title: Zadeva C-131/15 P: Pritožba, ki so jo Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming, Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos, Porto Carras AE in Kazino Aigaiou AE vložile 16. marca 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 8. januarja 2015 v zadevi T-58/13, Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming, Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos, Porto Carras AE in Kazino Aigaiou AE/Evropska komisija

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/19

         Pritožba, ki so jo Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming, Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos, Porto Carras AE in Kazino Aigaiou AE vložile 16. marca 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 8. januarja 2015 v zadevi T-58/13, Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming, Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos, Porto Carras AE in Kazino Aigaiou AE/Evropska komisija
   (Zadeva C-131/15 P)
   (2015/C 198/25)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnice: Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming, Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos, Porto Carras AE in Kazino Aigaiou AE (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Helenska republika in Organismos Prognostikon Agonon Podosfairou AE (OPAP)

      Predlogi

   Pritožnice Sodišču predlagajo, naj:

               —

               v celoti razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 8. januarja 2015 v zadevi T-58/13, Club Hotel Loutraki in drugi/Komisija;

               —

               za ničnega razglasi „Sklep Komisije C(2012) 6777 final z dne 3. oktobra 2012 o državni pomoči SA.33988 (2011/N) – Grčija – Podrobnosti razširitve izključne pravice OPAP za upravljanje 13 igralnih avtomatov in podelitve izključne pravice za upravljanje 35  000 Video Lottery Terminals za obdobje desetih let“;

               —

               drugim strankam v postopku naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Pritožba se nanaša na sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 8. januarja 2015 v zadevi T-58/13, Club Hotel Loutraki in drugi/Komisija, s katero je bila zavrnjena tožba pritožnice za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2012) 6777 final z dne 3. oktobra 2012 o državni pomoči SA.33988 (2011/N) – Grčija – Podrobnosti razširitve izključne pravice OPAP za upravljanje 13 igralnih avtomatov in podelitve izključne pravice za upravljanje 35000 Video Lottery Terminals za obdobje desetih let.

               2.

               Komisija v tem sklepu ni navedla nobenih ugovorov v zvezi z dvema priglašenima ukrepoma v korist OPAP: (a) podelitev izključne pravice OPAP za upravljanje 35  000 Video Lottery Terminals za obdobje 10 let, ki se zaključi leta 2022; (b) 10-letno podaljšanje, od 2020 do 2030, izključne pravice, ki je bila OPAP podeljena za upravljanje 13 igralnih avtomatov.

               3.

               V utemeljitev svoje pritožbe pritožnice navajajo tri razloge:

                           (a)

                           kršitev člena 108(3) PDEU in členov 4(4), 7(2) in (3) ter 13(1) Uredbe št. 659/1999 (1), saj je Splošno sodišče v točkah od 33 do 64 izpodbijane sodbe navedlo, da Komisija ni bila zavezana začeti formalnega postopka preučitve in, da je zakonito zaključila svojo preiskavo v predhodnem postopku.

                           (b)

                           kršitev člena 296 PDEU in členov 41 ter 47 Listine, saj je Splošno sodišče v točkah od 65 do 78 izpodbijane sodbe navedlo, da je bil sklep Komisije dovolj utemeljen, kljub pomanjkanju ekonomskih podatkov, kar ni omogočilo ugotovitve ali so bili izračuni Komisije točni.

                           (c)

                           kršitev člena 107(1) PDEU, saj je Splošno sodišče navedlo, da je bila skupna presoja priglašenih ukrepov s strani Komisije zakonita, kljub pomanjkanju opredelitve trga in z vidika napačne uporabe pojmov „podobnost“ in „ekonomski kontekst“.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanj Evropske unije (UL L 83, 27.3.1999)


title: Zadeva T-129/14 P: Pritožba, ki so jo 21. februarja 2014 vložili Carlos Andres in 150 drugih pritožnikov zoper sodbo, ki jo je 11. decembra 2013 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-15/10, Andres in drugi proti ECB

text:
               26.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 159/27

         Pritožba, ki so jo 21. februarja 2014 vložili Carlos Andres in 150 drugih pritožnikov zoper sodbo, ki jo je 11. decembra 2013 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-15/10, Andres in drugi proti ECB
   (Zadeva T-129/14 P)
   2014/C 159/38
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožniki: Carlos Andres (Frankfurt na Majni, Nemčija) in 150 drugih pritožnikov (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska centralna banka (ECB)

      Predlogi

   Pritožniki Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije z dne 11. decembra 2013 v zadevi F-15/10;

               —

               posledično ugodi predlogom, ki so jih pritožniki podali na prvi stopnji, in tako

                           —

                           razglasi za nične plačilne listi za junij 2009 v delu, v katerem ti za pritožnice pomenijo začetek izvajanja reforme pokojninskega sistema, ki jo je Svet ECB sprejel 4. maja 2009, enako tudi vsi poznejši in bodoči plačilni listi;

                           —

                           razglasi za nične, če je to potrebno, odločbe o zavrnitvi zahtev za notranjo upravno presojo („administrative review“) in ugovorov („grievance procedure“) z dne 28. avgusta in 17. decembra 2009;

                           —

                           zato naj se,

                                       —

                                       nasprotni stranki naloži plačilo razlike med plačilom in pokojnino, ki izhaja iz zgoraj omenjenega sklepa Sveta ECB z dne 4. maja 2009, in plačilom in pokojnino ob uporabi prejšnjega pokojninskega sistema; tej razliki pri plačilu in pokojnini je treba prišteti zamudne obresti za obdobje od 15. junija 2009 in, nadalje, od 15. vsak mesec, do popolnega poplačila, pri čemer naj bo ta obrestna mera enaka obrestni meri ECB, povečani za tri odstotne točke,

                                       —

                                       nasprotni stranki naloži plačilo škode in obresti za škodo, ki izvira iz izgube kupne moči, pri čemer začasno znaša ta škoda, ocenjena na podlagi načela ex aequo et bono, 1 % mesečnega plačila vsake tožeče stranke;

                           —

                           ECB naloži plačilo vseh stroškov;

               —

               nasprotni stranki naloži plačilo vseh stroškov na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev pritožbe pritožnice navajajo osem tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: kršitev člena 6.8 Priloge III Pogojev za zaposlitev, kršitev načel zakonitosti in pravne varnosti in kršitev člena 35(1)(e) Poslovnika Sodišča za uslužbence.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: kršitev pristojnosti Nadzornega odbora, kršitev Priloge III Pogojev za zaposlitev in pooblastil Nadzornega odbora in kršitev načela dobrovernosti.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: kršitev pravice Sveta zaposlenih in Nadzornega odbora do posvetovanja, kršitev načela dobrovernosti, kršitev členov 45 in 46 Pogojev za zaposlitev, kršitev Protokola o sporazumu o razmerjih med Izvršilnim odborom in Svetom zaposlenih ECB, kršitev Priloge III Pogojev za zaposlitev in pooblastil Nadzornega odbora ter izkrivljanje spisa.

               4.

               Četrti pritožbeni razlog: kršitev člena 6.3 Pokojninskega načrta, kršitev nadzora obrazložitve odločbe z dne 4. maja 2009, izkrivljanje spisa in kršitev načela dobrega finančnega upravljanja.

               5.

               Peti pritožbeni razlog: kršitev nadzora očitne napake pri presoji in izkrivljanje spisa.

               6.

               Šesti pritožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti, kršitev obveznosti obrazložitve, izkrivljanje spisa in kršitev dokaznih elementov.

               7.

               Sedmi pritožbeni razlog: neupoštevanje različne narave pogodbenega delovnega razmerja in delovnega razmerja za nedoločen čas, kršitev temeljnih pogojev v zvezi s pogodbenimi razmerji in kršitev Direktive 91/533 (1).

               8.

               Osmi tožbeni razlog: kršitev pridobljenih pravic.

      (1)  Direktiva Sveta z dne 14. oktobra 1991 o obveznosti delodajalca, da zaposlene obvesti o pogojih, ki se nanašajo na pogodbo o zaposlitvi ali delovno razmerje 91/533/EGS (UL L 288, str. 32).


title: Zadeva T-264/17: Tožba, vložena 4. maja 2017 – Uponor Innovation/EUIPO – Swep International (SMATRIX)

text:
               10.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/35

         Tožba, vložena 4. maja 2017 – Uponor Innovation/EUIPO – Swep International (SMATRIX)
   (Zadeva T-264/17)
   (2017/C 221/49)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Uponor Innovation AB (Borås, Švedska) (zastopnik: A. Kylhammar, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Swep International AB (Landskrona, Švedska)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka EU „SMATRIX“ – Prijava št. 12 540 431

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 1. marca 2017 v zadevi R 236/2016-2

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov;

               —

               naloži družbi SWEP International, naj tožeči stranki nadomesti stroške, ki jih je imela pred oddelkom za ugovore in odborom za pritožbe.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-132/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van eerste aanleg te Leuven (Belgija) 15. marca 2010 – 1. Olivier Paul Louis Halley, 2. Julie Jacqueline Marthe Marie Halley et 3. Marie Joëlle Armel Halley proti državi Belgiji

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/27

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van eerste aanleg te Leuven (Belgija) 15. marca 2010 – 1. Olivier Paul Louis Halley, 2. Julie Jacqueline Marthe Marie Halley et 3. Marie Joëlle Armel Halley proti državi Belgiji
   (Zadeva C-132/10)
   2010/C 134/41
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank van eerste aanleg te Leuven

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Olivier Paul Louis Halley, Julie Jacqueline Marthe Marie Halley in Marie Joëlle Armel Halley

      Tožena stranka: država Belgija

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je člen 137(1), alinea 2, zakonika o davku na zapuščino v zvezi s členom 111 zakonika o davku na zapuščino, na podlagi katerih je zastaralni rok za davek na dediščino za imenske delnice dve leti, če je kraj dejanske uprave družbe v Belgiji, medtem ko je zastaralni rok deset let, če kraj dejanske uprave družbe ni v Belgiji, združljiv s členi 26, 49, 63 in 65 Pogodbe o delovanju Evropske unije?


title: Zadeva T-276/11: Tožba, vložena 31. maja 2011 – Carlotti proti Parlamentu

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/33

         Tožba, vložena 31. maja 2011 – Carlotti proti Parlamentu
   (Zadeva T-276/11)
   2011/C 232/59
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Marie-Arlette Carlotti (Marseille, Francija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal in D. Abreu Caldas, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi in razsodi,

                           —

                           da je sklep predsedstva Evropskega parlamenta z dne 1. aprila 2009, o spremembi dodatnega prostovoljnega pokojninskega sistema poslancev Evropskega parlamenta nezakonit;

                           —

                           izpodbijana odločba se razglasi za nično;

                           —

                           Parlamentu se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   S to tožbo se predlaga razglasitev ničnosti odločbe z dne 28. marca 2011 s katero je bila tožeči stranki zavrnjena pravica do dodatne pokojnine pri 60. letih (od februarja 2012), ki je bila sprejeta na podlagi sklepa Evropskega parlamenta z dne 1. aprila 2009 o spremembi dodatnega prostovoljnega pokojninskega sistema poslancev Evropskega parlamenta.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: poseg v pravice, pridobljene iz naslova zakonodajnih aktov in kršitev načela pravne varnosti;

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev načel enakega obravnavanja in sorazmernosti, ker sklep z dne 1. aprila 2009 in izpodbijana odločba za tri leta dvigujeta starost, ki je potrebna za pridobitev pravice do pokojnine brez prehodnih ukrepov;

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 29 Pravilnika o povračilu stroškov in nadomestilih poslancem Evropskega parlamenta, ki določa, da kvestorji in generalni sekretar skrbijo za razlago in strogo uporabo tega pravilnika;

               4.

