title: Zadeva T-361/08: Tožba, vložena 27. avgusta 2008 – Peek & Cloppenburg in van Graaf proti UUNT – Thailand (Thai Silk)

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/42

         Tožba, vložena 27. avgusta 2008 – Peek & Cloppenburg in van Graaf proti UUNT – Thailand (Thai Silk)
   (Zadeva T-361/08)
   (2008/C 301/71)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Peek & Cloppenburg (Hamburg, Nemčija) in van Graaf GmbH & Co. KG (Dunaj, Avstrija) (zastopniki: V. von Bomhard, A. Renck, T. Dolde in J. Pause, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Tajska
   Predlogi tožečih strank

               —

               Razveljavi naj se odločba št. R 1677/2007-4 četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 10. junija 2008;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tajska

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „Thai Silk“ v „temnomodri in beli“ barvi za proizvode iz razredov 24 in 25 (prijava št. 4 099 297)

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeči stranki

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom:podoba pava v črni in beli barvi za proizvode in storitve iz razredov 18, 25 in 35

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94, saj naj bi zaradi podobnega splošnega vtisa obstajala verjetnost zmede med spornima znamkama.


title: Zadeva C-559/08 P: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 16. septembra 2010 – Deepak Rajani (Dear!Net Online) proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Artoz-Papier AG (Pritožba — Znamka Skupnosti — Besedna znamka ATOZ — Ugovor imetnika mednarodne besedne znamke ARTOZ — Zavrnitev registracije)

text:
               12.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/6

         Sklep Sodišča (peti senat) z dne 16. septembra 2010 – Deepak Rajani (Dear!Net Online) proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Artoz-Papier AG
   (Zadeva C-559/08 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Besedna znamka ATOZ - Ugovor imetnika mednarodne besedne znamke ARTOZ - Zavrnitev registracije)
   2011/C 80/10
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Deepak Rajani (zastopnik: A. Kockläuner, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik), Artoz-Papier AG

      Predmet

   Pritožba, vložena zoper sodbo Sodišča prve stopnje (osmi senat) z dne 26. novembra 2008 v zadevi T-100/06, Rajani proti UUNT – Artoz-Papier (ATOZ), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo za razveljavitev, ki jo je prijavitelj besedne znamke ATOZ za storitve iz razredov 35 in 41 vložil zoper odločbo R 1126/2004-2 drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 11. januarja 2006, s katero je bila zavrnjena pritožba, vložena zoper odločbo oddelka za ugovore o zavrnitve registracije navedene znamke v okviru ugovora, ki ga je vložil imetnik mednarodnih besednih znamk „ARTOZ“ za storitve iz razredov 35 in 41

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               D. Rajaniju se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 82, 4.4.2009.


title: Zadeva T-333/09: Tožba, vložena 20. avgusta 2009 – Republika Poljska proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/71

         Tožba, vložena 20. avgusta 2009 – Republika Poljska proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-333/09)
   2009/C 267/130
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Republika Poljska (zastopnik: M. Dowgielewicz, zastopnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Priloga I k Odločbi Komisije 2009/444/ES z dne 10. junija 2009 (notificirana pod dokumentarno številko K(2009)4375) o dodelitvi zneskov, ki izhajajo iz modulacije, določene v členih 7 in 10 Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009, državam članicam za leta 2009 do 2012 (1), naj se v delu, ki se nanaša na dodelitev zneskov, ki za leto 2012 v skladu s členom 9(2) in (3) Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 izhajajo iz modulacije, razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka predlaga razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije 2009/444/ES in v podporo svoji tožbi navaja te razloge.
   Prvič, tožeča stranka Komisiji očita, da je s tem, da je sprejela ukrepe, ki so v nasprotju s členom 9(2) Uredbe št. 73/2009 (2), kršila načela hierarhije predpisov. Tožeča stranka glede tega navaja, da se z izpodbijano odločbo zneski, določeni za celotno obdobje od leta 2009 do leta 2012, dodelijo izključno med petnajst starih držav članic, medtem ko člen 9(2) Uredbe št. 73/2009 določa, da od leta 2012 te države ne bodo edine države članice, na katere se nanaša modulacija. Tožeča stranka tako meni, da bi zato za leto 2012 v navedeni mehanizem morale biti vključene tudi nove države članice.
   Drugič, tožeča stranka očita kršitev načela razdelitve sredstev iz modulacije po objektivnih merilih, ki izhaja iz uvodne izjave 14 Uredbe št. 73/2009 in člena 9(2) te uredbe, in načela solidarnosti.
   Tretjič, tožeča stranka očita kršitev načela prepovedi diskriminacije, saj po njenem mnenju merila, ki jih Komisija uporabila za razdelitev sredstev iz modulacije za leto 2012 (kot so, datum pristopa dane države članice k Evropski uniji in prispevna stopnja države članice za pridobitev sredstev iz modulacije) in na podlagi katerih so bile Republika Poljska in druge države članice izključene iz udeležbe v teh sredstvih, niso objektivna in ne zagotavljajo sorazmerne razdelitve bremen in koristi, ki izhajajo iz mehanizma modulacije.
   Četrtič, tožeča stranka meni, da je izpodbijana odločba v nasprotju s členom 253 ES, saj Komisija razlogov za izključitev novih držav članic pri udeležbi v letu 2012 v delu sredstev, ki izhajajo iz modulacije in jih je treba na podlagi objektivnih meril razdeliti med vse države članice, ki uporabljajo mehanizem modulacije, ni pojasnila niti v vsebini izpodbijane odločbe, in sicer zlasti v njenih uvodnih izjavah, niti med pripravo te odločbe.
   Petič, tožeča stranka toženi strani očita, da je s tem, da je izpodbijano odločbo sprejela v nasprotju s poslovnikom Upravljalnega odbora za neposredna plačila in členom 3 Uredbe št. 1 o določitvi jezikov, ki se uporabljajo v Evropski gospodarski skupnosti (3), kršila bistveno pravilo postopka. Tožeča stranka Komisiji očita, da kljub izrecni prošnji predloga izpodbijane odločbe predstavniku Republike Poljske ni predložila v poljščini, kar je tožeči stranki otežilo presojo predloga in izvedbo nujnih posvetovanj.

      (1)  2009/444/ES: Odločba Komisije z dne 10. junija 2009 o dodelitvi zneskov, ki izhajajo iz modulacije, določene v členih 7 in 10 Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009, državam članicam za leta 2009 do 2012 (UL L 148, 11.6.2009, str. 29).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 73/2009 z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/2003 (UL L 30, 31.1.2009, str. 16).

      (3)  UL L 17, 6.10.1958, str. 385.


title: Zadeva T-349/06: Tožba, vložena 4. decembra 2006 — Zvezna republika Nemčija proti Komisiji

text:
               27.1.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 20/20

         Tožba, vložena 4. decembra 2006 — Zvezna republika Nemčija proti Komisiji
   (Zadeva T-349/06)
   (2007/C 20/29)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Zvezna republika Nemčija (Zastopnika: M. Lumma, C. Schulze-Bahr, skupaj z C. von Donat, Rechtsanwalt)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nično naj se razglasi Odločba Komisije C(2006) 4194 konč. z dne 25. septembra 2006 o omejitvi finančne udeležbe ESRR v operacionalnem programu dežele Nordrhein-Westfalen v okviru RESIDER (ESRR št. 49.02.10.036/ARINCO št. 94.DE.16.051), odobrene z Odločbo Komisije št. C(95) 1736 z dne 27. julija 1995;

               —

               Komisiji naj se naložijo stroški postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Z izpodbijano odločbo je Komisija omejila udeležbo Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR) v RESIDER programu dežele Nordrhein-Westfalen.
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe uveljavlja kršitev člena 24 Uredbe št. 4253/88 (1), ker po njenem mnenju predpostavke za omejitev ne obstajajo. V zvezi s tem zlasti uveljavlja, da odstopanja od napovedanega načrta financiranja ne predstavljajo bistvenih sprememb programa.
   Tudi v primeru, da bi šlo za bistveno spremembo programa, tožeča stranka uveljavlja, da obstaja predhodno soglasje Komisije, ki ga je slednja dala s svojimi „Smernicami za finančno poročilo o operacionalnih ukrepih (1994 — 1999) strukturnih skladov“ (SEK (1999) 1316).
   Ob domnevi, da so predpostavke za omejitev podane, tožeča stranka očita, da tožena stranka ni uporabila njej pripadajoče diskercije v zvezi s konkretnim programom. Po mnenju tožeče stranke bi morala Komisija pretehtati, ali se zdi omejitev udeležbe ESRR sorazmerna.
   Končno, izpodbijana odločba naj bi kršila načelo dobrega upravljanja, ker je bila tožeča stranka z njo prisiljena ponovno vložiti tožbo zoper odločbo, ki je bila v trenutku vložitve tožbe v sodnem postopku.

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 4253/88 z dne 19. decembra 1988 o določbah za izvajanje Uredbe (EGS) št. 2052/88 glede usklajevanja dejavnosti različnih strukturnih skladov med seboj in z dejavnostmi Evropske investicijske banke ter drugih obstoječih finančnih instrumentov (UL L 374, str. 1).


title: Zadeva T-45/01: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. julija 2007 – Sanders in drugi proti Komisiji ( Osebje, zaposleno v skupnem podjetju JET – Uporaba drugačnega pravnega statusa od statusa začasnega uslužbenca – Odškodnina za utrpljeno premoženjsko škodo )

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/26

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. julija 2007 – Sanders in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-45/01) (1)

   („Osebje, zaposleno v skupnem podjetju JET - Uporaba drugačnega pravnega statusa od statusa začasnega uslužbenca - Odškodnina za utrpljeno premoženjsko škodo“)
   (2007/C 199/47)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Stephen S. Sanders (Oxon, Združeno kraljestvo) in 94 drugih tožečih strank, katerih imena so v prilogi sodbe (zastopniki: najprej P. Roth, QC, I. Hutton, E. Mitrophanous in A. Howard, barristers, nato P. Roth, I. Hutton in B. Lask, barrister)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: J. Curall)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Svet Evropske unije (zastopniki: J.-P. Hix in A. Pilette, nato J.-P. Hix in B. Driessen)
   Predmet
   Določitev, po sodbi Sodišča prve stopnje z dne 5. oktobra 2004 v zadevi Sanders in drugi proti Komisiji (T-45/01, ZOdl., str. II-3315) zneska povračila premoženjske škode, ki jo je utrpela vsaka tožeča stranka, ker v času opravljanja dela v skupnem podjetju Joint European Torus (JET) ni bila zaposlena kot začasni uslužbenec Evropskih skupnosti.
   Izrek

               1)

               Komisiji se naloži plačilo odškodnine vsaki tožeči stranki, ki ustreza znesku, navedenem za vsako izmed tožečih strank v stolpcu (6) priloge 3 k tej sodbi.

               2)

               Na ta znesek se obračunajo obresti po obresti meri 5,25 % od 31. decembra 1999 do dejanskega plačila.

               3)

               Komisija nosi svoje stroške in stroške, ki so jih priglasile tožeče stranke, za celoten postopek pred Sodiščem prve stopnje.

