title: Zadeva C-850/19 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 16. septembra 2021 – FVE Holýšov I s. r. o. in drugi/Evropska komisija, Češka republika, Kraljevina Španija, Republika Ciper, Slovaška republika (Pritožba – Državne pomoči – Shema podpore za energijo iz obnovljivih virov – Sklep o razglasitvi sheme pomoči za združljivo z notranjim trgom – Ničnostna tožba)

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/4

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 16. septembra 2021 – FVE Holýšov I s. r. o. in drugi/Evropska komisija, Češka republika, Kraljevina Španija, Republika Ciper, Slovaška republika
      (Zadeva C-850/19 P) (1)

      (Pritožba - Državne pomoči - Shema podpore za energijo iz obnovljivih virov - Sklep o razglasitvi sheme pomoči za združljivo z notranjim trgom - Ničnostna tožba)
      (2021/C 471/05)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnice: FVE Holýšov I s. r. o., FVE Stříbro s. r. o., FVE Úsilné s. r. o., FVE Mozolov s. r. o., FVE Osečná s. r. o., Solarpark Rybníček s. r. o., FVE Kněžmost s. r. o., Hutira FVE – Omice a.s., Exit 90 SPV s.r.o., Onyx Energy s.r.o., Onyx Energy projekt II s.r.o., Photon SPV 1 s.r.o., Photon SPV 3 s.r.o., Photon SPV 4 s.r.o., Photon SPV 6 s.r.o., Photon SPV 8 s.r.o., Photon SPV 10 s.r.o., Photon SPV 11 s.r.o., Antaris GmbH, Michael Göde, NGL Business Europe Ltd, NIG NV, GIHG Ltd, Radiance Energy Holding Sàrl, ICW Europe Investments Ltd, Photovoltaik Knopf Betriebs-GmbH, Voltaic Network GmbH, WA Investments-Europa Nova Ltd (zastopniki: A. Reuter, H. Wendt, C. Bürger, T. Christner, A. Compes, T. Herbold in W. Schumacher, Rechtsanwälte)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: L. Armati, P. Němečková in T. Maxian Rusche, agenti), Češka republika (zastopniki: M. Smolek, J. Vláčil, T. Müller in I. Gavrilova, agenti), Kraljevina Španija (zastopnica: S. Centeno Huerta, agentka), Republika Ciper, Slovaška republika (zastopnica: B. Ricziová, agentka)

         Intervenientka v podporo pritožnicam: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: J. Möller in D. Klebs, agenta)

         Intervenientka v podporo drugim strankam v postopku: Republika Poljska (zastopnik: B. Majczyna, agent)

         Izrek

                  1.

                  Glavna pritožba se zavrne.

                  2.

                  Postopek z nasprotno pritožbo Evropske komisije se ustavi.

                  3.

                  FVE Holýšov I s. r. o., FVE Stříbro s. r. o., FVE Úsilné s. r. o., FVE Mozolov s. r. o., FVE Osečná s. r. o., Solarpark Rybníček s. r. o., FVE Kněžmost s. r. o.,Hutira FVE – Omice a.s., Exit 90 SPV s. r. o., Onyx Energy s. r. o., Onyx Energy projekt II s. r. o., Photon SPV 1 s. r. o., Photon SPV 3 s. r. o., Photon SPV 4 s. r. o., Photon SPV 6 s. r. o., Photon SPV 8 s. r. o., Photon SPV 10 s. r. o., Photon SPV 11 s. r. o., Antaris GmbH, M. Michael Göde, NGL Business Europe Ltd, NIG NV, GIHG Ltd, Radiance Energy Holding Sàrl, ICW Europe Investments Ltd, Photovoltaik Knopf Betriebs-GmbH in Voltaic Network GmbHet WA Investments-Europa Nova Ltd se naloži plačilo stroškov v zvezi z glavno pritožbo.

                  4.

                  FVE Holýšov I s. r. o., FVE Stříbro s. r. o., FVE Úsilné s. r. o., FVE Mozolov s. r. o., FVE Osečná s. r. o., Solarpark Rybníček s. r. o., FVE Kněžmost s. r. o., Hutira FVE – Omice a.s., Exit 90 SPV s. r. o., Onyx Energy s. r. o., Onyx Energy projekt II s. r. o., Photon SPV 1 s. r. o., Photon SPV 3 s. r. o., Photon SPV 4 s. r. o., Photon SPV 6 s. r. o., Photon SPV 8 s. r. o., Photon SPV 10 s. r. o., Photon SPV 11 s. r. o., Antaris GmbH, M. Michael Göde, NGL Business Europe Ltd, NIG NV, GIHG Ltd, Radiance Energy Holding Sàrl, ICW Europe Investments Ltd, Photovoltaik Knopf Betriebs-GmbH, Voltaic Network GmbH, WA Investments-Europa Nova Ltd in Evropska komisija nosijo svoje stroške v zvezi z nasprotno pritožbo.

                  5.

                  Zvezna republika Nemčija, Republika Poljska, Češka republika, Kraljevina Španija in Slovaška republika nosijo svoje stroške.

         (1)  UL C 68, 2.3.2020.


title: Zadeva C-144/20: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 9. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administratīvā rajona tiesa – Latvija) – AS „LatRailNet“, „Latvijas dzelzceļš“ VAS/Valsts dzelzceļa administrācija (Predhodno odločanje – Železniški promet – Direktiva 2012/34/EU – Člena 32 in 56 – Naložitev uporabnin za železniško infrastrukturo – Neodvisnost upravljavca infrastrukture – Naloge regulatornega organa – Pojem „optimalna konkurenčnost segmentov trga storitev v železniškem prometu“ – Izključna pravica v železniškem segmentu – Izvajalec javne službe)

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/6

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 9. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administratīvā rajona tiesa – Latvija) – AS „LatRailNet“, „Latvijas dzelzceļš“ VAS/Valsts dzelzceļa administrācija
      (Zadeva C-144/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Železniški promet - Direktiva 2012/34/EU - Člena 32 in 56 - Naložitev uporabnin za železniško infrastrukturo - Neodvisnost upravljavca infrastrukture - Naloge regulatornega organa - Pojem „optimalna konkurenčnost segmentov trga storitev v železniškem prometu“ - Izključna pravica v železniškem segmentu - Izvajalec javne službe)
      (2021/C 471/07)
      Jezik postopka: latvijščina

         Predložitveno sodišče

      Administratīvā rajona tiesa

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: AS „LatRailNet“, „Latvijas dzelzceļš“ VAS

         Tožena stranka: Valsts dzelzceļa administrācija

         Izrek

                  1.

                  Člen 56 Direktive 2012/34/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o vzpostavitvi enotnega evropskega železniškega območja je treba razlagati tako, da regulatornemu organu podeljuje pooblastilo, da na lastno pobudo sprejme odločbo, s katero se podjetju, ki izvaja bistvene funkcije upravljavca železniške infrastrukture iz člena 7(1) te direktive, naloži, da izvede nekatere spremembe ureditve zaračunavanja uporabnin za infrastrukturo, čeprav ta ureditev prosilcev ne diskriminira.

                  2.

                  Člen 56 Direktive 2012/34 je treba razlagati tako, da morajo biti pogoji, ki jih je treba vključiti v ureditev zaračunavanja uporabnin, ki jo regulatorni organ lahko naloži podjetju, ki izvaja bistvene funkcije upravljavca železniške infrastrukture, utemeljeni s kršitvijo Direktive 2012/34 in omejeni na odpravo primerov nezdružljivosti ter ne smejo vključevati presoje smotrnosti tega organa, ki posega v polje proste presoje tega upravljavca.

                  3.

                  Člen 32(1) Direktive 2012/34 je treba razlagati tako, da se ta uporablja – tudi glede merila optimalne konkurenčnosti segmentov trga storitev v železniškem prometu – za segmente trga storitev v železniškem prometu, na katerih ni konkurence, med drugim kadar jih upravlja izvajalec javne službe, ki mu je bila na podlagi pogodbe za opravljanje javne službe podeljena izključna pravica v smislu člena 2(f) Uredbe (ES) št. 1370/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o javnih storitvah železniškega in cestnega potniškega prevoza ter o razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 1191/69 in št. 1107/70.

         (1)  UL C 201, 15.6.2020.


title: Združeni zadevi C-208/20 in C-256/20: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 9. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sofiyski Rayonen sad – Bolgarija) – „Toplofikatsia Sofia“ EAD, „CHEZ Elektro Bulgaria“ AD, „Agentsia za control na prosrocheni zadalzhenia“ EOOD (C-208/20), in „Toplofikatsia Sofia“ EAD (C-256/20) (Predhodno odločanje – Člen 20(2)(a) PDEU – Člen 47, drugi odstavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Uredba (ES) št. 1206/2001 – Sodelovanje med sodišči držav članic pri pridobivanju dokazov v civilnih ali gospodarskih zadevah – Člen 1(1)(a) – Uredba (EU) št. 1215/2012 – Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah – Člen 5(1) – Neplačane terjatve – Sodne odločbe – Plačilni nalogi – Vročitev – Dolžnik, ki prebiva na neznanem naslovu v državi članici, ki ni država članica, pred katere sodiščem poteka postopek)

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/7

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 9. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sofiyski Rayonen sad – Bolgarija) – „Toplofikatsia Sofia“ EAD, „CHEZ Elektro Bulgaria“ AD, „Agentsia za control na prosrocheni zadalzhenia“ EOOD (C-208/20), in „Toplofikatsia Sofia“ EAD (C-256/20)
      (Združeni zadevi C-208/20 in C-256/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 20(2)(a) PDEU - Člen 47, drugi odstavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Uredba (ES) št. 1206/2001 - Sodelovanje med sodišči držav članic pri pridobivanju dokazov v civilnih ali gospodarskih zadevah - Člen 1(1)(a) - Uredba (EU) št. 1215/2012 - Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah - Člen 5(1) - Neplačane terjatve - Sodne odločbe - Plačilni nalogi - Vročitev - Dolžnik, ki prebiva na neznanem naslovu v državi članici, ki ni država članica, pred katere sodiščem poteka postopek)
      (2021/C 471/08)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Sofiyski Rayonen sad

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke:„Toplofikatsia Sofia“ EAD, „CHEZ Elektro Bulgaria“ AD, „Agentsia za control na prosrocheni zadalzhenia“ EOOD (C-208/20), „Toplofikatsia Sofia“ EAD (C-256/20)

         Izrek

                  1

                  . Člen 1(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 1206/2001 z dne 28. maja 2001 o sodelovanju med sodišči držav članic pri pridobivanju dokazov v civilnih ali gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da se ne uporablja za položaj, v katerem sodišče države članice išče naslov osebe, ki ji je treba vročiti sodno odločbo, v drugi državi članici.

                  2.

                  Člen 5(1) Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da plačilni nalog zoper dolžnika postane izvršljiv, in da se s tem členom ne zahteva razveljavitev takega naloga.

         (1)  UL C 255, 3.8.2020.