               Četrti tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji, ki je podana pri Sklepu Predsedstva Evropskega parlamenta z dne 1.aprila 2009 s katerim je bila spremenjena ureditev, ki je podlaga za izpodbijano odločbo, saj temelji na neutemeljeni presoji finančnega stanja pokojninskih skladov;

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev dobre vere pri izpolnjevanju pogodb in ničnost določil, ki omogočajo enostransko določanje pravic.


title: Zadeva T-127/05: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 9. januarja 2007 — Lootus Teine Osaühing proti Svetu Evropske unije ( Ničnostna tožba — Uredba (ES) št. 2269/2004 in Uredba (ES) št. 2270/2004 — Ribolov — Možnosti ribolova globokomorskega staleža rib za države članice, ki so pristopile v Unijo v letu 2004 — Osebe, ki jih Odločba neposredno in posamično zadeva — Nedopustnost )

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/28

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 9. januarja 2007 — Lootus Teine Osaühing proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva T-127/05) (1)

   („Ničnostna tožba - Uredba (ES) št. 2269/2004 in Uredba (ES) št. 2270/2004 - Ribolov - Možnosti ribolova globokomorskega staleža rib za države članice, ki so pristopile v Unijo v letu 2004 - Osebe, ki jih Odločba neposredno in posamično zadeva - Nedopustnost“)
   (2007/C 56/56)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Lootus Teine Osaühing (Lootus) (Tartu, Estonija) (zastopnika: T. Sild in K. Martin, avocats)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: A. de Gregorio Merino in F. Ruggeri Laderchi in A. Westerhof Lörefflerova, zastopniki)

      Intervenient v podporo tožeče stranke: Republika Estonija (zastopnika: L. Uibo in H. Prieß, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: K. Banks, zastopnik)
   Predmet
   Predlog za delno razglasitev ničnosti, na eni strani, Priloge k Uredbi Sveta (ES) št. 2269/2004 z dne 20. decembra 2004 o spremembah Uredbe (ES) št. 2340/2002 in 2347/2002 o možnostih ribolova globokomorskega staleža rib za nove države članice, ki so pristopile v letu 2004 (UL L 396, str. 1), in na drugi strani, dela 2 Priloge k Uredbi Sveta (ES) št. 2270/2004 z dne 22. decembra 2004 o določitvi ribolovnih možnosti za ribiška plovila Skupnosti za določene staleže globokomorskih rib za leti 2005 in 2006 (UL L 396, str. 4), v delu, kjer se te določbe nanašajo na možnosti ribolova, dodeljene Estoniji.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne kot nedopustna.

               2)

               Tožeča stranka nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Svet.

               3)

               Komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 115, 14.5.2005.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 13. januarja 2005 v zadevi C-181/03 P: Albert Nardone proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba — Nekdanji uradnik — Zahteva za invalidsko pokojnino — Pogoji za dodelitev)

text:
               19.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/1

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 13. januarja 2005
   v zadevi C-181/03 P: Albert Nardone proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Pritožba - Nekdanji uradnik - Zahteva za invalidsko pokojnino - Pogoji za dodelitev)
   (2005/C 69/01)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-181/03 P, zaradi pritožbe na podlagi člena 56 Statuta Sodišča, vložene dne 25. aprila 2003, Albert Nardone, nekdanji uradnik Komisije Evropskih skupnosti, stanujoč v Piétrainu (Belgija), (avocat: I. Kletzlen), druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: J. Currall), je Sodišče (prvi senat) v sestavi P. Jann, predsednik senata, A. Rosas, R. Silva de Lapuerta (poročevalka), S. von Bahr in K. Schiemann, sodniki, generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, sodni tajnik: M.-F. Contet, glavna administratorka, dne 13. januarja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               G. Nardonu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 158, 5.7.2003.


title: Zadeva T-214/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. julija 2017 – Sata/EUIPO (4600) (Znamka Evropske unije — Znak, ki je sestavljen izključno iz številk — Prijava besedne znamke Evropske unije 4600 — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisnost — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               28.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/41

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. julija 2017 – Sata/EUIPO (4600)
   (Zadeva T-214/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Znak, ki je sestavljen izključno iz številk - Prijava besedne znamke Evropske unije 4600 - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisnost - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 283/62)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Nemčija) (zastopnik: M.-C. Simon, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Walicka, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe EUIPO z dne 24. februarja 2016 (zadeva R 1942/2015-4) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka 4600 kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Sata GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 232, 27.6.2016.


title: Zadeva C-364/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Barcelona (Španija) 1. avgusta 2012 – Miguel Fradera Torredemer in drugi proti Corporación Uniland, S.A.

text:
               6.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Barcelona (Španija) 1. avgusta 2012 – Miguel Fradera Torredemer in drugi proti Corporación Uniland, S.A.
   (Zadeva C-364/12)
   2012/C 303/30
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Audiencia Provincial de Barcelona

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožniki: Miguel Fradera Torredemer, María Teresa Torredemer Marcet, Enrique Fradera Ohlsen in Alicia Fradera Torredemer

      Nasprotna stranka: Corporación Uniland, S.A.

      Vprašanja za predhodno odločanje

               „1.

               Ali sta člen 101 PDEU (prej člen 81 Pogodbe ES, v povezavi s členom 10) in člen 4(3) PEU združljiva z ureditvijo, kot je ta, ki jo določa predpis, ki ureja tarifo pooblaščencev pred sodiščem, in sicer kraljeva uredba 1373/2003 z dne 7. novembra 2003, ki določa, da se za njihovo plačilo uporablja tarifa ali lestvica najnižjih vrednosti, ki se lahko zvišata ali znižata le za 12 %, in če organi države članice, vključno s sodniki, nimajo dejanske možnosti, da v primeru izjemnih okoliščin odstopijo od najnižjih vrednosti, ki so določene z zakonsko lestvico?

               2.

               Ali se v zvezi z uporabo navedene tarife brez uporabe najnižjih vrednosti, ki jih določa, obstoj velikega nesorazmerja med dejansko opravljenim delom in zneskom nagrade, ki je bila izplačana na podlagi uporabe lestvice ali tarife, lahko šteje za izjemne okoliščine?

               3.

               Ali je člen 56 PDEU (prej člen 49) združljiv z uredbo, ki ureja tarifo pooblaščencev pred sodiščem, in sicer s kraljevo uredbo 1373/2003 z dne 7. novembra 2003?

               4.

               Ali ta ureditev izpolnjuje merili nujnosti in sorazmernosti, na kateri se sklicuje člen 15(3) Direktive 2006/123/ES (1)?

               5.

               Ali člen 6 Evropske konvencije o človekovih pravicah v delu, v katerem določa pravico do poštenega sojenja, vsebuje pravico do učinkovite obrambe zoper določitev nagrade za pooblaščenca, ki je nesorazmerna in ne ustreza dejansko opravljenemu delu?

               6.

               Če je odgovor pritrdilen, ali so določbe španskega zakona o civilnih postopkih, ki stranki, ki ji je bilo naloženo plačilo stroškov, onemogočajo izpodbijanje zneska nagrade za pooblaščenca, ker meni, da je previsok in nesorazmeren z dejansko opravljenim delom, skladne s členom 6 Evropske konvencije?“

      (1)  Direktiva 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu (UL L 376, str. 36).


title: Zadeva F-93/12: Tožba, vložena 6. septembra 2012 – ZZ proti Komisiji

text:
               10.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/23

         Tožba, vložena 6. septembra 2012 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-93/12)
   2012/C 343/39
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: M.-A. Lucas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa, da se pogodba pogodbenega uslužbenca tožeče stranke ne podaljša.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Sklep direktorice Urada za infrastrukturo in logistiko (OIL) z dne 1. decembra 2011, da se pogodba o zaposlitvi tožeče stranke – ki bi se torej končala 15. januarja 2012 – ne podaljša, naj se razglasi za ničen;

               —

               odločitev o potrditvi tega sklepa, kot izhaja iz dopisa direktorice z dne 6. februarja 2012, naj se, kolikor je potrebno, razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži, da mora tožeči stranki za povrnitev njene karierne škode od 15. januarja do 30. junija 2012 plačati znesek, ki ustreza razliki med neto plačo, ki bi jo prejela od OIL, in neto nadomestilom za brezposelnost, ki ga je prejela in ki – začasno ocenjeno – znašajo 11 309 EUR, in da v pokojninski sistem Skupnosti vplača prispevke, ki ustrezajo plači, ki bi jo moral prejeti;

               —

               odredi naj se podaljšanje pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke pri OIL, in sicer za nedoločen čas z učinkom od izteka njene trenutne pogodbe o zaposlitvi;

