title: Zadeva C-84/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Berlin (Nemčija) 17. februarja 2012 – Rahmanian Koushkaki proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               5.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 133/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Berlin (Nemčija) 17. februarja 2012 – Rahmanian Koushkaki proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-84/12)
   2012/C 133/31
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Rahmanian Koushkaki

      Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali mora sodišče, zato da toženi stranki naloži, naj tožeči stranki izda schengenski vizum, v skladu s členom 21(1) Vizumskega zakonika (1) prepričljivo ugotoviti, da namerava tožeča stranka pred datumom izteka zaprošenega vizuma zapustiti ozemlje držav članic, ali pa zadošča, da po preveritvi iz člena 32(1)(b) Vizumskega zakonika ne dvomi – ker tega ne upravičujejo nobene posebne okoliščine – o namenu tožeče stranke, da bo zapustila ozemlje držav članic pred potekom zaprošenega vizuma?

               2.

               Ali Vizumski zakonik utemeljuje zahtevek za izdajo schengenskega vizuma, v zvezi s katerim uprava nima diskrecijske pravice, če so izpolnjeni pogoji za vstop, zlasti tisti iz člena 21(1) Vizumskega zakonika, in ni razloga za zavrnitev izdaje vizuma iz člena 32(1) Vizumskega zakonika?

               3.

               Ali Vizumski zakonik nasprotuje nacionalni določbi, po kateri se lahko tujcu v skladu z Uredbo (ES) št. 810/2009 izda vizum za tranzit čez ozemlje schengenskih držav ali za načrtovano bivanje na njihovem ozemlju, ki ne presega treh mesecev v šestmesečnem obdobju od dneva prvega vstopa (schengenski vizum)?

      (1)  Uredba (ES) št. 810/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o vizumskem zakoniku Skupnosti (Vizumski zakonik) (UL L 243, str. 1).


title: Zadeva F-112/10: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 11. decembra 2012 – Trentea proti FRA (Javni uslužbenci — Osebje FRA — Začasni uslužbenci — Zaposlovanje — Razpis prostega delovnega mesta — Zavrnitev prijave)

text:
               9.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/29

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 11. decembra 2012 – Trentea proti FRA
   (Zadeva F-112/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Osebje FRA - Začasni uslužbenci - Zaposlovanje - Razpis prostega delovnega mesta - Zavrnitev prijave)
   2013/C 38/55
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Cornelia Trentea (Dunaj, Avstrija) (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

      Tožena stranka: Agencija Evropske unije za temeljne pravice (zastopnika: M. Kjærum, zastopnik, skupaj z B. Wägenbaur, odvetnik)

      Predmet

   Javni uslužbenci – Prvič, predlog za razglasitev ničnosti odločbe tožene stranke o zavrnitvi prijave tožeče stranke za delovno mesto upravnega asistenta na področju „Finance and Procurement“ in odločbe o imenovanju drugega kandidata. Drugič, odškodninski zahtevek za nepremoženjsko in premoženjsko škodo, domnevno nastalo tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Cornelia Trentea nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov Agencije Evropske unije za temeljne pravice.

      (1)  UL C 13, 15.1.2011, str. 43.


title: Zadeva T-268/12: Tožba, vložena 18. junija 2012 – Suwaid proti Svetu

text:
               11.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/29

         Tožba, vložena 18. junija 2012 – Suwaid proti Svetu
   (Zadeva T-268/12)
   2012/C 243/51
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Joseph Suwaid (Damascus, Sirija) (zastopnika: L. Defalque in T. Bontinck, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

               —

               Odstavek 7, del A, Priloge I k Izvedbenemu sklepu Sveta 2012/172/SZVP z dne 23. marca 2012 o izvajanju Sklepa 2011/782/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2012, L 87, str. 103) naj se razglasi za ničnega;

               —

               Odstavek 7, del A, Priloge I k Izvedbeni uredba Sveta (EU) št. 266/2012 z dne 23. marca 2012 o izvajanju člena 32(1) Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (UL 2012, L 87, str. 45) naj se razglasi za ničnega;

               —

               Podredno, sporna odločba in uredba naj se glede tožeče stranke razglasita za neuporabni in odredi naj se odstranitev njenega imena in osebnih podatkov iz seznama oseb, ki so jim bile naložene sankcije EU;

               —

               Toženi stranki naj se naloži plačilo vseh stroškov in zlasti vseh stroškov in nagrad, nastalih v tem postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka se v podporo tožbi sklicuje na pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog:

                           —

                           Kršitev temeljnih pravic in procesnih jamstev ter kršitev člena 21(2) Odločbe Sveta 2011/782/SZVP in člena 32(2) Uredbe Sveta št. 36/2012, ker sporni ukrepi niso bili priglašeni tožeči stranki in mu prav tako niso bili poslani kakršni koli dokazi ali verodostojni indici, ki bi upravičile njegov vpis v seznam sankcioniranih oseb;

               2.

               Drugi tožbeni razlog:

                           —

                           očitna napaka pri presoji, ker tožeča stranka ni povezana s politiko sirskega režima;

               3.

               Tretji tožbeni razlog:

                           —

                           kršitev pravice do obrambe, načela poštenega sojenja in načela učinkovitega sodnega varstva, ker se Svet ni odzval na predlog tožeče stranke in tako ni pojasnil zakaj je bilo ime tožeče stranke dodano na sezname sankcij, niti ni predložil dokaza, s katerim bi utemeljil njegov vpis na te sezname, prav tako mu ni ponudil možnosti ustnega zaslišanja, pred in po sprejetju spornih omejevalnih ukrepov;

               4.

               Četrti tožbeni razlog:

                           —

                           kršitev obveznosti obrazložitve, ker se je Svet ob sprejetju omejevalnih ukrepov zoper tožečo stranko v sporni odločbi in uredbi omejil le na nejasno trditev, ne da bi podal podrobno utemeljitev;

               5.

               Peti tožbeni razlog:
               Svet je storil napako, ker v spornih aktih namerno ni navedel temeljnih pravic in načel, ki jih pravo EU zagotavlja v Evropski uniji. Tožeča stranka v zvezi s tem dodaja, da je Svet sporne akte sprejel na podlagi člena 215 PDEU, ki ne zagotavlja „demokratičnih jamstev“.


title: Zadeva C-283/13 P: Pritožba, ki sta jo Henkel AG & Co. KGaA in Henkel France vložili 24. maja 2013 zoper sklep Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 7. marca 2013 v zadevi T-607/11, Henkel AG & Co. KGaA in Henkel France proti Evropski komisiji

text:
               27.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 215/9

         Pritožba, ki sta jo Henkel AG & Co. KGaA in Henkel France vložili 24. maja 2013 zoper sklep Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 7. marca 2013 v zadevi T-607/11, Henkel AG & Co. KGaA in Henkel France proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-283/13 P)
   2013/C 215/12
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnici: Henkel AG & Co. KGaA in Henkel France (zastopniki: F. Brunet, E. Paroche, E. Bitton, odvetniki)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Kraljevina Danska

      Predlogi

   Pritožnici Sodišču predlagata, naj:

               —

               sklep razveljavi v delu, v katerem je razsojeno, da o predlogu iz tožbe, ki jo je pri Splošnem sodišču vložila družba Henkel, ki se nanaša na razglasitev ničnosti izpodbijanega sklepa, ni treba odločiti (točka 1 izreka sklepa);

               —

               ugotovi, da tožba, ki jo je pri Splošnem sodišču vložila družba Henkel, ni brezpredmetna, ampak je dopustna, in naj zadevo vrne v ponovno odločanje Splošnemu sodišču;

               —

               sklep razveljavi v delu, v katerem je razsojeno, da družba Henkel nosi svoje stroške in stroške Komisije, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe v zadevi T-607/11 R (točka 4 izreka sklepa), in naj plačilo stroškov tega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem naloži Komisiji.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožba temelji na štirih pritožbenih razlogih, s katerimi pritožnici izpodbijata sklep Splošnega sodišča, v skladu s katerim nimata pravnega interesa za vložitev tožbe zoper izpodbijani sklep pri Splošnem sodišču. Splošno sodišče naj bi namreč napačno presodilo, da je izpodbijani sklep postal brezpredmeten s sprejetjem odločbe ADLC (Autorité de la concurrence, francoski organ za varstvo konkurence), s katero je ADLC ugotovil, da posredovanje dokumentov za zagotovitev spoštovanja pravice pritožnic do obrambe ni potrebno in da ti dokumenti niso pomembni za preučitev zadeve, ki mu je bila predložena.
   Pritožnici nasprotno menita, da imata še vedno pravni interes za vložitev tožbe pri Splošnem sodišču, saj naj bi se morali v francoskem postopku opreti na dokumente, da bi dokazali, da (i) je sankcionirano dejansko stanje v zadevi COMP/39.579 enako ali vsaj zelo podobno zadevnemu dejanskemu stanju iz francoskega postopka, kar naj bi bilo pomembno za presojo njunega položaja glede ugodne obravnave v francoskem postopku; da (ii) se vztrajanja družbe Henkel, da se ji dovoli uporaba teh dokumentov v francoskem postopku, ne sme šteti za nesodelovanje prosilke za ugodno obravnavo, ki upravičuje znižanje globe za 25 %, namesto za 30 %, kot je to presodil ADLC, ampak ga je treba šteti za izvrševanje pravice in legitimnega interesa, namreč za izvrševanje pravice do obrambe.
   Pritožba temelji na štirih pritožbenih razlogih:

               —

               prvič, Splošno sodišče naj bi izkrivilo dejstva, s tem ko je napačno presodilo, da po sprejetju odločbe ADLC ni več faze postopka, v kateri bi se ti dokumenti lahko preučili, če bi se izpodbijani sklep razglasil za ničnega in bi se ti dokumenti posredovali ADLC;

               —

               drugič, Splošno sodišče naj bi izkrivilo dejstva, s tem ko je napačno razlagalo dejanski cilj prošnje za posredovanje dokumentov – in sicer v smislu, da naj bi bil cilj prošnje le, da se ADLC omogoči preučitev dokumentov – medtem ko je bil glavni namen te prošnje, da se družbi Henkel z upoštevanjem teh dokumentov v francoskem postopku omogoči izvrševanje njene pravice do obrambe;

               —

               tretjič, sklep ni obrazložen, saj je Splošno sodišče štelo, da družba Henkel nima pravnega interesa za vložitev tožbe in tako ni preučilo njenih trditev;

               —

               četrtič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, s tem ko ni preučilo – da bi tako preprečilo ponovitev nezakonitega ravnanja – ali ima družba Henkel še vedno pravni interes za vložitev tožbe pri Splošnem sodišču.

