title: Zadeva T-153/11: Tožba, vložena 14. marca 2011 – Zenato Azienda Vitivinicola proti UUNT – Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (ZENATO RIPASSA)

text:
               7.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/24

         Tožba, vložena 14. marca 2011 – Zenato Azienda Vitivinicola proti UUNT – Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (ZENATO RIPASSA)
   (Zadeva T-153/11)
   2011/C 139/46
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Zenato Azienda Vitivinicola Srl (Peschiera del Garda, Italija) (zastopnik: A. Rizzoli, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (Verona, Italija)

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka predlaga Splošnemu sodišču, naj:

               —

               to tožbo skupaj s prilogami razglasi za dopustno,

               —

               odločbo odbora za pritožbe razveljavi (točke 1, 2 in 3 izreka) v delu, v katerem je z njo ugodeno tožbi, ugodeno ugovoru in je v celoti zavrnjena zahteva za registracijo ter tožeči stranki naloženi stroški nasprotujoče stranke v postopku ugovora in pritožbe

               —

               naloži stroške UUNT.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „ZENATO RIPASSA“ (zahteva za regitracijo št. 5 848 015) za proizvode iz razreda 33 (alkoholne pijače)

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Italijanska besedna znamka „RIPASSO“ (št. 682 213) za proizvode iz razreda 33 („vina, žgane pijače in likerji“)

      Odločba oddelka za ugovore: Zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: Ugoditev ugovoru in zavrnitev zahteve za registracijo v celoti

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/09.


               21.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/4

         Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je vložilo sodišče Fürstliches Landgericht dne 18. marca 2014 v zadevi Otto Kaufmann AG
   (Zadeva E-9/14)
   (2014/C 274/04)
   Pri Sodišču Efte je bil z dopisom z dne 18. marca 2014, ki ga je poslalo sodišče Fürstliches Landgericht (deželno knežje sodišče, Lihtenštajn) in ga je tajništvo sodišča prejelo 21. marca 2014, vložen zahtevek za svetovalno mnenje v zadevi Otto Kaufmann AG glede naslednjega vprašanja:

               —

               Ali Sporazum EGP (zlasti določbe o svobodi opravljanja storitev in svobodi ustanavljanja) in/ali posamezni akti sekundarne zakonodaje (na primer Direktiva 2004/18/ES o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev ali Direktiva 2006/123/ES o storitvah na notranjem trgu, ki sta bili obe vključeni v zakonodajo EGP) določajo, da morajo biti tudi obsodbe pravnih oseb za kazniva dejanja (kadar nacionalna zakonodaja določa, da lahko kazensko sodišče pravne osebe obsodi za kazniva dejanja) jasno evidentirane, na primer v kazenski evidenci?


title: Zadeva C-435/11: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. septembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – CHS Tour Services GmbH proti Team4 Travel GmbH (Direktiva 2005/29/ES — Nepoštene poslovne prakse — Prodajni katalog, v katerem so napačne informacije — Opredelitev „zavajajoče poslovne prakse“ — Primer, v katerem trgovcu ni mogoče očitati nobene neizpolnitve dolžnosti poklicne skrbnosti)

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/11

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. septembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – CHS Tour Services GmbH proti Team4 Travel GmbH
   (Zadeva C-435/11) (1)

   (Direktiva 2005/29/ES - Nepoštene poslovne prakse - Prodajni katalog, v katerem so napačne informacije - Opredelitev „zavajajoče poslovne prakse“ - Primer, v katerem trgovcu ni mogoče očitati nobene neizpolnitve dolžnosti poklicne skrbnosti)
   2013/C 344/16
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: CHS Tour Services GmbH

      Tožena stranka: Team4 Travel GmbH

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberster Gerichtshof – Razlaga člena 5 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 149, str. 22) – Katalog v katerem so napačne informacije – Obstoj ali neobstoj možnosti za podjetnika, da dokaže, da so bile spoštovane zahteve poklicne skrbnosti, da se ne bi navedena poslovna praksa opredelila kot „nepoštena“

      Izrek

   Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) je treba razlagati tako, da če poslovna praksa izpolnjuje vsa merila iz člena 6(1) te direktive, da bi se opredelila kot zavajajoča v razmerju do potrošnika, sodišču, ki odloča, ni treba preveriti, ali je taka praksa tudi v nasprotju z zahtevami poklicne skrbnosti na podlagi člena 5(2)(a) iste direktive, da bi se lahko veljavno štela za nepošteno in zato prepovedano na podlagi člena 5(1) navedene direktive.