               —

               podredno, Komisiji naj se naloži, da mora tožeči stranki za povrnitev njene karierne škode, ki bi ji nastala sicer od tega dne dalje, plačati razliko med plačo in pokojninskimi pravicami, ki bi jih pridobila, če bi bila njena pogodba o zaposlitvi pri OIL podaljšana za nedoločen čas, ter med plačo ali nadomestnimi plačili in pokojnino, do katerih bi bila upravičena drugje;

               —

               Komisiji naj se naloži, da mora tožeči stranki plačati odškodnino za nepremoženjsko škodo, ki ji je nastala zaradi nepodaljšanja pogodbe o zaposlitvi pri OIL, v znesku 5 000 EUR;

               —

               Komisiji naj se naloži, da mora tožeči stranki plačati odškodnino za nepremoženjsko škodo, ki ji je nastala zaradi nezakonitosti poročila o oceni za leto 2010, v znesku 5 000 EUR;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-736/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 20. decembra 2016 – Amira in drugi/Komisija in ECB

text:
               20.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/47

         Sklep Splošnega sodišča z dne 20. decembra 2016 – Amira in drugi/Komisija in ECB
   (Zadeva T-736/16) (1)

   (2017/C 053/58)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 475, 19.12.2016.


title: Zadeva C-561/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Obvodní soud pro Prahu 1 (Češka republika) 29. oktobra 2013 – Hoštická a.s. in drugi proti Ministerstvo zemědělství

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Obvodní soud pro Prahu 1 (Češka republika) 29. oktobra 2013 – Hoštická a.s. in drugi proti Ministerstvo zemědělství
   (Zadeva C-561/13)
   2014/C 45/32
   Jezik postopka: češčina

      Predložitveno sodišče

   Obvodní soud pro Prahu 1

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Hoštická a.s., Jaroslav Haškovec, Zemědělské družstvo Senice na Hané

      Tožena stranka: Ministerstvo zemědělství

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 126 Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 (1) razlagati tako, da je ločeno plačilo za sladkor proizvodno nevezano plačilo?

               2.

               Ali je treba člen 126(1) Uredbe Sveta št. 73/2009 razlagati tako, da „meril[a], ki so jih zadevne države članice sprejele v letih 2006 in 2007“, vključujejo reprezentativno obdobje, ki ga je takrat določila država članica na podlagi člena 143ba(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1782/2003 (2), kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 319/2006 (3)?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 73/2009 z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/2003 (UL L 30, str. 16).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) št. 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 40, str. 269).

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 319/2006 z dne 20. februarja 2006 o spremembi Uredbe (ES) št. 1782/2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete (UL L 58, str. 32).


               25.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/8

         Tožba Nadzornega organa Efte proti Kneževini Lihtenštajn, vložena 21. aprila 2015
   (Zadeva E-12/15)
   (2015/C 209/07)
   Nadzorni organ Efte, ki ga zastopata Markus Schneider in Marlene Lie Hakkebo, zastopnika Nadzornega organa Efte, Rue Belliard 35, 1040 Bruselj, Belgija, je 21. aprila 2015 pri Sodišču Efte vložil tožbo proti Kneževini Lihtenštajn.
   Nadzorni organ Efte Sodišču Efte predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Kneževina Lihtenštajn s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov za izvajanje akta iz točk 7a, 7e in 7i Priloge XIX k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov, spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS in Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 85/577/EGS in Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta), kakor je bil navedenemu sporazumu prilagojen s Protokolom št. 1 k Sporazumu EGP, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta in člena 7 Sporazuma EGP;

               2.

               Lihtenštajnu naloži plačilo stroškov postopka.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               Tožba se nanaša na to, da Kneževina Lihtenštajn do najpozneje 24. novembra 2014 ni ukrepala, da bi svojo zakonodajo uskladila z obrazloženim mnenjem Nadzornega organa Efte z dne 24. septembra 2014, saj v svoj nacionalni pravni red ni prenesla Direktive 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov, spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS in Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 85/577/EGS in Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta (v nadaljnjem besedilu: akt), navedene v točkah 7a, 7e in 7i Priloge XIX k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru in kakor je bila navedenemu sporazumu prilagojena s Protokolom št. 1 k Sporazumu EGP.

               —

               Nadzorni organ Efte ugotavlja, da Lihtenštajn s tem, ko v predpisanem roku ni sprejel potrebnih ukrepov za izvajanje akta, ni izpolnil svojih obveznosti iz akta in člena 7 Sporazuma EGP.


title: Zadeva T-507/17: Tožba, vložena 4. avgusta 2017 – Fundación Pedro Barrié de la Maza, Conde de Fenosa/Komisija in SRB

text:
               16.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/39

         Tožba, vložena 4. avgusta 2017 – Fundación Pedro Barrié de la Maza, Conde de Fenosa/Komisija in SRB
   (Zadeva T-507/17)
   (2017/C 347/50)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Fundación Pedro Barrié de la Maza, Conde de Fenosa (La Coruña, Španija) (zastopniki: B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín in B. Fernández García, odvetniki)

      Toženi stranki: Evropska komisija in Enotni odbor za reševanje

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj za nična razglasi:

               —

               sklep (SRB/EES/2017/08), ki ga je Enotni odbor za reševanje sprejel 7. junija 2017, in s katerim je bila določena shema za reševanje v zvezi s finančno institucijo Banco Popular Español, S.A.;

               —

               sklep (EU) 2017/1246 Komisije z dne 7. junija 2017, s katerim je bila potrjena shema za reševanje Banco Popular Español.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim, ki so bili navedeni v zadevah T-478/17, Mutualidad de la Abogacía y Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Enotni odbor za reševanje, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán in Bueno ter SFL/Enotni odbor za reševanje, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija in Enotni odbor za reševanje, T-483/17, García Suárez in drugi/Komisija in Enotni odbor za reševanje, T-484/17, Fidesban in drugi/Junta Única de Resolución, T-497/17, Sáchez del Valle in Calatrava Real State 2015/Komisija in Enotni odbor za reševanje, ter T-498/17, Pablo Alvarez de Linera Granda/Komisija in Enotni odbor za reševanje.


title: Zadeva T-185/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. septembra 2014 – Continental Wind Partners proti UUNT – Continental Reifen Deutschland (CONTINENTAL WIND PARTNERS) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti CONTINENTAL WIND PARTNERS — Prejšnja mednarodna figurativna znamka Continental — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Delna zavrnitev registracije)

text:
               27.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 380/10

         Sodba Splošnega sodišča z dne 11. septembra 2014 – Continental Wind Partners proti UUNT – Continental Reifen Deutschland (CONTINENTAL WIND PARTNERS)
   (Zadeva T-185/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti CONTINENTAL WIND PARTNERS - Prejšnja mednarodna figurativna znamka Continental - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Delna zavrnitev registracije))
   2014/C 380/12
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Continental Wind Partners LLC (Wilmington, Delaware, Združene države Amerike) (zastopnik: O. Bischof, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Pohlmann, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Continental Reifen Deutschland GmbH (Hannover, Nemčija) (zastopniki: S. Gillert, K. Vanden Bossche, B. Köhn-Gerdes in J. Schumacher, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 10. januarja 2013 (zadeva R 2204/2011-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Continental Reifen Deutschland GmbH in Continental Wind Partners LLC.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Continental Wind Partners LLC se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 156, 1.6.2013.


title: Zadeva C-239/04: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. oktobra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 92/43/EGS — Ohranjanje naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst — Člen 6(4) — Posebno ohranitveno območje Castro Verde — Neobstoj alternativnih rešitev)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/4

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. oktobra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-239/04) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 92/43/EGS - Ohranjanje naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst - Člen 6(4) - Posebno ohranitveno območje Castro Verde - Neobstoj alternativnih rešitev)
   (2006/C 326/08)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. van Beek in A. Caeiros)

      Tožena stranka: Portugalska republika (zastopniki: L. Fernandes, agent, J. F. Ganderez in R. Gomes da Silva, advogados)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti — Člen 6(4) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL L 206, str.7) — Izgradnja avtoceste, katere trasa prečka posebno ohranitveno območje za prosto živeče ptice — Obstoj študije o presoji vplivov projekta na okolje, ki ugotavlja obstoj negativnih posledic izbrane trase na okolje — Obstoj alternativnih rešitev izgrajeni trasi
   Izrek

               1)

               Portugalska republika, s tem da je izvedla projekt avtoceste, katere trasa prečka posebno ohranitveno območje (POO) Castro Verde, čeprav je bila presoja vplivov na okolje negativna in ne da bi dokazala, da ni alternativ izbrani trasi, ni izpolnila obveznosti iz člena 6(4) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst, spremenjene z Direktivo 97/62/ES z dne 27. oktobra 1997.

               2)

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 228, 11.9.2004.


title: Zadeva C-609/14: Sklep predsednika devetega senata Sodišča z dne 22. septembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul Sibiu – Romunija) – Nicolae Ilie Nicula/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sibiu, nekdanja Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Sibiu, Administraţia Fondului pentru Mediu, ob udeležbi: Cristina Lenuța Stoica

text:
               19.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 475/14

         Sklep predsednika devetega senata Sodišča z dne 22. septembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul Sibiu – Romunija) – Nicolae Ilie Nicula/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sibiu, nekdanja Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Sibiu, Administraţia Fondului pentru Mediu, ob udeležbi: Cristina Lenuța Stoica
   (Zadeva C-609/14) (1)

   (2016/C 475/20)
   Jezik postopka: romunščina
   Predsednik devetega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 107, 30.3.2015.


title: Zadeva C-437/07: Tožba, vložena 19. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/24

         Tožba, vložena 19. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-437/07)
   (2007/C 297/39)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Zadra in D. Kukovec, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika
   Predloga tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Italijanska republika, s tem da je občina Aquila oddala javno naročilo za gradnje, katerega predmet je bil načrtovanje in izvedba tramvaja s pnevmatikami za javni promet v mestu Aquila, v postopku, kot je „financiranje projekta“, ki je namenjen podelitvi koncesije za gradnje, in spremenila začetni projekt iz javnega naročila po objavi obvestila o naročilu, ni izpolnila obveznosti iz Direktive Sveta 93/37/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje (1) in zlasti iz njenih členov 7 in 11 ter členov 43 ES in 49 ES in načel preglednosti ter prepovedi diskriminacije, ki sta del teh členov;

               —

               Italijanski republiki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Občina Aquila je oddala javno naročilo za gradnje, katerega predmet je bilo načrtovanje in izvedba tramvaja s pnevmatikami za javni promet v mestu Aquila, na podlagi postopka za „financiranje projekta“, ki je namenjen podelitvi koncesije za gradnje in ne javnega naročila za gradnje. Navedena občina je prav tako spremenila začetni projekt na podlagi javnega naročila po objavi obvestila o naročilu.
   Po mnenju Komisije je dogovor, sklenjen med občino in skupino, ki je začela z delom na tem področju, javno naročilo za gradnje v smislu prava Skupnosti. Zato je oddaja takega javnega naročila v postopku, kot je „financiranje projekta“, namenjenem podelitvi koncesije za gradnje, v nasprotju z določbami iz Direktive 93/37 in zlasti z njenima členoma 7 in 11. Poleg tega je sprememba začetnega projekta iz javnega naročila po objavi obvestila o naročilu v nasprotju z načeli preglednosti in prepovedi diskriminacije, na katerih temeljita pravica do ustanavljanja in svoboda opravljanja storitev iz členov 43 ES in 49 ES.