         Pritožnici iz vseh teh razlogov Sodišču predlagata, naj izpodbijani sklep razveljavi.


title: Zadeva F-33/15: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 24. februarja 2016 – Labiri/CESE

text:
               4.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/43

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 24. februarja 2016 – Labiri/CESE
   (Zadeva F-33/15) (1)

   (2016/C 118/49)
   Jezik postopka: francoščina
   Sodnik posameznik je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 178, 1.6.2015, str. 25.


title: Zadeva C-670/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 29. decembra 2011 – Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer) proti Société Vinifrance SA

text:
               24.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 29. decembra 2011 – Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer) proti Société Vinifrance SA
   (Zadeva C-670/11)
   2012/C 89/09
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vložnik kasacijske pritožbe: Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

      Nasprotna stranka: Société Vinifrance SA

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Če se ugotovi, da je proizvajalec, ki je prejel pomoč Skupnosti za skladiščenje zgoščenega grozdnega mošta za sklenitev pogodbe o skladiščenju z nacionalno intervencijsko agencijo, od navidezne ali neobstoječe družbe nabavil grozdni mošt, ki ga je nato pred skladiščenjem na svojo odgovornost dal zgostiti, ali ga je mogoče šteti za „lastnika“ zgoščenega grozdnega mošta v smislu določb člena 2(2) Uredbe Komisije (EGS) št. 1059/83 z dne 29. aprila 1983 (1)? Ali se člen 17 iste uredbe uporabi, če je s pogodbo o skladiščenju, sklenjeno z nacionalno intervencijsko agencijo, povezana še posebej huda napaka, ki se nanaša zlasti na okoliščino, da družbe, ki je sklenila pogodbo z nacionalno intervencijsko agencijo, ni mogoče šteti za lastnika skladiščenih proizvodov?

               2.

               Če sektorska uredba, kot je Uredba Sveta (EGS) št. 822/87 z dne 16. marca 1987 (2), uvaja sistem pomoči Skupnosti, ne določa pa sistema sankcij za neupoštevanje določb, ki jih vsebuje, ali se v primeru take kršitve uporablja Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 (3)?

               3.

               Če gospodarski subjekt ni izpolnil obveznosti, določenih s sektorsko uredbo Skupnosti, kot je Uredba št. 1059/83, in pogojev, ki jih določa za upravičenost do pomoči Skupnosti, in če ta sektorska uredba kot člen 17 navedene uredbe določa sistem ukrepov ali sankcij, ali se ta sistem uporablja z izključitvijo vseh drugih sistemov iz prava Unije, čeprav zadevna kršitev škoduje finančnim interesom Evropske unije? Ali se, nasprotno, v primeru take kršitve uporablja samo sistem ukrepov in upravnih sankcij, določen z Uredbo št. 2988/95? Ali pa se uporabljata obe uredbi?

               4.

               Če se uporabljata obe, sektorska uredba in Uredba št. 2988/95, kako je treba kombinirati njune določbe za določitev ukrepov in sankcij, ki jih je treba izvesti?

               5.

               Če je gospodarski subjekt storil več kršitev prava Unije in če nekatere od teh kršitev spadajo na področje uporabe sistema ukrepov in sankcij iz sektorske uredbe, druge pa se štejejo za nepravilnosti v smislu Uredbe št. 2988/95, ali se uporablja samo ta uredba?

      (1)  Uredba Komisije (EGS) št. 1059/83 z dne 29. aprila 1983 o pogodbah za skladiščenje namiznega vina, grozdnega mošta, zgoščenega grozdnega mošta in prečiščenega zgoščenega grozdnega mošta (UL 1983, L 116, str. 77).

      (2)  Uredba Sveta (EGS) št. 822/87 z dne 16. marca 1987 o skupni ureditvi trga za vino (UL 1987, L 84, str. 1).

      (3)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1, str. 340).


title: Zadeva C-69/16 P: Pritožba, ki sta jo 5. februarja 2016 vložili Cellnex Telecom S.A. in Retevisión I, S.A. zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 26. novembra 2015 v zadevi T-541/13, Abertis Telecom S.A. in Retevisión I/Komisija

text:
               4.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/17

         Pritožba, ki sta jo 5. februarja 2016 vložili Cellnex Telecom S.A. in Retevisión I, S.A. zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 26. novembra 2015 v zadevi T-541/13, Abertis Telecom S.A. in Retevisión I/Komisija
   (Zadeva C-69/16 P)
   (2016/C 118/20)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnici: Cellnex Telecom S.A., prej Abertis Telecom S.A., in Retevisión I, S.A. (zastopnika: J. L. Buendía Sierra in A. Lamadrid de Pablo, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, SES Astra

      Predlogi

   Pritožnici Sodišču predlagata, naj:

               —

               sodbo Splošnega sodišča z dne 26. novembra 2015 razveljavi,

               —

               dokončno odloči o ničnostni tožbi in razglasi ničnost Sklepa Komisije z dne 19. junija 2013, (1)

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Z izpodbijano sodbo je bil potrjen sklep Komisije o državni pomoči v zvezi z različnimi ukrepi, ki so jih španski javni organi sprejeli za zagotovitev, da signal digitalne prizemne televizije (TDT) doseže oddaljena ozemeljska območja, na katerih prebiva le 2,5 % prebivalstva. V sklepu je bilo priznano, da z materialnega vidika trg navedene storitve ne bi nudil, če ne bi bilo državnega posredovanja. Kljub temu se v sklepu oporeka temu, da gre za storitev splošnega gospodarskega pomena, pri čemer je navedeno, da s formalnega vidika javni organi te storitve niso „jasno“ opredelili niti naročili. Prav tako se v sklepu zatrjuje, da navedeni organi pri organizaciji storitev splošnega gospodarskega pomena nikakor niso pooblaščeni za izbiro določene tehnologije.

      Prvi in edini kasacijski razlog: napačna uporaba prava pri razlagi členov 14 PDEU, 106(2) PDEU in 107(1) PDEU ter Protokola 26 PDEU o storitvah splošnega pomena in Protokola 29 PDEU o sistemu javne radiotelevizije v državah članicah

   V pritožbi se zlasti poudarja, da so bile v izpodbijani sodbe storjene napake:

               —

               s tem, da je bila jasno kršena meja „očitne napake“ pri preučitvi različnih aktov, s katerimi javni organi opredelijo storitve splošnega gospodarskega pomena in jih naročijo;

               —

               z neupravičeno omejitvijo „širokega polja proste presoje“ držav članic, ki velja tako za opredelitev kot za „organizacijo“ storitev splošnega gospodarskega pomena in ki s tem vključuje izbiro načinov za zagotavljanje storitev splošnega gospodarskega pomena ter izbiro konkretne tehnologije, in sicer ne glede na to, ali so te zajete v aktu za opredelitev ali v ločenem aktu;

               —

               pri analizi španskega prava, ki se uporabi;

               —

               s tem, da se ni presodilo, da se lahko „opredelitev“ storitev splošnega gospodarskega pomena in „naročilo“ storitev splošnega gospodarskega pomena enemu ali več podjetjem opravi z enim ali različnimi akti;

               —

               s tem, da se ni presodilo, da „opredelitev“ storitev splošnega gospodarskega pomena in „naročilo“ ne zahtevata uporabe konkretne oblike ali izraza, temveč materialno in funkcionalno analizo;

               —

               s tem, da se je zanikalo, da se uporabi Protokol 29 PDEU in PEU o radioteleviziji.

      (1)  Sklep Komisije z dne 19. junija 2013 o državni pomoči SA.28599 (C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)) Kraljevine Španije za uvedbo digitalne prizemne televizije na oddaljenih in manj urbaniziranih območjih (zunaj avtonomne skupnosti Kastilja in Manča) (UL L 217, str. 52).


title: Zadeva T-24/05: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. oktobra 2010 – Alliance One International in drugi proti Komisiji (Konkurenca — Karteli — Španski trg nakupa in prve predelave surovega tobaka — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Določanje cen in razdelitev trga — Obveznost obrazložitve — Odgovornost za kršitev — Enako obravnavanje)

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/39

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. oktobra 2010 – Alliance One International in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-24/05) (1)

   (Konkurenca - Karteli - Španski trg nakupa in prve predelave surovega tobaka - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Določanje cen in razdelitev trga - Obveznost obrazložitve - Odgovornost za kršitev - Enako obravnavanje)
   2010/C 346/75
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Alliance One International, Inc., prej Standard Commercial Corp. (Danville, Virginija, Združene države); Standard Commercial Tobacco Co., Inc. (Wilson, Severna Karolina, Združene države) in Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd, (Vaduz, Lihtenštajn) (zastopniki: sprva M. Odriozola Alén, M. Marañon Hermoso in A. Emch, nato M. Odriozola Alén, M. Barrantes Diaz in A. João Vide, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Castillo de la Torre in É. Gippini Fournier, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2004) 4030 konč. z dne 20. oktobra 2004 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81(1) [ES] (zadeva COMP/C.38.238/B.2 – Raw tobacco – Spain).

      Izrek

               1.

               Odločba Komisije C(2004) 4030 konč. z dne 20. oktobra 2004 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81(1) [ES] (zadeva COMP/C.38.238/B.2 – Raw tobacco – Spain) se v delu, v katerem se nanaša na družbo Trans Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd, razglasi za nično.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Družbe Alliance One International, Inc., Standard Commercial Tobacco Co., Inc. in Trans-Continental Leaf Tobacco nosijo dve tretjini svojih stroškov in dve tretjini stroškov, ki jih je priglasila Evropska komisija, ta pa nosi tretjino svojih stroškov in tretjino stroškov, ki so jih priglasile tožeče stranke.

      (1)  UL C 82, 2.4.2005.


title: Zadeva T-426/10: Tožba, vložena 16. septembra 2010 – Riviere Trefilerías proti Komisiji

text:
               20.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 317/37

         Tožba, vložena 16. septembra 2010 – Riviere Trefilerías proti Komisiji
   (Zadeva T-426/10)
   ()
   2010/C 317/68
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Moreda-Riviere Trefilerías, SA (Gijón, Španija) (zastopnika: F. González Díaz in A. Tresandi Blanco, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Na podlagi člena 263 Pogodbe o delovanje Evropske unije naj se Sklep Komisije Evropskih skupnosti z dne 30. junija 2010 C(2010) 4387 konč. v zadevi COMP/38344 – Jeklo za armirani beton) razglasi za ničnega;

               —

               Podredno, v skladu s členom 261 Pogodbe o delovanje Evropske unije naj se razveljavi ali zmanjša globa, ki je bila naložena s tem sklepom, in

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Sklep, ki je predmet tega postopka je tisti, ki je izpodbijan v zadevi T-385/10 ArcelorMittal proti Komisiji.
   Tožeča stranka zatrjuje:

               —

               Napačno uporabo člena 101 PDEU glede ugotovitve odgovornosti MRT za domnevno kršitev omenjenega člena, saj je TYCSA (PSC) in ne MRT odgovorna za domnevno sodelovanje TYCSA S.L. pri dejanjih, ki so navedena v sklepu in, drugič, TYCSA S.L. ni bila del enega gospodarskega subjekta skupaj z GSW/TYCSA. Zato MRT ni mogoče pripisati nobene odgovornosti za ravnanja TYCSA S.L. in TYCSA PSC.

