201807201072013382018/C 276/813162018TC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180522495021Zadeva T-316/18: Tožba, vložena 22. maja 2018 – Mediaservis/Komisija
 ---documentbreak--- C2762018SL4910120180522SL0081491502Tožba, vložena 22. maja 2018 – Mediaservis/Komisija
   (Zadeva T-316/18)2018/C 276/81Jezik postopka: angleščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Mediaservis s. r. o. (Praga, Češka republika) (zastopnika: D. Vosol in C. Schneider, lawyers)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

            —

            razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2018) 753 final z dne 19. februarja 2018 o nenasprotovanju državne pomoči Czech Post za nudenje univerzalne poštne storitve v letih od 2013 do 2017;

            —

            naložitev plačila stroškov postopka Komisiji.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

            1.

            S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev člena 108(2) in (3) PDEU.

                     —

                     Komisija je odločila, da ne bo začela postopka iz člena 108(2) PDEU, čeprav je imela resne težave pri obravnavi skladnosti državne pomoči s skupnim trgom.

            2.

            Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje nezadostna in nepopolna preučitev zadeve in to, da Komisija ni preučila dejanskega in pravnega stanja, na katerega so jo opozorile osebe, podjetja in združenja, katerih interes je z odobritvijo pomoči lahko prizadet, ter kršitev obveznosti obrazložitve.

                     —

                     Komisija ni preučila vseh točk tožnikove pritožbe. Komisija je namesto tega zgolj površinsko ugotovila, da izračun neto stroškov temeljil na ustrezni računovodski razdelitvi stroškov za univerzalne storitve in drugih stroškov.

                     —

                     Komisija je v zvezi s tem kršila obveznost obrazložitve.

            3.

            S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje očitna napaka pri presoji v zvezi z izračunom neto stroškov in preverjanjem neobstoja prevelikega nadomestila.

                     —

                     Komisija je napačno ugotovila, da so bili stroški, ki so družbi Česká pošta nastali znotraj in zunaj obsega univerzalnih storitev, dodeljeni v skladu s točko 31 okvira SSGP iz leta 2012. (
                           1
                        )

                     —

                     Sklep Komisije je torej temelji na očitno neresničnem hipotetičnem scenariju.

                     —

                     Hipotetični scenarij, ki ga je uporabila Komisija, ni upošteval, da češki zakon o poštnih storitvah določa, da morajo cene vključevati vse nastale stroške.

                     —

                     Pri izračunu neto stroškov je bila kršena točka 32 okvira SSGP iz leta 2012, ker v njegovem okviru niso bili upoštevani upoštevni viri prihodkov, čeprav so bili ti povezani z dejavnostmi, ki niso SSGP.

            4.

            S četrtim tožbenim razlogom se zatrjuje očitna pravna napaka v zvezi z uporabo točke 25 okvira SSGP iz leta 2012 v povezavi s Prilogo I dela B Direktive o poštnih storitvah. (
                  2
               )

                     —

                     Čeprav je treba v skladu s točko 25 okvira SSGP iz leta 2012 in Prilogo I dela B Direktive o poštnih storitvah pri izračunu neto stroškov oceniti koristi, vključno z nematerialnimi koristmi, če je to mogoče, za izvajalca SSGP (da se upošteva kakršna koli nematerialna in poslovna korist, ki nastane izvajalcu univerzalne storitve), so v Sklepu Komisije, Priloga A.1 upoštevane zgolj nematerialne koristi.

            5.

            S petim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev točke 51 in naslednjih okvira SSGP iz leta 2012 ter kršitev obveznosti obrazložitve.

                     —

                     Komisija bi zaradi poslovnega ravnanja družbe Česká pošta, katerega cilj je izločitev konkurentov iz trga, morala naložiti dodatne zahteve za preprečitev takega vpliva, ki bi bil v nasprotju z interesi Unije v smislu točke 51 in naslednjih okvira SSGP iz leta 2012, na razvoj trgovine, vendar tega ni storila.

                     —

                     Komisija bi, tudi če take obveznosti ne bi imela, morala glede na okoliščine tržnega deleža in poslovnega ravnanja družbe Česká pošta navesti konkretne razloge, iz katerih naj take dodatne zahteve ne bi bile potrebne, vendar tega ni storila.

      (
         1
      )	Sporočilo Komisije – Okvir Evropske unije za državno pomoč v obliki nadomestila za javne storitve (2011) (UL 2012, C 8, str. 15).
   (
         2
      )	Direktiva 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 3, str. 71) kot je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 2008/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. februarja 2008 o spremembi Direktive 97/67/ES glede popolnega oblikovanja notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti (UL 2008, L 52, str. 3).


201807200962013342018/C 276/823182018TC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180522515221Zadeva T-318/18: Tožba, vložena 22. maja 2018 – Amazon EU in Amazon.com/Komisija
 ---documentbreak--- C2762018SL5110120180522SL0082511522Tožba, vložena 22. maja 2018 – Amazon EU in Amazon.com/Komisija
   (Zadeva T-318/18)2018/C 276/82Jezik postopka: angleščina
      Stranke

      Tožeči stranki: Amazon EU (Luxembourg, Luksemburg) in Amazon.com, Inc. (Seattle, Washington, Združene države) (zastopniki: D. Paemen, M. Petite in A. Tombiński, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

            —

            člene od 1 do 4 Sklepa Evropske komisije z dne 4. oktobra 2017 o državni pomoči SA.38944 (2014/C) (ex 2014/NN), ki jo je Luksemburg odobril družbi Amazon, v katerem je ugotovljeno, da je Luxembourg družbi LuxOpCo na podlagi davčnega stališča iz leta 2003 (
                  1
               ) dodelil nezakonito državno pomoč v obdobju od maja 2006 do junija 2014, razglasi za nične;

            —

            podredno, razglasi za nične člene od 2 do 4 sklepa; in

            —

            vsekakor Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja devet tožbenih razlogov.

            1.

            Prvi tožbeni razlog: s sklepom je kršen člen 107(1) PDEU, ker v sklepu ni dokazan obstoj prednosti, ki naj bi jo imeli tožeči stranki glede na primerljive podatke, ki sta jih predložili tožeči stranki

                     —

                     V sklepu napačno ni upoštevan neposreden dokaz, iz katerega je razvidno, da so bile licenčnine, ki jih je družba LuxOpCo dejansko plačala za neopredmetena sredstva v upoštevnem obdobju v skladu s tržnimi pogoji in da zato ATC iz leta 2003 družbi LuxOpCo ni dodelil dejanske prednosti v obliki znižane davčne osnove.

            2.

            Drugi tožbeni razlog: s sklepom je kršen člen 107(1) PDEU, ker ugotovitev prednosti iz sklepa temelji na napačni analizi nalog družb LuxOpCo in Amazon European Holding Technologies S.C.S.

                     —

                     Analiza nalog v sklepu, ki jih opravljata družbi Amazon European Holding Technologies S.C.S. („LuxSCS“) and LuxOpCo, je napačna zaradi vrste temeljnih napak pri uporabi prava in nepravilne ugotovitve dejstev. Te napake so vplivale na uporabo transakcijske metode neto marže iz sklepa ter na glavno ugotovitev o obstoju prednosti, ki je izhajala iz tega.

            3.

            Tretji tožbeni razlog: s sklepom je kršen člen 41 Listine EU o temeljnih pravicah in načelo dobrega upravljanja, ker se pri ugotovitvi o obstoju prednosti iz sklepa niso upoštevali vsi dokazi.

                     —

                     V sklepu niso z zadostno skrbnostjo in nepristranskostjo preučeni dokazi v spisu.

            4.

            Četrti tožbeni razlog: s sklepom je kršen člen 107(1) PDEU in obveznost obrazložitve, ker ugotovitev o obstoju prednosti temelji na licenčninah, ki niso v skladu s tržnimi pogoji.

                     —

                     Ugotovitev obstoja prednosti iz sklepa predpostavlja, da bi morala družba LuxOpCo plačati transferno ceno, ki očitno odstopa od tržnih pogojev in je zato neosnovana.

            5.

            Peti tožbeni razlog: s sklepom je kršen člen 107(1) PDEU, ker v sklepu ni dokazan obstoj prednosti v podredih obrazložitvah.

                     —

                     Podredna ugotovitev v sklepu, da je ATC iz leta 2003 dodelil gospodarsko prednost družbi LuxOpCo, ker je temeljila na treh nepravilnih metodoloških izbirah, temelji na napačni opredelitvi vlog družb LuxOpCo in LuxSCS ter je neutemeljena.

            6.

            Šesti tožbeni razlog: s sklepom je kršen člen 107(1) PDEU, ker je v sklepu ATC iz leta 2003 ATC napačno opredeljen kot ad hoc posamezni ukrep in posledično napačno temelji na predpostavki selektivnosti.

                     —

                     V sklepu se na podlagi napačne opredelitve ATC iz leta 2003 kot ad hoc posameznega ukrepa, v okviru glavne ugotovitve o selektivnosti napačno uporabi predpostavka selektivnosti za ugotovitev, da je ATC iz leta 2003 ATC selektivne narave.

            7.

            Sedmi tožbeni razlog: s sklepom je kršen člen 107(1) PDEU in načelo pravne varnosti, ker analiza selektivnosti iz sklepa temelji na napačnem referenčnem okviru.

                     —

                     V okviru podrednih ugotovitev o selektivnosti, sklep neutemeljeno izključuje luksemburško splošno upravno prasko glede transferne cene iz referenčnega okvira, s čimer je kršena sodna praksa, ki se uporablja.

            8.

            Osmi tožbeni razlog: s sklepom so kršena načela pravne varnosti, retroaktivnosti in prepovedi diskriminacije ter je storjena bistvena postopkovna zahteva, saj je z njim ocenjena veljavnost ATC iz leta 2003 glede na naknadne smernice OECD.

                     —

                     Sklep se uporablja retroaktivno in diskriminatorno ter neutemeljeno tožečima strankama in Luksemburgu nalaga standarde iz Smernic OECD iz leta 2017 o transfernih cenah, prvič sprejete zatem, ko je Komisija začela postopek na podlagi člena 108(2) PDEU in dolgo za sprejetjem ATC iz leta 2003.

            9.

            Deveti tožbeni razlog: s sklepom je kršen člene 17 Uredbe 2015/1589 (
                  2
               ), ker sklep nalaga vrnitev pomoči, čeprav je zastaralni rok, ki se uporablja, že potekel.

                     —

                     Odredba za vrnitev iz sklepa ni zakonita, ker je desetletni zastaralni rok iz člena 17 Uredbe 2015/1589 že potekel.