      (1)  UL L 199, str. 54.


title: Združeni zadevi C-286/09 in C-287/09: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 9. julija 2010 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Corte d'appello di Roma – Italija) – Luigi Ricci (C-286/09), Aduo Pisaneschi (C-287/09) proti Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika — Uradniki — Starostna pokojnina — Seštevanje zavarovalnih dob — Člen 11 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom — Upoštevanje obdobja zaposlitve pri Evropskih skupnostih — Člen 10 ES)

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/14

      Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 9. julija 2010 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Corte d'appello di Roma – Italija) – Luigi Ricci (C-286/09), Aduo Pisaneschi (C-287/09) proti Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)
      (Združeni zadevi C-286/09 in C-287/09) (1)

      (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika - Uradniki - Starostna pokojnina - Seštevanje zavarovalnih dob - Člen 11 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom - Upoštevanje obdobja zaposlitve pri Evropskih skupnostih - Člen 10 ES)
      (2010/C 288/21)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Corte d'appello di Roma

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: Luigi Ricci (C-286/09), Aduo Pisaneschi (C-287/09)

         Tožena stranka: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

         Predmet

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Corte d'appello di Roma – Razlaga Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti – Razlaga členov 17 ES, 39 ES in 42 ES – Dajatev za starost – Seštevanje zavarovalnih dob – Neupoštevanje obdobja vključenosti v skupni sistem zdravstvenega zavarovanja Evropskih skupnosti

         Izrek

      Člen 10 ES v povezavi s Kadrovskimi predpisi za uradnike Evropskih skupnosti je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, na podlagi katere za pridobitev pravice do starostne pokojnine v okviru nacionalnega sistema ni mogoče upoštevati delovne dobe, ki jo je državljan Unije dopolnil pri instituciji Unije, kot je Komisija Evropskih skupnosti, ali pri organu Unije, kot je Ekonomsko-socialni odbor, ne glede na to, ali gre za predčasno upokojitev ali pa za redno upokojitev zadevne osebe.

         (1)  UL C 233, 26.9.2009.


title: Zadeva T-72/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. novembra 2011 – Groupe Gascogne proti Komisiji ( „Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg industrijskih plastičnih vreč — Odločba, s katero je bila ugotovljena kršitev člena 81 ES — Odgovornost za kršitveno ravnanje — Globe — Najvišja meja 10 % prometa — Sorazmernost“ )

text:
               7.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/11

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. novembra 2011 – Groupe Gascogne proti Komisiji
   (Zadeva T-72/06) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg industrijskih plastičnih vreč - Odločba, s katero je bila ugotovljena kršitev člena 81 ES - Odgovornost za kršitveno ravnanje - Globe - Najvišja meja 10 % prometa - Sorazmernost)
   2012/C 6/15
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeči stranki: Groupe Gascogne SA (St. Paul-lès-Dax, Francija) (zastopniki: sprva C. Lazarus, nato P. Hubert in E. Durand, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva F. Castillo de la Torre in F. Arbault, nato F. Castillo de la Torre in N. von Lingen, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za delno razglasitev ničnosti in spremembo Odločbe Komisije C(2005) 4634 konč. z dne 30. novembra 2005 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES (Zadeva COMP/F/38.354 – Industrijske vreče), glede omejevalnega sporazuma na trgu industrijskih plastičnih vreč, ter podredno, zahteva za spremembo te odločbe.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Groupe Gascogne SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 96, 22.4.2006.


title: Zadeva T-836/16: Tožba, vložena 30. novembra 2016 – Republika Poljska/Komisija

text:
               30.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/54

         Tožba, vložena 30. novembra 2016 – Republika Poljska/Komisija
   (Zadeva T-836/16)
   (2017/C 030/62)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Republika Poljska (zastopnik: B. Majczyna)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj

               —

               Sklep Komisije z dne 19. septembra 2016 o državni pomoči SA.44351 (2016/C) (ex 2016/EO) – Poljska – poljski davki pri maloprodaji, ki je notificiran pod dokumentarno številko C(2016) 5596, razglasi za ničen, in

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: napačna opredelitev poljskega davka pri maloprodaji kot državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, z očitno napačno presojo pogojev selektivnosti.

                           —

                           Za poljski davek pri maloprodaji na prvi pogled ni mogoče šteti, da je selektiven, ker v svoji strukturi ne izkazuje odstopanj od referenčnega sistema, ki je merodajen za ta davek; progresivne davčne stopnje so neločljivi del referenčnega sistema za ta davek.

                           —

                           Tudi ob predpostavki, da obe progresivni davčni stopnji nista sestavni del referenčnega sistema, ki je merodajen za poljski davek pri maloprodaji, bi se domnevalo, da je vsaj najpogosteje uporabljena davčna stopnja sestavni del referenčnega sistema; poleg tega progresivne davčne stopnje niso pomenile izjeme v korist določenih podjetij, ki so bila z vidika glavnega cilja tega davka v podobnem dejanskem in pravnem položaju, kot preostala podjetja.

                           —

                           Progresivne stopnje in prag za davčno osnovo za poljski davek pri maloprodaji so v vsakem primeru združljivi z načelom sorazmernosti.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 13(1) Uredbe (EU) št. 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije in načela sorazmernosti z odreditvijo takojšnjega odloga uporabe progresivnih stopenj poljskega davka pri maloprodaji.

                           —

                           Ni bilo razloga za odreditev odloga uporabe, saj naj bi obstajal resen dvom glede selektivnosti poljskega davka pri maloprodaji.

                           —

                           Ni bilo razloga za odreditev odloga uporabe, saj Komisija ni dokazala zadostnih negativnih učinkov uporabe poljskega davka pri maloprodaji.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: pomanjkljiva in nezadostna utemeljitev izpodbijanega sklepa

                           —

                           Izpodbijani sklep ni primeren in v zadostni meri utemeljen v delu, v katerem se presojajo predpostavke selektivnosti poljskega davka pri maloprodaji.

                           —

                           Izpodbijani sklep ni primeren in ni dovolj utemeljen, v kolikor se z njim odredi takojšen začasni odlog uporabe progresivnih davčnih stopenj za poljski davek pri maloprodaji.


title: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 12. maja 2005 v zadevi C-42/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe College van Beroep voor het bedrijfsleven): Maatschap J. B. en R. A. M. Elshof proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit 1 (Slinavka in parkljevka — Uredba ES št. 1046/2001 — Odobritev pomoči ob dostavi živali zaradi njihovega uničenja — Zgornja meja pomoči, določena glede na povprečno težo živali na serijo)

text:
               9.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/3

      SODBA SODIŠČA

   (četrti senat)
   z dne 12. maja 2005
   v zadevi C-42/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe College van Beroep voor het bedrijfsleven): Maatschap J. B. en R. A. M. Elshof proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit 1 (1)

   (Slinavka in parkljevka - Uredba ES št. 1046/2001 - Odobritev pomoči ob dostavi živali zaradi njihovega uničenja - Zgornja meja pomoči, določena glede na povprečno težo živali na serijo)
   (2005/C 171/06)
   Jezik postopka: nizozemščina
   V zadevi C-42/04, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče z odločbo College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemska) z dne 23. januarja 2004, ki je prispela na Sodišče dne 3. februarja 2004, v postopku Maatschap J. B. en R. A. M. Elshof proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit, je Sodišče (četrti senat), v sestavi M. K. Lenaerts (poročevalec), predsednik senata, N. Colneric, sodnica, in M. E. Levits, sodnik, generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, sodni tajnik: M.-F. Contet, glavna administratorka, dne 12. maja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Pojem „serija“ v smislu člena 4(3) Uredbe Komisije (ES) št. 1046/2001 z dne 30. maja 2001 o sprejemu izjemnih ukrepov v podporo trgom v sektorju govejega in telečjega mesa na Nizozemskem se nanaša na vsa teleta, ki jih posamezni proizvajalec zaradi njihovega uničenja dostavi istega dne v okviru iste prodaje.