               —

               Napačno ugotovitev dejanskega stanja in napačno uporabo prava pri presoji očitanih dejanj, saj je Evropska komisija napačno menila, da vrsta sporazumov in sestankov v različnih državah članicah v različnih obdobjih z različnimi udeleženci in z različnimi cilji pomeni eno nadaljevano kršitev člena 101 PDEU. Poleg tega ugotovljeni sporazumi ne predstavljajo dosledne celote ukrepov za dosego enega cilja.

         Podredno tožeča stranka predlaga razveljavitev ali zmanjšanje globe zaradi kršitev načel sorazmernosti, varstva legitimnih pričakovanj, prepovedi retroaktivnosti in pravne varnosti, saj se za izračun glob niso uporabile Smernice iz leta 1998, niso se upoštevale določene olajševalne okoliščine, kršile so se pravice obrambe in ni podana obrazložitev.


title: Sodba Sodišča z dne 15. decembra 2011 v zadevi E-1/11 – Dr A (Prosti pretok oseb – Direktiva 2005/36/ES – priznavanje poklicnih kvalifikacij – varovanje javnega zdravja – nediskriminacija – sorazmernost)

text:
               11.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 307/22

         SODBA SODIŠČA
   z dne 15. decembra 2011
   v zadevi E-1/11
   Dr A
   (Prosti pretok oseb – Direktiva 2005/36/ES – priznavanje poklicnih kvalifikacij – varovanje javnega zdravja – nediskriminacija – sorazmernost)
   2012/C 307/08
   V zadevi E-1/11, Dr A – ZAHTEVA za svetovalno mnenje Sodišča Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča, ki jo je predložil norveški odbor za pritožbe zaposlenih v zdravstvu (Statens helsepersonellnemnd), v zvezi z razlago Direktive 2005/36/ES in drugih predpisov EGP – je Sodišče v sestavi: Carl Baudenbacher, predsednik, Per Christiansen in Páll Hreinsson (poročevalec), sodnika, dne 15. decembra 2011 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

               —

               Načeloma Direktiva 2005/36/ES organom držav EGP prepoveduje uporabo nacionalne zakonodaje, ki predvideva pravico zavrnitve dovoljenja za opravljanje zdravniškega poklica prosilcem migrantom iz druge države EGP, ki izpolnjujejo zahteve iz Direktive o pravici do vzajemnega priznavanja poklicnih kvalifikacij.

               —

               Vendar pa lahko država EGP izdajo dovoljenja pogojuje s tem, da mora prosilec znati jezike, ki jih potrebuje za opravljanje poklica na ozemlju te države.

               —

               Poleg tega lahko država EGP začasno prekliče ali odvzame dovoljenje za opravljanje zdravniškega poklica na podlagi informacij o osebni poklicni usposobljenosti zdravnika migranta v zvezi z drugimi poklicnimi kvalifikacijami poleg znanja jezika, kot v tem primeru, samo če so take zahteve objektivno utemeljene in sorazmerne z uresničevanjem cilja v smislu varovanja javnega zdravja in če bi enake informacije prav tako povzročile, da bi se dovoljenje začasno preklicalo ali odvzelo zdravniku iz te države. Če pristojni organi razpolagajo s takimi razlogi za začasni preklic ali odvzem v času ocenjevanja, se lahko izdaja dovoljenja zavrne.


title: Zadeva C-80/16: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. julija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal administratif de Montreuil – Francija) – ArcelorMittal Atlantique et Lorraine/Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie (Predhodno odločanje — Okolje — Direktiva 2003/87/ES — Člen 10a(1) — Sistem trgovanja s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Evropski uniji — Brezplačna dodelitev pravic — Sklep 2011/278/EU — Veljavnost — Načelo dobrega upravljanja — Določitev referenčne vrednosti proizvoda za vročo litino — Uporaba podatkov iz „BREF“ železo in jeklo ter smernic za določitev referenčnih vrednosti za vročo litino — Pojem„podobni izdelki“ — Referenčne naprave — Obveznost obrazložitve)

text:
               18.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 309/7

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. julija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal administratif de Montreuil – Francija) – ArcelorMittal Atlantique et Lorraine/Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie
   (Zadeva C-80/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Okolje - Direktiva 2003/87/ES - Člen 10a(1) - Sistem trgovanja s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Evropski uniji - Brezplačna dodelitev pravic - Sklep 2011/278/EU - Veljavnost - Načelo dobrega upravljanja - Določitev referenčne vrednosti proizvoda za vročo litino - Uporaba podatkov iz „BREF“ železo in jeklo ter smernic za določitev referenčnih vrednosti za vročo litino - Pojem„podobni izdelki“ - Referenčne naprave - Obveznost obrazložitve))
   (2017/C 309/09)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal administratif de Montreuil

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: ArcelorMittal Atlantique et Lorraine

      Tožena stranka: Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie

      Izrek

   Preučitev zastavljenih vprašanj ni razkrila nobenega elementa, ki bi lahko vplival na veljavnost Sklepa Komisije 2011/278/EU z dne 27. aprila 2011 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta.

      (1)  UL C 136, 18.4.2016.


               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/1

         2010/C 209/01
   Zadnja objava Sodišča Evropske unije v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 195, 17.7.2010

      Prejšnje objave

      UL C 179, 3.7.2010

      UL C 161, 19.6.2010

      UL C 148, 5.6.2010

      UL C 134, 22.5.2010

      UL C 113, 1.5.2010

      UL C 100, 17.4.2010

   Ti teksti so na voljo na:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva C-530/12 P: Pritožba, ki jo je Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) vložil 21. novembra 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 13. septembra 2012 v zadevi T-404/10, National Lottery Commission proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/36

         Pritožba, ki jo je Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) vložil 21. novembra 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 13. septembra 2012 v zadevi T-404/10, National Lottery Commission proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-530/12 P)
   2013/C 26/69
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnik: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: P. Bullock, F. Mattina, agenta)

      Druga stranka v postopku: National Lottery Commission

      Predloga

   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano sodbo,

               —

               naloži National Lottery Commission (tožeči stranki pred Splošnim sodiščem) naj plača stroške, ki so nastali Uradu za usklajevanje na notranjem trgu.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   UUNT navaja tri pritožbene razloge, in sicer (i) kršitev člena 76(1) Uredbe 207/2009 (1), (ii) kršitev pravice UUNT do izjave in (iii) očitno neskladje in izkrivljanje dejstev, kar naj bi vplivalo na izpodbijano sodbo.
   Prvi pritožbeni razlog je razdeljen na dva dela. Prvič, Splošno sodišče naj bi kršilo člen 76(1) Uredbe 207/2009, kot ga je Sodišče v povezavi s členom 53(2) Uredbe 207/2009 in pravilom 37 Uredbe 2868/95 (2) razlagalo v sodbi v zadevi Elio Fiorucci, ker se je oprlo na določbe nacionalnega prava, to je na člen 2704 italijanskega civilnega zakonika, na katerega se stranki nista sklicevali in torej ni bil predmet spora pred odborom za pritožbe. Drugič, Splošno sodišče naj bi kršilo člen 76(1) Uredbe 207/2009, ker se je oprlo na nacionalno sodno prakso, to je na zgoraj omenjeno sodbo št. 13912 Corte Suprema di Cassazione z dne 14. junija 2007, ki je omenjena v točki 32 izpodbijane sodbe, na katero se stranki nista sklicevali in ni bila predmet spora pred odborom za pritožbe.
   Drugi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice UUNT do izjave, ker UUNT ni bila dana možnost, da bi podal stališča glede postopkovnih in vsebinskih vidikov sodbe Corte Suprema di Cassazione. Ni mogoče izključiti, da bi bila obrazložitev in izrek Splošnega sodišča drugačna, če bi imel UUNT tako možnost.
   Tretji tožbeni razlog se nanaša na očitno neskladje in izkrivljanje dejstev, kar naj bi vplivalo na obrazložitev in izrek Splošnega sodišča. UUNT meni, da je Splošno sodišče nepravilno razlagalo in izkrivilo navedbe odbora za pritožbe in tudi argumente National Lottery Commission ter ni upoštevalo, da je odbor za pritožbe pri ugotovitvi, da National Lottery Commission ni dokazala da datum, razviden iz poštnega žiga, odtisnjenega na sporazumu iz leta 1986, ni odločilen, pravilno uporabil italijansko pravo.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti.
   UL L 78, str. 1.

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti.
   UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 189.


title: Zadeva T-373/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. julija 2009 — Italija proti Komisiji ( EKUJS — Jamstveni oddelek — Izdatki, ki so izključeni iz financiranja Skupnosti — Surovi tobak — Obveznost obrazložitve — Člen 7(4) Uredbe (ES) št. 1258/1999 )

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/31

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. julija 2009 — Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-373/05) (1)

   („EKUJS - Jamstveni oddelek - Izdatki, ki so izključeni iz financiranja Skupnosti - Surovi tobak - Obveznost obrazložitve - Člen 7(4) Uredbe (ES) št. 1258/1999“)
   2009/C 205/55
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: G. Aiello, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Cattabriga in L. Visaggio, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2005/579/ES z dne 20. julija 2005 o izključitvi nekaterih izdatkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) iz financiranja Skupnosti (UL L 199, str 84) v delu, v katerem izključuje nekatere izdatke Italije v sektorju surovega tobaka.