      (
         1
      )	Sklep Komisije (EU) 2015/635 z dne 15. oktobra 2014 o državni pomoči SA.38944 (2014/C) (ex 2014/NN), ki jo je Luxembourg odobril družbi Amazon (notificirano pod dokumentarno številko C(2017) 6740) (UL 2018 L 153, str. 1)
   (
         2
      )	Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL 2015, L 248, str. 9)


201807201002013632018/C 276/833582018TC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180609525321Zadeva T-358/18: Tožba, vložena 9. junija 2018 – J. García Carrión/EUIPO – Codorníu (JAUME CODORNÍU)
 ---documentbreak--- C2762018SL5210120180609SL0083521532Tožba, vložena 9. junija 2018 – J. García Carrión/EUIPO – Codorníu (JAUME CODORNÍU)
   (Zadeva T-358/18)2018/C 276/83Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina
      Stranke

      Tožeča stranka: J. García Carrión, SA (Jumilla, Španija) (zastopnica: E. Arsuaga Santos, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Codorníu, SA (Esplugues de Llobregat, Španija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Unije JAUME CODORNÍU – prijava št. 14 543 599

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 11. aprila 2018 v zadevi R 451/2017-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            razveljavi izpodbijano odločbo in zavrne znamko št. 14 543 599 v razredu 33 ter

            —

            toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

   Kršitev člena 8(1)(b) in (5) Uredbe (EU) št. 2017 /1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


201807201102013052018/C 276/843592018TC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180611535421Zadeva T-359/18: Tožba, vložena 11. junija 2018 – Unifarco/EUIPO – GD Tecnologie Interdisciplinari Farmaceutiche (TRICOPID)
 ---documentbreak--- C2762018SL5310120180611SL0084531542Tožba, vložena 11. junija 2018 – Unifarco/EUIPO – GD Tecnologie Interdisciplinari Farmaceutiche (TRICOPID)
   (Zadeva T-359/18)2018/C 276/84Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Unifarco SpA (Santa Giustina, Italija) (zastopnika: A. Perani in J. Graffer, avvocati)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: GD Tecnologie Interdisciplinari Farmaceutiche Srl (Rim, Italija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: Besedna znamka Evropske unije TRICOPID – Prijava št. 14 287 056

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 13. marca 2018 v zadevi R 2150/2017-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            izpodbijano odločbo razveljavi;

            —

            EUIPO in drugi stranki naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred oddelkom za ugovore in odborom za pritožbe pri EUIPO.

      Navajana tožbena razloga

            —

            Kršitev in napačna uporaba člena 47(2) in (3) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

            —

            Kršitev in napačna uporaba člena 8(1)(b) Uredbe (UE) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


201807201172012772018/C 276/853612018TC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180608545521Zadeva T-361/18: Tožba, vložena 8. junija 2018 – APEDA/EUIPO – Burraq Travel & Tours General Tourism Office (SIR BASMATI RICE)
 ---documentbreak--- C2762018SL5410120180608SL0085541552Tožba, vložena 8. junija 2018 – APEDA/EUIPO – Burraq Travel & Tours General Tourism Office (SIR BASMATI RICE)
   (Zadeva T-361/18)2018/C 276/85Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Agricultural and Processed Food Products Export Development Authority (APEDA) (New Delhi, Indija) (zastopnik: N. Dontas, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Burraq Travel & Tours General Tourism Office SA (Atene, Grčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije SIR BASMATI RICE – znamka Evropske unije št. 13 102 454

      Postopek pred EUIPO: postopek za razveljavitev

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 22. marca 2018 v zadevi R 90/2017-2

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            razveljavi izpodbijano odločbo, razen v delu, ki se nanaša na „sago“ in „umetni [nekuhani] riž“, ki ju pokriva znamka Evropske unije v razredu 30;

            —

            znamko Evropske unije razglasi za nično v celoti;

            —

            naloži EUIPO, naj plača stroške, nastale tožeči stranki v postopku pred Splošnim sodiščem, pritožbenim odborom in oddelkom za izbris pri EUIPO.

      Navajani tožbeni razlogi

            —

            kršitev člena 59(1)(a) v povezavi s členom 7(1)(g) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta zaradi absolutnega razloga za ničnost/zavrnitev glede zavajajoče narave;

            —

            kršitev člena 59(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta zaradi absolutnega razloga za ničnost, ki se nanaša na ravnanje v slabi veri ob prijavi znamke Evropske unije;

            —

            kršitev člena 59(1)(a) v povezavi s členom 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta zaradi absolutnega razloga za ničnost/zavrnitev glede zavajajoče narave;

            —

            člen 94(1) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta glede zadostnosti obrazložitev odločb EUIPO.


201807201082013392018/C 276/863662018TC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180608555511Zadeva T-366/18: Tožba, vložena 8. junija 2018 – Pet King Brands/EUIPO – Virbac (SUIMOX)
 ---documentbreak--- C2762018SL5510120180608SL0086551551Tožba, vložena 8. junija 2018 – Pet King Brands/EUIPO – Virbac (SUIMOX)
   (Zadeva T-366/18)2018/C 276/86Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Pet King Brands (Bartlett, Illinois, Združene države) (zastopnik: T. Schmidpeter, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Virbac SA (Carros, Francija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije SUIMOX – prijava št. 15 039 993

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 21. Marca 2018 v zadevi R 1835/2017-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            razveljavi izpodbijano odločbo;

            —

            EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

            —

            Kršitev člena 94(1) Uredbe (EU) št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

            —

            Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


201807201042013042018/C 276/873672018TC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180615565611Zadeva T-367/18: Tožba, vložena 15. junija 2018 – Sixsigma Networks Mexico/EUIPO – Marijn van Oosten Holding (UKIO)
 ---documentbreak--- C2762018SL5610120180615SL0087561561Tožba, vložena 15. junija 2018 – Sixsigma Networks Mexico/EUIPO – Marijn van Oosten Holding (UKIO)
   (Zadeva T-367/18)2018/C 276/87Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Sixsigma Networks Mexico, SA de CV (Mexico, Mehika) (zastopnika: C. Casas Feu in J. Dorado Lopez-Lozano, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Marijn van Oosten Holding BV (Amsterdam, Nizozemska)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj/Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije UKIO – znamka Evropske unije št. 15079 023

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 22. marca 2018 v zadevi R 1536/2017-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            razveljavi izpodbijano odločbo;

            —

            EUIPO in drugi stranki pred odborom za pritožbe naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

            —

            kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


201807201022013022018/C 276/883682018TC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180615565722Zadeva T-368/18: Tožba, vložena 15. junija 2018 – ETI Gıda Sanayi ve Ticaret/EUIPO – Grupo Bimbo (ETI Bumbo)
 ---documentbreak--- C2762018SL5620120180615SL0088562572Tožba, vložena 15. junija 2018 – ETI Gıda Sanayi ve Ticaret/EUIPO – Grupo Bimbo (ETI Bumbo)
   (Zadeva T-368/18)2018/C 276/88Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina
      Stranke

      Tožeča stranka: ETI Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ (Eskişehir, Turčija) (zastopniki: D. Cañadas Arcas, P. Merino Baylos, D. Gómez Sánchez in N. Martínez de las Rivas Malagón, abogados)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Grupo Bimbo, SAB de CV (Mexico, Mehika)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

      Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije ETI Bumbo – vloga za registracijo št. 14 895 585

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 11. aprila 2018 v zadevi R 1459/2017-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            izpodbijano odločbo razveljavi;

            —

            odredi povrnitev stroškov tožeči stranki.

      Navajani tožbeni razlog

   Kršitev člena 8(1)(b) in (5) ter člena 76 Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


201807201092012912018/C 276/893692018TC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180618575821Zadeva T-369/18: Tožba, vložena 18. junija 2018 – Napolitano/Komisija
 ---documentbreak--- C2762018SL5710120180618SL0089571582Tožba, vložena 18. junija 2018 – Napolitano/Komisija
   (Zadeva T-369/18)2018/C 276/89Jezik postopka: italijanščina
      Stranki

      Tožeča stranka: John Napolitano (Rim, Italija) (zastopnik: M. Velardo, avvocato)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            izpodbijane odločbe razglasi za nične;

            —

            Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Odločbe, ki se izpodbijajo v okviru te tožbe, so odločba z dne 27. septembra 2017, s katero tožeča stranka ni bila vključena na rezervni seznam natečaja EPSO/AD/324/16, odločba z dne 25. oktobra 2017, s katero je bila zavrnjena prošnja za ponovno preučitev nevključitve na rezervni seznam, in odločba organa za imenovanja z dne 7. marca 2018, s katero je bila zavrnjena upravna pritožba, vložena v skladu s členom 90 Kadrovskih predpisov. Predmet natečaja v obravnavani zadevi je bil izbor desetih preiskovalcev – vodij skupin AD 9, ki naj bi bili uvrščeni na rezervne sezname, ki jih Evropska komisija (predvsem Evropski urad za boj proti goljufijam – OLAF) uporablja za zaposlovanje novih uradnikov, katerim se zaupa vodenje skupine preiskovalcev na področju izdatkov EU, boja proti korupciji, hudih nepravilnosti osebja EU, carine in trgovine, tobaka in ponarejenega blaga.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet razlogov.

            1.

            Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev določb, ki urejajo jezikovno ureditev evropskih institucij, zlasti členov 1, 2 in 6 Uredbe št. 1/58, prepovedi diskriminacije na podlagi jezika, načela sorazmernosti iz člena 5 PDEU in člena 27 Kadrovskih predpisov.

            2.

            Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev dolžnosti nepristranskosti predsednika izbirne komisije in člena 3 Priloge III h Kadrovskim predpisom.

            3.

            Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev obvestila o natečaju, ker je izbirna komisija, prvič, pri štetju točk, doseženih na testu z vprašanji izbirnega tipa, in pri preizkusu splošnih sposobnosti nezakonito enačila dva različna pojma (pojem „najmanjše zahtevano število točk“ in „izločilnost“) ter drugič, pri dodelitvi študije primera v zvezi s splošnim preizkusom izbrala preveč specifične teme, ki so dajale prednost tistim, ki so že imeli izkušnje pri OLAF.

            4.

            Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela enakosti kandidatov in na neobstoj objektivnosti pri presoji zaradi nestalnosti izbirne komisije.

            5.

            Peti tožbeni razlog temelji na napaki pri presoji ob upoštevanju velikih razlik med posameznimi prostimi presojami izbirne komisije. Poleg tega iz splošnih določb ni jasno razvidno, da je bilo treba teste presojati povsem ločeno.


201807201062013372018/C 276/903712018TC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180618585921Zadeva T-371/18: Tožba, vložena 18. junija 2018 – Reiner Stemme Utility Air Systems/EASA
 ---documentbreak--- C2762018SL5810120180618SL0090581592Tožba, vložena 18. junija 2018 – Reiner Stemme Utility Air Systems/EASA
   (Zadeva T-371/18)2018/C 276/90Jezik postopka: angleščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Reiner Stemme Utility Air Systems GmbH (Wildau, Nemčija) (zastopnika: O. Alexander in P. Stompfe, lawyers)

      Tožena stranka: Evropska agencija za varnost v letalstvu (EASA)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            razglasi za nično obtožnico – račun št. 90091554 z dne 28. aprila 2017, ki ga je izdala tožena stranka – v obliki odločbe odbora EASA za pritožbe z dne 19. aprila 2018;

            —

            ugotovi, da se Uredba Komisije (EU) št. 319/2014 (
                  1
               ) z dne 27. marca 2014 o taksah in pristojbinah, ki jih zaračunava Evropska agencija za varnost v letalstvu, v tej zadevi ne uporablja;

            —

            do odločitve Sodišča začasno razveljavi račun št. 90091554 z dne 28. aprila 2017 in

            —

            toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri razloge.