      (1)  UL C 85, 3.4.2004.


title: Zadeva C-53/14 P: Pritožba, ki jo je JAS Jet Air Service France (JAS) vložila 4. februarja 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 3. decembra 2013 v zadevi T-573/11, JAS Jet Air Service France proti Komisiji

text:
               7.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/22

         Pritožba, ki jo je JAS Jet Air Service France (JAS) vložila 4. februarja 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 3. decembra 2013 v zadevi T-573/11, JAS Jet Air Service France proti Komisiji
   (Zadeva C-53/14 P)
   2014/C 102/31
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: JAS Jet Air Service France (JAS) (zastopnika: T. Gallois in E. Dereviankine, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča, kakor izhaja iz izreka sodbe z dne 3. decembra 2013 v zadevi T-573/11;

               —

               ugodi predlogu, ki ga je družba JAS Jet Air Service France navedla na prvi stopnji, za razglasitev ničnosti Sklepa Evropske komisije z dne 5. avgusta 2011 v zadevi REM 01/2008, s katerim je bila zavrnjena zahteva za odpust uvoznih dajatev v znesku 1 001 778,20 EUR, ki jo je ta družba vložila 24. januarja 2008;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev svoje pritožbe zoper sodbo, s katero je Splošno sodišče potrdilo Sklep Komisije z dne 5. avgusta 2011, s katerim je bila zavrnjena zahteva pritožnice za odpust uvoznih dajatev, navaja dva razloga.
   Na prvem mestu pritožnica Splošnemu sodišču očita, da je kršilo člen 13 Uredbe (EGS) št. 1430/79 (1) in člen 239 carinskega zakonika skupnosti (2) s tem, da ni priznalo obstoja „posebnega položaja“, ki bi omogočal zahtevan odpust. Splošno sodišče naj bi menilo, da položaj pritožnice ni primerljiv položaju družbe CALBERSON BV (zadeva REM 10/01), ki ji je Komisija odobrila odpust.
   Na drugem mestu pritožnica meni, da je Splošno sodišče zgoraj navedena člena kršilo s tem, da za priznanje „posebnega položaja“ ni upoštevalo nedelovanja na ravni notranjega postopka za izdajo in nadzor dovoljenj za uvoz brez DDV, imenovanih AI2 (člen 275 francoskega splošnega davčnega zakonika in njegovih izvedbenih določb). Splošno sodišče naj bi obrnilo dokazno breme in tako kršilo splošna pravna načela s tem, da je menilo, da mora pritožnica natančno dokazati posledice navedenega nedelovanja.

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 1430/79 z dne 2. julija 1979 o povračilu ali odpustu uvoznih ali izvoznih dajatev (UL L 175, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 4, str. 307)


title: Zadeva C-260/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 18. junija 2008 vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) – HEKO Industrieerzeugnisse GmbH proti Bundesfinanzdirektion West

text:
               27.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 18. junija 2008 vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) – HEKO Industrieerzeugnisse GmbH proti Bundesfinanzdirektion West
   (Zadeva C-260/08)
   (2008/C 247/04)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesfinanzhof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: HEKO Industrieerzeugnisse GmbH

      Tožena stranka: Bundesfinanzdirektion West
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali se za bistveno predelavo ali obdelavo, ki v skladu s členom 24 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (1) utemeljuje nepreferenčno poreklo blaga iz postavke 7312 kombinirane nomenklature, šteje le takšna predelava ali obdelava, ki ima za posledico, da je treba proizvod, ki pri tem nastane, uvrstiti pod drugo postavko kombinirane nomenklature?

      (1)  UL L 302, str. 1.


title: Zadeva T-564/12: Tožba, vložena 26. decembra 2012 – Ministry of Energy of Iran proti Svetu

text:
               23.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/21

         Tožba, vložena 26. decembra 2012 – Ministry of Energy of Iran proti Svetu
   (Zadeva T-564/12)
   2013/C 55/38
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ministry of Energy of Iran (Teheran, Iran) (zastopnik: M. Lester, Barrister)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Sveta 2012/635/SZVP z dne 15. oktobra 2012 (1) in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 945/2012 z dne 15. oktobra 2012 (2) razglasi za nična v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: nobeno od pravnih meril za uvrstitev tožeče stranke naj ne bi bilo izpolnjeno, Svet naj bi storil očitno napako s tem, da je menil, da je katero koli merilo za uvrstitev izpolnjeno, uvrstitev pa naj bi temeljila na očitno napačno ugotovljenem dejanskem stanju.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Svet naj ne bi ustrezno oziroma dovolj obrazložil vključitve tožeče stranke v izpodbijana ukrepa.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Svet naj ne bi varoval pravici tožeče stranke do obrambe in do učinkovitega sodnega nadzora.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Svet naj bi z odločitvijo, da tožečo stranko uvrsti na seznam, brez utemeljitve in nesorazmerno kršil njene temeljne pravice, vključno s pravico do varstva lastnine, poslovne dejavnosti in ugleda.

      (1)  Sklep Sveta 2012/635/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 282, str. 58).

      (2)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 945/2012 z dne 15. oktobra 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 282, str. 16).


title: Zadeva F-92/11: Tožba, vložena 23. septembra 2011 – ZZ proti EESO

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/46

         Tožba, vložena 23. septembra 2011 – ZZ proti EESO
   (Zadeva F-92/11)
   2011/C 347/86
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti sklepa EESO, s katerim sta bili zavrnjeni zahtevi tožeče stranke, naj se priznajo napake, storjene v zvezi z njo, saj ji ni bila ponujena pomoč in je bila kršena dolžnost skrbnega ravnanja, in naj se sprejmejo ukrepi, s katerimi bo oznanjena njena delovna uspešnost in sposobnosti, ter s katerim je bil zavrnjen odškodninski zahtevek.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Sklep generalnega sekretarja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora z dne 14. junija 2011 (OPI/EESO) o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke, s katero je zahtevala, naj se priznajo napake, storjene v zvezi z njo, saj ji ni bila ponujena pomoč in je bila kršena dolžnost skrbnega ravnanja, in naj se sprejmejo ukrepi, s katerimi bo oznanjena njena delovna uspešnost in sposobnosti, zlasti njena sposobnost vodenja administrativne enote ter upravljanja z njenimi človeškimi in finančnimi viri, naj se razglasi za ničen;

               —

               EESO naj se na podlagi nepremoženjske škode, ki izhaja iz kršitve dolžnosti skrbnega ravnanja OPI, naloži plačilo zneska 15 000 EUR;

               —

               EESO naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-54/06: Tožba, vložena  22. februarja 2006  — Kendrion proti Komisiji

text:
               22.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/20

         Tožba, vložena 22. februarja 2006 — Kendrion proti Komisiji
   (Zadeva T-54/06)
   (2006/C 96/36)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Kendrion N. V. (Zeist, Nizozemska) (zastopnika: P. Glazener in C.C. Meijer, lawyers)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke
   Tožeča stranka predlaga Sodišču, naj:

               —

               Odločbo, naslovljeno na tožečo stranko v celoti ali delno razglasi za nično, inter alios;

               —

               Globo, naloženo tožeči stranki razglasi za nično ali jo zniža;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija Odločbo Komisije z dne 30. novembra 2005 v postopku na podlagi člena 81 Pogodbe ES (zadeva št. COMP/F/38.354 — Industrijske vreče), s katero je bila tožeča stranka spoznana za krivo kršitve konkurenčnih pravil in ji je bila naložena globa.
   V podporo svoji tožbi, tožeča stranka zatrjuje kršitev člena 81 ES, člena 253 ES in člena 15(2) Uredbe št. 1/2003, ker naj izrek odločbe ne bi bil v skladu z njeno obrazložitvijo. Tožeča stranka trdi, da medtem ko v obrazložitvi izpodbijane odločbe ni obdolžena individualne udeležbe pri kršitvi, pa je v izreku obdolžena kršitve člena 81 ES.
   Tožeča stranka nadalje trdi, da je bil kršen člen 81 ES, člen 253 ES in člen 23(2) Uredbe št. 1/2003, ker naj bi Komisija napačno predpostavila, da sta tožeča stranka in Fardem Packaging B.V. predstavljala ekonomsko celoto, pri čemer je bila tožeči stranki po krivem naložena globa, zaradi kršitve, ki jo je storilo podjetje Fardem Packaging.
   Tožeča stranka trdi, da je Komisija prav tako kršila člen 81 ES, člen 253 ES in člen 23(2) Uredbe št. 1/2003 in splošna pravna načela, vključno z dolžnostjo skrbnega ravnanja, prepovedjo samovoljnega ukrepanja ter načeli enakosti in sorazmernosti.
   Tožeča stranka nadalje navaja, da je Komisija, v nasprotju z drugimi odločbami Komisije, v katerih matično podjetje ni bilo spoznano za odgovornega, tožečo stranko spoznala za odgovorno kršitve, ki jo je storilo podjetje Fardem Packaging. Nadalje je bila tožeči stranki, ki je bila kot matično podjetje, spoznana za solidarno odgovorno, naložena globa, ki je bila višja od globe njenega hčerinskega podjetja, ki je storilo kršitev. Tožeča stranka nadalje navaja, da je bila obravnavana drugače od drugih matičnih podjetij, ki so bila solidarno odgovorna za kršitve, ki so jih storila njihova hčerinska podjetja. Pri globi, naloženi tožeči stranki sta, kot trdi, kršeni načeli sorazmernosti in dolžnosti skrbnega ravnanja.
   Tožeča stranka nazadnje trdi, da so bile kršene smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in člena 65(5) Pogodbe ESPJ, zlasti zaradi tega, ker se člen 5(b) teh smernic ni uporabil. Tožeča stranka trdi, da Komisija ni pravilno upoštevala posebnih značilnosti podjetja.


title: Zadeva C-195/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour constitutionnelle (prej Cour d'arbitrage) (Belgija) 26. aprila 2012 – I.B.V. & Cie SA (Industrie du bois de Vielsalm & Cie SA) proti Région wallonne

text:
               7.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 200/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour constitutionnelle (prej Cour d'arbitrage) (Belgija) 26. aprila 2012 – I.B.V. & Cie SA (Industrie du bois de Vielsalm & Cie SA) proti Région wallonne
   (Zadeva C-195/12)
   2012/C 200/12
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour constitutionnelle (prej Cour d'arbitrage)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: I.B.V. & Cie SA (Industrie du bois de Vielsalm & Cie SA)

      Tožena stranka: Région wallonne

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 7 Direktive 2004/8/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o spodbujanju soproizvodnje, ki temelji na rabi koristne toplote, na notranjem trgu z energijo in o spremembi Direktive 92/42/EGS (1), po potrebi v povezavi s členoma 2 in 4 Direktive 2001/77/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. septembra 2001 o spodbujanju proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije na notranjem trgu z električno energijo (2) ter s členom 22 Direktive 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, spremembi in poznejši razveljavitvi direktiv 2001/77/ES in 2003/30/ES (3), ob upoštevanju splošnega načela enakega obravnavanja, člena 6 Pogodbe o Evropski uniji ter členov 20 in 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da:

                           (a)

                           se uporablja le za naprave za soproizvodnjo z visokim izkoristkom v smislu Priloge III k navedeni direktivi;

                           (b)

                           predpisuje, dovoljuje ali prepoveduje, da bi bil ukrep podpore, kakršen je ukrep iz člena 38(3) odloka valonske regije z dne 12. aprila 2001 v zvezi z organizacijo regionalnega trga z električno energijo, na voljo za vse naprave za soproizvodnjo, ki pridobivajo energijo predvsem iz biomase in izpolnjujejo pogoje iz tega člena, razen naprav za soproizvodnjo, ki pridobivajo energijo predvsem iz lesa ali lesnih odpadkov?

