splošnega sodišča z dne 19. junija 2015 – Pollo Delta di Scabin Giancarlo e C./Komisija
   (Zadeva T-821/14) (
         1
      )2015/C 270/56Jezik postopka: italijanščinaPredsednik petega senata je odredil izbris zadeve.
   (
         1
      )	UL C 65, 23.2.2015.


title: Zadeva T-281/04: Tožba Paole Staboli proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 9. julija 2004

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/34

         Tožba Paole Staboli proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 9. julija 2004
   (Zadeva T-281/04)
   (2004/C 262/65)
   Jezik postopka: francoščina
   Paola Staboli, stanujoča v Saint-Gillesu (Belgija), ki jo zastopa Lucas Vogel, avocat, je dne 9. julija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nični odločbi OPI z dne 12. marca 2004 in 6. aprila 2004, s katerima je bil zavrnjen ugovor tožeče stranke z dne 29. avgusta 2003, v katerem je ta grajala odločbo z dne 9. maja 2003, s katero ji sodelovanje na dveh konferencah prirejenih v Melbournu in Perthu med 26. junijem in 5. julijem 2003 ni bilo priznano kot usposabljanje in ji v ta namen tudi ni ni bil odobren študijskega dopust:

               —

               če bi bilo potrebno, razglasi za nično tudi zgoraj navedeno odločbo Generalnega direktorja prevajalske službe Komisije z dne 9. maja 2003;

               —

               Komisiji naloži plačilo odškodnine v višini 5000 EUR;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka izpodbija odločbo OPI, s katero ji je bila zavrnjena prošnja za študijski dopust vložena zaradi nastopa v vlogi govornika, na konferencah prirejenih v Melbournu in Perthu v Avstraliji med 26. junijem in 5. julijem 2003.
   Tožeča stranka v utemeljitev svojih zahtevkov zatrjuje:

               —

               Kršitev člena 24(3) Kadrovskih predpisov, sklepa kolegija komisarjev z dne 7. maja 2002 zlasti členov 1, 2 in 3 kot tudi Odločbe o odobritvi programa usposabljanja tožeče stranke za obdobje 2003, s tem da je bila zadevna prošnja za študijski dopust zavrnjena, ker ni šlo za dejavnosti, ki bi pripomogle k osebnostnem razvoju, medtem ko se njen program izobraževanja za leto 2003 na to izrecno sklicuje in ker je ravno zagotavljanje osebnostnega razvoja uradnikov in njihovo uspešno soustvarjanje vsestranskega ugleda Komisije drugače eden izmed ciljev permanentnega poklicnega usposabljanja.

               —

               Kršitev načela prepovedi diskriminacije kot tudi, v danem primeru, kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku, zato ker ji OPI ni priznal, da tema, obravnavana na zadevnih konferencah (srednjeveška literatura natančneje Dantejevo delo), sodi v kontinuirano usposabljanje tožeče stranke, kljub temu da ta predmet predstavlja direktno povezavo z njenimi dejavnostmi v okviru prevajalske službe ter tudi s tem da so študijski dopusti za podobne aktivnosti običajno odobreni drugim uradnikom.


title: Zadeva T-2/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. junija 2013 – Portugalska proti Komisiji (EKUJS — „Jamstveni“ oddelek — EKUJS in EKSRP — Odhodki, izključeni iz financiranja — Odhodki, izvedeni v okviru ukrepa POSEI (tržna leta 2005, 2006 in 2007))

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/65

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. junija 2013 – Portugalska proti Komisiji
   (Zadeva T-2/11) (1)

   (EKUJS - „Jamstveni“ oddelek - EKUJS in EKSRP - Odhodki, izključeni iz financiranja - Odhodki, izvedeni v okviru ukrepa POSEI (tržna leta 2005, 2006 in 2007))
   2013/C 225/144
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Portugalska republika (zastopniki: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo in J. Saraiva de Almeida, zastopniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Guerra e Andrade in P. Rossi, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 4. novembra 2010 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (2010/668/EU) (UL L 288, str. 24), ker je za Portugalsko republiko izvedla finančni popravek v okviru ukrepa POSEI za tržna leta od 2005 do 2007 v skupnem znesku 743 251,25 EUR

      Izrek

               1.

               Sklep Komisije z dne 4. novembra 2010 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (2010/668/EU) (UL L 288, str. 24) se v delu, v katerem je Komisija za Portugalsko republiko izvedla finančni popravek v okviru ukrepa POSEI za finančni obdobji 2006 in 2007, razglasi za ničen.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 89, 19.3.2011.


title: Zadeva C-366/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 1. julija 2013 – Profit Investment SIM SpA, v likvidaciji, proti Stefanu Ossiju in Commerzbank AG

text:
               7.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/30

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 1. julija 2013 – Profit Investment SIM SpA, v likvidaciji, proti Stefanu Ossiju in Commerzbank AG
   (Zadeva C-366/13)
   2013/C 260/55
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte suprema di cassazione

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Profit Investment SIM SpA, v likvidaciji

      Toženi stranki: Stefano Ossi, Commerzbank AG

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se lahko šteje, da obstaja povezava med različnimi primeri iz člena 6(1) Uredbe št. 44/2001 (1), če se razlikujeta predmet zahtevkov, ki se uveljavljata s tožbama, in naslov, na podlagi katerega sta bila vložena sodna zahtevka, če nista v podrednem razmerju ali logično-pravnem neskladju, vendar bi morebitna ugoditev enemu dejansko lahko vplivala na obseg interesa, ki se želi zavarovati z vložitvijo drugega predloga?

               2.

               Ali se lahko šteje, da je zahteva iz člena 23(1)(a) navedene uredbe, da mora biti dogovor o pristojnosti sodišča v pisni obliki, izpolnjena, če je tak dogovor vsebovala listina (Information memorandum), ki jo je enostransko sestavil izdajatelj obveznic, zaradi česar se lahko uporablja dogovor o pristojnosti za spore, ki nastanejo s katerim koli poznejšim kupcem navedenih obveznic, glede njihove veljavnosti; ali pa se lahko šteje, da dogovor o pristojnosti, ki ga vsebuje listina, katere namen je ureditev izdaje obveznic, ki bodo v čezmejnem prometu, ustreza obliki, ki je v skladu z mednarodnimi trgovskimi običaji v smislu člena 23(1)(c) iste uredbe?

               3.