               4)

               Svet nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 134, 5.5.2001.


title: Zadeva F-78/08: Tožba, vložena 22. septembra 2008 – Locchi proti Komisiji

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/66

         Tožba, vložena 22. septembra 2008 – Locchi proti Komisiji
   (Zadeva F-78/08)
   (2008/C 301/128)
   Jezik postopka: francoščina.
   Stranki

      Tožeča stranka: Carlo Locchi (Besozzo, Italija) (zastopnik: F. Parrat, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti odločbe o izključitvi tožeče stranke z ožjega seznama uradnikov v okviru postopka izdaje potrdil za leto 2007 ter razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2007) 5694 z dne 20. novembra 2007 o splošnih določbah za izvajanje člena 45a Kadrovskih predpisov.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe o izključitvi tožeče stranke s končnega ožjega seznama kandidatov v okviru postopka izdaje potrdil za leto 2007 in posledično odločbe o izključitvi tožeče stranke tudi z ožjega seznama najbolje uvrščenih kandidatov ter seznama kandidatov, ki so v postopku izdaje potrdil;

               —

               razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2007) 5694 z dne 20. novembra 2007 o splošnih določbah za izvajanje člena 5a Kadrovskih predpisov;

               —

               če je treba, razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi ugovora;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-256/08: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 9. septembra 2009 – Wrigley proti UUNT – Mejerigaarden (POLAR ICE) ( Znamka Skupnosti — Ugovor — Umik ugovora — Ustavitev postopka )

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/49

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 9. septembra 2009 – Wrigley proti UUNT – Mejerigaarden (POLAR ICE)
   (Zadeva T-256/08) (1)

   („Znamka Skupnosti - Ugovor - Umik ugovora - Ustavitev postopka“)
   2009/C 282/94
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Wm. Wrigley Jr. Company (Chicago, Združene države) (zastopniki: M. Kinkeldey, S. Schäffler in A. Bognár, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: W. Verburg, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Mejerigaarden Holding A/S (Thisted, Danska) (zastopnik: A. Ellermann Holmbom, odvetnik)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 15. aprila 2008 (zadeva R 845/2006-2) glede postopka z ugovorom med družbama Mejerigaarden Holding A/S in Wm. Wrigley Jr. Company.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Tožeča stranka nosi svoje stroške in stroške tožene strank.

               3.

               Intervenient nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 209, 15.8.2008.


title: Zadeva C-557/12: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 5. junija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – KONE AG, Otis GmbH, Schindler Aufzüge und Fahrtreppen GmbH, Schindler Liegenschaftsverwaltung GmbH, ThyssenKrupp Aufzüge GmbH proti ÖBB Infrastruktur AG (Člen 101 PDEU — Povrnitev škode, ki je nastala zaradi kartela, prepovedanega s tem členom — Škoda, ki je nastala zaradi višje cene, ki jo je podjetje uporabilo zaradi prepovedanega kartela, v katerem ni bilo udeleženo ( „Umbrella pricing“ ) — Vzročna zveza)

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/9

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 5. junija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – KONE AG, Otis GmbH, Schindler Aufzüge und Fahrtreppen GmbH, Schindler Liegenschaftsverwaltung GmbH, ThyssenKrupp Aufzüge GmbH proti ÖBB Infrastruktur AG
   (Zadeva C-557/12) (1)

   ((Člen 101 PDEU - Povrnitev škode, ki je nastala zaradi kartela, prepovedanega s tem členom - Škoda, ki je nastala zaradi višje cene, ki jo je podjetje uporabilo zaradi prepovedanega kartela, v katerem ni bilo udeleženo („Umbrella pricing“) - Vzročna zveza))
   2014/C 253/11
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: KONE AG, Otis GmbH, Schindler Aufzüge und Fahrtreppen GmbH, Schindler Liegenschaftsverwaltung GmbH, ThyssenKrupp Aufzüge GmbH

      Tožena stranka: ÖBB Infrastruktur AG

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberster Gerichtshof – Razlaga člena 101 PDEU – Povrnitev škode, povzročene s kartelom, prepovedanim s tem členom – Škoda zaradi previsoke cene, ki jo uporablja podjetje zaradi prepovedanega kartela, pri katerem ne sodeluje

      Izrek

   Člen 101 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje razlagi in uporabi nacionalnega prava države članice, v skladu s katerim je iz pravnih razlogov izrecno izključena civilnopravna odgovornost podjetij, ki so udeležena v kartelu, za škodo, ki je nastala zaradi tega, ker je podjetje, ki ni udeleženo v kartelu, po zgledu dejavnosti navedenega kartela določilo višje cene od tistih, ki bi se uporabile, če kartel ne bi obstajal.

      (1)  UL C 71, 9.3.2013.


title: Zadeva T-315/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2012 – Groupe Partouche proti Komisiji (Ničnostna tožba — Koncentracije — Odločba o združljivosti koncentracije s skupnim trgom — Člen 44(1)(c) Poslovnika Splošnega sodišča — Nedopustnost)

text:
               17.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/18

         Sklep Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2012 – Groupe Partouche proti Komisiji
   (Zadeva T-315/10) (1)

   (Ničnostna tožba - Koncentracije - Odločba o združljivosti koncentracije s skupnim trgom - Člen 44(1)(c) Poslovnika Splošnega sodišča - Nedopustnost)
   2012/C 80/31
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Groupe Partouche (Pariz, Francija) (zastopnik: J. J. Sebag, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Biolan, F. Ronkes Agerbeek in N. von Lingen, zastopniki)

      Intervenientki v podporo tožene stranke: La française des jeux (Boulogne-Billancourt, Francija); in Groupe Lucien Barrière (Pariz, Francija) (zastopnika: D. Théophile in P. Mèle, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2010) 3333 z dne 21. maja 2010 o združljivosti koncentracije podjetij, s katero sta družba Française des jeux in skupina Groupe Lucien Barrière skupaj prevzeli nadzor nad podjetjem Newco (zadeva COMP/M.5786 – Française des jeux/Groupe Lucien Barrière/JV), s skupnim trgom in Sporazumom o evropskem gospodarskem prostoru (EGP).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Skupina Groupe Partouche nosi lastne stroške in stroške Evropske komisije, družbe Française des jeux in skupine Groupe Lucien Barrière.

      (1)  UL C 274, 9.10.2010.


title: Zadeva C-458/08: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. novembra 2010 – Evropska komisija proti Portugalski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Kršitev člena 49 ES — Gradbeni sektor — Zahteva po dovoljenju za opravljanje dejavnosti v tem sektorju — Utemeljitev)

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/2

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. novembra 2010 – Evropska komisija proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-458/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Kršitev člena 49 ES - Gradbeni sektor - Zahteva po dovoljenju za opravljanje dejavnosti v tem sektorju - Utemeljitev)
   2011/C 13/03
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: E. Traversa in P. Guerra e Andrade, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika (zastopnika: L. Inez Fernandes in F. Nunes dos Santos, zastopnika)

      Intervenientka v podporo tožeče stranke: Republika Poljska (zastopnik: M. Dowgielewicz, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države - Kršitev člena 49 ES - Gradbeni sektor - Zahteva po dovoljenju za opravljanje dejavnosti v tem sektorju

      Izrek

               1.

               Portugalska republika s tem, da od ponudnikov gradbenih storitev s sedežem v drugi državi članici zahteva izpolnitev vseh pogojev, ki jih sporna nacionalna ureditev, predvsem pa uredba-zakon št. 12/2004 z dne 9. januarja 2004, določa za pridobitev dovoljenja za opravljanje dejavnosti v gradbenem sektorju na Portugalskem, in tako izključi to, da se ustrezno upoštevajo enakovredne obveznosti, ki jih imajo ponudniki v državi članici, v kateri imajo sedež, in preverjanja, ki so jih organi navedene države članice že opravili v zvezi s tem, ni izpolnila obveznosti iz člena 49 ES.

               2.

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Republika Poljska nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 327, 20.12.2008.


title: Zadeva C-281/08 P: Pritožba, ki jo je 27. junija 2008 vložil Landtag Schleswig-Holstein zoper sklep Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 3. aprila 2008 v zadevi T-236/06, Landtag Schleswig-Holstein proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               11.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/5

         Pritožba, ki jo je 27. junija 2008 vložil Landtag Schleswig-Holstein zoper sklep Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 3. aprila 2008 v zadevi T-236/06, Landtag Schleswig-Holstein proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-281/08 P)
   (2008/C 260/06)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Pritožnik: Landtag Schleswig-Holstein (zastopnika: S. Laskowski, Privatdozentin, in J. Caspar, profesor)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnika

               —

               Pritožnik predlaga, naj se pritožba razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               naj se sklep Sodišča prve stopnje z dne 3. aprila 2008 razglasi za ničen;

               —

               naj se predlogom tožeče stranke na prvi stopnji ugodi in naj se tožbo v zadevi T-236/06 razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               podredno, naj se zadeva vrne Sodišču prve stopnje, da dopusti prvotno tožbo in da se dotedanji postopek nadaljuje;

               —

               naj se odloči o stroških in naj se plačilo vseh stroškov, nastalih v obravnavanem postopku, naloži Komisiji.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Sodišče prve stopnje je ničnostno tožbo pritožnika zoper Komisijo Evropskih skupnosti zavrglo kot nedopustno, ker pritožnik ni pravna oseba v smislu člena 230, četrti odstavek, PES. Ničnostna tožba je bila vložena zoper odločbi Komisije z dne 10. marca in 23. junija 2006, s katerima je bil pritožniku zavrnjen dostop do dokumenta SEC(2005) 420, ki vsebuje pravno presojo predloga okvirnega sklepa v obravnavi pred Svetom o hrambi podatkov za namene preprečevanja, preiskav, odkrivanja in preganjanja kaznivih dejanj, vključno s terorizmom.
   Pritožnik utemeljuje svojo pritožbo zoper izpodbijani sklep Sodišča prve stopnje z dvema pritožbenima razlogoma.

      Prvič, Sodišče prve stopnje naj bi kršilo pravico izjaviti se. Namen te pravice, ki je izraz jamstva za pravičen postopek in učinkovito pravno varstvo, je med drugim preprečiti, da bi morda na sodno odločbo vplivale navedbe, o katerih se stranke niso mogle izjaviti. Tako naj bi preprečili nepričakovano odločitev. Da bi se izognili nepričakovani sodbi, bi moralo Sodišče prve stopnje pritožniku dati možnost izjaviti se.