            1.

            Prvi tožbeni razlog: Komisija je prekoračila svojo pristojnost za zaračunavanje davkov na področju varnosti v zračnem prometu
            Tožeča stranka trdi, da so se „takse“ za letala iz kategorije od 2000 do 5700 kg dvignile na raven davkov zaradi „dramatičnega skoka“„pavšalne takse“ za več kot 1700 odstotkov. V tem posebnem primeru naj bi bila storitev, ki jo tožena stranka opravlja za državljane v zameno za „takse“, tako zanemarljiva (minimalna), da storitve tožene stranke ni mogoče šteti za povratno storitev, ampak za obdavčenje.
            Vendar naj Komisija ne bi imela nikakršne pristojnosti za zaračunavanje davkov na področju varnosti zračnega prometa. Zato naj bi se z Uredbo Komisije (EU) št. 319/2014, ki določa pavšalno takso v višini 263800 EUR za certifikacijske naloge za letala, kakršno je letalo tožene stranke, in ki naj bi bila z dejanskimi nalogami, ki jih opravlja tožena stranka, pretežno nepovezana in naj torej ne bi upoštevala storitev, ki jih zagotavlja tožena stranka, kršilo načelo prenosa pristojnosti.

            2.

            Drugi tožbeni razlog: z izpodbijanim računom, kot je bil potrjen v izpodbijani odločbi, se krši člen 16 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah
            Tožeča stranka meni, da so bile takse, ki so bile zaračunane na podlagi Uredbe (EU) št. 319/2014 za navedene certifikacijske naloge, nesorazmerne s zasledovanim ciljem in naj bi se torej z njimi kršila svobodna gospodarska pobuda tožene stranke, ki ji je zagotovljena s členom 16 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

            3.

            Tretji tožbeni razlog: izpodbijani račun, kot je bil potrjen v izpodbijani odločbi, pomeni diskriminacijo in je torej v nasprotju s členom 20 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah
            Izpodbijani račun, ki ga je izdala tožena stranka na podlagi Uredbe (EU) št. 319/2014, naj ne bi bil v skladu z zahtevami iz člena 20 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, saj naj bi bila tožeča stranka v primerjavi z drugimi proizvajalci letal, ki želijo pridobiti tako certifikacijo, obravnavana drugače, čeprav naj bi bila v tem položaju potrebna enaka obravnava.

            4.

            Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 13(2) PEU
            Tožeča stranka nazadnje trdi, da tožena stranka v skladu s členom 7(2) Uredbe (EU) št. 319/2014 ni imela nikakršne diskrecije glede plačila takse za nalogo certifikacije. Nasprotno naj bi določila, kdaj mora biti taksa, ki jo je treba plačati, pavšalna in kdaj variabilna. Komisija naj bi s tem presegla svojo pristojnost, da sprejme uredbo in naj bi s tem kršila institucionalno ravnovesje Unije, kot je določeno v členu 13(2) PEU.

      (
         1
      )	Uredba Komisije (EU) št. 319/2014 z dne 27. marca 2014 o taksah in pristojbinah, ki jih zaračunava Evropska agencija za varnost v letalstvu, in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 593/2007 (UL 2014 L 93, str. 58).


201807201012012862018/C 276/913782018TC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180622596021Zadeva T-378/18: Tožba, vložena 22. junija 2018 – NHS/EUIPO – HLC SB Distribution (CRUZADE)
 ---documentbreak--- C2762018SL5910120180622SL0091591602Tožba, vložena 22. junija 2018 – NHS/EUIPO – HLC SB Distribution (CRUZADE)
   (Zadeva T-378/18)2018/C 276/91Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: NHS, Inc. (Santa Cruz, Kalifornija, Združene države) (zastopnik: P. Olson, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: HLC SB Distribution, SL (Irún, Španija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: zahteva za registracijo besedne znamke Evropske unije CRUZADE – prijava št. 13 528 112

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 13. aprila 2018 v zadevi R 1217/2017-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            razveljavi izpodbijano odločbo;

            —

            zavrne registracijo znamke Evropske unije 013 528 112 za „rolke in njihove dele“;

            —

            EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

            —

            Kršitev člena 8(1)(b) in (5) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta št. 2017/1001.


201807201052013362018/C 276/923812018TC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180625606121Zadeva T-381/18: Tožba, vložena 25. junija 2018 – Engel/EUIPO – F. Engel (ENGEL)
 ---documentbreak--- C2762018SL6010120180625SL0092601612Tožba, vložena 25. junija 2018 – Engel/EUIPO – F. Engel (ENGEL)
   (Zadeva T-381/18)2018/C 276/92Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Engel GmbH (Pfullingen, Nemčija) (zastopnik: C. Pfitzer, lawyer)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: F. Engel K/S (Haderslev, Danska)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

      Zadevna sporna znamka: Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, glede figurativne znamke ENGEL – Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, št. 1 178 629

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 26. marca 2018 v zadevi R 1423/2017-2

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            razveljavi izpodbijano odločbo;

            —

            EUIPO naloži plačilo stroškov;

            —

            prekine postopek, dokler se ne sprejmejo odločitve v zvezi s predlogom za razveljavitev znamk družbe F. ENGEL.

      Navajana tožbena razloga

            —

            Kršitev člena 20(7)(c) Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95;

            —

            kršitev pravice do poštenega sojenja.


201807200812013302018/C 276/934872017TC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180619616111Zadeva T-487/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 19. junija 2018 – UE/Komisija
 ---documentbreak--- C2762018SL6110120180619SL0093611611Sklep Splošnega sodišča z dne 19. junija 2018 – UE/Komisija
   (Zadeva T-487/17) (
         1
      )2018/C 276/93Jezik postopka: angleščinaPredsednica prvega senata je odredila izbris zadeve.
   (
         1
      )	UL C 357, 23.10.2017.


201807200862013322018/C 276/946202017TC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180620616112Zadeva T-620/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 20. junija 2018 – Teollisuuden Voima/Komisija
 ---documentbreak--- C2762018SL6120120180620SL0094612611Sklep Splošnega sodišča z dne 20. junija 2018 – Teollisuuden Voima/Komisija
   (Zadeva T-620/17) (
         1
      )2018/C 276/94Jezik postopka: angleščinaPredsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.
   (
         1
      )	UL C 402, 27.11.2017.


201807200872013582018/C 276/951482018TC27620180806SL01SLINFO_JUDICIAL20180619616113Zadeva T-148/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 19. junija 2018 – UE/Komisija
 ---documentbreak--- C2762018SL6130120180619SL0095613611Sklep Splošnega sodišča z dne 19. junija 2018 – UE/Komisija
   (Zadeva T-148/18) (
         1
      )2018/C 276/95Jezik postopka: angleščinaPredsednica prvega senata je odredila izbris zadeve.
   (
         1
      )	UL C 166, 14.5.2018.


201808030332049842018/C 294/193182018CJC29420180820SL01SLINFO_JUDICIAL20180511141411Zadeva C-318/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgija) 11. maja 2018 – Oracle Belgium BVBA/Belgische Staat
 ---documentbreak--- C2942018SL1410120180511SL0019141141Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgija) 11. maja 2018 – Oracle Belgium BVBA/Belgische Staat
   (Zadeva C-318/18)2018/C 294/19Jezik postopka: nizozemščina
      Predložitveno sodišče

   Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Oracle Belgium BVBA

      Tožena stranka: Belgische Staat

      Vprašanja za predhodno odločanje

            1.

            Ali je treba člen 2(2) Sklepa Evropske komisije z dne 11. januarja 2016 (SA.37667), v skladu s katerim „[se] zneski [ukrepa pomoči, za katero se šteje, da je nezakonita, in ki jo je Belgija dodelila družbi Tekelec International BVBA v obliki oprostitve davka na tako imenovani, presežni dobiček“ za poslovna leta 2009, 2010, 2011 in 2012 ter ki jo je z odločbo z dne 1. julija 2008 priznala komisija belgijske davčne uprave za davčna stališča], ki še niso bili izterjani od upravičencev na podlagi zahteve za vračilo iz odstavka 1, […] izterjajo od skupine podjetij, ki ji upravičenec pripada“, razlagati tako, da je pri prevzemu prejemnika ukrepa pomoči (družba Tekelec International BVBA) s strani nove skupine družb (skupina Oracle) po koncu ukrepa pomoči (pri čemer je ukrep pomoči veljal za poslovna leta 2009, 2010, 2011 in 2012, do prevzema pa je prišlo 10. junija 2013) in pred začetkom preiskave Evropske komisije o zakonitosti ukrepa pomoči (začete z dopisom z dne 19. decembra 2013), „skupina podjetij, ki ji upravičenec pripada“ skupina družb kupca ali pa to ostane skupina družb prodajalca?

            2.

            Če je odgovor na prvo vprašanje ne glede na vrsto ukrepa pomoči, ki se šteje za nezakonito (gospodarska ali davčna pomoč), odvisen od vprašanja, ali je prevzemna cena tržna cena, in sicer da upravičenec ostane skupina družb prodajalca, če je prevzemna cena tržna cena, natančneje, če je bila vrednost zadevnega ukrepa pomoči vključena v prevzemno ceno, in da postane upravičenec skupina družb kupca, če je prevzemna cena nižja od tržne cene, natančneje, če vrednost zadevnega ukrepa pomoči ni bila ali ni bila v celoti vključena v prevzemno ceno, kdo v primeru vračila ukrepa pomoči (ki se šteje za nezakonito) s strani skupine družb kupca ali enega njenega člana nosi dokazno breme: ali mora nova skupina družb ali njen ustrezni član dokazati, da je prevzemna cena tržna cena, ali pa mora organ, ki zahteva vračilo, torej Belgische Staat, dokazati, da je prevzemna cena nižja od tržne cene?

            3.

            Če pa odgovor na prvo vprašanje, nasprotno, ker je pri spornem ukrepu šlo za davčno pomoč, ni odvisen od vprašanja, ali je prevzemna cena tržna cena, na kateri podlagi je treba potem ugotoviti, katera skupina družb je po prevzemu „skupina podjetij, ki ji upravičenec pripada“?


