title: Zadeva T-893/16: Tožba, vložena 19. decembra 2016 – Xiaomi/EUIPO – Apple (MI PAD)

text:
               13.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/26

         Tožba, vložena 19. decembra 2016 – Xiaomi/EUIPO – Apple (MI PAD)
   (Zadeva T-893/16)
   (2017/C 046/29)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Xiaomi, Inc. (Beijing, Kitajska) (zastopnika: T. Raab in C. Tenkhoff, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Apple Inc. (Cupertino, Kalifornija, Združene države Amerike)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „MI PAD“ – prijava št. 12 780 987

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 22. septembra 2016 v zadevi R 363/2016-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO in drugi stranki pred odborom za pritožbe EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva F-3/06: Tožba, vložena  6. januarja 2006  — Frankin in drugi proti Komisiji

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/33

         Tožba, vložena 6. januarja 2006 — Frankin in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-3/06)
   (2006/C 74/65)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Jacques Frankin (Sorée, Belgija) in drugi (zastopnika: G. Bounéou in F. Frabetti, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               za nično naj se razglasi pisna odločba z dne 10. junija 2005, s katero je Komisija tožečim strankam odrekla pomoč iz člena 24 Kadrovskih predpisov;

               —

               Komisiji naj se naloži solidarna povrnitev škode, ki je zaradi tega nastala tožečim strankam;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke, ki so uradniki ali uslužbenci Komisije, so zahtevale, naj se njihove pokojninske pravice, ki so jih pridobile v Belgiji, v skladu z določbami belgijskega zakona iz leta 1991 prenesejo v sistem Skupnosti. Leta 2003 je Belgija sprejela nov zakon, ki po mnenju tožečih strank določa ugodnejše pogoje za tovrstne nove prenose. Vendar pa tožeče stranke, ker so že prenesle svoje pravice, niso mogle uveljavljati določb zakona iz leta 2003.
   Tožeče stranke so tako vložile predlog za pomoč iz člena 24 Kadrovskih predpisov. Komisija, ki svojim uradnikom in začasnim uslužbencem ni nameravala pomagati pri pridobitvi navedenih prenosov, je njihov predlog zavrnila z odločbo z dne 10. junija 2005.
   S svojimi tožbami izpodbijajo to odločbo Komisije, ki jo opredeljujejo kot zavrnitev pomoči v nasprotju s členom 24 Kadrovskih predpisov. Poleg tega člena v podporo svojim trditvam zatrjujejo tudi kršitev dolžne skrbnosti, načela prepovedi diskriminacije, prepovedi samovoljnega ravnanja, obveznosti obrazložitve, zaupanja v pravo, pravila „patere legem quam ipse fecisti“ in zlorabo pooblastil.


title: Zadeva T-590/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. maja 2016 – Zuffa/EUIPO (ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Opisnost — Pridobitev razlikovalnega učinka z uporabo — Obveznost obrazložitve — Upoštevna javnost — Člen 7(1), točki (b) in (c), (2) in (3) ter člen 75 Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               27.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/11

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. maja 2016 – Zuffa/EUIPO (ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP)
   (Zadeva T-590/14) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Opisnost - Pridobitev razlikovalnega učinka z uporabo - Obveznost obrazložitve - Upoštevna javnost - Člen 7(1), točki (b) in (c), (2) in (3) ter člen 75 Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 232/13)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Zuffa, LLC (Las Vegas, Nevada, Združene države) (zastopniki: S. Malynicz, barrister, K. Gilbert in C. Balme, solicitors)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: P. Bullock, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora EUIPO za pritožbe z dne 19. maja 2014 (zadeva R 1425/2013-2) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) za pritožbe z dne 19. maja 2014 (zadeva R 1425/2013-2) se razveljavi v delu, v katerem je bila tožba družbe Zuffa, LLC zavrnjena za te proizvode in storitve:

                           —

                           „predposneti trakovi za avdio kasete; gramofonske plošče; kompaktne plošče (CD-ji); vnaprej posnete video kasete s trakovi; video laserski diski; digitalni video diski; DVD-ji; elektronski mediji za shranjevanje; USB ključki; CD-ROM-i, ki so mediji za tekmovanja, dogodke in programe za kombinirane borilne veščine“ iz razreda 9;

                           —

                           „nudenje informacij o kombiniranih borilnih veščinah na komunikacijskih in računalniških omrežjih; nudenje novic in informacij s področja športa o telesni pripravljenosti in kombiniranih borilnih veščinah na komunikacijskih in računalniških omrežjih“ iz razreda 41.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Družba Zuffa, LLC in EUIPO nosita vsak svoje stroške.

      (1)  UL C 351, 6.10.2014.


title: Zadeva C-33/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Dâmboviţa (Romunija) 24. januarja 2007 – Ministerul Administraţiei şi Internelor proti Gheorghe Jipa

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Dâmboviţa (Romunija) 24. januarja 2007 – Ministerul Administraţiei şi Internelor proti Gheorghe Jipa
   (Zadeva C-33/07)
   (2007/C 140/10)
   Jezik postopka: romunščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal Dambovita
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ministerul Administraţiei şi Internelor – Direcţia Generală de Paşapoarte Bucureşti (Ministrstvo za upravo in notranje zadeve – generalni direktorat za potne listine Bukarešta)

      Tožena stranka: Gheorghe Jipa
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 18 ES (v konsolidirani različici, ki je bila objavljena v UL C 325 z dne 24.12.2002) razlagati tako, da nasprotuje oviranju prostega gibanja, ki ga določa veljavno romunsko pravo (s členom 38 in 39 Zakona 248/2005 o ureditvi prostega gibanja romunskih državljanov v tujini)?

               2.

                           a)

                           Ali pomenita člena 38 in 39 Zakona 248/2005 (ureditev po nacionalnem pravu), ki osebo (romunskega državljana in torej sedaj tudi državljana Unije) ovirata glede tega, da bi se prosto gibala v drugi državi (v tem primeru v državi članici Evropske unije), oviro prostemu gibanju glede na člen 18 ES?

                           b)

                           Ali sme država članica Evropske unije (v tem primeru Romunija) omejiti prosto gibanje svojih državljanov na ozemlju druge države članice?

               3.

                           a)

                           Ali spada „nelegalno prebivanje“ v smislu nacionalne Vladne uredbe 825/[1995] o potrditvi Sporazuma med romunsko vlado na eni strani in vladami Kraljevine Belgije, Velikega vojvodstva Luksemburg in Kraljevine Nizozemske na drugi strani o ponovni vključitvi oseb z nelegalnim statusom (pravna podlaga za ponovno vključitev tožene stranke, ki je „prebivala nelegalno“), med razloge „javnega reda“ ali „javne varnosti“ po členu 27 Direktive 2004/38/ES (1), tako da se sme omejiti prosto gibanje takih oseb?

                           b)

                           Ali je – če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen – treba člen 27 Direktive 2004/38/ES o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic razlagati tako, da smejo države članice prosto gibanje ali pravico do prebivanja državljana Unije brez nadaljnjega in brez preverjanja,,osebnega obnašanja „omejiti iz razlogov,javnega reda“ ali „javne varnosti“?

      (1)  UL L 158, str. 77.


title: Zadeva C-125/09: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 26. aprila 2012 – Evropska komisija proti Republiki Ciper (Neizpolnitev obveznosti države — Elektronska komunikacijska omrežja in storitve — Direktivi 2002/21/ES in 2002/20/ES — Pravica do prehoda — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               16.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 174/4

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 26. aprila 2012 – Evropska komisija proti Republiki Ciper
   (Zadeva C-125/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Elektronska komunikacijska omrežja in storitve - Direktivi 2002/21/ES in 2002/20/ES - Pravica do prehoda - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   2012/C 174/03
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: G. Zavvos, A. Nijenhuis in H. Krämer, zastopniki)

      Tožena stranka: Republika Ciper (zastopnika: K. Lykourgos in A. Pantazi-Lamprou, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 11(1) Direktive evropskega parlamenta in sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) (UL L 108, str.33) – Kršitev člena 4(1) Direktive 2002/20/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi) (UL L 108, str.21) – Podelitev in odobritev pravic zaradi omogočanja namestitve naprav na javnih zemljiščih oziroma nad in pod njimi podjetju, ki je pristojno za zagotavljanje elektronskih komunikacijskih omrežij

      Izrek

               1.

               Republika Ciper, s tem da ni zagotovila pregledne, nepristranske in pravočasne podelitve pravic do prehoda po javnih zemljiščih oziroma nad in pod njimi, v skladu s členom 11(1) Direktive 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (Okvirna direktiva), in s členom 4(1) Direktive 2002/20/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi), ni izpolnila obveznosti iz teh direktiv.

               2.

               Republiki Ciper se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 141, 20.6.2009.


title: Zadeva T-129/07: Tožba, vložena 17. aprila 2007 – Irska proti Komisiji

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/35

         Tožba, vložena 17. aprila 2007 – Irska proti Komisiji
   (Zadeva T-129/07)
   (2007/C 140/59)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Irska (zastopniki: D. O'Hagan, E. Alkin, zastopnika, in P. McGarry, Barrister)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije C(2007)286 konč. z dne 7. februarja 2007 o oprostitvi plačila trošarine za mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminijevega oksida v regiji Gardanne, v regiji Shannon, in na Sardiniji, ki se izvaja v Franciji, na Irskem in v Italiji, naj se v skladu s členom 230 Pogodbe v celoti ali deloma razglasi za nično, ker se nanaša na oprostitev plačila trošarine za mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminijevega oksida v regiji Shannon, ki se izvaja na Irskem;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2007)286 konč. z dne 7. februarja 2007 v kateri je Komisija ugotovila, da je oprostitev plačila trošarine, ki so jo Francija, Irska in Italija odobrile za težka kurilna olja, ki so se uporabljala pri proizvodnji aluminijevega oksida s 1. januarjem 2004, državna pomoč v smislu člena 87(1) ES in da je določen del te pomoči nezdružljiv s skupnim trgom.
   Tožeča stranka v podporo svojega predloga navaja štiri tožbene razloge.
   Tožeča stranka najprej navaja, da je Komisija napačno ugotovila, da Irska ni dokazala, da oprostitve po naravi in logiki spadajo v notranji davčni sistem.
   Drugič, tožeča stranka trdi, da Komisija ni izvedla ustrezne konkurenčne analize v podporo svojega predloga, da je mogoče domnevati, da lahko irski ukrep vpliva na trgovino v Skupnosti in izkrivlja oziroma bi lahko izkrivljal konkurenco.
   Tretjič, tožeča stranka zatrjuje, da izpodbijana odločba krši načelo pravne varnosti, kadar je Svet že odobril posebno odstopanje do konca leta 2006.
   Nazadnje tožeča stranka navaja, da je Komisija napačno uporabila pravo pri sklepanju, da je zadevna državna pomoč nova pomoč in ne obstoječa pomoč.


