title: Zadeva C-259/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (Civil Division) (England & Wales) 26. maja 2010 – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs proti The Rank Group PLC

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/28

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (Civil Division) (England & Wales) 26. maja 2010 – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs proti The Rank Group PLC
   (Zadeva C-259/10)
   ()
   2010/C 209/39
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal (Civil Division) (England & Wales)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Tožena stranka: The Rank Group PLC

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je različna obravnava z vidika DDV:

                           (i)

                           dobav, ki so enake z vidika potrošnika; ali

                           (ii)

                           podobnih dobav, ki izpolnjujejo enake potrebe potrošnika; sama po sebi dovolj za ugotovitev kršitve načela davčne nevtralnosti ali pa je treba upoštevati (in če je odgovor pritrdilen, kako)

                                       (a)

                                       regulativni in ekonomski kontekst;

                                       (b)

                                       ali obstaja konkurenca med enakimi storitvami ali, odvisno od primera, med podobnimi zadevnimi storitvami; in/ali

                                       (c)

                                       ali je različna obravnava z vidika DDV povzročila izkrivljanje konkurence?

               2.

               Ali ima davčni zavezanec, za čigar dobave je v skladu z nacionalnim pravom treba plačati DDV (ker država članica izvaja svojo diskrecijsko pravico v skladu s členom 13(B)(f) Šeste direktive), pravico zahtevati vračilo DDV, plačanega za te dobave, zaradi kršitve načela davčne nevtralnosti, ki izhaja iz obravnave drugih dobav (v nadaljevanju: referenčne dobave) z vidika DDV, če:

                           (a)

                           je bilo v skladu z nacionalnim pravom za referenčne dobave treba plačati DDV, vendar

                           (b)

                           je bila praksa davčnega organa države članice taka, da je referenčne dobave obravnaval kot oproščene plačila DDV?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen, kakšno ravnanje pomeni ustrezno prakso, zlasti:

                           (a)

                           ali mora davčni organ podati jasno in nedvoumno izjavo, da se bodo referenčne dobave obravnavale kot oproščene plačila DDV;

                           (b)

                           ali je pomembno, da davčni organ takrat, ko je podal katero koli izjavo, dejstev glede pravilne obravnave referenčnih dobav z vidika DDV ni poznal v celoti ali pravilno; in

                           (c)

                           ali je pomembno, da davčni zavezanec v zvezi z referenčnimi dobavami ni obračunal DDV ali davčni organ tega obračuna ni zahteval, da pa je davčni organ ta DDV pozneje želel izterjati v običajnih nacionalnih zastaralnih rokih?

               4.

               Če razlika v davčni obravnavi izhaja iz dosledne prakse nacionalnih davčnih organov na podlagi splošno sprejetega razumevanja resničnega pomena nacionalne zakonodaje, ali se kar koli spremeni glede kršitve načela davčne nevtralnosti, če:

                           (i)

                           davčni organi naknadno spremenijo svojo prakso;

                           (ii)

                           nacionalno sodišče naknadno razsodi, da spremenjena praksa odraža pravilen pomen nacionalne zakonodaje;

                           (iii)

                           državi članici načela nacionalnega in/ali evropskega prava, vključno z načeli legitimnega pričakovanja, prekluzije, pravne varnosti ter prepovedi retroaktivnosti, in/ali zastaralni roki preprečujejo pobiranje DDV za dobave, za katere se je predhodno štelo, da so oproščene plačila DDV?


title: Zadeva C-104/10: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. julija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Ireland – Irska) – Patrick Kelly proti National University of Ireland (University College, Dublin) (Direktive 76/207/EGS, 97/80/ES in 2002/73/ES — Dostop do poklicnega usposabljanja — Enako obravnavanje moških in žensk — Zavrnitev prijave — Dostop prijavitelja za poklicno usposabljanje do informacij glede kvalifikacij drugih prijaviteljev)

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/12

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. julija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Ireland – Irska) – Patrick Kelly proti National University of Ireland (University College, Dublin)
   (Zadeva C-104/10) (1)

   (Direktive 76/207/EGS, 97/80/ES in 2002/73/ES - Dostop do poklicnega usposabljanja - Enako obravnavanje moških in žensk - Zavrnitev prijave - Dostop prijavitelja za poklicno usposabljanje do informacij glede kvalifikacij drugih prijaviteljev)
   2011/C 269/19
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Ireland

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Patrick Kelly

      Tožena stranka: National University of Ireland (University College, Dublin)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – High Court of Ireland – Razlaga člena 4(1) Direktive Sveta 97/80/ES z dne 15. decembra 1997 o dokaznem bremenu v primerih diskriminacije zaradi spola (UL 1998, L 14, str.6), člena 4 Direktiva Sveta 76/207/EGS z dne 9. februarja 1976 o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev (UL L 39, str. 40) in člena 3 Direktiva 2002/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 o spremembi Direktive Sveta 76/207/EGS (UL L 269, str.15) – Kandidat, ki ni dobil mesta v okviru poklicnega usposabljanja in ki zatrjuje kršitev načela enakega obravnavanja – Zahteva za dostop do informacij o kvalifikacijah drugih kandidatov.

      Izrek

               1.

               Člen 4(1) Direktive Sveta 97/80/ES z dne 15. decembra 1997 o dokaznem bremenu v primerih diskriminacije zaradi spola je treba razlagati tako, da prijavitelju za poklicno usposabljanje, ki meni, da mu je bil dostop do tega usposabljanja zavrnjen zaradi nespoštovanja načela enakega obravnavanja, ne daje pravice do dostopa do informacij, ki jih ima organizator tega usposabljanja glede kvalifikacij drugih prijaviteljev za to usposabljanje, zato da bi lahko v skladu s to določbo dokazal „dejstva, iz katerih je mogoče sklepati, da je prišlo do neposredne ali posredne diskriminacije“.
               Vendar ni mogoče izključiti, da lahko zavrnitev predložitve informacij s strani tožene stranke v okviru dokazovanja takih dejstev ogrozi doseganje cilja te direktive in tako zlasti temu členu 4(1) odvzame polni učinek. Predložitveno sodišče preveri, ali je tako v zadevi v glavni stvari.

               2.

               Člen 4 Direktive Sveta 76/207/EGS z dne 9. februarja 1976 o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev oziroma člen 1, točka 3, Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/73/ES z dne 23. septembra 2002 o spremembi Direktive 76/207 je treba razlagati tako, da prijavitelju za poklicno usposabljanje ne dajeta pravice do dostopa do informacij organizatorja tega usposabljanja glede kvalifikacij drugih prijaviteljev za to usposabljanje, bodisi kadar ta prijavitelj meni, da ni imel dostopa do tega usposabljanja v skladu z enakimi merili kakor drugi prijavitelji in da je bil žrtev diskriminacije zaradi spola, kot je določeno v navedenem členu 4, bodisi kadar trdi, da je bil pri dostopu do poklicnega usposabljanja diskriminiran na podlagi spola, kot je določeno v navedenem členu 1, točka 3.

               3.

               Če bi se prijavitelj za poklicno usposabljanje lahko skliceval na Direktivo 97/80 za dostop do informacij organizatorja tega usposabljanja glede kvalifikacij drugih prijaviteljev za to usposabljanje, lahko na to pravico do dostopa vplivajo pravila prava Unije na področju zaupnosti.

               4.

               Obveznost iz člena 267, tretji odstavek, PDEU se ne razlikuje glede na to, ali je v zadevni državi članici kontradiktoren ali inkvizitoren pravni sistem.

      (1)  UL C 134, 22.5.2010.


title: Zadeva T-245/08: Tožba, vložena 20. junija 2008 – Iranian Tobacco proti UUNT – AD Bulgartabac (TIR 20 FILTER CIGARETTES)

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/51

         Tožba, vložena 20. junija 2008 – Iranian Tobacco proti UUNT – AD Bulgartabac (TIR 20 FILTER CIGARETTES)
   (Zadeva T-245/08)
   (2008/C 223/90)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Iranian Tobacco Company (Teheran, Iran) (zastopnica: M. Beckensträter, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: AD Bulgartabac Holding (Sofija, Bolgarija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se odločba prvega odbora za pritožbe z dne 11. aprila 2008 – R 708/2007-1, ki je bila vročena 21. aprila 2008;

               —

               drugi stranki v postopku naj se naloži plačilo stroškov, ki se lahko povrnejo, vključno s stroški postopka pred UUNT in stroški tožene stranke;

               —

               podredno, razveljavita naj se odločbi z dne 11. aprila 2008 in 7. marca 2007 – 1414C – in ugotovi naj se, da je bila zahteva druge stranke v postopku z dne 8. novembra 2005 nedopustna.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za razveljavitev pravic: figurativna znamka „TIR 20 FILTER CIGARETTES“ za proizvode iz razreda 34 (znamka Skupnosti št. 400 804)

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva razveljavitev pravic imetnika znamke Skupnosti: AD Bulgartabac Holding

      Odločba oddelka za izbris: razveljavitev pravic imetnika zadevne znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe tožeče stranke

      Navedeni tožbeni razlogi: pogoji za dopustnost zahteve AD Bulgartabac Holding, ki jih je treba upoštevati po uradni dolžnosti, se v nasprotju s pravom Skupnosti, Uredbo (ES) št. 40/94 (1) in drugimi postopkovnimi pravili niso upoštevali.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne  decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, 14.1.1994, str. 1).


title: Zadeva T-82/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. septembra 2012 – Guardian Industries in Guardian Europe proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg ravnega stekla v EGP — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Določitev cen — Dokaz o kršitvi — Izračun zneska glob — Izključitev lastne prodaje — Obveznost obrazložitve — Enako obravnavanje — Olajševalne okoliščine)

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. septembra 2012 – Guardian Industries in Guardian Europe proti Komisiji
   (Zadeva T-82/08) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg ravnega stekla v EGP - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Določitev cen - Dokaz o kršitvi - Izračun zneska glob - Izključitev lastne prodaje - Obveznost obrazložitve - Enako obravnavanje - Olajševalne okoliščine)
   2012/C 355/39
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Guardian Industries Corp. (Dover, Delaware, Združene države) in Guardian Europe Sàrl (Dudelange, Luxemburg) (zastopniki: S. Völcker, F. Louis, A. Vallery, C. Eggers in H.-G. Kamann, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Castillo de la Torre in R. Sauer, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2007) 5791 final z dne 28. novembra 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 (ES) in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/39.165 – Ravno steklo) v delu, v katerem se nanaša na tožeči stranki, in zmanjšanje zneska globe, ki je bila tožečima strankama naložena z navedeno odločbo.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbama Guardian Industries Corp. in Guardian Europe Sàrl se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 107, 26.4.2008.