201808030362050152018/C 294/032082016CJC29420180820SL01SLINFO_JUDICIAL201806283311Zadeva C-208/16 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. junija 2018 – Zvezna republika Nemčija/Dirk Andres (stečajni upravitelj družbe Heitkamp BauHolding GmbH), Evropska komisija (Pritožba – Državne pomoči – Nemška davčna zakonodaja glede nekaterih prenosov izgub v prihodnja davčna leta („shema za prenos davčnih izgub v primeru prestrukturiranja“) – Sklep o nezdružljivosti sheme pomoči z notranjim trgom – Ničnostna tožba – Dopustnost – Člen 263, četrti odstavek, PDEU – Oseba, na katero se akt posamično nanaša – Člen 107(1) PDEU – Pojem „državna pomoč“ – Pogoj selektivnosti – Določitev referenčnega okvira – Pravna opredelitev dejstev)
 ---documentbreak--- C2942018SL310120180628SL00033131Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. junija 2018 – Zvezna republika Nemčija/Dirk Andres (stečajni upravitelj družbe Heitkamp BauHolding GmbH), Evropska komisija
   (Zadeva C-208/16 P) (
         1
      )
   „(Pritožba — Državne pomoči — Nemška davčna zakonodaja glede nekaterih prenosov izgub v prihodnja davčna leta („shema za prenos davčnih izgub v primeru prestrukturiranja“) — Sklep o nezdružljivosti sheme pomoči z notranjim trgom — Ničnostna tožba — Dopustnost — Člen 263, četrti odstavek, PDEU — Oseba, na katero se akt posamično nanaša — Člen 107(1) PDEU — Pojem „državna pomoč“ — Pogoj selektivnosti — Določitev referenčnega okvira — Pravna opredelitev dejstev)“2018/C 294/03Jezik postopka: nemščina
      Stranke

      Pritožnik: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: T. Henze et R. Kanitz, agenta)

      Drugi stranki v postopku: Dirk Andres (stečajni upravitelj družbe Heitkamp BauHolding GmbH) (zastopniki: W. Niemann, S. Geringhoff, in P. Dodos, odvetniki), Evropska komisija (zastopniki: R. Lyal, T. Maxian Rusche in K. Blanck-Putz, agenti)

      Izrek

            1.

            Nasprotna pritožba se zavrne.

            2.

            Točki 2 in 3 izreka sodbe Splošnega sodišča Evropske unije z dne 4. februarja 2016, Heitkamp BauHolding/Komisija (T-287/11, EU:T:2016:60), se razveljavita.

            3.

            Sklep Komisije 2011/527/EU z dne 26. januarja 2011 o državni pomoči C 7/10 (ex CP 250/09 in NN 5/10), ki jo izvaja Nemčija – Shema za prenos davčnih izgub v primeru prestrukturiranja podjetij v težavah („Sanierungsklausel“), se razglasi za ničen.

            4.

            Evropska komisija nosi svoje stroške, ki so ji nastali v postopku na prvi stopnji in v pritožbenem postopku, in se ji naloži plačilo stroškov Zvezne republike Nemčije, nastalih v pritožbenem postopku, in stroškov Dirka Andresa, stečajnega upravitelja družbe Heitkamp BauHolding GmbH, nastalih v postopku na prvi stopnji in v pritožbenem postopku.

      (
         1
      )	UL C 211, 13.6.2016.


201808030082050412018/C 294/343662018CJC29420180820SL01SLINFO_JUDICIAL20180605252622Zadeva C-366/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social de Madrid (Španija) 5. junija 2018 – José Manuel Ortiz Mesonero/UTE Luz Madrid Centro (ki ga sestavljajo gospodarske družbe SICE S.A., Urbalux S.A. ImesAPI S.A. Extralux S.A. in Citelum Ibérica S.A.)
 ---documentbreak--- C2942018SL2520120180605SL0034252262Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social de Madrid (Španija) 5. junija 2018 – José Manuel Ortiz Mesonero/UTE Luz Madrid Centro (ki ga sestavljajo gospodarske družbe SICE S.A., Urbalux S.A. ImesAPI S.A. Extralux S.A. in Citelum Ibérica S.A.)
   (Zadeva C-366/18)2018/C 294/34Jezik postopka: španščina
      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Social de Madrid

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: José Manuel Ortiz Mesonero

      Tožena stranka: UTE Luz Madrid Centro (ki ga sestavljajo gospodarske družbe SICE S.A., Urbalux S.A. ImesAPI S.A. Extralux S.A. in Citelum Ibérica S.A.)

      Vprašanje za predhodno odločanje

            1.

            Ali členi 8, 10 in 157 Pogodbe o delovanju Evropske unije, člen 3 Pogodbe o Evropski uniji, člena 23 in 33(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter člena 1 in 14(1) Direktive 2006/54 (
                  1
               ), vsi v povezavi z Direktivo 2010/18 (
                  2
               ) o okvirnem sporazumu o starševskem dopustu, nasprotujejo nacionalni zakonski določbi, kot je člen 37(6) zakona o delovnih razmerjih, ki uveljavljanje pravice delavca do usklajevanja družinskega življenja s poklicnim življenjem, zato da lahko neposredno skrbi za mladoletne otroke ali vzdrževane družinske člane, pogojuje s tem, da mora delavec za to v vsakem primeru skrajšati svoj običajni delovni čas in se mu posledično tudi sorazmerno zniža plača?

      (
         1
      )	Direktiva 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (UL 2006, L 204, str. 23).
   (
         2
      )	Direktiva Sveta 2010/18/EU z dne 8. marca 2010 o izvajanju revidiranega okvirnega sporazuma o starševskem dopustu, sklenjenega med BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP in ETUC, ter o razveljavitvi Direktive 96/34/ES (UL 2010, L 68, str. 13).


201808030092050422018/C 294/203312018CJC29420180820SL01SLINFO_JUDICIAL20180522151621Zadeva C-331/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský súd v Prešove (Slovaška republika) 22. maja 2018 – TE/Pohotovosť s.r.o.
 ---documentbreak--- C2942018SL1510120180522SL0020151162Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský súd v Prešove (Slovaška republika) 22. maja 2018 – TE/Pohotovosť s.r.o.
   (Zadeva C-331/18)2018/C 294/20Jezik postopka: slovaščina
      Predložitveno sodišče

   Krajský súd v Prešove

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: TE

      Tožena stranka: Pohotovosť s.r.o.

      Vprašanja za predhodno odločanje

            1.

                        A.

                        Slovaški zakonodajalec je na podlagi sodbe v zadevi C-42/15 (
                              1
                           ) s 1. majem 2018 iz člena 9 zakona št. 129/2010 o potrošniških kreditih ter drugih kreditih in posojilih, odobrenih potrošnikom, in o spremembi nekaterih zakonov, v delu, v katerem se nanaša na obroke vračila kredita kot element pogodbe, odstranil besede „obresti in dodatne stroške“. Tako je bila ukinjena pravica, ki je bila potrošnikom priznana z zakonom, da se v pogodbi o potrošniškem kreditu kakorkoli (ne le v obliki preglednice odplačil) navedejo obroki za povračilo glavnice, obresti in dodatnih stroškov, ter sankcija za kršitev te pravice.

                        B.

                        Poleg tega se je spremenila praksa sodišč, da bi se od 1. maja 2018, po spremembi zakona, v celoti izvršila sodba Sodišča Evropske unije; vendar je treba v sporih, ki izhajajo iz pogodb, ki so bile s potrošniki sklenjene pred 1. majem 2018, prek razlage, ki je v skladu s pravom Unije, v bistvu doseči rezultat, ki mu sledi zakonodajalec.

                        C.

                        V teh okoliščinah se vprašanje, ki se predlaga Sodišču Evropske unije, nanaša na razlago prava Unije v zvezi z uporabo posrednega učinkovanja direktiv. Glede na veliko število odločb, s katerimi so sodišča v preteklosti potrošnikom priznala pravico, da se na podlagi zakona št. 129/2010 navedejo obroki za povračilo glavnice, obresti in dodatnih stroškov, se postavlja vprašanje:
                        Ali v okviru izvajanja posrednega učinka direktive v horizontalnih razmerjih med posamezniki in za zagotavljanja polnega učinka te direktive z uporabo vseh metod razlage in celotnega nacionalnega prava, načelo pravne varnosti sodišču omogoča, da v sporu v zvezi s pogodbo o potrošniškem kreditu, sklenjeno pred 1. majem 2008, izda odločbo, katere učinki so enaki tistim, ki izhajajo iz spremembe zakona, ki jo je zakonodajalec sprejel s 1. majem 2008, da bi se izvršila sodba, izdana v zadevi C-42/15?

      Če bi Sodišče odločilo, da načelo pravne varnosti sodišču omogoča, da v okviru izvajanja posrednega učinka direktive v horizontalnih razmerjih med posamezniki za zagotavljanja polnega učinka te direktive, izda odločbo, katere učinki so enaki tistim, ki izhajajo iz spremembe zakona, ki jo je zakonodajalec sprejel s 1. majem 2008, da bi se izvršila sodba, izdana v zadevi C-42/15, se postavljata še ti vprašanji:

            2.

            Ali je treba sodbo Sodišča Evropske unije z dne 9. novembra 2016 v zadevi C-42/15, Home Credit Slovakia/Klára Bíróová, in Diektivo 2008/48/ES (
                  2
               ) z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive 87/102/ES (
                  3
               ) razlagati tako, da je Sodišče Evropske unije odločilo, da Direktiva 2008/48/ES nasprotuje nacionalnemu predpisu, ki zahteva, da se obroki za vračilo kredita ne navedejo le v obliki preglednice odplačil, temveč v kakršnikoli drugi zakonsko določeni obliki navedbe zneska, števila in zapadlosti obrokov za vračilo glavnice potrošniškega kredita.

            3.

            Če je treba navedeno sodbo Sodišča Evropske unije razlagati tako, da poleg tega, kar je navedeno glede glavnice, odgovarja tudi na vprašanje, ali predpis države članice, ki določa pravico potrošnikov, da se v pogodbi o potrošniškem kreditu navedejo znesek, število in zapadlost obrokov za plačilo obresti in dodatnih stroškov, presega to, kar je določeno z Direktivo 2008/48/ES? Če se sodba nanaša tudi na obresti in dodatne stroške, ali zakonska navedba načina plačila obresti in dodatnih stroškov, poleg preglednice odplačil, prav tako presega Direktivo 2008/48/ES, zlasti to, kar je določeno v členu 10(2)(j)?

      (
         1
      )	Sodba z dne 9. novembra 2016, Home Credit Slovakia (EU:C:2016:842).
   (
         2
      )	UL 2008, L 133, str. 66.
   (
         3
      )	Direktiva Sveta 87/102/EGS z dne 22. decembra 1986 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi s potrošniškimi krediti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 1, str. 326).


