title: Zadeva F-98/06: Tožba, vložena 24. avgusta 2006 — Lohiniva proti Komisiji

text:
               18.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/45

         Tožba, vložena 24. avgusta 2006 — Lohiniva proti Komisiji
   (Zadeva F-98/06)
   (2006/C 281/81)
   Jezik postopka: finščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Risto Lohiniva (Bruselj, Belgija) (zastopnik: V. Teperi, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasi naj se ničnost odločbe Organa, pristojnega za imenovanje (OPI) z dne 30. maja 2006, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke;

               —

               razsodi naj se, da tožeča stranka obdrži pravico do prenosa 35 % njene neto plače na Finsko, znesek, kot je bil popravljen s prenosnim količnikom za posamezno državo, od 16. januarja 2006;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka naj bi na Finsko, v njeno matično državo, prenesla del svoje plače, kot je bil popravljen s količnikom, v skladu s členom 17 Priloge VII starih Kadrovskih predpisov. V okviru programa izmenjave uradnikov med Komisijo in državami članicami, je bil količnik na Finskem spremenjen v letih 2004 in 2005. V tem obdobju ji je Komisija na Finskem izplačala njeno celotno plačo, povečano na podlagi prenosnega količnika. Ob njeni vrnitvi v Bruselj, januarja 2006, tožeča stranka ni mogla ponovno začeti s prenosom dela svoje plače na Finsko, ki naj bi bil tja poslan pred premestitvijo. Glede na to je uprava navedla, da je bila zgoraj navedena določba spremenjena po začetku veljavnosti novih Kadrovskih predpisov in da tožeča stranka ni izpolnjevala pogoja, določenega v členu 17(2)(a) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom za ohranitev te ugodnosti.
   Tožeča stranka v svoji tožbi zatrjuje, da če je imela pravico do prenosa, tako med premestitvijo na Finsko, kot pred tem, za njen primer velja domneva iz člena 17(2)(a) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom.


title: Zadeva C-377/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de commerce de Bruxelles (Belgija) 23. septembra 2009 – Françoise Hanssens-Ensch (stečajna upraviteljica družbe Agenor SA) proti Evropski skupnosti

text:
               19.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de commerce de Bruxelles (Belgija) 23. septembra 2009 – Françoise Hanssens-Ensch (stečajna upraviteljica družbe Agenor SA) proti Evropski skupnosti
   (Zadeva C-377/09)
   2009/C 312/23
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de commerce de Bruxelles

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Françoise Hanssens-Ensch (curateur de la faillite d'Agenor SA

      Tožena stranka: Evropska skupnost

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 288(2) Pogodbe ES razlagati tako, da se za tožbo zaradi nepogodbene obveznosti v smislu te določbe šteje odškodninska tožba na podlagi člena 530 belgijskega zakonika o gospodarskih družbah, ki jo vloži stečajni upravitelj, da bi se Evropski skupnosti naložilo, da pokrije obveznosti družbe v stečaju, ker naj bi ta de facto imela pristojnost za upravljanje gospodarske družbe in naj bi pri upravljanju te družbe storila hudo in resno napako, ki je pripomogla k stečaju družbe?


title: Zadeva T-223/12: Tožba, vložena 28. maja 2012 – Ntouvas proti ECDC

text:
               28.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 227/25

         Tožba, vložena 28. maja 2012 – Ntouvas proti ECDC
   (Zadeva T-223/12)
   2012/C 227/42
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ioannis Ntouvas (Sundbyberg, Švedska) (zastopnik: E. Mylonas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (Stockholm, Švedska)

      Predloga

               —

               Odločba z dne 27. marca 2012 tožene stranke, s katero je bil tožeči stranki zavrnjen dostop do končnih revizijskih poročil, ki jih je Služba notranje revizije Evropske komisije opravila o ECDC, naj se razglasi za nično; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka se v utemeljitev tožbe sklicuje na dva tožbena razloga.

               1.

               prvi tožbeni razlog: kršitev bistvene postopkovne zahteve (obveznost obrazložitve), s čimer je kršen člen 8(1) Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1) in člen 41(2)(c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ker je:

                           —

                           tožena stranka navedla le abstraktne in splošne razloge za zavrnitev dostopa do vseh oziroma dela revizijskih poročil, ki jih je Služba notranje revizije Evropske komisije opravila o ECDC; poleg tega ni dokazala, da ni bilo prevladujočega javnega interesa za njihovo razkritje;

                           —

                           v skladu z ustaljeno sodno prakso morajo biti razlogi za zavrnitev dostopa do dokumentov konkretni in posamični ter posebni in morajo ustrezno opisati interes, ki prevladuje nad pravico tožeče stranke do morebitnega dostopa, pri čemer je treba dokazati, da prevladujoči javni interes za razkritje ne obstaja.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev pogodb (člen 15(3) PDEU) in pravne norme (Uredba (ES) št.1049/2001), ki se nanaša na njihovo uporabo, ker je:

                           —

                           tožena stranka s tem, da ni navedla ustrezne in zadostne obrazložitve za zavrnitev razkritja zaprošenih dokumentov, kršila tudi obveznost iz členov 2(1) in 8(1) Uredbe (ES) št. 1049/2001 in člena 15(3) PDEU, da tožeči stranki omogoči dostop do zaprošenih dokumentov v petnajstih delovnih dneh od registracije njene potrdilne prošnje.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL 2001 L 145, str. 43).


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. marca 2005 v zadevi T-29/02, Global Electronic Finance Management (GEF) SA proti Komisiji Evropskih skupnosti (Arbitražna klavzula — Neizvršitev pogodbe — Nasprotna tožba)

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/24

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 15. marca 2005
   v zadevi T-29/02, Global Electronic Finance Management (GEF) SA proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Arbitražna klavzula - Neizvršitev pogodbe - Nasprotna tožba)
   (2005/C 132/43)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi T-29/02, Global Electronic Finance Management (GEF) SA, s sedežem v Bruslju (Belgija), ki jo zastopata M.E. Storme in A. Gobien, avocats, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopniki: R. Lyal in C. Giolito, skupaj z J. Stuyck, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), katere predmet je po eni strani tožba na podlagi arbitražna klavzule v smislu člena 238 ES na naložitev Komisiji plačila 40.693 evrov in na izstavitev dobropisa za znesek 273.516 evrov in po drugi strani nasprotna tožba Komisije na naložitev tožeči stranki povračila zneska 273.516 evrov, skupaj z zamudnimi obrestmi po 7-odstotni letni obrestni meri od 1. septembra 2001 dalje, je Sodišče prve stopnje (prvi razširjeni senat), v sestavi B. Vesterdorf, predsednik, M. Jaeger, P. Mengozzi, sodnika, M.E. Martins Ribeiro, sodnica, in F. D. Dehousse, sodnik; sodni tajnik: J. Plingers, administrator, dne 15. marca 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba tožeče stranke na prejem plačila 40.693 evrov in na izstavitev dobropisa za znesek 273.516 evrov se zavrne.

               2.

               Nasprotni tožbi Komisije se ugodi in se tožeči stranki posledično naloži plačilo zneska 273.516 evrov in zamudnih obresti po belgijski letni obrestni meri od 1. septembra 2001 do trenutka celotnega poplačila dolga.

               3.

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 118, 18.5.2002.


title: Zadeva C-20/08 P: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 9. decembra 2008 – Enercon GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Pritožba – Znamka Skupnosti – Tridimenzionalna znamka, sestavljena iz oblike proizvoda – Uredba (ES) št. 40/94 – Člen 7(1) – Razlikovalni učinek znamke – Delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena pritožba)

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/14

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 9. decembra 2008 – Enercon GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-20/08 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Tridimenzionalna znamka, sestavljena iz oblike proizvoda - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 7(1) - Razlikovalni učinek znamke - Delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena pritožba)
   (2009/C 69/23)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Enercon GmbH (zastopnika: R. Böhm in U. Sander, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 15. novembra 2007 v zadevi Enercon proti UUNT, T-71/06, s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo za razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 30. novembra 2005 o zavrnitvi pritožbe zoper odločbo preizkuševalca, ki je zavrnil registracijo tridimenzionalne znamke Skupnosti, in sicer pretvornika za energijo vetra v obliki kapsule za proizvode iz razreda 7 – Razlikovalni učinek tridimenzionalne znamke, ki jo sestavlja oblika proizvoda.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Enercon GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 79, 29.3.2008.


title: Zadeva T-359/08: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 31. marca 2009 — Španija proti Komisiji ( Ničnostna tožba — Umik izpodbijanega akta — Ustavitev postopka )

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/42

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 31. marca 2009 — Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-359/08) (1)

   („Ničnostna tožba - Umik izpodbijanega akta - Ustavitev postopka“)
   2009/C 141/88
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: J. Rodríguez Cárcamo, zastopnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Steiblytė in S. Pardo Quintillán, zastopnika)

      Predmet

   Zahteva za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C (2008) 3243 z dne 25. junija 2008 o zmanjšanju pomoči Kohezijskega sklada za skupino projektov št. 2001.ES.16.C.P.E.045 (Ravnanje z odpadki v Galiciji — 2001 (skupina II)) z odločbo Komisije C (2001) 4193 z dne 20. decembra 2001.

      Izrek

               1)

               Postopek se ustavi.

               2)

               Komisija nosi lastne stroške in stroške, ki jih je priglasila Kraljevina Španija.