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 296, 26.11.2005.


title: Zadeva C-368/04: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 5. oktobra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof — Avstrija) — Transalpine Ölleitung in Österreich GmbH, Planai-Hochwurzen-Bahnen GmbH, Gerlitzen-Kanzelbahn-Touristik GmbH & Co. KG proti Finanzlandesdirektion für Tirol, Finanzlandesdirektion für Steiermark, Finanzlandesdirektion für Kärnten (Državne pomoči — Zadnji stavek člena 88(3) ES — Delno povračilo energetske dajatve — Nepriglasitev pomoči — Odločba Komisije — Izjava o združljivosti pomoči s skupnim trgom v določenem preteklem obdobju — Vpliv na zahtevke za povračilo podjetij, ki niso bili upravičenci do ukrepa pomoči — Pristojnosti nacionalnih sodišč)

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/8

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 5. oktobra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof — Avstrija) — Transalpine Ölleitung in Österreich GmbH, Planai-Hochwurzen-Bahnen GmbH, Gerlitzen-Kanzelbahn-Touristik GmbH & Co. KG proti Finanzlandesdirektion für Tirol, Finanzlandesdirektion für Steiermark, Finanzlandesdirektion für Kärnten
   (Zadeva C-368/04) (1)

   (Državne pomoči - Zadnji stavek člena 88(3) ES - Delno povračilo energetske dajatve - Nepriglasitev pomoči - Odločba Komisije - Izjava o združljivosti pomoči s skupnim trgom v določenem preteklem obdobju - Vpliv na zahtevke za povračilo podjetij, ki niso bili upravičenci do ukrepa pomoči - Pristojnosti nacionalnih sodišč)
   (2006/C 294/13)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Verwaltungsgerichtshof
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Transalpine Ölleitung in Österreich GmbH, Planai-Hochwurzen-Bahnen GmbH, Gerlitzen-Kanzelbahn-Touristik GmbH & Co. KG

      Tožene stranke: Finanzlandesdirektion für Tirol, Finanzlandesdirektion für Steiermark, Finanzlandesdirektion für Kärnten
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Verwaltungsgerichtshof — Razlaga člena 88(3) ES — Dodelitev državne pomoči ob kršitvi prepovedi izvrševanja načrtov pomoči pred odločbo Komisije — Pomoč, ki pomeni delno povrnitev energetskih dajatev, ki je bila dodeljena le podjetjem proizvajalcem materialnih dobrin — Učinki odločbe Komisije, s katero je bila pomoč razglašena za združljivo s skupnim trgom
   Izrek

               1)

               Zadnji stavek člena 88(3) ES je treba razlagati v tem smislu, da morajo nacionalna sodišča varovati pravice posameznikov v primeru mogoče kršitve prepovedi izvedbe pomoči nacionalnih organov, preden Komisija Evropskih skupnosti sprejme odločitev o njihovi odobritvi. Ob tem morajo nacionalna sodišča v celoti upoštevati interes Skupnosti in ne smejo sprejeti ukrepa, katerega edini učinek bi bila razširitev kroga upravičencev pomoči.

               2)

               Ker odločba Komisije Evropskih skupnosti o razglasitvi pomoči, ki ni bila priglašena, za združljive s skupnim trgom, nima za posledico naknadne odprave pomanjkljivosti izvršilnih aktov, ki so bili neveljavni, ker so bili sprejeti ob kršitvi prepovedi iz zadnjega stavka člena 88(3) ES, ni pomembno, ali je bila vloga vložena pred sprejetjem odločbe o razglasitvi pomoči za združljive s skupnim trgom ali po njem, ker se je ta vloga nanašala na nezakonito stanje, ki je izhajalo iz dejstva, da ni bilo priglasitve.

      (1)  UL C 273, 6.11.2004.


title: Zadeva T-369/16: Tožba, vložena 13. julija 2016 – Luciad/Komisija

text:
               29.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/33

         Tožba, vložena 13. julija 2016 – Luciad/Komisija
   (Zadeva T-369/16)
   (2016/C 314/45)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luciad NV (Löwen, Belgija) (zastopniki: D. Arts, P. Smet in I. Panis, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbo za razglasitev ničnosti sklepa Komisije z dne 11. januarja 2016 o shemi državne pomoči glede oprostitve presežnega dobička, ki jo izvaja Belgija SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               sklep Komisije z dne 11. januarja 2016 o shemi državne pomoči glede oprostitve presežnega dobička, ki jo izvaja Belgija SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Očitna napaka pri presoji in kršitev člena 1(b) Uredbe 2015/1589 (1) ter člena 107(1) PDEU

                           —

                           Tožeča stranka navaja, da je Komisija storila napako pri presoji s tem, ko je domnevala, da davčnega stališča ne bi bilo mogoče obravnavati kot izvedbenega ukrepa, in da je predpis v zvezi s presežnim dobičkom treba šteti za shemo pomoči.

               2.

               Kršitev člena 296 PDEU zaradi nezadostne utemeljitve in kršitev člena 107(1) PDEU, ker naj ne bi obstajal ukrep, ki izkrivlja konkurenco oziroma bi k temu grozil

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da Komisija ni navedla na kakšen način naj bi predpis v zvezi s presežnim dobičkom lahko izkrivljal konkurenco oziroma bi k temu grozil.

                           —

                           Komisija naj bi napačno izhajala iz tega, da naj bi davčno stališče v skladu s predpisom v zvezi s presežnim dobičkom za zadevna podjetja samodejno vodilo k oprostitvi davka in je napačno odločila – ker ni upoštevala obdavčitve dobička v tujini oziroma obdavčitve, ki bi v tujini morala biti izvedena – da predpis v zvezi s presežnim dobičkom lahko izkrivljala konkurenco oziroma k temu grozi.

               3.

               Kršitev člena 296 PDEU zaradi nezadostne utemeljitve in kršitev člena 107(1) PDEU, ker sporna ureditev ne vpliva na trgovanje med državami članicami

               4.

               Očitna napaka pri presoji in kršitev člena 107(1) PDEU, ker sporna ureditev nima selektivne prednosti

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da je predpis v zvezi s presežnim dobičkom splošni davčni predpis, ki se uporabi v primeru vsakega belgijskega podjetja, pravna ureditev belgijskega sistema obdavčitve dohodkov pravnih oseb pa predvideva posebna pravila za čezmejne primere, inherenten, tako da je Komisija storila očitno napako pri presoji s tem, ko je domnevala, da predpis v zvezi s presežnim dobičkom pomeni, na eni strani, izjemo od referenčnega sistema, na drugi strani pa naj bi pomenil neodvisno tržno načelo.

      (1)  Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL L 248, str. 9).


title: Zadeva C-199/05: Sodba sodišča (veliki senat) z dne 26. oktobra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Bruxelles — Belgija) — Evropska skupnost proti državi Belgiji (Protokol o privilegijih in imunitetah Evropskih skupnosti — Člen 3 — Posredni davki — Odločbe nacionalnih sodišč — Takse za vpis)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/11

         Sodba sodišča (veliki senat) z dne 26. oktobra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Bruxelles — Belgija) — Evropska skupnost proti državi Belgiji
   (Zadeva C-199/05) (1)

   (Protokol o privilegijih in imunitetah Evropskih skupnosti - Člen 3 - Posredni davki - Odločbe nacionalnih sodišč - Takse za vpis)
   (2006/C 326/23)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Cour d'appel de Bruxelles
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Evropska skupnost

      Tožena stranka: Država Belgija
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Cour d'appel de Bruxelles — Razlaga člena 3, drugi in tretji odstavek, Protokola o privilegijih in imunitetah Evropskih skupnosti z dne 8. aprila 1965 — Nacionalna zakonodaja, ki uvaja takso za sodbe sodišč, ki vsebujejo naložitev plačila denarnih zneskov ali obračun vrednostnih papirjev
   Izrek

               1.

               Take dajatve, kot so takse za vpis, ki jih je treba plačati, potem ko nacionalna sodišča izdajo sodbe, ki vsebujejo naložitev plačila denarnih zneskov ali obračun vrednostnih papirjev, niso plačilo za zagotavljanje javnih storitev v smislu člena 3, tretji odstavek, Protokola o privilegijih in imunitetah Evropskih skupnosti.

               2.

               Člen 3, drugi odstavek, tega Protokola je treba razlagati tako, da take dajatve, kot so takse za vpis, ki jih je treba plačati, potem ko nacionalna sodišča izdajo sodbe, ki vsebujejo naložitev plačila denarnih zneskov ali obračun vrednostnih papirjev, ne spadajo na področje uporabe te določbe.

      (1)  UL C 182, 23.7.2005.


title: Zadeva T-243/07: Tožba, vložena 11. julija 2007 – Republika Poljska proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/45

         Tožba, vložena 11. julija 2007 – Republika Poljska proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-243/07)
   (2007/C 211/84)
   Jezik postopka: poljščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Republika Poljska (zastopnik: E. Ośniecka-Tamecka)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije C 2007/361/ES z dne 4. maja 2007 o določitvi presežnih zalog kmetijskih proizvodov razen sladkorja in finančnih posledicah njihove odprave v zvezi s pristopom Češke, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Madžarske, Malte, Poljske, Slovenije in Slovaške (notificirano pod dokumentarno številko C(2007) 1979) (1) naj se razglasi za nično v delu, ki zadeva Republiko Poljsko;

               —

               Komisiji naj se naložijo stroški.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V izpodbijani odločbi je bila določena količina kmetijskih proizvodov, ki je bila na Poljskem na dan pristopa k Evropski uniji v prostem prometu in je po mnenju Komisije presegala običajni prenos zalog teh proizvodov, in Poljski naloženi „stroški odprave teh količin“.
   Tožeča stranka svojo tožbo za razglasitev ničnosti izpodbijane odločbe utemeljuje z dvema tožbenima razlogoma: kršitev Priloge IV, Poglavje 4, točka 4, k Aktu o pristopu (2) zaradi neobstoječe pristojnosti Komisije za izdajo izpodbijane odločbe in kršitev načela sorazmernosti.
   Tožeča stranka v obrazložitev prvega tožbenega razloga navaja, da naj bi Komisija pri izdaji izpodbijane odločbe prekoračila pristojnost iz Priloge IV, Poglavje 4, točka 4, Akta o pristopu, ker naj bi odločba z uvedbo denarnih kazni, ki v Aktu o pristopu niso bile predvidene, spreminjala dogovore, sklenjene v tem aktu. Poleg tega naj bi bila izpodbijana odločba nezdružljiva z načelom iz Akta o pristopu, v skladu s katerim države članice poskrbijo za to, da se dejansko odpravijo presežne količine kmetijskih proizvodov, ki so bile na dan pristopa v prostem prometu.
   Tožeča stranka očitek kršitve načela sorazmernosti utemeljuje s tem, da naj bi si cilji izpodbijane odločbe nasprotovali in naj bi bili pravno na splošno neupravičeni. Poleg tega naj bi bila izpodbijana odločba neprimerno sredstvo za izračun stroškov za odpravo presežnih količin. Odločba naj bi obenem izkazovala bistveno napako pri določanju presežnih količin, ki naj bi bile na Poljskem v prostem prometu, ter naj ne bi upoštevala presežnih količin, ki jih je Poljska odpravila na lastne stroške. Odločba naj bi Poljsko bremenila za stroške odprave prenosa, ki jih v resnici ni nosila Skupnost, in naj bi privedla do neupravičene obogatitve Skupnosti v breme Poljske. Poleg tega izpodbijana odločba po mnenju tožeče stranke ni bila nujno potrebna, saj naj ne bi obstajalo motenje kmetijskega trga po pristopu Poljske k Evropski uniji in je od pristopa minilo mnogo časa. Čeprav naj bi bila izpodbijana odločba oblikovana na podlagi Akta o pristopu, po mnenju tožeče stranke na področju kmetijstva ne izpolnjuje z njim določenih ciljev.