               Ali je treba izraz „v zadevah v zvezi s pogodbenimi razmerji“ iz člena 5(1) navedene uredbe razumeti tako, da se nanaša samo na spore, v katerih se namerava po sodni poti uveljavljati pravno razmerje, ki izhaja iz pogodbe, poleg sporov, ki so z navedenim razmerjem tesno povezani, ali pa se lahko razširi tudi na spore, v katerih se tožeča stranka ne sklicuje na pogodbo, ampak zanika obstoj pravno veljavnega pogodbenega razmerja in želi doseči povračilo zneska, ki je bil plačan iz naslova, ki po njenih navedbah nima pravne veljave?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah; UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19 zvezek 4, str. 42).


title: Zadeva T-344/15 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 1. septembra 2015 – Francija/Komisija (Začasna odredba — Dostop do dokumentov institucij — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokumenta, ki so ju francoski organi sporočili Komisiji v okviru postopka iz Direktive 98/34/ES — Ugovor Francije glede razkritja dokumentov — Odločitev, da se tretji osebi odobri dostop do dokumentov — Predlog za odlog izvršitve — Nujnost — Fumus boni juris — Tehtanje interesov)

text:
               19.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/30

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 1. septembra 2015 – Francija/Komisija
   (Zadeva T-344/15 R)
   ((Začasna odredba - Dostop do dokumentov institucij - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenta, ki so ju francoski organi sporočili Komisiji v okviru postopka iz Direktive 98/34/ES - Ugovor Francije glede razkritja dokumentov - Odločitev, da se tretji osebi odobri dostop do dokumentov - Predlog za odlog izvršitve - Nujnost - Fumus boni juris - Tehtanje interesov))
   (2015/C 346/36)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Francoska republika (zastopniki: F. Alabrune, G. de Bergues, D. Colas in F. Fize, agenti)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Baquero Cruz in F. Clotuche-Duvieusart, agenta)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve Sklepa GESTDEM 2014/6046 z dne 21. aprila 2015 o potrdilni prošnji za dostop do dokumentov na podlagi Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331), s katerim je Komisija odobrila dostop do dveh dokumentov, ki izvirata od francoskih organov in ki sta ji bila sporočena v okviru postopka iz Direktive 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov o storitvah informacijske družbe (UL L 204, str. 37).

      Izrek

               1.

               Izvršitev Sklepa Evropske komisije GESTDEM 2014/6064 z dne 21. aprila 2015 o potrdilni prošnji za dostop do dokumentov na podlagi Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije, s katerim je Komisija odobrila dostop do dveh dokumentov, ki izvirata od francoskih organov in ki sta ji bila sporočena v okviru postopka iz Direktive 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov o storitvah informacijske družbe, se odloži.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Izbris zadeve C-118/04

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/32

         Izbris zadeve C-118/04 (1)

   (2005/C 6/63)

      (Jezik postopka: italijanščina)

   Predsednik Sodišča Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 6. julija 2004 odločil o izbrisu zadeve pod opr. št. C-118/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.


title: Zadeva C-227/05: Sklep Sodišča (tretji senat) z dne  6. aprila 2006  (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bayerisches Verwaltungsgericht München — Nemčija) — Daniel Halbritter proti Freistaat Bayern, katere zakoniti zastopnik je Landesanwaltschaft Bayern (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika — Direktiva 91/439/EGS — Vzajemno priznavanje vozniških dovoljenj — Odvzem dovoljenja v prvi državi članici, povezan z začasno prepovedjo pridobitve novega dovoljenja — Dovoljenje, izdano v drugi državi članici po koncu obdobja začasne prepovedi — Priznanje in prepis tega dovoljenja v prvi državi članici — Predstavitev poročila o sposobnosti za vožnjo, ki ga zahteva nacionalna ureditev)

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/13

         Sklep Sodišča (tretji senat) z dne 6. aprila 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bayerisches Verwaltungsgericht München — Nemčija) — Daniel Halbritter proti Freistaat Bayern, katere zakoniti zastopnik je Landesanwaltschaft Bayern
   (Zadeva C-227/05) (1)

   (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika - Direktiva 91/439/EGS - Vzajemno priznavanje vozniških dovoljenj - Odvzem dovoljenja v prvi državi članici, povezan z začasno prepovedjo pridobitve novega dovoljenja - Dovoljenje, izdano v drugi državi članici po koncu obdobja začasne prepovedi - Priznanje in prepis tega dovoljenja v prvi državi članici - Predstavitev poročila o sposobnosti za vožnjo, ki ga zahteva nacionalna ureditev)
   (2006/C 178/22)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bayerisches Verwaltungsgericht München
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Daniel Halbritter

      Tožena stranka: Freistaat Bayern, katere zakoniti zastopnik je Landesanwaltschaft Bayern
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Bayerisches Verwaltungsgericht München — Razlaga členov 1(2) ter 8(2) in (4) Direktive Sveta 91/439/EGS z dne 29. julija 1991 o vozniških dovoljenjih (UL L 237, str. 1) — Zavrnitev priznanja veljavnosti ali zamenjave vozniškega dovoljenja, ki ga je po izteku obdobja prepovedi izdala druga država članica, imetniku, ki mu je zaradi uživanja mamil odvzeto nacionalno dovoljenje — Obveznost preizkusa sposobnosti.
   Izrek

               1)

               Določbe člena 1(2) v povezavi s členom 8(2) in (4) Direktive Sveta 91/439/EGS z dne 29. julija 1991 o vozniških dovoljenjih, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/26/ES z dne 2. julija 1997, državi članici preprečujejo, da bi na svojem ozemlju zavrnila priznanje pravice do vožnje, ki izhaja iz vozniškega dovoljenja, izdanega v drugi državi članici, in s tem veljavnost navedenega dovoljenja zato, ker imetnik tega dovoljenja, ki mu je bilo na ozemlju prve države članice odvzeto prej pridobljeno dovoljenje, ni zavezan preizkusu sposobnosti za vožnjo, ki ga ureditev te države zahteva za izdajo novega dovoljenja po navedenem odvzemu, če se je začasna prepoved pridobitve novega dovoljenja, povezana s tem odvzemom, iztekla ob izdaji vozniškega dovoljenja v drugi državi članici.

               2)

               Določbe člena 1(2) v povezavi s členom 8(2) in (4) Direktive 91/439, kot je bila spremenjena z Direktivo 97/26, preprečujejo, da bi v okoliščinah, kot so te v zadevi v glavni stvari, lahko država članica, ki je prejela predlog za prepis veljavnega vozniškega dovoljenja, izdanega v drugi državi članici, v nacionalno dovoljenje, ta prepis zavezala pogoju, da se opravi nov preizkus sposobnosti za vožnjo predlagatelja, ki ga ureditev prve države članice zahteva za odstranitev dvomov, ki glede tega obstajajo na podlagi okoliščin pred pridobitvijo dovoljenja v drugi državi članici.

      (1)  UL C 182, 23.7.2005.


title: Zadeva T-360/07 P: Pritožba, ki jo je 19. septembra 2007 vložila Komisija Evropskih skupnosti zoper sodbo, ki jo je 5. julija 2007 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-24/06, Abarca Montiel in drugi proti Komisiji

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/31

         Pritožba, ki jo je 19. septembra 2007 vložila Komisija Evropskih skupnosti zoper sodbo, ki jo je 5. julija 2007 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-24/06, Abarca Montiel in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-360/07 P)
   (2007/C 283/58)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Pritožnica: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Martin in L. Lozano Palacios, zastopnika)

      Druge stranke v postopku: S. Abarca Montiel (Wauthier-Braine, Belgija), K. Adams (Wavre, Belgija), M. Alvarez y Bejerano (Sint-Pieters-Leeuw, Belgija), C. Baesens (Bruselj, Belgija), C. Blancke (Bruselj, Belgija), V. Bruneel (Kampenhout, Belgija), G. Butera (Rebecq, Belgija), C. Clarie (Denderhoutem, Belgija), G. Gallo (Zellik-Asse, Belgija), C. Gilis (Ganshoren, Belgija), I. Gillard (Gingelom, Belgija), C. Kremer (Laeken, Belgija), D. Maris (Schaerbeek, Belgija), M. Menacho y Sanchez (Zellik-Asse, Belgija), R. Thiry (Herstal, Belgija), S. Timmermans (Bruselj, Belgija), R. Tuts (Boutersem, Belgija), E. Tzikas (Anderlecht, Belgija), C. Van Droogenbroeck (Eghezee, Belgija), C. Willems (Liernu, Belgija)
   Predlogi pritožnice:

               —

               naj se razveljavi sodba Sodišča za uslužbence z dne 5. julija 2007 v zadevi F-24/06;

               —

               naj se zadeva vrne Sodišču za uslužbence;

               —

               naj se pridrži odločitev o stroških;

               —

               podredno, naj se razveljavi sodba Sodišča za uslužbence z dne 5. julija 2007 v zadevi F-24/06 in naj, tako da samo odloči o sporu, ugodi predlogom tožene stranke na prvi stopnji in naj zato zavrne tožbo v zadevi F-24/06 in naj se drugim strankam v postopku naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Sodišče za uslužbence (SDU) je s sodbo z dne 5. julija 2007, ki jo je razglasilo v zadevi Abarca Montiel in drugi proti Komisiji, F-24/06, razglasilo za nične odločbe, v katerih Komisija določila uvrstitev in osebni prejemek tožečih strank v okviru njihovih pogodb kot pogodbenih uslužbencev. Tožeče stranke, nekdanje zaposlene belgijskega prava, so bile zaposlene kot strokovne otroške negovalke dojenčkov po spremembi pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti.
   Prvi pritožbeni razlog, ki ga je navedla Komisija v utemeljitev svoje pritožbe, se nanaša na napačno uporabo prava, ker naj bi Sodišče za uslužbence s svojo razlago določb, ki se uporabljajo zlasti v zvezi z zamislijo Komisije glede vključitve družinskih dodatkov v pojem osebnega prejemka, kršilo načelo enakega obravnavanja.
   Drugi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev načela obveznosti obrazložitve, ker se Sodišče za uslužbence ni izreklo v zvezi s pojmom osebnega prejemka.


title: Zadeva C-287/12 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. junija 2013 – Ryanair Ltd proti Evropski uniji, Italijanski republiki in družbi Alitalia – Compagnia Aerea Italiana SpA (Pritožba — Državne pomoči — Posojilo, ki ga je Italijanska republika odobrila letalski družbi Alitalia — Odločba, s katero je bila razglašena nezakonitost in nezdružljivost pomoči — Prodaja sredstev družbe Alitalia — Odločba, s katero je bil ob koncu predhodne faze preučitve ugotovljen neobstoj pomoči — Tožba za razglasitev ničnosti — Pravni interes — Zainteresirana stranka — Dopustnost — Resne težave — Pristojnost — Obveznost obrazložitve)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/36

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. junija 2013 – Ryanair Ltd proti Evropski uniji, Italijanski republiki in družbi Alitalia – Compagnia Aerea Italiana SpA
   (Zadeva C-287/12 P) (1)

   (Pritožba - Državne pomoči - Posojilo, ki ga je Italijanska republika odobrila letalski družbi Alitalia - Odločba, s katero je bila razglašena nezakonitost in nezdružljivost pomoči - Prodaja sredstev družbe Alitalia - Odločba, s katero je bil ob koncu predhodne faze preučitve ugotovljen neobstoj pomoči - Tožba za razglasitev ničnosti - Pravni interes - Zainteresirana stranka - Dopustnost - Resne težave - Pristojnost - Obveznost obrazložitve)
   2013/C 225/61
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Ryanair Ltd (zastopnika: E. Vahida, odvetnik, I.-G. Metaxas-Maragkidis, dikigoros)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija (zastopnika: L. Flynn in D. Grespan, agenta), Italijanska republika (zastopniki: G. Palmieri, agent, in P. Gentili, avvocato dello Stato), Alitalia – Compagnia Aerea Italiana SpA (zastopnik: G. Bellitti, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 28. marca 2012 v zadevi Ryanair Ltd proti Komisiji (T-123/09), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C(2008)6743 z dne 12. novembra 2008, ki se nanaša na posojilo v višini 300 milijonov EUR, ki ga je Italija odobrila letalski družbi Alitalia (Pomoč C 26/08 (ex NN 31/08)) (UL 2009, L 52, str. 3), ker z njo pravnim naslednikom družbe Alitalia ni naloženo vračilo pomoči, in za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008)6745 final z dne 12. novembra 2008, s katero je bilo ugotovljeno, da postopek prodaje sredstev družbe Alitalia v okviru izrednega upravnega postopka, ki bi moral pripeljati do likvidacije navedene letalske družbe, ni državna pomoč, če italijanski organi spoštujejo zaveze za zagotovitev tega, da bodo transakcije opravljene po tržni ceni (Pomoč N 510/2008, UL C 46, str. 6)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družba Ryanair Ltd poleg lastnih stroškov nosi stroške, ki sta jih priglasili Evropska komisija in družba Alitalia – Compagnia Aerea Italiana SpA.

               3.

               Italijanska republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 303, 6.10.2012.


title: Zadeva T-694/14: Tožba, vložena 22. septembra 2014 – EREF proti Komisiji

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/56

         Tožba, vložena 22. septembra 2014 – EREF proti Komisiji
   (Zadeva T-694/14)
   2014/C 409/77
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: European Renewable Energies Federation (EREF) (Bruselj, Belgija) (zastopnik: U. Prall, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi določbe Sporočila Komisije – Smernice o državni pomoči za varstvo okolja in energijo za obdobje 2014–2020 z dne 28. junija 2014 (UL C 200/1) v zvezi z oceno združljivosti na podlagi člena 107(3)(c) Pogodbe v poglavju 3.3.2. o oblikovanju programov podpore za energijo iz obnovljivih virov z naslovom „Pomoč za tekoče poslovanje za obnovljive vire energije“.

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo vseh stroškov postopka, vključno s stroški tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: domnevna nepristojnost.

                           —

                           Komisija naj ne bi bila pristojna za sprejetje Smernic, saj naj bi evropski zakonodajalec omejil pristojnost na področju energetike. V skladu s členom 194 PDEU naj tehnološko nevtralnih programov pomoči za energijo iz obnovljivih virov ne bi bilo mogoče naložiti državam članicam, saj vplivajo na njihove suverene energetske pravice. Evropska komisija naj ne bi bila zakonodajalec EU in naj ne bi mogla smernic uporabiti za sprejemanje „kvazi zakonodaje“ v nasprotju z določbami sekundarnega prava EU, to je z Direktivo 2009/28/ES o energiji iz obnovljivih virov.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: domnevna kršitev dolžnosti obrazložitve.

                           —

                           Komisija naj bi s sprejetjem Smernic kršila dolžnost obrazložitve, ki je bistvena procesna predpostavka. Ne v Smernicah ne v oceni vpliva naj ne bi bilo mogoče najti ustrezne utemeljitve za izbiro politike, v skladu s katero se od vseh držav članic načeloma zahteva sprejetje tehnološko nevtralnega konkurenčnega sistema razpisov za vzpostavitev pomoči za energijo iz obnovljivih virov.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: domnevna kršitev načela sorazmernosti.