      (1)  UL C 272, 25.10.2008.


title: Zadeva T-690/14: Tožba, vložena 19. septembra 2014 – Sony Computer Entertainment Europe/UUNT – Marpefa (Vieta)

text:
               1.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/37

         Tožba, vložena 19. septembra 2014 – Sony Computer Entertainment Europe/UUNT – Marpefa (Vieta)
   (Zadeva T-690/14)
   (2014/C 431/60)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sony Computer Entertainment Europe Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: S. Malynicz, Barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Marpefa, SL (Barcelona, Španija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna znamka: znamka Skupnosti št. 1790 674

      Postopek pred UUNT: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 2. julija 2014 v zadevi R 2100/2013-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               UUNT in drugi stranki pred odborom za pritožbe naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               kršitev člena 15(1) Uredbe št. 207/2009

               —

               kršitev člena 15(1)(a) Uredbe št. 207/2009

               —

               kršitev člena 51(2) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva T-195/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. decembra 2009 – Antwerpse Bouwwerken proti Komisiji ( Javna naročila — Postopek javnega razpisa Skupnosti — Gradnja hale za proizvodnjo referenčnih materialov — Zavrnitev ponudbe ponudnika — Ničnostna tožba — Pravni interes — Dopustnost — Razlaga pogoja iz razpisne dokumentacije — Skladnost ponudbe s pogoji iz razpisne dokumentacije — Izvajanje pooblastila za zahtevanje pojasnil glede ponudb — Odškodninska tožba )

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/48

         Sodba Splošnega sodišča z dne 10. decembra 2009 – Antwerpse Bouwwerken proti Komisiji
   (Zadeva T-195/08) (1)

   („Javna naročila - Postopek javnega razpisa Skupnosti - Gradnja hale za proizvodnjo referenčnih materialov - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Ničnostna tožba - Pravni interes - Dopustnost - Razlaga pogoja iz razpisne dokumentacije - Skladnost ponudbe s pogoji iz razpisne dokumentacije - Izvajanje pooblastila za zahtevanje pojasnil glede ponudb - Odškodninska tožba“)
   2010/C 24/83
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Antwerpse Bouwwerken NV (Anvers, Belgija) (zastopniki: sprva J. Verbist in D. de Keuster, nato J. Verbist, B. van de Walle de Ghelcke in A. Vandervennet, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: E. Manhaeve, zastopnik, skupaj z M. Geldersom, odvetnik)

      Predmet

   Na eni strani zahtevek za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je bila zavrnjena ponudba tožeče stranke, ki jo je predložila v okviru omejenega postopka oddaje javnega naročila za gradnjo hale za proizvodnjo referenčnih materialov na zemljišču Inštituta za referenčne materiale in meritve v Geelu (Belgija), in s katero je bilo oddano javno naročilo drugemu ponudniku, in na drugi strani odškodninski zahtevek na podlagi škode, ki je domnevno nastala tožeči stranki zaradi iste odločbe Komisije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Antwerpse Bouwwerken NV se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe v zadevi T-195/08 R.

      (1)  UL C 183, 19.7.2008.


title: Zadeva T-692/15: Tožba, vložena 25. novembra 2015 – HTTS/Svet

text:
               15.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 59/28

         Tožba, vložena 25. novembra 2015 – HTTS/Svet
   (Zadeva T-692/15)
   (2016/C 059/30)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnika: M. Schlingmann in M. Bever, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               naloži Svetu Evropske unije, da tožeči stranki izplača nadomestilo škode v višini 2 516 221,50 EUR, za premoženjsko in nepremoženjsko škodo zaradi vključitve tožeče stranke v seznam oseb, subjektov in organov v Prilogi V k Uredbi (ES) št. 423/2007 in Prilogi VIII k Uredbi (EU) št. 961/2010;

               —

               naloži Svetu Evropske unije, da plača zamudne obresti v višini dveh odstotnih točk nad obrestno mero, ki jo je določila Evropska centralna banka za bistveno refinanciranje, od 17. oktobra 2015 do popolnega poplačila zgoraj navedenega zneska;

               —

               naloži Svetu stroške postopka, zlasti stroške tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja en sam tožbeni razlog, s katerim očita kršitev s strani Sveta – ki jo je neupravičeno uvrstil na seznam oseb, subjektov in organov, katerih celotna sredstva in gospodarski viri so bili zamrznjeni premoženje – predpisov, ki ščitijo posamezne interese in ne dopuščajo prostega polja presoje.
   Tožeča stranka je utrpela premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki je neposredna posledica omejevalnih ukrepov, ki jih je zoper njo neupravičeno sprejel Svet.


title: Zadeva C-169/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour du travail de Mons (Belgija) 25. marca 2016 – Miguel José Moreno Osacar/Ryanair Ltd

text:
               30.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour du travail de Mons (Belgija) 25. marca 2016 – Miguel José Moreno Osacar/Ryanair Ltd
   (Zadeva C-169/16)
   (2016/C 191/23)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour du travail de Mons

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Miguel José Moreno Osacar

      Tožena stranka: Ryanair Ltd

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali ob upoštevanju:

               —

               zahtev po predvidljivosti rešitev in pravni varnosti, na katerih je temeljilo sprejetje pravil v zvezi s sodno pristojnostjo in izvrševanjem odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, kakor so bila določena s Konvencijo z dne 27. septembra 1968 v zvezi s sodno pristojnostjo in izvrševanjem odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 1972, L 299, str. 32), kakor je bila spremenjena s Konvencijo z dne 29. novembra 1996 o pristopu Republike Avstrije, Republike Finske in Kraljevine Švedske (UL 1997, [C] 15, str. 1), imenovano „Bruseljska konvencija“, in z Uredbo Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42) (glej zlasti sodbo z dne 19. julija 2012 v zadevi Mahamdia, C-154/11, [EU:C:2012:491], točki 44 in 46);

               —

               posebnosti, povezanih s sektorjem evropske zračne navigacije, v okviru katerega navigacijsko osebje letalskih družb, katerih sedež je v kateri od držav Unije, dnevno preletava ozemlje Evropske unije iz domače baze, ki je lahko, tako kot v obravnavanem primeru, v drugi državi Unije;

               —

               posebnosti obravnavanega spora, kakor so opisane v obrazložitvi te sodbe;

               —

               merila, ki izhaja iz pojma „domača baza“ (kakor je opredeljen v Prilogi III k Uredbi EGS št. 3922/91), uporabljeni v Uredbi št. 883/2004 za določitev zakonodaje s področja socialne varnosti, ki se uporablja za člane letalske posadke in kabinskega osebja od 28. junija 2012;

               —

               ugotovitve, izhajajoče iz sodne prakse Sodišča Evropske unije v skladu s sodbami, navedenimi v obrazložitvi te odločbe;

         ni mogoče pojma „kraj običajnega izpolnjevanja pogodbe o zaposlitvi“, kakor je naveden v členu 19(2) Uredbe Sveta št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000, razlagati tako, da bi ga bilo mogoče izenačiti s pojmom „domača baza“[,] opredeljenim v Prilogi III k Uredbi Sveta št. 3922/91 z dne 16. decembra 1991 kot „[k]raj, ki ga za člana posadke določi operator, na katerem član posadke ponavadi začne in konča delovni čas ali vrsto delovnih časov in na katerem operator v običajnih okoliščinah ni odgovoren za nastanitev zadevnega člana posadke“, in sicer da bi se določila država pogodbenica (in s tem njeno sodišče), na ozemlju katere delavec običajno opravlja delo, če je ta delavec zaposlen kot član navigacijskega osebja družbe, za katero velja pravo katere od držav Unije in ki opravlja mednarodni zračni prevoz potnikov na celotnem ozemlju Evropske unije, če je ta navezna okoliščina – izhajajoča iz „domače baze“, razumljene kot „dejanski center delovnega razmerja“, ker delavec v njej dosledno začenja svoj delovni dan in ga v njej konča, saj tam organizira svoje vsakodnevno delo in v obdobju pogodbenih razmerij dejansko stalno prebiva v njeni bližini – tista, ki je najtesneje povezana z državo pogodbenico in hkrati zagotavlja najustreznejše varstvo najšibkejši stranki pogodbenega razmerja?


title: Zadeva C-232/11 P: Pritožba, ki jo je Siemens Transmission & Distribution Ltd vložila 3. marca 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 16. maja 2011 v združenih zadevah od T-122/07 do T-124/07, Siemens AG Österreich in drugi proti Komisiji

text:
               9.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 204/18

         Pritožba, ki jo je Siemens Transmission & Distribution Ltd vložila 3. marca 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 16. maja 2011 v združenih zadevah od T-122/07 do T-124/07, Siemens AG Österreich in drugi proti Komisiji
   (Zadeva C-232/11 P)
   2011/C 204/32
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Siemens Transmission & Distribution Ltd (zastopnika: H. Wollmann, F. Urlesberger, odvetnika)

      Druge stranke v postopku: Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens Transmission & Distribution SA, Nuova Magrini Galileo SpA, Evropska komisija

      Predlogi pritožnice

               —

               Izpodbijana sodba naj se v točki 3, četrta alinea, izreka spremeni tako, da se globa, ki je naložena družbi Reyrolle, zniža za najmanj 7 400 000 EUR;

               —

               podredno naj se točka 3 izreka izpodbijane sodbe razveljavi v delu, v katerem se nanaša na družbo Reyrolle, zadeva pa naj se vrne Splošnemu sodišču;

               —

               v vsakem primeru naj se toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica navaja, da je prišlo do kršitve temeljnega načela individualne določitve kazni in sankcij. Splošno sodišče naj bi pri izvajanju svoje neomejene sodne pristojnosti nepravilno uporabilo člen 23(3) Uredbe 1/2003, saj podjetja Rolls-Royce/Reyrolle za obdobje od 1988 do 1998 ni kaznovalo glede na razmere v tem podjetju, temveč se je namesto tega oprlo na gospodarsko moč gospodarske enote, ki je nastala šele precej let po tem (ko je bila družba Reyrolle prodana družbi VA Technologie).
   Poleg tega pritožnica navaja, da je prišlo do kršitve v sodni praksi dobro opredeljenih načel enakega obravnavanja in sorazmernosti. V okviru člena 31 Uredbe 1/2003 naj bi Sodišče sistematično uporabljalo različne metode za izračun, s katerimi je bila pritožnica v primerjavi z drugimi naslovniki glob postavljena v občutno slabši položaj. Objektivni razlogi za tako neenako obravnavanje naj ne bi bili podani.


title: Zadeva C-127/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 5. marca 2007 – Société Arcelor Atlantique et Lorraine, Société Sollac Méditerranée, Société Arcelor Packaging International, Société Ugine & Alz France, Société Industeel Loire, Société Creusot Métal, Société Imphy Alloys in Société Arcelor proti Premier ministre, Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie, Ministre de l'Écologie et du Développement durable

text:
               26.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 117/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 5. marca 2007 – Société Arcelor Atlantique et Lorraine, Société Sollac Méditerranée, Société Arcelor Packaging International, Société Ugine & Alz France, Société Industeel Loire, Société Creusot Métal, Société Imphy Alloys in Société Arcelor proti Premier ministre, Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie, Ministre de l'Écologie et du Développement durable
   (Zadeva C-127/07)
   (2007/C 117/12)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Conseil d'État
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Société Arcelor Atlantique et Lorraine, Société Sollac Méditerranée, Société Arcelor Packaging International, Société Ugine & Alz France, Société Industeel Loire, Société Creusot Métal, Société Imphy Alloys in Société Arcelor

      Tožene stranke: Premier ministre, Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie, Ministre de l'Écologie et du Développement durable
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je ob upoštevanju načela enakosti Direktiva 2003/87/ES z dne 13. oktobra 2003 (1) veljavna v delu, v katerem določa, da se sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov uporablja za naprave v železarskem sektorju, ne pa tudi v industriji aluminija in plastike?