title: Zadeva C-290/09: Sklep predsednika Sodišča z dne 23. februarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo per la Sardegna – Italija) – Telecom Italia SpA proti Regione autonoma della Sardegna ob intervenciji Space SpA et Passamonti Srl in drugih

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/28

         Sklep predsednika Sodišča z dne 23. februarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo per la Sardegna – Italija) – Telecom Italia SpA proti Regione autonoma della Sardegna ob intervenciji Space SpA et Passamonti Srl in drugih
   (Zadeva C-290/09) (1)

   2010/C 134/45

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 233, 26.9.2009.


title: Zadeva T-321/13: Tožba, vložena 13. junija 2013 – Adorisio in drugi proti Komisiji

text:
               10.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 233/12

         Tožba, vložena 13. junija 2013 – Adorisio in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-321/13)
   2013/C 233/21
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Stefania Adorisio (Rim, Italija) in 367 drugih (zastopniki: F. Sciaudone, L. Dezzani, D. Contini, R. Sciaudone in S. Frazzani, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               odločbo Komisije z dne 22. februarja 2013 (C(2013) 1053 final) o državni pomoči SA.35382 (2013/N) – The Netherlands (Rescue SNS REAAL 2013), (UL 2013 C 104, str. 3) razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 107(3)(b) PDEU in očitna napaka pri presoji:

                           —

                           ker naj se sporni ukrepi pomoči ne bi nanašali na izjemne okoliščine, temveč na napačno upravljanje in slabo poslovno znanje družbe SNS REAAL;

                           —

                           ker naj domnevna motnja nizozemskega gospodarstva ne bi bila resna. Nizozemski organi naj ne bi dokazali obstoja resnih socialnih in gospodarskih težav;

                           —

                           ker naj se domnevna motnja ne bi nanašala niti na celoten gospodarski sektor, kaj šele na celotno nizozemsko gospodarstvo. Nizozemska vlada naj ne bi dokazala, da bi imel bankrot družbe SNS Bank sistemske učinke na nizozemski finančni sistem in, splošneje, na celotno nizozemsko gospodarstvo, ter s tega vidika ni zagotovila količinske ocene potencialnih posledic prezadolženosti bank za celotno gospodarstvo.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 4(3) Uredba Sveta (ES) št. 659/1999 (1), ker naj bi odločba Komisije vsebovala številne pogoje, ki jih je naložila Komisija in so namenjeni popravljanju priglašenih ukrepov pomoči, kar je v nasprotju s členom 4(3) Uredbe Sveta (ES) št. 659/99. V skladu s to določbo namreč Komisija v predhodni fazi preiskave ni pristojna za intervencijo v zvezi s priglašenim ukrepom državne pomoči in njegovo spremembo prek pogojev ali drugih zahtev, naslovljenih na državo članico.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 4(4) Uredbe Sveta (ES) št. 659/99, ker naj bi bile podani elementi in okoliščine, ki dokazujejo resne dvome v združljivost ukrepov s skupnim trgom, kot sta neskladnost izjave Komisije, „da so se nizozemske banke dobro odrezale v zadnjem sklopu stresnih testov EBA (Evropski bančni organ) zaradi ugodnega vrednotenja sredstev, ki so ovrednotena kot tvegana (vključno s hipotekarnimi posojili), in bi morale biti sposobne prestati visoko stopnjo izostankov plačil“, ali pasivno sprejemanje trditve nizozemskih organov, da je nizozemski bančni sektor šibak in da bi uporaba nizozemskega sistema DGS (Deposit Guarantee Scheme (jamstvena shema za vloge)) sektor še oslabila, ali to, da izpodbijana odločba vsebuje pogoje, ki pomenijo nadaljnji jasen znak, da je bila uvedba preiskovalnega postopka nujna.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev pravic tožečih strank:

                           —

                           ker naj ne bi bilo dokazov, da je bila pritožba tožečih strank zoper ukrepe državne pomoči predmet kakršnekoli preiskave in analize. Na to se namreč naj ne bi sklicevalo v izpodbijani odločbi;

                           —

                           tožeče stranke naj nikakor ne bi bile obveščene o izpodbijani odločbi.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev člena 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah:

                           —

                           ker naj uporaba državnih pravil ne bi mogla kršiti pravic Unije, kot je pravica do lastnine. V obravnavanem primeru naj se Komisija ne bi mogla opirati na odvzem investicij brez analize, ali se je dajenje izvajalo v skladu z zakonom. Odvzem je sam po sebi kršitev pravice do lastnine in Komisija naj pri svoji presoji ne bi mogla spregledati te okoliščine;

                           —

                           ker naj bi Komisija morala preveriti pogoje in določbe takega odvzema, da bi ugotovila, ali se lahko opre na ta dejavnik pri presoji ukrepov pomoči.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339)


title: Zadeva C-491/09: Sklep predsednika Sodišča z dne 6. aprila 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji

text:
               17.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/16

         Sklep predsednika Sodišča z dne 6. aprila 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-491/09) (1)

   2010/C 195/24

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 24, 30.1.2010.


title: Zadeva C-292/15: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 27. oktobra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vergabekammer Südbayern – Nemčija) – Hörmann Reisen GmbH/Stadt Augsburg, Landkreis Augsburg (Predhodno odločanje — Javna naročila — Javne storitve avtobusnega potniškega prevoza — Uredba (ES) št. 1370/2007 — Člen 4(7) — Sklepanje pogodb s podizvajalci — Zahteva, da izvajalec sam opravi prevladujoči del javnih storitev potniškega prevoza — Obseg — Člen 5(1) — Postopek oddaje naročila — Oddaja naročila v skladu z Direktivo 2004/18/ES)

text:
               9.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/20

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 27. oktobra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vergabekammer Südbayern – Nemčija) – Hörmann Reisen GmbH/Stadt Augsburg, Landkreis Augsburg
   (Zadeva C-292/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Javna naročila - Javne storitve avtobusnega potniškega prevoza - Uredba (ES) št. 1370/2007 - Člen 4(7) - Sklepanje pogodb s podizvajalci - Zahteva, da izvajalec sam opravi prevladujoči del javnih storitev potniškega prevoza - Obseg - Člen 5(1) - Postopek oddaje naročila - Oddaja naročila v skladu z Direktivo 2004/18/ES))
   (2017/C 006/24)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Vergabekammer Südbayern

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Vlagateljica: Hörmann Reisen GmbH

      Nasprotni stranki: Stadt Augsburg, Landkreis Augsburg

      Izrek

               1.

               Člen 5(1) Uredbe (ES) št. 1370/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o javnih storitvah železniškega in cestnega potniškega prevoza ter o razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 1191/69 in št. 1107/70 je treba razlagati tako, da pri postopku oddaje naročila javne storitve avtobusnega potniškega prevoza člen 4(7) te uredbe za to naročilo ostane veljaven.

               2.

               Člen 4(7) Uredbe št. 1370/2007 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da naročnik izvajalcu, ki mu je naloženo upravljanje in izvedba javne storitve avtobusnega potniškega prevoza, kot je storitev v postopku v glavni stvari, določi 70 odstotni delež samostojne izvedbe.

      (1)  UL C 294, 7.9.2015.


title: Zadeva T-571/11: Tožba, vložena 7. novembra 2011 – El Corte Inglés proti UUNT – Chez Gerard (CLUB GOURMET)

text:
               14.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/19

         Tožba, vložena 7. novembra 2011 – El Corte Inglés proti UUNT – Chez Gerard (CLUB GOURMET)
   (Zadeva T-571/11)
   2012/C 13/41
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španija) (zastopnika: E. Seijo Veiguela, in J. L. Rivas Zurdo, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Groupe Chez Gerard Restaurants Ltd (London, Združeno kraljestvo)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 28. julija 2011 v zadevi R 1946/2010-1 razveljavi;

               —

               naj toženi stranki – in po potrebi intervenientki, če vstopi v postopek in nasprotuje tožbi – naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Groupe Chez Gerard Restaurants Ltd.

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „CLUB GOURMET“ za proizvode iz razredov 16, 21, 29, 30, 32 in 33

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: nacionalna figurativna znamka „CLUB DEL GOURMET, EN … El Corte Inglés“, prijave nacionalne besedne znamke „EL SITIO DEL GOURMET“ in nacionalne ter znamke Skupnosti „CLUB DEL GOURMET“ za storitve iż razreda 35

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajan tožbeni razlog: Kršitev člena 8(1)(b) in člena 8(3) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009, ker naj bi glede nasprotujočih si znamk obstajala verjetnost zmede.


title: Zadeva T-550/14: Tožba, vložena 23. julija 2014 – Volkswagen proti UUNT (COMPETITION)

text:
               22.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/24

         Tožba, vložena 23. julija 2014 – Volkswagen proti UUNT (COMPETITION)
   (Zadeva T-550/14)
   2014/C 329/33
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Volkswagen AG (Wolfsburg, Nemčija) (zastopnik: U. Sander, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 15. maja 2014 v zadevi R 2082/2013-1 razveljavi;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „COMPETITION“ za proizvode in storitve iz razredov 12, 28, 35 in 37 – prijava znamke Skupnosti št. 1 1 7 69  171

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva T-117/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. marca 2014 – Italija/Komisija (ESRR — Znižanje finančne pomoči — Regionalni operativni program 2000-2006 za regijo Apulijo (Italija)v zvezi s ciljem 1 — Hujše pomanjkljivosti v sistemih upravljanja in nadzora, ki lahko vodijo v sistemske nepravilnosti — Načelo partnerstva — Sorazmernost — Člen 39(3)(b) Uredbe (ES) št. 1260/1999 — Členi 4, 8, 9 in 10 Uredbe (ES) št. 438/2001 — Obveznost obrazložitve — Nepristojnost)

text:
               19.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. marca 2014 – Italija/Komisija
   (Zadeva T-117/10) (1)