         UL 271, 17.8.2020.


title: Zadeva C-277/20: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 9. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Postopek, ki ga je sprožil UM (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Dedovanje – Uredba (EU) št. 650/2012 – Člen 3(1)(b) – Pojem „dedna pogodba“ – Področje uporabe – Pogodba o prenosu lastninske pravice za primer smrti – Člen 83(2) – Izbira prava, ki se uporablja – Prehodne določbe)

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/8

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 9. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Postopek, ki ga je sprožil UM
      (Zadeva C-277/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Dedovanje - Uredba (EU) št. 650/2012 - Člen 3(1)(b) - Pojem „dedna pogodba“ - Področje uporabe - Pogodba o prenosu lastninske pravice za primer smrti - Člen 83(2) - Izbira prava, ki se uporablja - Prehodne določbe)
      (2021/C 471/09)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberster Gerichtshof

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Vlagatelj zahtevka: UM

         ob udeležbi: HW, kot upravitelja zapuščine ZL, Marktgemeinde Kötschach-Mauthen, Finanzamt Spittal Villach

         Izrek

                  1.

                  Člen 3(1)(b) Uredbe (EU) št. 650/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. julija 2012 o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju odločb in sprejemljivosti in izvrševanju javnih listin v dednih zadevah ter uvedbi evropskega potrdila o dedovanju je treba razlagati tako, da je pogodba, na podlagi katere oseba določi prihodnji prenos lastninske pravice na nepremičnini, ki jo ima v lasti, za primer svoje smrti na druge pogodbene stranke, dedna pogodba v smislu te določbe.

                  2.

                  Člen 83(2) Uredbe št. 650/2012 je treba razlagati tako, da se ne uporablja za preizkus veljavnosti izbire prava, ki se uporablja, opravljen pred 17. avgustom 2015, in ki naj bi veljalo zgolj za dedno pogodbo v smislu člena 3(1)(b) te uredbe, ki se nanaša na točno določeno premoženje zapustnika, in ne za celotno dedovanje po njem.

         (1)  UL C 313, 21.9.2020.


title: Zadeva C-406/20: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 9. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Köln – Nemčija) – Phantasialand/Finanzamt Brühl (Predhodno odločanje – Obdavčenje – Davek na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Člen 98 – Možnost držav članic, da uporabijo nižjo stopnjo DDV za nekatere dobave blaga in opravljanje storitev – Priloga III, točka 7 – Vstopnina za zabavišča in sejme – Načelo davčne nevtralnosti – Storitve, ki jih opravljajo stacionarna in potujoča zabavišča – Primerljivost – Okvir – Stališče povprečnega potrošnika – Sodno izvedensko mnenje)

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/10

      Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 9. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Köln – Nemčija) – Phantasialand/Finanzamt Brühl
      (Zadeva C-406/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 98 - Možnost držav članic, da uporabijo nižjo stopnjo DDV za nekatere dobave blaga in opravljanje storitev - Priloga III, točka 7 - Vstopnina za zabavišča in sejme - Načelo davčne nevtralnosti - Storitve, ki jih opravljajo stacionarna in potujoča zabavišča - Primerljivost - Okvir - Stališče povprečnega potrošnika - Sodno izvedensko mnenje)
      (2021/C 471/12)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgericht Köln

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Phantasialand

         Tožena stranka: Finanzamt Brühl

         Izrek

      Člen 98 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost v povezavi s Prilogo III, točka 7, k tej direktivi je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, v skladu s katero se za storitve, ki se opravljajo na potujočih zabaviščih, na eni strani ter za storitve, ki se opravljajo na stacionarnih zabaviščih in imajo obliko zabaviščnih parkov, na drugi strani uporabljajo različne stopnje davka na dodano vrednost, in sicer ena nižja, druga splošna, če se spoštuje načelo davčne nevtralnosti. Pravo Unije ne nasprotuje temu, da predložitveno sodišče, kadar ima posebne težave pri preverjanju spoštovanja načela davčne nevtralnosti, pod pogoji, določenimi v nacionalnem pravu, zaprosi za izvedensko mnenje, namenjeno pojasnitvi njegove presoje.

         (1)  UL C 423, 7.12.2020.


title: Zadeva C-422/20: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 9. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Köln – Nemčija) – RK/CR (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Dedovanje – Uredba (EU) št. 650/2012 – Člen 6(a) – Izrek o nepristojnosti – Člen 7(a) – Sodna pristojnost – Nadzor s strani sodišča, ki je drugo začelo postopek – Člen 22 – Izbira prava, ki se uporablja – Člen 39 – Vzajemno priznavanje – Člen 83(4) – Prehodne določbe)

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/10

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 9. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Köln – Nemčija) – RK/CR
      (Zadeva C-422/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Dedovanje - Uredba (EU) št. 650/2012 - Člen 6(a) - Izrek o nepristojnosti - Člen 7(a) - Sodna pristojnost - Nadzor s strani sodišča, ki je drugo začelo postopek - Člen 22 - Izbira prava, ki se uporablja - Člen 39 - Vzajemno priznavanje - Člen 83(4) - Prehodne določbe)
      (2021/C 471/13)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberlandesgericht Köln

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: RK

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: CR

         Izrek

                  1.

                  Člen 7(a) Uredbe (EU) št. 650/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. julija 2012 o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju odločb in sprejemljivosti in izvrševanju javnih listin v dednih zadevah ter uvedbi evropskega potrdila o dedovanju je treba razlagati tako, da za izrek o nepristojnosti v smislu člena 6(a) te uredbe v korist sodišč države članice, katere pravo je izbral zapustnik, ni potrebno, da se je sodišče, ki je že začelo postopek, izrecno izreklo za nepristojno, je pa potrebno, da tak namen nedvoumno izhaja iz odločbe, ki jo je izdalo v zvezi s tem.

                  2.

                  Člen 6(a), člen 7(a) in člen 39 Uredbe št. 650/2012 je treba razlagati tako, da sodišče države članice, ki je začelo postopek po izreku o nepristojnosti, nima pravice preveriti, ali so bili izpolnjeni pogoji iz teh določb, da se je lahko sodišče, ki je pred tem začelo postopek, izreklo za nepristojno.

                  3.

                  Člen 6(a) in člen 7(a) Uredbe št. 650/2012 je treba razlagati tako, da se pravila o pristojnosti iz teh določb uporabljajo tudi takrat, kadar zapustnik v oporoki, sestavljeni pred 17. avgustom 2015, ni izbral prava, ki se uporablja za dedovanje, in določitev tega prava izhaja le iz člena 83(4) te uredbe.

         (1)  UL C 443, 21.12.2020.


title: Zadeva C-449/20: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 9. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supremo Tribunal Administrativo – Portugalska) – Real Vida Seguros SA/Autoridade Tributária e Aduaneira (Predhodno odločanje – Obdavčenje – Člen 63 PDEU – Prosti pretok kapitala – Davek od dohodkov – Dividende na podlagi delnic, ki kotirajo na borzi – Davčna ugodnost, ki velja za dividende na podlagi delnic, ki kotirajo na nacionalnem borznem trgu – Različno obravnavanje – Objektivno razlikovalno merilo – Omejitev – Člen 65 PDEU – Objektivno primerljiva položaja – Upravičenost – Povsem gospodarski cilj)

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/11

      Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 9. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supremo Tribunal Administrativo – Portugalska) – Real Vida Seguros SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Zadeva C-449/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Obdavčenje - Člen 63 PDEU - Prosti pretok kapitala - Davek od dohodkov - Dividende na podlagi delnic, ki kotirajo na borzi - Davčna ugodnost, ki velja za dividende na podlagi delnic, ki kotirajo na nacionalnem borznem trgu - Različno obravnavanje - Objektivno razlikovalno merilo - Omejitev - Člen 65 PDEU - Objektivno primerljiva položaja - Upravičenost - Povsem gospodarski cilj)
      (2021/C 471/14)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Supremo Tribunal Administrativo

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Real Vida Seguros SA

         Nasprotna stranka: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Izrek

      Člena 63 in 65 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta davčni praksi države članice, v skladu s katero se dividende na podlagi delnic, ki kotirajo na borznem trgu te države članice, za določitev davčne osnove za davek od dohodkov davčnega zavezanca upoštevajo le za 50 % svojega zneska, medtem ko se dividende na podlagi delnic, ki kotirajo na borznih trgih drugih držav članic, upoštevajo v celoti.

         (1)  UL C 433, 14.12.2020.


title: Zadeva C-173/19 P: Sklep Sodišča (prvi senat) z dne 3. septembra 2021 – Scandlines Danmark ApS, Scandlines Deutschland GmbH/Evropska komisija, Kraljevina Danska (Pritožba – Člen 181 Poslovnika Sodišča – Ničnostna tožba – Državne pomoči – Javno financiranje fiksne povezave železnica-cesta v morski ožini Fehmarn – Posamezne pomoči – Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva – Izključno potrditveni akt – Pripravljalni akt)

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/12

      Sklep Sodišča (prvi senat) z dne 3. septembra 2021 – Scandlines Danmark ApS, Scandlines Deutschland GmbH/Evropska komisija, Kraljevina Danska
      (Zadeva C-173/19 P) (1)

      (Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Ničnostna tožba - Državne pomoči - Javno financiranje fiksne povezave železnica-cesta v morski ožini Fehmarn - Posamezne pomoči - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Izključno potrditveni akt - Pripravljalni akt)
      (2021/C 471/15)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnici: Scandlines Danmark ApS, Scandlines Deutschland GmbH (zastopnik: L. Sandberg-Mørch, advokat)

         Drugi stranki: Evropska komisija (zastopniki: S. Noë, V. Bottka in L. Armati, agenti), Kraljevina Danska (zastopnika: J. Nymann-Lindegren, agent, skupaj z R. Holdgaardom, advokat)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se kot očitno neutemeljena zavrže.

                  2.

                  Družbama Scandlines Danmark ApS in Scandlines Deutschland GmbH se naloži, da poleg svojih stroškov nosita še stroške, ki so nastali Evropski komisiji.

                  3.

                  Kraljevina Danska nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 148, 29.4.2019.


title: Zadeva C-341/20: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 16. septembra 2021 – Evropska komisija/Italijanska republika (Neizpolnitev obveznosti – Člen 258 PDEU – Direktiva 2003/96/ES – Obdavčitev energentov in električne energije – Člen 14(1)(c) – Oprostitev za energente, ki se uporabljajo kot gorivo za plovbo po vodah Evropske unije – Oprostitev le za plovila za zasebne namene, ki so predmet pogodbe o zakupu)

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/9

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 16. septembra 2021 – Evropska komisija/Italijanska republika
      (Zadeva C-341/20) (1)

      (Neizpolnitev obveznosti - Člen 258 PDEU - Direktiva 2003/96/ES - Obdavčitev energentov in električne energije - Člen 14(1)(c) - Oprostitev za energente, ki se uporabljajo kot gorivo za plovbo po vodah Evropske unije - Oprostitev le za plovila za zasebne namene, ki so predmet pogodbe o zakupu)
      (2021/C 471/11)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnici: F. Moro in A. Armenia, agentki)

         Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, agentka, skupaj z A. Maddalom, avvocato dello Stato)

         Izrek

                  1.

                  Italijanska republika s tem, da je oprostitev plačila trošarin za goriva, ki se uporabljajo za plovila za zasebne namene, odobrila le, kadar so bila ta plovila predmet pogodbe o zakupu, ne glede na to, kako so se ta dejansko uporabljala, ni izpolnila obveznosti iz člena 14(1)(c) Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije.

                  2.