                           —

                           Komisija naj bi s Smernicami dalje kršila načelo sorazmernosti, saj Smernice predlagajo instrumente, ki niso primerni za razglašene namene spodbujanja ciljev EU v zvezi z energijo iz obnovljivih virov ob hkratnem zmanjševanju izkrivljajočih učinkov. Ti instrumenti naj prav tako ne bi bili sorazmerni, saj naj bi ustvarjali čezmerno breme tako za države članice, ki bodo skoraj vse morale sprejeti reformo njihovih programov pomoči za energijo iz obnovljivih virov, in za posameznike, ki bodo morali prevzeti dodatno administrativno breme, povzročeno s sodelovanjem v konkurenčnih razpisnih postopkih.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: domnevna zloraba pooblastil.

                           —

                           Smernice naj bi pomenile zlorabo pooblastil s strani Komisije. Komisija naj bi s Smernicami skušala sprejemati zakonodajo na področjih, na katerih zakonodajalec EU nima pristojnosti, in namigovala, da naj bi bil cilj ukrepov, ki so vsebinsko usmerjeni v usklajevanje pomoči za energijo iz obnovljivih virov v EU, zagotavljanje združljivosti nekaterih ukrepov državne pomoči z notranjim trgom.


title: Zadeva T-169/08 RENV: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2016 – DEI/Komisija (Konkurenca — Zloraba prevladujočega položaja — Grški trg dobave lignita in grški grosistični trg z električno energijo — Odločba, s katero je bila ugotovljena kršitev člena 86(1) ES v povezavi s členom 82 ES — Podelitev ali ohranitev pravic javnemu podjetju za izkoriščanje javnih nahajališč lignita — Opredelitev zadevnih trgov — Obstoj neenakih možnosti — Obveznost obrazložitve — Legitimno pričakovanje — Zloraba pooblastil — Sorazmernost)

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2016 – DEI/Komisija
   (Zadeva T-169/08 RENV) (1)

   ((Konkurenca - Zloraba prevladujočega položaja - Grški trg dobave lignita in grški grosistični trg z električno energijo - Odločba, s katero je bila ugotovljena kršitev člena 86(1) ES v povezavi s členom 82 ES - Podelitev ali ohranitev pravic javnemu podjetju za izkoriščanje javnih nahajališč lignita - Opredelitev zadevnih trgov - Obstoj neenakih možnosti - Obveznost obrazložitve - Legitimno pričakovanje - Zloraba pooblastil - Sorazmernost))
   (2017/C 038/28)
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (Atene, Grčija) (zastopnik: P. Anestis, odvetnik)

      Intervenientka v podporo tožeče stranke: Helenska republika (zastopnika: P. Mylonopoulos in K. Boskovits, agenta)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: T. Christoforou, agent, skupaj s A. Oikonomoujem, odvetnikom)

      Intervenientke v podporo toženi stranki: Elpedison Paragogi Ilektrikis Energeias AE (Elpedison Energeiaki), nekdanja Energeiaki Thessalonikis AE (Marousi, Grčija) in Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (HE & D SA) (Kifisia, Grčija) (zastopnika: P. Skouris in E. Trova, odvetnika) in Mytilinaios AE (Atene), Protergia AE (Atene) in Alouminion tis Ellados VEAE, nekdanja Alouminion AE (Atene) (zastopniki: N. Korogiannakis, I. Zarzoura, D. Diakopoulos in E. Chrisafis, odvetniki)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU in se nanaša na razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 824 final z dne 5. marca 2008 o podelitvi ali ohranitvi pravic za pridobivanje lignita v korist družbe DEI s strani Helenske republike.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) se naloži, da poleg svojih stroškov nosi stroške Evropske komisije, družbe Elpedison Paragogi Ilektrikis Energeias AE (Elpedison Energeiaki), družbe Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (HE & D SA), družbe Mytilinaios AE, družbe Protergia AE in družbe Alouminion tis Ellados VEAE.

               3.

               Helenska republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 183, 19.7.2008.


title: Zadeva C-467/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Gießen (Nemčija) 28. septembra 2010 – kazenski postopek zoper Barisa Akyüza

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Gießen (Nemčija) 28. septembra 2010 – kazenski postopek zoper Barisa Akyüza
   (Zadeva C-467/10)
   ()
   2010/C 328/33
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Gießen

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Baris Akyüz

      Vprašanja za predhodno odločanje

               (a)

               Ali je treba člen 1(2) v povezavi s členom 8(4) in (2) Direktive Sveta z dne 29. julija 1991 o vozniških dovoljenjih (91/439/EGS) (1)

               (b)

               člen 2(1) v povezavi s členom 11(4) Direktive 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vozniških dovoljenjih (prenovitev) (2)

         razlagati tako,

               1.

               da državi članici (državi gostiteljici) preprečujeta zavrnitev priznanja vozniškega dovoljenja, ki ga je izdala druga država članica (država izdajateljica) na svojem ozemlju, če je pred pridobitvijo vozniškega dovoljenja v državi izdajateljici prišlo do zavrnitve izdaje vozniškega dovoljenja v državi gostiteljici, ker niso bili izpolnjeni telesni in duševni pogoji za varno vožnjo motornega vozila;

               2.

               če je odgovor na navedeno vprašanje pritrdilen: da državi članici (državi gostiteljici) preprečujeta zavrnitev priznanja vozniškega dovoljenja, ki ga je izdala druga država članica (država izdajateljica) na svojem ozemlju, če je pred pridobitvijo vozniškega dovoljenja v državi izdajateljici prišlo do zavrnitve izdaje vozniškega dovoljenja v državi gostiteljici, ker niso bili izpolnjeni telesni in duševni pogoji za varno vožnjo motornega vozila
                     in
                   je bila na podlagi podatkov iz vozniškega dovoljenja, drugih nespornih informacij s strani države izdajateljice ali drugih nedvomnih spoznanj, zlasti morebitnih navedb imetnika vozniškega dovoljenja samega ali drugih gotovih spoznanj države gostiteljice, ugotovljena kršitev pravila o prebivališču iz člena 7(1)(b) Direktive 91/439/EGS oziroma člena 7(1)(e) Direktive 2006/126/ES,

                           —

                           če druga nedvomna spoznanja, zlasti morebitne navedbe imetnika vozniškega dovoljenja samega ali druga gotova spoznanja države gostiteljice, ne zadoščajo: ali informacije izhajajo iz države izdajateljice v smislu sodne prakse Sodišča tudi takrat, če niso bile posredovane neposredno, temveč samo posredno v obliki sporočila tretjih oseb, ki se opirajo na take informacije, zlasti veleposlaništva države gostiteljice v državi izdajateljici –;

               3.

               da državi članici (državi gostiteljici) preprečujeta zavrnitev priznanja vozniškega dovoljenja, ki ga je izdala druga država članica (država izdajateljica) na svojem ozemlju, če so bili sicer izpolnjeni formalni pogoji za pridobitev vozniškega dovoljenja v državi izdajateljici, vendar se je ugotovilo, da je bivanje namenjeno izključno pridobitvi vozniškega dovoljenja in nobenemu drugemu namenu, varovanemu s pravom Unije, zlasti s temeljnimi svoboščinami, določenimi v PDEU in Listini Evropske unije o temeljnih pravicah ter Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (turizem zaradi pridobitve vozniškega dovoljenja)?