title: Zadeva C-371/14: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 17. decembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Hamburg – Nemčija) – APEX GmbH Internationale Spedition/Hauptzollamt Hamburg-Stadt (Predhodno odločanje — Trgovinska politika — Damping — Žepni plinski vžigalniki na kresilni kamen, ki jih ni mogoče ponovno polniti — Uredba (ES) št. 1225/2009 — Člen 11(2) — Iztek — Člen 13 — Izogibanje — Izvedbena uredba (EU) št. 260/2013 — Veljavnost — Razširitev protidampinške dajatve na datum, ko uredba, s katero je bila ta dajatev uvedena, ne velja več — Sprememba v trgovinskem vzorcu)

text:
               22.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 68/13

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 17. decembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Hamburg – Nemčija) – APEX GmbH Internationale Spedition/Hauptzollamt Hamburg-Stadt
   (Zadeva C-371/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Trgovinska politika - Damping - Žepni plinski vžigalniki na kresilni kamen, ki jih ni mogoče ponovno polniti - Uredba (ES) št. 1225/2009 - Člen 11(2) - Iztek - Člen 13 - Izogibanje - Izvedbena uredba (EU) št. 260/2013 - Veljavnost - Razširitev protidampinške dajatve na datum, ko uredba, s katero je bila ta dajatev uvedena, ne velja več - Sprememba v trgovinskem vzorcu))
   (2016/C 068/16)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Hamburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: APEX GmbH Internationale Spedition

      Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg-Stadt

      Izrek

   Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 260/2013 z dne 18. marca 2013 o razširitvi dokončne protidampinške dajatve, uvedene z Uredbo (ES) št. 1458/2007, na uvoz žepnih plinskih vžigalnikov na kresilni kamen, ki jih ni mogoče ponovno polniti, s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, na uvoz žepnih plinskih vžigalnikov na kresilni kamen, ki jih ni mogoče ponovno polniti, poslanih iz Socialistične republike Vietnam, ne glede na to, ali so deklarirani kot izdelek s poreklom iz Socialistične republike Vietnam ali ne, ni veljavna.

      (1)  UL C 372, 20.10.2014.


title: Zadeva C-353/09 P: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 15. februarja 2011 – Perfetti Van Melle SpA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Cloetta AB, pravni naslednik Cloetta Fazer AB (Pritožba — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 8(1)(b) — Postopek za razglasitev ničnosti — Besedna znamka Skupnosti CENTER SHOCK — Prejšnja nacionalna besedna znamka CENTER — Preizkus verjetnosti zmede)

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/6

         Sklep Sodišča (peti senat) z dne 15. februarja 2011 – Perfetti Van Melle SpA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Cloetta AB, pravni naslednik Cloetta Fazer AB
   (Zadeva C-353/09 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 8(1)(b) - Postopek za razglasitev ničnosti - Besedna znamka Skupnosti CENTER SHOCK - Prejšnja nacionalna besedna znamka CENTER - Preizkus verjetnosti zmede)
   2011/C 252/09
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Perfetti Van Melle SpA (zastopnika: P. Perani in P. Pozzi, odvetnika)

      Druge stranke v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Novais Gonçalves, zastopnik), Cloetta AB, pravni naslednik Cloetta Fazer AB (zastopniki: M. Fammler, M. Treis, R. Niebel in E.M. Strobel, odvetniki)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (osmi senat) z dne 1 julija 2009 v zadevi Perfetti Van Melle proti UUNT in Cloetta Fazer (T-16/08), s katero je navedeno sodišče zavrnilo razveljavitveno tožbo, ki jo je vložil imetnik besedne znamke Skupnosti „CENTER SHOCK“ za proizvode iz razreda 30 zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe (zadeva R 149/2006-4) Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 7. novembra 2007, s katero je bila zavrnjena pritožba zoper odločbo oddelka za izbris, ki je ugodil zahtevku za razglasitev ničnosti navedene znamke, ki ga je vložil imetnik prejšnjih nacionalnih besednih znamk „CENTER“ in „CLOETTA CENTER“ med drugim za proizvode iz razreda 30 – Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Perfetti Van Melle SpA nosi stroške.

      (1)  UL C 267, 7.11.2009.


title: Zadeva C-348/06 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Marie-Claude Girardot (Pritožba – Začasni uslužbenec – Odškodninska tožba – Izguba možnosti za zaposlitev – Dejanska in gotova škoda – Določitev obsega škode)

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/5

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Marie-Claude Girardot
   (Zadeva C-348/06 P) (1)

   (Pritožba - Začasni uslužbenec - Odškodninska tožba - Izguba možnosti za zaposlitev - Dejanska in gotova škoda - Določitev obsega škode)
   (2008/C 92/08)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Martin in F. Clotuche-Duvieusart, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: Marie-Claude Girardot (zastopnika: C. Bernard-Glanz in S. Rodrigues, odvetnika)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 6. junija 2006 v zadevi Girardot proti Komisiji (T-10/02), s katero je to znesek denarnega nadomestila, ki ga je Komisija dolgovala M.-C. Girardot na podlagi vmesne sodbe Sodišča prve stopnje z dne 31. marca 2004, določilo na 92 785 evrov skupaj z obrestmi, ki tečejo od 6. septembra 2004 dalje s stopnjo, ki jo je Evropska centralna banka določila za operacije glavnega refinanciranja, povišano za dve točki – Kršitev člena 236 ES in pogojev za vzpostavitev odgovornosti Komisije – Metoda izračuna zneska, ki ga dolguje institucija Skupnosti za nadomestilo izgube možnosti za zaposlitev na delovnem mestu, nastale zaradi nezakonite odločbe te institucije.
   Izrek

               1)

               Glavna pritožba se zavrne, nasprotna pritožba pa se zavrže.

               2)

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov v zvezi z glavno pritožbo.

               3)

               M.-C. Girardot se naloži plačilo stroškov v zvezi z nasprotno pritožbo.

      (1)  UL C 249, 14.10.2006.


title: Zadeva F-10/10: Tožba, vložena 29. januarja 2010 – Hecq proti Komisiji

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/70

         Tožba, vložena 29. januarja 2010 – Hecq proti Komisiji
   (Zadeva F-10/10)
   2010/C 100/103
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: André Hecq (Chaumont-Gistoux, Belgija) (zastopnik: L. Vogel, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je bilo zavrnjeno 100-odstotno povračilo različnih zdravstvenih stroškov.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba zaradi molka organa, za katero se domneva, da jo je organ, pristojen za imenovanja, izdal 7. aprila 2009 in tako zavrnil zahtevo tožeče stranke z dne 57. decembra 2008, naj se ji v skladu s členom 73 Kadrovskih predpisov v celoti povrne plačilo treh zdravstvenih storitev, in sicer obisk pri psihiatru 6. oktobra 2008, zdravila, ki jih je predpisal ta psihiater in so bila tožeči stranki dostavljena 21. oktobra 2008, in obisk pri zdravniku 1. decembra 2008, naj se razglasi za nično;

               —

               odločba, ki jo je organ, pristojen za imenovanja, izdal 20. oktobra 2009, s katero je bil zavrnjen ugovor tožeče stranke z dne 25. junija 2009 zoper navedeno odločbo zaradi molka organa z dne 7. aprila 2009, naj se razglasi za nično, če je to potrebno;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-228/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (Chancery Division) (Združeno kraljestvo) 10. maja 2010 – Union of European Football Associations (UEFA), British Sky Broadcasting Ltd proti Euroview Sport Ltd

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (Chancery Division) (Združeno kraljestvo) 10. maja 2010 – Union of European Football Associations (UEFA), British Sky Broadcasting Ltd proti Euroview Sport Ltd
   (Zadeva C-228/10)
   ()
   2010/C 209/25
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Union of european Football Associations (UEFA), British Sky Broadcasting Ltd

      Tožena stranka: Euroview Sport Ltd

      Vprašanji(a) za predhodno odločanje

   1.   Nedovoljene naprave

               (a)

               Če napravo za pogojni dostop izdela izvajalec storitev ali je izdelana z njegovim soglasjem in jo proda z omejenim dovoljenjem, da se ta naprava uporablja le za dostop do zaščitene storitve v določenih okoliščinah, ali postane ta naprava „nedovoljena naprava“ v smislu člena 2(e) Direktive 98/84/ES (1), če je izdana za dostop do zaščitene storitve na kraju ali na način ali s strani osebe, ki niso zajeti z dovoljenjem izvajalca storitve?

               (b)

               Kaj pomeni „zasnovano ali prilagojeno“ v smislu člena 2(e) Direktive?

         2.   Pravni interes
   Če prvi izvajalec storitve prenese programsko vsebino v kodirani obliki na drugega izvajalca storitve, ki oddaja to vsebino na podlagi pogojnega dostopa, katere dejavnike je treba upoštevati pri določitvi, ali so interesi prvega izvajalca zaščitene storitve prizadeti v smislu člena 5 Direktive 98/84/ES?
   Zlasti,
   Če prvo podjetje prenese programsko vsebino (ki vključuje vizualne podobe, ambientalni zvok in angleški komentar) v kodirani obliki na drugo podjetje, ki nato javnosti predvaja vsebino programa (ki ji je dodalo svoj logotip in včasih dodatni zvočni zapis komentarja):

               (a)

               Ali gre pri prenosu prvega podjetja za zaščiteno storitev „televizijskega razširjanja programskih vsebin“ v smislu člena 2(a) Direktive 98/84/ES oziroma „razširjanja televizijskih programskih vsebin“ v smislu člena 1(a) Direktive 89/552/EGS (2)?

               (b)

               Ali je nujno, da je prvo podjetje izdajatelj televizijskih programov v smislu člena 1(b) Direktive 89/552/EGS, da bi se lahko štelo, da ponuja zaščiteno storitev „televizijskega razširjanja programskih vsebin“ v smislu prve alinee člena 2(a) Direktive 98/84/ES?

               (c)

               Ali je treba člen 5 Direktive 98/84/ES razlagati tako, da daje prvemu podjetju pravico do civilne tožbe v zvezi z nedovoljenimi napravami, ki omogočajo dostop do programa, ki ga oddaja drugo podjetje, bodisi:

                           (i)

                           ker je treba take naprave obravnavati, kot da prek televizijskega signala omogočajo dostop do storitve prvega podjetja; bodisi

                           (ii)

                           ker je prvo podjetje ponudnik zaščitene storitve, katerega interesi so prizadeti z nedovoljeno dejavnostjo (ker take naprave omogočajo nedovoljen dostop do zaščitene storitve, ki jo ponuja drugo podjetje)?