      (1)  Direktiva 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL L 275, str. 32).


title: Zadeva T-49/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. decembra 2010 – Fahas proti Svetu (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi zaradi boja proti terorizmu — Zamrznitev sredstev — Ničnostna tožba — Pravica do obrambe — Pravica do učinkovitega pravnega varstva — Obrazložitev — Odškodninska tožba)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/33

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. decembra 2010 – Fahas proti Svetu
   (Zadeva T-49/07) (1)

   (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi zaradi boja proti terorizmu - Zamrznitev sredstev - Ničnostna tožba - Pravica do obrambe - Pravica do učinkovitega pravnega varstva - Obrazložitev - Odškodninska tožba)
   2011/C 30/58
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sofiane Fahas (Mielkendorf, Nemčija) (zastopnik: F. Zillmer, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva M. Bishop, E. Finnegan in S. Marquardt, nato M. Bishop, J.-P. Hix in E. Finnegan, zastopniki)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Italijanska republika (zastopnika: I. Bruni, zastopnik, skupaj z G. Albenziem, avvocato dello Stato)

      Predmet

   Prvič, predloga za razglasitev ničnosti dela Sklepa Sveta 2008/583/ES z dne 15. julija 2008 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu in razveljavitvi sklepa 2007/868/ES (UL L 188, str. 21) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, in naložitve Svetu, naj več ne navaja imena tožeče stranke v prihodnjih sklepih dokler ni pravnomočne sodne odločbe, in drugič, odškodninski zahtevek.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Sofiane Fahas nosi svoje stroške in plača stroške, ki jih je priglasil Svet Evropske unije.

               3.

               Italijanska republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 95, 28.4.2007.


title: Zadeva T-849/16 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 21. julija 2017 – PGNiG Supply & Trading/Komisija (Začasna odredba — Notranji trg z zemeljskim plinom — Direktiva 2009/73/ES — Zahteva Bundesnetzagentur za spremembo pogojev za izvzetje iz pravil Unije o obratovanju plinovoda OPAL — Sklep Komisije o spremembi pogojev za izvzetje iz pravil Unije — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti)

text:
               4.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 293/34

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 21. julija 2017 – PGNiG Supply & Trading/Komisija
   (Zadeva T-849/16 R)
   ((Začasna odredba - Notranji trg z zemeljskim plinom - Direktiva 2009/73/ES - Zahteva Bundesnetzagentur za spremembo pogojev za izvzetje iz pravil Unije o obratovanju plinovoda OPAL - Sklep Komisije o spremembi pogojev za izvzetje iz pravil Unije - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti))
   (2017/C 293/40)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranke

      Tožeča stranka: PGNiG Supply & Trading GmbH (München, Nemčija) (zastopnik: M. Jeżewski, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnici: O. Beynet in K. Herrmann, agentki)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: T. Henze in R. Kanitz, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za odlog izvršitve Sklepa Komisije C(2016) 6950 final z dne 28. oktobra 2016 o spremembi pogojev za izvzetje iz pravil o dostopu tretjih strani do sistema in o tarifni ureditvi, določeni z Direktivo 2003/55/ES.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Sklep z dne 23. decembra 2016, PGNiG Supply & Trading/Komisija (T-849/16 R), se razveljavi.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 6. julija 2005 v zadevi T-148/04, TQ3 Travel Solutions Belgium SA proti Komisiji Evropskih skupnosti (Javna naročila za storitve — Evropski natečajni postopek — Storitve potovalne agencije za službene poti uradnikov in uslužbencev institucij)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/39

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 6. julija 2005
   v zadevi T-148/04, TQ3 Travel Solutions Belgium SA proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Javna naročila za storitve - Evropski natečajni postopek - Storitve potovalne agencije za službene poti uradnikov in uslužbencev institucij)
   (2005/C 217/87)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-148/04, TQ3 Travel Solutions Belgium SA, s sedežem v Mechelenu (Belgija), ki sta ga sprva zastopala R. Ergec in K. Möric, nato pa B. Lissoir, avocats, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: L. Parpala in E. Manhaeve, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), ob sodelovanju Wagon-Lits Travel SA, s sedežem v Bruslju (Belgija), ki ga zastopajo F. Herbert, H. Van Peer, avocats, in D. Harrison, solicitor, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, zaradi, po eni strani, predloga za razglasitev ničnosti odločb Komisije, da tožeči stranki ne dodeli Sklop 1 naročila za opravljanje storitev potovalne agencije, ki je bil predmet razpisa št. 2003/S 143 129409, in da se ta sklop dodeli drugemu podjetju, ter, po drugi strani, zaradi odškodninskega zahtevka za povrnitev škode, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela zaradi zavrnitve njene ponudbe, je Sodišče prve stopnje (drugi senat), v sestavi J. Pirrung, predsednik, N. J. Forwood in S. Papasavvas, sodnika; sodni tajnik: J. Palacio González, glavni administrator, dne 6. julija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov Komisije in intervenienta, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 179, 10.7.2004.


title: Zadeva T-465/14: Tožba, vložena 24. junija 2014 – Vego Supermercados proti Komisiji

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/63

         Tožba, vložena 24. junija 2014 – Vego Supermercados proti Komisiji
   (Zadeva T-465/14)
   2014/C 253/86
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Vego Supermercados, SA (La Coruña, Španija) (zastopniki: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero in A. Lamadrid de Pablo, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničen razglasi sklep, ki opredeljuje skupek ukrepov, združenih pod poimenovanje Španski sistem finančnega najema (SEAF), kot novo in z notranjim trgom nezdružljivo državno pomoč;

               —

               podredno, za nična razglasi člena 1 in 4 izpodbijanega sklepa, ki investicijske družbe v gospodarskih interesnih združenjih (GIZ) opredeljujeta kot edine upravičence teh domnevnih pomoči in kot edine osebe, ki morajo opraviti vračilo;

               —

               podredno, za ničen razglasi člen 4 izpodbijanega sklepa, ker nalaga vračilo domnevnih pomoči, kar je kršitev splošnih načel prava EU;

               —

               podredno, za ničen razglasi člen 4 izpodbijanega sklepa, ker je v njem odločeno o zakonitosti zasebnih pogodb, sklenjenih med investitorji in drugimi družbami in

               —

               Komisiji naloži, naj plača vse stroške tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot v postopku Bankia proti Komisiji, T-700/13.


               19.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/8

         Zahteva odbora Skatteklagenemnda ved Sentralskattekontoret for storbedrifter z dne 13. marca 2013 za izdajo svetovalnega mnenja Sodišča Efte v zadevi Fred Olsen in drugi proti Staten v/Sentralskattekontoret for storbedrifter
   (Zadeva E-3/13)
   2013/C 270/06
   Pri Sodišču Efte je bila z dopisom z dne 13. marca 2013, ki ga je poslal odbor Skatteklagenemnda ved Sentralskattekontoret for storbedrifter (Odbor za pritožbe osrednjega davčnega urada za velika podjetja) in ga je tajništvo sodišča prejelo 18. marca 2013, vložena zahteva za svetovalno mnenje v zadevi Fred Olsen in drugi proti Staten v/Sentralskattekontoret for storbedrifter glede naslednjih vprašanj:

               1.

               Ali spada trust kot oblika podjetja na področje uporabe pravice do ustanavljanja v skladu s členom 31 Sporazuma EGP? Dodatno vprašanje: Če to drži, kdo je imetnik pravic v skladu s Sporazumom EGP?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali trust ustreza zahtevi glede gospodarske dejavnosti, določeni v členu 31 Sporazuma EGP?

               3.

               Če je odgovor na prvo vprašanje negativen: ali spada trust na področje uporabe pravice do prostega pretoka kapitala, določene v členu 40 Sporazuma EGP?

               4.

               Če je odgovor na prvo ali tretje vprašanje pritrdilen: ali norveška pravila o tujih odvisnih družbah vključujejo eno ali več omejitev pravice do ustanavljanja ali pravice do prostega pretoka kapitala?

               5.

               Če je odgovor na četrto vprašanje pritrdilen: ali lahko te omejitve štejejo kot upravičene na podlagi prevladujočega javnega interesa in ali so sorazmerne?


20150731044616792015/C 270/60752014TFPC27020150817SL01SLINFO_JUDICIAL20150709454511Zadeva F-75/14: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 9. julija 2015 – Vecchio/Skupno podjetje ECSEL
 ---documentbreak--- C2702015SL4510120150709SL0060451451Sklep Sodišča za uslužbence z dne 9. julija 2015 – Vecchio/Skupno podjetje ECSEL
   (Zadeva F-75/14) (
         1
      )2015/C 270/60Jezik postopka: grščinaPredsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.
   (
         1
      )	UL C 431, 1.12.2014, str. 48.


title: Združene zadeve od C-457/11 do C-460/11: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 27. junija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort) proti Kyocera, nekdanja Kyocera Mita Deutschland GmbH, Epson Deutschland GmbH, Xerox GmbH (C-457/11), Canon Deutschland GmbH (C-458/11) in Fujitsu Technology Solutions GmbH (C-459/11), Hewlett-Packard GmbH (C-460/11) proti Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort) (Intelektualna in industrijska lastnina — Avtorska in sorodne pravice v informacijski družbi — Direktiva 2001/29/ES — Pravica reproduciranja — Pravično nadomestilo — Pojem „reprodukcije na papirju ali podobnem mediju, ki se pridobijo z uporabo katere koli fotografske tehnike ali na kak drug način s podobnim učinkom“ — Posledice neuporabe tehničnih ukrepov za preprečitev ali omejitev nedovoljenih dejanj — Posledice izrecnega ali implicitnega dovoljenja za kopiranje)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/9

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 27. junija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort) proti Kyocera, nekdanja Kyocera Mita Deutschland GmbH, Epson Deutschland GmbH, Xerox GmbH (C-457/11), Canon Deutschland GmbH (C-458/11) in Fujitsu Technology Solutions GmbH (C-459/11), Hewlett-Packard GmbH (C-460/11) proti Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)
   (Združene zadeve od C-457/11 do C-460/11) (1)

   (Intelektualna in industrijska lastnina - Avtorska in sorodne pravice v informacijski družbi - Direktiva 2001/29/ES - Pravica reproduciranja - Pravično nadomestilo - Pojem „reprodukcije na papirju ali podobnem mediju, ki se pridobijo z uporabo katere koli fotografske tehnike ali na kak drug način s podobnim učinkom“ - Posledice neuporabe tehničnih ukrepov za preprečitev ali omejitev nedovoljenih dejanj - Posledice izrecnega ali implicitnega dovoljenja za kopiranje)
   2013/C 225/13
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort), Fujitsu Technology Solutions GmbH (C-459/11), Hewlett-Packard GmbH (C-460/11)

      Tožene stranke: Kyocera, nekdanja Kyocera Mita Deutschland GmbH, Epson Deutschland GmbH, Xerox GmbH (C-457/11), Canon Deutschland GmbH (C-458/11), Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)

      Predmet

   Predlogi za sprejetje predhodne odločbe – Bundesgerichtshof – Razlaga Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230) – Pravica reproduciranja – Pojem „reprodukcije na papirju ali podobnem mediju, ki se pridobijo z uporabo katere koli fotografske tehnike ali na kak drug način s podobnim učinkom“ iz člena 5(2)(a) navedene direktive – Morebitna vključitev reprodukcij, izdelanih s tiskalniki in risalniki

      Izrek

               1.