      Drugič, Sodišče prve stopnje naj bi kršilo pravo Skupnosti, s tem da naj bi napačno razlagalo pogoj „pravna oseba“ za uporabo člena 230, četrti odstavek, PES in da naj bi v nasprotju s pravom zanikalo lastnost pravne osebe in tako tudi sposobnost pritožnika biti stranka.
   Sodišče prve stopnje je to utemeljilo s tem, da predsednik deželnega zbora Landtag Schleswig-Holstein v okviru svojih pristojnosti za zastopanje pred sodiščem ne zastopa pritožnika, ampak „neposredno deželo“, zaradi česar pritožnik nima pravne sposobnosti in zato tudi ne sposobnosti biti stranka pred sodišči Skupnosti. Iz tega naj bi izhajalo, da bi Sodišče prve stopnje tožbo obravnavalo kot dopustno, če bi bila v njej namesto pritožnika navedena „Land Schleswig-Holstein“. To naziranje naj bi bilo pravno napačno, saj naj ne bi bilo v skladu z ustavo dežele Schleswig-Holstein, prav tako pa naj bi šlo po mnenju pritožnika za nepričakovano sodbo, s katero mu ni bilo treba računati. Sklep Sodišča prve stopnje naj bi bil pravno napačen, ker to prvič ni priznalo, da je deželni zbor v skladu z ustavo dežele Schleswig-Holstein „vrhovni organ oblikovanja politične volje, ki ga izvoli ljudstvo dežele Schleswig-Holstein“, in ker drugič ni ugotovilo, da zastopa predsednik deželnega zbora deželni zbor v celoti v ustavnopravnih sporih, ki se nanj nanašajo. Pojem „dežela (Land)“ naj bi bil pravno vseobsegajoč in nespecifičen ter naj bi se lahko glede na okvir ureditve nanašal na deželno vlado in na deželni zbor.


title: Zadeva C-217/06: Tožba, vložena  12. maja 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/21

         Tožba, vložena 12. maja 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-217/06)
   (2006/C 178/33)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: X. Lewis, zastopnik, M. Mollica, avocat)

      Tožena stranka: Italijanska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi, da Italijanska republika s tem, da je občina Stintino s Sporazumom št. 7/91 z dne 2. oktobra 1991 in naslednjimi dodatnimi dejanji neposredno oddala Maresar javno naročilo za gradnjo, katerega predmet je bila izvedba gradnje, omenjene v Odloku Občinskega sveta Stintino št. 48 z dne 14. decembra 1989, in zlasti „izvršitvenega koncepta in izvedbo del za tehnološko in strukturno posodobitev, vzdrževanje in dokončanje vodovodnih in kanalizacijskih omrežij, cestnega omrežja, storitvenih obratov in naprav za naselje, za zunanja naselja turističnega območja in območja občine Stintino, vključno s sanacijo in čiščenjem obale in turističnih centrov te občine“, ne da bi uporabila postopke za oddajo, ki jih določa Direktiva 71/305/EGS (1) in, zlasti, ne da bi objavila razpis v Uradnem listu Evropskih skupnosti, ni izpolnila obveznosti iz Direktive Sveta 71/305/EGS z dne 26. julija 1971 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje, in zlasti členov 3 in 13 le-te;

               —

               naj Italijanski republiki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija meni, da naj bi bil sporazum z dne 2. oktobra 19991, ki sta ga sklenila občina Stintino in družba Maresar, javno naročilo za gradnje v smislu prava Skupnosti. Navedeno javno naročilo, katerega predmet so dela, katerih vrednost (približno 16 milijonov evrov) močno presega prag za uporabo direktive, ki je tedaj veljala, bi bilo treba oddati v skladu s pravili te direktive.
   Glede trditev, ki so jih italijanski organi navedli v utemeljitev svoje neizpolnitve, Komisija opozarja, da država članica v skladu z ustaljeno sodno prakso se ne more sklicevati na notranje težave, da bi upravičila neizpolnitev obveznosti, ki izhajajo iz prava Skupnosti.

      (1)  UL L 185, str. 5.


title: Zadeva T-418/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. julija 2015 – voestalpine in voestalpine Wire Rod Austria/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Evropski trg jekla za prednapenjanje — Določanje cen, razdelitev trga in izmenjava poslovno občutljivih informacij — Enotna, kompleksna in trajajoča kršitev — Pogodba o zastopanju — Pripis kršitvenega ravnanja zastopnika naročitelju — Neseznanjenost naročitelja s kršitvenim ravnanjem zastopnika — Udeležba pri delu kršitve in seznanjenost s celovitim načrtom — Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 — Sorazmernost — Načelo individualizacije kazni in sankcij — Neomejena pristojnost)

text:
               14.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 302/37

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. julija 2015 – voestalpine in voestalpine Wire Rod Austria/Komisija
   (Zadeva T-418/10) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg jekla za prednapenjanje - Določanje cen, razdelitev trga in izmenjava poslovno občutljivih informacij - Enotna, kompleksna in trajajoča kršitev - Pogodba o zastopanju - Pripis kršitvenega ravnanja zastopnika naročitelju - Neseznanjenost naročitelja s kršitvenim ravnanjem zastopnika - Udeležba pri delu kršitve in seznanjenost s celovitim načrtom - Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 - Sorazmernost - Načelo individualizacije kazni in sankcij - Neomejena pristojnost))
   (2015/C 302/47)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: voestalpine AG (Linz, Avstrija) in voestalpine Wire Rod Austria GmbH, prej voestalpine Austria Draht GmbH (Sankt Peter-Freienstein, Avstrija) (zastopniki: A. Ablasser-Neuhuber, G. Fussenegger, U. Denzel in M. Mayer, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: R. Sauer, V. Bottka, C. Hödlmayr, zastopniki, skupaj z R. Van der Hout, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti in spremembo Sklepa Komisije C(2010) 4387 final z dne 30. junija 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma o EGP (zadeva COMP/38.344 – Jeklo za prednapenjanje), ki je bil spremenjen s Sklepom Komisije C (2010) 6676 final z dne 30. septembra 2010 in s Sklepom Komisije C (2011) 2269 z dne 4. aprila 2011.

      Izrek

               1.

               Člen 2, točka 5, Sklepa Komisije C(2010) 4387 final z dne 30. junija 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/38.344 – Jeklo za prednapenjanje), ki je bil spremenjen s Sklepom Komisije C(2010) 6676 final z dne 30. septembra 2010 in s Sklepom Komisije C(2011) 2269 final z dne 4. aprila 2011, se razglasi za ničen.

               2.

               Znesek globe, solidarno naložen družbama voestalpine AG in voestalpine Wire Rod Austria GmbH, se zniža z 22 milijonov EUR na 7,5 milijonov EUR.

               3.

               V preostalem se tožba zavrne.

               4.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in dve tretjini stroškov družb voestalpine in voestalpine Wire Rod Austria.

               5.

               Družbi voestalpine in voestalpine Wire Rod Austria nosita tretjino svojih stroškov.

      (1)  UL C 301, 6.11.2010.


title: Združene zadeve od T-426/10 do T-429/10 in od T-438/12 do T-441/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 2. junija 2016 – Moreda Riviere Trefilerías in drugi/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Evropski trg jekla za prednapenjanje — Določanje cen, razdelitev trga in izmenjava poslovno občutljivih informacij — Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU — Gospodarska enota — Neposredna udeležba pri kršitvi — Izvedena odgovornost matičnih družb — Nasledstvo družb — Kompleksna kršitev — Enotna in trajajoča kršitev — Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 — Načeli prepovedi retroaktivnosti in zakonitosti kazni — Olajševalne okoliščine — Plačilna sposobnost — Pravica do obrambe — Obveznost obrazložitve — Predlog za ponovno presojo — Neobstoj novih dejstev — Dopis o zavrnitvi — Nedopustnost)

text:
               18.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/38

         Sodba Splošnega sodišča z dne 2. junija 2016 – Moreda Riviere Trefilerías in drugi/Komisija
   (Združene zadeve od T-426/10 do T-429/10 in od T-438/12 do T-441/12) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg jekla za prednapenjanje - Določanje cen, razdelitev trga in izmenjava poslovno občutljivih informacij - Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU - Gospodarska enota - Neposredna udeležba pri kršitvi - Izvedena odgovornost matičnih družb - Nasledstvo družb - Kompleksna kršitev - Enotna in trajajoča kršitev - Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 - Načeli prepovedi retroaktivnosti in zakonitosti kazni - Olajševalne okoliščine - Plačilna sposobnost - Pravica do obrambe - Obveznost obrazložitve - Predlog za ponovno presojo - Neobstoj novih dejstev - Dopis o zavrnitvi - Nedopustnost))
   (2016/C 260/47)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Moreda-Riviere Trefilerías, SA (Gijón, Španija) (zadevi T-426/10 in T-440/12); Trefilerías Quijano, SA (Los Corrales de Buelna, Španija) (zadevi T-427/10 in T-439/12); Trenzas y Cables de Acero PSC, SL (Santander, Španija) (zadevi T-428/10 in T-441/12); in Global Steel Wire, SA (Cerdanyola del Vallés, Španija) (zadevi T-429/10 in T-438/12) (zastopniki: v zadevah od T-426/10 do T-429/10, F. González Díaz in A. Tresandi Blanco in v zadevah od T-438/12 do T-441/12, sprva F. González Díaz in P. Herrero Prieto, nato F. González Díaz in A. Tresandi Blanco, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: v zadevah T-426/10, T-427/10, T-429/10, od T-438/12 do T-441/12, V. Bottka, F. Castillo de la Torre in C. Urraca Caviedes, agenti, skupaj z L. Ortizem Blancom in A. Lamadridom de Pablom, odvetnikoma, in v zadevi T-428/10, V. Bottka in F. Castillo de la Torre, skupaj z L. Ortizem Blancom in A. Lamadridom de Pablom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti in spremembo Sklepa Komisije C(2010) 4387 final z dne 30. junija 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/38344 – Jeklo za prednapenjanje), spremenjenega s Sklepom Komisije C(2010) 6676 final z dne 30. septembra 2010 in s Sklepom Komisije C(2011) 2269 final z dne 4. aprila 2011, ter dopisa generalnega direktorja Generalnega direktorata Komisije za konkurenco z dne 25. julija 2012.

      Izrek

               1.

               Tožbe se zavrnejo.

               2.