   ((ESRR - Znižanje finančne pomoči - Regionalni operativni program 2000-2006 za regijo Apulijo (Italija)v zvezi s ciljem 1 - Hujše pomanjkljivosti v sistemih upravljanja in nadzora, ki lahko vodijo v sistemske nepravilnosti - Načelo partnerstva - Sorazmernost - Člen 39(3)(b) Uredbe (ES) št. 1260/1999 - Členi 4, 8, 9 in 10 Uredbe (ES) št. 438/2001 - Obveznost obrazložitve - Nepristojnost))
   2014/C 151/21
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, zastopnik, skupaj s P. Gentilijem, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Steiblytė in D. Recchia, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa Komisije C(2009) 10350 final z dne 22. decembra 2009 o znižanju pomoči Evropskega sklada za regionalni razvoj, ki je bila Italijanski republiki dodeljena na podlagi sklepa Komisije št. C(2000) 2349 z dne 8. avgusta 2000 o odobritvi regionalnega operativnega programa POR Apulija za obdobje 2000-2006 v zvezi s ciljem 1.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Italijanska republika nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 148, 5.6.2010.


title: Izbris zadeve T-306/99

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/43

         Izbris zadeve T-306/99 (1)

   (2004/C 228/99)

      (Jezik postopka: nizozemščina)

   Predsednik drugega razširjenega senata Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 11. maja 2004 odločil o izbrisu zadeve pod opr. št. T-306/99: Oliecentrum Nederland B. V., ob intervenciji Kraljevine Nizozemske, proti Komisiji Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 63, 4.3.2000.


title: Zadeva F-45/10: Tožba, vložena 11. junija 2010 – Kaser proti Komisiji

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/60

         Tožba, vložena 11. junija 2010 – Kaser proti Komisiji
   (Zadeva F-45/10)
   ()
   2010/C 221/96
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ferdinand Kaser (Bruselj, Belgija) (zastopnik: M. Schober, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Prvič, razglasitev ničnosti Odločbe Evropske komisije CMS 07/046 o odstranitvi tožeče stranke z delovnega mesta, brez zmanjšanja pokojninskih pravic, ki je začela učinkovati s 15. avgustom 2009, in razglasitev ničnosti vseh odločb zoper tožečo stranko sprejetih v obdobju od septembra 2003 do odstranitve z delovnega mesta, in drugič, odškodninski zahtevek.

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo CMS 07/046 zaradi nadlegovanja, slabega upravljanja in kršitve pravice do izjave razglasi za nično;

               —

               vse odločbe organa, pristojnega za imenovanje, sprejete zoper tožečo stranko v obdobju od septembra 2003 do odstranitve tožeče stranke z delovnega mesta zaradi nadlegovanja, slabega upravljanja in kršitve pravice do izjave razglasi za nične;

               —

               omogoči tožeči stranki zaslišanje v skladu s členoma 7(1) in 24 Kadrovskih predpisov in obravnava zahteve, predložene februarja 2008 in marca 2008;

               —

               tožeči stranki prizna simbolično odškodnino 1 EUR kot nadomestilo za prestalo nepremoženjsko in poklicno škodo, kot je prikazana v tej tožbi, saj cilj te tožbe ni denar, ampak povrnitev dostojanstva in poklicnega ugleda tožeče stranke.


title: Zadeva C-588/10: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. januarja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny Izba Finansowa Wydział I – Poljska) – Minister Finansów proti Kraft Foods Polska SA (Obdavčenje — DDV — Direktiva 2006/112/ES — Člen 90(1) — Znižanje cene po dobavi — Nacionalna zakonodaja, ki za zmanjšanje davčne osnove določa pogoj, da mora dobavitelj blaga ali izvajalec storitev imeti potrdilo o prejetju popravka računa, ki mu ga izroči prejemnik blaga ali storitev — Načelo nevtralnosti DDV — Načelo sorazmernosti)

text:
               10.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/5

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. januarja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny Izba Finansowa Wydział I – Poljska) – Minister Finansów proti Kraft Foods Polska SA
   (Zadeva C-588/10) (1)

   (Obdavčenje - DDV - Direktiva 2006/112/ES - Člen 90(1) - Znižanje cene po dobavi - Nacionalna zakonodaja, ki za zmanjšanje davčne osnove določa pogoj, da mora dobavitelj blaga ali izvajalec storitev imeti potrdilo o prejetju popravka računa, ki mu ga izroči prejemnik blaga ali storitev - Načelo nevtralnosti DDV - Načelo sorazmernosti)
   2012/C 73/07
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny Izba Finansowa Wydział I

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Minister Finansów

      Tožena stranka: Kraft Foods Polska SA

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Naczelny Sąd Administracyjny – Razlaga člena 90(1) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Davčna osnova – Znižanje cene po tem ko je bila transakcije že izvedena – Nacionalna ureditev, ki zmanjšanje davčne osnove pogojuje s tem, da je sopogodbenik prejel popravljeni račun in to potrdil

      Izrek

   Zahteva, da se znižanje davčne osnove glede na osnovo, navedeno v prvotnem računu, pogojuje s tem, da ima davčni zavezanec potrdilo o prejetju popravka računa, ki mu ga je izročil pridobitelj blaga ali storitev, je zajeta s pojmom pogoja, določenim v členu 90(1) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost.
   Načelo nevtralnosti DDV in načelo sorazmernosti načeloma ne nasprotujeta tej zahtevi. Toda kadar se izkaže, da je za davčnega zavezanca, dobavitelja blaga ali izvajalca storitev pridobitev takega potrdila v razumnem roku nemogoča ali pretirano težka, temu ni mogoče odreči možnosti, da pred nacionalnimi davčnimi organi z drugimi sredstvi dokaže, prvič, da je dokazal skrbnost, ki se v okoliščinah obravnavanega primera zahteva za zagotovitev, da ima prejemnik blaga ali storitev popravek računa in da se je z njim seznanil, in drugič, da je bila zadevna dobava dejansko izvedena v skladu s pogoji, določenimi v navedenem popravku računa.

      (1)  UL C 89, 19.3.2011.


title: Zadeva C-565/08: Tožba, vložena 19. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski Republiki

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/12

         Tožba, vložena 19. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski Republiki
   (Zadeva C-565/08)
   (2009/C 55/19)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: E. Traversa in L. Prete, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska Republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Italijanska republika, s tem da je sprejela določbe, ki odvetnikom nalagajo spoštovanje najvišjih tarif, ni izpolnila obveznosti iz členov 43 in 49 ES;

               —

               Italijanski republiki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Določitev najvišjih obveznih tarif za sodno in izvensodno delovanje odvetnikov pomeni omejitev pravice do ustanavljanja iz člena 43 ES in omejitev svobode opravljanja storitev iz člena 49 ES. Zaradi najvišje obvezne tarife, ki se mora uporabiti ne glede na kakovost storitve, količino dela, ki ga je treba opraviti, ter nastale stroške, lahko postane italijanski trg pravnih storitev nezanimiv za tuje strokovnjake. Odvetnike s sedežem v drugih državah članicah se tako odvrne od ustanovitve sedeža v Italiji oziroma od začasnega opravljanja svojih storitev v Italiji.
   Prvič, prilagoditev novemu tarifnemu sistemu (med drugim je zelo zapleten) povzroči dodatne stroške, kar lahko pomeni oviro pri uresničevanju temeljnih svoboščin, ki jih priznava Pogodba.
   Drugič, navzgor omejena tarifa pomeni dodatno oviro za prost pretok pravnih storitev na notranjem trgu, ker onemogoča, da bi bila kakovost opravljenih storitev odvetnikov s sedežem v državah članicah, ki ni Italija, ustrezno nagrajena, kar te odvetnike, ki zaradi posebnosti italijanskega trga zahtevajo višje nagrade od tistih, določenih v italijanskih predpisih, odvrača od tega, da bi v Italiji začasno opravljali svoje storitve oziroma od tega, da bi v tej državi ustanovili svoj sedež.
   Nazadnje, togost italijanskega tarifnega sistema onemogoča odvetniku (tudi tistemu s sedežem v tujini), da bi storitve ad hoc ponudil v posebnih primerih in/ali posebnim strankam. Na primer, da bi določene pravne storitve ponudil v paketu po fiksni ceni. Ali da bi ponudil celoto pravnih storitev, opravljenih v različnih državah članicah, po enotni tarifi. Zaradi italijanske zakonodaje lahko odvetniki s sedežem v tujini izgubijo konkurenčnost, saj jim odreka možnost, da se poslužujejo učinkovitih tehnik prodora na italijanski trg pravnih storitev.
   Poleg tega se zdi, da sporni ukrep ni primeren za dosego ciljev splošnega interesa, ki so jih predstavili italijanski organi, niti ni v ta namen najmanj omejujoč. Zlasti se ne zdi primeren za zagotavljanje dostopa najšibkejših do sodnega varstva, varstva prejemnikov pravnih storitev ter učinkovitega delovanja pravosodja. Zdi se, da tudi ni sorazmeren, saj obstajajo še drugi ukrepi, ki so za odvetnike s sedežem v tujini bistveno manj omejevalni in vsaj toliko (ali celo bolj) primerni za dosego ciljev varstva, na katere se sklicujejo italijanski organi.
   Nazadnje, italijanski organi niso pojasnili, ali in katere nadomestne ukrepe, ki so za odvetnike s sedežem v drugih državah članicah manj omejevalni, so preučili, niti obrazložili, zakaj zasledovani splošni interesi ne bi mogli biti varovani že s pravili, ki pravni poklic urejajo v drugih državah članicah Skupnosti.


title: Združeni zadevi T-115/09 in T-116/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. februarja 2012 – Electrolux in Whirlpool Europe proti Komisiji ( „Državne pomoči — Pomoč za prestrukturiranje proizvajalcu bele tehnike, ki jo je priglasila Francoska republika — Odločba, s katero je bila pomoč pod določenimi pogoji razglašena za združljivo s skupnim trgom — Očitne napake pri presoji — Smernice o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah“ )

text:
               24.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. februarja 2012 – Electrolux in Whirlpool Europe proti Komisiji
   (Združeni zadevi T-115/09 in T-116/09) (1)

   (Državne pomoči - Pomoč za prestrukturiranje proizvajalcu bele tehnike, ki jo je priglasila Francoska republika - Odločba, s katero je bila pomoč pod določenimi pogoji razglašena za združljivo s skupnim trgom - Očitne napake pri presoji - Smernice o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah)
   2012/C 89/33
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Electrolux AB (Stockholm, Švedska) (zastopnika: F. Wijckmans in H. Burez, odvetnika) (zadeva T-115/09) in Whirlpool Europe BV (Breda, Nizozemska) (zastopniki: sprva F. Tuytschaever in B. Bellen, nato H. Burez in F. Wijckmans, odvetniki) (zadeva T-116/09)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Flynn in C. Giolito, zastopnika)

      Intervenientki v podporo tožene stranke: Francoska republika (zastopniki: sprva G. de Bergues in A. L. Vendrolini, nato G. de Bergues in J. Gstalter, zastopniki); Fagor France SA (Rueil Malmaison, Francija) (zastopnika: J. Derenne in A. Müller Rappard, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2009/485/ES z dne 21. oktobra 2008 o državni pomoči C 44/07 (ex N 460/07) ki jo Francija namerava izvajati za podjetje FagorBrandt (UL 2009, L 160, str. 11).