                  Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 339, 12.10.2020.


title: Zadeva C-387/20: Sklep Sodišča (šesti senat senat) z dne 1. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Zastępca notarialny w Krapkowicach Marcin Margoński za Justyna Gawlica, Notariusz w Krapkowicach – Krapkowice – Poljska) – Postopek, ki ga je začela OKR (Predhodno odločanje – Člen 53(2) Poslovnika Sodišča – Člen 267 PDEU – Namestnik notarja – Pojem „sodišče“ – Merila – Nedopustnost predloga za sprejetje predhodne odločbe)

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/12

      Sklep Sodišča (šesti senat senat) z dne 1. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Zastępca notarialny w Krapkowicach Marcin Margoński za Justyna Gawlica, Notariusz w Krapkowicach – Krapkowice – Poljska) – Postopek, ki ga je začela OKR
      (Zadeva C-387/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 53(2) Poslovnika Sodišča - Člen 267 PDEU - Namestnik notarja - Pojem „sodišče“ - Merila - Nedopustnost predloga za sprejetje predhodne odločbe)
      (2021/C 471/16)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Zastępca notarialny w Krapkowicach Marcin Margoński za Justyna Gawlica, Notariusz w Krapkowicach

         Stranka v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: OKR

         Izrek

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložil Zastępca notarialny w Krapkowicach (namestnik notarja v Krapkowicah, Poljska), očitno ni dopusten.

         (1)  UL C 53, 15.2.2021.


title: Zadeva C-540/20 P: Pritožba, ki jo je FL Brüterei M-V GmbH vložila 23. oktobra 2020 zoper sklep Splošnega sodišča (deveti razširjeni senat) z dne 20. avgusta 2020 v zadevi T-755/18, FL Brüterei M-V GmbH in drugi/Evropska komisija

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/14

      Pritožba, ki jo je FL Brüterei M-V GmbH vložila 23. oktobra 2020 zoper sklep Splošnega sodišča (deveti razširjeni senat) z dne 20. avgusta 2020 v zadevi T-755/18, FL Brüterei M-V GmbH in drugi/Evropska komisija
      (Zadeva C-540/20 P)
      (2021/C 471/19)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnica: FL Brüterei M-V GmbH (zastopnik: H. Schmidt, odvetnik)

         Druge stranke v postopku: Erdegut GmbH, Ökofarm Groß Markow GmbH, Evropska komisija
      Sodišče Evropske unije (šesti senat) je s sklepom z dne 24. septembra 2021 pritožbo deloma zavrglo kot očitno nedopustno in deloma zavrnilo kot očitno neutemeljeno ter odločilo, da pritožnica nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-131/21: Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 1. septembra 2021 – (predlog za sprejetje predhodne odločbe Budai Központi Kerületi Bíróság – Madžarska) – kazenski postopek zoper KI (Predhodno odločanje – Člen 53(2) Poslovnika Sodišča – Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Načelo ne bis in idem – Kumulacija sankcij – Narava sankcije, ki jo je izrekla policija – Izvajanje nacionalnega prava – Neobstoj zveze s pravom Unije – Očitna nepristojnost Sodišča)

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/14

      Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 1. septembra 2021 – (predlog za sprejetje predhodne odločbe Budai Központi Kerületi Bíróság – Madžarska) – kazenski postopek zoper KI
      (Zadeva C-131/21) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 53(2) Poslovnika Sodišča - Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Načelo ne bis in idem - Kumulacija sankcij - Narava sankcije, ki jo je izrekla policija - Izvajanje nacionalnega prava - Neobstoj zveze s pravom Unije - Očitna nepristojnost Sodišča)
      (2021/C 471/18)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Budai Központi Kerületi Bíróság

         Stranka v postopku v glavni stvari

      KI

         Izrek

      Sodišče Evropske unije očitno ni pristojno za odgovor na vprašanje, ki ga je postavilo Budai Központi Kerületi Bíróság (okrajno sodišče za osrednja okrožja Budima, Madžarska) s sklepom z dne 10. februarja 2021.

         (1)  UL C 182, 10.5.2021.


title: Zadeva C-176/21 P: Pritožba, ki jo je Johann A. Löning vložil 22. marca 2021 zoper sklep Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 20. januarja 2021 v zadevi T-543/20, Johann A. Löning/Evropska unija, ki jo zastopa Evropska komisija

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/14

      Pritožba, ki jo je Johann A. Löning vložil 22. marca 2021 zoper sklep Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 20. januarja 2021 v zadevi T-543/20, Johann A. Löning/Evropska unija, ki jo zastopa Evropska komisija
      (Zadeva C-176/21 P)
      (2021/C 471/20)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnik: Johann A. Löning (zastopnik: W. Mathes, Rechtsanwalt)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija
      Sodišče Evropske unije (deveti senat) je s sklepom z dne 3. septembra 2021 zavrnilo pritožbo kot očitno neutemeljeno in pritožniku naložilo plačilo lastnih stroškov.


title: Zadeva C-236/21 P: Pritožba, ki jo je sprd.net AG vložila 12. aprila 2021 zoper sklep Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 12. februarja 2021 v zadevi T-19/20, sprd.net/EUIPO – Shirtlabor)

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/15

      Pritožba, ki jo je sprd.net AG vložila 12. aprila 2021 zoper sklep Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 12. februarja 2021 v zadevi T-19/20, sprd.net/EUIPO – Shirtlabor)
      (Zadeva C-236/21 P)
      (2021/C 471/21)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnica: sprd.net AG (zastopnik: J. Hellenbrand, Rechtsanwalt)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino in Shirtlabor GmbH
      Sodišče Evropske unije (senat za dopustitev pritožb) je s sklepom z dne 1. septembra 2021 odločilo, da se pritožba na dopusti in da pritožnica nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-361/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Visoki trgovački sud Republike Hrvatske (Hrvaška) 8. junija 2021 – IC/PET-PROM d.o.o.

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/15

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Visoki trgovački sud Republike Hrvatske (Hrvaška) 8. junija 2021 – IC/PET-PROM d.o.o.
      (Zadeva C-361/21)
      (2021/C 471/22)
      Jezik postopka: hrvaščina

         Predložitveno sodišče

      Visoki trgovački sud Republike Hrvatske

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: IC

         Tožena stranka: PET-PROM d.o.o.

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba šteti, da je pravilo iz drugega dela prvega stavka in drugega stavka člena 177(3) Sudski poslovnik (poslovnik sodišča, Narodne novine št. 37/14, 49/14, 8/15, 35/15, 123/15, 45/16, 29/17, 33/17, 34/17, 57/17, 101/18, 119/18, 81/19, 128/19, 39/20 in 47/20), ki določa: „[z]a drugostopenjsko sodišče se šteje, da je zadeva zaključena takrat, ko je prepis odločbe odpravljen iz kabineta sodnika, potem ko je bila zadeva vrnjena iz vpisniško evidenčne službe. Vpisniško evidenčna služba mora v najkrajšem možnem roku od dneva prejema spisa ta spis vrniti v kabinet sodnika. Sodno tajništvo sodno odločbo nato odpremi v osmih dneh“, v skladu s členom 19(1) PEU in členom 47 Listine Evropske unije o človekovih pravicah?

                  2.

                  Ali je odločba člena 40(2) Zakon o sudovima (zakon o sodiščih), ki določa: „[p]ravno mnenje, sprejeto na obči seji ali seji sodnega oddelka Vrhovni sud Republike Hrvatske [(vrhovno sodišče, Hrvaška)], Visoki trgovački sud Republike Hrvatske [(višje gospodarsko sodišče, Hrvaška)], Visoki upravni sud Republike Hrvatske [(višje upravno sodišče, Hrvaška)], Visoki kazneni sud Republike Hrvatske [(višje kazensko sodišče, Hrvaška)], Visoki prekršajni sud Republike Hrvatske [(višje prekrškovno sodišče, Hrvaška)] in seji oddelka županijski sud [okrožno sodišče] je za vse drugostopenjske senate ali sodnike posameznike tega oddelka ali sodišča zavezujoče“, v skladu s členom 19(1) PEU in členom 47 Listine Evropske unije o človekovih pravicah?


title: Zadeva C-418/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemčija) 9. julija 2021 – Orthomol pharmazeutische Vertriebs GmbH/Verband Sozialer Wettbewerb e.V.

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/16

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemčija) 9. julija 2021 – Orthomol pharmazeutische Vertriebs GmbH/Verband Sozialer Wettbewerb e.V.
      (Zadeva C-418/21)
      (2021/C 471/23)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožena stranka in pritožnica: Orthomol pharmazeutische Vertriebs GmbH

         Tožeča stranka in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Verband Sozialer Wettbewerb eV

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Pod katerimi pogoji so podane druge zdravstveno pogojene prehranske potrebe v skladu s členom 2(2)(g), druga možnost, Uredbe št. 609/2013 (1),
                  namreč:
                  ali to – poleg v prvi možnosti navedene omejene, oslabljene ali motene zmožnosti uživanja, prebave, absorpcije, presnove ali izločanja običajnih živil – predpostavlja, da zaradi bolezni obstajajo povečane prehranske potrebe, ki naj se pokrijejo z živilom,
                  ali pa zadošča, če bolniku […] (ni prevedeno) uživanje tega živila na splošno koristi, saj v njem vsebovane snovi zavirajo motnjo ali lajšajo njene simptome?

                  2.

                  V primeru, da je treba na prvo vprašanje odgovoriti v smislu zadnjenavedene možnosti:
                  Ali „splošno sprejeta znanstvena dognanja“ v smislu člena 2(2) Delegirane uredbe (2) v vsakem primeru predpostavljajo randomizirano, dvojno slepo, s placebom nadzorovano raziskavo, ki sicer ne zadeva samega zadevnega proizvoda, vendar pa nudi vsaj oporne točke za navedene učinke?

         (1)  Uredba (EU) št. 609/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. junija 2013 o živilih, namenjenih dojenčkom in majhnim otrokom, živilih za posebne zdravstvene namene in popolnih prehranskih nadomestkih za nadzor nad telesno težo ter razveljavitvi Direktive Sveta 92/52/EGS, direktiv Komisije 96/8/ES, 1999/21/ES, 2006/125/ES in 2006/141/ES, Direktive 2009/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter uredb Komisije (ES) št. 41/2009 in (ES) št. 953/2009 (UL 2013, L 181, str. 35).

         (2)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2016/128 z dne 25. septembra 2015 o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 609/2013 Evropskega parlamenta in Sveta glede posebnih zahtev za sestavo in informacije pri živilih za posebne zdravstvene namene (UL 2016, L 25, str. 30).


title: Zadeva C-426/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 13. julija 2021 – Ocilion IPTV Technologies GmbH/Seven.One Entertainment Group GmbH in Puls 4 TV GmbH & Co. KG

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/16

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 13. julija 2021 – Ocilion IPTV Technologies GmbH/Seven.One Entertainment Group GmbH in Puls 4 TV GmbH & Co. KG
      (Zadeva C-426/21)
      (2021/C 471/24)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberster Gerichtshof

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Vlagateljica revizije: Ocilion IPTV Technologies GmbH

         Nasprotni stranki v postopku z revizijo: Seven.One Entertainment Group GmbH, Puls 4 TV GmbH & Co. KG

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je s pravom Unije združljiva nacionalna določba, ki na podlagi člena 5(2)(b) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (1) dopušča delovanje spletnega video snemalnika, ki ga daje na razpolago komercialni ponudnik, in ki

                              (a)

                              na podlagi tehnično uporabljanega postopka deduplikacije ne ustvari samostojne kopije programirane programske vsebine pri vsakem posnetku, ki ga sproži uporabnik, ampak, če je bila zadevna vsebina shranjena že na pobudo drugega uporabnika, ki je prvi snemal, opravi zgolj referenciranje – zaradi preprečevanja odvečnih podatkov –, ki naslednjemu uporabniku dovoljuje, da poseže po že shranjeni vsebini;

                              (b)

                              ima funkcijo ponovnega predvajanja, v okviru katere se 24 ur na dan snema celotni televizijski program vseh izbranih oddajnikov in se znotraj sedmih dni omogoči dostop do tega programa, če uporabnik enkrat v meniju spletnega video snemalnika pri vsakokratnih oddajnikih s klikom na okence opravi izbiro; in

                              (c)

                              uporabniku (bodisi kot del s storitve v oblaku ponudnika bodisi v okviru celovite rešitve, ki se nanaša na televizijo, ki temelji na internetnem protokolu, ki je dostopna na lokaciji naročnika (on-premises IPTV), ki jo zagotavlja ponudnik) zagotavlja tudi dostop do zaščitenih programskih vsebin brez soglasja imetnikov pravic?