      (1)  UL C 340, 19.11.2011.


title: Zadeva T-296/11: Tožba, vložena 8. junija 2011 – Cementos Portland Valderrivas proti Komisiji

text:
               13.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/26

         Tožba, vložena 8. junija 2011 – Cementos Portland Valderrivas proti Komisiji
   (Zadeva T-296/11)
   2011/C 238/46
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Cementos Portland Valderrivas SA (Pamplona, Španija) (zastopnik: L. Ortiz Blanco, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi dopustnost tožbe,

               —

               razglasi ničnost Sklepa Komisije z dne 30. marca 2011,

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je vložena zoper Sklep Komisije z dne 30. marca 2011 v zvezi s postopkom na podlagi člena 18(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003, sprejeto v zadevi COMP/39.520 – Cement in cementu sorodni proizvodi.
   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja en sam tožbeni razlog za razglasitev ničnosti, ki temelji na kršitvi člena 18 zgoraj omenjene uredbe in načela sorazmernosti.

               —

               Prvič, tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da informacije, posredovane z izpodbijanim sklepom, niso povezane z domnevno kršitvijo, glede katere poteka preiskava, zaradi česar Komisija ne more preveriti nobenih dokazov, ki bi upravičevali preiskavo družbe Valderrivas. Tožeča stranka zato meni, da ni izpolnjena zahteva po nujnosti, s katero člen 18 Uredbe št. 1/2003 pogojuje izvajanje pooblastil v zvezi z zahtevami po informacijah. Tožeča stranka prav tako zatrjuje, da z dejstvom, da ti dokazi v sklepu niso nikjer navedeni, ne sme biti omogočeno, da bi se ta izognil potrebnemu nadzoru Splošnega sodišča glede nujnosti.

               —

               Drugič, tožeča stranka navaja, da je izpodbijan sklep v nasprotju z načelom sorazmernosti, ker zanjo pomeni breme, ki je očitno nesorazmerno glede na potrebe preiskave. Ta nesorazmernost se kaže v vrsti, prevelikem obsegu in podrobnosti zahtevanih informacij, v obveznosti zbrati in predložiti zahtevane informacije v nedoločeni obliki in v postavljenem roku za posredovanje informacij.


title: Zadeva C-391/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Andalucía (Španija) 20. julija 2015 – Marina del Mediterráneo S.L. in drugi/Consejería de Obras Públicas y Vivienda de la Junta de Andalucía

text:
               19.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Andalucía (Španija) 20. julija 2015 – Marina del Mediterráneo S.L. in drugi/Consejería de Obras Públicas y Vivienda de la Junta de Andalucía
   (Zadeva C-391/15)
   (2015/C 346/07)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de Andalucía

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Marina del Mediterráneo S.L., Marina del Mediterráneo Duquesa S.L., Marina del Mediterráneo Estepona S.L., Marina del Mediterráneo Este S.L., Marinas del Mediterráneo Torre S.L., Marina del Mediterráneo Marbella S.L., Gómez Palma S.C., Enrique Alemán S.A., Cyes Infraestructuras S.A., Cysur Obras y Medioambiente S.A.