      (1)  UL L 138, str. 14.

      (2)  Akt o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Ciper, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike in prilagoditvah Pogodb, na katerih temelji Evropska unija (UL 2003, L 236, str. 33).


title: Zadeva C-332/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 6. julija 2015 vložilo Tribunale di Treviso (Italija) – kazenski postopek proti Giuseppeju Astoneju

text:
               28.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 6. julija 2015 vložilo Tribunale di Treviso (Italija) – kazenski postopek proti Giuseppeju Astoneju
   (Zadeva C-332/15)
   (2015/C 320/23)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Treviso

      Obdolženec

   Giuseppe Astone

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali določbe Direktive 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 (1), kakor se razlaga v sodni praksi Skupnosti, navedeni v obrazložitvenem delu, nasprotujejo obstoju nacionalnih predpisov držav članic – kakršni so navedeni zgoraj in veljavni v Italiji (člen 19 uredbe predsednika republike št. 633 iz leta 1972) – ki tudi s kazenskega vidika izključujejo možnost izvajanja pravice do odbitka, če niso predloženi obračuni DDV, zlasti obračun v zvezi z drugim letom, ki sledi letu, v katerem je nastala pravica do odbitka?

               2.

               Ali določbe Direktive 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006, kakor se razlaga v sodni praksi Skupnosti, navedeni v obrazložitvenem delu, nasprotujejo obstoju nacionalnih predpisov držav članic – kakršni so navedeni zgoraj in veljavni v Italiji (člena 25 in 39 uredbe predsednika republike št. 633 iz leta 1972) – ki za namene odbitka DDV tudi s kazenskega vidika izključujejo možnost upoštevanja prejetih računov, ki jih davčni zavezanec ni nikakor vknjižil?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


               28.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 125/13

         Tožba Nadzornega organa Efte proti Norveški, vložena 24. februarja 2011
   (Zadeva E-5/11)
   2011/C 125/11
   Nadzorni organ Efte, ki ga zastopata Xavier Lewis in Ólafur Jóhannes Einarsson, zastopnika za Nadzorni organ Efte, 35 Rue Belliard, 1040 Bruselj, Belgium, je 24. februarja 2011 na Sodišču Efte vložil tožbo proti Norveški.
   Nadzorni organ Efte Sodišču Efte predlaga naj ugotovi, da Kraljevina Norveška:

               1.

               s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov, s katerimi bi

                           (a)

                           akt iz točke 56oa poglavja V Priloge XIII k Sporazumu o evropskem gospodarskem prostoru (Uredba (ES) št. 1406/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2002 o ustanovitvi Evropske agencije za pomorsko varnost), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu, in

                           (b)

                           akt iz točke 56oa poglavja V Priloge XIII k Sporazumu o evropskem gospodarskem prostoru (Uredba (ES) št. 2038/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o večletni denarni podpori ukrepom Evropske agencije za pomorsko varnost na področju odzivanja na onesnaženje z ladij in o spremembah Uredbe (ES) št. 1406/2002), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu, prenesla v svoj notranji pravni red, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 7 EGP.

               2.

               Kraljevini Norveški naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               Nadzorni organ Efte navaja, da Kraljevina Norveška Uredbe (ES) št. 2038/2006 in Uredbe (ES) št. 1406/2002 ni prenesla v svoj pravni red v roku, predpisanem v sklepih Skupnega odbora EGP št. 52/2007 oziroma št. 81/2003,

               —

               Nadzorni organ Efte navaja, da bi Kraljevina Norveška morala Uredbo (ES) št. 1406/2002 in Uredbo (ES) št. 2038/2006 prenesti pred več kot sedmimi oziroma tremi leti in pol. Zato meni, da je Norveška vlada imela več kot dovolj časa za sprejetje ukrepov za prenos uredb v svoj notranji pravni red in da ni izpolnila obveznosti iz člena 7 EGP.


title: Zadeva T-381/11 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2011 – Eurofer proti Komisiji (Začasna odredba — Okolje — Brezplačna dodelitev pravic do emisije toplogrednih plinov v skladu z Direktivo 2003/87/ES — Določitev primerjalnih vrednosti zadevnih proizvodov z odločbo Komisije — Predlog za začasno odredbo — Dopustnost — Nujnost)

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/34

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2011 – Eurofer proti Komisiji
   (Zadeva T-381/11 R)
   (Začasna odredba - Okolje - Brezplačna dodelitev pravic do emisije toplogrednih plinov v skladu z Direktivo 2003/87/ES - Določitev primerjalnih vrednosti zadevnih proizvodov z odločbo Komisije - Predlog za začasno odredbo - Dopustnost - Nujnost)
   2011/C 347/60
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Europäischer Wirtschaftsverband der Eisen- und Stahlindustrie (Eurofer) ASBL (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnika: S. Altenschmidt in C. Dittrich, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: G. Wilms, K. Mifsud-Bonnici in K. Herrmann, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve Sklepa Komisije 2011/278/EU z dne 27. aprila 2011 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 130, str. 1).

      Izrek

               1.

               Predlog za začasno odredbo se zavrže.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-261/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 3. maja 2007 – Crespinet proti Komisiji (Uradniki – Napredovanje – Napredovalno obdobje 2003 – Dodelitev prednostnih točk)

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/20

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 3. maja 2007 – Crespinet proti Komisiji
   (Zadeva T-261/04) (1)

   (Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2003 - Dodelitev prednostnih točk)
   (2007/C 140/32)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Alain Crespinet (Rosières, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: H. Tserepa-Lacombe in C. Berardis-Kayser, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je tožeči stranki dodelila prednostne točke za napredovalno obdobje 2003, in odločbe, da se je ne vpiše na seznam uradnikov, ki so v istem napredovalnem obdobju napredovali v naziv A5.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi lastne stroške.

      (1)  UL C 273, 6.11.2004.


title: Zadeva F-13/08: Tožba, vložena 24. januarja 2008 – Tomas proti Parlamentu

text:
               7.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/39

         Tožba, vložena 24. januarja 2008 – Tomas proti Parlamentu
   (Zadeva F-13/08)
   (2008/C 142/73)
   Jezik postopka: litovščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Stanislovas Tomas (Pavlodar, Kazahstan) (zastopnik: M. Michalauskas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti odločbe organa, pristojnega za imenovanje, o odpustu tožeče stranke in povračilo nastale nepremoženjske in premoženjske škode.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba organa, pristojnega za imenovanje, o odpustu tožeče stranke naj se razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži, naj tožeči stranki plača znesek 125 000 eurov za nepremoženjsko in premoženjsko škodo, ki ji je nastala;

               —

               Evropskemu parlamentu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-340/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. februarja 2010 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji ( Arbitražna klavzula — Program e-Vsebine — Pogodba o projektu za zagotovitev najvišje učinkovitosti v programu in najširšega možnega sodelovanja ciljnih skupin — Neizvršitev pogodbe — Prekinitev pogodbe )

text:
               27.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. februarja 2010 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji
   (Zadeva T-340/07) (1)

   („Arbitražna klavzula - Program ‚e-Vsebine‘ - Pogodba o projektu za zagotovitev najvišje učinkovitosti v programu in najširšega možnega sodelovanja ciljnih skupin - Neizvršitev pogodbe - Prekinitev pogodbe“)
   2010/C 80/39
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnik: N. Korogiannakis, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnik: E. Manhaeve, zastopnik, skupaj z D. Philippom in M. Goudnom, odvetnika)

      Predmet

   Tožba na podlagi členov 235 ES, 238 ES in 288 ES, s katero se predlaga, naj se Komisiji naloži plačilo odškodnine za škodo, ki je nastala, ker Komisija ni izpolnila pogodbenih obveznosti v okviru izvrševanja pogodbe EDC-53007 EEBO/27873 o projektu z naslovom „e-Content Exposure and Business Opportunities“

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 269, 10.11.2007.


title: Zadeva C-172/15: Tožba, vložena 16. aprila 2015 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/26

         Tožba, vložena 16. aprila 2015 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-172/15)
   (2015/C 198/34)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Nicolae in J. Rius, agenta)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija

      Predloga tožeče stranke

               —

               V skladu s členom 258 Pogodbe o delovanju Evropske unije naj se ugotovi, da je Kraljevina Španija s tem, da ni potrdila vseh ocen in načrtov varnosti pristanišč za vsa španska pristanišča, ki spadajo na področje uporabe Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/65/ES (1) z dne 26. oktobra 2005 o krepitvi varnosti v pristaniščih, ni izpolnila obveznosti iz člena 2(3) ter členov 6 in 7 navedene direktive, ki določajo, da države članice za vsako pristanišče opredelijo meje pristanišča, in potrdijo ocene in načrte varnosti zadevnih pristanišč;

               —

               Kraljevini Španiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Kraljevina Španija je 5. septembra 2014 priznala, da je od 67 pristanišč, na katere se nanaša zadevni predpis, 3 ocene varnosti pristanišč in 18 načrtov varnosti pristanišč še vedno ni bilo potrjenih.
   Od tega datuma do današnjega dne, so španski organi nadaljevali z rednim obveščanjem o napredku v zvezi s praktično uporabo Direktive 2005/65/ES. Zanje poročilo o napredku je bilo prejeto 14. aprila 2015, in iz tega poročila je razvidno, da od 67 zadevnih pristanišč, ena ocena varnosti in osem načrtov varnosti pristanišč še vedno ni bilo potrjenih.
   Komisija zato ugotavlja, da na dan zadnjega prejetega poročila o napredku Kraljevina Španija ni izpolnila svojih obveznosti opredelitve ustreznih mej posameznih pristanišč v skladu z Direktivo 2005/65/ES, niti svojih obveznosti priprave in potrditve ocene varnosti vseh pristanišč, za katera se uporablja Direktiva 2005/65/ES, ter priprave in potrditve načrtov varnosti navedenih pristanišč.

      (1)  UL L 310, str. 28.


title: Zadeva C-285/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 24. julija 2009 – Kazenski postopek zoper R

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/31

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 24. julija 2009 – Kazenski postopek zoper R
   (Zadeva C-285/09)
   2009/C 267/55
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranka v kazenskem postopku v glavni stvari

   R

      Vprašanje za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 28c(A)(a) Šeste direktive (1) razlagati tako, da za dobavo blaga v smislu tega člena prepoveduje oprostitev od davka na dodano vrednost, če je bilo blago sicer dejansko dobavljeno, vendar je na podlagi objektivnih okoliščin gotovo, da je prodajalec, ki je zavezan za plačilo davka,

                           (a)

                           vedel, da je v okviru dobave udeležen pri transakciji z blagom, katere namen je utaja davka na dodano vrednost, ali

                           (b)

                           nameraval s svojimi ravnanji prikriti dejanskega kupca, da bi njemu ali komu tretjemu omogočil utajo davka na dodano vrednost?