               Družbam Moreda-Riviere Trefilerías, SA, Trefilerías Quijano, SA, Trenzas y Cables de Acero PSC, SL in Global Steel Wire, SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 317, 20.11.2010.


title: Zadeva T-623/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. aprila 2014 – Pico Food proti UUNT – Sobieraj (MILANÓWEK CREAM FUDGE) ( „Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava znamke Skupnosti MILANÓWEK CREAM FUDGE — Prejšnji nacionalni figurativni znamki, ki predstavljata kravo, Original Sahne Muh-Muhs HANDGESCHNITTEN HANDGEWICKELT in SAHNE TOFFEE LUXURY CREAM FUDGE — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) in člen 76(1) Uredbe (ES) št. 207/2009“ )

text:
               10.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/35

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. aprila 2014 – Pico Food proti UUNT – Sobieraj (MILANÓWEK CREAM FUDGE)
   (Zadeva T-623/11) (1)

   ((„Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava znamke Skupnosti MILANÓWEK CREAM FUDGE - Prejšnji nacionalni figurativni znamki, ki predstavljata kravo, Original Sahne Muh-Muhs HANDGESCHNITTEN HANDGEWICKELT in SAHNE TOFFEE LUXURY CREAM FUDGE - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) in člen 76(1) Uredbe (ES) št. 207/2009“))
   2014/C 175/46
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Pico Food GmbH (Tamm, Nemčija) (zastopnik: M. Douglas, odvetik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: M. Vuijst in P. Geroulakos, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Bogumił Sobieraj (Milanówek, Poljska) (zastopnik: O. Bischof, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 8. septembra 2011 (zadeva R 553/2010-1), v zvezi s postopkom z ugovorom med Pico Food GmbH in Bogumiłom Sobierajem.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Pico Food GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 32, 4.2.2012.


title: Zadeva F-78/06: Tožba, vložena 20. julija 2006 — Suhadolnik proti Sodišču

text:
               30.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 237/17

         Tožba, vložena 20. julija 2006 — Suhadolnik proti Sodišču
   (Zadeva F-78/06)
   (2006/C 237/29)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Simona Suhadolnik (Howald, Luksemburg) (zastopniki: S. Rodrigues, A. Jaume in C. Bernard-Glanz, avocats)

      Tožena stranka: Sodišče Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nično naj se razglasi odločba organa Sodišča, pristojnega za imenovanja (OPI), o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke;

               —

               za nično naj se razglasi odločba o imenovanju z dne 22. julija 2005, kolikor določa naziv tožeče stranke na podlagi člena 12(3) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom in njen plačilni razred na podlagi nove različice člena 32 Kadrovskih predpisov;

               —

               tožeča stranka naj se prerazporedi v naziv C*3 ali vsaj v naziv C*2 ter v plačilni razred, ki ustreza njeni izobrazbi in njenim delovnim izkušnjam, ki bi ji bil dodeljen, če bi bila imenovana pred 1. majem 2004, in to z retroaktivnim učinkom od dneva nastopa funkcije;

               —

               toženi stranki naj se naloži povračilo škode, ki jo je tožeča stranka utrpela (zamudne obresti, škodovanje karieri, pokojninske pravice itd.);

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Z odločbo OPI z dne 22. julija 2005 je bila tožeča stranka, ki je uspešno opravila splošni javni natečaj EPSO/C/9/03 za sestavo rezervnega seznama za zaposlitev strojepiscev (C5/C4), ki so ciprski, češki, estonski, madžarski, litvanski, latvijski, malteški, poljski, slovenski in slovaški državljani (1), imenovana za uradnico Evropskih skupnosti in razvrščena v naziv C*1, plačilni razred 1.
   V tožbi tožeča stranka ugovarja razvrstitvi, ki ji je bila dodeljena, in na eni strani izpostavlja člen 12(3) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom, na podlagi katerega je OPI določil njen naziv, ter na drugi strani, novo različico člena 32 Kadrovskih predpisov, na podlagi katerega je OPI določil njen plačilni razred.
   V zvezi z razvrstitvijo v razred tožeča stranka primerno navaja, da naj se člen 12(3) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom, ki ureja položaj uradnikov, ki so vpisani na seznam primernih kandidatov, ne uporablja za osebe, ki so uspešno opravile javni natečaj, slednjih ne bi bilo mogoče šteti za uradnike.
   Podredno tožeča stranka uveljavlja ugovor nezakonitosti člena 12(3) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom, predvsem iz razlogov, da naj bi ta določba kršila: i) načelo prepovedi diskriminacije, ii) načelo prostega gibanja delavcev, iii) načelo zaupanja v pravo in pravne varnosti, iv) načelo sorazmernosti, v) načelo dobrega upravljanja in dolžnosti skrbnega ravnanja, vi) člen 31 Kadrovskih predpisov, vii) člen 10 Kadrovskih predpisov.
   Glede razvrstitve v plačilni razred tožeča stranka meni, da naj bi OPI kršil spoštovanje zaupanja v pravo, ki bi ga morala biti deležna z izboljšanjem plačilnega razreda zaradi delovnih izkušenj na podlagi različice člena 32 Kadrovskih predpisov, ki se je uporabljala pred 1. majem 2004.

      (1)  UL C 120, 22.5.2003, str. 30.


title: Zadeva C-96/13: Tožba, vložena 26. februarja 2013 – Evropska komisija proti Helenski republiki

text:
               4.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/8

         Tožba, vložena 26. februarja 2013 – Evropska komisija proti Helenski republiki
   (Zadeva C-96/13)
   2013/C 129/15
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnik: M. Patakia in A. Tokar)

      Tožena stranka: Helenska republika

      Predlog tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Helenska republika z določitvijo pogojev v javnem razpisu po odprtem postopku za nudenje storitev tehnične pomoči zavodu SII-IKA (Idryma Koinonikon Asfaliseon: grški organ socialne varnosti) in glede spletne strani IKA ter za dopolnjevanje zbirk podatkov za obdobje 30 mesecev (številka razpisa L30/POY/9/5-6-2009 – objavljen v Uradnem listu Evropske unije pod št. 2009/S110-159234), pri katerem so na eni strani ponudniki morali imeti izkušnje glede izvrševanja podobnih pogodb pri grškem organu socialne varnosti, na drugi strani pa se izkušnje podizvajalcev niso mogle šteti kot izkušnje ponudnikov, krši obveznosti, ki jih ima v skladu s členi 2, 44(2) in 48 v povezavi s členom 2 Direktive 2004/18/ES (1).

               —

               Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Navedena kršitev členov 44(2) in 48 v povezavi s členom 2 Direktive 2004/18/ES se nanaša na razpisni postopek zavoda IKA kot naročnika v zvezi z nudenjem storitev tehnične pomoči zavodu SII-IKA in spletno stranjo IKA ter za dopolnjevanje zbirk podatkov.

               2.

               Komisija meni, da pogoj razpisa, s katerim se zahtevajo izkušnje glede vzpostavitve integriranega informacijskega sistema (SII) za organ socialne varnosti v Grčiji pomeni geografski pogoj, ki krši načela enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije, določena v členih 2, 44(2) in 48 Direktive 2004/18.

               3.

               Poudarja se, da so se grški organi v svojih odgovorih na obrazloženo mnenje Komisije obvezali, da bodo uvedli vse spremembe v skladu z očitki Komisije in s tem v bistvu priznali očitano kršitev.

               4.

               Komisija tudi meni, da razpisni pogoj, ki določa, da se izkušnje podizvajalcev ponudnika ne štejejo kot njegove izkušnje, krši člen 48 Direktive 2004/18, ker v skladu s tem pogojem ponudniki kot dokazilo, da imajo zahtevano tehnično znanje za izvedbo zadevne pogodbe, ne morejo navesti izkušenj tretjih.

               5.

               Helenski organi so se v svojem odgovoru zavezali k temu, da bodo v novem javnem razpisu izrecno določili možnost za podjetja ponudnike, da navedejo upoštevne izkušnje tretjih oseb, kot so podizvajalci, in s tem v bistvu pritrdili tudi drugemu očitku Komisije.

               6.

               Vendar helenskim organom ni uspelo določiti točnega datuma za objavo novega razpisa, pač pa so odločili, da podaljšajo trajanje prejšnje pogodbe s sklicevanjem na razloge notranjega javnega reda.

               7.

               Komisija je poleg tega ugotovila, da navedena kršitev zgoraj navedenih določb Direktive 2004/18 še vedno obstaja in da je navedeni razlogi ne morejo upravičiti, zato je pri Sodišču vložila tožbo za ugotovitev zadevne kršitve.

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 132.


title: Zadeva C-350/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Italija) 10. julija 2015 – kazenski postopek zoper Luciana Baldettija

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/34

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Italija) 10. julija 2015 – kazenski postopek zoper Luciana Baldettija
   (Zadeva C-350/15)
   (2015/C 311/39)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Santa Maria Capua Vetere

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Luciano Baldetti

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je v skladu s členom 4 [Protokola št. 7 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin] in 50 [Listine Evropske unije o temeljnih pravicah] s pravom Skupnosti skladna določba iz člena 10a zakonske uredbe št. 74 z dne 10. marca 2000 v delu, v katerem dopušča presojo kazenske odgovornosti subjekta, ki mu je bila zaradi istega dejanja (neplačilo odtegljajev) v upravnem postopku že izrečena denarna kazen?


title: Zadeva F-87/09: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 11. januarja 2011 – Dekker proti Europolu

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/57

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 11. januarja 2011 – Dekker proti Europolu
   (Zadeva F-87/09) (1)

   2011/C 252/128
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve zaradi mirne rešitve spora.

      (1)  UL C 24, 30.1.2010, str. 80.


title: Zadeva C-395/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Tribunale di Viterbo z dne  25. oktobra 2005  v kazenskem postopku proti Antonellu D'Antoniu in drugim

text:
               14.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/14

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Tribunale di Viterbo z dne 25. oktobra 2005 v kazenskem postopku proti Antonellu D'Antoniu in drugim
   (Zadeva C-395/05)
   (2006/C 10/27)
   Jezik postopka: italijanščina
   Tribunale di Viterbo je s sklepom z dne 25. oktobra 2005 v kazenskem postopku proti Antonellu D'Antoniu in drugim, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 10. novembra 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložilo predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Tribunale di Viterbo predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjem vprašanju:

               —

               „Ali členi 4, 1 in 4a zakona 401/89 s poznejšimi spremembami, ki sedaj omogoča pobiranje stav samo italijanskim koncesionarjem javnih služb, ne pa tudi tujim subjektom z dejavnostjo pobiranja stav (‚bookmakers‘), kršijo načela svobodne konkurence, svobode opravljanja storitev in svobode ustanavljanja iz členov 31, od 86 do 43 in 48 Pogodbe ES?“


title: Zadeva C-92/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 15. februarja 2016 vložilo Juzgado de Primera Instancia n° 1 de Fuenlabrada (Španija) – Bankia S.A./Henry-Rodolfo Rengifo Jiménez in Sheyla-Jeanneth Felix Caiza

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/27

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 15. februarja 2016 vložilo Juzgado de Primera Instancia no 1 de Fuenlabrada (Španija) – Bankia S.A./Henry-Rodolfo Rengifo Jiménez in Sheyla-Jeanneth Felix Caiza
   (Zadeva C-92/16)
   (2016/C 156/36)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de Primera Instancia no 1 de Fuenlabrada

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Bankia S.A.

      Toženi stranki: Henry-Rodolfo Rengifo Jiménez in Sheyla-Jeanneth Felix Caiza

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 6(1) Direktive Sveta 93/13/EGS (1) z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah razlagati tako, da pogodba ne more obstati brez nepoštenega pogoja, če bi bil preostanek pogodbe finančno nevzdržen za prodajalca ali ponudnika?

               2.

               Ali lahko nacionalno sodišče v primeru nemožnosti obstoja pogodbe, ki je finančno nevzdržna za prodajalca ali ponudnika, da bi ohranilo pogodbo, z namenom varstva potrošnika uporabi dispozitivno pravno določilo, ali pa mora v pogodbo vključiti določilo, ki je še sprejemljivo za prodajalca ali ponudnika?

               3.

               Ali ničnost določila o predčasni zapadlosti omogoča obstoj preostanka pogodbe v smislu člena 6(1) Direktive 93/13?

               4.

               Ali se lahko potrošnik pri sodišču, ki odloča v postopku, odpove režimu varstva iz Direktive 93/13?

               5.

               Ali je nacionalni procesni zakon, v skladu s katerim so materialne pravice ali ugodnosti potrošnika pogojene s tem, da se ta spusti v posebno hitri postopek izvršbe, pri čemer teh pravic ali ugodnosti v drugih postopkih ne priznava, v skladu z načelom učinkovitosti iz Direktive 93/13 in Listino Evropske unije o temeljnih pravicah (2)?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288.