201808030182050462018/C 294/353672018CJC29420180820SL01SLINFO_JUDICIAL20180604262721Zadeva C-367/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 4. junija 2018 – María Teresa Aragón Carrasco, María Eugenia Cotano Montero, María Gloria Ferratges Castellanos, Raquel García Ferratges, Elena Muñoz Mora, Ángela Navas Chillón, Mercedes Noriega Bosch, Susana Rizo Santaella, Desamparados Sánchez Ramos, Lucía Santana Ruiz in Luis Salas Fernández (kot dedič Lucíe Sánchez de la Peña)/Administración del Estado
 ---documentbreak--- C2942018SL2610120180604SL0035261272Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 4. junija 2018 – María Teresa Aragón Carrasco, María Eugenia Cotano Montero, María Gloria Ferratges Castellanos, Raquel García Ferratges, Elena Muñoz Mora, Ángela Navas Chillón, Mercedes Noriega Bosch, Susana Rizo Santaella, Desamparados Sánchez Ramos, Lucía Santana Ruiz in Luis Salas Fernández (kot dedič Lucíe Sánchez de la Peña)/Administración del Estado
   (Zadeva C-367/18)2018/C 294/35Jezik postopka: španščina
      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: María Teresa Aragón Carrasco, María Eugenia Cotano Montero, María Gloria Ferratges Castellanos, Raquel García Ferratges, Elena Muñoz Mora, Ángela Navas Chillón, Mercedes Noriega Bosch, Susana Rizo Santaella, Desamparados Sánchez Ramos, Lucía Santana Ruiz in Luis Salas Fernández (kot dedič Lucíe Sánchez de la Peña)

      Tožena stranka: Administración del Estado

      Vprašanja za predhodno odločanje

            1.

            Ali je treba določbo 4 Okvirnega sporazuma o delu za določen čas, ki je v prilogi k Direktivi 1999/70 (
                  1
               ), razlagati tako, da nasprotuje španski nacionalni zakonodaji, ki v členu 12(3) Texto refundido del Estatuto del Empleado Público (Real Decreto Legislativo [5]/2015, de 30 de octubre) (prečiščeno besedilo zakona o javnih uslužbencih, kraljeva zakonska uredba št. 5/2015 z dne 30. oktobra 2015) določa prenehanje delovnega razmerja brez odpravnine, po drugi strani pa v členu 49(1)(c) Texto refundido del Estatuto de los Trabajadores (Real Decreto Legislativo 2/2015, de 23 de octubre) (prečiščeno besedilo zakona o delovnih razmerjih, kraljeva zakonska uredba št. 2/2015 z dne 23. oktobra 2015) določa odpravnino ob prenehanju pogodbe o zaposlitvi, če do tega pride iz nekaterih zakonsko določenih razlogov?

            2.

            Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali določba 5 Okvirnega sporazuma zajema ukrep, kakršen je ta, ki ga je uvedel španski zakonodajalec, ki določa odpravnino v višini 12 plačanih dni na leto delovne dobe, ki se delavcu izplača ob prenehanju pogodbe o zaposlitvi za določen čas, čeprav je bila sklenjena le ena taka pogodba?

            3.

            Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen, ali je zakonska določba, ki delavcem, zaposlenim za določen čas, ob prenehanju pogodbe priznava odpravnino v višini 12 plačanih dni na leto delovne dobe, česar pomožnemu osebju ob prenehanju njihovega delovnega razmerja ne priznava, v nasprotju z določbo 5 Okvirnega sporazuma?

      (
         1
      )	Direktiva Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 368).


title: Zadeva T-54/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. julija 2018 – CLF/Parlament (Pravo institucij – Evropski parlament – Odločba o dodelitvi subvencije politični stranki – Predfinanciranje v višini 33 % maksimalnega zneska dodeljene subvencije – Obveznost predložitve bančne garancije za predfinanciranje – Finančna uredba – Pravila za uporabo Finančne uredbe – Uredba (ES) št. 2004/2003 o predpisih, ki urejajo delovanje političnih strank na evropski ravni, in pravilih glede njihovega financiranja – Sorazmernost – Enako obravnavanje)

text:
               27.8.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/29

      Sodba Splošnega sodišča z dne 11. julija 2018 – CLF/Parlament
      (Zadeva T-54/17) (1)

      ((Pravo institucij - Evropski parlament - Odločba o dodelitvi subvencije politični stranki - Predfinanciranje v višini 33 % maksimalnega zneska dodeljene subvencije - Obveznost predložitve bančne garancije za predfinanciranje - Finančna uredba - Pravila za uporabo Finančne uredbe - Uredba (ES) št. 2004/2003 o predpisih, ki urejajo delovanje političnih strank na evropski ravni, in pravilih glede njihovega financiranja - Sorazmernost - Enako obravnavanje))
      (2018/C 301/38)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Coalition for Life and Family (CLF) (Bruselj, Belgija) (zastopnik: P. Richter, avocat)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopniki: N. Görlitz, S. Alves in C. Burgos, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Sklepa FINS-2017-16 Evropskega parlamenta z dne 12. decembra 2016 o dodelitvi subvencije tožeči stranki v delu, v katerem je s tem sklepom predfinanciranje omejeno na 33 % maksimalnega zneska subvencije in je njegovo izplačilo pogojeno s predložitvijo bančne garancije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Coalition for Life and Family (CLF) se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 78, 13.3.2017.


title: Zadeva C-544/16: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 5. julija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Združeno kraljestvo) – Marcandi Limited, ki posluje pod trgovskim imenom Madbid/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (Predhodno odločanje – Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Člen 2(1)(c) – Izdaja „točk“, ki omogočajo draženje na spletnih dražbah – Storitve, opravljene za plačilo – Predhodna transakcija – Člen 73 – Davčna osnova)

text:
               27.8.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/3

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 5. julija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Združeno kraljestvo) – Marcandi Limited, ki posluje pod trgovskim imenom Madbid/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
      (Zadeva C-544/16) (1)

      ((Predhodno odločanje - Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 2(1)(c) - Izdaja „točk“, ki omogočajo draženje na spletnih dražbah - Storitve, opravljene za plačilo - Predhodna transakcija - Člen 73 - Davčna osnova))
      (2018/C 301/03)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Marcandi Limited, ki posluje pod trgovskim imenom „Madbid“,

         Tožena stranka: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

         Izrek

                  1.

                  Člen 2(1)(c) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da izdaja „točk“, kakršne so te v postopku v glavni stvari, ki strankam gospodarskega subjekta omogočajo draženje na dražbah, ki jih ta subjekt organizira, pomeni odplačno opravljanje storitev, katerih plačilo pomeni znesek, ki se plača v zameno za navedene „točke“.

                  2.

                  Člen 73 Direktive 2006/112 je treba razlagati tako, da v okoliščinah, kot so te v postopku v glavni stvari, vrednost „točk“, uporabljenih za draženje, ni vključena v plačilo, ki ga prejme davčni zavezanec za dobavo blaga, ki jo opravi za uporabnike, ki so uspeli na dražbi, ki jo je organiziral, ali pa za tiste, ki so opravili nakup z uporabo izbir „kupite zdaj“ ali „zbrani popust“.

                  3.

                  Sodišča države članice, ki ugotovijo, da je ista transakcija v drugi državi članici predmet drugačnega obravnavanja za namene davka na dodano vrednost, imajo pri razlagi upoštevnih določb prava Unije in nacionalnega prava pravico in celo obveznost Sodišču Evropske unije predložiti predlog za sprejetje predhodne odločbe, odvisno od tega, ali se zoper njihove odločitve lahko vloži pravno sredstvo po nacionalnem pravu.

         (1)  UL C 14, 16.1.2017.


title: Zadeva T-244/18 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 10. julija 2018 – Synergy Hellas/Komisija (Začasna odredba – Sporazum o dodelitvi nepovratnih sredstev, sklenjen v okviru Šestega okvirnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2002 – 2006) – Izterjava izplačanih zneskov – Predlog za odlog izvršitve – Neobstoj nujnosti)

text:
               27.8.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/38

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 10. julija 2018 – Synergy Hellas/Komisija
      (Zadeva T-244/18 R)
      ((Začasna odredba - Sporazum o dodelitvi nepovratnih sredstev, sklenjen v okviru Šestega okvirnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2002 – 2006) - Izterjava izplačanih zneskov - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti))
      (2018/C 301/51)
      Jezik postopka: grščina

         Stranki

         Tožeča stranka: d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis (Atene, Grčija) (zastopnik: K. Damis, avocat)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnici: A. Katsimerou in A. Kyratsou, agentki)

         Predmet

      Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za odlog izvršitve Sklepa Komisije C(2018) 1115 final z dne 19. februarja 2018 o izterjavi zneska 76 282,08 EUR skupaj z zamudnimi obrestmi od tožeče stranke.

         Izrek

                  1.

                  Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                  Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-416/18 P: Pritožba, ki jo je Mykola Yanovych Azarov vložil 26. junija 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 26. aprila 2018 v zadevi Mykola Yanovych Azarov/Svet Evropske unije, T-190/16

text:
               27.8.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/19

      Pritožba, ki jo je Mykola Yanovych Azarov vložil 26. junija 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 26. aprila 2018 v zadevi Mykola Yanovych Azarov/Svet Evropske unije, T-190/16
      (Zadeva C-416/18 P)
      (2018/C 301/27)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnik: Mykola Yanovych Azarov (zastopnika: A. Egger in G. Lansky, Rechtsanwälte)

         Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sodbo Splošnega sodišča z dne 26. aprila 2018 v zadevi T-190/16 razveljavi;

                  —

                  samo dokončno odloči o sporu, Sklep Sveta (SZVP) 2016/318 z dne 4. marca 2016 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (1) in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2016/311 z dne 4. marca 2016 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (2) razglasi za nična v delu, v katerem se nanašata na pritožnika ter Svetu naloži plačilo stroškov postopka pred Splošnim sodiščem in Sodiščem;

                  —

                  podredno prejšnjemu predlogu zadevo vrne v odločanje Splošnemu sodišču, da o njej odloči v skladu s pravno presojo v sodbi Sodišča, in odločitev o stroških pridrži

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnik navaja te pritožbene razloge:

                  1.

                  Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da Svet ni kršil temeljnih pravic. Splošno sodišče je pravno napačno odločilo o posegu v lastninsko pravico in svobodno gospodarsko pobudo. Zlasti je napačno uporabilo pravo s tem, da je ugotovilo, da so bili ukrepi primerni in sorazmerni. Poleg tega je Splošno sodišče storilo procesne napake in kršilo procesne pravice.

                  2.

                  Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da Svet ni zlorabil svoje diskrecijske pravice. Prvič, Splošno sodišče ni opravilno nobenega konkretnega nadzora v zvezi s pritožnikom. Drugič, Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da pomanjkanje konkretnih dokazov ni pomembno.

                  3.

                  Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da Svet ni kršil pravice do dobrega upravljanja. Prvič, ugotovitve Splošnega sodišča glede dolžnosti Sveta biti nepristranski so napačne. Drugič, Splošno sodišče je kršilo obseg obveznosti utemeljitve.

                  4.

                  Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da Svet ni storil nobene „očitne napake pri presoji“.

                  5.

                  Splošno sodišče je s povsem politično utemeljitvijo kršilo pravico do poštenega sojenja.

         (1)  UL 2016, L 60, str. 76.