      (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS), UL L 145, str. 1.


title: Zadeva C-266/12: Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 7. februarja 2013 – Jarosław Majtczak proti Feng Shen Technology Co. Ltd, Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Pritožba — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 51(1)(b) — Slaba vera vlagatelja prijave znamke Skupnosti — Figurativna znamka FS — Predlog za razveljavitev)

text:
               4.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/4

         Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 7. februarja 2013 – Jarosław Majtczak proti Feng Shen Technology Co. Ltd, Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-266/12) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 51(1)(b) - Slaba vera vlagatelja prijave znamke Skupnosti - Figurativna znamka FS - Predlog za razveljavitev)
   2013/C 129/08
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Jarosław Majtczak (zastopnik: J. Radłowski, odvetnik)

      Toženi stranki: Feng Shen Technology Co. Ltd (zastopnik: P. Rath, odvetnik), Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 21. marca 2012 v zadevi Feng Shen Technology proti UUNT - Majtczak (FS) (T-227/09), s katero je Splošno sodišče razveljavilo odločbo R 529/2008-4 četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 1. aprila 2009, s katero je bila zavrnjena pritožba zoper odločbo oddelka za izbris, s katero je bil zavrnjen predlog za razglasitev ničnosti, ki ga je pritožnik vložil zoper figurativno znamko „FS“ za proizvode iz razreda 26

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Jarosławu Majtczaku se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 258, 25.8.2012.


title: Zadeva T-428/14: Tožba, vložena 12. junija 2014 – Gasiber 2000 proti Komisiji

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/57

         Tožba, vložena 12. junija 2014 – Gasiber 2000 proti Komisiji
   (Zadeva T-428/14)
   2014/C 253/76
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Gasiber 2000, SL (Alcorcón (Madrid), Španija) (zastopniki: J. García Muñoz, J. Jiménez-Blanco in J. Corral García, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep razglasi za ničen in

               —

               Komisiji naloži plačilo vseh stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot v postopku Gutser proti Komisiji, T-392/14.


title: Zadeva T-68/16: Tožba, vložena 15. februarja 2016 – Deichmann/UUNT – Munich (upodobitev križa ob strani športnega čevlja)

text:
               29.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 111/40

         Tožba, vložena 15. februarja 2016 – Deichmann/UUNT – Munich (upodobitev križa ob strani športnega čevlja)
   (Zadeva T-68/16)
   (2016/C 111/49)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Deichmann SE (Essen, Nemčija) (zastopnik: C. Onken, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Munich, SL (Capellades, Španija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka EU (upodobitev križa ob strani športnega čevlja) – znamka EU št. 2 923 852

      Postopek pred EUIPO: postopek za razveljavitev

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. decembra 2015 v zadevi R 2345/2014-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi,

               —

               EUIPO in drugi stranki postopka pred EUIPO naloži plčailo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 15(1)(a) Uredbe št. 207/2009,

               —

               kršitev člena 15(1)(a) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-384/16 P: Pritožba, ki jo je European Union Copper Task Force vložila 11. julija 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 27. aprila 2016 v zadevi T-310/15, European Union Copper Task Force/Evropska komisija

text:
               29.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/15

         Pritožba, ki jo je European Union Copper Task Force vložila 11. julija 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 27. aprila 2016 v zadevi T-310/15, European Union Copper Task Force/Evropska komisija
   (Zadeva C-384/16 P)
   (2016/C 314/21)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: European Union Copper Task Force (zastopnice: C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas, C. Vila Gisbert, odvetnice)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep tretjega senata Splošnega sodišča Evropske unije z dne 27. aprila 2016 v zadevi European Union Copper Task Force/Evropska komisija razveljavi.

               —

               ugotovi dopustnost ničnostne tožbe, ki jo je European Copper Task Force vložil zoper Izvedbeno Uredbo Komisije (EU) 2015/408.

               —

               zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije.

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo tega postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je štelo, da je Izvedbena uredba 2015/408 (1) predpis, ki potrebuje izvedbene ukrepe v smislu četrtega odstavka člena 263 PDEU.

               2.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je štelo, da se z zavrnitvijo tožbe EUCuTF ne ogrozi njene pravice in pravice njenih članov do učinkovitega sodnega varstva.

               3.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je štelo, da Uredba 2015/408 EUCuTF in njegovih članov ne zadeva posamično.

      (1)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2015/408 z dne 11. marca 2015 o izvajanju člena 80(7) Uredbe (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in pripravi seznama kandidatk za zamenjavo (UL L 67, str. 18).


title: Zadeva C-127/09: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. junija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Nürnberg – Nemčija) – Coty Prestige Lancaster Group GmbH proti Simex Trading AG (Pravo znamk — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 13(1) — Direktiva 89/104/EGS — Člen 7(1) — Izčrpanje pravic imetnika znamke — Pojem „blago, dano na trg“ — Soglasje imetnika — Stekleničke parfuma, označene kot „poskusni vzorec“ , ki jih je imetnik znamke dal na voljo pooblaščenemu prodajalcu, ki spada v mrežo selektivne distribucije)

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/8

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. junija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Nürnberg – Nemčija) – Coty Prestige Lancaster Group GmbH proti Simex Trading AG
   (Zadeva C-127/09) (1)

   (Pravo znamk - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 13(1) - Direktiva 89/104/EGS - Člen 7(1) - Izčrpanje pravic imetnika znamke - Pojem „blago, dano na trg“ - Soglasje imetnika - Stekleničke parfuma, označene kot „poskusni vzorec“, ki jih je imetnik znamke dal na voljo pooblaščenemu prodajalcu, ki spada v mrežo selektivne distribucije)
   2010/C 209/11
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Nürnberg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Coty Prestige Lancaster Group GmbH

      Tožena stranka: Simex Trading AG

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberlandesgericht Nürnberg – Razlaga člena 13(1) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, str. 1) in člena 7 Prve Direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL L 40, str. 1) – Izčrpanje pravic iz znamke – Razlaga pojma „proizvod, dan na trg“ – Testni vzorci parfuma, ki imajo na embalaži navedeno opozorilo, da je proizvod namenjen za demonstracije, ne pa za prodajo in da je do nadaljnjega brez prenosa lastninske pravice dan na razpolago prevzemniku

      Izrek

   V okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, je treba člen 13(1) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti in člen 7(1) Prve direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (89/104/EGS), kakor je bila spremenjena s Sporazumom o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992, razlagati tako, da do izčrpanja pravic iz znamke pride le, če se lahko po presoji predložitvenega sodišča sklepa o izrecnem ali implicitnem soglasju imetnika, da se zadevni izdelki, za katere se uveljavlja izčrpanje, dajo na trg v Evropski skupnosti oziroma v Evropskem gospodarskem prostoru.
   V okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, v katerih so se posrednikom, ki so v pogodbenem razmerju z imetnikom znamke, prepustili tako imenovani „poskusni vzorci parfumov“ – da bi lahko njihove stranke preizkusile njihovo vsebino, ne da bi bila prenesena lastninska pravica, prodaja pa je bila prepovedana – v katerih imetnik znamke lahko vedno umakne blago in v katerih se predstavitev tega blaga očitno razlikuje od stekleničk parfuma, ki jih imetnik znamke običajno da na voljo navedenim posrednikom, na podlagi tega, da so ti poskusni vzorci stekleničke parfuma, na katerih sta označbi „za predstavitev“ in „ni za prodajo“, ni mogoče sklepati, da obstaja implicitno soglasje imetnika znamke, da se dajo na trg, če ne obstaja nikakršen nasprotni dokaz, kar pa mora presoditi predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 141, 20.6.2009.


title: Zadeva C-294/07: Tožba, vložena 19. junija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/18

         Tožba, vložena 19. junija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-294/07)
   (2007/C 211/35)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: D. Maidani, zastopnik)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Veliko vojvodstvo Luksemburg, s tem da ni sprejelo vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS (1), ni izpolnilo obveznosti iz člena 40 te direktive;

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos direktive 2004/38/ES se je iztekel 29. aprila 2006.

      (1)  UL L 158, str. 77 in – popravki – UL 2004, L 229, str. 35 in UL 2005, L 197, str. 34.


title: Zadeva C-583/10: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. oktobra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Združeno kraljestvo) – United States of America proti Christine Nolan (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Direktiva 98/59/ES — Varstvo delavcev — Kolektivni odpusti — Področje uporabe — Zaprtje ameriškega vojaškega oporišča — Obveščanje delavcev in posvetovanje z njimi — Čas nastanka obveznosti posvetovanja — Nepristojnost Sodišča)

text:
               8.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 379/5

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. oktobra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Združeno kraljestvo) – United States of America proti Christine Nolan
   (Zadeva C-583/10) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Direktiva 98/59/ES - Varstvo delavcev - Kolektivni odpusti - Področje uporabe - Zaprtje ameriškega vojaškega oporišča - Obveščanje delavcev in posvetovanje z njimi - Čas nastanka obveznosti posvetovanja - Nepristojnost Sodišča)
   2012/C 379/07
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: United States of America

      Tožena stranka: Christine Nolan

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Razlaga členov 2 in 5 Direktive Sveta 98/59/ES z dne 20. julija 1998 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 327) – Obveznost delodajalca, da obvesti predstavnike zaposlenih in se z njimi posvetuje – Določitev trenutka nastanka te obveznosti

      Izrek

   Sodišče Evropske unije ni pristojno za odgovor na vprašanje, ki ga je predložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Združeno kraljestvo) z odločbo z dne 6. decembra 2010.