               2.

               Ali je odgovor drugačen, če naprava za soproizvodnjo pridobiva energijo predvsem le iz lesa ali predvsem le iz lesnih odpadkov?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 12, zvezek 3, str. 3.

      (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 12, zvezek 2, str. 121.

      (3)  UL L 140, str. 16.


title: Zadeva C-85/16 P: Pritožba, ki jo je Kenzo Tsujimoto vložil 12. februarja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 2. decembra 2015 v zadevi T-414/13, Kenzo Tsujimoto/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

text:
               12.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 335/27

         Pritožba, ki jo je Kenzo Tsujimoto vložil 12. februarja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 2. decembra 2015 v zadevi T-414/13, Kenzo Tsujimoto/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
   (Zadeva C-85/16 P)
   (2016/C 335/36)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Kenzo Tsujimoto (zastopniki: A. Wenninger-Lenz, M. Ring, odvetnici, W. von der Osten-Sacken, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, Kenzo

      Predlogi

   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 2. decembra 2015 v zadevi T-414/13;

               —

               dokončno odloči o sporu;

               —

               EUIPO in družbi Kenzo S.A. naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški postopka pred odborom za pritožbe.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

                     Kršitev člena 76 (2) Uredbe o znamki Skupnosti

               Oba ugovora, ki ju je podala družba KENZO S.A., temeljita na členu 8(5) Uredbe o znamki Skupnosti (1). V obeh zadevah je odbor za pritožbe v utemeljitev trditev o ugledu upošteval dokaze, ki jo je vložnik ugovora podal pred oddelkov za ugovore, zato da bi dokazal resno in dejansko uporabo znamke. Ni sporno, da so bili zadevni dokumenti predloženi po poteku roka za predložitev dokazov glede obstoja, veljavnosti in obsega varstva prejšnjih pravic iz pravila 19 (1) Izvedbene uredbe. Iz pravil 19(1), (2) in 20(1) Izvedbene uredbe (2) je razvidno, da je treba ugovor na podlagi člena 8(5) zavrniti, če vložnik ugovora ne dokaže ugleda prejšnje znamke v roku, ki ga določi EUIPO. Vendar pa je Splošno sodišče ugotovilo, da ima EUIPO diskrecijo glede tega ali je treba zadevne dokaze upoštevati v zvezi z utemeljitvijo trditve o obstoju ugleda znamke in da je odbor za pritožbe upošteval in izvrševal svojo diskrecijo in podal ustrezno obrazložitev za upoštevanje teh dokazov. Pritožnik pa meni, da je pri presoji Splošnega sodišča, ki odboru za pritožbe priznava diskrecijo, podana napačna uporaba prava in pomeni kršitev pravil 19(1), (2) in 20(1) Izvedbene uredbe.
               Pritožnik je seznanjen s tem, da druge stranke v postopku trdijo, da je treba dopustnost dokumentov, ki so predloženi v utemeljitev trditve obstoja ugleda, presojati na podlagi pravila št. 50(1)(iii) Izvedbene uredbe, kot posebnega procesnega pravila pred odborom za pritožbe, in ne na podlagi pravila 20(1) te uredbe.
               Tudi če bi bilo na diskrecijo odbora za pritožbe mogoče sklepati na podlagi pravila 50(1)(iii) Izvedbene uredbe, naj bi odbor za pritožbe to diskrecijo napačno izvrševal, Splošno sodišče pa naj bi napačno uporabilo člen 76(2) s tem, da je za presojo odbora za pritožbe grede nerazdružljive zveze med dokazom o resni in dejanski uporabi in dokazom obstoja ugleda štelo, da pomeni pravilno izvrševanje diskrecije tega odbora. Odbor za pritožbe naj ne bi določil niti obsega svoje diskrecije, torej ali treba v tej zadevi diskrecijo izvrševati restriktivno ali ne. Če bi odbor za pritožbe svojo diskrecijo izvrševal pravilno, bi moral priznati, da je treba diskrecijo v skladu s sodbo Rintisch (C-120/12 P, Bernhard Rintisch/UUNT) izvrševati restriktivno. V konkretnih okoliščinah, bi bil edini način za pravilno izvrševanje diskrecije neupoštevanje dokumentov v utemeljitev trditve o obstoju ugleda. Splošno sodišče naj bi prezrlo dejstvo, da je odbor za pritožbe napačno določil obseg svoje diskrecije in ni uporabil svoje diskrecije v tem obsegu, s tem pa je kršil člen 76(2) Uredbe o znamki Skupnosti.

               2.

                     Kršitev člena 8(5) Uredbe o znamki Skupnosti

               Pritožnik navaja, da Splošno sodišče ni primerjalo znamk „KENZO“ in „KENZO ESTATE“ kot celote in tako kršilo člen 8(5) Uredbe o znamki Skupnosti. Poleg tega pritožnik navaja, da je Splošno sodišče potrdilo trditev o obstoju ugleda na podlagi dokumentov, kateri se na podlagi pravilne uporabe prava in pravilnega izvrševanje diskrecije s strani odbora za pritožbe, ne bi smeli uporabiti. Pritožnik poleg tega trdi, da Splošno sodišče ni izvedlo potrebne celostne presoje, ko je ugotovilo, da bi bila izpodbijana znamka verjetno lahko asociirana s prejšnjo znamko in bi na nepošten način izkoriščala ugled prejšnje znamke. Nazadnje, pritožnik navaja, da sta odbor za pritožbe in Splošno sodišče storila napako z ugotovitvijo, da pritožnik, ni dokazal „pravega razloga“ v smislu člena 8(5) Uredbe o znamki Skupnosti.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (UL L 303, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 189)


title: Združeni zadevi C-581/10 in C-629/10: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 23. oktobra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Köln – Nemčija, High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Združeno kraljestvo) – Emeka Nelson, Bill Chinazo Nelson, Brian Cheimezie Nelson proti Deutsche Lufthansa AG (C-581/10), TUI Travel plc, British Airways plc, easyJet Airline Company Ltd, International Air Transport Association proti Civil Aviation Authority (C-629/10) (Zračni promet — Uredba (ES) št. 261/2004 — Členi od 5 do 7 — Montrealska konvencija — Člena 19 in 29 — Pravica do odškodnine pri zamudi leta — Skladnost)

text:
               22.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/3

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 23. oktobra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Köln – Nemčija, High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Združeno kraljestvo) – Emeka Nelson, Bill Chinazo Nelson, Brian Cheimezie Nelson proti Deutsche Lufthansa AG (C-581/10), TUI Travel plc, British Airways plc, easyJet Airline Company Ltd, International Air Transport Association proti Civil Aviation Authority (C-629/10)
   (Združeni zadevi C-581/10 in C-629/10) (1)

   (Zračni promet - Uredba (ES) št. 261/2004 - Členi od 5 do 7 - Montrealska konvencija - Člena 19 in 29 - Pravica do odškodnine pri zamudi leta - Skladnost)
   2012/C 399/04
   Jezika postopka: nemščina in angleščina

      Predložitveni sodišči

   Amtsgericht Köln, High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Emeka Nelson, Bill Chinazo Nelson, Brian Cheimezie Nelson (C-581/10), TUI Travel plc, British Airways plc, easyJet Airline Company Ltd, International Air Transport Association (C-629/10)

      Toženi stranki: Deutsche Lufthansa AG (C-581/10), Civil Aviation Authority (C-629/10)

      Predmet

   (Zadeva C-581/10)
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Amtsgericht Köln – Razlaga člena 7 Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL L 46, str. 1) – Pravica do odškodnine ob zamudi leta – Skladnost te pravice s prepovedjo kaznovalne ali odvračilne odškodnine iz člena 29 Konvencije o poenotenju nekaterih pravil za mednarodni letalski prevoz (Montrealska konvencija), odobrene s Sklepom Sveta z dne 5. aprila 2001 (UL L 194, str. 38)
   (Zadeva C-629/10)
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Razlaga členov 5, 6 in 7 Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL L 46, str. 1) – Pravica do odškodnine ob zamudi – Učinek sodbe Sodišča z dne 19. novembra 2009 v združenih zadevah Sturgeon (C-402/07 in C-432/07)

      Izrek

               1.

               Člene od 5 do 7 Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 je treba razlagati tako, da so potniki, katerih let je imel zamudo, na podlagi te uredbe upravičeni do odškodnine, če zaradi takega leta izgubijo tri ure ali več, kar pomeni, da prispejo v končni namembni kraj tri ure ali več po prvotno načrtovanem času prihoda letalskega prevoznika. Zaradi take zamude pa potniki nimajo pravice do odškodnine, če lahko letalski prevoznik dokaže, da so za odpoved ali veliko zamudo leta krive izredne razmere, ki se jim ne bi bilo mogoče izogniti, tudi če bi bili sprejeti vsi ustrezni ukrepi, to je okoliščine, nad katerimi letalski prevoznik nima dejanskega nadzora.

               2.

               Pri proučitvi vprašanj za predhodno odločanje ni bil ugotovljen noben element, ki bi lahko vplival na veljavnost členov od 5 do 7 Uredbe št. 261/2004.

      (1)  UL C 72, 5.3.2011.

      UL C 89, 19.3.2011.


title: Zadeva F-8/05 REV: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 20. septembra 2011 – Fouwels in drugi proti Komisiji (Javni uslužbenci — Postopek — Zahteva za revizijo — Člen 119 Poslovnika Splošnega sodišča — Odločba Splošnega sodišča — Zahteva za revizijo, ki se nanaša na sklep o izbrisu zaradi umika — Pravnomočnost — Odsotnost — Nedopustnost, ugotovljena po uradni dolžnosti)

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/33

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 20. septembra 2011 – Fouwels in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-8/05 REV)
   (Javni uslužbenci - Postopek - Zahteva za revizijo - Člen 119 Poslovnika Splošnega sodišča - Odločba Splošnega sodišča - Zahteva za revizijo, ki se nanaša na sklep o izbrisu zaradi umika - Pravnomočnost - Odsotnost - Nedopustnost, ugotovljena po uradni dolžnosti)
   2011/C 340/64
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Martine Fouwels in drugi (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz in A. Blot, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in G. Berscheid, zastopnika)

      Intervenient v podporo toženi stranki: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in J. Herrmann, zastopnika)

      Predmet

   Zahteva za revizijo, ki jo je vložila tožeča stranka zoper sklep prvega senata Sodišča za uslužbence z dne 16. septembra 2010 v združenih zadevah F-8/05 in F-10/05.