      (2)  C 83, str. 392.


title: Zadeva C-218/04: Tožba Helenske republike proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 26. maja 2004

text:
               10.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/9

         Tožba Helenske republike proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 26. maja 2004
   (Zadeva C-218/04)
   (2004/C 179/18)
   Helenska republika, ki jo zastopajo Vasileios Kontolaimos, pravni svetovalec, Ioannis Chalkias, namestnik v pravni službi na posebnem oddelku za pravo Skupnosti Ministrstva za kmetijstvo, ter Sofija Chala, namestnica pravnega svetovalca v posebni pravni službi, oddelek za pravo Skupnosti Ministrstva za zunanje zadeve, z naslovom za vročanje na grški ambasadi v Luksemburgu, 27, rue Marie-Adélaïde, je dne 26. maja 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Helenska republika Sodišču predlaga, da:

               —

               razglasi za nično odločbo Komisije K(2004) 1070 konč. Komisije z dne 30. marca 2004, s katero je Komisija zahtevala povrnitev zneska v vrednosti 710.341 EUR, ki jih je Evropska Unija izplačala iz naslova finančnega prispevka k stroškom vzpostavitev registra vinogradov Skupnosti;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe:

               1.

               Kršitev zakona.

               2.

               Zloraba pooblastil.

               3.

               Odločba Komisije o zahtevku za povračilo dodeljenega zneska ni v skladu z načelom sorazmernosti in tudi ne z načelom sodelovanja Komisije z državami članicami.


title: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 22. februarja 2005 v zadevi C-141/02 P: Komisija Evropskih skupnosti proti T-Mobile Austria GmbH (Pritožba — Člen 90(3) Pogodbe ES (postal člen 86(3) ES) — Znesek pristojbin, naloženih s strani Republike Avstrije operaterjem GSM — Delna zavrnitev prijave — Dopustnost)

text:
               16.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/1

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 22. februarja 2005
   v zadevi C-141/02 P: Komisija Evropskih skupnosti proti T-Mobile Austria GmbH (1)

   (Pritožba - Člen 90(3) Pogodbe ES (postal člen 86(3) ES) - Znesek pristojbin, naloženih s strani Republike Avstrije operaterjem GSM - Delna zavrnitev prijave - Dopustnost)
   (2005/C 93/01)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-141/02 P, zaradi pritožbe na podlagi člena 49 Statuta ES Sodišča, vložene dne 15. aprila 2002, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: W. Mölls in K. Wiedner) ob intervenciji Francoske republike (zastopnika: G. de Bergues in F. Million), drugi stranki v postopku sta bili: T-Mobile Austria GmbH, prej max-mobil Telekommunikation Service GmbH, s sedežem na Dunaju (Avstrija) (zastopniki: A. Reidlinger, M. Esser-Wellié in T. Lübbig), Kraljevina Nizozemska (zastopnica: H. G. Sevenster), je Sodišče (veliki senat) v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas in A. Borg Barthet, predsedniki senatov, J.-P. Puissochet (poročevalec), R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr, M. Ilešič, J. Malenovský, J. Klučka in U. Lõhmus, sodniki, generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, sodni tajnik: M.-F. Contet, glavna administratorka, dne 22. februarja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 30. januarja 2002, max.mobil proti Komisiji (T-54/99) se razveljavi.

               2)

               Tožba, ki jo je vložilo podjetje max.mobil Telekommunikation Service GmbH pred Sodiščem prve stopnje Evropskih skupnosti se zavrne.

               3)

               T-Mobile Austria GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 169, 13.7.2002.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 9. septembra 2004 v zadevi C-125/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (Neizpolnitev obveznosti države — Dopustnost — Pravni interes — Direktiva 92/50/EGS — Javna naročila — Storitve prevoza odpadkov — Postopek brez predhodne objave obvestila o naročilu)

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/10

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 9. septembra 2004
   v zadevi C-125/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Dopustnost - Pravni interes - Direktiva 92/50/EGS - Javna naročila - Storitve prevoza odpadkov - Postopek brez predhodne objave obvestila o naročilu)
   (2004/C 262/20)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-125/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: K. Wiedner), proti Zvezni republiki Nemčiji (zastopnika: W.-D. Plessing in A. Tiemann), katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti iz člena 226 ES, je Sodišče (prvi senat ) v sestavi P. Jann (poročevalec), predsednik senata, A. Rosas, S. von Bahr, K. Lenaerts in K. Schiemann, sodniki, generalni pravobranilec: L. A. Geelhoed, sodni tajnik: R. Grass, dne 9. septembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               S tem, da so bila naročila za odvoz smeti, ki so jih sklenila mesta Lüdinghausen in Olfen, kot tudi občine Nordkirchen, Senden in Ascheberg oddana ne oziraje se na pravila oglaševanja, ki jih predpisujejo povezane določbe členov 8, 15(2) in 16(1) Direktive Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev, Zvezna republika Nemčija ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 112, 10.5.2003.


title: Zadeva C-448/07 P: Pritožba, ki sta jo 27. septembra 2007 vložila Ayuntamiento de Madrid in Madrid Calle 30, S.A., zoper sklep Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 12. julija 2007 v zadevi Ayuntamiento de Madrid in Madrid Calle 30, S.A. proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-177/06

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/23

         Pritožba, ki sta jo 27. septembra 2007 vložila Ayuntamiento de Madrid in Madrid Calle 30, S.A., zoper sklep Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 12. julija 2007 v zadevi Ayuntamiento de Madrid in Madrid Calle 30, S.A. proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-177/06
   (Zadeva C-448/07 P)
   (2007/C 283/42)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Pritožnici: Ayuntamiento de Madrid in Madrid Calle 30, S.A. (zastopnika: J. L. Buendía Sierra in R. González-Gallarza Granizo, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnic:

               —

               Sklep Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 12. julija 2007 v zadevi Ayuntamiento de Madrid in Madrid Calle 30, S.A. proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-177/06, naj se razveljavi.

               —

               Zadevo naj se vrne Sodišču prve stopnje v ponovno odločanje.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   V izpodbijanem sklepu je Sodišče prve stopnje tožbo, ki sta jo vložila Ayuntamiento de Madrid in Madrid Calle 30, S.A., za razveljavitev uvrstitve Madrid Calle 30 v sektor „javna uprava“, ki jo je Evropska Komisija (Eurostat) izvedla v skladu z „Evropskim sistemom računov 1995“ (ESR 95) iz priloge A k Uredbi Sveta (ES) št. 2223/96 (1) z dne 25. junija 1996, razglasilo za nedopustno. Ta klasifikacija se je odražala v poročilih, ki jih je Komisija (Eurostat) za uporabo Protokola o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem, ki je v prilogi k Pogodbi ES, na podlagi podatkov za leto 2005 glede državnega primanjkljaja in dolga, objavila 24. aprila 2006. Navedena poročila so vsebovana v sporočilu Komisije (Eurostat) št. 48/2006.
   Pritožnici trdita, da je Sodišče prve stopnje napravilo napako, s tem da sporočila št. 48/2006 ni štelo za implicitno odločitev Komisije (Eurostata) z zavezujočimi pravnimi posledicami, zaradi česar ni veljalo za izpodbojen pravni akt.
   V podporo svojim navedbam se pritožnici sklicujeta na vodilno vlogo Komisije (Eurostata) pri dokončni potrditvi podatkov o primanjkljaju in javnem dolgu držav članic, ki odstopa od veljavne zakonodaje (člen 104 Pogodbe ES, Protokol o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem in Uredba Sveta (ES) št. 3605/93 z dne 22. novembra 1993 o uporabi Protokola o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem, ki je priloga k Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti (2), kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 2103/2005 (3)) in institucionalnega ustroja zakonodajne ureditve.
   Pritožnici menita, da je obrazložitev Sodišča prve stopnje v izpodbijanem sklepu, ki zavrača, da mora Komisija (Eurostat) pred objavo podatkov o primanjkljaju in javnem dolgu držav članic preveriti, ali javne finance ustrezajo računovodskim pravilom ESR 95, napačna. Pritožnici dodajata, da dejstvo, da Komisija v ustreznem roku, ki ga je določila spremenjena Uredba št. 3605/93, ni podala pridržkov in/ali sprememb, pomeni, da odločba brez navedenih pridržkov in/ali sprememb postane dokončna in s tem pravni akt, ki ga je mogoče izpodbijati. Poleg tega pritožnici trdita, da ima navedeni akt pravne učinke s pomembnimi posledicami na več področjih, kot na primer v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem ali v zvezi s strukturnimi skladi.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 2223/96 dne 25. junija 1996 o Evropskem sistemu nacionalnih in regionalnih računov v Skupnosti (UL L 310, str. 1).

      (2)  UL L 332, str. 7.

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 2103/2005 z dne 12. decembra 2005 o spremembah Uredbe (ES) št. 3605/93 glede kakovosti statističnih podatkov v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem (UL L 337, str. 1).


title: Zadeva C-624/16 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 25. novembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 15. septembra 2016 v zadevi T-219/13, Ferracci/Komisija

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/17

         Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 25. novembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 15. septembra 2016 v zadevi T-219/13, Ferracci/Komisija
   (Zadeva C-624/16 P)
   (2017/C 038/23)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: P. Stancanelli, D. Grespan, F. Tomat, agenti)

      Drugi stranki v postopku: Pietro Ferracci, Italijanska republika

      Predlogi

               —

               Izpodbijana sodba naj se razveljavi v delu, v katerem je z njo tožba razglašena za dopustno v smislu člena 263, četrti odstavek, zadnji del stavka, PDEU;

               —

               tožba naj se razglasi za nedopustno v smislu člena 263, četrti odstavek, drugi in zadnji del stavka, PDEU in naj se posledično zavrne v celoti;

               —

               P. Ferracciju naj se naloži plačilo stroškov, nastalih Komisiji, tako v postopku pred Splošnim sodiščem kot tudi v tem postopku.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija se le z enim pritožbenim razlogom, ki ima tri dele, sklicuje na napačno razlago in uporabo člena 263, četrti odstavek, zadnji del stavka, PDEU, ker je Splošno sodišče tožbo tožeče stranke na podlagi te določbe razglasilo za dopustno. Natančneje, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, s tem da je izpodbijani akt štelo za regulatorni akt, ki se neposredno nanaša na tožečo stranko in ki v odnosu do nje ne potrebuje izvedbenih ukrepov.


title: Zadeva C-298/14: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 6. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – Alain Laurent Brouillard/Jury du concours de recrutement de référendaires près la Cour de cassation, État belge (Predhodno odločanje — Prosto gibanje oseb — Člena 45 PDEU in 49 PDEU — Delavci — Zaposlovanje v državni upravi — Direktiva 2005/36/ES — Priznavanje poklicnih kvalifikacij — Pojem „reguliran poklic“ — Pripustitev k natečaju za zaposlitev strokovnih sodelavcev pri Cour de cassation (Belgija))

text:
               23.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/8

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 6. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – Alain Laurent Brouillard/Jury du concours de recrutement de référendaires près la Cour de cassation, État belge
   (Zadeva C-298/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Prosto gibanje oseb - Člena 45 PDEU in 49 PDEU - Delavci - Zaposlovanje v državni upravi - Direktiva 2005/36/ES - Priznavanje poklicnih kvalifikacij - Pojem „reguliran poklic“ - Pripustitev k natečaju za zaposlitev strokovnih sodelavcev pri Cour de cassation (Belgija)))
   (2015/C 389/09)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Alain Laurent Brouillard

      Tožena stranka: Jury du concours de recrutement de référendaires près la Cour de cassation, État belge

      Izrek

               1.