               (d)

               Ali lahko na odgovor na podvprašanje (c) vpliva to, ali prvi in drugi izvajalec storitve uporabljata različne sisteme za dekodiranje in naprave za pogojni dostop?

         3.   Člen 6 Direktive 2001/29/EC (3) - tehnični ukrepi
   V okoliščinah, v katerih:

               (i)

               so avtorska dela vključena v satelitsko oddajanje,

               (ii)

               se oddaja prenaša (oddaja) v kodirani (šifrirani) obliki,

               (iii)

               obstaja dostop samo za naročnike ponudnika, ki oddaja prek satelita,

               (iv)

               se naročnikom izda dekodirna kartica, ki jim omogoča dostop do oddaje

                           (a)

                           Ali šifriranje pomeni „tehnične ukrepe“ v smislu člena 6(3) Direktive 2001/29/ES? Če je tako, ali je tudi „dejansko“ v smislu člena 6(3) Direktive 2001/29/ES?

                           (b)

                           Ali uporaba dekodirne kartice, ki jo je izdala organizacija, ki opravlja satelitsko oddajanje naročnikom v skladu z naročniškim razmerjem v prvi državi članici, da bi se pridobil dostop v drugi državi članici, ustreza „izognitvi“ takih tehničnih ukrepov v okoliščinah, ko RTV-organizacija ne soglaša s takšno uporabo dekodirne kartice?

                           (c)

                           Ali je treba trgovca, ki dekodirne kartice uvaža v drugo državo članico in jih tam oglašuje za prodajo in uporabo, obravnavati tako, kot da uvaža ali oglašuje naprave ali ponuja storitve, ki:

                                       (i)

                                       se promovirajo, oglašujejo ali tržijo z namenom izognitve v smislu člena 6(2)(a) Direktive?

                                       (ii)

                                       sta njihov poslovni namen ali uporaba omejena le na izognitev v smislu člena 6(2)(a) Direktive?

                                       (iii)

                                       so načrtovane, izdelane, prirejene ali izvajane zlasti zaradi omogočanja ali olajševanja izognitve v smislu člena 6(2)(c) Direktive?

                           (d)

                           Ali so zgoraj navedene okoliščine izključene s področja uporabe člena 6 Direktive 2001/29/ES zaradi dejstva, da jih natančneje ureja Direktiva 98/84/ES?

         4.   Pravica reproduciranja
   Kadar zaporedni odlomki filma, oddaje, književnega dela, glasbenega dela ali zvočnega posnetka (v tem primeru slike digitalnega video- in avdioposnetka) nastanejo (i) v pomnilniku sprejemnika ali (ii) v primeru filma, oddaje in književnega dela na televizijskem zaslonu in je celotno delo reproducirano, če se zaporedni odlomki obravnavajo kot celota, vendar pa v vsakem trenutku obstaja le omejeno število odlomkov:

               (a)

               Ali je treba vprašanje, ali so bila ta dela reproducirana v celoti ali deloma, obravnavati glede na predpis nacionalnega avtorskega prava o tem, kaj pomeni reprodukcija, s katero se krši avtorska pravica, ali pa gre za razlago člena 2 Direktive 2001/29/ES?

               (b)

               Če gre za razlago člena 2 Direktive 2001/29/ES, ali bi moralo nacionalno sodišče upoštevati vse odlomke vsakega dela kot celoto ali pa le omejeno število odlomkov, ki obstajajo v nekem trenutku? Kakšen test bi v zadnjem primeru moralo uporabiti nacionalno sodišče pri presoji, ali so bila dela reproducirana deloma v smislu tega člena?

               (c)

               Ali pravica reproduciranja iz člena 2 Direktive 2001/29/ES zajema tudi nastanek prehodnih podob na televizijskem zaslonu?

         5.   Neodvisni ekonomski pomen

               (a)

               Ali je treba prehodne kopije dela, ki so nastale v sprejemniku satelitske televizije ali na televizijskem zaslonu, povezanem s sprejemnikom, in katerih edini namen je omogočiti uporabo dela, ki sicer ni omejena z zakonom, obravnavati, kot da imajo „neodvisni ekonomski pomen“ v smislu člena 5(1) Direktive 2001/29/ES, ker lahko imetnik pravic edino na podlagi takih kopij dobi plačilo za uporabo njegovih pravic?

               (b)

               Ali na odgovor na podvprašanje (a) petega vprašanja vpliva to, (i) ali imajo prehodne kopije lastno vrednost oziroma (ii) ali prehodne kopije zajemajo majhen del zbirke del in/ali drugo vsebino, ki se sicer lahko uporablja, ne da bi se kršila avtorska pravica, oziroma (iii) ali je imetnik izključne licence imetnika pravic v drugi državi članici že pridobil plačilo za uporabo dela v tej državi članici?

         6.   Priobčitev javnosti po žici ali na brezžični način

               (a)

               Ali gre za avtorsko delo, priobčeno javnosti po žici ali brezžično v smislu člena 3 Direktive 2001/29/ES, če se satelitsko oddajanje sprejema v poslovnih prostorih (na primer v baru) in je tam priobčeno ali predvajano javnosti, ki je v teh prostorih, prek enega samega televizijskega zaslona in zvočnikov?

               (b)

               Ali na odgovor na podvprašanje (a) šestega vprašanja vpliva, če:

                           (i)

                           je navzoča javnost nova javnost, ki je izdajatelj televizijskih programov ni predvidel (v tem primeru zato, ker se domača dekodirna kartica za uporabo v eni državi članici uporablja za komercialno občinstvo v drugi državi članici)?

                           (ii)

                           javnost glede na nacionalno pravo ni občinstvo, ki plača?

               (c)

               Če je odgovor na kateri koli del podvprašanja (b) pritrdilen, katere dejavnike je treba upoštevati pri določitvi, ali gre za priobčitev dela, ki izvira od tam, kjer ni občinstva?

         7.   Pravica do snemanja
   Kadar zaporedni odlomki oddaje (v tem primeru slike digitalnega video- in avdioposnetka) nastanejo (i) v pomnilniku sprejemnika ali (ii) na televizijskem zaslonu in je bil velik del oddaje reproduciran, če se zaporedni odlomki obravnavajo kot celota, vendar pa v vsakem trenutku obstaja le omejeno število odlomkov:

               (a)

               Ali je treba vprašanje, ali so ti zaporedni odlomki posnetek oddaje, obravnavati glede na predpise nacionalnega avtorskega prava o tem, kaj pomeni reprodukcija, s katero se krši avtorska pravica, ali pa gre za razlago člena 7 Direktive 2006/115/ES?

               (b)

               Če gre za razlago člena 7 Direktive 2006/115/ES, ali se takšne predhodne kopije sploh lahko pojmujejo kot „posnetek“, in če je tako, ali bi moralo nacionalno sodišče upoštevati vse odlomke vsakega dela kot celoto ali pa le omejeno število odlomkov, ki obstajajo v nekem trenutku? Kakšen test bi v zadnjem primeru moralo uporabiti nacionalno sodišče za presojo, ali je bil narejen posnetek oddaje v smislu tega člena?

               (c)

               Ali pravica do snemanja iz člena 7 Direktive 2006/115/ES zajema tudi nastanek prehodnih podob na televizijskem zaslonu?

         8.   Obramba na podlagi Direktive 93/83 (4)

   Ali je v skladu z Direktivo 93/83/EGS ali s členoma 34 in 36 ali 56 PDEU, če nacionalno avtorsko pravo določa, da kadar prehodne kopije del, vključenih v satelitsko oddajo, ali pa samih oddaj nastanejo v satelitskem sprejemniku ali na televizijskem zaslonu, gre za kršitev avtorske pravice v skladu s pravom države, ki sprejema oddajanje?
   Ali se položaj spremeni, če se oddajanje dekodira z dekodirno satelitsko kartico, ki jo je izdal izvajalec storitve satelitskega oddajanja v drugi državi članici, če je dovoljeno to satelitsko kartico uporabljati le v tej drugi državi članici?
   9.   Ali je UEFA izdajatelj televizijskega programa v skladu z Direktivo 93/83
   Če organizacija (v nadaljevanju: prva organizacija) bodisi v svojem imenu v živo prenaša ali je prenašala signale, ki nosijo vizualne podobe in avdioposnetek športne prireditve, prek šifriranega satelitskega multilateralnega posnetka k avtorizirani skupini izdajateljev televizijskega programa v različnih državah, ti izdajatelji pa nato v živo prenašajo (prek zemeljskih TV-signalov ali prek satelita) programe športne prireditve, program pa vsebuje vizualne podobe in avdioposnetek športne prireditve, pa tudi razlikovalni logotip njihove postaje in (v skladu z njihovo uredniško diskrecijo) njihove glasovne komentarje in njihov material pred in med tekmo in po njej ter med polčasi (v nadaljevanju: downstream programi):

               (a)

               Ali je šifrirani multilateralni posnetek „priobčitev javnosti po satelitu“ v smislu člena 1(2)(a) in (c) Direktive 93/83, kjer sredstva za dekripcijo posnetka niso na voljo javnosti, so pa na voljo dekripcijska sredstva za dekripcijo signalov, ki nosijo downstream programe, ko se prenašajo prek satelita, downstream programi pa so nešifrirani, ko se prenašajo prek zemeljskih oddajnikov?

               (b)

               Ali prva organizacija v svoj multilateralni posnetek pošilja „za priobčitev javnosti signal pod nadzorom in odgovornostjo RTV-organizacije v neprekinjeno komunikacijsko verigo, ki vodi k satelitu in nazaj na zemljo“?

               (c)

               Ali je takrat, ko člen 1(2)(a) govori o dejanju pošiljanja „pod nadzorom in odgovornostjo RTV-organizacije“, prva organizacija upoštevna ali ena od upoštevnih RTV-organizacij za ta namen, oziroma podredno, ali se lahko signali pojmujejo kot poslani v multilateralni posnetek pod nadzorom in odgovornostjo downstream izdajateljev televizijskega programa?

         10.   Obramba na podlagi členov 34 in/ali 56 PDEU

               (a)

               Če je odgovor na prvo vprašanje, da naprava za pogojni dostop, ki jo je izdelal izvajalec storitev ali je bila izdelana z njegovim soglasjem, postane nedovoljena naprava v smislu člena 2(2) Direktive 98/84/ES, če se uporablja zunaj obsega dovoljenja izvajalca storitve za dostop do zaščitene storitve, kaj je potem specifična vsebina pravice glede na njeno bistveno funkcijo, ki jo ima v skladu z Direktivo o pogojnem dostopu?