                  2.

                  Ali je treba izraz „priobčenj[e] […] javnosti“ iz člena 3(1) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230) razlagati tako, da tako priobčitev opravi komercialni ponudnik storitve celovite rešitve, ki se nanaša na televizijo, ki temelji na internetnem protokolu, in je dostopna na lokaciji naročnika (on-premises IPTV), v okviru katere ponudnik storitve, poleg programske in strojne opreme za sprejem televizijskih programov preko spleta, nudi tudi tehnično podporo ter izvaja sprotne prilagoditve storitev, pri čemer pa se storitev v celoti ponuja na strankini infrastrukturi, če storitev uporabniku ne zagotavlja dostopa le do programskih vsebin, katerih spletno uporabo so vsakokratni imetniki pravic dovolili, temveč tudi do takih zaščitenih vsebin, glede katerih niso bile pridobljene pravice, in ponudnik

                              (a)

                              lahko vpliva na to, katere televizijske programe lahko končni uporabnik sprejema v okviru storitve,

                              (b)

                              ve, da njegova storitev omogoča tudi sprejem zaščitenih programskih vsebin brez soglasja imetnikov pravic, vendar

                              (c)

                              ne oglašuje te možnosti nedovoljene uporabe svoje storitve in s tem ne ustvarja znatne spodbude za nakup tega izdelka, temveč svoje stranke pri sklenitvi pogodbe opozori, da morajo same poskrbeti za pridobitev pravic, in

                              (d)

                              s svojo dejavnostjo ne omogoči posebnega dostopa do programskih vsebin, katerih sprejem bi bil brez njegovega sodelovanja nemogoč ali težaven?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230.


title: Zadeva C-458/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kúria (Madžarska) 22. julija 2021 — CIG Pannónia Életbiztosító Nyrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kúria (Madžarska) 22. julija 2021 — CIG Pannónia Életbiztosító Nyrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Zadeva C-458/21)
      (2021/C 471/25)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Kúria

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Revidentka: CIG Pannónia Életbiztosító Nyrt.

         Nasprotna stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 132(1)(c) Direktive [Sveta] 2006/112/ES (1) [z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost] razlagati tako, da je DDV oproščena storitev, ki jo uporablja [zavarovalnica] in je namenjena:

                  —

                  preverjanju pravilnosti diagnoze resne bolezni, diagnosticirane pri zavarovanem posamezniku, in

                  —

                  iskanju najboljših razpoložljivih zdravstvenih storitev za ozdravitev zavarovanega posameznika, ter

                  —

                  zagotovitvi zdravljenja v tujini v primeru, da je to krito z zavarovalno polico in če zavarovanec to zahteva?

         (1)  UL 2006, L 347, str. 1.


title: Zadeva C-472/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 2. avgusta 2021 – Monz Handelsgesellschaft lnternational mbH & Co. KG/Büchel GmbH & Co. Fahrzeugtechnik KG

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 2. avgusta 2021 – Monz Handelsgesellschaft lnternational mbH & Co. KG/Büchel GmbH & Co. Fahrzeugtechnik KG
      (Zadeva C-472/21)
      (2021/C 471/26)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesgerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Imetnica modela in pritožnica: Monz Handelsgesellschaft lnternational mbH & Co. KG

         Predlagateljica in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Büchel GmbH & Co. Fahrzeugtechnik KG

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je sestavni del, ki uteleša model, že tedaj „viden“ v smislu člena 3(3) Direktive 98/71/ES (1), če je objektivno možno model razpoznati v vgrajenem stanju sestavnega dela, ali pa je odločilna vidnost pod določenimi pogoji uporabe oziroma iz določene perspektive opazovalca?

                  2.

                  Če je treba na prvo vprašanje odgovoriti v smislu, da je odločilna vidnost pod določenimi pogoji uporabe oziroma iz določene perspektive opazovalca:

                              (a)

                              Ali je pri presoji „normalne uporabe“ kompleksnega izdelka pri končnem uporabniku v smislu člena 3(3) in (4) Direktive 98/71/ES bistven namen uporabe, kot si ga je zamislil proizvajalec sestavnega dela ali kompleksnega izdelka, ali običajna uporaba kompleksnega izdelka pri končnem uporabniku?

                              (b)

                              Po katerih merilih je treba presojati, ali je uporaba kompleksnega izdelka pri končnem uporabniku „normalna“ v smislu člena 3(3) in (4) Direktive 98/71/ES?

         (1)  Direktiva 98/71/ES Evropskega parlamenta in sveta z dne 13. oktobra 1998 o pravnem varstvu modelov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 21, str. 120).


title: Zadeva C-477/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Miskolci Törvényszék (Madžarska) 3. avgusta 2021 — IH/MÁV-START Vasúti Személyszállító Zrt.

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Miskolci Törvényszék (Madžarska) 3. avgusta 2021 — IH/MÁV-START Vasúti Személyszállító Zrt.
      (Zadeva C-477/21)
      (2021/C 471/27)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Miskolci Törvényszék

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: IH

         Tožena stranka: MÁV-START Vasúti Személyszállító Zrt.

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 5 Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (1) v povezavi s členom 31(2) Listine [Evropske unije o temeljnih pravicah] razlagati tako, da je dnevni počitek iz člena 3 [te direktive] del tedenskega počitka?

                  2.

                  Ali je treba člen 5 Direktive [2003/88] v povezavi s členom 31(2) Listine razlagati tako, da v skladu s ciljem te direktive navedeni člen zgolj določa minimalno trajanje tedenskega počitka, torej mora tedenski počitek trajati vsaj 35 zaporednih ur, če ne obstajajo objektivni, tehnični ali organizacijski pogoji dela, ki to izključujejo?

                  3.

                  Ali je treba člen 5 Direktive [2003/88] v povezavi s členom 31(2) Listine razlagati tako, da če pravo države članice in kolektivna pogodba, ki se uporabi, določata tedenski počitek, ki neprekinjeno traja vsaj 24 ur, je tudi po delu, ki je bilo opravljeno v delovnem dnevu pred tedenskim počitkom, obvezno zagotoviti dnevni počitek v trajanju 12 ur, ki je skupaj z njim zagotovljen v upoštevnem pravu države članice in kolektivni pogodbi, ki se uporabi, če ne obstajajo objektivni, tehnični ali organizacijski pogoji dela, ki bi to preprečevali?

                  4.

                  Ali je treba člen 3 Direktive [2003/88] v povezavi s členom 31(2) Listine razlagati tako, da ima delavec prav tako pravico do minimalnega počitka, ki ga je treba zagotoviti v obdobju 24 ur, če mu iz katerega koli razloga ni treba delati v naslednjih 24 urah?

                  5.

                  V primeru pritrdilnega odgovora na četrto vprašanje: ali je treba člena 3 in 5 Direktive [2003/88] v povezavi s členom 31(2) Listine razlagati tako, da [je treba] dnevni počitek zagotoviti pred tedenskim počitkom?

         (1)  UL 2003, L 299, str. 9.


title: Zadeva C-482/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 5. avgusta 2021 — Euler Hermes SA Magyarországi Fióktelepe/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 5. avgusta 2021 — Euler Hermes SA Magyarországi Fióktelepe/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Zadeva C-482/21)
      (2021/C 471/28)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Fővárosi Törvényszék

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Euler Hermes SA Magyarországi Fióktelepe

         Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali načela sorazmernosti, davčne nevtralnosti in učinkovitosti, — zlasti ob upoštevanju tega, da država članica iz naslova DDV ne more pobrati zneska, ki je višji od tistega, ki ga je na podlagi dobave blaga ali opravljanja storitve dejansko prejel tisti, ki je izvršil navedeno dobavo ali storitev, in oprostitve iz člena 135(1)(a) direktive o DDV (1) — zlasti glede zahteve, da se, ob sklicevanju na načela, navedena v točkah 35, 37 in 53 sklepnih predlogov generalnega pravobranilca v zadevi Swiss Re, navedena dejavnost obravnava kot enotna oproščena transakcija—, kot tudi zahteve po zagotavljanju prostega pretoka kapitala in storitev na notranjem trgu, nasprotujejo praksi države članice, v skladu s katero se zmanjšanje davčne osnove, ki se uporabi v primeru dokončnega neplačila, določeno v členu 90(1) direktive o DDV, ne uporablja v primeru zavarovatelja, ki je zavarovancu ob nastalem zavarovalnem dogodku (neplačilo stranke zavarovanca) v okviru izvajanja dejavnosti zavarovanja terjatev plačal odškodnino, ki vključuje davčno osnovo in pripadajoči DDV, kar pomeni, da je bila na podlagi zavarovalne pogodbe terjatev odstopljena zavarovatelju, skupaj z vsemi pravicami izvršbe v zvezi z navedeno terjatvijo, v naslednjih okoliščinah:

                  (i)

                  ko so zadevne terjatve postale neizterljive, nacionalna zakonodaja ni dopuščala nobenega zmanjšanja davčne osnove za neizterljivo terjatev;

                  (ii)

                  ko je bila ugotovljena nezdružljivost te prepovedi s pravom Skupnosti, je pozitivno nacionalno pravo kategorično izključilo vračilo DDV, ki se nanaša na neizterljivo terjatev dobavitelja prvotne dobave (zavarovanca), ker mu je zavarovatelj povrnil navedeni znesek DDV, in

                  (iii)

                  zavarovatelj lahko dokaže, da je njegova terjatev do dolžnika postala dokončno neizterljiva?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).


title: Zadeva C-486/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 9. avgusta 2021 vložila Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil (Slovenija)– SHARENGO najem in zakup vozil d.o.o. / Mestna občina Ljubljana

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 9. avgusta 2021 vložila Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil (Slovenija)– SHARENGO najem in zakup vozil d.o.o. / Mestna občina Ljubljana
      (Zadeva C-486/21)
      (2021/C 471/29)
      Jezik postopka: slovenščina

         Predložitveno sodišče

      Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: SHARENGO najem in zakup vozil d.o.o.