               Člen 45 PDEU je treba razlagati tako, da se uporablja za položaj, kakršen je v postopku v glavni stvari, v katerem ima državljan prve države članice, ki prebiva in dela v tej državi članici, diplomo, pridobljeno v drugi državi članici, ki jo uveljavlja v prijavi na natečaj za zaposlitev strokovnih sodelavcev pri Cour de cassation v prvi državi članici, in da ta položaj ni zajet v členu 45(4) PDEU.

               2.

               Direktivo 2005/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta 2005/36/ES z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij je treba razlagati tako, da poklic strokovnega sodelavca pri Cour de cassation ni „reguliran poklic“ v smislu te direktive.

               3.

               Člen 45 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da v okoliščinah, kakršne so te v sporu o glavni stvari, natečajna komisija za zaposlitev strokovnih sodelavcev na sodišču države članice pri preučitvi prijave za udeležbo na tem natečaju, ki jo vloži državljan te države članice, to udeležbo pogojuje z diplomami, ki se zahtevajo na podlagi zakonodaje navedene države članice, ali s priznavanjem akademske enakovrednosti magisterija, ki ga izda univerza druge države članice, ne da bi upoštevala vse diplome, potrdila in ostale nazive ter upoštevne poklicne izkušnje zadevne osebe tako, da bi primerjala poklicne kvalifikacije, ki jih ti potrjujejo, s poklicnimi kvalifikacijami, ki se zahtevajo na podlagi te zakonodaje.

      (1)  UL C 303, 8.9.2014.


title: Zadeva C-391/06: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 3. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Irski (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2003/4/ES – Prost dostop do informacij – Informacije o okolju – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/5

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 3. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Irski
   (Zadeva C-391/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2003/4/ES - Prost dostop do informacij - Informacije o okolju - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2007/C 140/08)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Lawunmi in U. Wölker, zastopnika)

      Tožena stranka: Irska (zastopnik: D. O'Hagan, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje vseh določb, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/4/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive Sveta 90/313/EGS (UL L 41, str. 26) v predpisanem roku.
   Izrek

               1)

               Irska s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/4/ES Direktive 2003/4/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive Sveta 90/313/EGS, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2)

               Irski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL 294, 2.12.2006.


title: Zadeva C-442/05: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 3. aprila 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Finanzamt Oschatz proti Zweckverband zur Trinkwasserversorgung und Abwasserbeseitigung Torgau-Westelbien (Šesta direktiva o DDV – Člena 4(5) in 12(3)(a) – Prilogi D in H – Pojem dobava vode – Nižja stopnja DDV)

text:
               24.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/3

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 3. aprila 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Finanzamt Oschatz proti Zweckverband zur Trinkwasserversorgung und Abwasserbeseitigung Torgau-Westelbien
   (Zadeva C-442/05) (1)

   (Šesta direktiva o DDV - Člena 4(5) in 12(3)(a) - Prilogi D in H - Pojem „dobava vode“ - Nižja stopnja DDV)
   (2008/C 128/04)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesfinanzhof
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Finanzamt Oschatz

      Tožena stranka: Zweckverband zur Trinkwasserversorgung und Abwasserbeseitigung Torgau-Westelbien

      Ob udeležbi: Bundesministerium der Finanzen
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesfinanzhof – Razlaga prilog D, točka 2 in H, kategorija 2, k Šesti direktivi Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) (UL L 145, 17. maj 1977, str. 1) – Nižja davčna stopnja, ki se uporablja za dobavo vode – Plačilo za priključitev pri odjemalcih.
   Izrek

               1)

               Člen 4(5) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero in njeno prilogo D, točka 2, je treba razlagati tako, da spada individualna priključitev, ki zajema, kot v zadevi v postopku v glavni stvari, položitev napeljave, ki omogoča priključitev hidravlične inštalacije stavbe na fiksna vodovodna distribucijska omrežja, v okvir dobave vode iz navedene priloge, tako da ima oseba javnega prava, ki deluje kot organ oblasti, za navedeno priključitev status davčnega zavezanca.

               2)

               Člen 12(3)(a) Šeste direktive 77/388 in njeno prilogo H, kategorija 2, je treba razlagati tako, da spada individualna priključitev, ki zajema, kot v zadevi v postopku v glavni stvari, položitev napeljave, ki omogoča priključitev hidravlične inštalacije stavbe na fiksna vodovodna distribucijska omrežja, v okvir dobave vode. Poleg tega lahko države članice, pod pogojem spoštovanja načela davčne nevtralnosti, na katerem temelji skupni sistem davka na dodano vrednost, za konkretne in posebne vidike dobave vode, kot je zadevna individualna priključitev v postopku v glavni stvari, uporabijo nižjo stopnjo davka na dodano vrednost.

      (1)  UL C 60, 11.3.2006.


title: Zadeva T-676/16: Tožba, vložena 22. septembra 2016 – Wirecard/EUIPO (mycard2go)

text:
               7.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 410/29

         Tožba, vložena 22. septembra 2016 – Wirecard/EUIPO (mycard2go)
   (Zadeva T-676/16)
   (2016/C 410/40)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Wirecard AG (Aschheim, Nemčija) (zastopnik: A. Bayer, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Unije, ki vsebuje besedni element „mycard2go“ – Prijava št. 14 303 457

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 21. julija 2016 v zadevi R 280/2016-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo in zadevo vrne toženi stranki v nadaljevanje postopka registracije v zvezi s prijavo UM 014303457;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, ki so nastali v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009 v povezavi s členom 7(2) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-446/08: Tožba, vložena 29. septembra 2008 – FIFA proti UUNT – Ferrero (WM 2006)

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/50

         Tožba, vložena 29. septembra 2008 – FIFA proti UUNT – Ferrero (WM 2006)
   (Zadeva T-446/08)
   (2008/C 313/90)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Fédération Internationale de Football Association (FIFA) (Zürich, Švica) (zastopniki: D. Alexander, QC, A. Barav, Barrister, R. Buchel in C. Rassmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Ferrero OHG mbH (Stadtallendorf, Nemčija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               V celoti ali delno naj se razveljavi odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 30. junija 2008 v zadevi R 1468/2005-1; in

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Besedna znamka „WM 2006“ za proizvode in storitve iz razredov 1, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 15, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41 in 42 – Registracija znamke Skupnosti št. 2 155 521.

      Imetnik znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Druga stranka pred odborom za pritožbe.

      Odločba oddelka za izbris: Zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti.

      Odločba odbora za pritožbe: Razveljavitev odločbe Oddelka za izbris.

      Navajani tožbeni razlogi: (i) Kršitev členov 73 in 74(1) Uredbe Sveta št. 40/94, v delu, v katerem se je odbor za pritožbe svojo odločbo oprl predvsem na člen 7(1)(c) Uredbe Sveta št. 40/94, torej določbe, ki je niti ni navedla druga stranka pred odborom za pritožbe niti se nanjo ni skliceval oddelek za izbris; (ii) podredno, kršitev člena 7(1)(c) Uredbe Sveta št. 40/94, ker odbor za pritožbe ni upošteval registrirane znamke Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti, kot celote z vidika povprečnega potrošnika in ni uporabil upoštevnih predpisov za presojo opisnega značaja prijavljenega blaga in storitev; in (iii) kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94, ker je odbor za pritožbe napačno ugotovil, da registrirana znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti, nima zahtevanega razlikovalnega učinka; in (iv) kršitev členov 7(3) in 51(2) Uredbe Sveta št. 40/94, ker je odbor za pritožbe napačno ugotovil, da registrirana znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti, ni pridobila razlikovalnega učinka za storitve iz razreda 41.


title: Zadeva T-301/05: Tožba, vložena 2. avgusta 2005 — Guigard proti Komisiji

text:
               29.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/19

         Tožba, vložena 2. avgusta 2005 — Guigard proti Komisiji
   (Zadeva T-301/05)
   (2005/C 271/39)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Philippe Guigard (Pariz, Francija) (zastopnika: S. Rodrigues, avocat, A. Jaume, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               ugotovi naj se nepogodbena odgovornost Evropske skupnosti zaradi nepravilnega ravnanja Komisije, ki izhaja iz nezakonitega nepodaljšanja delovne pogodbe, ki Komisijo veže s tožečo stranko;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo odškodnine za tako poklicno (v prvem okvirnem znesku 350 000 evrov) kot tudi nematerialno škodo (v znesku, ki ga pravično in nepristransko oceni Sodišče prve stopnje);

               —

               tožena stranka naj nosi stroške.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Namen te tožbe je povrnitev škode, ki jo je domnevno pretrpela tožeča stranka zaradi po njenem mnenju nezakonitega nepodaljšanja delovne pogodbe, ki je bila sklenjena s toženo stranko v okviru tehničnega sodelovanja med Evropsko skupnostjo in vlado Nigerije.
   S tega vidika je treba poudariti, da naj bi tožeča stranka, strokovnjak EuropaAida, od leta 1992 izvajala številne naloge kot pogodbeni delavec Komisije. 7. marca 2002 je z le-to podpisal delovno pogodbo za obdobje dvanajstih mesecev kot tehnični asistent pri Ministrstvu za opremo in prevoz v Niameyu. Naloge naj bi izvajal zadovoljivo. Podaljšanje te pogodbe je predmet uradnega zahtevka navedenega Ministrstva kot nacionalnega odredbodajalca Evropskega razvojnega sklada, ERS.
   V utemeljitev svojih zahtev je tožeča stranka najprej navedla kršitev Lomejske konvencije IV, ker naj Komisija ne bi spoštovala delitev pristojnosti med nacionalnim odredbodajalcem ERS in vodjem delegacije, naj ne bi bilo mogoče, da bi ta zadnji nasprotoval podaljšanju pogodbe, ker člen 313.2(k) Konvencije določa izključno pristojnost nacionalnemu odredbodajalcu ERS za zaposlovanje tehničnih strokovnjakov, edina obveznost je o tem obvestiti vodjo delegacije. Poleg tega Komisija pri odgovoru na zahtevek nacionalnega odredbodajalca glede podaljšanja pogodbe vsekakor ni spoštovala določenega roka tridesetih dni iz člena 314 Konvencije.
   Tožeča se stranka na koncu sklicuje na kršitev načela dobre uprave, skrbnosti in zaupanja v pravo.


title: Zadeva C-260/05 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. novembra 2007 – Sniace, SA proti Komisiji Evropskih skupnosti, Republiki Avstriji, Lenzing Fibers GmbH (nekdanja Lenzing Lyocell GmbH & Co. KG), Land Burgenland (Pritožba – Državne pomoči – Dopustnost – Akt, ki posamično zadeva tožečo stranko)

text:
               12.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 8/2