      Izrek

               1.

               Odločba Komisije 2009/485/ES z dne 21. oktobra 2008 o državni pomoči C 44/07 (ex N 460/07) ki jo Francija namerava izvajati za podjetje FagorBrandt se razglasi za nično.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške, ki sta jih priglasili družbi Electrolux AB in Whirlpool Europe BV.

               3.

               Francoska republika in družba Fagor France SA nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 113, 16.5.2009.


title: Zadeva T-883/16 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 21. julija 2017 – Republika Poljska/Komisija (Začasna odredba — Notranji trg z zemeljskim plinom — Direktiva 2009/73/ES — Zahteva Bundesnetzagentur za spremembo pogojev za izvzetje iz pravil Unije o obratovanju plinovoda OPAL — Sklep Komisije o spremembi pogojev za izvzetje iz pravil Unije — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti)

text:
               4.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 293/34

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 21. julija 2017 – Republika Poljska/Komisija
   (Zadeva T-883/16 R)
   ((Začasna odredba - Notranji trg z zemeljskim plinom - Direktiva 2009/73/ES - Zahteva Bundesnetzagentur za spremembo pogojev za izvzetje iz pravil Unije o obratovanju plinovoda OPAL - Sklep Komisije o spremembi pogojev za izvzetje iz pravil Unije - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti))
   (2017/C 293/41)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Republika Poljska (zastopniki: B. Majczyna, M. Kawnik in K. Rudzińska, agenti)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnici: O. Beynet in K. Herrmann, agentki)

      Intervenientka v podporo tožeče stranke: Republika Litva (zastopnika: D. Kriaučiūnas in R. Krasuckaitė, agenta)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: T. Henze in R. Kanitz, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za odlog izvršitve Sklepa Komisije C(2016) 6950 final z dne 28. oktobra 2016 o spremembi pogojev za izvzetje iz pravil o dostopu tretjih strani do sistema in o tarifni ureditvi, določeni z Direktivo 2003/55/ES.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Sklep z dne 23. decembra 2016, Republika Poljska/Komisija (T-883/16 R), se razveljavi.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-404/11 P: Sklep Sodišča z dne 2. februarja 2012 – Elf Aquitaine SA proti Evropski komisiji (Pritožba — Uredba (ES) št. 1/2003 — Konkurenca — Omejevalni sporazum — Trg natrijevega klorata — Pojem „podjetje“ — Domneva o odločilnem vplivu — Obseg te domneve — Elementi, s katerimi ni mogoče ovreči domneve — Osebna globa — Neomejena pristojnost)

text:
               5.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 133/11

         Sklep Sodišča z dne 2. februarja 2012 – Elf Aquitaine SA proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-404/11 P) (1)

   (Pritožba - Uredba (ES) št. 1/2003 - Konkurenca - Omejevalni sporazum - Trg natrijevega klorata - Pojem „podjetje“ - Domneva o odločilnem vplivu - Obseg te domneve - Elementi, s katerimi ni mogoče ovreči domneve - Osebna globa - Neomejena pristojnost)
   2012/C 133/20
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Elf Aquitaine SA (zastopnika: E. Morgan de Rivery in E. Lagathu, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: E. Gippini Fournier in R. Sauer, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 17. maja 2011 v zadevi Elf Aquitaine proti Komisiji (T-299/08), s katero je Splošno sodišče zavrnilo ničnostno tožbo, ki jo je vložila pritožnica zoper Odločbo Komisije C(2008) 2626 konč. z dne 11. junija 2008 o postopku na podlagi člena 81 Pogodbe ES in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/38.695 – Natrijev klorat) – Konkurenca – Omejevalni sporazum – Kršitev načel dodelitve pristojnosti in sorazmernosti – Očitno napačna razlaga – Kršitev pravice do obrambe, načel pravičnosti in enakosti orožij – Obveznost obrazložitve – Nezakonitost globe, naložene le eni osebi

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Elf Aquitaine SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 298, 8.10.2011.


title: Zadeva C-414/06: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 15. maja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Lidl Belgium GmbH & Co. KG proti Finanzamt Heilbronn (Svoboda ustanavljanja – Neposredno obdavčenje – Upoštevanje izgube, ki je nastala stalni poslovni enoti, ki ima sedež v državi članici in ki pripada družbi s sedežem v drugi državi članici)

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/6

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 15. maja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Lidl Belgium GmbH & Co. KG proti Finanzamt Heilbronn
   (Zadeva C-414/06) (1)

   (Svoboda ustanavljanja - Neposredno obdavčenje - Upoštevanje izgube, ki je nastala stalni poslovni enoti, ki ima sedež v državi članici in ki pripada družbi s sedežem v drugi državi članici)
   (2008/C 171/09)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesfinanzhof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Lidl Belgium GmbH & Co. KG

      Tožena stranka: Finanzamt Heilbronn
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesfinanzhof – Razlaga členov 43 in 56 ES – Odbitek od obdavčljivega dobička nacionalne družbe izgub, ki izhajajo iz dejavnosti stalne poslovne enote v drugi državi članici – Zavrnitev odbitka, ki temelji na dvostranskem sporazumu o preprečevanju dvojnega obdavčevanja, sklenjenem s to drugo državo članico.
   Izrek
   Člen 43 ne nasprotuje temu, da družba, ki ima sedež v državi članici, od svoje davčne osnove ne more odbiti izgub, ki so nastale njeni stalni poslovni enoti, ki se nahaja v drugi državi članici, če so na podlagi konvencije o preprečevanju dvojnega obdavčevanja dohodki te enote obdavčeni v slednji državi članici, v kateri se te izgube lahko upoštevajo v okviru obdavčevanja dohodka te stalne poslovne enote za prihodnja poslovna obdobja.

      (1)  UL C 326, 30.12.2006.


title: Zadeva C-8/08: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 4. junija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het bedrijfsleven — Nizozemska) — T-Mobile Netherlands BV, KPN Mobile NV, Orange Nederland NV, Vodafone Libertel NV proti Raad van bestuur van de Nederlandse Mededingingsautoriteit (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Člen 81(1) ES — Pojem usklajeno ravnanje — Vzročna zveza med usklajevanjem in ravnanjem podjetij na trgu — Presoja na podlagi določb nacionalnega prava — Zadoščanje enega sestanka ali zahteva po trajnem in rednem usklajevanju)

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/12

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 4. junija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het bedrijfsleven — Nizozemska) — T-Mobile Netherlands BV, KPN Mobile NV, Orange Nederland NV, Vodafone Libertel NV proti Raad van bestuur van de Nederlandse Mededingingsautoriteit
   (Zadeva C-8/08) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Člen 81(1) ES - Pojem ‚usklajeno ravnanje‘ - Vzročna zveza med usklajevanjem in ravnanjem podjetij na trgu - Presoja na podlagi določb nacionalnega prava - Zadoščanje enega sestanka ali zahteva po trajnem in rednem usklajevanju)
   2009/C 180/20
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   College van Beroep voor het bedrijfsleven

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: T-Mobile Netherlands BV, KPN Mobile NV, Orange Nederland NV, Vodafone Libertel NV

      Tožena stranka: Raad van bestuur van de Nederlandse Mededingingsautoriteit

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — College van Beroep voor het bedrijfsleven — Razlaga člena 81 ES — Pojem usklajenega ravnanja — Nujnost vzročne zveze med uskladitvijo in ravnanjem podjetij na trgu — Presoja ali ne na podlagi pravil nacionalnega prava — Zadostnost ene same uskladitve ali nujnost dolgotrajnega in rednega usklajevanja

      Izrek

               1)

               Usklajeno ravnanje ima protikonkurenčni cilj v smislu člena 81(1) ES, če bi zaradi vsebine in namena ter upoštevajoč pravni in gospodarski okvir, v katerega je umeščeno, lahko dejansko preprečevalo, omejevalo ali izkrivljalo konkurenco na skupnem trgu. Ni nujno, da je konkurenca dejansko preprečena, omejena ali izkrivljena niti da obstaja neposredna zveza med tem usklajenim ravnanjem in potrošniškimi cenami. Izmenjava informacij med konkurenti ima protikonkurenčni cilj, če je na njeni podlagi mogoče odpraviti negotovost glede predvidenega ravnanja zadevnih podjetij.

               2)

               V okviru preizkusa vzročne zveze med usklajevanjem in ravnanjem na trgu podjetij, ki so udeležena pri usklajevanju, torej zveze, ki je potrebna za dokaz usklajenega ravnanja v smislu člena 81(1) ES, mora nacionalno sodišče — če zadevna podjetja ne dokažejo nasprotno — uporabiti domnevo vzročnosti, ki izhaja iz sodne prakse Sodišča in v skladu s katero navedena podjetja, če ostanejo dejavna na tem trgu, upoštevajo informacije, ki so jih izmenjala s konkurenti.

               3)

               Če podjetje, ki je udeleženo pri usklajevanju, ostane dejavno na zadevnem trgu, se domneva vzročne zveze med usklajevanjem in ravnanjem tega podjetja na tem trgu uporabi, tudi če usklajevanje temelji le na enem sestanku zadevnih podjetij.