         (2)  UL 2016, L 60, str. 1.


title: Zadeva C-162/18 P: Pritožba, ki jo je Wenger SA vložila 28. februarja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 23. januarja 2018 v zadevi T-869/16, Wenger/EUIPO

text:
               3.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/2

      Pritožba, ki jo je Wenger SA vložila 28. februarja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 23. januarja 2018 v zadevi T-869/16, Wenger/EUIPO
      (Zadeva C-162/18 P)
      (2018/C 311/02)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Wenger SA (zastopnica: A. Sulovsky, Rechtsanwältin)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, Swissgear Sàrl
      Sodišče (sedmi senat) je s sklepom z dne 5. julija 2018 odločilo, da o tej pritožbi ni treba odločati.


title: Zadeva T-134/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 11. julija 2018 – Monster Energy/EUIPO – Nordbrand Nordhausen (BALLER’S PUNCH)

text:
               10.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/27

      Sklep Splošnega sodišča z dne 11. julija 2018 – Monster Energy/EUIPO – Nordbrand Nordhausen (BALLER’S PUNCH)
      (Zadeva T-134/18) (1)

      (2018/C 319/35)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 142, 23.4.2018.


title: Zadeva C-553/16: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 25. julija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven administrativen sad – Bolgarija) – „TTL“ EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Sofia (Predhodno odločanje – Svoboda opravljanja storitev – Obdavčenje dohodkov pravnih oseb – Plačila, ki jih opravi družba rezidentka v korist družb nerezidentk za najem železniških cistern – Obveznost odtegnitve davka pri viru na dohodek, ustvarjen na nacionalni ravni, ki je nakazan tuji družbi – Nespoštovanje – Konvencije o izogibanju dvojnega obdavčevanja – Odmera zamudnih obresti družbi rezidentki zaradi neplačila davčnega odtegljaja – Obresti, zapadle od izteka zakonsko določenega roka za plačilo, do dne, ko je predložen dokaz o uporabljivosti konvencije o izogibanju dvojnega obdavčevanja – Neizterljive obresti)

text:
               17.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/5

      Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 25. julija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven administrativen sad – Bolgarija) – „TTL“ EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Sofia
      (Zadeva C-553/16) (1)

      ((Predhodno odločanje - Svoboda opravljanja storitev - Obdavčenje dohodkov pravnih oseb - Plačila, ki jih opravi družba rezidentka v korist družb nerezidentk za najem železniških cistern - Obveznost odtegnitve davka pri viru na dohodek, ustvarjen na nacionalni ravni, ki je nakazan tuji družbi - Nespoštovanje - Konvencije o izogibanju dvojnega obdavčevanja - Odmera zamudnih obresti družbi rezidentki zaradi neplačila davčnega odtegljaja - Obresti, zapadle od izteka zakonsko določenega roka za plačilo, do dne, ko je predložen dokaz o uporabljivosti konvencije o izogibanju dvojnega obdavčevanja - Neizterljive obresti))
      (2018/C 328/06)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Varhoven administrativen sad

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnica v postopku s kasacijsko pritožbo:„TTL“ EOOD

         Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Sofia

         ob udeležbi: Varhovna administrativna prokuratura

         Izrek

      Člen 56 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, v okviru katere je izplačilo dohodka s strani družbe rezidentke družbi s sedežem v drugi državi članici načeloma predmet pri viru odtegnjenega davka, razen če ni določeno drugače v konvenciji o izogibanju dvojnega obdavčevanja, sklenjeni med navedenima državama članicama, če ta ureditev družbi rezidentki, ki niti ne odtegne niti ne plača tega odtegljaja davčnemu organu prve države članice, nalaga plačilo neizterljivih zamudnih obresti za obdobje med potekom roka za plačilo davka na dohodek in dnem, ko je družba nerezidentka dokazala, da so izpolnjeni pogoji za uporabo konvencije o izogibanju dvojnega obdavčevanja, tudi kadar v skladu s to konvencijo družbi nerezidentki ni treba plačati nobenega davka v prvi državi članici ali kadar je znesek tega davka nižji od zneska, ki je običajno dolgovan na podlagi davčne zakonodaje navedene države članice.

         (1)  UL C 22, 23.1.2017.


title: Zadeva C-107/17: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 25. julija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – „Aviabaltika“ UAB/„Ūkio bankas“ AB, v likvidaciji (Predhodno odločanje – Direktiva 2002/47/ES – Izvrševanje dogovorov o finančnem zavarovanju – Začetek postopka zaradi insolventnosti uporabnika finančnega zavarovanja – Nastanek dogodka izvršitve zavarovanja – Vključitev finančnega zavarovanja v stečajno maso – Obveznost, da se terjatve poplačajo najprej iz finančnega zavarovanja)

text:
               17.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/13

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 25. julija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – „Aviabaltika“ UAB/„Ūkio bankas“ AB, v likvidaciji
      (Zadeva C-107/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Direktiva 2002/47/ES - Izvrševanje dogovorov o finančnem zavarovanju - Začetek postopka zaradi insolventnosti uporabnika finančnega zavarovanja - Nastanek dogodka izvršitve zavarovanja - Vključitev finančnega zavarovanja v stečajno maso - Obveznost, da se terjatve poplačajo najprej iz finančnega zavarovanja))
      (2018/C 328/14)
      Jezik postopka: litovščina

         Predložitveno sodišče

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Vlagateljica kasacijske pritožbe (tožena stranka na prvi stopnji):„Aviabaltika“ UAB

         Druga stranka v postopku s kasacijsko pritožbo (tožeča stranka na prvi stopnji):„Ūkio bankas“, AB, v likvidaciji

         Izrek

                  1.

                  Člen 4(5) Direktive 2002/47/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. junija 2002 o dogovorih o finančnem zavarovanju, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009, je treba razlagati tako, da državam članicam nalaga, naj sprejmejo ureditev, ki uporabniku finančnega zavarovanja, sklenjenega na podlagi dogovora o finančnem zavarovanju z vrednostnimi papirji, omogoča, da svojo terjatev, ki izhaja iz neizpolnitev ustreznih finančnih obveznosti, poplača iz tega zavarovanja, kadar dogodek izvršitve zavarovanja nastopi po uvedbi postopka zaradi insolventnosti zoper njega.

                  2.

                  Člen 4(1) in (5) Direktive 2002/47, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/44, je treba razlagati tako, da uporabniku finančnega zavarovanja, sklenjenega na podlagi dogovora o finančnem zavarovanju z vrednostnimi papirji, ne nalaga obveznosti, naj svojo terjatev, ki je nastala zaradi neizpolnitve ustreznih finančnih obveznosti iz tega dogovora, poplača najprej iz tega zavarovanja.

         (1)  UL C 161, 22.5.2017.


title: Sodba Sodišča z dne 30. maja 2018 v zadevi E-6/17 – Fjarskipti hf. proti Síminn hf. (Člen 54 Sporazuma EGP – Zloraba prevladujočega položaja – Zbijanje marž – Pravica do odškodninskega zahtevka – Uporaba določb Sporazuma EGP v nacionalnih postopkih – Pomen pravnomočne odločitve nacionalnega organa za varstvo konkurence)

text:
               20.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 335/19

      SODBA SODIŠČA
      z dne 30. maja 2018
      v zadevi E-6/17
      Fjarskipti hf. proti Síminn hf.

         (Člen 54 Sporazuma EGP – Zloraba prevladujočega položaja – Zbijanje marž – Pravica do odškodninskega zahtevka – Uporaba določb Sporazuma EGP v nacionalnih postopkih – Pomen pravnomočne odločitve nacionalnega organa za varstvo konkurence)

      (2018/C 335/11)
      V zadevi E-6/17, Fjarskipti hf. proti Síminn hf. – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je Sodišču na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča predložilo Okrožno sodišče v Reykjavíku (Héraðsdómur Reykjavíkur) v zvezi z razlago člena 54 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru – je Sodišče v sestavi: predsednik Páll Hreinsson ter sodnika Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Martin Ospelt (ad hoc sodnik), 30. maja 2018 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

                  1.

                  Fizična ali pravna oseba mora imeti možnost, da se sklicuje na člen 54 Sporazuma EGP, saj je, ali je postal, del notranjega prava, z namenom pred nacionalnim sodiščem zahtevati odškodnino za kršitev prepovedi iz navedene določbe.

                  2.

                  Pravnomočna odločitev nacionalnega organa za varstvo konkurence, s katero je ugotovljena kršitev člena 54 Sporazuma EGP, ni pogoj za to, da bi lahko sodišče presojalo odškodninski zahtevek zaradi kršitev pravil konkurence. Če nacionalni organ za varstvo konkurence izda tako odločitev, zakonodaja EGP ne zahteva, da bi bila ta za nacionalna sodišča zavezujoča v postopku nadaljnje tožbe. V odsotnosti zakonodaje EGP, ki bi urejala postopke in pravna sredstva v zvezi s kršitvami konkurenčnega prava, določitev podrobnih pravil glede tega, kolikšen pomen je treba pripisati pravnomočni odločitvi, spada na področje procesne avtonomije vsake posamezne države EGP, ob upoštevanju načel enakovrednosti in učinkovitosti.

                  3.

                  To, da je podjetje s prevladujočim položajem zavezano kupiti zaključevanje klicev od drugih operaterjev po višji ceni od lastne, ne izključuje ugotovitve, da praksa oblikovanja cen podjetja s prevladujočim položajem v obliki zbijanja marž pomeni zlorabo prevladujočega položaja v smislu člena 54 Sporazuma EGP.

                  4.

                  Za ugotovitev nezakonitega zbijanja marž v nasprotju s členom 54 Sporazuma EGP zadošča, da ima zadevno podjetje prevladujoč položajem na upoštevnem veleprodajnem trgu. Ni treba, da ima podjetje prevladujoč položaj tudi na upoštevnem maloprodajnem trgu.


title: Sodba Sodišča z dne 30. maja 2018 v zadevi E-9/17 – Edmund Falkenhahn AG proti Uradu za nadzor finančnega trga (Finanzmarktaufsicht) (Direktiva 2009/110/ES – Institucije za izdajo elektronskega denarja – Vnovčenje v nominalni vrednosti – Zahteve glede zaščitnih ukrepov)

text:
               20.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 335/20

      SODBA SODIŠČA
      z dne 30. maja 2018
      v zadevi E-9/17
      Edmund Falkenhahn AG proti Uradu za nadzor finančnega trga (Finanzmarktaufsicht)

         (Direktiva 2009/110/ES – Institucije za izdajo elektronskega denarja – Vnovčenje v nominalni vrednosti – Zahteve glede zaščitnih ukrepov)

      (2018/C 335/12)
      V zadevi E-9/17, Edmund Falkenhahn AG proti Uradu za nadzor finančnega trga (Finanzmarktaufsicht) – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je Sodišču na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča predložila pritožbena komisija lihtenštajnskega Urada za nadzor finančnega trga (Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht) v zvezi z razlago Direktive 2009/110/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti ter nadzoru skrbnega in varnega poslovanja institucij za izdajo elektronskega denarja ter o spremembah direktiv 2005/60/ES in 2006/48/ES in razveljavitvi Direktive 2000/46/ES – je Sodišče v sestavi: predsednik Páll Hreinsson ter sodnika Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Martin Ospelt (ad hoc sodnik), 30. maja 2018 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

                  1.