      (1)  UL L 237, str. 1.

      (2)  UL L 403, str. 18.


title: Zadeva T-186/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. junija 2015 – Copernicus-Trademarks/UUNT – Maquet (LUCEA LED) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti LUCEA LED — Prejšnja besedna znamka Skupnosti LUCEO — Neobstoj prejšnje znamke — Zahteva za priznanje prednostne pravice — Datum prednosti, vpisan v register — Dokumenti o prednostni pravici — Preizkus po uradni dolžnosti — Pravica do izjave)

text:
               10.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 25. junija 2015 – Copernicus-Trademarks/UUNT – Maquet (LUCEA LED)
   (Zadeva T-186/12) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti LUCEA LED - Prejšnja besedna znamka Skupnosti LUCEO - Neobstoj prejšnje znamke - Zahteva za priznanje prednostne pravice - Datum prednosti, vpisan v register - Dokumenti o prednostni pravici - Preizkus po uradni dolžnosti - Pravica do izjave))
   (2015/C 262/21)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Copernicus-Trademarks Ltd (Borehamwood, Združeno kraljestvo), ki ji je bilo dovoljeno, da vstopi v postopek namesto družbe Verus EOOD (zastopnika: sprva S. Vykydal, nato F. Henkel, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Maquet SAS (Ardon, Francija) (zastopnik: N. Hebeis, odvetnik)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 13. februarja 2012 (zadeva R 67/2011-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Capella EOOD in Maquet SAS.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Copernicus-Trademarks Ltd nosi svoje stroške, stroške Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) in stroške družbe Maquet SAS.

      (1)  UL C 200, 7.7.2012.


title: Zadeva C-306/07: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. decembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Højesteret – Danska) – Ruben Andersen proti Kommunernes Landsforening som mandatar for Slagelse Kommune (tidl. Skælskør Kommune) (Obveščanje delavcev – Direktiva 91/533/EGS – Člen 8(1) in (2) – Področje uporabe – Zaposleni, ki so zajeti s kolektivno pogodbo – Opredelitev začasne pogodbe o zaposlitvi ali delovnega razmerja)

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/13

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. decembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Højesteret – Danska) – Ruben Andersen proti Kommunernes Landsforening som mandatar for Slagelse Kommune (tidl. Skælskør Kommune)
   (Zadeva C-306/07) (1)

   (Obveščanje delavcev - Direktiva 91/533/EGS - Člen 8(1) in (2) - Področje uporabe - Zaposleni, ki so „zajeti“ s kolektivno pogodbo - Opredelitev „začasne“ pogodbe o zaposlitvi ali delovnega razmerja)
   (2009/C 44/21)
   Jezik postopka: danščina
   Predložitveno sodišče
   Højesteret
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ruben Andersen

      Tožena stranka: Kommunernes Landsforening som mandatar for Slagelse Kommune (tidl. Skælskør Kommune)
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Højesteret – Razlaga člena 8(1) in (2) Direktive Sveta 91/533/EGS z dne 14. oktobra 1991 o obveznosti delodajalca, da zaposlene obvesti o pogojih, ki se nanašajo na pogodbo o zaposlitvi ali delovno razmerje (UL L 288, str. 32) – Uporaba kolektivne pogodbe, ki prenaša direktivo, za zaposlenega, ki ni član enega od sindikatov, ki so podpisali omenjeno pogodbo – Pravice zaposlenih, ki menijo, da so jim zaradi neizpolnjevanja obveznosti iz Direktive kršene pravice.
   Izrek

               1)

               Člen 8(1) Direktive Sveta 91/533/EGS z dne 14. oktobra 1991 o obveznosti delodajalca, da zaposlene obvesti o pogojih, ki se nanašajo na pogodbo o zaposlitvi ali delovno razmerje, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki določa, da se kolektivna pogodba, ki zagotavlja prenos določb te direktive v nacionalno pravo, uporablja za zaposlenega, čeprav ta ni član nobene sindikalne organizacije, ki je podpisala navedeno kolektivno pogodbo.

               2)

               Člen 8(2), drugi pododstavek, Direktive 91/533 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da se zaposleni, ki ni član sindikalne organizacije, ki je podpisnica kolektivne pogodbe, s katero se ureja njegovo delovno razmerje, šteje za „zajetega“ s to pogodbo v smislu navedenega člena.

               3)

               Besedilo „začasn[a] pogodb[a] o zaposlitvi ali delovno razmerje“ v členu 8(2), drugi pododstavek, Direktive 91/533 je treba razlagati tako, da se nanaša na pogodbe o zaposlitvi in delovna razmerja za krajši čas. Če za ta namen v predpisih države članice ni pravila, mora to obdobje določiti nacionalno sodišče, in sicer za vsak primer posebej in glede na posebnosti določenih sektorjev ali določenih poklicev in dejavnosti. To obdobje pa je treba določiti tako, da je zagotovljeno učinkovito varstvo pravic, ki jih uživajo zaposleni iz naslova navedene direktive.

      (1)  UL C 211, 8.9.2007.


title: Zadeva T-19/07: Tožba, vložena 25. januarja 2007 — Systran in Systran Luxembourg proti Komisiji

text:
               24.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/21

         Tožba, vložena 25. januarja 2007 — Systran in Systran Luxembourg proti Komisiji
   (Zadeva T-19/07)
   (2007/C 69/49)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Systran SA in Systran Luxembourg (zastopnika: J.-P. Spitzer in E. de Boissieu, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               odreditev takojšnje prekinitve kršitve in razkritja s strani Evropske skupnosti, ki ju je storila Komisija;

               —

               odreditev zaplembe vseh nosilcev podatkov, ki jih imata v posesti Komisija in družba GOSSELIES, na katerih je shranjen razvoj informacijske tehnologije, ki ga izvaja družba GOSSELIES na različicah EC-SYSTRAN Unix in SYSTRAN Unix s kršitvijo pravic družbe SYSTRAN in izročitev teh nosilcev podatkov družbi SYSTRAN oziroma vsaj uničenje teh pod nadzorom javnega uradnika;

               —

               naložitev Evropski skupnosti, v imenu katere nastopa Komisija, plačila odškodnine za škodo, ki sta jo utrpeli tožeči stranki zaradi kršitve s strani Komisije, in sicer s strani Direkcije za prevajanje (DGT) pri opravljanju svojih dolžnosti

               —

               odškodnina znaša:

                           —

                           za SYSTRAN Luxembourg 1.531.000 evrov;

                           —

                           za SYSTRAN SA 47.014.000 evrov s pridržkom spremembe in 2.000.000 evrov iz naslova nepremoženjske škode;

               —

               odreditev objave odločbe Sodišča prve stopnje v specializiranih časopisih, revijah in na specializiranih spletnih straneh, ki jih izbere družba SYSTRAN na stroške Komisije;