         Tožena stranka: Mestna občina Ljubljana

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba Uredbo (ES) št. 2195/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. novembra 2002 o enotnem besednjaku javnih naročil (CPV) (1), kot je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 213/2008 z dne 28. novembra 2007 o spremembi Uredbe (ES) št. 2195/2002 Evropskega parlamenta in Sveta o enotnem besednjaku javnih naročil (CPV) (2) in direktiv 2004/17/ES (3) in 2004/18/ES (4) Evropskega parlamenta in Sveta o postopkih javnega naročanja, kar zadeva revizijo CPV, tolmačiti tako, da skupina 601 iz glavnega besednjaka CPV ne zajema dajanja vozil za prevoz potnikov v najem brez voznika, temveč ga zajema skupina 341 iz glavnega besednjaka CPV, pri čemer se za razširitev opisa uporabi kodo PA01-7 Izposoja iz dopolnilnega besednjaka CPV in na to ne vpliva koda PB04-7 Brez voznika iz dopolnilnega besednjaka CPV, zaradi česar kombinacija kod iz skupine 341 iz glavnega besednjaka CPV s kodo PA01-7 Izposoja iz dopolnilnega besednjaka CPV pomeni, da je treba dajanje vozil za prevoz potnikov v najem brez voznika kot vrsto naročila upoštevati blago in ne storitev, zaradi česar v primeru, ko se glavnina vložka gospodarskega subjekta za izvedbo projekta vzpostavitve javnega sistema izposoje in souporabe električnih vozil nanaša na pridobitev električnih vozil, ta vložek pa je tudi višji od vložka javnega naročnika v izvedbo projekta, ni izpolnjen element „storitev“ iz člena 5(1)(b) Direktive 2014/23 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o podeljevanju koncesijskih pogodb (5) in zato pogodba za izvedbo takega projekta ni koncesija za storitve v smislu člena 5(1)(b) Direktive 2014/23?

                  2.

                  Ali je treba pojem „opravljanje in upravljanje storitev“ iz člena 5(1)(b) Direktive 2014/23/EU tolmačiti tako, da:

                              a)

                              ima pojem „opravljanje storitev“ iz člena 5(1)(b) Direktive 2014/23/EU enak pomen kot pojem „izvajanje storitev“ iz člena 2(1)(9) Direktive 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (6), zaradi česar pojem „opravljanje storitev“ iz člena 5(1)(b) Direktive 2014/23/EU pomeni, da gospodarski subjekt v primeru vzpostavitve javnega sistema izposoje in souporabe električnih vozil izvaja storitve, ki se nanašajo na zagotavljanje izposoje in souporabe električnih vozil, in aktivnosti, ki presegajo zagotavljanje izposoje in souporabe električnih vozil,
                              in

                              b)

                              pojem „upravljanje storitev“ iz člena 5(1)(b) Direktive 2014/23/EU pomeni, da gospodarski subjekt uveljavlja „pravico do uporabe storitev“ v smislu nadaljnjega elementa iz člena 5(1)(b) Direktive 2014/23/EU, da na podlagi te uporabe ustvarja prihodke, zaradi česar pojem „upravljanje storitev“ iz člena 5(1)(b) Direktive 2014/23/EU pomeni, da gospodarski subjekt v primeru vzpostavitve javnega sistema izposoje in souporabe električnih vozil pridobi pravico, da zaradi izvajanja storitev, ki se nanašajo na zagotavljanje izposoje in souporabe električnih vozil, in aktivnosti, ki presegajo zagotavljanje izposoje in souporabe električnih vozil, lahko uporabnikom zaračuna plačilo za izvedbo storitev in mu ni treba, da Občini plača parkirnine in stroške rednega vzdrževanja parkirnih mest, zaradi česar na tej podlagi upravičeno ustvarja prihodke?

                  3.

                  Ali je treba pojem „celotni promet koncesionarja brez DDV med trajanjem pogodbe, ki ga oceni javni naročnik ali naročnik, kot nadomestilo za storitve, ki so predmet koncesije“ iz člena 8(2)(prvi pododstavek) Direktive 2014/23/EU tolmačiti tako, da „celotni promet koncesionarja“ obsega tudi plačila uporabnikov koncesionarju in so zato tudi plačila uporabnikov koncesionarju „nadomestilo za storitve, ki so predmet koncesije“?

                  4.

                  Ali je treba člen 8(1) Direktive 2014/23/EU tolmačiti tako, da se Direktiva 2014/23/EU uporablja, če vrednost vložkov oziroma vrednost vložkov in stroškov, ki jih ima gospodarski subjekt v zvezi s koncesijo za storitve oziroma jih imata gospodarski subjekt in javni naročnik v zvezi s koncesijo za storitve, (očitno) presega vrednost 5 350 000 EUR brez DDV?

                  5.

                  Ali je treba člen 38(1) Direktive 2014/23/EU tolmačiti tako, da omogoča javnemu naročniku, da določi pogoj za sodelovanje, ki se nanaša na poklicno dejavnost, in zahteva od gospodarskih subjektov, da predložijo dokazila, s katerimi dokažejo, da izpolnjujejo tak pogoj, zaradi česar je skladna s tem tudi Izvedbena uredba 2015/1986 z dne 11. novembra 2015 o standardnih obrazcih za objavo obvestil na področju javnega naročanja in razveljavitvi Izvedbene uredbe (EU) št. 842/2011 (7) s Popravkom Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2015/1986 (8) z dne 11. novembra 2015 o standardnih obrazcih za objavo obvestil na področju javnega naročanja in razveljavitvi Izvedbene uredbe (EU) št. 842/2011, ki v prilogi XXI določa obvestilo o koncesiji (standardni obrazec št. 24), ki vključuje tudi točko III.1.1 Ustreznost za opravljanje poklicne dejavnosti, vključno z zahtevami v zvezi z vpisom v register poklicev ali trgovski register?

                  6.

                  Če je odgovor na vprašanje 5 pritrdilen, ali je treba člen 38(1) Direktive 2014/23/EU v povezavi z načeloma enake obravnave in nediskriminacije iz člena 3(1) Direktive 2014/23/EU tolmačiti tako, da se sme javni naročnik pri določitvi pogoja za sodelovanje, ki se nanaša na poklicno dejavnost, sklicevati na nacionalni podatek SKD 77.110 pri opisu dejavnosti Dajanje lahkih motornih vozil v najem in zakup, ki ima enak pomen, kot ga določa Uredba 1893/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o uvedbi statistične klasifikacije gospodarskih dejavnosti NACE Revizija 2 (9) in o spremembi Uredbe Sveta (EGS) št. 3037/90 kakor tudi nekaterih uredb ES o posebnih statističnih področjih v Prilogi I, NACE Rev. 2, razred 77.11 Dajanje lahkih motornih vozil v najem in zakup?

                  7.

                  Če je odgovor na vprašanje 5 pritrdilen, ali je treba člen 38(1) Direktive 2014/23/EU, zlasti v delu, ki se nanaša na zahtevo za sorazmernost, v povezavi z načeloma enake obravnave in nediskriminacije iz člena 3(1) Direktive 2014/23/EU tolmačiti tako, da sme javni naročnik zahtevati, da mora pogoj o registraciji za opravljanje dejavnosti Dajanje lahkih motornih vozil v najem in zakup izpolnjevati vsak izmed partnerjev?

                  8.

                  Ali je treba člen 2(1)(8) Direktive 2014/24/EU tolmačiti tako, da gre za javno naročilo blaga v primeru, ko je (glede na vrednost vložka gospodarskega subjekta) bistveni del bodočega pogodbenega razmerja med Občino in gospodarskim subjektom povezan z izposojo in souporabo električnih vozil, ki so namenjena uporabnikom javnega sistema izposoje in souporabe električnih vozil, pri čemer Občina v izvedbo projekta vzpostavitve javnega sistema izposoje in souporabe električnih vozil neposredno ne vloži sredstev z nakazilom gospodarskemu subjektu, temveč sredstva vloži posredno prek odpovedi parkirninam v 20-letnem obdobju in prek zagotavljanja rednega vzdrževanja parkirnih mest ter vrednost tega vložka v skupnem seštevku presega vrednost iz člena 4(b) oziroma 4(c) Direktive 2014/24/EU ob upoštevanju Delegirane uredbe 2019/1828 z dne 30. oktobra 2019 o spremembi Direktive 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta glede mejnih vrednosti za javna naročila blaga, storitev in gradenj ter projektne natečaje (10), vendar je ta vložek Občine (bistveno) nižji tako od celotnega vložka gospodarskega subjekta v projekt vzpostavitve javnega sistema izposoje in souporabe električnih vozil kot od vložka gospodarskega subjekta v tisti del tega projekta, ki se nanaša na električna vozila, in ne glede na to, da bodo uporabniki plačevali uporabo električnih vozil gospodarskemu subjektu in da je od povpraševanja uporabnikov odvisno, ali bo gospodarski subjekt uspešen pri pridobivanju prihodkov, ki bodo kazali na finančni uspeh izvajanja vzpostavitve javnega sistema izposoje in souporabe električnih vozil, zaradi česar gospodarski subjekt nosi operativno tveganje pri izvajanju projekta, kar je sicer lastnost koncesije za storitve v smislu člena 5(1)(b) Direktive 2014/23/EU, ne pa javnega naročila v smislu člena 2(1)(5) Direktive 2014/24/EU?

                  9.

                  Ali je treba člen 3(4)(tretji pododstavek) Direktive 2014/24/EU tolmačiti tako, da ta daje pravno podlago, da se upošteva ureditev iz Direktive 2014/24/EU za oddajo bodočega pogodbenega razmerja med Občino in gospodarskim subjektom za projekt vzpostavitve javnega sistema izposoje in souporabe električnih vozil, ker ga je treba obravnavati kot mešano javno naročilo, ki vsebuje elemente javnih naročil blaga in storitev ter koncesij za storitve, pri čemer vrednost vložka Občine v izvedbo tega projekta presega vrednost iz člena 4(c) Direktive 2014/24/EU ob upoštevanju Delegirane uredbe 2019/1828?

                  10.

                  Ali je treba člen 58(1) in 58(2) Direktive 2014/24/EU v povezavi z načeloma enake obravnave in nediskriminacije iz člena 18(1) Direktive 2014/24/EU tolmačiti tako, da se sme javni naročnik pri določitvi pogoja za sodelovanje, ki se nanaša na poklicno dejavnost, sklicevati na nacionalni podatek SKD 77.110 pri opisu dejavnosti Dajanje lahkih motornih vozil v najem in zakup, ki ima enak pomen, kot ga določa Uredba 1893/2006 v Priloga I, NACE Rev. 2, razred 77.11 Dajanje lahkih motornih vozil v najem in zakup?

                  11.

                  Ali je treba člen 58(1) Direktive 2014/24/EU zlasti v delu, ki se nanaša na zahtevo za sorazmernost, in 58(2) Direktive 2014/24/EU v povezavi z načeli enake obravnave, nediskriminacije in sorazmernosti iz člena 18(1) Direktive 2014/24/EU tolmačiti tako, da sme javni naročnik zahtevati, da mora pogoj o registraciji za opravljanje dejavnosti Dajanje lahkih motornih vozil v najem in zakup izpolnjevati vsak izmed partnerjev?

         (1)  Uredba (ES) št. 2195/2002 evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. novembra 2002 o enotnem besednjaku javnih naročil (CPV) Besedilo velja za EGP (UL 2002, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 5, str. 3).

         (2)  Uredba Komisije (ES) št. 213/2008 z dne 28. novembra 2007 o spremembi Uredbe (ES) št. 2195/2002 Evropskega parlamenta in Sveta o enotnem besednjaku javnih naročil (CPV) in direktiv 2004/17/ES in 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta o postopkih javnega naročanja, kar zadeva revizijo CPV (Besedilo velja za EGP) (UL 2008, L 74, str. 1).