               (b)

               Ali člen 34 ali 56 PDEU izključuje izvrševanje določbe nacionalnega prava v prvi državi članici, ki določa, da je nezakonito uvažati ali prodajati dekodirno satelitsko kartico, ki jo je izdal izvajalec storitve satelitskega oddajanja v drugi državi članici pod pogojem, da jo je dovoljeno uporabljati le v tej drugi državi članici?

               (c)

               Ali je odgovor drugačen, če je dovoljeno dekodirno satelitsko kartico uporabljati le v zasebne in domače namene v tej drugi državi članici, vendar se uporablja v komercialne namene v prvi državi članici?

               (d)

               Če je odgovor na tretje vprašanje, da pomeni uporaba dekodirne kartice v okoliščinah, navedenih v tistem vprašanju, izognitev dejanskemu tehničnemu ukrepu, ali člen 34 ali 56 PDEU kljub temu izključuje izvrševanje določbe nacionalnega prava, ki nasprotuje členu 6 Direktive 2001/29/ES?

         11.   Ali je lahko varstvo, ki so ga deležna glasbena in književna dela, širše od varstva, ki se ga nudi ostalemu oddajanju

               (a)

               Ali členi 34, 36 ali 56 PDEU izključujejo izvrševanje določbe nacionalnega avtorskega prava, ki določa, da je nezakonito javno izvajati ali predvajati glasbeno delo, če je del zaščitene storitve, do katere je mogoče dostopati in jo predvajati v javnosti z uporabo dekodirne satelitske kartice, če je to kartico izdal izvajalec storitev v drugi državi članici pod pogojem, da jo je dovoljeno uporabljati le v tej drugi državi članici? Ali se kaj spremeni, če je glasbeno delo nepomemben del zaščitene storitve kot celote in nacionalno avtorsko pravo ne preprečuje prikazovanja ter predvajanja drugih delov storitve?

               (b)

               Ali členi 34, 36 ali 56 PDEU izključujejo izvrševanje določbe nacionalnega avtorskega prava, ki določa, da je nezakonito javno izvajati ali predvajati književna dela, če so del zaščitene storitve, do katere je mogoče dostopati in jo predvajati v javnosti z uporabo dekodirne satelitske kartice, kadar je to kartico izdal izvajalec storitev v drugi državi članici, če je to dekodirno kartico dovoljeno uporabljati le v tej drugi državi članici? Ali se kaj spremeni, če so ta književna dela nepomemben del zaščitene storitve kot celote in nacionalno avtorsko pravo ne preprečuje prikazovanja ter predvajanja drugih delov storitve?

         12.   Obramba na podlagi člena 101 PDEU
   Če pridobi ponudnik programske vsebine vrsto izključnih licenc, vsako za ozemlje ene ali več držav članic, na podlagi katerih lahko izdajatelj televizijskih programov programsko vsebino oddaja le na tem ozemlju (vključno s satelitom), in je v vsako licenco vključena še pogodbena obveznost, v skladu s katero mora izdajatelj televizijskih programov preprečiti, da se njegove dekodirne satelitske kartice, ki omogočajo sprejem licencirane programske vsebine, uporabljajo zunaj ozemlja, za katero ima licenco, ka pravni preizkus bi moralo opraviti nacionalno sodišče in katere okoliščine bi moralo upoštevati pri odločanju, ali je pogodbena omejitev v nasprotju s prepovedjo iz člena 101(1) PDEU?
   Zlasti,

               (a)

               Ali je treba člen 101(1) PDEU razlagati tako, da velja za to obveznost zgolj zato, ker se domneva, da je cilj te obveznosti preprečevati, omejevati ali izkrivljati konkurenco?

               (b)

               Če je tako, ali je treba tudi dokazati, da pogodbena obveznost znatno preprečuje, omejuje ali izkrivlja konkurenco, da bi lahko bila zajeta s prepovedjo iz člena 101(1) PDEU?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 98/84/ES z dne 20. novembra 1998 o pravnem varstvu storitev, ki temeljijo na pogojnem dostopu ali vključujejo pogojni dostop UL L 320, str. 54.

      (2)  Direktiva Sveta z dne 3. oktobra 1989 o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov UL L 298, str. 23.

      (3)  Direktiva 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi UL L 167, str. 10.

      (4)  Direktiva Sveta 93/83/EGS z dne 27. septembra 1993 o uskladitvi določenih pravil o avtorski in sorodnih pravicah v zvezi s satelitskim radiodifuznim oddajanjem in kabelsko retransmisijo UL L 248, str. 15.


title: Zadeva C-119/06: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 29. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev Direktive Sveta 92/50/EGS o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev – Oddaja naročila brez javnega razpisa – Oddaja storitev sanitetnega prevoza v Toskani)

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/7

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 29. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-119/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Kršitev Direktive Sveta 92/50/EGS o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev - Oddaja naročila brez javnega razpisa - Oddaja storitev sanitetnega prevoza v Toskani)
   (2008/C 22/13)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: X. Lewis in D. Recchia, zastopnika, M. Mollica, odvetnik)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopniki: I. Braguglia, zastopnik, G. Fiengo in S. Varone, odvetnika)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 11, 15 in 17 Direktive Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev (UL L 209, str. 1) – Oddaja naročila brez objave ustreznega obvestila – Oddaja storitev sanitetnega prevoza v Toskani.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 131, 3.6.2006.


title: Zadeva C-60/11: Sklep predsednika Sodišča z dne 21. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Ragusa – Italija) – Procura della Repubblica proti Mohamedu Mradu

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/28

         Sklep predsednika Sodišča z dne 21. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Ragusa – Italija) – Procura della Repubblica proti Mohamedu Mradu
   (Zadeva C-60/11) (1)

   2011/C 252/66
   Jezik postopka: italijanščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 113, 9.4.2011.


title: Zadeva C-371/03: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne  9. marca 2006  (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Köln) — Siegfried Aulinger proti Zvezni republiki Nemčiji (Zunanja in varnostna politika — Skupna trgovinska politika — Embargo proti republikama Srbiji in Črni gori — Uredba (EGS) št. 1432/92 — Prevoz oseb)

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 9. marca 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Köln) — Siegfried Aulinger proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-371/03) (1)

   (Zunanja in varnostna politika - Skupna trgovinska politika - Embargo proti republikama Srbiji in Črni gori - Uredba (EGS) št. 1432/92 - Prevoz oseb)
   (2006/C 131/10)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Oberlandesgericht Köln
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Siegfried Aulinger

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Oberlandesgericht Köln — Razlaga člena 1(d) Uredbe Sveta (EGS) št. 1432/92 z dne 1. junija 1992 o prepovedi trgovine med Evropsko gospodarsko skupnostjo in republikama Srbijo in Črno goro (UL L 151, str. 4) — Prepoved ali ne prepoved prevoza oseb do ali od mej Srbije in Črne gore
   Izrek
   Člen 1(d) Uredbe Sveta (EGS) št. 1432/92 z dne 1. junija 1992 o prepovedi trgovine med Evropsko gospodarsko skupnostjo in republikama Srbijo in Črno goro je treba razlagati tako, da je bil komercialni prevoz oseb v Srbijo in Črno goro ali od tam, ki je potekal v obliki prevoza v delih, prepovedan.
   „Prevoz v delih“ pomeni prevoz oseb na območje embarga ali s tega območja, ki poteka s sodelovanjem med podjetjem s sedežem v državi članici Skupnosti in podjetjem s sedežem na območju embarga, pri čemer prvo prevzame prevoz do okolice območja embarga, drugo pa prevoz s tega kraja na območje embarga (ob tem potniki zamenjajo vozilo).

      (1)  UL C 289, 29.11.2003.


title: Zadeva T-152/15 P: Pritožba, ki jo je 31. marca 2015 vložila Evropska komisija zoper sodbo, ki jo je 22. januarja 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v združenih zadevah F-1/14 in F-48/14, Kakol/Komisija

text:
               8.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/21

         Pritožba, ki jo je 31. marca 2015 vložila Evropska komisija zoper sodbo, ki jo je 22. januarja 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v združenih zadevah F-1/14 in F-48/14, Kakol/Komisija
   (Zadeva T-152/15 P)
   (2015/C 190/24)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in G. Gattinara, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: Danuta Kakol (Luxembourg, Luksemburg)

      Predlogi

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sodbo Sodišča za uslužbence z dne 22. januarja 2015 v združenih zadevah F-1/14 in F-48/14, Kakol/Komisija razveljavi;

               —

               tožbo v zadevi F-48/14 vrne Sodišču za uslužbence, ker se je tožeča stranka odpovedala svoji tožbi v zadevi F-1/14;

               —

               odločitev o stroških pridrži.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja tri pritožbene razloge.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava, s tem da je sodišče za uslužbence presodilo, da mora v primeru „podobnih“ pogojev za prijavo komisija obrazložiti odločbo o nepripustitvi kandidata k preizkusom, ob upoštevanju presoje, ki jo je v zvezi z istim kandidatom opravila druga komisija v zvezi z drugim natečajem.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev obveznosti obrazložitve, ker je Sodišče za uslužbence dopustilo, da je bila narodnost kandidatov pogoj za prijavo, ki je bil dodan drugim pogojem, ki pa kljub temu ni bil tak, da bi lahko služil za razlikovanje dveh zadevnih razpisov natečaja.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog se nanaša na izkrivljanje bistvenega elementa iz spisa, ker je Sodišče za uslužbence menilo, da komisija ni pojasnila zakaj je bila njena odločitev drugačna od odločitve prejšnje komisije, medtem ko je Komisija jasno dopolnila to obrazložitev, tako v pisanjih, kot na obravnavi.


title: Zadeva C-109/10 P: Pritožba, ki jo je Solvay SA vložila 1. marca 2010 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 17. decembra 2009 v zadevi T-57/01, Solvay proti Komisiji

text:
               19.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/14

      Pritožba, ki jo je Solvay SA vložila 1. marca 2010 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 17. decembra 2009 v zadevi T-57/01, Solvay proti Komisiji
      (Zadeva C-109/10 P)
      (2010/C 161/21)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnica: Solvay SA (zastopniki: P.-A. Foriers, R. Jafferali, F. Louis, A. Vallery odvetniki)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlogi

                  —

                  izpodbijana sodba z dne 17. decembra 2009 naj se razveljavi;

                  —

                  na podlagi tega naj se tožbo glede razveljavljenih delov ponovno preuči in razveljavi Odločba Komisije z dne 13. decembra 2000, v celoti ali delno, glede na obseg tožbenih razlogov;

                  —

                  globa v višini 19 milijonov EUR naj se razveljavi ali, podredno, bistveno zniža zaradi povrnitve težko popravljive škode, ki je pritožnici nastala zaradi izredno dolgega trajanja postopka;