               —

               v vsakem primeru naložitev plačila vseh stroškov Komisiji.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Z licenčnimi pogodbami za uporabo avtomatskega programa za prevajanje SYSTRAN, ki so jih sklenili pravni predniki tožečih strank in Komisija, je zadnja dobila pravico za uporabo programa za svoje potrebe in za potrebe evropskih administratorjev. Po mnenju tožečih strank v pogodbah ni bil predviden noben prenos pravic intelektualne lastnine za program SYSTRAN na Komisijo. Med leti 1999 in 2002 je družba SYSTRAN Komisiji po posredniku, podružnici SYSTRAN Luxembourg, zagotovila prehod na nov sistem uporabe. Zato je bila podpisana pogodba s Komisijo, v kateri je bilo določeno, da celoten sistem za prevajanje ostaja v njeni lasti „ne da bi to kakorkoli vplivalo na že obstoječe pravice intelektualne ali industrijske lastnine“.
   Oktobra 2003 je Komisija objavila javno naročilo za oddajo ponudbe glede „vzdrževanja in jezikovne nadgradnje avtomatske prevajalske službe Evropske Komisije in povezanih storitev“ (1). Tožeči stranki v tem postopku nista sodelovali. Družba SYSTRAN je navedla svoje pridržke glede javnega naročila in pogodbe, ki bi mu sledila, ker bi po njenem mnenju lahko ogrozila njene pravice intelektualne lastnine na programu.
   V tej tožbi tožeči stranki zatrjujeta, da naj bi oddaja javnega naročila drugi družbi in ne družbi SYSTRAN kršila njune pravice intelektualne lastnine in bi zahtevala razkritje njunega strokovnega znanja izbranemu ponudniku javnega naročila. Zatrjujeta, da bi uresničitev nalog, določenih z javnim naročilom, ki med drugim vsebuje tudi izvajanje sprememb in prilagoditev sistema, ki ga je prvotno ustvarila družba SYSTRAN, zahtevala vsaj njeno predhodno soglasje. Zato trdita, da Komisija s tem, da ni nikoli zahtevala tega soglasja, kršila pravice intelektualne lastnine glede sistema SYSTRAN in posledično razkritja strokovnega znanja tožečih strank s kršitvijo člena 4 Direktive 91/250/EGS (2), kot je prenesena v notranje pravne sisteme.
   Tožeči stranki trdita, da naj bi kršitev programa SYSTRAN in razkritje njunega strokovnega znanja pomenila kršitev, ki utemeljuje odgovornost Skupnosti na podlagi členov 235 in 288, drugi odstavek, ES. Poleg tega zatrjujeta, da te so napake povzročile škodo, ki bi jo morala povrniti Komisija.

      (1)  Javno naročilo št. 2003/S 191-171556 (UL S 191).

      (2)  Direktiva Sveta z dne 14. maja 1991 o pravnem varstvu računalniških programov, UL L 122, str. 42.


title: Zadeva C-580/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Berlin (Nemčija) 16. decembra 2014 – Odvetnica Sandra Bitter kot stečajna upraviteljica Ziegelwerk Höxter GmbH/Zvezna republika Nemčija

text:
               23.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Berlin (Nemčija) 16. decembra 2014 – Odvetnica Sandra Bitter kot stečajna upraviteljica Ziegelwerk Höxter GmbH/Zvezna republika Nemčija
   (Zadeva C-580/14)
   (2015/C 096/03)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Odvetnica Sandra Bitter kot stečajna upraviteljica Ziegelwerk Höxter GmbH

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali določba iz člena 16(3), drugi stavek, Direktive 2003/87/ES (1), v skladu s katero je kazen za presežne emisije 100 EUR za vsako tono ekvivalenta ogljikovega dioksida, izpuščeno iz naprave, za katero upravljavec ni predal pravic, krši načelo sorazmernosti?

      (1)  Direktiva 2003/87/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL L 275, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 631).


title: Zadeva T-3/08: Tožba, vložena 2. januarja 2008 – Coedo Suárez proti Svetu

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/54

         Tožba, vložena 2. januarja 2008 – Coedo Suárez proti Svetu
   (Zadeva T-3/08)
   (2008/C 64/87)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Angel Coedo Suárez (Bruselj, Belgija) (zastopnika: S. Rodrigues in C. Bernard-Glanz, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Tožba naj se razglasi za dopustno;

               —

               naj se razglasi ničnost sklepa Sveta z dne 30. oktobra 2007 v delu, v katerem je tožeči stranki zavrnil dostop do več dokumentov Sveta v zvezi z incidentom in ki so temu sledili, ki se je zgodil med tožečo stranko in njenim sodelavcem 19. februarja 2004 (zapisniki internih zasedanj, ugotovitve preiskave in poročilo varnostne službe);

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   S to tožbo tožeča stranka zahteva razglasitev ničnosti sklepa Sveta z dne 30. oktobra 2007, ki ga je sprejel GD F generalnega sekretariata Sveta in s katerim je bila zavrnjena njena prošnja za odobritev dostopa do dokumentov v zvezi z incidentom, ki se je zgodil med tožečo stranko in njenim sodelavcem.
   V podporo svoje tožbe tožeča stranka navaja dva tožbena razloga.
   Prvi tožbeni razlog je kršitev člena 4(1)(b) Uredbe št. 1049/2001 (1) in kršitev obveznosti obrazložitve uporabe tega predpisa.
   Drugi tožbeni razlog je kršitev člena 5 Uredbe št. 45/2001 (2) in očitno nepravilna uporaba te uredbe.

      (1)  Uredba (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43).

      (2)  Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL L 8, str. 1).


title: Zadeva C-270/12: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 22. januarja 2014 – Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska proti Evropskemu parlamentu, Svetu Evropske unije (Uredba (EU) št. 236/2012 — Prodaja na kratko in določeni vidiki poslov kreditnih zamenjav — Člen 28 — Veljavnost — Pravna podlaga — Pooblastila Evropskega organa za vrednostne papirje in trge za posredovanje v izjemnih razmerah)

text:
               22.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 85/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 22. januarja 2014 – Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska proti Evropskemu parlamentu, Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-270/12) (1)

   (Uredba (EU) št. 236/2012 - Prodaja na kratko in določeni vidiki poslov kreditnih zamenjav - Člen 28 - Veljavnost - Pravna podlaga - Pooblastila Evropskega organa za vrednostne papirje in trge za posredovanje v izjemnih razmerah)
   2014/C 85/06
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: A. Robinson, agent, skupaj z J. Stratfordom, QC, in A. Henshawom, barrister)

      Toženi stranki: Evropski parlament (zastopniki: A. Neergaard in R. Van de Westelaken ter D. Gauci in A. Gros-Tchorbadjiyska, agenti), Svet Evropske unije (zastopniki: H. Legal in A. De Elera ter E. Dumitriu-Segnana, agenti)

      Intervenientke v podporo toženima strankama: Kraljevina Španija (zastopnik: A. Rubio González, agent), Francoska republika (zastopniki: G. de Bergues, D. Colas in E. Ranaivoson, agenti), Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, agent, skupaj z F. Urbanijem Nerijem, avvocato dello Stato), Evropska komisija (zastopniki: T. van Rijn, B. Smulders in C. Zadra ter R. Vasileva, agenti)

      Predmet

   Ničnostna tožba – Veljavnost člena 28 Uredbe (EU) št. 236/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. marca 2012 o prodaji na kratko in določenih vidikih poslov kreditnih zamenjav (UL L 86, str. 1) – Institucionalno ravnotežje – Kršitev pogojev, ki jih je Sodišče v sodni praksi določilo za prenos pooblastil na agencije – Kršitev členov 290 PDEU in 291 PDEU – Kršitev člena 114 PDEU – Dodelitev pristojnosti za ukrepanje Evropskemu organu za vrednostne papirje in trge (ESMA) – Diskrecijska pravica, ki jo ima ESMA za potrebe njene intervencije in sprejemanja ukrepov – Značilnost ukrepov, ki jih lahko sprejme ESMA