         (3)  Direktiva 2004/17/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev (UL 2004, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 19).

         (4)  Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL 2004, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 132).

         (5)  Direktiva 2014/23/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o podeljevanju koncesijskih pogodb Besedilo velja za EGP (UL 2014, L 94, str. 1).

         (6)  Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES Besedilo velja za EGP (UL 2014, L 94, str. 65).

         (7)  Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 842/2011 z dne 19. avgusta 2011 o standardnih obrazcih za objavo obvestil na področju javnega naročanja in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1564/2005 Besedilo velja za EGP (UL 2011, L 222, str. 1).

         (8)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2015/1986 z dne 11. novembra 2015 o standardnih obrazcih za objavo obvestil na področju javnega naročanja in razveljavitvi Izvedbene Uredbe (EU) št. 842/2011 (Besedilo velja za EGP) (UL 2015, L 296, str. 1).

         (9)  Uredba (ES) št. 1893/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o uvedbi statistične klasifikacije gospodarskih dejavnosti NACE Revizija 2 in o spremembi Uredbe Sveta (EGS) št. 3037/90 kakor tudi nekaterih uredb ES o posebnih statističnih področjih Besedilo velja za EGP (UL 2006, L 393, str. 1).

         (10)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2019/1828 z dne 30. oktobra 2019 o spremembi Direktive 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta glede mejnih vrednosti za javna naročila blaga, storitev in gradenj ter projektne natečaje (Besedilo velja za EGP) (UL 2019, L 279, str. 25).


title: Zadeva C-492/21 P: Pritožba, ki jo je Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo vložila 9. avgusta 2021 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 2. junija 2021 v zadevi T-223/18, Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo/Evropska komisija

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/23

      Pritožba, ki jo je Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo vložila 9. avgusta 2021 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 2. junija 2021 v zadevi T-223/18, Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo/Evropska komisija
      (Zadeva C-492/21 P)
      (2021/C 471/30)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Pritožnica: Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo (zastopnik: F. Rosi, avvocato)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predloga

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 2. junija 2021 v zadevi T-223/18 zaradi tožbe na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2017) 7973 final z dne 4. decembra 2017 o državni pomoči SA.39913 (2017/NN) – Italija – Domnevno nadomestilo javnih bolnišnic v regiji Lacij;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica očita kršitev obveznosti obrazložitve in preiskave, napačno razlago pojma solidarnostne dejavnosti ter pojma podjetja in gospodarske dejavnosti v smislu člena 106 PDEU, zlasti glede na italijansko ureditev iz zakonodajnega odloka 229/1999, pri čemer poudarja, da sistem, ki ga italijanska država uporablja za financiranje regij, ni del solidarnostnega sistema, temveč del gospodarskega sistema pod pogoji, ki veljajo za sistem storitev splošnega gospodarskega pomena.
      Pritožnica izpodbija zlasti pojem solidarnostne dejavnosti, ki ga je Splošno sodišče uporabilo v izpodbijani sodbi in ki je ostal povsem splošen ter nepovezan z veljavno ureditvijo v Italiji v zvezi z zagotavljanjem zdravstvenih storitev. Splošno sodišče je namreč štelo, da se za obravnavani primer uporablja sodba Sodišča z dne 11. junija 2020 v zadevi Dovera, ne da bi opravilo podrobno analizo reforme v Italiji leta 1999 in zlasti ne da bi jo primerjalo z ureditvijo, ki velja za sistem zagotavljanja zdravstvenih storitev na Slovaškem.
      Pritožnica poleg tega izpodbija to, da lahko pojem univerzalne dejavnosti izključuje uporabo sistema iz člena 106 PDEU, ob upoštevanju, da je storitev, ki je opravljena univerzalno, čeprav nepopolno, mogoče šteti za gospodarsko storitev, tako kot druge storitve, kot so multimodalni prevoz, električna energija, voda, telefonija itd, in da je ta storitev celo zajeta s samim pojmom storitve splošnega gospodarskega pomena.
      Splošno sodišče prav tako ni pojasnilo, da država na regijo prenese vrednost financiranja in da morajo nato regije raznim javnim in zasebnim zdravstvenim ustanovam plačati za storitve na podlagi cenika glede na izbiro pacienta/uporabnika.
      Regije torej s subjekti v javni in zasebni lasti sklenejo koncesijske pogodbe o javnih storitvah in storitve plačajo po vnaprej določenih tarifah. Vsaka zdravstvena ustanova specifično in avtonomno organizira svojo dejavnost tako, da paciente privabi k svoji ustanovi.
      Poleg tega se lahko pacient obrne na zdravstveno ustanovo v javni lasti ali na ustanovo v zasebni lasti, kadar želi zasebno storitev, in se tako izogne čakalnim vrstam v tako imenovanem akreditiranem sistemu. Pritožnica torej izpodbija navedbe Splošnega sodišča na začetku sodbe: „1. V Italiji je sistem zdravstvenega varstva organiziran v okviru Servizio sanitario nazionale (v nadaljevanju: SSN). V tem okviru se zdravstvena oskrba financira neposredno iz prispevkov imetnikov polic za socialno varnost in državnih virov, tako da pooblaščeni javni ali zasebni organi za vse paciente, ki so vključeni v SSN, storitve opravljajo brezplačno oziroma skoraj brezplačno. Upravljanje SSN zagotavljajo predvsem regije.“
      Te trditve se ne ujemajo z dejansko organizacijo zdravstva v Italiji in z vsebino veljavne ureditve, poleg tega pa Splošno sodišče ne pojasnjuje navedbe, da „se zdravstvene storitve financirajo neposredno iz socialnih prispevkov imetnikov polic in državnih sredstev“, kar je abstraktna ponazoritev brez konteksta.
      Drugače povedano, Splošno sodišče ni ponazorilo, kaj pomenijo „socialni prispevki imetnikov polic“ in „državni viri“. Natančneje, Splošno sodišče ni opravilo poglobljene analize vsebine določb, ki urejajo storitve splošnega gospodarskega pomena v smislu člena 106 PDEU, ob upoštevanju sodbe Sodišča v zadevi Altmark iz leta 2003.
      Komisija, za njo pa Splošno sodišče, naj bi morala opraviti podrobno analizo sistema, tudi ob upoštevanju besedila Priloge 26 k Pogodbi, ki se nanaša prav na storitve splošnega gospodarskega pomena, in dejstva, da ni bil razvit noben poseben pojem, s katerim bi bil opredeljen ta poseben sektor storitev.
      Nazadnje, izpodbijana sodba, ki jo je izdalo Splošno sodišče, ni nič drugega kot povzetek vsebine spornega sklepa Komisije, ki je po mnenju Splošnega sodišča brez napak pri obrazložitvi.
      Zato očitki, ki jih je pritožnica natančno predstavila, ostajajo nespremenjeni, pri čemer je pritožnica – v nasprotju s tem, kar je navedlo Splošno sodišče – izpodbijala sklep Komisije zaradi njegove splošnosti in ker ni odražal vsebino veljavne ureditve v Italiji.
      Tudi vsebine sodbe Sodišča v zadevi Dovera ni mogoče zgolj prenesti na obravnavani primer.
      Poleg tega gre pri vsebinskem izpodbijanju pritožnice, ki je bilo najprej predmet presoje Komisije, nato pa Splošnega sodišča, prav za preverjanje, ali italijanski zdravstveni sistem ustreza določbam člena 106 PDEU in torej uporabi sistema storitev splošnega gospodarskega pomena.
      Pritožnica v zvezi s tem Splošnemu sodišču očita opustitev odločanja in torej neobrazložitev.


title: Zadeva C-495/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 12. avgusta 2021 – L. GmbH/Bundesrepublik Deutschland

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/25

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 12. avgusta 2021 – L. GmbH/Bundesrepublik Deutschland
      (Zadeva C-495/21)
      (2021/C 471/31)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Revidentka: L. GmbH

         Nasprotna stranka v revizijskem postopku: Bundesrepublik Deutschland

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je lahko glavni predvideni učinek snovi v smislu člena 1(2)(a) Direktive 93/42/EGS (1) farmakološki tudi, če ne temelji na receptorsko posredovanemu delovanju in človeško telo tudi ne absorbira snovi, temveč ta ostane na primer na površini sluznic in tam učinkuje? Na podlagi katerih meril je v takem primeru treba razlikovati farmakološke in nefarmakološke, zlasti fizikalno-kemijske snovi?

                  2.

                  Ali se lahko šteje izdelek za snovni medicinski pripomoček v smislu člena 1(2)(a) Direktive 93/42/EGS, če delovanje izdelka glede na stanje znanosti ni znano in zato ni mogoče dokončno razjasniti, ali se glavni predvideni učinek doseže po farmakološki ali fizikalno-kemijski poti?

                  3.

                  Ali je treba v takem primeru izdelek uvrstiti med zdravila ali medicinske pripomočke tudi na podlagi celovite presoje njegovih siceršnjih lastnosti in vseh nadaljnjih okoliščin ali pa se izdelek, če je namenjen preventivi, zdravljenju ali lajšanju bolezni, v smislu člena 1(2)(a) Direktive 2001/83/ES (2) neodvisno od tega, ali ima specifični terapevtski učinek ali ne, šteje za zdravilo „po opisu“?

                  4.

                  Ali tudi v takem primeru velja prednostna uporaba predpisov o zdravilih iz člena 2(2) Direktive 2001/83/ES?

         (1)  Direktiva Sveta 93/42/EGS z dne 14. junija 1993 o medicinskih pripomočkih (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 12, str. 82), nazadnje spremenjena z Direktivo 2007/47/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 (UL 2007, L 247, str. 21).

         (2)  Direktiva 2001/83/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 69) v tukaj upoštevni različici Direktive 2012/26/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 (UL 2012, L 299, str. 1).


title: Zadeva C-496/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 12. avgusta 2021 – H. Ltd./Bundesrepublik Deutschland

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/25

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 12. avgusta 2021 – H. Ltd./Bundesrepublik Deutschland
      (Zadeva C-496/21)
      (2021/C 471/32)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Revidentka: H. Ltd.

         Nasprotna stranka v revizijskem postopku: Bundesrepublik Deutschland

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je lahko glavni predvideni učinek snovi v smislu člena 1(2)(a) Direktive 93/42/EGS (1) farmakološki tudi, če ne temelji na receptorsko posredovanemu delovanju in človeško telo tudi ne absorbira snovi, temveč ta ostane na primer na površini sluznic in tam učinkuje? Na podlagi katerih meril je v takem primeru treba razlikovati farmakološke in nefarmakološke, zlasti fizikalno-kemijske snovi?

                  2.

                  Ali se lahko šteje izdelek za snovni medicinski pripomoček v smislu člena 1(2)(a) Direktive 93/42/EGS, če delovanje izdelka glede na stanje znanosti ni znano in zato ni mogoče dokončno razjasniti, ali se glavni predvideni učinek doseže po farmakološki ali fizikalno-kemijski poti?

                  3.

                  Ali je treba v takem primeru izdelek uvrstiti med zdravila ali medicinske pripomočke tudi na podlagi celovite presoje njegovih siceršnjih lastnosti in vseh nadaljnjih okoliščin ali pa se izdelek, če je namenjen preventivi, zdravljenju ali lajšanju bolezni, v smislu člena 1(2)(a) Direktive 2001/83/ES (2) neodvisno od tega, ali ima specifični terapevtski učinek ali ne, šteje za zdravilo „po opisu“?