      (1)  UL C 92, 12.4.2008.


title: Združeni zadevi T-192/01 in T-245/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 30. septembra 2009 – Lior proti Komisiji in Komisija proti Liorju ( Arbitražna klavzula — Programa Thermie in Altener II — Pogodbe v zvezi s projekti na področju spodbujanja obnovljivih virov in varčevanja z energijo — Dopustnost — Zahteva za plačilo — Izkaz stroškov — Zahteva za vračilo predujma — Odškodninski zahtevek )

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/34

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 30. septembra 2009 – Lior proti Komisiji in Komisija proti Liorju
   (Združeni zadevi T-192/01 in T-245/04) (1)

   („Arbitražna klavzula - Programa Thermie in Altener II - Pogodbe v zvezi s projekti na področju spodbujanja obnovljivih virov in varčevanja z energijo - Dopustnost - Zahteva za plačilo - Izkaz stroškov - Zahteva za vračilo predujma - Odškodninski zahtevek“)
   2009/C 282/63
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka v zadevi T-192/01: Lior GEIE (Bruselj, Belgija) (zastopniki: sprva V. Marien in J. Choucroun, nato V. Marien, odvetniki)

      Tožena stranka v zadevi T-192/01: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: sprva H. Støvlbæk, zastopnik, skupaj z M. Bra, odvetnik, nato H. Støvlbæk in M. Konstantinidis, zastopnika, skupaj z B. Wägenbaur, odvetnik)

      Tožeča stranka v zadevi T-245/04: Komisija Evropskih skupnosti

      Toženi stranki v zadevi T-245/04: Lior GEIE in Lior International NV (Hoeilaart, Belgija) (zastopnik: V. Marien)

      Predmet

   Tožbi na podlagi člena 238 ES, ki sta ju vložili družba Lior GEIE in Komisija po tem, ko sta Komisija in družba Lior sklenili sedem pogodb v okviru programa Thermie in eno pogodbo v okviru programa Alterner II.

      Izrek

               1.

               Družbi Lior GEIE se naloži, naj Komisiji plača:

                           —

                           6 156,75 EUR za pogodbe Biogaz, Biomasse in Maxibrochure bioclimatique, skupaj z obrestmi od 28. februarja 2002 po obrestni meri Evropske centralne banke za njene operacije glavnega refinanciranja v eurih, ki je veljala za mesec februar 2002, povišani za eno in pol odstotno točko do 31. decembra 2002 in tri in pol odstotne točke od 1. januarja 2003 do celotnega plačila;

                           —

                           16 325,11 EUR za pogodbo Biomasse, skupaj z obrestmi od 30. junija 2002 po obrestni meri Evropske centralne banke za njene operacije glavnega refinanciranja v eurih, ki je veljala za mesec junij 2002, povišani za eno in pol odstotno točko do 31. decembra 2002 in tri in pol odstotne točke od 1. januarja 2003 do celotnega plačila;

                           —

                           3 980 EUR za pogodbo Wind Energy, skupaj z obrestmi od 15. januarja 2002 po obrestni meri Evropske centralne banke za njene operacije glavnega refinanciranja v eurih, ki je veljala za mesec januar 2002, povišani za eno in pol odstotno točko do 31. decembra 2002 in tri in pol odstotne točke od 1. januarja 2003 do celotnega plačila;

                           —

                           36 000 EUR za pogodbo Transport, skupaj z obrestmi od 31. avgusta 2001 po obrestni meri Evropske centralne banke za njene operacije glavnega refinanciranja v eurih, ki je veljala za mesec avgust 2001, povišani za eno in pol odstotno točko do 31. decembra 2002 in tri in pol odstotne točke od 1. januarja 2003 do celotnega plačila;

                           —

                           36 000 EUR za pogodbo Photovoltaïque, skupaj z obrestmi od 31. avgusta 2001 po obrestni meri Evropske centralne banke za njene operacije glavnega refinanciranja v eurih, ki je veljala za mesec avgust 2001, povišani za eno in pol odstotno točko do 31. decembra 2002 in tri in pol odstotne točke od 1. januarja 2003 do celotnega plačila.

               2.

               Družbi Lior se naloži, naj Komisiji plača 32 800 EUR za pogodbo Agores, skupaj z obrestmi od 28. februarja 2003 po obrestni meri Evropske centralne banke za njene operacije glavnega refinanciranja v eurih, ki je veljala za mesec februar 2003, povišani za eno in pol odstotno točko do celotnega plačila.

               3.

               Postopek se glede predlogov Komisije v zadevi T-245/04 v zvezi s solidarno obsodbo družbe Lior International NV na plačilo zneskov, ki jih dolguje družba Lior, ustavi.

               4.

               Družbi Lior se poleg plačila lastnih stroškov, povezanih s postopkom v glavni stvari v združenih zadevah T-192/01 in T-245/04, naloži plačilo četrtine stroškov Komisije, ki so nastali v tem postopku.

               5.

               Družbi Lior se naloži plačilo stroškov, ki so nastali v postopku za izdajo začasne odredbe v zadevi T-192/01 R.

               6.

               Komisija nosi tri četrtine lastnih stroškov, ki so nastali v postopku v glavni stvari v zadevi T-192/01, in tri četrtine lastnih stroškov, ki so ji nastali v postopku proti družbi Lior v zadevi T-245/04.

               7.

               Komisija nosi lastne stroške, ki so ji nastali v zvezi s tožbo proti družbi Lior International v zadevi T-245/04.

               8.

               Družba Lior International nosi lastne stroške.

      (1)  UL C 303, 27.10.2001.


title: Zadeva C-44/09: Tožba, vložena 30. januarja 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/29

         Tožba, vložena 30. januarja 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-44/09)
   (2009/C 69/54)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. van Beek in M. Karanasou-Apostolopoulou, zastopnika)

      Tožena stranka: Helenska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Helenska republika, s tem da sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2004/113/ES z dne 13. decembra 2004 o izvajanju načela enakega obravnavanja moških in žensk pri dostopu do blaga in storitev ter oskrbi z njimi (1) ali ker o sprejetju teh predpisov ni obvestila Komisije, ni izpolnila svojih dolžnosti iz te direktive;

               —

               Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2004/113/ES se je iztekel 21. decembra 2007.

      (1)  UL L 373, str. 37.


title: Zadeva T-317/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 19. novembra 2008 – Komisija proti B2 Test ( Arbitražna klavzula – Pogodba, sklenjena v okviru posebnega programa za raziskovanje in tehnološki razvoj, vključno s predstavitvijo, na področju industrijskih tehnologij in tehnologij materialov (1994-1998) – Neizpolnjevanje pogodbe – Vračilo predplačila, ki ga je plačala Komisija )

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/27

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 19. novembra 2008 – Komisija proti B2 Test
   (Zadeva T-317/07) (1)

   („Arbitražna klavzula - Pogodba, sklenjena v okviru posebnega programa za raziskovanje in tehnološki razvoj, vključno s predstavitvijo, na področju industrijskih tehnologij in tehnologij materialov (1994-1998) - Neizpolnjevanje pogodbe - Vračilo predplačila, ki ga je plačala Komisija“)
   (2009/C 6/55)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: L. Escobar Guerrero, zastopnik, skupaj z E. Boutierem in J. Marthanom, odvetnika)

      Tožena stranka: B2 Test SA (Gardanne, Francija) (zastopnik: M. Baffert, odvetnik)
   Predmet
   Zahtevek na podlagi člena 238 ES, ki se nanaša na vračilo predplačila, ki ga je v okviru pogodbe BRST-CT-98-5452 plačala Evropska skupnost, skupaj z zamudnimi obrestmi, ter plačilo odškodnine.
   Izrek

               1.

               B2 Test SA se naloži, naj Komisiji vrne glavnico v višini 43 437,94 EUR, skupaj z zamudnimi obresti po zakoniti letni obrestni meri, ki velja v Franciji, pri čemer se obresti obračunajo od 31. julija 2002, do celotnega plačila dolga.

               2.

               Tožba se v preostalem delu zavrne.

               3.

               B2 Test se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 269, 10.11.2007.


title: Zadeva T-28/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 6. novembra 2007 – RheinfelsQuellen H. Hövelmann proti UUNT (VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN) ( Znamka Skupnosti – Prijava besedne znamke Skupnosti VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN – Absolutni razlogi za zavrnitev – Opisni značaj – Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 40/49 )

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/36

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 6. novembra 2007 – RheinfelsQuellen H. Hövelmann proti UUNT (VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN)
   (Zadeva T-28/06) (1)

   („Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisni značaj - Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 40/49“)
   (2007/C 315/68)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: RheinfelsQuellen H. Hövelmann GmbH & Co. KG (Duisburg, Nemčija) (zastopnika: W. Kellenter in H. Hövelmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. novembra 2005 (zadeva R 1179/2004-2) glede zahteve za registracijo besedne znamke VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN kot znamke Skupnosti.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               RheinfelsQuellen H. Hövelmann GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 86, 8.4.2006.


title: Zadeva C-389/06: Sklep predsednika šestega senata Sodišča z dne 11. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/33

         Sklep predsednika šestega senata Sodišča z dne 11. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-389/06) (1)

   (2007/C 297/55)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 261, 28.10.2006.


title: Zadeva T-101/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 19. marca 2012 – Poljska proti Komisiji

text:
               5.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 133/28

         Sklep Splošnega sodišča z dne 19. marca 2012 – Poljska proti Komisiji
   (Zadeva T-101/10) (1)

   2012/C 133/55
   Jezik postopka: poljščina
   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 113, 1.5.2010.


title: Zadeva T-289/07: Tožba, vložena 30. julija 2007 – Caisse Nationale des Caisses d'Épargne et de Prévoyance proti Komisiji

text:
               6.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/18

         Tožba, vložena 30. julija 2007 – Caisse Nationale des Caisses d'Épargne et de Prévoyance proti Komisiji
   (Zadeva T-289/07)
   (2007/C 235/32)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Caisse Nationale des Caisses d'Épargne et de Prévoyance (Pariz, Francija) (zastopniki: F. Sureau, D. Théophile, É. Renaudeau, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               na podlagi člena 86(3) ES naj se za nično razglasi Odločba Komisije C (2007) 2110 konč. z dne 10. maja 2007 o posebnih pravicah, ki so bile Banque Postale, Caisses d'Epargne in Crédit Mutuel podeljene za izdajanje knjižic A in modrih knjižic;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži stroške postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   S to tožbo tožeča stranka zahteva razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C (2007) 2110 konč. z dne 10. maja 2007, s katero je bila ugotovljena neskladnost določb francoskega Code Monétaire et Financier, ki trem kreditnim institucijam – Banque Postale, Caisses d'Epargne et de Prévoyance in Crédit Mutuel – pridržujejo posebne pravice za izdajanje knjižic A in modrih knjižic, s členom 86(1) ES v povezavi s členoma 43 in 49 ES.
   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja šest tožbenih razlogov.
   S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje bistvena kršitev postopka, ker naj Komisija ne bi spoštovala pravic tožeče stranke, saj naj bi bila odločba pomanjkljivo obrazložena.
   Glede temelja tožeča stranka zatrjuje, da naj bi Komisija nepravilno uporabila pravo, s tem ko je menila, da posebne pravice za izdajanje knjižic A in modrih knjižic per se pomenijo omejitev svobode ustanavljanja. Tožeča stranka meni, da je Komisija naredila napako pri presoji, ko je menila, da naj bi v praksi zaradi teh posebnih pravic v Franciji izvajanje svoboščin Skupnosti postalo manj privlačno.
   Tožeča stranka poleg tega zatrjuje, da naj bi Komisija v izpodbijani odločbi nepravilno uporabila pravo in naredila napako pri presoji, s tem da je presodila, da posebnih pravic ni mogoče upravičiti na podlagi člena 86(2) ES, ter naredila napako pri presoji, s tem da je presodila, da jih ni mogoče upravičiti na podlagi nujnih razlogov v splošnem interesu.
   Nazadnje, tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija zadevni nacionalni ukrep nepravilno presojala glede na načelo svobode opravljanja storitev.