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Kraljevina Španija, Francoska republika, Italijanska republika in Evropska komisija nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 273, 8.9.2012.


title: Zadeva C-568/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 14. novembra 2011 vložilo Vestre Landsret (Denska) – Agroferm A/S proti Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/35

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 14. novembra 2011 vložilo Vestre Landsret (Denska) – Agroferm A/S proti Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri
      (Zadeva C-568/11)
      (2012/C 25/67)
      Jezik postopka: danščina

         Predložitveno sodišče

      Vestre Landsret

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Agroferm A/S

         Tožena stranka: Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali proizvod, proizveden iz sladkorja, fermentiranega s pomočjo bakterij Corynebacterium glutamicum, ki poleg nečistoč iz proizvodnega postopka (nespremenjene surovine, reagenti, ki se uporabljajo v proizvodnem postopku, in stranski produkti), kot je podrobneje navedeno v prilogi 1 k predlogu za sprejetje predhodne odločbe, vsebuje približno 65 % lizin sulfata, spada v tarifne številke 2309, 2922 ali 3824 kombinirane nomenklature v različici, ki izhaja iz Priloge I k Uredbi (Komisije) (ES) št. 1719/2005 (1) z dne 27. oktobra 2005 o spremembi Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi?
                  Ali je pri tem pomembno, ali so bile nečistoče zadržane namerno, zato da proizvod postane posebej primeren ali da se izboljša njegova primernost za proizvodnjo krme, ali pa so bile zadržane, ker jih ni treba ali jih ni smotrno odstraniti? Katere smernice naj se uporabijo za presojo te zadeve v danem primeru?
                  Ali je za odgovor pomembno, da je mogoče proizvajati druge proizvode, ki vsebujejo lizin, vključno s „čistim“ (> 98-odstotnim) lizinom in proizvodi lizin-HCl z višjo vsebnostjo lizina kot zgoraj opisani proizvod lizin sulfat, in ali je pri tem pomembno, da količina lizin sulfata in drugih nečistoč v zgoraj opisanem proizvodu lizin sulfat ustreza količini, vsebovani v proizvodih lizin sulfat drugih proizvajalcev? Katere smernice naj se uporabijo za presojo zadeve v danem primeru?

                  2.

                  Ali bi nacionalni organi ravnali v nasprotju s pravom Evropske unije, če – ob domnevi, da po načelu zakonitosti proizvodnja ni bila zajeta v sistemu nadomestil – v zadevi, kot je obravnavana, ob upoštevanju nacionalnih načel pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj ne bi zahtevali vračila zneskov nadomestil, ki jih je proizvajalec sprejel v dobri veri?

                  3.

                  Ali bi nacionalni organi ravnali v nasprotju s pravom Evropske unije, če bi – ob domnevi, da po načelu zakonitosti proizvodnja ni bila zajeta v sistemu nadomestil – v zadevi, kot je obravnavana, ob upoštevanju nacionalnih načel pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj spoštovali zaveze (potrdila o nadomestilu), za katere so veljali roki in ki jih je proizvajalec sprejel v dobri veri?

         (1)  UL L 286, str. 1.


title: Zadeva C-403/07: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 27. novembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Metherma GmbH & Co.KG proti Hauptzollamt Düsseldorf (Skupna carinska tarifa – Kombinirana nomenklatura – Tarifna razvrstitev – Tarifni številki 8101 in 8102 – Razdrobitev in razrez palic iz volframa ali molibdena, ki so dobljene samo s sintranjem – Surova volfram in molibden, vključno s palicami, ki so dobljene samo s sintranjem – Odpadki in ostanki)

text:
               24.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/8

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 27. novembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Metherma GmbH & Co.KG proti Hauptzollamt Düsseldorf
   (Zadeva C-403/07) (1)

   (Skupna carinska tarifa - Kombinirana nomenklatura - Tarifna razvrstitev - Tarifni številki 8101 in 8102 - Razdrobitev in razrez palic iz volframa ali molibdena, ki so „dobljene samo s sintranjem“ - Surova volfram in molibden, vključno s palicami, ki so dobljene samo s sintranjem - Odpadki in ostanki)
   (2009/C 19/12)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesfinanzhof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Metherma GmbH & Co.KG

      Tožena stranka: Hauptzollamt Düsseldorf
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesfinanzhof – Razlaga Uredbe Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL L 256, str. 1) – Sprememba tarifne podštevilke za palice iz volframa ali molibdena, dobljene s sintranjem, ko so palice zdrobljene.
   Izrek
   Kombinirano nomenklaturo iz priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, v različici, ki velja za leto 2001, in sicer tisti, ki izhaja iz Uredbe Komisije (ES) št. 2388/2000 z dne 13. oktobra 2000 o spremembi priloge I k Uredbi št. 2658/87, je treba razlagati tako, da se za palice iz volframa in molibdena, „dobljene samo s sintranjem“, uporabi tarifna podštevilka 8101 91 10 oziroma 8102 91 10. Takih palic, ki izhajajo iz surove oblike zadevnih kovin in ne iz kovinskega blaga, z razrezom ali razdrobitvijo ni mogoče spremeniti v odpadne kovine, ki so uvrščene pod tarifno podštevilko 8101 91 90 oziroma 8102 91 90 navedene kombinirane nomenklature.

      (1)  UL C 283, 24.11.2007.


20150731037616952015/C 270/503472015TC27020150817SL01SLINFO_JUDICIAL20150618404121Zadeva T-347/15: Tožba, vložena 18. junija 2015 – Uganda Commercial Impex/Svet
 ---documentbreak--- C2702015SL4010120150618SL0050401412Tožba, vložena 18. junija 2015 – Uganda Commercial Impex/Svet
   (Zadeva T-347/15)2015/C 270/50Jezik postopka: angleščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Uganda Commercial Impex (UCI) Ltd (Kampala, Uganda) (zastopniki: A. Meskarian, S. Zaiwalla, P. Reddy, K. Mittal, Solicitors, in R. Blakeley, Barrister)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            Sklep Sveta (SZVP) 2015/620 (
                  1
               ) in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2015/614 (
                  2
               ) v delu, v katerem se uporabljata za UCI (vključno z vnosom družbe UCI v točko 9(b) Priloge k Sklepu in Uredbi), razglasi za nična;

            —

            po potrebi ugotovi, da se člen 9(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1183/2005 z dne 18. julija 2005 (kakor je bila spremenjena) ne uporablja za družbo UCI; in

            —

            Svetu naloži plačilo stroškov družbe UCI.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

            1.

            Prvi tožbeni razlog: trditev, da Svet ni opravil nobene neodvisne presoje oziroma ni opravil ustrezne neodvisne presoje o uvrstitvi družbe UCI, kakor je bil zavezan.

            2.

            Drugi tožbeni razlog: trditev, da je Svet v vsakem primeru storil očitno napako pri presoji in/ali da je uvrstitev družbe UCI nezakonita, ker merila za uvrstitev glede družbe UCI niso izpolnjena.