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. novembra 2007 – Sniace, SA proti Komisiji Evropskih skupnosti, Republiki Avstriji, Lenzing Fibers GmbH (nekdanja Lenzing Lyocell GmbH & Co. KG), Land Burgenland
   (Zadeva C-260/05 P) (1)

   (Pritožba - Državne pomoči - Dopustnost - Akt, ki posamično zadeva tožečo stranko)
   (2008/C 8/03)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Sniace, SA (zastopnik: J. Baró Fuentes, odvetnik)

      Druge stranke v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Kreuschitz in J. L. Buendía Sierra, zastopnika), Republika Avstrija (zastopnik: H. Dossi, zastopnik), Lenzing Fibers GmbH (nekdanja Lenzing Lyocell GmbH & Co. KG, zastopnik: U. Soltész, odvetnik), Land Burgenland (zastopnik: U. Soltész, odvetnik)
   Predmet
   Pritožba, vložena zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti razširjeni senat) z dne 14. aprila 2005 v zadevi Sniace, SA proti Komisiji Evropskih skupnosti (T-88/01), s katero je bila tožba za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2001/102/ES z dne 19. julija 2000 o državni pomoči Avstrije v korist Lenzig Lyocell GmbH &Co. KG (UL 2001, L 38, str. 33) razglašena za nedopustno.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Sniace SA se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Republika Avstrija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 193, 6.8.2005.


title: Zadeva T-341/05: Tožba, vložena 8. septembra 2005 — Kraljevina Španija proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               29.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/25

         Tožba, vložena 8. septembra 2005 — Kraljevina Španija proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-341/05)
   (2005/C 271/49)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija [Zastopnik: D. Juan Manuel Rodríguez Cárcamo, abogado del Estado]

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nično naj se razglasi navedba Ceute in Melille v kategoriji L 01 priloge Uredbe Komisije (ES) št. 909/2005 z dne 16. junija 2005 o določitvi izvoznih nadomestil za mleko in mlečne proizvode,

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ta tožba je vložena zoper Uredbo Komisije (ES) št. 909/2005 z dne 16. junija 2005 o določitvi izvoznih nadomestil za mleko in mlečne proizvode (1), kolikor ta izvzema Ceuto in Melillo iz namembnih krajev, ki pridejo na splošno v poštev za izvozna nadomestila za mlečne proizvode. Ta izključitev naj bi upoštevala cilj, da se preneha z nezakonitimi gospodarskimi transakcijami, ki obsegajo izvoz določenih proizvodov v ti dve ozemlji, ob prejemu ustreznega nadomestila, z namenom da se jih po predelavi ponovno uvozi na ozemlje Skupnosti, brez plačila kakršnekoli carine.
   V utemeljitev svojih predlogov tožeča stranka zatrjuje:

               —

               Kršitev določb člena 31(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1255/1999 z dne 17. maja 1999 o skupni organizaciji trga mleka in mlečnih izdelkov (2), ker izpodbijani ukrep nima podlage v nobenem izmed razlogov, ki jih navaja člen in podredno, ker temelji na nedokazanih dejstvih.

               —

               Kršitev člena 31(2) istega besedila, ker ni bila upoštevana narava proizvoda. Tožeča stranka glede tega zatrjuje, da je bil ukrep, tudi ob predpostavki, da odprava goljufije lahko utemelji odpravo nadomestil za določen namembni kraj, sprejet zgolj ob upoštevanju namembnega kraja izvoza in tako brez razlikovanja zadeva vse proizvode, katerih izvoz v Cevto in Melillo je bil predmet nadomestil. Kot kršitev iste določbe se očita tudi diskriminacija med proizvajalci, do katere naj bi pripeljal izpodbijani ukrep.

               —

               Kršitev načela prepovedi diskriminacije.

               —

               Zlorabo pooblastil v konkretnem primeru.

      (1)  UL L 154, 17.6.2005, str. 10.

      (2)  UL L 160, 26.6.1999, str. 48.


title: Zadeva C-361/15 P: Pritožba, ki jo je Easy Sanitary Solutions BV vložila 11. julija 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 13. maja 2015 v zadevi T-15/13, Group Nivelles/UUNT – Easy Sanitairy Solutions (Odtočni kanalet za tuš)

text:
               12.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 337/3

         Pritožba, ki jo je Easy Sanitary Solutions BV vložila 11. julija 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 13. maja 2015 v zadevi T-15/13, Group Nivelles/UUNT – Easy Sanitairy Solutions (Odtočni kanalet za tuš)
   (Zadeva C-361/15 P)
   (2015/C 337/04)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Pritožnica: Easy Sanitary Solutions BV (zastopnik: F. Eijsvogels, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in Group Nivelles BVBA

      Predlog

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj

               —

               na podlagi […] navedenih pritožbenih razlogov in pojasnil v zvezi z njimi v delu razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 13. maja 2015 v zadevi T-15/13 in naloži neuspeli stranki plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvi pritožbeni razlog

   Del (a):
   Splošno sodišče naj bi kršilo člen 25(1)(b) v povezavi s členom 7(1) Uredbe št. 6/2002 (1), s tem ko je odločilo, da se predhodni model, ki je vgrajen ali se uporabi na drugem izdelku, kot je tisti, na katerega se nanaša poznejši model, načeloma upošteva pri presoji novosti tega poznejšega modela v smislu člena 5 Uredbe št. 6/2002 in da besedilo zadnjenavedenega člena izključuje možnost, da bi se videz modela štel za novega, če je bil enak model prej dostopen javnosti, in to ne glede na izdelek, v katerega se je predhodni model vgradil ali na katerem se je uporabil. Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo, s tem ko je ugotovilo, da „zadevno področje“ v smislu člena 7(1) Uredbe št. 6/2002 ni omejeno na področje, na katero spada izdelek, v katerega se bo izpodbijani model vgradil ali na katerem se bo uporabil.
   Del (b):
   Splošno sodišče naj bi kršilo člen 25(1)(b) v povezavi s členom 5 Uredbe št. 6/2002, s tem ko je ugotovilo, da se model Skupnosti v smislu člena 5(1) Uredbe št. 6/2002 ne more šteti za novega, če je bil enak model dostopen javnosti pred datumi, določenimi v tej določbi, čeprav je ta predhodni model namenjen vgradnji ali uporabi na izdelku, ki ni tisti, ki je v skladu s členom 36(2) Uredbe št. 6/2002 naveden v prijavi.
   Del (c):
   Splošno sodišče naj bi kršilo člene 10, 19 in 36(6) Uredbe št. 6/2002, s tem ko je ugotovilo, da lahko imetnik pravice iz registriranega modela vsaki tretji osebi prepreči uporabo na vseh izdelkih modela, katerega imetnik je, in vsakem videzu izdelka, ki na seznanjenega uporabnika ne naredi drugačnega celotnega vtisa.

      Drugi pritožbeni razlog

   Splošno sodišče naj bi prestopilo meje svojega nadzora zakonitosti z ugotovitvijo v zadnji povedi točke 137 svoje sodbe in s tem kršilo člen 61 Uredbe št. 6/2002.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 6/2002 z dne 12. decembra 2001 o modelih Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 142).


title: Zadeva F-123/06: Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 5. junija 2008 – Timmer proti Računskemu sodišču (Javni uslužbenci – Uradniki – Ocenjevanje – Pritožbeni rok – Novo dejstvo – Nedopustnost)

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/61

         Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 5. junija 2008 – Timmer proti Računskemu sodišču
   (Zadeva F-123/06) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Ocenjevanje - Pritožbeni rok - Novo dejstvo - Nedopustnost)
   (2008/C 223/114)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Marianne Timmer (Saint-Sauves-d'Auvergne, Francija) (zastopnik: F. Rollinger, odvetnik)

      Tožena stranka: Računsko sodišče Evropskih skupnosti (zastopniki: T. Kennedy, J.-M. Stenier in G. Corstens, zastopniki)
   Predmet zadeve
   Na eni strani razglasitev ničnosti vseh ocenjevalnih poročil tožeče stranke, ki jih je sestavil g. L., ter povezanih oziroma podrednih odločb, vključno z odločbo o imenovanju g. L, in na drugi strani odškodninski zahtevek.
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 326, 30.12.2006, str. 84.


title: Zadeva T-166/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. aprila 2012 – Samskip Multimodal Container Logistics proti Komisiji ( „Ničnostna tožba — Odločba o dodelitvi finančne pomoči Skupnosti za večjo okoljsko učinkovitost sistema tovornega prometa — Program Marco Polo II — Odpoved subvencijske pogodbe in dokončna opustitev projekta — Prenehanje pravnega interesa — Ustavitev postopka“ )

text:
               9.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/18

         Sodba Splošnega sodišča z dne 24. aprila 2012 – Samskip Multimodal Container Logistics proti Komisiji
   (Zadeva T-166/10) (1)

   (Ničnostna tožba - Odločba o dodelitvi finančne pomoči Skupnosti za večjo okoljsko učinkovitost sistema tovornega prometa - Program Marco Polo II - Odpoved subvencijske pogodbe in dokončna opustitev projekta - Prenehanje pravnega interesa - Ustavitev postopka)
   2012/C 165/30
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Samskip Multimodal Container Logistics BV (‘s-Gravenzande, Nizozemska) (zastopniki: K. Platteau, Y. Maasdam in P. Broers, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: K. Simonsson, zastopnik, skupaj z J. Graystonom in P. Gjørtlerjem, odvetnikoma)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2010) 580 z dne 27. januarja 2010 o finančni pomoči za predloge ukrepov, vložene v postopku izbire 2009 v okviru programa Unije za večjo okoljsko učinkovitost sistema tovornega prometa (program Marco Polo II), v delu, v katerem je izbran predlog TREN/B4/SUB/01-2009 MP-II/6 glede projekta G2G@2XL za financiranje v znesku 2 190 539 EUR.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Evropska komisija nosi štiri petine stroškov Samskip Multimodal Container Logistics BV in štiri petine svojih stroškov.

               3.

               Samskip Multimodal Container Logistics nosi eno petino stroškov Komisije in eno petino svojih stroškov.

      (1)  UL C 209, 31.7.2010.


title: Zadeva C-153/15 P: Sklep Sodišča z dne 10. decembra 2015 – Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl/Svet Evropske unije (Pritožba — Člen 181 Poslovnika Sodišča — Omejevalni ukrepi proti Iranu — Seznam oseb, organov in subjektov, za katere se uporablja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov — Vključitev imena pritožnice — Dopustnost — Pritožbeni rok — Izhodišče — Očitna nedopustnost)

text:
               29.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/3

         Sklep Sodišča z dne 10. decembra 2015 – Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl/Svet Evropske unije
   (Zadeva C-153/15 P) (1)

   ((Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Omejevalni ukrepi proti Iranu - Seznam oseb, organov in subjektov, za katere se uporablja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Vključitev imena pritožnice - Dopustnost - Pritožbeni rok - Izhodišče - Očitna nedopustnost))
   (2016/C 078/04)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl (zastopniki: J. Grayston, Solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta, M. Gambardella, odvetniki)

      Druga stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in I. Rodios, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrže.

               2.

               Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl poleg svojih stroškov nosi tudi stroške Sveta Evropske unije.