                  4.

                  Ali tudi v takem primeru velja prednostna uporaba predpisov o zdravilih iz člena 2(2) Direktive 2001/83/ES?

         (1)  Direktiva Sveta 93/42/EGS z dne 14. junija 1993 o medicinskih pripomočkih (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 12, str. 82), nazadnje spremenjena z Direktivo 2007/47/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 (UL 2007, L 247, str. 21).

         (2)  Direktiva 2001/83/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 69) v tukaj upoštevni različici Direktive 2012/26/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 (UL 2012, L 299, str. 1).


title: Zadeva C-512/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 17. avgusta 2021 — Aquila Part Prod Com S.A./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/26

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 17. avgusta 2021 — Aquila Part Prod Com S.A./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Zadeva C-512/21)
      (2021/C 471/33)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Fővárosi Törvényszék

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Aquila Part Prod Com S.A.

         Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je s pravom Unije in zlasti s členoma 9(1) in 10 Direktive o DDV (1) ter z načelom davčne nevtralnosti združljiva praksa davčne uprave, da ta samodejno in brez preverjanja iz tega, da se je fizična oseba, ki je pravno povezana s pravno osebo, ki deluje kot zastopnik in je neodvisna od davčnega zavezanca kot naročitelja ter ima lastno pravno osebnost, nečesa zavedala, ne da bi bila ta fizična oseba pravno povezana z davčnim zavezancem, izpelje, da se je tega zavedal davčni zavezanec, s čimer ni upoštevala določb pogodbe, sklenjene med naročiteljem in zastopnikom, niti tujega prava, ki ureja pravno razmerje trgovskega zastopanja?

                  2.

                  Ali je treba člene 167, 168(a) in 178(a) Direktive o DDV razlagati tako, da če davčna uprava ugotovi obstoj krožne verige računov, že samo to dejstvo kot objektivna okoliščina zadostuje, da se dokaže davčna utaja, ali pa mora davčna uprava v tem primeru navesti tudi, kateri člen ali členi v verigi so utajili davek in kakšen je bil njihov modus operandi?

                  3.

                  Ali je treba zgoraj navedene člene Direktive o DDV glede na zahteve po sorazmernosti in razumnosti razlagati tako, da se od davčnega zavezanca, tudi če davčna uprava na podlagi konkretnih okoliščin primera meni, da bi moral biti skrbnejši, ne more zahtevati, da preveri okoliščine, ki jih je davčna uprava uspela odkriti šele po inšpekcijskem nadzoru, ki je trajal približno pet let in v okviru katerega je bilo treba opraviti številna dodatna preverjanja z uporabo instrumentov javnega prava, tako da varstvo poslovnih skrivnosti davčnih zavezancev ni pomenilo ovire za dokazovanje? Ali v primeru, če se zahteva večja skrbnost, za to, da se potrebna skrbnost šteje za dokazano, zadostuje, da davčni zavezanec svoje preverjanje razširi tudi na okoliščine, ki presegajo tiste, navedene v sodbi Mahagében v zvezi z morebitnimi poslovnimi partnerji, tako da ima notranja pravila o nabavi za preverjanje teh partnerjev, da ne sprejema plačil v naravi, v pogodbe, ki jih sklepa, vključi klavzule o morebitnih tveganjih in preveri tudi druge okoliščine med transakcijo?

                  4.

                  Ali je treba zgoraj navedene člene Direktive o DDV razlagati tako, da če davčna uprava ugotovi, da je davčni zavezanec dejavno sodeloval pri davčni utaji, v zvezi s tem zadostuje, da je iz dokazov, ki jih je odkrila, razvidno, da bi davčni zavezanec, ki bi izkazal potrebno skrbnost, lahko vedel, da sodeluje pri davčni utaji, ne da bi bilo z njimi dokazano, da je vedel, da s svojim dejavnim ravnanjem sodeluje pri davčni utaji? Ali mora davčna uprava, če se dokaže dejavno sodelovanje pri davčni utaji, torej da je oseba vedela za to sodelovanje, dokazati goljufivo ravnanje davčnega zavezanca, ki se je kazalo v njegovem usklajenem ravnanju s predhodnimi členi v verigi, ali pa zadošča, da se opre na objektivne dokaze o medsebojnem poznavanju členov v verigi?

                  5.

                  Ali je z zgoraj navedenimi členi Direktive o DDV in s pravico do pravičnega sojenja, ki je kot splošno načelo priznana v členu 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, in z načelom pravne varnosti skladna praksa davčne uprave, da svojo odločbo utemelji na domnevni kršitvi predpisov s področja varnosti prehranske verige, ki ne vplivajo na izpolnitev davčnih obveznosti davčnega zavezanca ali na kroženje računov, ki jih davčna zakonodaja nikakor ne določa v zvezi z davčnim zavezancem in nikakor ne vplivajo na resničnost transakcij, v zvezi s katerimi je davčna uprava opravila inšpekcijski nadzor, niti na zavedanje davčnega zavezanca, ki se je preverjalo v davčnem postopku?
                  Če je odgovor na prejšnje vprašanje za predhodno odločanje pritrdilen:

                  6.

                  Ali je v skladu z zgoraj navedenimi členi Direktive o DDV in s pravico do pravičnega sojenja, ki je kot splošno načelo priznana v členu 47 Listine, in z načelom pravne varnosti praksa davčne uprave, da brez posredovanja uradnega organa na področju varnosti prehranske verige, ki je stvarno in krajevno pristojen, ta uprava v svoji odločbi poda ugotovitve glede davčnega zavezanca, za katerega je pristojen ta uradni organ, tako da na podlagi kršitev, ugotovljenih v zvezi z varnostjo prehranske verige – za katero ni pristojna –, izpelje davčne posledice za davčnega zavezanca, ne da bi ta lahko izpodbijal ugotovitev kršitve predpisov s področja varnosti prehranske verige v postopku, ki je neodvisen od davčnega postopka in ki spoštuje temeljna jamstva in pravice strank?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).


title: Zadeva C-517/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht Korneuburg (Avstrija) 20. avgusta 2021 – Laudamotion GmbH/TG, QN, AirHelp Germany GmbH

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/27

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht Korneuburg (Avstrija) 20. avgusta 2021 – Laudamotion GmbH/TG, QN, AirHelp Germany GmbH
      (Zadeva C-517/21)
      (2021/C 471/34)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesgericht Korneuburg

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Laudamotion GmbH

         Tožena stranka: TG, QN, AirHelp Germany GmbH

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 3(2)(a) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (Uredba št. 261/2004) razlagati tako, da ta uredba velja za potnika, ki se prijavi na let preko spleta (online check-in), vendar pa ne pride na okence za prijavo v času, navedenem v tej določbi?

                  2.

                  Ali je treba člen 5 v povezavi s členom 7 Uredbe št. 261/2004 ob upoštevanju sodbe Sodišča Evropske unije v zadevi Sturgeon in drugi (2) razlagati tako, da ima potnik – če se dejanski letalski prevoznik ne more razbremeniti odgovornosti v smislu člena 5(3) Uredbe št. 261/2004 – pravico do odškodnine, kadar

                              —

                              ima let v končnem namembnem kraju najmanj triurno zamudo;

                              —

                              je bilo mogoče že pred vkrcanjem na let ugotoviti, da bo let v svoj končni namembni kraj prispel z najmanj triurno zamudo, in

                              —

                              potnika ni pri vkrcanju na ta let?

                        Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen:

                  3.

                  Ali to velja tudi, kadar potnik brez pomoči dejanskega letalskega prevoznika rezervira drug let, s katerim na drugo letališče v istem mestu oziroma isti regiji (člen 8(3) Uredbe št. 261/2004), ki je bilo oziroma je bila končni namembni kraj njegovega prvotno rezerviranega leta, prispe le minimalno pozneje kot bi v končni namembni kraj prvotno rezerviranega leta prispel po voznem redu?
                  Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen:

                  4.

                  Ali to velja tudi, kadar dejanski letalski prevoznik potniku na njegovo prošnjo spremeni rezervacijo, in sicer na drug let, s katerim v svoj končni namembni kraj sicer prispe prej kot s prvotno rezerviranim letom, ki ima zamudo, vendar kljub temu pozneje kot bi vanj prispel s prvotno rezerviranim letom po voznem redu (pri čemer let, na katerega je bila potniku spremenjena rezervacija, nima „velike zamude“)?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1).

         (2)  Sodba z dne 19. novembra 2009, C-402/07 in C-432/07, EU:C:2009:716.


title: Zadeva C-556/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 10. septembra 2021 – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, druge stranke: E.N., S.S. in J.Y.

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/28

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 10. septembra 2021 – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, druge stranke: E.N., S.S. in J.Y.
      (Zadeva C-556/21)
      (2021/C 471/35)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Raad van State

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Druge stranke: E.N., S.S. in J.Y.

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člena 27(3) in 29 Uredbe (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (UL 2013, L 180 (1)) razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da – če je v pravnem sistemu zadevne države članice za zadeve, kakršna je obravnavana, na voljo druga stopnja – pritožbeno sodišče med obravnavanjem zadeve na predlog pristojnega organa države članice izda začasno odredbo, s katero se prekine tek roka za predajo?

         (1)  Str. 31.


title: Zadeva C-567/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 15. septembra 2021 – BNP Paribas SA/TR

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/29

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 15. septembra 2021 – BNP Paribas SA/TR
      (Zadeva C-567/21)
      (2021/C 471/36)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour de cassation

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Vlagatelj kasacijske pritožbe: BNP Paribas SA

         Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: TR

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člena 33 in 36 Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (1) razlagati tako, da če pravo države članice izvora odločbe tej odločbi priznava tako veljavnost, ki preprečuje, da bi isti stranki začeli nov postopek za odločitev o zahtevkih, ki bi lahko bili vloženi že v prvem postopku, učinki, ki jih ima ta odločba v državi članici, v kateri se zahteva priznanje, nasprotujejo temu, da bi sodišče zadnjenavedene države, katere pravo, ki se je uporabljalo ratione temporis, je v delovnem pravu določalo podobno obveznost združevanja zahtevkov, odločalo o takih zahtevkih?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: ali je treba člena 33 in 36 Uredbe Sveta št. 44/2001 razlagati tako, da ima tožba, kakršna je tožba zaradi „unfair dismissal“ v Združenem kraljestvu, isti razlog in isti predmet kot tožba, kakršna je tožba zaradi odpovedi pogodbe o zaposlitvi s strani delodajalca brez dejanskega in resnega razloga v francoskem pravu, tako da so zahtevki za odškodnino zaradi odpovedi pogodbe o zaposlitvi s strani delodajalca brez dejanskega in resnega razloga, za nadomestilo plače zaradi nespoštovanja odpovednega roka in za odpravnino, ki jih delavec vloži pri francoskem sodišču po tem, ko je v Združenem kraljestvu pridobil sodno odločbo, s katero je razglašena „unfair dismissal“ in so dodeljena nadomestila iz tega naslova (compensatory award), nedopustni? Ali je treba v zvezi s tem razlikovati med odškodnino zaradi odpovedi pogodbe o zaposlitvi s strani delodajalca brez dejanskega in resnega razloga, ki bi lahko imela isti razlog in isti predmet kot „compensatory award“, ter odpravnino in nadomestilom plače zaradi nespoštovanja odpovednega roka, ki se v francoskem pravu dolgujeta, če odpoved pogodbe o zaposlitvi temelji na dejanskem in resnem razlogu, vendar se ne dolgujeta, če odpoved pogodbe o zaposlitvi temelji na hudi kršitvi?