               V obdobju od 22. junija 2001, dne začetka veljavnosti Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi, do 22. decembra 2002, dne izteka roka za njen prenos, za dejanja uporabe del in drugih predmetov sorodnih pravic ne velja navedena direktiva.

               2.

               V okviru izjeme ali omejitve, določene v členu 5(2) ali (3) Direktive 2001/29, morebitno dejanje, s katerim je imetnik pravic dovolil reproduciranje svojega dela ali drugega predmeta sorodnih pravic, nikakor ne vpliva na pravično nadomestilo, ne glede na to, ali je to nadomestilo v skladu z določbo te direktive, ki se uporabi, določeno kot obvezno ali fakultativno.

               3.

               Možnost uporabe tehničnih ukrepov iz člena 6 Direktive 2001/29 ne more povzročiti tega, da ne bi bilo mogoče uveljavljati pogoja pravičnega nadomestila iz člena 5(2)(b) te direktive.

               4.

               Besedno zvezo „reprodukcija na papirju ali podobnem mediju, ki se pridobi z uporabo katere koli fotografske tehnike ali na kak drug način s podobnim učinkom“ v smislu člena 5(2)(a) Direktive 2001/29 je treba razlagati tako, da zajema reprodukcije, izdelane s tiskalnikom ali osebnim računalnikom, kadar sta ti napravi med seboj povezani. V tem primeru lahko države članice uvedejo sistem, po katerem pravično nadomestilo plačajo osebe, ki razpolagajo z napravo, ki neavtonomno prispeva k posamičnemu postopku reproduciranja dela ali drugega predmeta sorodnih pravic na določen medij, saj imajo te osebe možnost stroške te pristojbine prevaliti na svoje stranke, pri čemer pa skupni znesek pravičnega nadomestila, ki ga je treba kot protidajatev za škodo, nastalo avtorju, plačati na koncu takega posamičnega postopka, v bistvu ne sme biti različen od zneska, določenega za reproduciranje z eno samo napravo.

      (1)  UL C 362, 10.12.2011.


title: Zadeva C-257/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Dioikitiko Protodikeio Tripoleos (Grčija) 10. julija 2009 – Alfa Vita Vassilopoulos AE, prej Trofo Super-Markets AE proti Elliniko Dimosio, Nomarchiaki Aftodioikisi Lakonias

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Dioikitiko Protodikeio Tripoleos (Grčija) 10. julija 2009 – Alfa Vita Vassilopoulos AE, prej Trofo Super-Markets AE proti Elliniko Dimosio, Nomarchiaki Aftodioikisi Lakonias
   (Zadeva C-257/09)
   2009/C 282/35
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Dioikitiko Protodikeio Tripoleos (Grčija)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Alfa Vita Vassilopoulos AE, prej Trofo Super-Markets AE

      Tožena stranka: Elliniko Dimosio, Nomarchiaki Aftodioikisi Lakonias
   Predsednik Sodišča Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 7. avgusta 2009 odločil, da se zadeva C-257/09 izbriše (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Dioikitiko Protodikeio Tripoleos).


title: Zadeva T-404/06 P: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. septembra 2009 – ETF proti Landgren ( Pritožba — Javni uslužbenci — Začasni uslužbenci — Pogodba za nedoločen čas — Odločba o odpustu — Člen 47(c)(i) PZDU — Obveznost obrazložitve — Očitna napaka pri presoji — Pristojnost za odločanje v sporu polne jurisdikcije — Denarno nadomestilo )

text:
               24.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/23

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. septembra 2009 – ETF proti Landgren
   (Zadeva T-404/06 P) (1)

   („Pritožba - Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Pogodba za nedoločen čas - Odločba o odpustu - Člen 47(c)(i) PZDU - Obveznost obrazložitve - Očitna napaka pri presoji - Pristojnost za odločanje v sporu polne jurisdikcije - Denarno nadomestilo“)
   2009/C 256/41
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska fundacija za usposabljanje (ETF) (zastopnika: G. Vandersanden in L. Levi, odvetnika)

      Tožena stranka: Pia Landgren (Revigliasco, Italija) (zastopnik: M.-A. Lucas, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (občna seja) z dne 26. oktobra 2006 v zadevi Landgren proti ETF (F-1/05, Zodl. JU, str. I-A-123 in II-A-1-459), za razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropski fundaciji za usposabljanje (ETF) se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov, ki jih je v okviru tega postopka priglasila P. Landgren.

               3.

               Komisija Evropskih skupnosti nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 42, 24.2.2007.


title: Zadeva T-632/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. junija 2017 – Tillotts Pharma/EUIPO – Ferring (OCTASA) („Blagovna znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Zahteva za registracijo besedne znamke Evropske unije OCTASA — Prejšnji nemška in Benelux besedni znamki PENTASA — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009“)

text:
               7.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. junija 2017 – Tillotts Pharma/EUIPO – Ferring (OCTASA)
   (Zadeva T-632/15) (1)

   ((„Blagovna znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Zahteva za registracijo besedne znamke Evropske unije OCTASA - Prejšnji nemška in Benelux besedni znamki PENTASA - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009“))
   (2017/C 256/21)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Tillotts Pharma AG (Rheinfelden, Švica) (zastopnik: M. Douglas, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Gája, agent)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Ferring BV (Hoofddorp, Nizozemska) (zastopnika: D. Slopek, odvetnik, in I. Fowler, solicitor)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 7. septembra 2015 (zadeva R 2386/2014-4) glede postopka z ugovorom med družbama Ferring in Tillotts Pharma.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Tillotts Pharma AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 27, 25.1.2016.


title: Zadeva T-432/14: Tožba, vložena 13. junija 2014 – Remolcadores Nosa Terra in Hospital Povisa proti Komisiji

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/58

         Tožba, vložena 13. junija 2014 – Remolcadores Nosa Terra in Hospital Povisa proti Komisiji
   (Zadeva T-432/14)
   2014/C 253/78
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Remolcadores Nosa Terra, SA (Vigo, Španija); in Hospital Povisa, SA (Vigo) (zastopnik: J. Otero Novas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               izpodbijani sklep razglasi za ničen v delu, v katerem vpliva na vračilo ugodnosti, ki naj bi jih v skladu z njim imeli tožeči stranki kot udeleženki različnih gospodarskih interesnih združenj (GIZ), in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V tem postopku se izpodbija isti sklep kot v zadevi Španija proti Komisiji, T-515/13.
   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata ta dejstva:

               1.

               Španski sistem finančnega najema (SEAF) je celota, v katerem so različni ukrepi – zakoniti ali nezakoniti glede na merilo Komisije – nepogrešljivi sestavni deli za sklenitev pogodbe o gradnji ladij s španskimi ladjedelnicami.

               2.

               Čeprav so bile neposredne prednosti, ki jih je Komisija opredelila kot nezakonite, podeljene udeležencem GIZ, je bil celotni sistem zasnovan in izpeljan tako, da se te prednosti prenesejo na vse udeležence sistema: na ladjedelnice, GIZ, ladjarje, banke organizatorke in vmesne družbe za različne operacije.

               3.

               Komisija je s Sklepom uvedla obveznost države, da izterja nezakonito podeljene pomoči, vendar samo od GIZ, in je tako od obveznosti vračila izključila druge udeleženca sistema.

               4.

               Ni bilo obrazloženo, zakaj se v tem spisu izvaja možnost vračila, niti zakaj vračilo bremeni izključno GIZ.

               5.

               Namen tega, da so bile samo GIZ izbrane za vračilo pomoči, je drugačen kot namen, ki upravičuje možnost Komisije, da jo dodeli.


title: Zadeva T-10/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. decembra 2007 – Portela & Companhia proti UUNT – Torrens Cuadrado in Gilbert Sanz (Bial) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Skupnosti Bial – Prejšnja nacionalna besedna znamka BIAL – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 – Dokaz o obstoju prejšnje znamke – Soobstoj prejšnjih znamk – Sredstvo, ki spreminja predmet spora – Dokazi, prvič predstavljeni pred Sodiščem prve stopnje – Stroški, nastali pred oddelkom za ugovore )

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/43

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. decembra 2007 – Portela & Companhia proti UUNT – Torrens Cuadrado in Gilbert Sanz (Bial)
   (Zadeva T-10/06) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti Bial - Prejšnja nacionalna besedna znamka BIAL - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 - Dokaz o obstoju prejšnje znamke - Soobstoj prejšnjih znamk - Sredstvo, ki spreminja predmet spora - Dokazi, prvič predstavljeni pred Sodiščem prve stopnje - Stroški, nastali pred oddelkom za ugovore“)
   (2008/C 22/79)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Portela & Companhia, SA (S. Mamede do Coronado, Portugalska) (zastopnik: J. Conceição Pimenta, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Novais Gonçalves, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Juan Torrens Cuadrado in Josep Gilbert Sanz (Gava, Španija)
   Predmet
   Tožba na razveljavitev odločbe R 897/2004-1 prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 14. septembra 2005 glede postopka z ugovorom med Juanom Torrensom Cuadrado in Josepom Gilbert Sanzom na eni strani ter Portela & Companhia, SA, na drugi strani.
   Izrek

               1)

               Razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 14. septembra 2005 v zadevi R 897/2004-1 v delu, v katerem je tožeči stranki naloženo plačilo stroškov J. Torrensa Cuadrada in Gilberta Sanza v postopku z ugovorom v višini 600 eurov.

               2)

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               3)

               Portela & Companhia, SA, nosi poleg svojih stroškov še polovico stroškov UUNT.