                  Ni združljivo s členom 11(1) in (2) Direktive 2009/110/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti ter nadzoru skrbnega in varnega poslovanja institucij za izdajo elektronskega denarja ter o spremembah direktiv 2005/60/ES in 2006/48/ES in razveljavitvi Direktive 2000/46/ES, če se vrednost elektronskega denarja v katerem koli trenutku razlikuje od nominalne vrednosti prejetih denarnih sredstev, vključno v obdobju med izdajo in unovčenjem.

                  2.

                  Prvi in drugi pododstavek člena 7(2) Direktive 2009/110/ES v povezavi s tabelo 1 iz točke 14 Priloge I k Direktivi 2006/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o kapitalski ustreznosti investicijskih podjetij in kreditnih institucij izčrpno opredeljujeta, katera sredstva so varna sredstva z nizkim tveganjem za namene člena 7(1) Direktive 2009/110/ES.


title: Zadeva T-275/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2018 – Curto/Parlament (Javni uslužbenci – Akreditirani parlamentarni pomočniki – Člen 24 Kadrovskih predpisov – Prošnja za pomoč – Člen 12a Kadrovskih predpisov – Psihično nasilje – Svetovalni odbor za obravnavo pritožb zaradi nadlegovanja med akreditiranimi parlamentarnimi pomočniki in poslanci Evropskega parlamenta ter preprečevanje nadlegovanja na delovnem mestu – Odločba o zavrnitvi prošnje za pomoč – Napaka pri presoji – Obseg dolžnosti pomoči – Trajanje upravnega postopka – Razumni rok – Zavrnitev posredovanja poročil svetovalnega odbora)

text:
               24.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 341/15

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2018 – Curto/Parlament
      (Zadeva T-275/17) (1)

      ((Javni uslužbenci - Akreditirani parlamentarni pomočniki - Člen 24 Kadrovskih predpisov - Prošnja za pomoč - Člen 12a Kadrovskih predpisov - Psihično nasilje - Svetovalni odbor za obravnavo pritožb zaradi nadlegovanja med akreditiranimi parlamentarnimi pomočniki in poslanci Evropskega parlamenta ter preprečevanje nadlegovanja na delovnem mestu - Odločba o zavrnitvi prošnje za pomoč - Napaka pri presoji - Obseg dolžnosti pomoči - Trajanje upravnega postopka - Razumni rok - Zavrnitev posredovanja poročil svetovalnega odbora))
      (2018/C 341/26)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Michela Curto (Genova, Italija) (zastopnika: L. Levi in C. Bernard-Glanz, avocats)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopniki: O. Caisou-Rousseau, E. Taneva in M. Rantala, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za, prvič, razglasitev ničnosti odločbe Parlamenta z dne 30. junija 2016, s katero je organ te institucije, pooblaščen za sklepanje pogodb o zaposlitvi, zavrnil prošnjo za pomoč, ki jo je tožeča stranka vložila 14. aprila 2014, in drugič, povrnitev škode, ki naj bi jo tožeča stranka domnevno utrpela, ker naj bi navedeni organ kršil dolžnost pomoči iz člena 24 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije, med drugim zaradi predolgega trajanja postopka.

         Izrek

                  1.

                  Odločba Evropskega parlamenta z dne 30. junija 2016, s katero je organ te institucije, pooblaščen za sklepanje pogodb o zaposlitvi, zavrnil prošnjo za pomoč, ki jo je Michela Curto vložila 14. aprila 2014, se razglasi za nično.

                  2.

                  Evropskemu parlamentu se naloži, da M. Curto plača znesek 10 000 EUR za utrpljeno nepremoženjsko škodo, povečan za zamudne obresti, ki tečejo od datuma izreka te sodbe in so izračunane po obrestni meri, ki jo Evropska centralna banka (ECB) uporablja v svojih operacijah glavnega refinanciranja.

                  3.

                  Parlamentu se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 239, 24.7.2017.


title: Zadeva C-472/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španija) 19. julija 2018 – ER/Agencia Estatal de la Administración Tributaria

text:
               15.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 373/7

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španija) 19. julija 2018 – ER/Agencia Estatal de la Administración Tributaria
      (Zadeva C-472/18)
      (2018/C 373/08)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Superior de Justicia de Galicia

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: ER

         Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Agencia Estatal de la Administración Tributaria

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je določba kolektivne pogodbe in poslovna praksa, v skladu s katerima je treba za namene plače in napredovanja delovno dobo delavke, zaposlene s krajšim delovnim časom, razporejenim vertikalno na letni ravni, izračunati tako, da se upošteva samo čas opravljanja dela, v nasprotju z določbo 4(1) in (2) evropskega okvirnega sporazuma o delu s krajšim delovnim časom – Direktiva Sveta 97/81/ES z dne 15. decembra 1997 (1) in členoma 2(1)(b) in 14(1) Direktive 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (preoblikovano) (2)?

         (1)  Direktiva Sveta 97/81/ES z dne 15. decembra 1997 o okvirnem sporazumu o delu s krajšim delovnim časom, sklenjenim med UNICE, CEEP in ETUC (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 267).

         (2)  Direktiva 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (preoblikovano) (UL 2006, L 204, str. 23).


title: Zadeva T-562/18: Tožba, vložena 21. septembra 2018 – YP/Komisija

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/57

      Tožba, vložena 21. septembra 2018 – YP/Komisija
      (Zadeva T-562/18)
      (2018/C 399/73)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: YP (zastopnik: J.-N. Louis, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
      Ugotovi in odloči, da

                  —

                  se sklep Komisije z dne 18. septembra 2017, s katerim ji je bil naložen opomin kot disciplinski ukrep, razglasi za ničen;

                  —

                  se toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en tožbeni razlog, ki se nanaša na očitno napako pri presoji, ki naj bi jo storila tožena stranka s tem, da je menila, da tožeča stranka ni izpolnila obveznosti, ki izhajajo iz člena 12 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije.


title: Zadeva C-86/18: Sklep predsednika Sodišča z dne 21. avgusta 2018 – Evropska komisija/Veliko vojvodstvo Luksemburg

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/31

      Sklep predsednika Sodišča z dne 21. avgusta 2018 – Evropska komisija/Veliko vojvodstvo Luksemburg
      (Zadeva C-86/18) (1)

      (2018/C 399/41)
      Jezik postopka: francoščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 161, 7.5.2018.


title: Zadeva C-136/18 P: Pritožba, ki jo je Robert Hansen vložil 19. februarja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 14. decembra 2017 v zadevi bet365 Group/EUIPO, T-304/16,

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/17

      Pritožba, ki jo je Robert Hansen vložil 19. februarja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 14. decembra 2017 v zadevi bet365 Group/EUIPO, T-304/16,
      (Zadeva C-136/18 P)
      (2018/C 399/24)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnik: Robert Hansen (zastopnik: M. Pütz-Poulalion, Rechtsanwalt)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
      Sodišče (osmi senat) je s sklepom z dne 6. septembra 2018 odločilo, da pritožba ni dopustna.


title: Zadeva C-284/18: Sklep predsednika Sodišča z dne 9. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Equitalia centro SpA/Poste Italiane SpA

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/31

      Sklep predsednika Sodišča z dne 9. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Equitalia centro SpA/Poste Italiane SpA
      (Zadeva C-284/18) (1)

      (2018/C 399/42)
      Jezik postopka: italijanščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 249, 16.7.2018.


title: Zadeva T-776/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 11. septembra 2018 – Medora Therapeutics/EUIPO – Biohealth Italia (LITHOREN)

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/58

      Sklep Splošnega sodišča z dne 11. septembra 2018 – Medora Therapeutics/EUIPO – Biohealth Italia (LITHOREN)
      (Zadeva T-776/17) (1)

      (2018/C 399/74)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 63, 19.2.2018.


title: Zadeva C-425/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Italija) 28. junija 2018 – Consorzio Nazionale Servizi Società Cooperativa (CNS)/Gruppo Torinese Trasporti Gtt SpA

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Italija) 28. junija 2018 – Consorzio Nazionale Servizi Società Cooperativa (CNS)/Gruppo Torinese Trasporti Gtt SpA
      (Zadeva C-425/18)
      (2018/C 399/25)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Consorzio Nazionale Servizi Società Cooperativa (CNS)

         Tožena stranka: Gruppo Torinese Trasporti Gtt SpA

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali člena 53(3) in 54(4) Direktive 2004/17/ES (1) v povezavi s členom 45(2)(d) Direktive 2004/18/ES (2) nasprotujejo določbi, kot je člen 38(1)(f) zakonske uredbe št. 163/2006 Italijanske republike, kakor se razlaga v nacionalni sodni praksi, ki iz področja uporabe pojma t. i. „hude poklicne napake“ gospodarskega subjekta izključuje ravnanja, s katerimi so bila kršena pravila o konkurenci in ki jih je ugotovil in sankcioniral nacionalni organ za varstvo konkurence s sodno potrjenim ukrepom, s čimer je naročnikom a priori onemogočeno, da samostojno presojajo te kršitve za namen morebitne, vendar ne obvezne, izključitve tega gospodarskega subjekta iz razpisnega postopka za oddajo javnega naročila?

         (1)  Direktiva 2004/17/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 19).