      Izrek

               1.

               Zahteva za revizijo se zavrne kot nedopustna.

               2.

               Vlagatelji zahteve za revizijo nosijo stroške Komisije.

               3.

               Svet Evropske unije, intervenient v postopku z revizijo, nosi svoje stroške.


title: Zadeva T-302/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 18. aprila 2008 – Maison de l'Europe Avignon Méditerranée proti Komisiji ( Arbitražna klavzula – Odprtje informacijske točke Evropa – Pogodba, sklenjena med Komisijo in tožečo stranko – Očitna nepristojnost Sodišča prve stopnje – Tožba očitno neutemeljena )

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/34

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 18. aprila 2008 – Maison de l'Europe Avignon Méditerranée proti Komisiji
   (Zadeva T-302/04) (1)

   („Arbitražna klavzula - Odprtje informacijske točke Evropa - Pogodba, sklenjena med Komisijo in tožečo stranko - Očitna nepristojnost Sodišča prve stopnje - Tožba očitno neutemeljena“)
   (2008/C 171/61)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Maison de l'Europe Avignon Méditerranée (Avignon, Francija) (zastopnik: F. Martineau, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J.-F. Pasquier in E. Manhaeve)
   Predmet
   Tožba na podlagi arbitražne klavzule, s katero naj se Komisiji naloži, da tožeči stranki plača skupni znesek v višini 394 066,76 eurov zaradi domnevne neizpolnitve pogodbenih obveznosti, ki jih ima v skladu s pogodbo o odprtju informacijske točke Evropa v Avignonu.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Maison de l'Europe Avignon Méditerranée se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 262, 23.10.2004.


title: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 14. julija 2004 v zadevi T-360/02: Wolf-Dieter Graf Yorck von Wartenburg proti Komisiji Evropskih skupnosti (Smrt tožeče stranke — Neprevzem nadaljevanja postopka s strani pravnih naslednikov — Prekinitev postopka)

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/26

      SKLEP SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 14. julija 2004
   v zadevi T-360/02: Wolf-Dieter Graf Yorck von Wartenburg proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Smrt tožeče stranke - Neprevzem nadaljevanja postopka s strani pravnih naslednikov - Prekinitev postopka)
   (2004/C 262/50)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi 360/02, Wolf-Dieter Graf Yorck von Wartenburg, nekdanji začasni uslužbenec v Evropskem parlamentu, stanujoč v Wittibreutu (Nemčija), ki ga zastopa H.-H. Heyland, avocat, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnik: J. Currall, skupaj z B. Wägenbaur, avocat, z naslovom za vročanje v Luksemburgu), zaradi tožbe na razglasitev ničnosti obvestila Komisije z dne 17. maja 2002, ki zadeva izvršbo nacionalnega pravosodnega organa na vsoto, odtegnjeno od tožnikove pokojnine, in povračilo utrpele škode, je Sodišče prve stopnje (prvi senat), v sestavi B. Vesterdorf, predsednik, P. Mengozzi, sodnik in E. Martins Ribeiro, sodnica; sodni tajnik: H. Jung, dne 14. julija 2004 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Postopek se prekine.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 55, 8.3.2003.


title: Zadeva T-556/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. oktobra 2012 – Novatex proti Svetu (Subvencije — Uvoz nekaterih vrst polietilen tereftalata s poreklom iz Irana, Pakistana in Združenih arabskih emiratov — Dokončna izravnalna dajatev in dokončno pobiranje začasne dajatve — Členi 3(1) in (2), 6(b) in 7(2) Uredbe (ES) št. 597/2009)

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/32

         Sodba Splošnega sodišča z dne 11. oktobra 2012 – Novatex proti Svetu
   (Zadeva T-556/10) (1)

   (Subvencije - Uvoz nekaterih vrst polietilen tereftalata s poreklom iz Irana, Pakistana in Združenih arabskih emiratov - Dokončna izravnalna dajatev in dokončno pobiranje začasne dajatve - Členi 3(1) in (2), 6(b) in 7(2) Uredbe (ES) št. 597/2009)
   2012/C 366/61
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Novatex Ltd (Karači, Pakistan) (zastopnik: B. Servais, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: B. Driessen, zastopnik, skupaj z G. Berrischem, odvetnikom, in N. Chesaitesom, barrister)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Evropska komisija (zastopniki: H. van Vliet, M. França in G. Luengo, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 857/2010 z dne 27. septembra 2010 o uvedbi dokončne izravnalne dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz nekaterih vrst polietilen tereftalata s poreklom iz Irana, Pakistana in Združenih arabskih emiratov (UL L 254, str. 10) v delu, ki se nanaša na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Člen 1 Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 857/2010 z dne 27. septembra 2010 o uvedbi dokončne izravnalne dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz nekaterih vrst polietilen tereftalata s poreklom iz Irana, Pakistana in Združenih arabskih emiratov se v delu, ki se nanaša na družbo Novatex Ltd, razglasi za ničen, kolikor dokončna izravnalna dajatev za uvoz nekaterih vrst polietilen tereftalata v Evropsko unijo presega tisto dokončno izravnalno dajatev, ki se uporabi v primeru neobstoja napake v zvezi z zneskom, navedenim v vrstici 74 napovedi za odmero davka za davčno leto 2008.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške in 50 % stroškov, ki jih je priglasila družba Novatex. Družba Novatex nosi 50 % svojih stroškov. Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 30, 29.1.2011.


title: Zadeva T-228/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. aprila 2011 – United States Polo Association proti UUNT – Textiles CMG (U.S. POLO ASSN.) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti U.S. POLO ASSN. — Prejšnja besedna znamka Skupnosti in prejšnja besedna nacionalna znamka POLO-POLO — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               28.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 160/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. aprila 2011 – United States Polo Association proti UUNT – Textiles CMG (U.S. POLO ASSN.)
   (Zadeva T-228/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti U.S. POLO ASSN. - Prejšnja besedna znamka Skupnosti in prejšnja besedna nacionalna znamka POLO-POLO - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2011/C 160/26
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: United States Polo Association (Lexington, Kentucky, Združene države Amerike) (zastopniki: P. Goldenbaum, I. Rohr in T. Melchert, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Botis, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Textiles CMG, SA (Onteniente, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 20. marca 2009 (zadeva R 886/2008-4) glede postopka z ugovorom med Textiles CMG, SA in United States Polo Association

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               United States Polo Association se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 180, 1.8.2009.


title: Zadeva T-229/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. junija 2011 – Graf-Syteco proti UUNT – Teco Electric & Machinery (SYTECO) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti SYTECO — Prejšnja figurativna nacionalna znamka in prejšnja figurativna znamka Beneluksa TECO — Relativni razlogi za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Neobstoj podobnosti znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Delna zavrnitev registracije)

text:
               23.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 219/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. junija 2011 – Graf-Syteco proti UUNT – Teco Electric & Machinery (SYTECO)
   (Zadeva T-229/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti SYTECO - Prejšnja figurativna nacionalna znamka in prejšnja figurativna znamka Beneluksa TECO - Relativni razlogi za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Neobstoj podobnosti znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Delna zavrnitev registracije)
   2011/C 219/20
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Graf-Syteco GmbH & Co. KG (Tuningen, Nemčija) (zastopnik: T. Kieser, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Teco Electric & Machinery Co. Ltd (Tajpej, Tajvan)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 18. februarja 2010 (zadeva R 230/2009-1), ki se nanaša na postopek z ugovorom med Teco Electric & Machinery Co. Ltd in Graf-Syteco GmbH & Co. KG.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Graf-Syteco GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 195, 17.7.2010.


title: Zadeva C-153/14: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 9. julija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – Minister van Buitenlandse Zaken/K, A (Predhodno odločanje — Direktiva 2003/86/ES — Člen 7(2) — Združitev družine — Merila za integracijo — Nacionalna zakonodaja, ki družinskim članom državljana tretje države, ki zakonito prebiva v zadevni državi članici, nalaga obveznost, da uspešno opravijo preizkus integracije, da bi lahko vstopili na ozemlje navedene države članice — Stroški za opravljanje takega preizkusa — Združljivost)

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/8

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 9. julija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – Minister van Buitenlandse Zaken/K, A
   (Zadeva C-153/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 2003/86/ES - Člen 7(2) - Združitev družine - Merila za integracijo - Nacionalna zakonodaja, ki družinskim članom državljana tretje države, ki zakonito prebiva v zadevni državi članici, nalaga obveznost, da uspešno opravijo preizkus integracije, da bi lahko vstopili na ozemlje navedene države članice - Stroški za opravljanje takega preizkusa - Združljivost))
   (2015/C 294/10)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Minister van Buitenlandse Zaken

      Toženi stranki: K, A

      Izrek

   Člen 7(2), prvi pododstavek, Direktive Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine je treba razlagati tako, da države članice lahko od državljanov tretjih držav zahtevajo, da uspešno opravijo preizkus integracije, kot je ta, ki se obravnava v postopkih v glavni stvari in obsega preverjanje osnovnega znanja jezika in poznavanja družbe zadevne države članice ter vključuje plačilo različnih stroškov, in sicer preden navedenim državljanom odobrijo vstop in prebivanje na svojem ozemlju zaradi združitve družine, če pogoji uporabe take obveznosti ne onemogočajo ali izredno otežujejo uveljavljanja pravice do združitve družine. V okoliščinah, kot so te v zadevah v glavni stvari, ti pogoji ne omogočajo upoštevanja posebnih okoliščin, ki očitno ovirajo, da bi zainteresirane osebe lahko uspešno opravile ta preizkus, poleg tega ti pogoji določajo previsok znesek stroškov za opravljanje takega preizkusa, kar onemogoča ali izredno otežuje uresničevanje pravice do združitve družine.