title: Zadeva C-468/11: Tožba, vložena 13. septembra 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/11

         Tožba, vložena 13. septembra 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-468/11)
   2011/C 340/19
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Braun in S. Pardo Quintillán, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija

      Predloga

               —

               Naj se ugotovi, da Kraljevina Španija s tem, da:

                           —

                           je za podjetja, ki zagotavljajo storitev ali omrežje na podlagi splošne odobritve, določila plačilo pristojbine, namenjene financiranju javnega zavoda španske radiotelevizije, v zvezi s čimer je vzpostavila vrsto pogojev in izjem ter nekaterih mehanizmov prenosa presežnih prihodkov, in

                           —

                           ni na ustrezen način napovedala namena o izvedbi sprememb v zvezi s splošnimi odobritvami, niti ni zainteresiranim strankam, vključno z uporabniki in potrošniki, dala na voljo dovolj dolgega roka, da bi lahko izrazili svoja stališča o predlaganih spremembah,

                     ni izpolnila obveznosti iz členov 12 in 14(1) Direktive 2002/20/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi).

               —

               Kraljevini Španiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               —

               Komisija meni, da člen 5 Ley de RTVE (zakon o RTVE) ni skladen z določbo iz člena 12 Direktive o odobritvi. Španski organi so s členom 5 zakona o RTVE določili pristojbino (ki jo imenujejo „prispevek“), ki obdavčuje bruto prihodke operaterjev elektronskih komunikacij določenega geografskega območja, ne da bi spoštovali načela in zahteve, določene v členu 12 Direktive o odobritvi.

               —

               Komisija glede na vse to meni, da Kraljevina Španija s tem, da ni na ustrezen način napovedala namena o izvedbi sprememb v zvezi s splošnimi odobritvami, niti ni zainteresiranim strankam, vključno z uporabniki in potrošniki, dala na voljo dovolj dolgega roka, da bi lahko izrazili svoja stališča o predlaganih spremembah, ni izpolnila obveznosti iz člena 14(1) Direktive o odobritvi.

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 337.


title: Zadeva T-581/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. septembra 2011 – Perusahaan Otomobil Nasional proti UUNT – Proton Motor Fuel Cell (PM PROTON MOTOR) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti PM PROTON MOTOR — Prejšnje besedne in figurativne nacionalne znamke, znamke Beneluksa in znamke Skupnosti PROTON — Relativni razlogi za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Neobstoj podobnosti proizvodov in storitev — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) — Člen 8(5) Uredbe št. 40/94 (postal člen 8(5) Uredbe št. 207/2009))

text:
               12.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. septembra 2011 – Perusahaan Otomobil Nasional proti UUNT – Proton Motor Fuel Cell (PM PROTON MOTOR)
   (Zadeva T-581/08) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti PM PROTON MOTOR - Prejšnje besedne in figurativne nacionalne znamke, znamke Beneluksa in znamke Skupnosti PROTON - Relativni razlogi za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Neobstoj podobnosti proizvodov in storitev - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) - Člen 8(5) Uredbe št. 40/94 (postal člen 8(5) Uredbe št. 207/2009))
   2011/C 331/31
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Perusahaan Otomobil Nasional Sdn Bhd (Shah Alam, Selangor Darul Ehsan, Malezija) (zastopniki: J. Blind, C. Kleiner in S. Ziegler, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Botis, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Proton Motor Fuel Cell GmbH (Puchheim, Nemčija) (zastopnik: C. Sedlmeir, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 9. oktobra 2008 (zadeva R 1675/2007-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Perusahaan Otomobil Nasional Sdn Bhd in Proton Motor Fuel Cell GmbH.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Perusahaan Otomobil Nasional Sdn Bhd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 69, 21.3.2009.


title: Zadeva C-140/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte Suprema di Cassazione (Italija) 21. marca 2011 – Kazenski postopek zoper Dembo Ngagne

text:
               21.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte Suprema di Cassazione (Italija) 21. marca 2011 – Kazenski postopek zoper Dembo Ngagne
   (Zadeva C-140/11)
   2011/C 152/28
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte Suprema di Cassazione

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Demba Ngagne

      Vprašanja za predhodno odločanje

               (a)

               Ali je treba člene 7(1) in (4), 8(1), (3) in (4) in 15(1) Direktive 2008/115/ES (1) razlagati tako, da država članica tujcu, ki nezakonito prebiva na njenem ozemlju, s tem, da spremeni vrstni red in ureditev postopka iz teh določb, ne sme naložiti, naj zapusti nacionalno ozemlje, če ni mogoče začeti postopka za prisilno odstranitev, takojšnjo ali s prejšnjim pridržanjem?

               (b)

               Ali je torej treba člen 15(1), (4), (5) in (6) Direktive 2008/115/ES razlagati tako, da državi članici prepoveduje, da bi samo za neutemeljeno nesodelovanje tujca pri prostovoljni vrnitvi predvidela kot posledico opredelitev tega kot kaznivo dejanje, ki se kaznuje z odvzemom prostosti (zaporna kazen), ki je daljša (do desetkrat) od pridržanja z namenom odstranitve, ki je že končano ali objektivno nemogoče?

               (c)

               Ali je mogoče člen 2(2)(b) Direktive 2008/115/ES, tudi ob upoštevanju člena 8 iste direktive in področij skupne politike, ki so določena zlasti v členu 79 PDEU, razlagati tako, da za to, da se direktiva ne uporabi, zadostuje, da država članica nesodelovanje tujca pri prostovoljni vrnitvi opredeli kot kaznivo dejanje?

               (d)

               Ali je treba člena 2(2)(b) in 15(4), (5) in (6) Direktive 2008/115/ES, tudi ob upoštevanju člena 5 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic, nasprotno razlagati tako, da nasprotujeta temu, da se nezakonito prebivajočega tujca, za katerega pridržanje objektivno ni mogoče ali ni več mogoče, potegne v spiralo odredb za prostovoljno vrnitev in omejitev svobode, ki so posledica obsodb zaradi nespoštovanja teh odredb?

               (e)

               Nazadnje, ali je mogoče, tudi ob upoštevanju uvodne izjave 10, prej veljavnega člena 23 Konvencije o izvajanju schengenskega sporazuma, priporočil in smernic, navedenih v preambuli Direktive 2008/115, in člena 5 EKČP, mogoče, da členi 7(1) in (4), 8(1), (3) in (4), 15(1), (4), (5) in (6) postavljajo za pravilo načelo, da je treba omejitev svobode pri vračanju šteti za „extrema ratio“ in da ni noben ukrep pridržanja upravičen, če se nanaša na postopek izgona, v zvezi s katerim ne obstaja nobena razumna perspektiva za vrnitev?

      (1)  UL L 348, str. 98.


title: Zadeva T-608/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. junija 2013 – Beifa Group proti UUNT – Schwan-Stabilo Schwanhäußer (Instruments d'écriture) (Model Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Registrirani model Skupnosti, ki predstavlja pripomoček za pisanje — Prejšnja nacionalna figurativna znamka — Razlog za ničnost — Uporaba prejšnjega znaka, katerega imetnik je upravičen preprečiti uporabo, v modelu Skupnosti — Člen 25(1)(e) Uredbe št. 6/2002 — Zahteva za dokaz o resni in dejanski uporabi prejšnje znamke, ki je bila prvič vložena pri odboru za pritožbe)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/74

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. junija 2013 – Beifa Group proti UUNT – Schwan-Stabilo Schwanhäußer (Instruments d'écriture)
   (Zadeva T-608/11) (1)

   (Model Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Registrirani model Skupnosti, ki predstavlja pripomoček za pisanje - Prejšnja nacionalna figurativna znamka - Razlog za ničnost - Uporaba prejšnjega znaka, katerega imetnik je upravičen preprečiti uporabo, v modelu Skupnosti - Člen 25(1)(e) Uredbe št. 6/2002 - Zahteva za dokaz o resni in dejanski uporabi prejšnje znamke, ki je bila prvič vložena pri odboru za pritožbe)
   2013/C 225/163
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Beifa Group Co. Ltd (Ningbo, Kitajska) (zastopniki: R. Davis, barrister, N. Cordell, solicitor, in B. Longstaff, barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Schwan-Stabilo Schwanhäußer GmbH & Co. KG (Heroldsberg, Nemčija) (zastopnika: H. Gauß in U. Blumenröder, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo tretjega odbora za pritožbe UUNT z dne 9. avgusta 2012 (zadeva R 1838/2010-3) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Schwan-Stabilo Schwanhäußer GmbH & Co. KG in Ningbo Beifa Group Co., Ltd.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Beifa Group Co. Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 32, 4.2.2012.


title: Zadeva T-325/15: Tožba, vložena 22. junija 2015 – Sun System Kereskedelmi és Szolgáltató/UUNT – Hollandimpex Kereskedelmi és Szolgáltató (Choco Love)

text:
               24.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/41

         Tožba, vložena 22. junija 2015 – Sun System Kereskedelmi és Szolgáltató/UUNT – Hollandimpex Kereskedelmi és Szolgáltató (Choco Love)
   (Zadeva T-325/15)
   (2015/C 279/51)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sun System Kereskedelmi és Szolgáltató kft (Budimpešta, Madžarska) (zastopnik: Á. László, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Hollandimpex Kereskedelmi és Szolgáltató kft (Budimpešta, Madžarska)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedna elementa „Choco love“ – Znamka Skupnosti št. 11 496 916