      (1)  UL C 190, 8.6.2015.


title: Zadeva C-342/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 8. julija 2015 – Leopoldine Gertraud Piringer

text:
               26.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 354/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 8. julija 2015 – Leopoldine Gertraud Piringer
   (Zadeva C-342/15)
   (2015/C 354/14)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranka v postopku v glavni stvari

      Predlagateljica in vlagateljica revizije: Leopoldine Gertraud Piringer

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 1(1), drugi stavek, Direktive o učinkovitem uresničevanju svobode opravljanja storitev odvetnikov (v nadaljevanju: Direktiva 77/249/EGS) (1), razlagati tako, da lahko država članica iz svobode opravljanja storitev odvetnikov izvzame overitev podpisov na listinah, ki vzpostavljajo ali prenašajo pravice na zemljišču, in izvajanje te dejavnosti pridrži javnim notarjem?

               2.

               Ali je treba člen 56 PDEU razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalnemu predpisu države registracije (Avstrija), po katerem je overitev podpisov na listinah, ki vzpostavljajo ali prenašajo pravice na zemljišču, pridržana javnim notarjem, učinek česar je, da se potrditev pristnosti podpisa, ki jo v državi sedeža izvede odvetnik s sedežem v Češki republiki, ne priznava v državi registracije, čeprav češko pravo tej potrditvi priznava enak pravni učinek kot uradni overitvi,
               zlasti ker,

                           a.

                           se vprašanje priznavanja potrditve pristnosti podpisa na predlogu za vpis v zemljiško knjigo, ki jo v Češki republiki izvede odvetnik s sedežem v tej državi, v državi registracije nanaša na vsebinsko izvajanje storitve odvetnika, ki je odvetniki s sedežem v državi registracije ne morejo opravljati, zaradi česar za nepriznavanje take potrditve ne velja prepoved omejevanja

                     ali

                           b.

                           je tak pridržek utemeljen zaradi zagotavljanja zakonitosti in pravne varnosti aktov (listin o pravnih poslih), zaradi česar je utemeljen z nujnimi razlogi v splošnem interesu in je poleg tega nujen za dosego tega cilja v državi registracije?

      (1)  Direktiva Sveta z dne 22. marca 1977 o učinkovitem uresničevanju svobode opravljanja storitev odvetnikov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 52).


title: Zadeva C-303/14: Tožba, vložena 24. junija 2014 – Evropska komisija proti Republiki Poljski

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/27

         Tožba, vložena 24. junija 2014 – Evropska komisija proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-303/14)
   2014/C 409/39
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: K. Mifsud-Bonnici in K. Herrmann, agenta)

      Tožena stranka: Republika Poljska

      Predlog tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Poljska republika s tem, da Komisije ni obvestila o certifikacijskih organih za osebje in podjetja ter o naslovih spričeval za osebje in podjetja, ki sodelujejo pri aktivnostih v zvezi z določenimi fluoriranimi toplogrednimi plini, ki so predmet izvedbenih uredb Komisije, ter s tem, da ni sprejela predpisov o sankcijah za kršitve določb Uredbe (ES) št. 842/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o določenih fluoriranih toplogrednih plinih (1) in jih ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 5(2) v povezavi s členom 12(3) Uredbe Komisije (ES) št. 303/2008, (2) člena 12(3) Uredbe Komisije (ES) št. 304/2008, (3) člena 7(1) Uredbe Komisije (ES) št. 305/2008, (4) člena 6(1) Uredbe Komisije (ES) št. 306/2008, (5) člena 4(2) Uredbe Komisije (ES) št. 307/2008, (6) člena 1 Uredbe Komisije (ES) št. 308/2008 (7) in člena 13(2) Uredbe (ES) št. 842/2006 Evropskega parlamenta in Sveta.

               —

               Republiki Poljski naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Člen 5(2) Uredbe št. 842/2006 državam članicam nalaga obveznost, da Komisijo obvestijo o svojih programih usposabljanja in podeljevanja spričeval za podjetja in osebje, ki so vključeni v namestitev, vzdrževanje ali servisiranje opreme in sistemov iz njenega člena 3(1) ter zajemanje fluoriranih toplogrednih plinov. Ta obveznost je bila natančneje določena z izvedbenimi uredbami Komisije, sprejetimi na podlagi člena 5(1) Uredbe št. 842/2006.
   Prvi tožbeni razlog se nanaša na to, da Republika Poljska Komisije doslej ni obvestila o nazivih certifikacijskih organov za osebje in podjetja, ki sodelujejo pri preverjanju uhajanj, namestitvah, vzdrževanju ali servisiranju na nepremični opremi za hlajenje in klimatizacijo ter toplotnih črpalkah, na nepremičnih protipožarnih sistemih in gasilnih aparatih in pri zajemu teh fluoriranih toplogrednih plinov, in naslovih spričeval za osebje in podjetja, ki izpolnjujejo zahteve za izdajo spričevala, določene v izvedbenih uredbah Komisije. Poleg tega je ni obvestila o nazivih certifikacijskih organov za osebje, ki zajema določene fluorirane toplogredne pline iz visokonapetostnih stikalnih mehanizmov in nekatera topila na osnovi fluoriranih toplogrednih plinov iz opreme, in o nazivih spričeval za osebje, ki izpolnjuje zahteve za izdajo spričevala, določene v izvedbenih uredbah Komisije. Poljski organi niso – v obliki, določeni v Uredbi Komisije št. 308/2008 – Komisije obvestili niti o nazivih organov za izdajo potrdil o usposabljanju za osebje in o naslovih potrdil o usposabljanju za osebje, ki izpolnjuje zahteve iz člena 3(2) in priloge k Uredbi št. 307/2008.
   Drugi tožbeni razlog se nanaša na to, da Komisija ni bila obveščena o nacionalnih predpisih o sankcijah za kršitve določb Uredbe št. 842/2006. Obveznost uvedbe sankcij in obvestitve Komisije o njih je posebej pomembna za namene zagotavljanja polnega učinka obveznosti, naloženih upravljavcem nepremičnih aplikacij s členi 3, 4 in 5 Uredbe št. 842/2006. Poleg tega sta uvedba takih sankcij in obvestitev Komisije o njih bistveni za zagotovitev izpolnitve obveznosti iz člena 7, naloženih proizvajalcem proizvodov in opreme, ki vsebuje fluorirane toplogredne pline. Tudi nespoštovanje prepovedi iz členov 8 in 9 Uredbe št. 842/2006 mora biti v skladu z njenim členom 13(1) sankcionirano z nacionalnimi predpisi, o katerih je treba obvestiti Komisijo.

      (1)  UL L 161, str. 1.

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 303/2008 z dne 2. aprila 2008 o določitvi minimalnih zahtev in pogojev za vzajemno priznavanje za izdajanje spričeval podjetjem in osebju glede nepremične opreme za hlajenje in klimatizacijo ter toplotnih črpalk, ki vsebujejo določene fluorirane toplogredne pline, v skladu z Uredbo (ES) št. 842/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 92, str. 3).

      (3)  Uredba Komisije (ES) št. 304/2008 z dne 2. aprila 2008 o določitvi minimalnih zahtev in pogojev za vzajemno priznavanje za izdajanje spričeval podjetjem in osebju glede nepremičnih protipožarnih sistemov in gasilnih aparatov, ki vsebujejo določene fluorirane toplogredne pline, v skladu z Uredbo (ES) št. 842/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 92, str. 12).

      (4)  Uredba Komisije (ES) št. 305/2008 z dne 2. aprila 2008 o določitvi minimalnih zahtev in pogojev za vzajemno priznavanje za izdajanje spričeval osebju, ki zajema določene fluorirane toplogredne pline iz visokonapetostnih stikalnih mehanizmov, v skladu z Uredbo (ES) št. 842/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 92, str. 17).

      (5)  Uredba Komisije (ES) št. 306/2008 z dne 2. aprila 2008 o določitvi minimalnih zahtev in pogojev za vzajemno priznavanje za izdajanje spričeval osebju, ki zajema nekatera topila na osnovi fluoriranih toplogrednih plinov iz opreme, v skladu z Uredbo (ES) št. 842/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 92, str. 21).

      (6)  Uredba Komisije (ES) št. 307/2008 z dne 2. aprila 2008 o določitvi minimalnih zahtev za programe usposabljanja in pogojev za vzajemno priznavanje potrdil o usposabljanju za osebje glede klimatskih naprav v nekaterih motornih vozilih, ki vsebujejo določene fluorirane toplogredne pline, v skladu z Uredbo (ES) št. 842/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 92, str. 25).

      (7)  Uredba Komisije (ES) št. 308/2008 z dne 2. aprila 2008 o določitvi obrazca uradnega obvestila o programih držav članic za usposabljanje in izdajanje spričeval v skladu z Uredbo (ES) št. 842/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 92, str. 28).


title: Zadeva F-78/09: Tožba, vložena 17. septembra 2009 – Marcuccio proti Komisiji

text:
               19.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/43

         Tožba, vložena 17. septembra 2009 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva F-78/09)
   2009/C 312/71
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predmet in opis spora

   Razglasi naj se ničnost odločbe Komisije o zavrnitvi predloga tožeče stranke za povračilo stroškov postopka v zadevi T-18/04, ki so bili toženi strani naloženi s sodbo Sodišča prve stopnje z dne 10. junija 2008. Poleg tega naj se toženi stranki naloži povračilo premoženjske in nepremoženjske škode, ki je nastala tožeči stranki.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se ničnost odločbe, ne glede na njeno obliko, s katero je tožena stranka zavrnila predlog z dne 22. septembra 2008;

               —

               če je to potrebno, naj se razglasi ničnost odločbe, ne glede na njeno obliko, s katero je bila zavrnjena pritožba z dne 8. aprila 2009;

               —

               toženi stranki naj se naloži, da tožeči stranki plača znesek 15 882,31 EUR, povečan za zamudne obresti po 10-odstotni letni obrestni meri z letno kapitalizacijo, ki tečejo od datuma predloga z dne 22. septembra 2008 do danes, za povračilo materialne škode, ki je tožeči stranki nastala zaradi izpodbijane odločbe v zgoraj navedenem obdobju;

               —

               toženi stranki naj se naloži, da tožeči stranki plača znesek 6 500,00 EUR ex aequo et bono, oziroma višji ali nižji znesek, za katerega bo Sodišče za uslužbence ugotovilo, da je pravičen, za povračilo nepremoženjske škode, ki jo je tožeča stranka utrpela zaradi izpodbijane odločbe v obdobju od sprejetja odločbe do danes;

               —

               toženi stranki naj se naloži, da tožeči stranki za vsak dan, ki poteče med jutrišnjim dnem in dnem, ko bo v celoti in brez izjem ugodeno predlogu z dne 22. septembra 2008, ter bodo brez izjeme izvršene vse odločbe oziroma materialni akti, plača znesek 5 EUR, oziroma višji ali nižji znesek, za katerega bo Sodišče za uslužbence ugotovilo, da je pravičen, ki ga je treba nakazati vsak prvi dan v mesecu glede na zapadle pravice predhodnega meseca, za povračilo materialne škode, ki je tožeči stranki nastala zaradi izpodbijane odločbe v zgoraj navedenem obdobju;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo vseh stroškov tega postopka.