      (1)  UL C 60, 11.3.2006.


title: Zadeva T-355/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. januarja 2013 – Reber proti UUNT – Wedl & Hofmann (Walzer Traum) (Znamka Skupnost — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti Walzer Traum — Prejšnja nacionalna besedna znamka Walzertraum — Neobstoj resne in dejanske uporabe prejšnje znamke — Člen 42(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Enako obravnavanje)

text:
               2.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/18

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. januarja 2013 – Reber proti UUNT – Wedl & Hofmann (Walzer Traum)
   (Zadeva T-355/09) (1)

   (Znamka Skupnost - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti Walzer Traum - Prejšnja nacionalna besedna znamka Walzertraum - Neobstoj resne in dejanske uporabe prejšnje znamke - Člen 42(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Enako obravnavanje)
   2013/C 63/35
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Reber Holding GmbH & Co. KG (Bad Reichenhall, Nemčija) (zastopnika: O. Spuhler in M. Geitz, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Wedl & Hofmann GmbH (Mils/Hall in Tirol, Avstrija) (zastopnik: T. Raubal, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 9. julija 2009 (zadeva R 623/2008-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Reber Holding GmbH & Co. KG in Wedl & Hofmann GmbH

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Reber Holding GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 282, 21.11.2009.


title: Izbris zadeve T-312/99

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/44

         Izbris zadeve T-312/99 (1)

   (2004/C 228/104)

      (Jezik postopka: nizozemščina)

   Predsednik drugega razširjenega senata Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 11. maja 2004 odločil o izbrisu zadeve pod opr. št. T-312/99: Technische Handelsonderneming Van Dooren B. V., ob udeležbi Kraljevine Nizozemske, proti Komisiji Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 63, 4.3.2000.


title: Zadeva C-147/12: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 18. julija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hovrätten för Nedre Norrland – Švedska) – ÖFAB, Östergötlands Fastigheter AB proti Franku Kootu, Evergreen Investments AB (Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Uredba (ES) št. 44/2001 — Pristojno sodišče — Posebne pristojnosti v „zadevah v zvezi s pogodbenimi razmerji“ in „zadevah v zvezi z delikti ali kvazidelikti“ )

text:
               7.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/14

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 18. julija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hovrätten för Nedre Norrland – Švedska) – ÖFAB, Östergötlands Fastigheter AB proti Franku Kootu, Evergreen Investments AB
   (Zadeva C-147/12) (1)

   (Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Pristojno sodišče - Posebne pristojnosti v „zadevah v zvezi s pogodbenimi razmerji“ in „zadevah v zvezi z delikti ali kvazidelikti“)
   2013/C 260/23
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Hovrätten för Nedre Norrland

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: ÖFAB, Östergötlands Fastigheter AB

      Toženi stranki: Frank Koot, Evergreen Investments AB

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hovrätten för Nedre Norrland Sundsvall – Razlaga člena 5, točki 1 in 3, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42) – Vključitev ali nevključitev vseh sporov v zvezi z odškodninami v posebne pristojnosti na področju pogodb ali na področju deliktov ali kvazideliktov – Sodni postopek, sprožen v državi članici A zoper fizično osebo, ki ima stalno prebivališče v državi članici B in je član uprave delniške družbe s sedežem v državi članici A, in zoper delniško družbo s sedežem v državi članici B, ki ima v družbi s sedežem v državi članici A večinski delež – Tožba za ugotovitev odgovornosti člana uprave delniške družbe za dolgove te družbe, ki so posledica tega, da član uprave ni sprejel formalnih ukrepov za nadzor ekonomskega položaja družbe – Tožba za ugotovitev odgovornosti lastnika delniške družbe za drugega, v primeru nadaljevanja poslovanja družbe kljub podkapitalicaziji družbe in kljub zakonski obveznosti, da razglasi likvidacijo

      Izrek

               1.

               Izraz „zadeve v zvezi z delikti ali kvazidelikti“ iz člena 5, točka 3, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da zajema tožbe, kakršni sta v postopku v glavni stvari, upnika delniške družbe, ki skuša dokazati, da sta za dolgove te družbe odgovorna član njenega upravnega odbora in delničar, ker sta navedeni družbi omogočila nadaljevanje poslovanja, čeprav je bila podkapitalizirana in bi jo bilo treba likvidirati.

               2.

               Izraz „kraj, kjer je [nastal] ali kjer grozi škodni dogodek“ iz člena 5, točka 3, Uredbe št. 44/2001 je treba razlagati tako, da je navedeni kraj pri tožbah, ki se nanašajo na ugotovitev, ali sta član upravnega odbora ter delničar družbe odgovorna za njene dolgove, kraj, na katerega se navezujeta opravljanje dejavnosti navedene družbe in njen finančni položaj, povezan s temi dejavnostmi.

               3.

               Dejstvo, da je prvotni upnik zadevno terjatev prenesel na drugo osebo, v okoliščinah, kakršne so v postopku v glavni stvari, ne vpliva na določitev pristojnega sodišča na podlagi člena 5, točka 3, Uredbe št. 44/2001.

      (1)  UL C 151, 26.5.2012.


title: Zadeva C-46/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Irski, vložena dne 7. februarja 2005

text:
               16.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/10

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Irski, vložena dne 7. februarja 2005
   (Zadeva C-46/05)
   (2005/C 93/19)
   Jezik postopka: angleščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa Nicola Yerrell, zastopnik, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 7. februarja 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Irski.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               a)

               ugotovi, da je Irska kršila svoje obveznosti iz Pogodbe ES s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo sveta 2000/79/ES z dne 27. novembra 2000 o Evropskem sporazumu o razporejanju delovnega časa mobilnih delavcev v civilnem letalstvu, ki so ga sklenili AEA (Združenje evropskih letalskih prevoznikov), ETF (Evropska federacija delavcev v prometu), ECA (Evropsko združenje pilotov), ERA (Evropsko združenje regionalnih letalskih prevoznikov) in IACA (Mednarodno združenje letalskih prevoznikov) (1), oziroma s tem, da ni zagotovila, da bi socialni partnerji s sporazumom sprejeli potrebne ukrepe, in/ali da o tem ni obvestila Komisije,

               b)

               Irski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok, določen za uskladitev s to direktivo, je potekel dne 1. decembra 2003.

      (1)  UL L 302, 1.12.2000, str. 57.


title: Zadeva C-175/06: Sklep predsednika četrtega senata Sodišča z dne 27. septembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale civile di Genova – Italija) – Alessandro Tedesco proti Tomasoni Fittings Srl, RWO Marine Equipment Ltd

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/31

         Sklep predsednika četrtega senata Sodišča z dne 27. septembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale civile di Genova – Italija) – Alessandro Tedesco proti Tomasoni Fittings Srl, RWO Marine Equipment Ltd
   (Zadeva C-175/06) (1)

   (2007/C 315/52)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik četrtega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 154, 1.7.2006.


title: Zadeva C-440/06: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 25. oktobra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 91/271/EGS – Onesnaženje in hrup – Čiščenje komunalne odpadne vode – Člena 3 in 4)

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/19

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 25. oktobra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-440/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 91/271/EGS - Onesnaženje in hrup - Čiščenje komunalne odpadne vode - Člena 3 in 4)
   (2007/C 315/32)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: S. Pardo Quintillán in M. Konstantinidis, zastopnika)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopnik: E. Skandalou, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 3 in 4 Direktive Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (UL L 135, str. 40) – Nezagotovitev ustreznega čiščenja odpadne vode iz 24 aglomeracij.
   Izrek

               1)

               Helenska republika s tem, da ni poskrbela za to, da bi bile aglomeracije Artemida, Chrysoupoli, Igoumenitsa, Heraklion (Kreta), Katerini, Koropi, Lefkimmi, Litochoro (Pieria), Malia, Markopoulo, Megara, Nea Kydonia (Kreta), Nafpaktos, Nea Makri, Parikia (Paros), Poros-Galatas, Rafina, Solun (turistično območje), Tripoli, Zante, Alexandria (Emathia), Edessa in Kalymnos opremljene, odvisno od primera, s kanalizacijskimi sistemi za komunalno odpadno vodo, ki ustrezajo določbam iz člena 3 Direktive Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode, in/ali s čistilnimi sistemi za komunalno odpadno vodo, ki ustrezajo določbam člena 4 te direktive, ni izpolnila obveznosti iz navedenih členov.

               2)

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               3)

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 310, 16.12.2003.


title: Zadeva C-156/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 28. marca 2013 – Digibet Ltd, Gert Albers proti Westdeutsche Lotterie GmbH & Co. OHG

text:
               29.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 28. marca 2013 – Digibet Ltd, Gert Albers proti Westdeutsche Lotterie GmbH & Co. OHG
   (Zadeva C-156/13)
   2013/C 189/03
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Vlagatelja revizija: Digibet Ltd, Gert Albers

      Nasprotna stranka v postopku z revizijo: Westdeutsche Lotterie GmbH & Co. OHG

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali gre za neskladno omejitev sektorja iger na srečo,

                           —

                           če je po eni strani v državi članici, ki je organizirana kot zvezna država, na podlagi prava, ki velja v večini zveznih dežel, načeloma prepovedano prirejanje javnih iger na srečo in njihovo posredovanje po internetu, in se lahko – ne da bi obstajala pravica do tega – izjemoma dovoli samo za loterijo in športne stave zaradi zagotavljanja primerne alternative nezakoniti ponudbi iger na srečo ter preprečevanju njenega razvoja in širitve,

                           —

                           če je po drugi strani treba v zvezni deželi te države članice na podlagi tam veljavnega prava pod podrobneje določenimi objektivnimi pogoji izdati dovoljenje za prodajo športnih stav po internetu vsakemu državljanu Unije in vsaki pravni osebi, ki je z njim izenačena, kar lahko vpliva na primernost omejitev prodaje iger na srečo po internetu, ki veljajo na preostalem območju zveze, za dosego legitimnih ciljev v splošnem interesu, ki jim sledi?

               2.

               Ali je pri odgovoru na prvo vprašanje pomembno, ali odstopajoča pravna ureditev v eni zvezni deželi razveljavlja ali znatno vpliva na primernost omejitev iger na srečo, ki veljajo v drugih zveznih deželah, za dosego legitimnih ciljev v splošnem interesu, ki jim sledijo?
               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:

               3.

               Ali se neskladje odpravi, če zvezna dežela z odstopajočo ureditvijo prevzame omejitve iger na srečo, ki veljajo v preostalih zveznih deželah, čeprav dosedanja ugodnejša ureditev spletnih iger na srečo v tej zvezni deželi ob upoštevanju že podeljenih koncesij na tem območju velja še naprej za večletno prehodno obdobje, ker teh dovoljenj ni mogoče preklicati ali pa jih je mogoče preklicati samo proti plačilu visokih odškodnin, ki za to zvezno deželo pomenijo težko breme?

               4.