      (1)  UL C 194, 24.6.2014.


title: Zadeva T-400/11: Tožba, vložena 29. julija 2011 – Altadis proti Komisiji

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/37

         Tožba, vložena 29. julija 2011 – Altadis proti Komisiji
   (Zadeva T-400/11)
   2011/C 282/72
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Altadis, SA (Madrid, Španija) (zastopniki: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero, odvetniki in M. Muñoz de Juan, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi dopustnost dokaznega predloga in mu ugodi;

               —

               ugotovi dopustnost razlogov za ničnost, navedenih v tej tožbi, in jim ugodi;

               —

               člen 1(1) [izpodbijanega] sklepa razglasi za ničen v delu, v katerem je ugotovljeno, da člen 12(5) Texto Refundido de la Ley del Impuesto sobre Sociedades (zakon o davku od dohodkov pravnih oseb (prečiščeno besedilo)) (TRLIS) vsebuje elemente državne pomoči, kadar se uporabi za pridobitev deležev, ki pomenijo pridobitev nadzora;

               —

               podredno, člen 4 [izpodbijanega] sklepa razglasi za ničen v delu, ki vsebuje odredbo za izterjavo pomoči za transakcije, ki so bile izvedene pred objavo končnega sklepa, ki je predmet te tožbe, v Uradnem listu Evropske unije;

               —

               podredno, razglasi za ničen člen 1(1) in podredno člen 4 [izpodbijanega] sklepa v delu, ki se nanaša na transakcije v Maroku, in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je vložena zoper Sklep Komisije C(2010) 9566 z dne 12. januarja 2011 o davčni amortizaciji finančnega dobrega imena (goodwill), ki izhaja iz prevzema deležev v tujih družbah.
   Razlogi in bistvene trditve so enaki kot tisti, ki so navedeni v zadevi T-399/11, Banco de Santander in Santusa Holding proti Komisiji.


title: Zadeva C-533/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 3. decembra 2008 – TNT Express Nederland BV/AXA Versicherung AG

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/32

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 3. decembra 2008 – TNT Express Nederland BV/AXA Versicherung AG
   (Zadeva C-533/08)
   (2009/C 44/53)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: TNT Express Nederland BV

      Tožena stranka: AXA Versicherung AG
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člen 71(2)(b), drugi pododstavek, Uredbe št. 44/2001 (1) razlagati tako, (i) da se posebna ureditev priznavanja in izvrševanja iz posebne konvencije prednostno uporablja pred ureditvijo iz Uredbe št. 44/2001 le, če ureditev iz posebne konvencije zahteva izključnost, ali (ii) pa je ob istočasni uporabi pogojev za priznavanje in izvrševanje iz posebne konvencije in pogojev iz Uredbe št. 44/2001 vedno treba uporabiti pogoje iz posebne konvencije, tistih iz Uredbe št. 44/2001 pa se ne sme, tudi če v posebni konvenciji ni določeno, da se jo uporabi prednostno pred drugimi mednarodnimi ureditvami priznavanja in izvrševanja?

               2)

               Ali je Sodišče – da bi preprečilo odločitvi, ki bi medsebojno odstopali, v primeru, ki je predstavljen v prvem vprašanju in se nanaša na konkurirajoči ureditvi – pristojno, da poda za sodišča držav članic zavezujočo razlago Konvencije o pogodbi za mednarodni cestni prevoz blaga, podpisane v Ženevi 19. maja 1956 (CMR), v delu, v katerem se ta nanaša na področje, ki je urejeno v členu 31 te konvencije?

               3)

               Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen in odgovor na prvo vprašanje pod (i) ravno tako, ali je treba ureditev priznavanja in izvrševanja iz člena 31(3) in (4) CMR razlagati tako, da ta ne zahteva izključnosti in pušča prostor za uporabo drugih mednarodnih izvedbenih pravil, ki tako kot Uredba št. 44/2001 omogočajo priznavanje in izvrševanje?
               Če bo Sodišče pritrdilno odgovorilo na prvo vprašanje pod (ii) in poleg tega tudi na drugo vprašanje, zastavlja Hoge Raad glede na nadaljnjo presojo kasacijske pritožbe še naslednja tri vprašanja:

               4)

               Ali člen 31(3) in (4) CMR sodišču zaprošene države omogoča, da glede predloga za potrditev izvršljivosti preveri, ali je bilo sodišče države izvora mednarodno pristojno za odločanje o sporu?

               5)

               Ali je treba člen 71(1) Uredbe št. 44/2001 razlagati tako, da ima ob istočasnem izpolnjevanju pogojev za uporabo ureditve litispendence iz Konvencije CMR in pogojev za uporabo te ureditve iz Uredbe št. 44/2001 ureditev listispendence iz Konvencije CMR prednost pred ureditvijo litispendence iz Uredbe št. 44/2001?

               6)

               Ali se zahtevek za ugotovitev, ki je na Nizozemskem predložen v okviru obravnavane zadeve, in odškodninski zahtevek, ki se uveljavlja v Nemčiji, nanašata na,,isti predmet v smislu člena 31(2) CMR?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 2001, L 12, str. 1).


title: Zadeva T-327/15: Tožba, vložena 2. junija 2015 – Helenska republika/Komisija

text:
               24.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/42

         Tožba, vložena 2. junija 2015 – Helenska republika/Komisija
   (Zadeva T-327/15)
   (2015/C 279/52)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Helenska republika (zastopniki: G. Kanellopoulos, O. Tsirkinidou in A.E. Vasilopoulou)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Za ničnega razglasi izvedbeni slep Komisije z dne 25. marca 2015 za uporabo finančnega popravka v oddelku EKUJS – Naravnanost usmerjevalnega programa 2000GR061RO021 CCI (Grčija – cilj 1 – Obnova podeželja), v višini 7 2 1 05  592,41 EUR, notificiran pod številko C(2015) 1936 final.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: izpodbijani sklep je brez pravne podlage, saj je bil člen 39 Uredbe (ES) št. 1260/1999 (1), na katerem temelji, razveljavljen v delu, v katerem se nanaša na oddelek EKUJS–Usmerjanje (prvi del prvega tožbenega razloga); v vsakem primeru naj zakonski pogoji za uporabo člena 39 Uredbe št. 1260/1999 od začetka ne bi bili izpolnjeni.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: podredno, tožeča stranka uveljavlja, da je bil izpodbijani sklep sprejet izven časovnih pristojnosti Komisije (prvi del drugega tožbenega razloga) oziroma prepozno in ob kršitvi bistvenih obličnostnih predpisov in ob kršitvi zahtevka Helenske republike, da poda izjavo in ob kršitvi njenih pravic obrambe (drugi del drugega tožbenega razloga).

               3.

               Tretji tožbeni razlog: izpodbijani sklep krši načela pravne varnosti in varstva legitimnih interesov.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: izpodbijani sklep krši temeljno načelo ne bis in idem, ker je bil z njim naložen večkratni finančni popravek, v vsakem primeru naj bi bil naloženi finančni popravek absolutno nesorazmeren in bi ga bilo treba razglasiti za ničnega.

      (1)  Uredba (ES) št. 1260/1999 Sveta z dne 21. junija 1999, o splošnih določbah o Strukturnih skladih (UL L 161, 26.6.1999, str. 1).


title: Zadeva T-23/16: Tožba, vložena 25. januarja 2016 – Biernacka-Hoba/EUIPO – Formata Bogusław Hoba (Formata)

text:
               29.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 111/29

         Tožba, vložena 25. januarja 2016 – Biernacka-Hoba/EUIPO – Formata Bogusław Hoba (Formata)
   (Zadeva T-23/16)
   (2016/C 111/34)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: poljščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ilona Biernacka-Hoba (Aleksandrów Łódzki, Poljska) (zastopnik: R. Rumpel, radca prawny)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Formata Bogusław Hoba (Aleksandrów Łódzki, Poljska)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unje, ki vsebuje besedni element „Formata“ – Prijava št. 11 529 427.

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. novembra 2015 v zadevi R 102/2015-2

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je tožba utemeljena;

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo v delu, v katerem je bil z njo zavrnjen predlog za ugotovitev ničnosti znamke, št. 011 529 427 „Formata“;

               —

               izpodbijano odločbo spremeni tako, da se znamka št. 011 529 427 „Formata“ razglasi za nično;

               —

               izpodbijano odločbo spremeni v delu, v katerem se nanaša na stroške;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Sodba Sodišča z dne 31. marca 2015 v zadevi E-20/14 – Nadzorni organ Efte proti Islandiji (Država pogodbenica ni izpolnila svojih obveznosti – Neizvajanje – Uredba (ES) št. 392/2009 o odgovornosti prevoznikov potnikov po morju v primeru nesreč)

text:
               22.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 350/6

         SODBA SODIŠČA
   z dne 31. marca 2015
   v zadevi E-20/14
   Nadzorni organ Efte proti Islandiji
   (Država pogodbenica ni izpolnila svojih obveznosti – Neizvajanje – Uredba (ES) št. 392/2009 o odgovornosti prevoznikov potnikov po morju v primeru nesreč)
   (2015/C 350/09)
   V zadevi št. E-20/14, Nadzorni organ Efte proti Islandiji – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Islandija ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 7 EGP s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov za prenos v svoj pravni red akta iz točke 56x poglavja V Priloge XIII k Sporazumu EGP kot takega (Uredba (ES) št. 392/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o odgovornosti prevoznikov potnikov po morju v primeru nesreč), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu in s Sklepom Skupnega odbora št. 17/2011 z dne 1. aprila 2011 – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen in Páll Hreinsson (sodnik poročevalec) 31. marca 2015 izdalo sodbo,
   katere izrek se glasi:

               1.

               Islandija ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 7 Sporazuma EGP s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov za prenos v svoj pravni red akta iz točke 56x poglavja V Priloge XIII k Sporazumu EGP (Uredba (ES) št. 392/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o odgovornosti prevoznikov potnikov po morju v primeru nesreč), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu in s Sklepom Skupnega odbora št. 17/2011 z dne 1. aprila 2011.

               2.

               Islandiji se naloži plačilo stroškov postopka.