                  —

                  Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka s pritožbo in stroškov postopka pred Splošnim sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica v utemeljitev svoje pritožbe navaja devet razlogov.
      S prvim pritožbenim razlogom, ki je razdeljen na pet delov, pritožnica zatrjuje kršitev pravice do sojenja v razumnem roku, ker naj bi bila Odločba Komisije 2003/6/ES z dne 13. decembra 2000 (1) sprejeta več kot deset let po začetku postopkov ali vsaj po začetku postopka s seznanitvijo pritožnice z očitki Komisije. Družba Solvay Splošnemu sodišču očita predvsem to, da ni celovito presojalo trajanja, da bi vanj vključilo tako upravno kot sodno fazo postopka (prvi del), da ni upoštevalo trajanja postopka pred Splošnim sodiščem (drugi del), da bi upoštevalo prekoračitev razumnega roka samo, če bi izkazala dejanski poseg v svoje pravice obrambe, čeprav gre za dve neodvisni in ločeni načeli (tretji del), da je ugotovilo, da takega posega v tej zadevi ni bilo (četrti del), in da je izkrivilo dejstva v zadevi, ker je ugotovilo, da se je pritožnica odpovedala podredni zahtevi, da se zniža globa zaradi prekoračenja razumnega roka (peti del), čeprav je na podlagi tega izrecno zahtevala razveljavitev ali vsaj znižanje globe.
      Z drugim pritožbenim razlogom, ki ga sestavljajo trije deli, družba Solvay uveljavlja kršitev členov 14 in 20 Uredbe Sveta št. 17/62, ker je Splošno sodišče potrdilo delovanje Komisije, ki je v okviru postopka začetega na podlagi člena 102 PDEU uporabila dokumente, zasežene v sklopu preverjanj glede morebitnega sodelovanja v kartelih in/ali usklajenih ravnanjih na podlagi člena 101 PDEU (prvi del). Pritožnica Splošnemu sodišču očita tudi, da je dovolilo, da Komisija proti njej uporablja dokumente, ki jih je pridobila slučajno, čeprav takrat, ker ni imela razlogov za sum, ni smela opraviti preverjanj, na podlagi katerih bi te dokumente lahko pridobila (drugi del). Nazadnje mu očita, da je izkrivilo dejstva v zadevi, ker je potrdilo vsebinsko podobnost med dejstvi, ki naj bi bila preiskovana na podlagi odločbe o preverjanju, in tistimi, ki so bila podlaga za njeno obsodbo (tretji del).
      S tretjim pritožbenim razlogom, ki ga sestavlja šest delov, pritožnica uveljavlja, da je Splošno sodišče kršilo pravice obrambe, ker ji je naložilo, naj izkaže, da bi bili deli spisa, ki jih je Komisija izgubila, lahko koristni za njeno obrambo (prvi del). Ni namreč mogoče po uradni dolžnosti izključiti, ker spis ni bil začasno pregledan, da bi te listine lahko vplivale na odločbo, ki jo je Komisija sprejela (drugi in tretji del). Nazadnje izpodbija presojo Splošnega sodišča, da ni izkazala, da bi izginuli dokazi lahko pripomogli k njeni obrambi glede obstoja prevladujočega položaja (četrti del), rabata, ki je bil dodeljen skupini Saint-Gobain (peti del), in opredelitve upoštevnega geografskega trga (šesti del).
      S četrtim pritožbenim razlogom družba Solvay zatrjuje kršitev pravic obrambe, pravil o dokaznem bremenu in domneve nedolžnosti, ker je Splošno sodišče odločilo, da dokazi, odstranjeni iz spisa, ne bi bili koristni za njeno obrambo, čeprav bi zadoščalo, da bi ji ti dokazi omogočili dokazovati že oblikovane razloge, bolj kot da bi ji omogočili oblikovanje novih razlogov (prvi del) in da bi lahko pomenili možnost, čeprav omejeno, vplivati na smer izpodbijane odločbe (drugi del).
      S petim pritožbenim razlogom pritožnica navaja kršitev njene pravice, da se izjavi po tem, ko je Splošno sodišče razglasilo ničnost prve odločbe, s katero ji je bila naložena globa, in preden je Komisija sprejela izpodbijano odločbo. V izpodbijani sodbi naj namreč ne bi bilo odgovora na njeno ničnostno tožbo in zavrnjeno je bilo stališče, da bi Komisija morala dati zadevnemu podjetju možnost, da se izjavi, kadar je bila s predhodno sodbo Splošnega sodišča ugotovljena kršitev postopka, ki je vplivala na pripravljalne ukrepe.
      S šestim pritožbenim razlogom družba pritožnica Splošnemu sodišču očita, da je kršilo člen 102 PDEU in ni izpolnilo svoje obveznosti podati obrazložitev, ker je potrdilo alternativno opredelitev upoštevnega geografskega trga, ne glede na to, ali je šlo za trg s skupnostno razsežnostjo ali za nacionalne trge.
      S sedmim pritožbenim razlogom družba Solvay glede na obveznost obrazložitve in glede na člen 102 PDEU graja presojo prevladujočega položaja, ki jo je Splošno sodišče opravilo v izpodbijani sodbi, ne glede na to, ali ima upoštevni trg skupnostno (prvi del) ali nacionalno (drugi del) razsežnost. Poleg tega očita Splošnemu sodišču, da ni upoštevalo izjemnih okoliščin, ki izkazujejo neobstoj prevladujočega položaja (tretji del).
      Z osmim razlogom pritožnica navaja kršitev člena 102 PDEU in neobstoj obrazložitve, ker je Splošno sodišče presodilo, da je rabat v višini 1,5 %, ki je bil dodeljen skupini Saint-Gobain, pomenil popust za zvestobo, s čimer je vplival na pogoje konkurence.
      Z devetim pritožbenim razlogom pritožnica navaja, da ni podana potrebna obrazložitev in da je bil kršen člen 102 PDEU, ker je Splošno sodišče ugotovilo obstoj diskriminatorne prakse, ki je izhajala iz sistema rabatov, dodeljenih poslovnim partnerjem, ne da bi preverilo, ali je ta praksa pri strankah prevladujočega dobavitelja povzročila konkurenčno oviro (prvi del). Nazadnje družba Solvay Splošnemu sodišču očita, da ni upoštevalo majhnega deleža, ki ga je natrijev karbonat imel v skupnih stroških njenih strank (drugi del).

         (1)  Odločba Komisije 2003/6/ES z dne 13. decembra 2000 v zvezi s postopkom na podlagi člena 82 [ES] (Zadeva COMP/33.133 – C: Natrijev karbonat – Solvay) (UL 2003 L 10, str. 10).


title: Zadeva C-352/15 P: Pritožba, ki jo je Edward Guja vložil 12. maja 2015 zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 14. aprila 2015 v zadevi T-823/14, Guja/Poljska

text:
               22.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 68/20

         Pritožba, ki jo je Edward Guja vložil 12. maja 2015 zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 14. aprila 2015 v zadevi T-823/14, Guja/Poljska
   (Zadeva C-352/15 P)
   (2016/C 068/25)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Pritožnik: Edward Guja (zastopnica: M. Szczepara, odvetnica)

      Druga stranka v postopku: Republika Poljska
   Pritožba je bila s sklepom Sodišča (tretji senat) z dne 17. decembra 2015 zavrnjena.


title: Zadeva C-472/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Pest Megyei Bíróság (Republika Madžarska) 29. septembra 2010 – Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság proti Invitel Távközlési Zrt.

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/32

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Pest Megyei Bíróság (Republika Madžarska) 29. septembra 2010 – Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság proti Invitel Távközlési Zrt.
   (Zadeva C-472/10)
   ()
   2010/C 346/53
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Pest Megyei Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság

      Tožena stranka: Invitel Távközlési Zrt.

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je mogoče člen 6(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (1) razlagati tako, da nedovoljeni pogodbeni pogoj ne pomeni obveznosti za potrošnika, če z zakonom določen in pooblaščen organ v imenu potrošnikov vloži tožbo v javnem interesu (actio popularis) zaradi ugotovitve ničnosti zadevnega nedovoljenega pogoja iz potrošniške pogodbe?
               Ali je mogoče člen 6(1) navedene direktive razlagati tako, da se v primeru tožbe v javnem interesu rešitev uporablja v korist potrošnikov, ki niso stranke v postopku, oziroma ali ga je mogoče v primeru prepovedi uporabe nedovoljenega splošnega pogodbenega pogoja razlagati tako, da nedovoljeni pogoj iz potrošniških pogodb ne pomeni obveznosti za zadevne potrošnike in tudi v prihodnosti ne more pomeniti obveznosti, tako da mora sodišče po uradni dolžnosti uporabiti pravne posledice?

         Ali je mogoče člen 3(1) Direktive Sveta 93/13/EGS v zvezi s točkama 1(j) in 2(d) priloge, ki je navedena v členu 3(3) te direktive, razumeti tako, da če prodajalec ali ponudnik enostransko spremeni pogodbene pogoje, ne da bi natančno opisal metodo, po kateri se spreminjajo cene, oziroma za to spremembo v pogodbi navedel tehtne razloge, je to ipso jure nedovoljen pogodbeni pogoj?

      (1)  UL L 95, str. 29.


title: Zadeva T-77/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. aprila 2016 – Tronios Group International/EUIPO – Sky (SkyTec) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotavljanje ničnosti — Besedna znamka Evropske unije SkyTec — Prejšnja nacionalna besedna znamka SKY — Relativni razlog za zavrnitev — Prekluzija zaradi dopustitve — Člen 54(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009)

text:
               6.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 200/20

         Sodba Splošnega sodišča z dne 20. aprila 2016 – Tronios Group International/EUIPO – Sky (SkyTec)
   (Zadeva T-77/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotavljanje ničnosti - Besedna znamka Evropske unije SkyTec - Prejšnja nacionalna besedna znamka SKY - Relativni razlog za zavrnitev - Prekluzija zaradi dopustitve - Člen 54(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009))
   (2016/C 200/28)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Tronios Group International BV (Breda, Nizozemska) (zastopnika: R. van Leeuwen in H. Klingenberg, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: S. Crabbe in A. Folliard-Monguiral, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Sky plc (Isleworth, Združeno kraljestvo) (zastopniki: sprva J. Barry, solicitor, nato M. Schut in A. Meijboom, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 28. novembra 2014 (zadeva R 1681/2013-4) v zvezi s postopkom za ugotavljanje ničnosti med družbama British Sky Broadcasting Group plc in Tronios Group International BV.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Tronios Group International BV nosi svoje stroške in stroške Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

               3.