               Ali je pri odgovoru na tretje vprašanje pomembno, da se v večletnem prehodnem obdobju odpravi ali znatno vpliva na primernost omejitev iger na srečo, ki veljajo v preostalih zveznih deželah?


title: Zadeva C-681/11: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. junija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Bundeswettbewerbsbehörde, Bundeskartellanwalt proti Schenker und Co AG in drugim (Omejevalni sporazumi — Člen 101 PDEU — Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 — Člena 5 in 23(2) — Subjektivni pogoji za naložitev globe — Učinek pravnega nasveta ali odločitve nacionalnega organa, pristojnega za konkurenco — Pristojnost nacionalnega organa, pristojnega za konkurenco, za ugotovitev kršitve konkurenčnega prava Evropske unije brez naložitve globe)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/22

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. junija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Bundeswettbewerbsbehörde, Bundeskartellanwalt proti Schenker und Co AG in drugim
   (Zadeva C-681/11) (1)

   (Omejevalni sporazumi - Člen 101 PDEU - Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 - Člena 5 in 23(2) - Subjektivni pogoji za naložitev globe - Učinek pravnega nasveta ali odločitve nacionalnega organa, pristojnega za konkurenco - Pristojnost nacionalnega organa, pristojnega za konkurenco, za ugotovitev kršitve konkurenčnega prava Evropske unije brez naložitve globe)
   2013/C 225/36
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Bundeswettbewerbsbehörde, Bundeskartellanwalt

      Tožene stranke: Schenker und Co AG, ABX Logistics (Austria) GmbH, Logwin Invest Austria GmbH, Logwin Road + Rail Austria GmbH, Alpentrans Spedition und Transport GmbH, Kapeller Internationale Spedition GmbH, Johann Strauss GmbH, Wildenhofer Spedition und Transport GmbH, DHL Express (Austria) GmbH, G. Englmayer Spedition GmbH, Internationale Spedition Schneckenreither Gesellschaft mbH, Leopold Schöffl GmbH & Co KG, Express-Interfracht Internationale Spedition GmbH, Rail Cargo, A. Ferstl Speditionsgesellschaft mbH, Spedition, Lagerei und Beförderung von Gütern mit Kraftfahrzeugen Alois Herbst GmbH & Co KG, Johann Huber Spedition und Transportgesellschaft mbH, Keimelmayr Speditions- u. Transport GmbH, „Spedpack“-Speditions- und Verpackungsgessellschaft mbH, Thomas Spedition GmbH, Koch Spedition GmbH, Maximilian Schludermann, kot likvidacijski upravitelj Kubicargo Speditions GmbH, Kühne + Nagel GmbH, Lagermax Internationale Spedition Gesellschaft mbH, Morawa Transport GmbH, Johann Ogris Internationale Transport- und Speditions GmbH, Traussnig Spedition GmbH, Treu SpeditionsgesmbH, Spedition Anton Wagner GmbH, Gebrüder Weiss GmbH, Marehard u. Wuger Internat. Speditions- u. Logistik GmbH

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberster Gerichtshof (Dunaj) – Razlaga določb prava Unije na področju kartelov, zlasti člena 101 PDEU – Globa, naložena špediterskim podjetjem, ki so sodelovala pri kartelu o cenah – Pravna zmota navedenih podjetij glede zakonitosti kartela

      Izrek

               1.

               Člen 101 PDEU je treba razlagati tako, da se podjetje, ki je to določbo kršilo, ne more izogniti naložitvi globe, če je do navedene kršitve prišlo, ker je bilo v zmoti glede zakonitosti svojega ravnanja zaradi pravnega nasveta odvetnika ali odločitve nacionalnega organa, pristojnega za konkurenco.

               2.

               Člen 101 PDEU ter člena 5 in 23(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov [101 PDEU] in [102 PDEU] je treba razlagati tako, da se lahko nacionalni organi, pristojni za konkurenco, ob ugotovljeni kršitvi člena 101 PDEU izjemoma omejijo na ugotovitev te kršitve brez naložitve globe, če je zadevno podjetje sodelovalo v nacionalnem programu prizanesljivosti.

      (1)  UL C 89, 24.3.2012.


title: Zadeva T-143/07: Tožba, vložena 30. aprila 2007 – UMG Recordings proti UUNT – Osman (MOTOWN)

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/41

         Tožba, vložena 30. aprila 2007 – UMG Recordings proti UUNT – Osman (MOTOWN)
   (Zadeva T-143/07)
   (2007/C 140/67)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: UMG Recordings, Inc. (Santa Monica, Združene države Amerike) (zastopnika: E. Armijo Chávarri, A. Castán Pérez-Gómez, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Jimmy Osman (London, Združeno kraljestvo)
   Predlogi tožeče stranke
   Tožeča stranka predlaga Sodišču prve stopnje, naj:

               —

               dopusti dopis in priložene mu dokumente ter šteje, da je bila tožba proti odločbi drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 15. februarja 2007 v zadevi R 523/2006-2 vložena pravočasno in pravilno ter naj na podlagi izvede ustreznih postopkovnih korakov pravočasno izda sodbo, s katero bo razveljavilo to odločbo in izrecno naložilo UUNT, naj plača stroške postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Besedna znamka Skupnosti „MOTOWN“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 25, 41 in 42 – prijava št. 206 243

      Imetnik znamke Skupnosti: UMG Recordings

      Stranka, ki zahteva razveljavitev znamke Skupnosti: Jimmy Osman

      Odločba oddelka za izbris: Ugoditev zahtevi za razveljavitev za vse zadevne storitve iz razreda 42 in njena zavrnitev v delu, v katerem se nanaša na storitve iz razreda 41

      Odločba odbora za pritožbe: Ugoditev pritožbi, ki jo je vložil Jimmy Osman

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev členov 15(1) in 50(1) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94.
   Tožeča stranka odboru očita, da naj bi storil napako v presoji dokaza, predloženega za dokaz uporabe znamke v zvezi s spornimi storitvami iz razreda 41.
   Prvič, tožeča stranka navaja, da odbor ni upošteval, da so izpodbijano znamko za sporne storitve uporabljali tako registriran imetnik kot tretje stranke z imetnikovim soglasjem.
   Drugič, po mnenju tožeče stranke je odbor zamešal „diskotečne storitve“ z „organiziranjem glasbenih dogodkov“ s tem, da ni upošteval, da spadajo v različno kategorijo storitev.
   Tretjič, tožeča stranka zatrjuje, da bi bilo treba celo ob predpostavki, da pri „diskotečnih storitvah“ in/ali pri „organiziranju glasbenih dogodkov“ ni sodelovala niti neposredno niti posredno, šteti, da je opravljala posebne storitve v okviru prej navedenih kategorij in da je z opravljanjem takih „podstoritev“ bila izpolnjena obveznost uporabe njenih znamk za tako imenovane splošne kategorije storitev (namreč za sporne storitve).


title: Zadeva C-577/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien (Avstrija) 10. decembra 2012 – Michaela Hopfgartner proti Finanzamt Wien

text:
               16.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien (Avstrija) 10. decembra 2012 – Michaela Hopfgartner proti Finanzamt Wien
   (Zadeva C-577/12)
   2013/C 79/10
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Michaela Hopfgartner

      Nasprotna stranka: Finanzamt Wien

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali pravo Unije, zlasti določbe o svobodi opravljanja storitev (člen 56 in naslednji PDEU), nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero se pravica do družinskega dodatka podaljša le – poleg drugih pogojev – če je kraj opravljanja prostovoljnega dela na nacionalnem ozemlju?


title: Zadeva T-411/05: Tožba, vložena  18. novembra 2005  — Gerolf Annemans proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               11.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 36/32

         Tožba, vložena 18. novembra 2005 — Gerolf Annemans proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-411/05)
   (2006/C 36/69)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Gerolf Annemans (Antwerpen, Belgija) (zastopnik: C. Symons, avocat).

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj v skladu s členom 231(1) ES odločbo Evropske Komisije z dne 5. septembra 2005 (zadeva COMP/39.225) razglasi za nično.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka navaja, da je na Komisijo naslovila pritožbo proti družbama Belgacom in Telenet zaradi kršitve člena 81 in 82 ES na trgu širokopasovnih internetnih povezav končnih uporabnikov.
   Komisija je obvestila tožečo stranko, da v tej fazi, ob elementih, ki jih je predložila tožeča stranka, ne vidi vzroka za začetek preiskave ter da se to stališče, ki temelji na elementih, ki jih imajo na voljo službe Komisije, lahko spremeni ob dodatnih podatkih, ki bi jih morda predložila tožeča stranka.
   Tožeča stranka najprej zatrjuje, da ni dolžnost tožeče stranke iskati dokazov v podporo svoje pritožbe, ampak mora to storiti Komisija sama, na podlagi vsebinskih domnev, ki jih je navedla tožeča stranka.
   Po mnenju tožeče stranke razlaga Komisije, po kateri tržni operaterji pogosto določijo svoje cene glede na vodilnega na trga, ni prepričljiva, če se vprašamo, ali je skoraj popolna enakost cen internetna posledica golega naključja na prostem trgu ali kršitve člena 81 ES.
   Tožeča stranka prav tako zatrjuje, da višje cene v Belgiji, ki jih izpostavlja v svoji pritožbi, resda same po sebi ne dokazujejo kršitve člena 82 ES, vendar prav tako ne dokazujejo odsotnosti kršitve. Komisija s tem ne more oprostiti podjetij, ki se jim očita kršitev člena 82 ES.
   Tožeča stranka nadalje pojasnjuje, da se je Komisija zmotila, ko dvomi o prevladujočem položaju družb Belgacom in Telenet na belgijskem trgu. Tožeča stranka navaja, da imata operaterja približno enake cene, ki so visoke, in da si delita skoraj 90 % belgijskega trga širokopasovnih internetnih povezav. Tožeča stranka prav tako meni, da iz tega nikakor ni mogoče sklepati, da obstoja trg konkurenčnih in cenejših internetnih povezav, z nižjo hitrostjo prenosa. Po mnenju tožeče stranke si prihaja Komisija v nasprotje sama s sabo, ko po eni strani trdi, da Institut Belge des services Postaux et des Télécommunications (IBPT) zagotavlja konkurenco, po drugi strani pa, da IBPT trenutno preučuje, ali je konkurenca na belgijskem trgu dobro zagotovljena.
   Tožeča stranka nazadnje navaja, da Komisija ne utemeljuje, zakaj bi naj bil interes Skupnosti nezadosten.


title: Zadeva C-388/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena  24. oktobra 2005

text:
               28.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/5

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena 24. oktobra 2005
   (Zadeva C-388/05)
   (2006/C 22/09)
   Jezik postopka: italijanščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata A. Aresu in D. Recchia, zastopnika, je dne 24. oktobra 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Italijanski republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Italijanska republika,

                           a)

                           pred 28. decembrom 1998, dnevom določitve področja posebne zaščite (PPZ) „Valloni e steppe pedegarganiche“, ni izpolnila obveznosti, ki izhajajo iz člena 4(4) Direktive Sveta 79/409/EGS (1) z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic, kolikor ni sprejela primernih ukrepov za preprečitev onesnaženja ali poslabšanje stanja habitata ter škodljivih motenj za ptice, ki imajo bistvene posledice, v zvezi z načrtom, imenovanim „regionalni sporazum“ in v njem določenimi projekti, ki bi lahko imeli vpliv na habitat in vrste znotraj IBA (Important Bird Area) št. 94 (iz seznama IBA 89) „Promontorio del Gargano“ in so dejansko povzročili poslabšanje stanja habitata ter škodljive motnje za ptice na tako imenovanih IBA;

                           b)

                           po 28. decembru 1998, dnevu določitve področja posebne zaščite (PPZ) „Valloni e steppe pedegarganiche“, ni izpolnila obveznosti, ki izhajajo iz člena 6(2), (3), (4) in člena 7 Direktive Sveta 92/43/EGS (2) z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst,

               —

               Italijanski republiki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Italijanska republika, s tem, da ni sprejela primernih ukrepov za preprečitev onesnaženja ali poslabšanje stanja habitata ter škodljivih motenj za ptice, ki imajo bistvene posledice v zvezi z načrtom, imenovanim „regionalni sporazum“ in načrti na območju, kasneje imenovanem kot področje posebne zaščite (PPZ) „Valloni e steppe pedegarganiche“, ni izpolnila obveznosti, ki izhajajo iz člena 4(4) Direktive Sveta 79/409/EGS z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic, po 28. decembru 1998 pa obveznosti, ki izhajajo iz člena 6(2), (3), (4) in člena (7) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst.