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 26. marca 2015 v zadevi R 1369/2014-1

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugodi tožbi in spremeni izpodbijano odločbo tako, da se sprejme ugovor in zavrne prijava znamke Skupnosti „Choco love“; ali podredno:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo in zadevo vrne v odločanje pred UUNT;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Izbris zadeve T-224/02

text:
               20.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 284/30

         Izbris zadeve T-224/02 (1)

   (2004/C 284/58)

      (Jezik postopka: francoščina)

   Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti (prvi senat) je s sklepom z dne 16. septembra 2004 odločilo o izbrisu zadeve pod opr. št. T-224/02: Miguel Forcat Icardo proti Komisiji Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 247, 12.10.2002.


title: Zadeva F-58/10: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 18. septembra 2012 – Allgeier proti FRA (Javni uslužbenci — Obveznost nudenja pomoči — Člen 24 Kadrovskih predpisov — Psihično nasilje — Upravna preiskava)

text:
               10.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/22

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 18. septembra 2012 – Allgeier proti FRA
   (Zadeva F-58/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Obveznost nudenja pomoči - Člen 24 Kadrovskih predpisov - Psihično nasilje - Upravna preiskava)
   2012/C 343/38
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Timo Allgeier (Dunaj, Avstrija) (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

      Tožena stranka: Agencija Evropske unije za temeljne pravice (FRA) (zastopnika: M. Kjærum, zastopnik, skupaj z B. Wägenbaurjem, odvetnikom)

      Predmet

   Prvič, predlog za razglasitev ničnosti odločbe tožene stranke o zavrnitvi pritožbe, ki jo je tožeča stranka vložila zaradi psihičnega nasilja. Drugič, predlog za ugotovitev, da je bila tožeča stranka žrtev psihičnega nasilja s strani nadrejenih, ter za plačilo odškodnine za premoženjsko in nepremoženjsko škodo.

      Izrek

               1.

               Odločba Agencije Evropske unije za temeljne pravice z dne 16. oktobra 2009 se razglasi za nično.

               2.

               Agenciji Evropske unije za temeljne pravice se naloži plačilo 5 000 EUR T. Allgeierju.

               3.

               V ostalem se tožba zavrne.

               4.

               Agencija Evropske unije za temeljne pravice nosi svoje stoške in stroške, ki so nastali T. Allgeierju.

      (1)  UL C 260, 25.9.2010, str. 27.


title: Zadeva C-673/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 29. decembra 2011 – Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), ki je pravna naslednica Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR) proti Organisation de producteurs Les Cimes

text:
               24.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 29. decembra 2011 – Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), ki je pravna naslednica Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR) proti Organisation de producteurs Les Cimes
   (Zadeva C-673/11)
   2012/C 89/12
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vložnica kasacijske pritožbe: Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), ki je pravna naslednica Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR)

      Nasprotna stranka: Organisation de producteurs Les Cimes

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Kako lahko država članica izvaja možnost iz člena 2(4) Uredbe Sveta (EGS) št. 4045/89 (1) z dne 21. decembra 1989 o pregledu transakcij, ki so del sistema financiranja Jamstvenega oddelka sklada EKUJS, s strani držav članic, da se pregledano obdobje podaljša „za obdobja […] pred 12 mesečnim obdobjem ali po njem“, ki jih določa, glede na zahteve po zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti na eni strani ter načelo pravne varnosti in potrebo po tem, da se nadzornim organom ne pusti neomejeno pooblastilo, na drugi strani?

               2.

               Zlasti:

                           —

                           Ali se mora pregledano obdobje vsekakor končati v 12 mesečnem obdobju pred obdobjem, imenovanim „obdobje pregledov“, v katerem se opravijo pregledi, sicer bi bila pri pregledu storjena nepravilnost, zaradi katere bi lahko subjekt, pri katerem se opravlja pregled, izpodbijal odločbo, izdano na podlagi ugotovitev tega pregleda?

                           —

                           Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen – kako je treba razumeti možnost, izrecno določeno z navedeno uredbo, da se pregledano obdobje podaljša za obdobja „po 12 mesečnem obdobju“?

                           —

                           Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen – ali mora pregledano obdobje vseeno obsegati 12 mesečno obdobje, ki se konča v obdobju pregledov pred obdobjem, v katerem poteka pregled, sicer bi bila pri pregledu storjena nepravilnost, zaradi katere bi lahko subjekt, pri katerem se opravlja pregled, izpodbijal odločbo, izdano na podlagi ugotovitev tega pregleda, ali pa se lahko pregled nanaša samo na obdobje, ki se konča pred začetkom prejšnjega obdobja pregledov?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 4045/89 z dne 21. decembra 1989 o pregledu transakcij, ki so del sistema financiranja Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada, s strani držav članic in o razveljavitvi Direktive 77/435/EGS (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 9, str. 208).


title: Zadeva C-231/08 P: Pritožba, ki jo je vložil Massimo Giannini 29. maja 2008 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat), razglašeno 12. marca 2008 v zadevi T-100/04 (Massimo Giannini proti Komisiji)

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/22

         Pritožba, ki jo je vložil Massimo Giannini 29. maja 2008 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat), razglašeno 12. marca 2008 v zadevi T-100/04 (Massimo Giannini proti Komisiji)
   (Zadeva C-231/08 P)
   (2008/C 223/34)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Pritožnik: Massimo Giannini (zastopnika: L. Levi in C. Ronzi, odvetnici)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnika:

               —

               razveljaviti sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 12. marca 2008 v zadevi T-100/04;

               —

               in zato pritožniku ugoditi glede zahtevkov, ki jih je uveljavljal na prvi stopnji, in tako:

                           —

                           razglasiti ničnost odločbe natečajne komisije COM/A/9/01, da se ime pritožnika ne vpiše na rezervni seznam tega natečaja, o čemer je pritožnik bil obveščen z dopisom z dne 11. junija 2003, ter – če je to potrebno – razglasiti ničnost odločbe, s katero je bila zavrnjena zahteva za ponoven preskus, ki jo je vložil pritožnik, o čemer je pritožnik bil obveščen z dopisom z dne 8. julija 2003, in razglasiti ničnost odločbe o zavrnitvi ugovora pritožnika, o čemer je bil slednji obveščen z dopisom z dne 2. decembra 2003;

                           —

                           plačati odškodnino in obresti za materialno škodo, ki je izračunana kot razlika med nadomestilom za primer brezposelnosti, ki ga je prejemal po prenehanju pogodbe, na podlagi katere je bil zaposlen kot začasni uslužbenec, in osebnim dohodkom uradnika naziva A 7/4, čemur je po obdobju brezposelnosti treba prišteti znesek plačila uradnika naziva A 7/5, ter za nepremoženjsko škodo, ki je ocenjena na 1 euro;

               —

               nasprotni stranki naložiti plačilo vseh stroškov, ki so nastali v postopku na prvi stopnji in pritožbenem postopku.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnik se v utemeljitev svoje pritožbe v bistvu sklicuje na tri glavne razloge.
   S prvim razlogom pritožnik najprej Sodišču prve stopnje očita, da je kršilo pravico do poštenega sojenja, zlasti pa pravico do sojenja v razumnem roku. Od vložitve zadeve pri Sodišču prve stopnje do razglasitve izpodbijanje sodbe so minila štiri leta. Po mnenju pritožnika pa v obravnavanem primeru nobena okoliščina ne opravičuje tolikšnega trajanja. Spis v tej zadevi ni niti posebej obsežen niti pravno zapleten, postopek pa je zanj resnično pomemben.
   Z drugim predlogom pritožnik nato uveljavlja, da je Sodišče prve stopnje kršilo člene 4, 27 in 29 Kadrovskih predpisov in ni upoštevalo niti pojma interesa službe niti dolžnosti skrbnega ravnanja, kar bi kot institucija Skupnosti glede začasnih uslužbencev in uradnikov moralo storiti. Pritožnik meni, da je Sodišče prve stopnje glede tega pomešalo vstop med uradnike Skupnosti na podlagi splošnega natečaja za oblikovanje seznama za zaposlitev in nadaljevanje kariere že zaposlenih oseb prek mehanizmov premeščanja in napredovanja, določenih v kadrovskih pravilih.
   S tretjim razlogom pritožnik nazadnje uveljavlja, da Sodišče prve stopnje ni upoštevalo dolžnosti obrazložitve sodb in načel prepovedi diskriminacije in spoštovanja pravic obrambe ter da je izkrivilo dokaze, ki so mu bili predloženi v presojo. Ta razlog sestavljajo trije deli.
   V prvem delu tretjega razloga pritožnik navaja, da Sodišče prve stopnje ni upoštevalo niti načela prepovedi diskriminacije in dolžnosti obrazložitve niti pravil o dokazovanju, s tem da je menilo, da zaradi okoliščine, da je nekaj kandidatov natečaja poznalo dokument, na katerem je temeljil pisni preskus, ni prišlo do kršitve načela prepovedi diskriminacije, in s tem da od nasprotne stranke ni zahtevalo, naj predloži konkretne dokaze, da ni šlo za diskriminacijo, povezano s to okoliščino.
   V drugem delu tega razloga pritožnik uveljavlja kršitev načela prepovedi diskriminacije in izkrivljanja dokazov, ki so bili v presojo predloženi Sodišču prve stopnje, v delu, v katerem je slednje menilo, da je bila sestava natečajne komisije zadosti stalna, da bi zagotovila primerjavo in objektivno ocenjevanje kandidatov, čeprav iz vloge v spisu nasprotno izhaja, da ni bilo zadostne stalnosti v sestavi te natečajne komisije in da nasprotna stranka Sodišču prve stopnje ni posredovala številnih pomembnih podatkov glede dejanskega stanja.
   Nazadnje, v tretjem delu tega razloga pritožnik uveljavlja novo kršitev načela prepovedi diskriminacije in pravil o dokazovanju ter kršitev pravic obrambe, kar je povezano z ugotovitvami Sodišča prve stopnje glede nepristranskosti članov natečajne komisije.


title: Zadeva T-568/14: Tožba, vložena 30. julija 2014 – Laverana proti UUNT (BIO FLUIDE DE PLANTE PROPRE FABRICATION)

text:
               13.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 361/11