         (2)  Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 132).


title: Zadeva T-604/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. septembra 2018 – HD/Parlament (Javni uslužbenci – Uradniki – Osebni prejemek – Družinski dodatki – Dodatek za gospodinjstvo – Dodatek za izobraževanje – Otroški dodatek – Pogoji za dodelitev – Odbitek podobnega dodatka, prejetega iz drugih virov – Povrnitev neupravičeno izplačanih zneskov – Odločbe o prenehanju pravic do nekaterih dodatkov – Napačna uporaba prava – Očitna napaka pri presoji)

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/32

      Sodba Splošnega sodišča z dne 19. septembra 2018 – HD/Parlament
      (Zadeva T-604/16) (1)

      ((Javni uslužbenci - Uradniki - Osebni prejemek - Družinski dodatki - Dodatek za gospodinjstvo - Dodatek za izobraževanje - Otroški dodatek - Pogoji za dodelitev - Odbitek podobnega dodatka, prejetega iz drugih virov - Povrnitev neupravičeno izplačanih zneskov - Odločbe o prenehanju pravic do nekaterih dodatkov - Napačna uporaba prava - Očitna napaka pri presoji))
      (2018/C 399/43)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: HD (zastopnik: C. Bernard-Glanz, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: M. Ecker in L. Deneys, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti, prvič, odločb Parlamenta z dne 21. septembra, 5. oktobra, 27. novembra in 15. decembra 2015 o povrnitvi zneskov, ki naj bi jih tožeča stranka neupravičeno prejela iz naslova dodatka za izobraževanje, drugič, odločb Parlamenta z dne 5., 13. in 23. oktobra ter 5., 11. in 12. novembra 2015 o povrnitvi zneskov, ki naj bi jih neupravičeno prejela iz naslova dodatka za izobraževanje in otroškega dodatka in o nepriznanju pravice do dodatka za gospodinjstvo, in tretjič, „če je potrebno“, odločbe z dne 21. aprila 2016 o zavrnitvi njene pritožbe.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  HD se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 326, 5.9.2016 (zadeva prvotno registrirana pri Sodišču za uslužbence Evropske unije pod številko F-34/16 in nato 1. septembra 2016 prenesena na Splošno sodišče Evropske unije).


title: Zadeva T-371/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 11. septembra 2018 – Reiner Stemme Utility Air Systems/AESA

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/58

      Sklep Splošnega sodišča z dne 11. septembra 2018 – Reiner Stemme Utility Air Systems/AESA
      (Zadeva T-371/18) (1)

      (2018/C 399/75)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 276, 6.8.2016.


title: Zadeva T-518/18: Tožba, vložena 31. avgusta 2018 – YG/Komisija

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/41

      Tožba, vložena 31. avgusta 2018 – YG/Komisija
      (Zadeva T-518/18)
      (2018/C 399/56)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: YG (zastopnika: S. Rodrigues in A. Champetier, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  prvič, razglasi za ničen sklep tožene stranke z dne 13. novembra 2017, da tožeče stranke ne bo vključila na seznam uradnikov, ki so napredovali;

                  —

                  podredno, razglasi za ničen sklep tožene stranke z dne 17. maja 2018, s katerim je bila zavrnjena njegova pritožba zoper sklep z dne 13. novembra 2017;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov, ki so nastali tožeči stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: tožena stranka je kršila člen 45 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije. Izpodbijani sklep je utemeljen na nekaterih očitnih napakah pri presoji; poleg tega v njem ni podana zadostna obrazložitev in ni dokazano, da je bila ocena uspešnosti tožeče stranke opravljena v skladu z načelom enakega obravnavanja.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: tožena stranka je kršila načelo dobrega upravljanja, kot je zagotovljeno v členu 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ker pri oblikovanju in obrazložitvi izpodbijanega sklepa ni ravnala z zadostno skrbnostjo.


title: Zadeva T-519/18: Tožba, vložena 3. septembra 2018 – Global Silicones Council in drugi/ECHA

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/42

      Tožba, vložena 3. septembra 2018 – Global Silicones Council in drugi/ECHA
      (Zadeva T-519/18)
      (2018/C 399/57)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Global Silicones Council (Washington, D.C., Združene države) in 6 drugih (zastopniki: R. Cana, F. Mattioli, G. David, odvetniki, in D. Abrahams, barrister)

         Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije

         Predlogi

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

                  —

                  izpodbijani sklep (1) razglasi za ničen v delu, v katerem vse tri snovi, in sicer Octamethylcyclotetrasiloxane (v nadaljevanju: D4), Decamethylcyclopentasiloxane (v nadaljevanju: D5) in Dodecamethylcyclohexasiloxane (v nadaljevanju: D6) vključuje na seznam kandidatk, ki zbujajo veliko zaskrbljenost;

                  —

                  podredno, izpodbijani sklep razglasi za ničen glede ene ali več od teh vključitev na seznam kandidatk;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov tega postopka; in

                  —

                  sprejme druge ali nadaljnje ukrepe, ki jih nalaga pravičnost.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo dva razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog je, da je tožeča stranka storila očitno napako pri presoji bioakumulativnih (v nadaljevanju: B) lastnosti snovi D4, D5 in D6, in pri presoji strupenih lastnosti (v nadaljevanju: T) snovi D5 in D6 ter prekoračila svoje pristojnosti in kršila člen 59 Uredbe 1907/2006 s tem, da:

                              —

                              se je opirala na mnenji Odbora držav članic in Odbora za oceno tveganja, ne da bi opravila svojo presojo razpoložljivih informacij, in je s tem prenesla napake iz teh mnenj;

                              —

                              je ugotovila, da D4, D5 in D6 izpolnjujejo merila vPvB iz Priloge XIII, čeprav v tem okviru obstojnost (P) in bioakumulacija (B) nista bili ugotovljeni;

                              —

                              ni upoštevala posebne narave D4, D5 in D6 (njihove „hibridne“ narave), ko je uporabila merila iz Priloge XIII za bioakumulacijo;

                              —

                              je prišla do ugotovitve glede bioakumulacije (B/vB) D4 in D5, ki je ne izkazujejo dokazi, na katere se opira;

                              —

                              ni ocenila novih dokazov glede bioakumulacije (B/vB) za D4 in D5, ki so ji bili na voljo po mnenjih Odbora držav članic in Odbora za oceno tveganja;

                              —

                              ni upoštevala vseh relevantnih informacij pri ugotovitvi glede bioakumulacije (vB) D6;

                              —

                              ni preučila informacij o strupenosti same D5 in je namesto tega D5 opredelila kot PBT na podlagi prisotnosti D4 kot nečistoče in da je D5 opredelila kot PBT brez upoštevanja posebnih omejitev glede vsebnosti D4, ki so bile dogovorjene v okviru Odbora držav članic;

                              —

                              ni upoštevala informacij o strupenosti same D6 in je namesto tega D6 opredelila kot PBT na podlagi na prisotnosti D4 kot nečistoče in da je D6 opredelila kot PBT brez upoštevanja posebnih omejitev glede vsebnosti D4, ki so bile dogovorjene v okviru Odbora držav članic.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog je, da izpodbijani sklep krši načelo sorazmernosti, saj je vključitev na seznam kandidatk prekoračila meje tega kar je ustrezno in potrebno za uresničitev zastavljenega cilja in ni najmanj obremenjujoč ukrep, ki bi ga tožena stranka lahko uporabila.

         (1)  Sklep Evropske agencija za kemikalije, objavljen 27. junija 2018„Vključitvi snovi, ki vzbujajo veliko zaskrbljenost, na seznam kandidatk zaradi morebitne vključitve v Prilogo XIV“ v delu, v katerem tri snovi, in sicer Octamethylcyclotetrasiloxane (D4), Decamethylcyclopentasiloxane (D5) and Dodecamethylcyclohexasiloxane (D6) vključuje na seznam snovi kandidatk, ki vzbujajo veliko zaskrbljenost v skladu s členom 59 Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL 2006, L 396, str. 1)


title: Zadeva T-39/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. septembra 2018 – Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-Ouest (port de Brest)/Komisija (Dostop do dokumentov – Uredba (ES) št. 1049/2001 – Dokument v zvezi s predhodnimi preiskavami, ki se nanašajo na sheme državne pomoči v pristaniškem sektorju vseh držav članic – Zavrnitev dostopa – Izjema, ki se nanaša na varstvo zasebnosti in integritete posameznika – Uredba (ES) št. 45/2001 – Pojem zasebnost – Izjema, ki se nanaša na varstvo namena pregledov, preiskav in revizij – Uporaba splošne domneve zaupnosti – Prevladujoč javni interes)

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/33

      Sodba Splošnega sodišča z dne 19. septembra 2018 – Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-Ouest (port de Brest)/Komisija
      (Zadeva T-39/17) (1)

      ((Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokument v zvezi s predhodnimi preiskavami, ki se nanašajo na sheme državne pomoči v pristaniškem sektorju vseh držav članic - Zavrnitev dostopa - Izjema, ki se nanaša na varstvo zasebnosti in integritete posameznika - Uredba (ES) št. 45/2001 - Pojem zasebnost - Izjema, ki se nanaša na varstvo namena pregledov, preiskav in revizij - Uporaba splošne domneve zaupnosti - Prevladujoč javni interes))
      (2018/C 399/45)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-Ouest (port de Brest) (Brest, Francija) (zastopnika: J. Vanden Eynde in E. Wauters, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Buchet, B. Stromsky, in C. Georgieva-Kecsmar, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa Komisije C(2016) 7755 final z dne 23. novembra 2016, s katerim je bil tožeči stranki zavrnjen, na eni strani, popoln dostop do vprašalnika, ki je bil poslan vsem državam članicam in, na drugi strani, dostop do odgovorov držav članic na ta vprašalnik, naveden v dopisu z dne 8. julija 2016, naslovljenem na Francosko republiko v okviru postopka v zvezi z državno pomočjo SA.38398 (2016/C) (ex 2015/E) – Obdavčitev pristanišč v Franciji.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-Ouest (port de Brest) se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 104, 3.4.2017.


title: Zadeva T-524/18: Tožba, vložena 29. avgusta 2018 – Billa/EUIPO – Boardriders IP Holdings (Billa)

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/43

      Tožba, vložena 29. avgusta 2018 – Billa/EUIPO – Boardriders IP Holdings (Billa)
      (Zadeva T-524/18)
      (2018/C 399/58)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Billa AG (Wiener Neudorf, Avstrija) (zastopniki: J. Rether, M. Kinkeldey, J. Rosenhäger, S. Brandstätter, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Boardriders IP Holdings LLC (Huntington Beach, Kalifornija, Združene države)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije „Billa“ – prijava št. 11 592 623

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 21. junija 2018 v zadevi R 2235/2017-4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev členov 8(1)(b), 46 in 71 Uredbe št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta v povezavi s členoma 2(2)(i) in 27(2) Delegirane uredbe Komisije št. 2017/1430.


title: Zadeva C-475/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 20. julija 2018 – – SATI – Società Autocooperative Trasporti Italiani SpA/Azienda di Trasporti Molisana – A.T.M. SpA

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/22

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 20. julija 2018 – – SATI – Società Autocooperative Trasporti Italiani SpA/Azienda di Trasporti Molisana – A.T.M. SpA
      (Zadeva C-475/18)
      (2018/C 399/30)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: SATI – Società Autocooperative Trasporti Italiani SpA

         Tožena stranka: Azienda di Trasporti Molisana – A.T.M. SpA

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 5(4) Uredbe (ES) št. 1370/2007 z dne 23. oktobra 2007 (1) razlagati tako, da v nacionalni zakonodaji velja prepoved neposredne sklenitve pogodbe za opravljanje storitev lokalnega javnega prevoza, ki preprečuje neposredno sklenitev pogodbe tudi v primerih, v katerih bi bilo to v skladu z zakonodajo Evropske unije dovoljeno, če je določeno splošno pravilo, da se za zgoraj navedene storitve izvede javni razpis, ali ta prepoved velja samo v primeru posebne prepovedi oddaje z neposredno sklenitvijo pogodbe tudi za primere, ko je to v skladu z zakonodajo Evropske unije dovoljeno?

         (1)  Uredba (ES) št. 1370/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o javnih storitvah železniškega in cestnega potniškega prevoza ter o razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 1191/69 in št. 1107/70 (UL 2007, L 315, str. 1).