      (1)  UL C 89, 19.3.2011.


title: Zadeva C-559/12 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. aprila 2014  – Francoska republika proti Evropski komisiji (Pritožba — Državna pomoč — Pomoč v obliki neomejenega implicitnega poroštva za podjetje La Poste zaradi njegovega statusa osebe javnega prava — Obstoj poroštva — Prisotnost javnih sredstev — Prednost — Dokazno breme in dokazni standard)

text:
               26.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 159/8

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. aprila 2014 – Francoska republika proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-559/12 P) (1)

   ((Pritožba - Državna pomoč - Pomoč v obliki neomejenega implicitnega poroštva za podjetje La Poste zaradi njegovega statusa osebe javnega prava - Obstoj poroštva - Prisotnost javnih sredstev - Prednost - Dokazno breme in dokazni standard))
   2014/C 159/10
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Francoska republika (zastopniki: G. de Bergues, D. Colas, J. Gstalter in J. Bousin, agenti)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: B. Stromsky in D. Grespan, agenta)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 20. septembra 2012 v zadevi Francija proti Komisiji (T 154/10), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo Francoske republike za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 26. januarja 2010 o državni pomoči C 56/07 (ex E 15/05) Francije za La Poste (2010/605/EU) (UL L 274, str. 1) – Pomoč, ki naj bi jo izvajala Francija v obliki neomejenega implicitnega poroštva za podjetje La Poste zaradi njegovega statusa osebe javnega prava industrijske in komercialne narave – Pravne osebe, za katere se ne uporablja obče pravo s področja sanacije in prisilne likvidacije podjetij v težavah – Obstoj prednosti – Obstoj prenosa državnih sredstev – Dokazno breme in dokazni standard – Obravnavanje pogojev za aktivacijo odgovornosti države kot mehanizem poroštva

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 32, 2.2.2013.


title: Zadeva C-616/13 P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 9. junija 2016 – Productos Asfálticos (PROAS), SA/Evropska komisija (Pritožba — Omejevalni sporazumi — Člen 81 ES — Španski trg cestogradbenega bitumna — Razdelitev trga in usklajevanje cen — Predolgo trajanje postopka pred Splošnim sodiščem Evropske unije — Predolgo trajanje postopka pred Evropsko komisijo — Pritožba glede stroškov)

text:
               16.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/4

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 9. junija 2016 – Productos Asfálticos (PROAS), SA/Evropska komisija
   (Zadeva C-616/13 P) (1)

   ((Pritožba - Omejevalni sporazumi - Člen 81 ES - Španski trg cestogradbenega bitumna - Razdelitev trga in usklajevanje cen - Predolgo trajanje postopka pred Splošnim sodiščem Evropske unije - Predolgo trajanje postopka pred Evropsko komisijo - Pritožba glede stroškov))
   (2016/C 296/06)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnica: Productos Asfálticos (PROAS), SA (zastopnica: C. Fernández Vicién, odvetnica)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: C. Urraca Caviedes in F. Castillo de la Torre, skupaj z J. Rivasom Andrésom, odvetnikom)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Productos Asfálticos (PROAS) SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 24, 25.1.2014.


title: Združeni zadevi T-99/09 in T-308/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. aprila 2013 – Italija proti Komisiji (ESSR — Operativni regionalni program (ORP) 2000-2006 za deželo Kampanijo — Uredba (ES) št. 1260/1999 — Člen 32(3)(f) — Odločitev, da se ne opravi vmesnih plačil v zvezi z ukrepom (ORP), ki se nanaša na ravnanje z odpadki in njihovo odstranjevanje — Postopek zaradi kršitve, ki je bil uveden zoper Italijo)

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/37

         Sodba Splošnega sodišča z dne 19. aprila 2013 – Italija proti Komisiji
   (Združeni zadevi T-99/09 in T-308/09) (1)

   (ESSR - Operativni regionalni program (ORP) 2000-2006 za deželo Kampanijo - Uredba (ES) št. 1260/1999 - Člen 32(3)(f) - Odločitev, da se ne opravi vmesnih plačil v zvezi z ukrepom (ORP), ki se nanaša na ravnanje z odpadki in njihovo odstranjevanje - Postopek zaradi kršitve, ki je bil uveden zoper Italijo)
   2013/C 156/66
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: P. Gentili in, v zadevi T-99/09, tudi G. Palmieri, avvocati dello Stato)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Recchia in A. Steiblytė, zastopnika)

      Predmet

   Predlogi za razglasitev ničnosti odločb, ki izhajajo iz dopisov Komisije z dne 22. decembra 2008, z dne 2. in 6. februarja 2009 (št. 012480, 000841 in 001059 – zadeva T-99/09) ter z dne 20. maja 2009 (št. 004263 – zadeva T-308/99), s katerimi so bili na podlagi člena 32(3)(f) Uredbe Sveta (ES) št. 1260/1999 z dne 21. junija 1999 o splošnih določbah o Strukturnih skladih (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 14, zvezek 1, str. 31), zahtevki za vmesna plačila italijanskih organov, ki so se nanašali na povračilo izdatkov, ki so bili po 29. juniju 2007 opravljeni iz naslova ukrepa 1.7 operativnega programa „Kampanija“, razglašeni za nedopustne.

      Izrek

               1.

               Tožbi se zavrneta.

               2.

               Italijanska republika nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 102, 1.5.2009.


title: Zadeva C-185/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Länsrätten i Stockholms län (Švedska) z dne 20. aprila 2004 v zadevi Ulf Öberg proti Stockholms läns allmänna försäkringskassa

text:
               10.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/2

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Länsrätten i Stockholms län (Švedska) z dne 20. aprila 2004 v zadevi Ulf Öberg proti Stockholms läns allmänna försäkringskassa
   (Zadeva C-185/04)
   (2004/C 179/04)
   Länsrätten i Stockholms län (Švedska) je s sklepom z dne 20. aprila 2004 v zadevi Ulf Öberg proti Stockholms läns allmänna försäkringskassa, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 22. aprila 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Länsrätten i Stockholms län predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               (i)

               Ali je zahteva nacionalne zakonodaje, da mora biti roditelj rezident in biti zdravstveno zavarovan v zadevni državi članici vsaj 240 dni pred otrokovim rojstvom, da je upravičen do starševskega dodatka v višini starševske dajatve za bolezen, v skladu s členi 12, 17(2), 18 in 39 ES, členom 7(1) in (2) Uredbe št. 1612/68 (1) in Direktivo št. 96/34 (2) z dne 3. junija 1996 o okvirnem sporazumu o starševskem dopustu, sklenjenem med UNICE, CEEP in ETUC?

               (ii)

               Če je odgovor na vprašanje (i) pritrdilen: ali pravo Skupnosti zahteva, da se pri določitvi ali delavec izpolnjuje zahtevano obdobje za pridobitev pravic iz zavarovanja po nacionalnem pravu, prišteje obdobje med katerim je bil delavec zavarovan na podlagi Skupnega sistema zdravstvenega zavarovanja institucij Evropskih skupnosti v skladu s Kadrovskimi predpisi za uradnike Evropskih skupnosti?

      (1)  Uredba Sveta št. 1612/68 (EGS) z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti

      (2)  Direktiva Sveta 96/34/ES z dne 3. junija (UL 1996 L 145, str.4).


title: Zadeva T-266/02: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 1. julija 2008 – Deutsche Post proti Komisiji ( Državne pomoči – Ukrepi, ki so jih sprejeli nemški organi v korist Deutsche Post AG – Odločba, s katero je bila pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in je bilo odrejeno njeno vračilo – Storitev splošnega gospodarskega pomena – Kritje stroškov, ki so nastali zaradi politike prodaje z izgubo na področju prevoza poštnih paketov od vrat do vrat – Neobstoj prednosti )

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/39

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 1. julija 2008 – Deutsche Post proti Komisiji
   (Zadeva T-266/02) (1)

   („Državne pomoči - Ukrepi, ki so jih sprejeli nemški organi v korist Deutsche Post AG - Odločba, s katero je bila pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in je bilo odrejeno njeno vračilo - Storitev splošnega gospodarskega pomena - Kritje stroškov, ki so nastali zaradi politike prodaje z izgubo na področju prevoza poštnih paketov od vrat do vrat - Neobstoj prednosti“)
   (2008/C 209/66)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Deutsche Post AG (Bonn, Nemčija) (zastopnika:J. Sedemund in T. Lübbig, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Kreuschitz in J. Flett, zastopnika)

      Intervenientka na strani tožeče stranke: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: W.-D. Plessing in M. Lumma, zastopnika)

      Intervenientka na strani tožene stranke: Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV (BIEK) (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopniki: F. Mitzkus, T. Wambach in R. Wojtek, odvetniki); in UPS Europe NV/SA (Bruselj, Belgija) (zastopnika: sprva T. Ottervanger in A. Bijleveld, nato T. Ottervanger, odvetnika)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2002/753/ES z dne 19. junija 2002 o ukrepih, ki jih je sprejela Zvezna republika Nemčija v korist Deutsche Post AG (UL L 247, str. 27).
   Izrek

               1)

               Odločba Komisije 2002/753/ES z dne 19. junija 2002 o ukrepih, ki jih je sprejela Zvezna republika Nemčija v korist Deutsche Post AG, se razveljavi.

               2)

               Komisija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Deutsche Post.

               3)

               Zvezna republika Nemčija, Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV (BIEK) in UPS Europe NV/SA nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 274, 9.11.2002.


title: Zadeva C-371/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Sibiu (Romunija) 2. julija 2013 – SC Schuster & Co Ecologic SRL proti Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Sibiu

text:
               22.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 85/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Sibiu (Romunija) 2. julija 2013 – SC Schuster & Co Ecologic SRL proti Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Sibiu
   (Zadeva C-371/13)
   2014/C 85/17
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunalul Sibiu

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SC Schuster & Co Ecologic SRL

      Tožena stranka: Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Sibiu
   Sodišče (šesti senat) se je s sklepom z dne 7. Novembra 2013 izreklo za očitno nepristojno za odgovor na vprašanje, ki mu ga je zastavilo Tribunalul Sibiu (Romunija).


title: Zadeva T-74/10: Tožba, vložena 16. februarja 2010 – Flaco Geräte proti UUNT – Delgado Sánchez (FLACO)

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/64

         Tožba, vložena 16. februarja 2010 – Flaco Geräte proti UUNT – Delgado Sánchez (FLACO)
   (Zadeva T-74/10)
   2010/C 100/94
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Flaco Geräte GmbH (Gütersloh, Nemčija) (zastopnik: M. Wirtz, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Jesús Delgado Sánchez (Socuellamos, Španija)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 23. novembra 2009 v zadevi R 86/2009-2; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „FLACO“ za proizvode iz razredov 7, 8, 9 in 11

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: znamka „FLACO“, registrirana v Španiji za proizvode iz razreda 7

      Odločba oddelka za ugovore: delna zavrnitev prijave za znamko Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe zmotno upošteval napačen prevod seznama blaga, za katerega velja znamka, navedena v postopku z ugovorom; kršitev člena 42(2) in (3) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker odbor za pritožbe ni upošteval izjeme zaradi neuporabe, ki jo je uveljavljala tožeča stranka.


title: Sodba Sodišča z dne 13. junija 2013 v zadevi E-11/12 – Beatrix Susanne Koch, Lothar Hummel in Stefan Müller proti Swiss Life (Liechtenstein) AG (Direktiva 90/619/EGS – Direktiva 92/96/EGS – Direktiva 2002/83/ES – Direktiva 2002/92/ES – življenjsko zavarovanje – koristi, vezane na enote investicijskega sklada – obveznost zagotavljanja poštenih nasvetov – informacije, ki jih je imetniku police treba zagotoviti pred sklenitvijo pogodbe – načelo enakovrednosti – načelo učinkovitosti)

text:
               26.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 277/12