      (1)  UL L 103, 25.04.1979, str. 1.

      (2)  UL L 206, 22.7.1992, str. 7.


title: Zadeva T-198/12: Tožba, vložena 14. maja 2012 – Nemčija proti Komisiji

text:
               7.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 200/19

         Tožba, vložena 14. maja 2012 – Nemčija proti Komisiji
   (Zadeva T-198/12)
   2012/C 200/39
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: T. Henze in A. Wiedmann, zastopnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep C(2012) 1348 final Komisije z dne 1. marca 2012 glede nacionalnih določb, ki jih je sporočila vlada Zvezne Republike Nemčije in s katerimi se ohranjajo mejne vrednosti za svinec, barij, arzen, antimon, živo srebro in nitrozamin in nitrozaminske snovi v igračah po začetku uporabe Direktive 2009/48/ES o varnosti igrač, ki je bil vročen 2. marca 2012, razglasi za ničnega,
               v delu v katerem ni odobrena ohranitev, v sporočenih nacionalnih določbah, mejnih vrednosti za elemente antimon, arzen in živo srebro (člen 1(1)) in
               v delu v katerem se odobri, da se s sporočenimi nacionalnimi določbami ohranijo mejne vrednosti za svinec in barij le do 21. julija 2013 (člen 1(2) in (3));

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev tožbe tožeča stranka v bistvu navaja:

               1.

               Kršitev pogodb v smislu člena 263(2), tretja predpostavka, v zvezi s členom 114 PDEU zaradi nedopustnosti časovne omejitve odobritve kar zadeva svinec in barij.
               Tožeča stranka navaja, da izpodbijani sklep v delu v katerem je Komisija glede sporočenih nacionalnih določb dovolila uporabo mejnih vrednosti za svinec in barij do 21.julija 2012 krši pogodbe v smislu člena 263(2), tretja predpostavka, PDEU, ker časovna omejitev izjeme v nasprotju s sistemom rokov in fikcije odobritve iz člena 114 PDEU.

               2.

               Bistvena kršitev postopka v smislu člena 263(2), druga predpostavka, PDEU zaradi kršitve obveznosti obrazložitve iz člena 296(2) PDEU kar zadeva časovno omejitev odobritve za svinec in barij.
               Tožeča stranka navaja, da je Komisija kršila obveznost obrazložitve iz člena 296(2) PDEU in s tem bistveno kršila postopek v smislu člena 263(2), druga predpostavka, PDEU, saj je za sporočene nacionalne določbe odobrila uporabo mejnih vrednosti za svinec in barij le do 21. julija 2013.

               3.

               Zloraba pooblastil v smislu člena 263(2), četrta predpostavka, PDEU, zaradi časovne omejitve odobritve za svinec in barij

               4.

               Kršitev pogodb v smislu člena 263(2), tretja predpostavka, PDEU zaradi neupoštevanja merila za preizkus iz člena 114(4) in (6) PDEU glede antimona, arzena in živega srebra
               Tožeča stranka navaja, da v delu v katerem je Komisija zavzela stališče, da zvezna vlada ni dokazala, da Direktiva 2009/48/EG (1) ne zagotavlja več primerne ravni varstva, oziroma da je nevarna za zdravje, podana kršitev pogodb v smislu člena 263(2), tretja predpostavka, PDEU, saj Komisija za preizkus ni uporabila merila iz člena 114 (4) in (6) in sicer ali in v kolikšni meri je treba dovoliti ohranitev nacionalnih določb po sprejetju usklajevalnega ukrepa zaradi pomembnih potreb v smislu člena 36 PDEU.
               Tožeča stranka meni, da je – v skladu s sodno prakso Sodišča v zadevi C-3/00, Danska proti Komisiji – merilo ali je zadevna država članica dokazala, da nacionalne določbe zagotavljajo višjo raven varstva javnega zdravja kot Skupnostni usklajevalni predpisi in da za dosego tega cilja niso uporabljeni nesorazmerni ukrepi.

               5.

               Kršitev pogodb v smislu člena 263(2), tretja predpostavka, zaradi dejansko in pravno napačne uporabe člena 114(4) in (6) PDEU glede antimona, arzena in živega srebra
               Tožeča stranka navaja, da v delu v katerem je Komisija zavzela stališče, da zvezna vlada ni dokazala, da nacionalne določbe zagotavljajo višjo raven varstva kot Direktiva 2009/48/ES, izpodbijani sklep krši člen 114(4) in (6) PDEU in torej pogodbe v smislu člena 263(2), tretja predpostavka, saj nacionalne določbe z mejnimi vrednostmi za elemente arzen, antimon in živo srebro kar zadeva igrače dejansko zagotavljajo višjo raven varstva zdravja otrok kot Direktiva 2009/48/ES, in za doseganje tega cilja ne uporabljajo nesorazmernih ukrepov pri čemer je zvezna vlada to v smislu sodna prakse Sodišča zadostno dokazala.

      (1)  Direktiva 2009/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. junija 2009 o varnosti igrač (UL L 170, str. 1).


title: Zadeva C-163/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 17. aprila 2008 vložilo Monomeles Prododikeio Rethymnis (Grčija) – Dimitrios G. Ladakis, Andreas M. Birtas, Konstantinos G. Kyriakopoulos, Emmanouil B. Klamponis, Sofokis E. Hasterakis proti Dimosu Geropotamou

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 17. aprila 2008 vložilo Monomeles Prododikeio Rethymnis (Grčija) – Dimitrios G. Ladakis, Andreas M. Birtas, Konstantinos G. Kyriakopoulos, Emmanouil B. Klamponis, Sofokis E. Hasterakis proti Dimosu Geropotamou
   (Zadeva C-163/08)
   (2008/C 171/33)
   Jezik postopka: grščina
   Predložitveno sodišče
   Monomeles Prododikeio Rethymnis
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Dimitrios G. Ladakis, Andreas M. Birtas, Konstantinos G. Kyriakopoulos, Emmanouil B. Klamponis, Sofokis E. Hasterakis

      Tožena stranka: Dimos Geropotamou
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba določbi 5 ter 8(1) in (3) okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega med ETUC, UNICE in CEEP, ki je sestavni del Direktive Sveta 1999/70 (UL L 175, 10.7.1999, str. 42), razlagati tako, da pravo Skupnosti prepoveduje (zaradi izvajanja navedenega okvirnega sporazuma), da država članica sprejme ukrepe, če: a) je pred začetkom veljavnosti direktive v notranjem pravnem redu že obstajal ustrezen pravni ukrep v smislu določbe 5(1) okvirnega sporazuma, in b) sprejeti ukrepi za izvajanje okvirnega sporazuma povzročijo zniževanje splošne ravni zaščite delavcev, ki so zaposleni za določen čas, v notranjem pravnem redu?

               2)

               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje, če je pred začetkom veljavnosti Direktive 1999/70/ES obstajal ustrezen ukrep v smislu določbe 5(1) okvirnega sporazuma, in sicer v obravnavani zadevi upoštevna določba člena 8(3) zakona št. 2112/1920, ali pomeni sprejetje zakonodajnega ukrepa zaradi izvajanja okvirnega sporazuma – in sicer v obravnavani zadevi upoštevna določba člena 11 dekreta predsednika št. 164/2004 – v smislu določbe 8(1) in (3) okvirnega sporazuma nesprejemljivo zniževanje splošne ravni zaščite delavcev, ki so zaposleni za določen čas, v notranjem pravnem redu:

                           a)

                           če je naveden zakonodajni ukrep za izvajanje okvirnega sporazuma sprejet po izteku roka za prenos Direktive 1999/70/ES, vendar se uporablja rationae temporis samo za pogodbe o zaposlitvi in delovna razmerja za določen čas, ki so veljali pred začetkom veljavnosti ukrepa ali ki so prenehali veljati v določenem obdobju pred začetkom veljavnosti ukrepa, vendar po končnem datumu za prenos direktive, medtem ko uporaba prej obstoječega ustreznega pravnega ukrepa ni časovno omejena in se uporablja za vse pogodbe o zaposlitvi za določen čas, ki so bile sklenjene, so veljale ali prenehale veljati ob začetku veljavnosti direktive in ob izteku roka za njen prenos,

                           b)

                           ali se navedeni zakonodajni ukrep uporablja samo za pogodbe o zaposlitvi ali delovna razmerja za določen čas, ki morajo, da bi se šteli za zaporedne, kumulativno:

                                       i)

                                       ne biti ločeni z vmesnimi obdobji, ki bi presegla tri mesece in

                                       ii)

                                       v celoti trajati najmanj 24 mesecev pred začetkom veljavnosti navedenega ukrepa, neodvisno od števila podaljšanj, oziroma trajati pred začetkom veljavnosti navedenega ukrepa najmanj 18 mesecev v 24 mesecih pod pogojem, da je prišlo do treh podaljšanj, poleg začetne pogodbe, čeprav prej obstoječi ustrezni pravni ukrep ne postavlja takšnih pogojev, temveč se uporablja za vse pogodbe o zaposlitvi (zaporedne) za določen čas, neodvisno od najkrajšega trajanja zaposlitve in najmanjšega števila podaljšanj,

                           c)

                           če navedeni zakonodajni ukrep za izvajanje okvirnega sporazuma kot pravni učinek, katerega namen je zaščita delavcev, ki so zaposleni za določen čas, in preprečevanje zlorab v smislu okvirnega sporazuma, določa spremembo ex nunc pogodb o zaposlitvi za določen čas v pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas, medtem ko prej obstoječi ustrezni pravni ukrep določa, da se ta sprememba naredi retroaktivno (ex tunc)?