               Družba Sky plc nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 118, 13.4.2015.


title: Zadeva C-523/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein Hallinto-oikeus (Finska) 23. novembra 2007 – A

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/35

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein Hallinto-oikeus (Finska) 23. novembra 2007 – A
   (Zadeva C-523/07)
   (2008/C 22/63)
   Jezik postopka: finščina
   Predložitveno sodišče
   Korkein Hallinto-oikeus
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: A
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

                           a)

                           Ali se Uredba Sveta (ES) št. 2201/2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (1) (Uredba Bruselj IIa) uporablja za izvršitev odločbe v celoti, kot je predložena, če je bila slednja izdana v obliki enega samega sklepa o takojšnjem prevzemu v varstvo in namestitvi otroka zunaj lastne družine v okviru javnopravnih pravil o zaščiti otrok,

                           b)

                           oziroma ali se Uredba glede na člen 1(2)(d) uporablja le za del sklepa, ki se nanaša na namestitev zunaj lastne družine?

               2.

               Kako je treba v okviru prava Skupnosti razlagati pojem običajnega prebivališča iz člena 8(1) ter z njim povezan člen 13(1) Uredbe, če ima otrok stalno prebivališče v eni državi članici, nahaja pa se v drugi državi članici, kjer nima stalne nastanitve?

               3.

                           a)

                           Če otrok v tej drugi državi članici nima običajnega prebivališča, pod katerimi pogoji se lahko v tej državi članici vendarle izvede ukrep zavarovanja (prevzem v varstvo) na podlagi člena 20(1) Uredbe?

                           b)

                           Ali so ukrepi zavarovanja v smislu člena 20(1) Uredbe samo tisti ukrepi, ki se jih lahko sprejme v skladu z nacionalnim pravom, in ali so pri uporabi tega člena predpisi nacionalnega prava o teh ukrepih zavezujoči?

                           c)

                           Ali je treba po sprejetju ukrepa zavarovanja zadevo po uradni dolžnosti predati sodišču pristojne države članice?

               4.

               Ali je treba v primeru, ko sodišče države članice ni pristojno, tožbo kot nedopustno zavreči ali zadevo predati sodišču druge države članice?

      (1)  UL L 338, str. 1.


title: Zadeva T-81/13: Tožba, vložena 12. februarja 2013 – FTI Touristik proti UUNT (BigXtra)

text:
               13.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/32

         Tožba, vložena 12. februarja 2013 – FTI Touristik proti UUNT (BigXtra)
   (Zadeva T-81/13)
   2013/C 108/80
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: FTI Touristik GmbH (München, Nemčija) (zastopnica: A. Parr, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 29. novembra 2012 v zadevi R 2521/2011-1 razveljavi;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „BigXtra“ za proizvode in storitve iz razredov 16, 35, 39, 41, 42 in 43 – prijava znamke Skupnosti št. 9 925 868

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva C-427/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Latvija) 18. septembra 2014 – Valsts ieņēmumu dienests proti SIA „Veloserviss“

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Latvija) 18. septembra 2014 – Valsts ieņēmumu dienests proti SIA „Veloserviss“
   (Zadeva C-427/14)
   2014/C 421/30
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākā tiesa

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vložnica kasacijske pritožbe: Valsts ieņēmumu dienests

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: SIA „Veloserviss“

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člen 78(3) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 (1) z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti razlagati tako, da načelo varstva legitimnih pričakovanj omejuje možnost, da se naknadno preverjanje ponovno opravi in da se rezultati prvega naknadnega preverjanja ponovno preučijo?

               2)

               Ali se lahko z nacionalnim pravom države članice določijo postopek za izvedbo naknadnih preverjanj iz člena 78(3) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti in omejitve za ponovno preučitev rezultatov teh preverjanj?

               3)

               Ali je treba člen 78(3) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti razlagati tako, da lahko nacionalno pravo vsebuje omejitve za ponovno preučitev rezultatov prvega naknadnega preverjanja, če se prejme informacija, da se je davčna zakonodaja uporabila na podlagi napačnih in nepopolnih podatkov, kar ob sprejetju odločbe o prvem naknadnem preverjanju ni bilo znano?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 4, str. 307.


title: Zadeva T-225/12: Tožba, vložena 29. maja 2012 – Lidl Stiftung proti UUNT – LĺDL MUSIC (LIDL express)

text:
               28.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 227/25

         Tožba, vložena 29. maja 2012 – Lidl Stiftung proti UUNT – LĺDL MUSIC (LIDL express)
   (Zadeva T-225/12)
   2012/C 227/43
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Nemčija) (zastopniki: M. Schaeffer, M. Wolter in A. Marx, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: LĺDL MUSIC, spol. s r.o. (Brno, Češka republika)

      Predloga

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 21. marca 2012 (R 2379/2010-1) naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „LIDL express“ za proizvode iz razreda 15 – prijava znamke Skupnosti št. 6 857 536

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Znamka ali znak, navajan v ugovoru: nacionalna figurativna znamka in besedna znamka Skupnosti „LÍDL MUSIC“ za proizvode iz razreda 15

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Tožbeni razlogi:

               —

               Kršitev člena 15(1) v povezavi s členom 42(2) in (3) Uredbe Sveta št. 207/2009 in pravila 22(3) in (4) Uredbe Komisije št. 2868/95;

               —

               kršitev člena 15(1)(a) v povezavi s členom 42(2) in (3) Uredbe Sveta št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva F-73/12: Tožba, vložena 17. julija 2012 – ZZ in drugi proti EIB

text:
               29.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/33

         Tožba, vložena 17. julija 2012 – ZZ in drugi proti EIB
   (Zadeva F-73/12)
   2012/C 295/58
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: ZZ in drugi (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska investicijska banka

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločb, ki izhajajo iz plačilnih listov in ki določajo, da se uporabi splošni sklep Evropske investicijske banke, ki določa, da se povišanje plače za vse uslužbence omeji na 2,8%, in sklep, ki določa tabelo uspešnosti, na podlagi katere se plače znižajo za 1 %, ter naložitev toženi stranki, naj plača razliko v plači z zamudnimi obrestmi in odškodnino.

      Predlogi tožečih strank

               —

               Odločbe – ki določajo, naj se za tožeče stranke uporabi sklep upravnega odbora EIB z dne 13. decembra 2011, ki določa, da se povišanje plač omeji na 2,8%, in sklep sveta direktorjev EIB z dne 14. februarja 2012, ki določa tabelo uspešnosti, na podlagi katere se plače znižajo za 1 % – iz plačilnih listov za april 2012 in vse odločbe iz kasnejših plačilnih listov, naj se razglasijo za nične;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo razlike v plači, ki je posledica navedenih sklepov upravnega odbora EIB z dne 13. decembra 2011 in sveta direktorjev EIB z dne 14. februarja 2012 glede na prejšnje plačilne sheme, ta razlika v plači pa naj se poveča za zamudne obresti, ki tečejo od 12. aprila 2012 in nato od dvanajstega v vsakem mesecu do popolnega plačila, pri čemer se te obresti določi na ravni obrestne mere ECB, povečane za tri odstotne točke;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo odškodnine za škodo, ki so jo tožeče stranke utrpele zaradi izgube kupne moči, pri čemer se ta škoda v skladu z načelom ex aequo et bono začasno določi na 1.5% mesečne plače vsake tožeče stranke;

               —

               EIB naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-176/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 10. decembra 2013 – Carbunión proti Svetu (Ničnostna tožba — Državne pomoči — Sklep o pomočeh za lažje zaprtje nekonkurenčnih premogovnikov — Razglasitev delne ničnosti — Neločljivost — Nedopustnost)

text:
               8.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/20

         Sklep Splošnega sodišča z dne 10. decembra 2013 – Carbunión proti Svetu
   (Zadeva T-176/11) (1)

   (Ničnostna tožba - Državne pomoči - Sklep o pomočeh za lažje zaprtje nekonkurenčnih premogovnikov - Razglasitev delne ničnosti - Neločljivost - Nedopustnost)
   2014/C 39/33
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) (Madrid, Španija) (zastopniki: K. Desai, solicitor, S. Cisnal de Ugarte in M. Peristeraki, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: F. Florindo Gijón in A. Lo Monaco, nato F. Florindo Gijón in K. Michoel, zastopniki)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopniki: É. Gippini Fournier, L. Flynn in C. Urraca Caviedes, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Sklepa Sveta 2010/787/EU z dne 10. decembra 2010 o državnih pomočeh za lažje zaprtje nekonkurenčnih premogovnikov (UL L 336, str. 24).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Združenje Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasil Svet Evropske unije, vključno s stroški v zvezi s postopkom za izdajo začasne odredbe.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 152, 21.5.2011.


title: Zadeva T-425/12: Tožba, vložena 26. septembra 2012 – Sport Eybl & Sports Experts proti UUNT – Elite Licensing (e)

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/36

         Tožba, vložena 26. septembra 2012 – Sport Eybl & Sports Experts proti UUNT – Elite Licensing (e)
   (Zadeva T-425/12)
   2012/C 355/76
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sport Eybl & Sports Experts GmbH (Wels, Avstrija) (zastopnik: B. Gumpoldsberger, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Elite Licensing Company SA (Fribourg, Švica)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 26. junija 2012 (zadeva R 881/2011-1) razveljavi v delu, v katerem je bilo ugodeno pritožbi pritožnice in zavrnjena registracija prijave znamke Skupnosti tožeče stranke za razrede 9, 12, 18, 22, 25 in 28; in

               —

               ugotovi, da je tožena stranka dolžna tožeči stranki povrniti stroške postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka, ki vsebuje črko „e“, za proizvode in storitve iz razredov 9, 12, 18, 22, 25 in 28 – prijava znamke Skupnosti št. 6 220 421

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Elite Licensing Company SA

      Navajana znamka ali znak: Nacionalna, mednarodna in skupnostna figurativna znamka, ki vsebuje črko „e“, za proizvode in storitve iz razredov 3, 5, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 26, 28, 32, 35, 38, 41, 43 in 44

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: delna ugoditev pritožbi

      Navajani tožbeni razlog: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva C-644/15 P: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 15. decembra 2016 – Madžarska/Komisija (Pritožba — Uredba (ES) št. 1234/2007 — Skupna ureditev kmetijskih trgov — Sektor sadja in zelenjave — Člen 103e — Nacionalna finančna pomoč, dodeljena organizacijam proizvajalcev v sektorju sadja in zelenjave — Uredba (ES) št. 1580/2007 — Člen 97 — Sklep Komisije o nadomestilu Evropske unije za nacionalno finančno pomoč, ki jo je Madžarska dodelila organizacijam proizvajalcev)

text:
               13.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/8

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 15. decembra 2016 – Madžarska/Komisija
   (Zadeva C-644/15 P) (1)

   ((Pritožba - Uredba (ES) št. 1234/2007 - Skupna ureditev kmetijskih trgov - Sektor sadja in zelenjave - Člen 103e - Nacionalna finančna pomoč, dodeljena organizacijam proizvajalcev v sektorju sadja in zelenjave - Uredba (ES) št. 1580/2007 - Člen 97 - Sklep Komisije o nadomestilu Evropske unije za nacionalno finančno pomoč, ki jo je Madžarska dodelila organizacijam proizvajalcev))
   (2017/C 046/10)
   Jezik postopka: madžarščina

      Stranki

      Pritožnica: Madžarska (zastopnika: M. Z. Fehér in E. E. Sebastyén, agenta)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: A. Lewis in B. Béres, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Madžarski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 27, 25.1.2016.


title: Zadeva C-351/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 6. marca 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/29

         Sklep predsednika Sodišča z dne 6. marca 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-351/06) (1)

   (2007/C 96/57)

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 249, 14.10.2006.


title: Zadeva C-377/16: Tožba, vložena 7. julija 2016 – Kraljevina Španija/Evropski parlament

text:
               29.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/13

         Tožba, vložena 7. julija 2016 – Kraljevina Španija/Evropski parlament
   (Zadeva C-377/16)
   (2016/C 314/19)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: M. J. García-Valdecasas Dorrego, agent)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predloga tožeče stranke

               —

               Razpis za prijavo interesa – Pogodbeni uslužbenci, funkcionalna skupina I – Vozniki (M/Ž) – EP/CAST/S/16/2016 (1) naj se razveljavi.