                  3.

                  Prav tako, ali je treba člena 33 in 36 Uredbe Sveta št. 44/2001 razlagati tako, da imata tožba, kot je tožba zaradi „unfair dismissal“ v Združenem kraljestvu, in tožba za izplačilo bonusov in premij, določenih v pogodbi o zaposlitvi, isti razlog in isti predmet, če ti tožbi temeljita na istem pogodbenem razmerju med strankama?

         (1)  UL 2001, L 12, str. 1.


title: Zadeva C-576/21 P: Pritožba, ki jo je 17. septembra 2021 vložila Ana Carla Mendes de Almeida zoper sklep Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 8. julija 2021 v zadevi T-75/21, Ana Carla Mendes de Almeida/Svet Evropske unije

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/29

      Pritožba, ki jo je 17. septembra 2021 vložila Ana Carla Mendes de Almeida zoper sklep Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 8. julija 2021 v zadevi T-75/21, Ana Carla Mendes de Almeida/Svet Evropske unije
      (Zadeva C-576/21 P)
      (2021/C 471/37)
      Jezik postopka: portugalščina

         Stranki

         Pritožnica: Ana Carla Mendes de Almeida (zastopniki: R. Leandro Vasconcelos, M. Marques de Carvalho in P. Almeida Sande, advogados)

         Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi sklep Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 8. julija 2021 v zadevi T-75/21, s katerim je bila tožba pritožnice na podlagi člena 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Sveta (EU) 2020/1117 (1) z dne 27. julija 2020 o imenovanju evropskih tožilcev Evropskega javnega tožilstva v delu, v katerem je za evropskega tožilca Evropskega javnega tožilstva kot začasni uslužbenec razreda AD 13 za nepodaljšljivo obdobje treh let od 29. julija 2020 José Eduardo Moreira Alves d’Oliveira Guerra, razglašena za nedopustno, ker je bila vložena prepozno;

                  —

                  samo dokončno odloči o sporu v skladu s členom 61 Statuta Sodišča, ker ni razlogov za to, da bi se štelo, da stanje postopka tega ne dovoljuje, in ker ima na voljo vse za to potrebne dejanske in pravne elemente;

                  —

                  odloči o stroških v skladu z določbami člena 38 Statuta Sodišča in Svetu naloži, naj nosi svoje stroške in stroške pritožnice v skladu s členom 138 Poslovnika Sodišča tako v zvezi s postopkom pred Splošnim sodiščem kot v zvezi s postopkom pred Sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja tri pritožbene razloge.

         Prvi pritožbeni razlog se nanaša na očitno napako pri presoji in napačno uporabo prava, ker je Splošno sodišče štelo, da je rok za vložitev tožbe začel teči od datuma objave spornega sklepa v Uradnem listu Evropske unije, kar je v nasprotju s splošnim načelom prava Unije v zvezi z učinkovitim sodnim varstvom in členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (2) ter upoštevnimi določbami Uredbe (EU) 2017/1939 (3)
         , ki zagotavljajo varstvo pravic kandidatov, kot izhaja iz notranje logike navedene uredbe in iz načela neodvisnosti Evropskega javnega tožilstva iz njenega člena 6.

      Pritožnica se sklicuje na očitno napako pri presoji in na napačno uporabo prava, ker je Splošno sodišče štelo, da je rok za vložitev tožbe začel teči od datuma objave spornega sklepa v Uradnem listu Evropske unije. Pritožnica na ta datum ni imela podatkov, ki bi ji na podlagi razlogov, predloženih pred Splošnim sodiščem, omogočali vložitev tožbe zoper sporni sklep v skladu s členom 263 PDEU, pri čemer gre za razloge, ki izhajajo iz dopisa portugalske vlade, ki je bil Svetu Evropske unije poslan 29. novembra 2019 v odgovor na razvrstitev, ki jo je opravila izbirna komisija iz člena 14(3) Uredbe (EU) 2017/1393, glede kandidatov, ki jih je predstavila vlada, z navedbo drugega kandidata, ki ga predlaga, in na potrditev Sveta. Ta dopis, na katerem je temeljil sporni sklep in katerega obstoj je Splošno sodišče v svojem sklepu prezrlo, vsebuje dve vsebinski napaki in posega v strukturo postopka imenovanja evropskih tožilcev ter njihovo neodvisnost. Svet pa pritožnice o tem dopisu ni obvestil do 27. novembra 2020, izrecno za namen uveljavljanja pravice do obrambe. Pritožnica prereka, da je rok za vložitev tožbe lahko začel teči pred tem datumom, kar je Splošno sodišče štelo v izpodbijanem sklepu, ker meni, da je to kršitev splošnega načela pravice do učinkovitega sodnega varstva in člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter načela neodvisnosti Evropskega javnega tožilstva iz člena 6 Uredbe (EU) 2017/1393.

         Drugi pritožbeni razlog se nanaša na očitno napako pri presoji in napačno uporabo prava, ker je Splošno sodišče štelo, da je Svet 7. oktobra 2020 posredoval individualne razloge spornega sklepa, v nasprotju s splošnim načelom prava Unije o pravici do učinkovitega sodnega varstva in členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

      Pritožnica se sklicuje na očitno napako pri presoji in na napačno uporabo prava, ker je Splošno sodišče štelo, da je bila pritožnica vsekakor seznanjena s spornim sklepom prek dopisa z dne 7. oktobra 2020, v katerem naj bi jo Svet obvestil o individualnih razlogih navedenega sklepa. Vendar je Svet v tem dopisu ni seznanil z obstojem dopisa portugalske vlade, ki je bil Svetu poslan 29. novembra 2019, brez katerega ne bi obstajal tožbeni temelj, ki je upravičil vložitev tožbe zoper sporni sklep.

         Tretji pritožbeni razlog, naveden podredno, temelji na neuporabi oziroma preveč restriktivni uporabi sodne prakse, ki se nanaša na opravičljivo zmoto, in na neupoštevanju razloga v zvezi z obstojem nepredvidljivih okoliščin ali višje sile.

      V skladu z ustaljeno sodno prakso popolna obveščenost o dokončnosti sklepa in roku za vložitev tožbe na podlagi člena 263 PDEU kot taka ne izključuje možnosti posameznika, da se sklicuje na opravičljivo zmoto, ki bi lahko upravičila zamudo pri vložitvi tožbe. Splošno sodišče v izpodbijanem sklepu ni upoštevalo dejstva, da je Svet prikril dopis portugalske vlade, dokler ni pritožnice o njem obvestil 27. novembra 2020. Tak položaj lahko v skladu s sodno prakso Sodišča pomeni opravičljivo zmoto, ki lahko upraviči zamudo pri vložitvi tožbe. Splošno sodišče je prezrlo tudi navedbo glede nepredvidljivih okoliščin oziroma višje sile kot argument za neuporabo določb Unije na področju procesnih rokov.

         (1)  UL 2020, L 244, str. 18.

         (2)  UL 2000, C 364, str. 1.

         (3)  Uredba Sveta (EU) 2017/1939 z dne 12. oktobra 2017 o izvajanju okrepljenega sodelovanja v zvezi z ustanovitvijo Evropskega javnega tožilstva (UL 2017, L 283, str. 1).


title: Zadeva C-500/19: Sklep predsednika Sodišča z dne 24. avgusta 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Puls 4 TV GmbH & Co. KG/YouTube LLC, Google Austria GmbH

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/31

      Sklep predsednika Sodišča z dne 24. avgusta 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Puls 4 TV GmbH & Co. KG/YouTube LLC, Google Austria GmbH
      (Zadeva C-500/19) (1)

      (2021/C 471/38)
      Jezik postopka: nemščina
      Predsednik xxx senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 295, 2.9.2019.


title: Zadeva C-806/19: Sklep predsednika Sodišča z dne 1. septembra 2021 – Evropska komisija/HSBC Holdings plc, HSBC Bank plc, HSBC Continental Europe, nekdanja HSBC France

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/31

      Sklep predsednika Sodišča z dne 1. septembra 2021 – Evropska komisija/HSBC Holdings plc, HSBC Bank plc, HSBC Continental Europe, nekdanja HSBC France
      (Zadeva C-806/19) (1)

      (2021/C 471/39)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 432, 23.12.2019.


title: Zadeva C-919/19: Sklep predsednika četrtega senata Sodišča z dne 13. avgusta 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovaška) – Generálna prokuratura Slovenskej republiky/X.Y.

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/31

      Sklep predsednika četrtega senata Sodišča z dne 13. avgusta 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovaška) – Generálna prokuratura Slovenskej republiky/X.Y.
      (Zadeva C-919/19) (1)

      (2021/C 471/40)
      Jezik postopka: slovaščina
      Predsednik četrtega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 87, 16.3.2020.


title: Zadeva C-78/20: Sklep predsednika drugega senata Sodišča z dne 1. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovaška) – Generálna prokuratura Slovenskej republiky/M.B.

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/32

      Sklep predsednika drugega senata Sodišča z dne 1. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovaška) – Generálna prokuratura Slovenskej republiky/M.B.
      (Zadeva C-78/20) (1)

      (2021/C 471/41)
      Jezik postopka: slovaščina
      Predsednik drugega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 137, 27.4.2020.


title: Zadeva C-126/20: Sklep predsednika petega senata Sodišča z dne 19. julija 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Berlin – Nemčija) – ExxonMobil Production Deutschland GmbH/Bundesrepublik Deutschland, ki jo zastopa Umweltbundesamt

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/32

      Sklep predsednika petega senata Sodišča z dne 19. julija 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Berlin – Nemčija) – ExxonMobil Production Deutschland GmbH/Bundesrepublik Deutschland, ki jo zastopa Umweltbundesamt
      (Zadeva C-126/20) (1)

      (2021/C 471/42)
      Jezik postopka: nemščina
      Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 215, 29.6.2020.


title: Združene zadeve od C-380/20 do C-384/20: Sklep predsednika Sodišča z dne 10. avgusta 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Köln – Nemčija) – BQ (C-380/20), VR (C-381/20), AL (C-382/20), LK (C-383/20), DP (C-384/20)/Deutsche Lufthansa AG

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/32

      Sklep predsednika Sodišča z dne 10. avgusta 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Köln – Nemčija) – BQ (C-380/20), VR (C-381/20), AL (C-382/20), LK (C-383/20), DP (C-384/20)/Deutsche Lufthansa AG
      (Združene zadeve od C-380/20 do C-384/20) (1)

      (2021/C 471/43)
      Jezik postopka: nemščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadev.

         (1)  UL C 423, 7.12.2020.


title: Zadeva C-435/20: Sklep predsednika devetega senata Sodišča z dne 9. avgusta 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht – Nemčija) – C./Bundesrepublik Deutschland

text:
               22.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 471/32

      Sklep predsednika devetega senata Sodišča z dne 9. avgusta 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht – Nemčija) – C./Bundesrepublik Deutschland
      (Zadeva C-435/20) (1)

      (2021/C 471/44)
      Jezik postopka: nemščina
      Predsednik devetega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 433, 14.12.2020.