         Tožba, vložena 30. julija 2014 – Laverana proti UUNT (BIO FLUIDE DE PLANTE PROPRE FABRICATION)
   (Zadeva T-568/14)
   2014/C 361/15
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Nemčija) (zastopniki: J. Wachinger, M. Zöbisch in D. Chatterjee, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo četrtega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 27. maja 2014 v zadevi R 120/2014-4 razveljavi;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedne elemente „BIO FLUIDE DE PLANTE PROPRE FABRICATION“, za proizvode in storitve iz razredov 3, 5 in 35 – prijava znamke Skupnosti št. 11 922 631

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               zloraba pooblastil zaradi odločbe, ki temelji na konkurenčnopravnih preudarkih


title: Zadeva T-164/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. septembra 2013 – Pioneer Hi-Bred International proti Komisiji (Približevanje zakonodaj — Sproščanje gensko spremenjenih organizmov v okolje — Postopek izdaje dovoljenja za promet — Opustitev Komisije, da Svetu predloži osnutek sklepa — Tožba zaradi opustitve)

text:
               16.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 336/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 26. septembra 2013 – Pioneer Hi-Bred International proti Komisiji
   (Zadeva T-164/10) (1)

   (Približevanje zakonodaj - Sproščanje gensko spremenjenih organizmov v okolje - Postopek izdaje dovoljenja za promet - Opustitev Komisije, da Svetu predloži osnutek sklepa - Tožba zaradi opustitve)
   2013/C 336/32
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Pioneer Hi-Bred International, Inc. (Johnston, Iowa, Združene države) (zastopnika: J. Temple Lang, solicitor, in T. Müller-Ibold, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Pignataro-Nolin, N. Yerell in C. Zadra, zastopniki)

      Predmet

   Predlog, da se v skladu s členom 265 PDEU ugotovi, da Komisija ni izpolnila obveznosti iz člena 18 Direktive 2001/18 s tem, da Svetu ni predložila osnutka ukrepov, ki bi jih bilo treba sprejeti v skladu s členom 5(4) Sklepa Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (UL L 184, str. 23) in s tem, da ni sprejela vseh drugih ukrepov, ki bi, odvisno od poteka postopka za sprejetje odločbe, lahko bili nujni za sprejetje odločbe v pomenu iz člena 18 Direktive 2001/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. marca 2001 o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje in razveljavitvi Direktive Sveta 90/220/EGS (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 6, str. 77).

      Izrek

               1.

               Evropska komisija ni izpolnila obveznosti iz člena 18 Direktive 2001/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. marca 2001 o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje in razveljavitvi Direktive Sveta 90/220/EGS s tem, da Svetu ni predložila osnutka ukrepov, ki bi jih bilo treba sprejeti v skladu s členom 5(4) Sklepa Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil.

               2.

               Komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 161, 19.6.2010.


title: Zadeva T-397/10: Tožba, vložena 13. septembra 2010 – ara proti UUNT – Allrounder (Upodobitev športnega čevlja s črkami A ob strani)

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/51

         Tožba, vložena 13. septembra 2010 – ara proti UUNT – Allrounder (Upodobitev športnega čevlja s črkami A ob strani)
   (Zadeva T-397/10)
   ()
   2010/C 301/82
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: ara AG (Langenfeld, Nemčija) (zastopnik: M. Gail, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Allrounder SARL (Saarburg, Francija)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 23. junija 2010 v zadevi R 1543/2009-1;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Allrounder SARL

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki predstavlja športni čevelj, s črkami „A“ ob strani, za blago in storitve iz razredov 16, 18 in 25

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nacionalna besedna znamka „A“ za blago iz razredov 9, 18 in 25

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrženje pritožbe kot nedopustne

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 81 Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 (1), ker je odbor za pritožbe nepravilno izhajal iz tega, da pisarniška organizacija, kot so jo opisali zastopniki pritožnice, ni bila takšna, da bi bilo mogoče dokazati, da se je v danih okoliščinah ravnalo z vso potrebno skrbnostjo in je temu ustrezno zavrnilo zahtevo za ponovno vzpostavitev pravic pritožnice v zvezi z rokom za predložitev pritožbenih razlogov.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 1, str. 1).


title: Zadeva T-300/06: Tožba, vložena 4. septembra 2006 — Promat proti UUNT — Puertas Proma (Promat)

text:
               16.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/27

         Tožba, vložena 4. septembra 2006 — Promat proti UUNT — Puertas Proma (Promat)
   (Zadeva T-300/06)
   (2006/C 310/50)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Promat GmbH (Ratingen, Nemčija) (Zastopnik: J. Krenzel)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Puertas Proma, S.A.L.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba tožene stranke z dne 4. maja 2006 (R 1058/2005-1) naj se spremeni tako, da se pritožbi v celoti ugodi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „Promat“ za proizvode in storitve iz razredov 1, 2, 6, 17, 19, 20 in 42 (Prijava št. 803 825).

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Puertas Proma, S.A.L.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Še posebej figurativna znamka „PROMA“ za proizvode in storitve iz razredov 6, 20 in 39 (znamka Skupnosti št 239 384), pri čemer se je ugovor nanašal na prijavo v razrede 6, 19 in 20.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugoditev ugovoru.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(a) in (b) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), ker ne obstaja podobnost niti med nasprotujočimi si znaki niti med nasprotujočimi si proizvodi. Zaradi tega naj ne bi obstajala verjetnost zmede glede nasprotujočih si znamk.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. oktobra 2004 v zadevi C-64/02 P: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) proti Erpo Möbelwerk GmbH (Pritožba — Znamka Skupnosti — Besedna zveza DAS PRINZIP DER BEQUEMLICHKEIT — Absolutni razlogi za zavrnitev registracije — Razlikovalni učinek — Člen 7(1) (b), Uredbe Sveta (ES) št. 40/94)

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/5

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 21. oktobra 2004
   v zadevi C-64/02 P: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) proti Erpo Möbelwerk GmbH (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Besedna zveza DAS PRINZIP DER BEQUEMLICHKEIT - Absolutni razlogi za zavrnitev registracije - Razlikovalni učinek - Člen 7(1) (b), Uredbe Sveta (ES) št. 40/94)
   (2004/C 300/08)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-64/02 P, Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: A. von Mühlendahl in G. Schneider) ob sodelovanju Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: P. Ormond, C. Jackson, M. Bethell in M. Tappin, skupaj z D. Alexander), proti Erpo Möbelwerk GmbH (zastopnika: S. von Petersdorff-Campen in H. von Rohr), katere predmet je pritožba na podlagi člena 49 ES z dne 27. februarja 2002, je Sodišče (drugi senat) v sestavi C. W. A. Timmermans (poročevalec), predsednik senata, C. Gulmann, J.-P. Puissochet, R. Schintgen in J. N. Cunha Rodrigues, sodniki, generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, sodni tajnik: M. Múgica Arzamendi, glavna administratorka, dne 21. oktobra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska plačata svoje stroške.

      (1)  UL C 109, 4.5.2002.


title: Zadeva T-249/05: Tožba Tineke Duyster proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 30. junija 2005

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/50

         Tožba Tineke Duyster proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 30. junija 2005
   (Zadeva T-249/05)
   (2005/C 217/105)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Tineke Duyster, stanujoča v Oetrangeju (Luksemburg), je dne 30. junija 2005 vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti. Zastopnik tožeče stranke je W. H. A. M. van den Muijsenbergh, Rechtsanwalt, z naslovom za vročanje v Luxembourgu.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               1)

               razveljavi odločbo Organa, pristojnega za imenovanja z dne 6. aprila 2005;

               2)

               razveljavi odločbo o dodelitvi starševskega dopusta od 1. novembra 2004 do 30. aprila 2005 in/ali plačilni list za november 2004, in/ali odločbo Komisije z dne 30. novembra 2004, ki ne upošteva zahteve po prestavitvi ali preklicu starševskega dopusta;

               3)

               ugotovi, da je imela gospa Duyster od 1. novembra 2004 do 30. aprila 2005 materialne pravice aktivno zaposlene uradnice in se ji morajo zato plače z veljavnostjo za nazaj izračunati v skladu z njenim plačilnim razredom in stopnjo;

               4)

               ugotovi, da se morajo te plače zaradi zapoznelega izplačila obrestovati;

               5)

               ugotovi, da se starševski dopust za njenega sina še vedno lahko zahteva (tudi če je sin, po pravnomočnosti sodbe Sodišča, starejši ali skoraj starejši od 12 let), ker je treba neodobritev vloženega zahtevka pripisati Komisiji, podredno, da je treba, ker ni bilo možnosti vzeti starševskega dopusta za njenega sina, kar je treba pripisati Komisiji, plačati odškodnino, ki ustreza izgubi nadomestil za starševski dopust, zavarovanja, službena leta in pravico do pokojnine, ocenjevanje in možnosti napredovanja, ocenjenih na sedemindvajsettisoč eurov, nadalje podredno, da je treba za neporabljeni čas starševskega dopusta za njenega sina plačati 800 eurov odškodnine na mesec zaradi izgube starševskega dodatka, 100 eurov zaradi izgube zavarovanja in 1 200 eurov zaradi izgube pravice do pokojnine.

               6)

               ugotovi, da ji je treba kot nadomestilo za negotovost glede njenega statusa uradnice in za nematerialno škodo, ki izhaja iz negotovosti, plačati odškodnino v višini 2 500 eurov;

               7)

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka naj bi vložila zahtevek za dodelitev starševskega dopusta za čas od 8. novembra 2004 do 7. maja 2005. Komisija naj bi ji v skladu s tem dodelila starševski dopust od 1. novembra 2004 do 30. aprila 2005.
   Tožeča stranka navaja, da naj glede njenega zahtevka za starševski dopust od 8. novembra 2004 do 7. maja 2005, ne bi prejela nobene uradne zavrnitve in je na podlagi tega sklepala, da naj bi bil njen zahtevek molče zavrnjen. Poleg tega naj bi bila v času od 1. novembra 2004 do 30. aprila 2005, ker naj te zavrnitve ne bi izpodbijala in vložila nobenega drugega zahtevka, aktivno zaposlena in imela pravico do vseh ugodnosti, ki naj bi bile s tem povezane.
   V obrazložitev tožbe tožeča stranka tudi navaja, da naj bi bilo z odločbo o dodelitvi starševskega dopusta od 1. novembra 2004 do 30. aprila 2005, kršeno temeljno načelo enakosti, načelo pravne varnosti, člen 42a Statuta kot tudi členi 25, 26, 35, 36 in 62 Statuta.