         SODBA SODIŠČA
   z dne 13. junija 2013
   v zadevi E-11/12
   Beatrix Susanne Koch, Lothar Hummel in Stefan Müller proti Swiss Life (Liechtenstein) AG
   (Direktiva 90/619/EGS – Direktiva 92/96/EGS – Direktiva 2002/83/ES – Direktiva 2002/92/ES – življenjsko zavarovanje – koristi, vezane na enote investicijskega sklada – obveznost zagotavljanja poštenih nasvetov – informacije, ki jih je imetniku police treba zagotoviti pred sklenitvijo pogodbe – načelo enakovrednosti – načelo učinkovitosti)
   2013/C 277/10
   V zadevi E-11/12 Beatrix Susanne Koch, Lothar Hummel in Stefan Müller proti Swiss Life (Liechtenstein) AG – ZAHTEVA, ki jo je Sodišču predložilo Fürstliches Landgericht des Fürstentums Liechtenstein (deželno knežje sodišče Kneževine Lihtenštajn) v skladu s členom 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča glede razlage Direktive Sveta 90/619/EGS z dne 8. novembra 1990 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov v zvezi z neposrednim življenjskim zavarovanjem, ki opredeljuje določbe za učinkovito uresničevanje svobode opravljanja storitev in spremembe Direktive 79/267/EGS, Direktive Sveta 92/96/EGS z dne 10. novembra 1992 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov v zvezi z neposrednim življenjskim zavarovanjem, ki spreminja direktivi 79/267/EGS in 90/619/EGS (tretja direktiva o življenjskem zavarovanju), Direktivo 2002/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. novembra 2002 o življenjskem zavarovanju in Direktivo 2002/92/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. decembra 2002 o zavarovalnem posredovanju – je sodišče v sestavi Carl Baudenbacher, predsednik, ter Per Christiansen in Páll Hreinsson (poročevalec), sodnika, 13. junija 2013 izreklo sodbo, katere operativni del se glasi:

               1.

               Direktivo Sveta 92/96/EGS z dne 10. novembra 1992 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov v zvezi z neposrednim življenjskim zavarovanjem, ki spreminja direktivi 79/267/EGS in 90/619/EGS (tretja direktiva o življenjskem zavarovanju), ter Direktivo 2002/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. novembra 2002 o življenjskem zavarovanju, je treba razlagati v smislu, da ne zahtevata, da zavarovalnica imetniku police svetuje pred sklenitvijo pogodbe.

               2.

               Člen 31 in točki a11 ter a12 Priloge II(A) k Direktivi 92/96/EGS in člen 36 ter točki a11 in a12 Priloge III(A) k Direktivi 2002/83/ES je treba razlagati tako, da je naloga nacionalnega sodišča, da ob upoštevanju vseh pomembnih okoliščin zadeve ugotovi, ali so pisne informacije, ki so bile imetniku police zagotovljene pred sklenitvijo pogodbe o življenjskem zavarovanju, vezanem na enoto, popolne, jasne in natančne ter

                           —

                           zadoščajo za opredelitev enot, na katere so vezane koristi, in

                           —

                           zadoščajo za opis vrste sredstev, na katerih temelji zavarovanje,

                     ter so morebitnemu imetniku police omogočile izbiro pogodbe, ki najbolje ustreza njegovim potrebam.

               3.

               Če so informacije popolne in so bile imetniku police zagotovljene v skladu s pogoji, določenimi v členu 31 Direktive 92/96/EGS in členu 36 Direktive 2002/83/ES, ter v skladu z drugimi pravili, ki se uporabljajo za zagotavljanje informacij imetnikom polic, zadošča, da informacije, naštete v Prilogi II in Prilogi III, imetniku police zagotovi tretja oseba, na primer zavarovalniški posrednik.

               4.

               V okoliščinah, kot so prisotne v tem primeru, je treba Sporazum EGP, Direktivo 92/96/EGS in Direktivo 2002/83/ES razlagati tako, da ne izključujejo nacionalnega pravila, ki zagotavlja postopek upravne pritožbe zaradi izgube, ki je nastala, ker zavarovalnica ni izpolnila zahtev glede zagotavljanja informacij, določenih v členu 31(1) Direktive 92/96/EGS in členu 36(1) Direktive 2002/83/ES, pod pogojem:

                           —

                           prvič, da pravica zahtevati odškodnino za premoženjsko škodo od navedene zavarovalnice, ki ni zagotovila informacij, določenih v Prilogi II k Direktivi 92/96/EGS in Prilogi III k Direktivi 2002/83/ES, ni manj ugodna od tiste, ki se uporablja za podobne nacionalne ukrepe, in

                           —

                           drugič, da uporaba nacionalne zakonodaje imetniku police v praksi ne onemogoča uveljavljanja pravic iz direktiv ali mu pri tem ne povzroča pretiranih težav.

                     Naloga nacionalnega sodišča je, da ugotovi, ali sta navedena pogoja izpolnjena.


title: Zadeva T-115/07: Tožba, vložena 13. aprila 2007 – Last Minute Network proti UUNT – Last Minute Tour (LAST MINUTE TOUR)

text:
               9.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/23

         Tožba, vložena 13. aprila 2007 – Last Minute Network proti UUNT – Last Minute Tour (LAST MINUTE TOUR)
   (Zadeva T-115/07)
   (2007/C 129/40)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Last Minute Network Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: P. Brownlow, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Last Minute Tour SpA (Milano, Italija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               v celoti naj se razveljavi odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 8. februarja 2007;

               —

               za nično naj se razglasi znamko Skupnosti št. 1 552 231 iz razreda 16;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Figurativna znamka „LAST MINUTE TOUR “za proizvode in storitve iz razredov 16, 39 in 42 – prijava št. 1 552 231

      Imetnik znamke Skupnosti: Last Minute Tour SpA

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: Neregistrirana nacionalna besedna znamka „LASTMINUTE.COM “za storitve iz razredov 39 in 42

      Odločba oddelka za izbris: Razglasitev ničnosti znamke Skupnosti za storitve iz razredov 39 in 42 in zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti za proizvode iz razreda 16

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe tožeče stranke, ki predlaga delno razveljavitev odločbe oddelka za izbris, da bi dosegla razglasitev ničnosti tudi za proizvode iz razreda 16

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) in (4) Uredbe Sveta št. 40/94 s tem, ko je odbor za pritožbe zmotno odločil, da ji neregistrirana znamka tožeče stranke ni dala pravice, da prepove uporabo prijavljene znamke v Združenem kraljestvu, in s tem, da je odbor za pritožbe zmotno zahteval preizkus za ugotovitev verjetnosti zmede.


title: Zadeva C-74/14: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 21. januarja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – „Eturas“ UAB in drugi/Lietuvos Respublikos konkurencijos taryba (Predhodno odločanje — Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Usklajeno ravnanje — Potovalne agencije, ki uporabljajo skupni informacijski sistem za ponudbe potovanj — Samodejna omejitev stopnje popusta za nakupe potovanj na spletu — Sporočilo skrbnika sistema o navedeni omejitvi — Tihi sporazum, ki ga je mogoče opredeliti kot usklajeno ravnanje — Konstitutivni elementi sporazuma in usklajenega ravnanja — Presoja dokazov in zahtevani dokazni standard — Procesna avtonomija držav članic — Načelo učinkovitosti — Domneva nedolžnosti)

text:
               14.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/3

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 21. januarja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – „Eturas“ UAB in drugi/Lietuvos Respublikos konkurencijos taryba
   (Zadeva C-74/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Usklajeno ravnanje - Potovalne agencije, ki uporabljajo skupni informacijski sistem za ponudbe potovanj - Samodejna omejitev stopnje popusta za nakupe potovanj na spletu - Sporočilo skrbnika sistema o navedeni omejitvi - Tihi sporazum, ki ga je mogoče opredeliti kot usklajeno ravnanje - Konstitutivni elementi sporazuma in usklajenega ravnanja - Presoja dokazov in zahtevani dokazni standard - Procesna avtonomija držav članic - Načelo učinkovitosti - Domneva nedolžnosti))
   (2016/C 098/03)
   Jezik postopka: litovščina

      Predložitveno sodišče

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke:„Eturas“ UAB, „AAA Wrislit“ UAB, „Baltic Clipper“ UAB, „Baltic Tours Vilnius“ UAB, „Daigera“ UAB, „Ferona“ UAB, „Freshtravel“ UAB, „Guliverio kelionės“ UAB, „Kelionių akademija“ UAB, „Kelionių gurmanai“ UAB, „Kelionių laikas“ UAB, „Litamicus“ UAB, „Megaturas“ UAB, „Neoturas“ UAB, „TopTravel“ UAB, „Travelonline Baltics“ UAB, „Vestekspress“ UAB, „Visveta“ UAB, „Zigzag Travel“ UAB, „ZIP Travel“ UAB

      Tožena stranka: Lietuvos Respublikos konkurencijos taryba

      ob udeležbi:„Aviaeuropa“ UAB, „Grand Voyage“ UAB, „Kalnų upė“ UAB, „Keliautojų klubas“ UAB, „Smaragdas travel“ UAB, „700LT“ UAB, „Aljus ir Ko“ UAB, „Gustus vitae“ UAB, „Tropikai“ UAB, „Vipauta“ UAB, „Vistus“ UAB

      Izrek

   Člen 101(1) PDEU je treba razlagati tako, da – kadar skrbnik informacijskega sistema, ki potovalnim agencijam omogoča prodajajo potovanj na njihovem spletnem mestu po enotnem načinu rezervacije, tem gospodarskim subjektom prek osebne elektronske pošte pošlje sporočilo, s katerim jih obvesti, da bodo popusti za proizvode, ki se prodajajo prek tega sistema, odslej omejeni in da bodo po posredovanju tega sporočila v zadevni sistem vnesene tehnične spremembe, potrebne za izvajanje tega ukrepa – se lahko za te gospodarske subjekte šteje, da so od trenutka, ko so izvedeli za sporočilo, ki ga je poslal skrbnik sistema, sodelovali pri usklajenem ravnanju v smislu navedene določbe, če se od tega ravnanja niso javno distancirali, če tega ravnanja niso naznanili upravnim organom ali če niso predložili drugih dokazov za ovrženje te domneve, kot na primer dokaz sistematične uporabe popusta, ki presega zadevno omejitev.
   Predložitveno sodišče mora na podlagi nacionalnih določb o presoji dokazov in dokaznem standardu preučiti, ali je mogoče – ob upoštevanju vseh okoliščin, s katerimi je seznanjeno – posredovanje sporočila, kakršno je to iz postopka v glavni stvari, šteti za zadosten dokaz za ugotovitev, da so njegovi naslovniki vedeli za njegovo vsebino. Domneva nedolžnosti nasprotuje temu, da bi predložitveno sodišče zgolj posredovanje tega sporočila štelo za zadosten dokaz za ugotovitev, da so njegovi naslovniki vedeli ali bi morali vedeti za njegovo vsebino.

      (1)  UL C 142, 12.5.2014.