               —

               Evropskemu parlamentu naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

                  Prvi razlog: kršitev členov 1 in 2 Uredbe št. 1/58 (2), člena 22 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (3) in člena 1d Kadrovskih predpisov za uradnike zaradi omejitve ureditve komunikacije med EPSO in kandidatom, ki se izvaja zgolj v angleščini, francoščini in nemščini, kar vključuje obrazec za prijavo.

               2.

                  Drugi razlog: kršitev člena 82 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev, vsebovan v Kadrovskih predpisih za uradnike, zaradi zahteve po zadovoljivem znanju drugega uradnega jezika Unije, ne da bi bilo to potrebno za opravljanje nalog, ki jih bodo izpolnjevali izbrani kandidati.

               3.

                  Tretji razlog: kršitev členov 1 in 6 Uredbe št. 1/58, člena 22 Listine, člena 1d(1) in (6) Kadrovskih predpisov za uradnike ter člena 82 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev zaradi neupravičene omejitve izbire drugega jezika na zgolj tri jezike, ki so angleščina, francoščina in nemščina, in izključitve ostalih uradnih jezikov Evropske unije.

               4.

                  Četrti razlog: izbira angleščine, francoščine in nemščine kot drugega razpisnega jezika pomeni arbitrarno izbiro, ki je temelj za diskriminacijo na podlagi jezika, prepovedano s členom 1 Uredbe št. 1/58, členom 22 Listine ter členom 1d(1) in (6) Kadrovskih predpisov za uradnike.

      (1)  UL 2016, C 131 A, str. 1.

      (2)  Uredba Sveta št. 1 z dne 15. aprila 1958 o določitvi jezikov, ki se uporabljajo v Evropski gospodarski skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1, str. 3), nazadnje spremenjena z Uredbo Sveta (EU) št. 517/2013 (UL L 158, str. 1).

      (3)  UL 2016, C 202, str. 389.


title: Zadeva C-148/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 9. aprila 2008 vložilo Juzgado de lo Mercantil de Málaga (Španija) – Finn Mejnertsen proti Betini Mandal Barsoe

text:
               7.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 9. aprila 2008 vložilo Juzgado de lo Mercantil de Málaga (Španija) – Finn Mejnertsen proti Betini Mandal Barsoe
   (Zadeva C-148/08)
   (2008/C 142/31)
   Jezik postopka: španščina
   Predložitveno sodišče
   Juzgado de lo Mercantil
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Finn Mejnertsen

      Tožena stranka: Betina Mandal Barsoe
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba Dansko za namene člena 1 in 2 Protokola o stališču Danske, priloženega k Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti, šteti za državo članico v skladu s členom 16 Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 (1) o postopkih v primeru insolventnosti?

               2)

               Ali dejstvo, da navedeni Protokol velja za to uredbo je ta uredba predmet tega Protokola, pomeni, da ta uredba ni sestavni del prava Skupnosti v tej državi?

               3)

               Ali dejstvo, da Uredba št. 1346/2000 ni zavezujoča in da se na Danskem ne uporablja, pomeni, da druge države članice te uredbe ne bodo uporabljale pri priznavanju in izvrševanju sodnih odločb v zvezi z insolventnostjo, razglašenih na Danskem, ali nasprotno, da morajo druge države članice, razen če so določile izjeme, navedeno uredbo uporabiti, če se na Danskem razglasi sodna odločba v zvezi z insolventnostjo in se zahteva njeno priznanje in izvršitev v drugih državah članicah, zlasti v delu, v katerem se nanaša na Španijo?

      (1)  Sveta, z dne 29. maja 2000 (UL L 160, str. 1).


title: Zadeva C-366/14: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 6. novembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Budapesti XX., XXI. és XXIII. Kerületi Bíróság – Madžarska) – Herrenknecht AG/Hév-Sugár kft (Predhodno odločanje – Člen 53(2) Poslovnika Sodišča – Očitna nedopustnost – Neobstoj zadostnih pojasnil glede dejanskega okvira in razlogov, ki upravičujejo potrebnost odgovora na vprašanje za predhodno odločanje)

text:
               19.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/15

      Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 6. novembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Budapesti XX., XXI. és XXIII. Kerületi Bíróság – Madžarska) – Herrenknecht AG/Hév-Sugár kft
      (Zadeva C-366/14) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 53(2) Poslovnika Sodišča - Očitna nedopustnost - Neobstoj zadostnih pojasnil glede dejanskega okvira in razlogov, ki upravičujejo potrebnost odgovora na vprašanje za predhodno odločanje)
      (2015/C 016/22)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Budapesti XX., XXI. és XXIII. Kerületi Bíróság

         Stranki

         Tožeča stranka: Herrenknecht AG

         Tožena stranka: Hév-Sugár kft

         Izrek

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Budapesti XX., XXI. és XXIII. kerületi bíróság (Madžarska) z odločbo dne 11. julija 2014 (zadeva C-366/14), je očitno nedopusten.

         (1)  UL C 351, 6.10.2014.


title: Zadeva T-139/17 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 23. marca 2017 – Kibelisa/Svet (Začasna odredba — Omejevalni ukrepi — Demokratična republika Kongo — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti)

text:
               6.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/23

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 23. marca 2017 – Kibelisa/Svet
   (Zadeva T-139/17 R)
   ((Začasna odredba - Omejevalni ukrepi - Demokratična republika Kongo - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti))
   (2017/C 178/32)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Roger Kibelisa (Kinšasa, Demokratična republika Kongo) (zastopnika: O. Okito in A. Ouannès, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predmet

   Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za odlog izvršitve Uredbe Sveta (EU) 2016/2230 z dne 12. decembra 2016 o spremembi Uredbe (ES) št. 1183/2005 o uvedbi določenih posebnih omejevalnih ukrepov za osebe, ki kršijo embargo na orožje glede Demokratične republike Kongo (UL 2016, L 336 I, str. 1).

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-334/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 6. julija 2015 – María Pilar Planes Bresco/Comunidad Autónoma de Aragón

text:
               14.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 302/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 6. julija 2015 – María Pilar Planes Bresco/Comunidad Autónoma de Aragón
   (Zadeva C-334/15)
   (2015/C 302/27)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: María Pilar Planes Bresco

      Tožena stranka: Comunidad Autónoma de Aragón

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člena 43 in 44 Uredbe Sveta (ES) št. 1782/2003 (1) z dne 29. septembra 2003 razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, v skladu s katero se iz statusa upravičenega hektarja izključijo vse tiste površine trajnih travnikov, ki jih prijavi kmet in presegajo te, ki so bile upoštevane za določitev običajnih pravic, do katerih je bil upravičen, vključitev teh površin in zato nadomestitev ornih zemljišč s travniki pa je pogojena s tem, da so ti v konkretnem proračunskem letu, za katero se uveljavljajo pravice do plačila, dejansko namenjeni reji živine?
               V primeru nikalnega odgovora na zgornje vprašanje:

               2.

               Ali je treba člen 29 Uredbe Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003, ker so z njim plačila iz shem podpor izključena za upravičence do teh plačil, „za katere se ugotovi, da so umetno ustvarili pogoje, ki so potrebni za pridobitev takih plačil, da bi pridobili korist v nasprotju s cilji zadevne sheme podpore“, razlagati tako, da državam članicam ne dovoljuje sprejetja splošnih določb, s katerimi se število „upravičenih hektarov“ (trajnih travnikov) zmanjša s tem, da se objektivizirajo splošni primeri, v katerih se domneva, da je upravičenec umetno ustvaril pogoje za pridobitev plačila, ne da bi se – konkretno in v zvezi z natančno določenim kmetom – ugotavljala dejavnost, ki jo ta izvaja, in njegovo ravnanje?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 40, str. 269).


title: Zadeva C-213/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht München (Nemčija) 18. aprila 2016 – kazenski postopek zoper Tanjo Reiter

text:
               18.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht München (Nemčija) 18. aprila 2016 – kazenski postopek zoper Tanjo Reiter
   (Zadeva C-213/16)
   (2016/C 260/25)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht München

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Tanja Reiter

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali člena 2 ter 6(1) in (3) Direktive 2012/13/EU (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012 nasprotujeta nacionalni zakonodaji države članice, po kateri mora obdolženec v kazenskem postopku, ki v tej državi članici nima prebivališča, za vročitev kaznovalnega naloga, ki je bil izdan zoper njega, določiti pooblaščenca za vročitve, čeprav obdolženec zaradi tega nima na voljo celotnega roka, predpisanega za vložitev ugovora zoper kaznovalni nalog, in tudi nima naslova, na katerega bi mu bilo mogoče vročiti kaznovalni nalog, in mu določitev pooblaščenca za vročitve z navedbo njegovega imena in naslova omogoča, da pooblaščenca za vročitve seznani, kam se mu lahko pošlje kaznovalni nalog s potrdilom o vročitvi?

               2.

               Ali člena 2(1) ter 6(1) in (3) Direktive 2012/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012 nasprotujeta nacionalni zakonodaji države članice, po kateri mora obdolženec v kazenskem postopku, ki v tej državi članici nima prebivališča, za vročitev kaznovalnega naloga, ki je bil izdan zoper njega, določiti pooblaščenca za vročitve, in za začetek teka roka za vložitev ugovora šteje že vročitev pooblaščencu za vročitve, če lahko obdolženec v primeru tako izračunane zamude roka predlaga vrnitev v prejšnje stanje, pri čemer se lahko sklicuje na to, da mu je bil kaznovalni nalog posredovan in je po tem pravočasno vložil ugovor, če lahko torej z vrnitvijo v prejšnje stanje naknadno uveljavlja neskrajšan rok za vložitev ugovora, čeprav je z zakonom določeno, da se v primeru zamude roka kaznovalni nalog praviloma izvrši?