               3)

               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje, če je pred začetkom veljavnosti Direktive 1999/70/ES obstajal ustrezen ukrep v smislu določbe 5(1) okvirnega sporazuma, in sicer v obravnavani zadevi upoštevna določba člena 8(3) zakona št. 2112/1920, ali pomeni sprejetje zakonodajnega ukrepa zaradi izvajanja okvirnega sporazuma, in sicer v obravnavani zadevi upoštevna določba člena 7 dekreta predsednika št. 164/2004 – ki določa kot edino varstvo pred zlorabo delavcev, ki so zaposleni za določen čas, obveznost delodajalca, da v primeru zlorabe pri zaposlitvi zaradi zaporednih pogodb za določen čas izplača plače in nadomestilo za odpustitev – v smislu določbe 8(1) in (3) okvirnega sporazuma nesprejemljivo zniževanje splošne ravni zaščite delavcev, ki so zaposleni za določen čas, upoštevajoč:

                           a)

                           da obveznost delodajalca plačati plačo in nadomestilo za odpustitev, ki jo določa nacionalno pravo za vse vrste delovnih razmerij, ne skuša preprečiti samo zlorabe v smislu okvirnega sporazuma; in

                           b)

                           da je pravni učinek izvajanja prej obstoječega ustreznega pravnega ukrepa to, da se zaporedne pogodbe o zaposlitvi za določen čas štejejo za pogodbo za nedoločen čas?

               4)

               V primeru pozitivnega odgovora na prejšnja vprašanja, ali nacionalno sodišče ne sme, ko razlaga svoje nacionalno pravo v skladu z Direktivo 1999/70/ES, upoštevati določbe, ki z njo niso združljive in ki so bile sprejete zaradi izvajanja okvirnega sporazuma, ampak povzročijo v notranjem pravu zniževanje splošne ravni zaščite delavcev, ki so zaposleni za določen čas – in sicer določbe členov 7 in 11 dekreta predsednika št. 164/2004 – in mora namesto njih uporabiti določbe ustreznega nacionalnega pravnega ukrepa, ki je veljal pred začetkom veljavnosti direktive, in sicer določb člena 8(3) zakona št. 2112/1920?

               5)

               Ko nacionalno sodišče presodi, da se za določen spor glede zaposlitve za določen čas načeloma uporabi določba (v tem primeru člen 8(3) zakona št. 2112/1920), ki pomeni ustrezen pravni ukrep v smislu določbe 5(1) okvirnega sporazuma in v skladu s katero ugotovitev, da so bile pogodbe sklenjene za določen čas, ne da bi to bilo utemeljeno z objektivnim razlogom v zvezi z naravo ali značilnostmi pogodbe ali dejavnosti, vsebuje spremembo te pogodbe v pogodbo za nedoločen čas:

                           a)

                           ali je razlaga in uporaba nacionalnega prava s strani nacionalnega sodišča, v skladu s katerim je sklenitev delovnih razmerij za določen čas v javnem sektorju pravno temeljila na zakonu o zaposlitvi za določen čas za zadovoljitev posebnih socialnih, dodatnih, nujnih ali začasnih potreb, čeprav so te potrebe dejansko „stalne in trajne“, pomeni v vsakem primeru objektivni razlog, ki utemeljuje sklenitev pogodb za določen čas, skladna s pravom Skupnosti;

                           b)

                           ali pravo Skupnosti nasprotuje razlagi in uporabi nacionalnega prava s strani nacionalnega sodišča, v skladu s katerim je treba določbo, ki prepoveduje spremembo pogodb o zaposlitvi za določen čas, ki so bile sklenjene v javnem sektorju, v pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas, razlagati tako, da je sprememba pogodbe za določen čas v pogodbo za nedoločen čas v javnem sektorju popolnoma prepovedana, čeprav je bila ta pogodba sklenjena za določen čas z zlorabo (in sicer ko so bile zadovoljene potrebe dejansko stalne in trajne), in da v takem primeru nacionalno sodišče ne more več preučiti dejanske narave spornega delovnega razmerja, da bi ga lahko pravilno okvalificiral kot pogodbo za nedoločen čas? Ali se mora zgoraj navedena prepoved omejiti samo na pogodbe za določen čas, ki so bile dejansko sklenjene za zadovoljitev začasnih, nepredvidenih, nujnih, izjemnih ali podobnih potreb, z izjemo pogodb, ki so bile sklenjene za zadovoljitev potreb, ki so dejansko stalne in trajne?


title: Zadeva C-177/13 P: Pritožba, ki jo je Marek Marszałkowski vložil 9. aprila 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 4. februarja 2013 v zadevi T-159/11, Marszałkowski proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) – Mar-Ko Fleischwaren GmbH & Co. KG

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/4

         Pritožba, ki jo je Marek Marszałkowski vložil 9. aprila 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 4. februarja 2013 v zadevi T-159/11, Marszałkowski proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) – Mar-Ko Fleischwaren GmbH & Co. KG
   (Zadeva C-177/13 P)
   2013/C 207/06
   Jezik postopka: poljščina

      Stranke

      Pritožnik: Marek Marszałkowski (zastopnik: C. Sadkowski, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), – Mar-Ko Fleischwaren GmbH & Co. KG

      Predloga

   Pritožnik predlaga,

               —

               naj se izpodbijana sodba Splošnega sodišča v celoti razveljavi, odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 11. januarja 2011 (zadeva R 760/2010-4) naj se razveljavi, UUNT naj se naloži, da v imenu pritožnika registrira prijavljen znak „Marko Walichnowy“ za proizvode, navedene v vlogi in naj se drugim udeležencem v postopku naloži stroške tega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem;

               —

               podredno, izpodbijana sodba Splošnega sodišča naj se v celoti razveljavi in naj se zadeva v skladu s členom 61(1), drugi stavek, Statuta Sodišča vrne v ponovno odločanje Splošnemu sodišču.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik Splošnemu sodišču očita, da je kršilo člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 in člen 48(2) Poslovnika Splošnega sodišča.
   V zvezi s kršitvijo člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 pritožnik trdi, da je Splošno sodišče

               —

               kršilo pravo s tem, da ni ustrezno preverilo vprašanja, ali so si proizvodi, ki jih zajemata nasprotujoči si znamki, podobni;

               —

               z napačno uporabo člena 8(1)(b) kršilo pravo s tem, da je ugotovilo podobnost med nasprotujočima si znakoma;

               —

               kršilo pravo s tem, da je ugotovilo, da beseda MARKO pomeni prevladujoči sestavni del znamke „Walichnowy Marko“;

               —

               kršilo pravo s tem, da ni opredelil upoštevne javnosti, pri kateri naj bi obstajala verjetnost zmede in s tem, da je navedlo, da obstaja verjetnost zmede za povprečnega potrošnika iz Poljske;

               —

               kršilo pravo s tem, da ni upoštevalo ugleda znamke „Walichnowy Marko“ in dejstva, da naj bi prevladovala na Poljskem od leta 1995;

               —

               kršilo pravo s tem, da ni upoštevalo stopnje pozornosti povprečnega potrošnika proizvodov, označenih z nasprotujočima si znamkama ter vprašanja, ali bi lahko ta stopnja pozornosti zmanjšala verjetnost zmede.

         V zvezi s kršitvami zoper člen 48(2) Poslovnika Splošnega sodišča pritožnik navaja, da je Splošno sodišče v točki 26 izpodbijane sodbe napačno ugotovilo, da je pritožnik šele na ustni obravnavi navedel, da je prijavljena znamka na Poljskem registrirana že od leta 1995.


title: Zadeva F-91/10: Tožba, vložena 30. septembra 2010 – AK proti Komisiji

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/40

         Tožba, vložena 30. septembra 2010 – AK proti Komisiji
   (Zadeva F-91/10)
   ()
   2011/C 13/79
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: AK (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, s katero je bil zavrnjen zahtevek tožeče stranke za povrnitev škode, ki je nastala zaradi neobstoja kariernih ocenjevalnih poročil in za začetek upravne preiskave za ugotovitev nadlegovanja ter predlog za povrnitev nastale škode.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba o zavrnitvi predloga, ki ga je vložila tožeča stranka 24. novembra 2009, za povrnitev škode, nastale zaradi neobstoja njenih kariernih ocenjevalnih poročil v obdobjih 2001-2002, 2004, 2005 in 2008, ter za začetek upravne preiskave za ugotovitev nadlegovanja;

               —

               Komisiji naj se naloži, da tožeči stranki plača, prvič, znesek 53 000 EUR za izgubo možnosti napredovanja v naziv A5 v napredovalnem obdobju 2003, in ji s plačilom ustreznih prispevkov poravna njene pokojninske pravice, drugič, znesek 400 EUR na mesec (kar ustreza 70 % razlike med dodatkom za invalidnost, ki ga prejema in dodatkom, ki bi ga prejela, če bi leta 2003 napredovala) ter tretjič, znesek 35 000 EUR za nastalo nepremoženjsko škodo, ki izhaja iz vzdrževanja njene nezakonitega upravnega položaja, kljub, zlasti, sodbam z dne 20. aprila 2005 in 6. oktobra 2009 Splošnega sodišča in z dne 13. decembra 2007 Sodišča za uslužbence evropske unije.

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva F-103/09: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 13. julija 2010 – Allen in drugi proti Komisiji (Javni uslužbenci — Osebje, zaposleno v okviru projekta JET — Odškodninska tožba — Razumni rok — Zamuda)

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/72

      Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 13. julija 2010 – Allen in drugi proti Komisiji
      (Zadeva F-103/09) (1)

      (Javni uslužbenci - Osebje, zaposleno v okviru projekta JET - Odškodninska tožba - Razumni rok - Zamuda)
      (2010/C 288/136)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: John Allen (Horspath, Združeno kraljestvo) in drugi (zastopniki: P. Lasok, QC, I. Hutton in B. Lask, barristers)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in D. Martin, zastopnika)

         Predmet zadeve

      Zahtevek za povrnitev škode, ki naj bi tožečim strankam nastala, ker tožena stranka tožečih strank ni zaposlila kot začasne uslužbence med obdobjem, v katerem so bile zaposlene v skupnem podjetju JET.

         Izrek sklepa

                  1.

                  Tožba se zavrže kot nedopustna.

                  2.

                  J. Allenu in 110 drugim tožečim strankam, imenovanim na seznamu tožečih strank, se naloži plačilo vseh stroškov.

         (1)  UL C 37, 13.2.2010, str. 51.


title: Zadeva C-407/12: Sklep predsednika Sodišča z dne 27. marca 2013 – Evropska komisija proti Republiki Sloveniji

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/58

         Sklep predsednika Sodišča z dne 27. marca 2013 – Evropska komisija proti Republiki Sloveniji
   (Zadeva C-407/12) (1)

   2013/C 225/121
   Jezik postopka: slovenščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 331, 27.10.2012.


title: Zadeva C-585/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vestre Landsret (Danska) 13. decembra 2010 – Niels Møller proti Haderslev Kommune

text:
               5.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vestre Landsret (Danska) 13. decembra 2010 – Niels Møller proti Haderslev Kommune
   (Zadeva C-585/10)
   2011/C 38/10
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Vestre Landsret (Danska)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Niels Møller

      Tožena stranka: Haderslev Kommune

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba točko 6.6(c) Priloge I k Direktivi Sveta 96/61/ES z dne 24. septembra 1996 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja razlagati tako, da vključuje mesta za mladice?