            3.

            Tretji tožbeni razlog: trditev, da so bile postopkovne pravice družbe UCI, zlasti pravica do obrambe in pravica do učinkovitega sodnega varstva, kršene, in da Svet ni podal ustrezne obrazložitve.

            4.

            Četrti tožbeni razlog: trditev, da pomeni uvrstitev družbe UCI v vsakem primeru kršitev njenih temeljnih pravic in načela sorazmernosti.

      (
         1
      )	Sklep Sveta (SZVP) 2015/620 z dne 20. aprila 2015 o spremembi Sklepa 2010/788/SZVP o omejitvenih ukrepih proti Demokratični republiki Kongo (UL L 102, 21.4.2015, str. 43).
   (
         2
      )	Izvedbena uredba Sveta (EU) 2015/614 z dne 20. aprila 2015 o izvajanju člena 9(4) Uredbe (ES) št. 1183/2005 o uvedbi določenih posebnih omejevalnih ukrepov za osebe, ki kršijo embargo na orožje glede Demokratične republike Kongo (UL L 102, 21.4.2015, str. 10).


title: Zadeva T-716/13: Tožba, vložena 27. decembra 2013 – Harry's New York Bar proti UUNT – Harrys Pubar (HARRY’S BAR)

text:
               14.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/38

         Tožba, vložena 27. decembra 2013 – Harry's New York Bar proti UUNT – Harrys Pubar (HARRY’S BAR)
   (Zadeva T-716/13)
   2014/C 112/50
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Harry's New York Bar SA (Pariz, Francija) (zastopnik: S. Arnaud, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Harrys Pubar AB (Gothenburg, Švedska)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 8. oktobra 2013, izdana v združenih zadevah R 946/2012-1 in R 995/2012-1, naj se razveljavi.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „HARRY’S BAR“ za blago in storitve iz razredov 25, 29, 30, 32, 33 in 43 – prijava znamke Skupnosti št. 3 378 031

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: švedske registracije znamk št. 356 009, 320 026, 315 142, 55 6513-1066 za blago in sotritve iz razredov 25 in 42

      Odločba oddelka za ugovore: ugovoru se delno ugodi

      Odločba odbora za pritožbe: pritožbi se deloma ugodi v zadevi R 995/2012-1 in pritožba se zavrne v zadevi R 946/2012-1

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 8(1)(b) in 4 Uredbe o znamki


title: Zadeva T-334/14: Tožba, vložena 14. maja 2014 – Roca Sanitario proti UUNT – Villeroy & Boch (Armatura)

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/26

         Tožba, vložena 14. maja 2014 – Roca Sanitario proti UUNT – Villeroy & Boch (Armatura)
   (Zadeva T-334/14)
   2014/C 261/49
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Roca Sanitario, SA (Barcelona, Španija) (zastopnik: R. Gueras Mazón, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Villeroy & Boch AG (Mettlach, Nemčija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo tretjega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 21. februarja 2014 v zadevi R 812/2012-3;

               —

               UUNT in potencialnemu intervenientu, če bi nasprotoval tej tožbi, naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Model armature – registrirani model Skupnosti št. 1 264 568-0004

      Imetnik znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Villeroy & Boch AG

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: Neobstoj novosti in individualne narave glede na njen lasten model armature (št. 00 584 560-0004)

      Odločba oddelka za izbris: Ugoditev zahtevi za ugotovitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 6 Uredbe št. 6/2002 v zvezi s členom 25(1)(b) iste uredbe


title: Zadeva C-54/06: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. decembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2001/42/ES — Presoja vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/19

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. decembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-54/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2001/42/ES - Presoja vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2006/C 331/32)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Hottiaux in F. Simonetti, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija (zastopnik: Van den Broeck, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Nesprejetje vseh predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje (JO L 197, str. 30), v predpisanem roku
   Izrek

               1)

               Kraljevina Belgija s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2)

               Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 74, 25.3.2006.


title: Zadeva C-558/13: Sklep predsednika Sodišča z dne 4. junija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Krajský súd v Prešove – Slovaška) – CD Consulting s. r. o. proti Mariánu Vasku

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/20

         Sklep predsednika Sodišča z dne 4. junija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Krajský súd v Prešove – Slovaška) – CD Consulting s. r. o. proti Mariánu Vasku
   (Zadeva C-558/13) (1)

   2014/C 261/36
   Jezik postopka: slovaška
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 45, 15.2.2014.


20150731053617062015/C 270/352082015TC27020150817SL01SLINFO_JUDICIAL20150424282811Zadeva T-208/15: Tožba, vložena 24. aprila 2015 – Universiteit Antwerpen/REA
 ---documentbreak--- C2702015SL2810120150424SL0035281281Tožba, vložena 24. aprila 2015 – Universiteit Antwerpen/REA
   (Zadeva T-208/15)2015/C 270/35Jezik postopka: angleščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Universiteit Antwerpen (Antwerpen, Belgija) (zastopnika: P. Teerlinck in P. de Bandt, odvetnika)

      Tožena stranka: Izvajalska agencija za raziskave (REA)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            odloči, da sporazum o dodelitvi št. 238214 „C7“ (Cerebellar-Cortical Control: Cells, Circuits, Computation, and Clinic) in sporazum o dodelitvi št. 238686 „CEREBNET“ (Timing and plasticity in the olivo-cerebellar system), sklenjena v obdobju, zajetim s Sedmim okvirnim programom (FP7-PEOPLE-ITN-2008) za podporo usposabljanju in poklicnemu razvoju raziskovalcev in mrež začetnega usposabljanja, ni mogoče razlagati tako, da določa obveznost upravičencev, da usposabljanje mladih raziskovalcev zagotovijo izključno v svojih prostorih, in zato potrdi, da REA dela stroškov, povezanega z usposabljanjem mladih raziskovalcev, ne more zavrniti na podlagi te razlage;

            —

            REA naloži plačilo stroškov, povezanih z usposabljanjem mladih raziskovalcev, ki jih je prijavila tožeča stranka v okviru sporazumov o dodelitvi „C7“ in „CEREBNET“, skupaj z obresti od dne, ko so plačila zapadla;

            —

            REA naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbena razloga in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

            1.

            S prvim tožbeni razlogom zatrjuje, da REA svoje stališče utemeljuje na podlagi napačne razlage sporazumov o dodelitvi „C7“ in „CEREBNET“. Prvi tožbeni razlog je razdeljen na tri dele: omejevanje možnosti usposabljanja v prostorih upravičenca naj bi bilo v nasprotju s cilji Sedmega okvirnega programa, programa „People“, „2008 PWP“ in Evropske listine za raziskovalce (prvi del); na podlagi določb sporazumov o dodelitvi in navodil za prosilce je mogoče sklepati, da lahko upravičenci obveznost zagotavljanja usposabljanja izpolnijo tudi zunaj svojih prostorov (drugi del); in nobena določba sporazumov o dodelitvi ali drug instrument, ki se uporablja, ne določa, da mora biti usposabljanje opravljeno izključno v prostorih upravičenca (tretji del).

            2.

            Z drugim tožbenim razlogom zatrjuje, da razlaga, ki jo je podala REA, krši načelo pravne varnosti, načelo zaupanja v pravo in načelo sorazmernosti.