      (1)  Direktiva 2012/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012 o pravici do obveščenosti v kazenskem postopku (UL L 142, str. 1).


title: Zadeva C-425/06: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. februarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Ministero dell'Economia e delle Finanze proti Part Service Srl, v likvidaciji (Šesta direktiva DDV – Člena 11A(1)(a) in 13B(a) in (d) – Zakup – Umetna delitev storitve na več elementov – Učinki – Znižanje davčne osnove – Oprostitve – Zloraba – Pogoji)

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/6

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. februarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Ministero dell'Economia e delle Finanze proti Part Service Srl, v likvidaciji
   (Zadeva C-425/06) (1)

   (Šesta direktiva DDV - Člena 11A(1)(a) in 13B(a) in (d) - Zakup - Umetna delitev storitve na več elementov - Učinki - Znižanje davčne osnove - Oprostitve - Zloraba - Pogoji)
   (2008/C 92/09)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Corte suprema di cassazione
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ministero dell'Economia e delle Finanze

      Tožena stranka: Part Service Srl, v likvidaciji
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Corte suprema di cassazione – Razlaga Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) – Lizing, razdeljen na več različnih pogodb, in katerega rezultat je pridobitev davčne ugodnosti – Razlaga pojma zloraba pravice, kot je določena v sodbi Sodišča z dne 21. februarja 2006 v zadevi Halifax in drugi, C-255/02.
   Izrek

               1)

               Šesto direktivo Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero je treba razlagati tako, da gre za zlorabo, kadar je davčna ugodnost bistveni cilj zadevne transakcije ali zadevnih transakcij.

               2)

               Predložitveno sodišče mora glede na navodila za razlago iz te sodbe določiti, ali se za namene uporabe davka na dodano vrednost transakcije, kot so zadevne transakcije v sporu o glavni stvari, lahko štejejo za zlorabo na podlagi Šeste direktive 77/388.

      (1)  UL C 326, 30.12.2006.


title: Zadeva T-36/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 6. januarja 2015 – St’art in drugi/Komisija („Ničnostna tožba – Program ‚European Creative Industries Alliance‘ – Projekt ‚C I Factor‘ o vzpostavitvi novih instrumentov za spodbujanje financiranja kulturnih in ustvarjalnih industrij – Sklep o ustavitvi projekta – Akt, ki spada v popolnoma pogodbeni okvir, od katerega je neločljiv – Nedopustnost“)

text:
               2.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/35

      Sklep Splošnega sodišča z dne 6. januarja 2015 – St’art in drugi/Komisija
      (Zadeva T-36/14) (1)

      („Ničnostna tožba - Program ‚European Creative Industries Alliance‘ - Projekt ‚C I Factor‘ o vzpostavitvi novih instrumentov za spodbujanje financiranja kulturnih in ustvarjalnih industrij - Sklep o ustavitvi projekta - Akt, ki spada v popolnoma pogodbeni okvir, od katerega je neločljiv - Nedopustnost“)
      (2015/C 073/45)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeče stranke: St’art – Fonds d’investissement dans les entreprises culturelles (Mons, Belgija); Stichting Cultuur – Ondernemen (Amsterdam, Nizozemska); in Angel Capital Innovations Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: L. Dehin in C. Brüls, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: S. Delaude, J. Estrada de Solà in S. Lejeune, zastopniki)

         Predmet

      Predlog za razglasitev ničnosti, prvič, „sklepa neznanega datuma zaradi molka“ Komisije o ustavitvi projekta C-I Factor „SI2.609157-2/G/ENT/CIP/11/C/N03C011“ in posledično o prenehanju izplačevanja subvencije, dodeljene konzorciju, katerega članice so tožeče stranke, in drugič, „njene izrecne potrditve s sklepom“, sprejetim 29. novembra 2013.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže.

                  2.

                  St’art – Fonds d’investissement dans les entreprises culturelles, Stichting Cultuur – Ondernemen in Angel Capital Innovations Ltd nosijo svoje stroške in stroške Evropske komisije.

         (1)  UL C 135, 5.5.2014.


title: Zadeva T-70/07: Tožba, vložena 26. februarja 2007 — Cantieri Navali Termoli proti Komisiji

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/52

         Tožba, vložena 26. februarja 2007 — Cantieri Navali Termoli proti Komisiji
   (Zadeva T-70/07)
   (2007/C 95/106)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Cantieri Navali Termoli SpA (Termoli, Italija) (zastopnica: B. Daniela Mammarella, odvetnica)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba naj se razglasi za nično,

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ta tožba je vložena zoper Odločbo Komisije z dne 4. julija 2006 o državni pomoči, ki jo Italija namerava odobriti v korist Cantieri Navali Termoli S.p.A (št. C 48/2004 (prej št. 595/2003)) (1), s katero je bila za nezdružljivo s skupnim trgom razglašena državna pomoč za tekoče poslovanje iz člena 3 Uredbe o ladjedelništvu (2), ki jo je Italija nameravala odobriti tožeči stranki za ladjo C.180 (prej 173), ker ni bilo priznano podaljšanje roka za izročitev ladje za deset mesecev, ker naj vzroki za zamude, ki jih je zatrjevala tožeča stranka (dogodki 11. septembra 2001 v New Yorku, nujnost izvedbe tehničnih sprememb, naravne nesreče) ne bi izpolnjevali pogojev iz člena 3(2), drugi pododstavek, navedene uredbe.
   V utemeljitev svojih predlogov tožeča stranka uveljavlja:

               a)

               Kršitev pravil postopka zaradi pomanjkljive obrazložitve:

                           —

                           trditve, da so v obravnavani zadevi dogodki z dne enajstega septembra kot vzrok brezpredmetni. Glede tega je bila sprejeta ugotovitev, da v nasprotju s sektorjem gradnje ladij za križarjenje v sektorju gradnje tankerjev, v katerem deluje tožeča stranka, ti dogodki niso povzročili motenj.

                           —

                           tega, da ni bil kot vzrok dokazan vpliv naravnih nesreč, ki so prizadele ozemlje, na katerem deluje tožeča stranka.

                           —

                           tega, da je bilo treba pri gradnji izvesti tehnične spremembe.

               b)

               Očitno nepravilna presoja dejanskega stanja, in sicer z neupravičenim razlikovanjem med Chemical Markets in drugimi sektorji Shippinga za uporabo zadevne ureditve Skupnosti ter z delnim, abstraktnim in nekontekstualnim, branjem poročila instituta Clarkson Research iz novembra 2003, ki mu je bil pripisan odločilni pomen, ne da bi se upoštevalo konkretne in dokumentirane ugotovitve za motnje pri programu del, ki so bile navedene v utemeljitev in predložene državi Italiji v potrditev.

               c)

               Zlorabo pooblastil, in sicer zaradi opustitve konkretne presoje v zvezi z značilnostmi in okoliščinami tega posebnega primera možnosti, da bi zahtevano podaljšanje za samo deset mesecev vplivalo na trgovino med državami članicami, in torej združljivosti obravnavane pomoči za tekoče poslovanje s pravili Skupnosti o konkurenci.

      (1)  UL L 283, 28.12.2006, str. 53.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1540/98 o uvedbi novih pravil o pomoči ladjedelništvu (UL L 202, 18.7.1998, str. 1).


title: Zadeva T-104/11: Tožba, vložena 17. februarja 2011 – Ferrari proti UUNT (PERLE’)

text:
               9.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/20

         Tožba, vložena 17. februarja 2011 – Ferrari proti UUNT (PERLE’)
   (Zadeva T-104/11)
   2011/C 113/39
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ferrari F.lli Lunelli SpA (Trento, Italija) (zastopnika: P. Perani in G. Ghisletti, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT v zadevi R 1249/2010-2, ki je bila sprejeta 8. decembra 2010 in vročena 17. decembra 2010;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Mednarodna figurativna znamka (št. W 10510030), ki ima besedni element „PERLE’“, za proizvode iz razredov 3, 25 in 33, za katero je tožeča stranka zahtevala varstvo v Skupnosti

      Odločba preizkuševalca: Delna zavrnitev zahteve za varstvo

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Nepravilna uporaba člena 7(1) (b) in (c) ter (2) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-379/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italija) 21. avgusta 2008 – ERG Raffinerie Mediterranee SpA in drugi proti Ministero dello Sviluppo Economico in drugim

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italija) 21. avgusta 2008 – ERG Raffinerie Mediterranee SpA in drugi proti Ministero dello Sviluppo Economico in drugim
   (Zadeva C-379/08)
   (2008/C 301/27)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: ERG Raffinerie Mediterranee SpA in drugi

      Tožene stranke: Ministero dello Sviluppo Economico in drugi
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali Direktiva 2004/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 (1), o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode, posebej člen 7 in Priloga II, na katero se ta člen sklicuje, nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki organom javne uprave dopušča, da kot „razumne sanacijske možnosti okoljske škode“, predpišejo posege v okoljske predele (ki so v tem primeru „fizični zaprti sistem“ v celotni dolžni morskega pasu), ki so drugačni in kasnejši od tistih, ki so bili določeni v posebnih kontradiktornih postopkih, in ki so že sprejeti, izvršeni ali se izvajajo?

               2)

               Ali ista direktiva nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki dopušča organom javne uprave, da po uradni dolžnosti predpišejo take zahteve, ne da bi preučila posebne pogoje in stroške uvedbe v zvezi z običajno predvidenimi koristmi, morebitno stransko škodo, škodljive učinke za zdravje in javno varnost ter čas, ki je potreben za izvedbo?

               3)

               Ali ista direktiva, glede na posebnost primera za območje v interesu države v Priolu, nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki dopušča organom javne uprave, da po uradni dolžnosti predpišejo zahteve kot so pogoji za pridobitev dovoljenj za zakonito rabo področij, na katera se čiščenje neposredno ne nanaša, ker so bila že očiščena oziroma niso bila onesnažena, in so vključena v zunanji pas območja v interesu države v Priolu?

      (1)  UL L 143, str. 56.


title: Zadeva T-349/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 3. februarja 2017 – Bank Saderat Iran/Svet

text:
               10.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/50

         Sklep Splošnega sodišča z dne 3. februarja 2017 – Bank Saderat Iran/Svet
   (Zadeva T-349/16) (1)

   (2017/C 112/69)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  JO C 305, 22.8.2016.