      Tožena stranka: Consejería de Obras Públicas y Vivienda de la Junta de Andalucía

      Druge stranke: Agencia Pública de Puertos de Andalucía, UTE Nassir Bin Abdullah and Sons, S.L., Puerto Deportivo de Marbella, S.A. in Ayuntamiento de Marbella

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba glede na načeli lojalnega sodelovanja in polnega učinka direktive člena 1(1) ter 2(1)(a) in (b) Direktive 89/665 (1) razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, kot jo določa člen 310(2) Ley 30/2007, de 30 de octubre, de Contratos del Sector Público (zdaj člen 40(2) RDLeg 3/2011, ki potrjuje prečiščeno besedilo besedilo Ley de Contratos del Sector Público), ker onemogoča dostop do vložitve zahtevka za revizijo zoper procesne akte naročnika, kot je lahko odločitev o sprejemu ponudbe ponudnika, v zvezi s katero se uveljavlja neizpolnjevanje določb o dokazovanju tehnične in ekonomske sposobnosti, določenih v nacionalni zakonodaji in zakonodaji Unije?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali imata člena 1(1) ter 2(1)(a) in (b) Direktive 89/665 neposredni učinek?

      (1)  Direktiva Sveta 89/665 z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 246).


title: Zadeva C-514/15 P: Pritožba, ki jo je HIT Groep BV vložila 25. septembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 15. julija 2015 v zadevi T-436/10, Hit Groep/Komisija

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/18

         Pritožba, ki jo je HIT Groep BV vložila 25. septembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 15. julija 2015 v zadevi T-436/10, Hit Groep/Komisija
   (Zadeva C-514/15 P)
   (2015/C 398/24)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Pritožnica: HIT Groep BV (zastopnika: G. van der Wal in L. Parret, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlog

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj

               —

               sprejme njene pritožbene razloge, razveljavi izpodbijano sodbo, njeno tožbo zoper sporni sklep (1) (nato) razglasi za utemeljeno in za ničen razglasi sporni sklep v delu, v katerem se nanaša nanjo, še posebej člena 1, točka 9(b)(2), in 4, točka 22, podredno, globo, ki ji je naložena s členom 2, točka 9, spornega sklepa, odpravi ali zniža na znesek, ki se zdi Sodišču primeren, ali vsaj razveljavi izpodbijano sodbo in zadevo vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje ob upoštevanju sodbe Sodišča v tej zadevi;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov, ki so pritožnici nastali v postopku na prvi stopnji in pritožbenem postopku, vključno s stroški pravnega svetovanja.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               a)

               Splošno sodišče naj bi v točkah od 174 do 188 in 224 izpodbijane sodbe v nasprotju s členom 296, drugi odstavek, PDEU, členom 41(2)(c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (2) (v nadaljevanju: Listina), členom 23(2), drugi pododstavek, Uredbe št. 1/2003, členom 7(1) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (v nadaljevanju: EKČP), členom 49 Listine in splošnimi pravnimi načeli, zlasti načelom sorazmernosti, napačno odločilo – pri čemer naj bi napačno uporabilo pravo in česar naj ne bi zadostno ali razumljivo obrazložilo – da je Komisija pri uporabi zgornje meje globe iz člena 23(2), drugi pododstavek, Uredbe št. 1/2003 (3), ki se uporablja za pritožnico, lahko upoštevala promet pritožnice v (poslovnem) letu 2003 in da z upoštevanjem tega poslovnega leta ni kršila načela sorazmernosti; Splošno sodišče naj bi zato zavrnilo sodbe pritožnice in ji naložilo plačilo stroškov.

               b)

               Splošno sodišče naj v nasprotju s členom 296, drugi odstavek, PDEU, členoma 41(2)(c) in 49(3) Listine ter splošnimi pravnimi načeli, zlasti načelom sorazmernosti, napačno ne bi presodilo – s čemer naj bi napačno uporabilo pravo – sorazmernosti globe, ki jo je Komisija naložila pritožnici; (vsaj) glede tega naj sodbe ni oziroma naj je ne bi zadostno (razumljivo) obrazložilo; Splošno sodišče naj bi zato zavrnilo sodbe pritožnice in ji naložilo plačilo stroškov.

         V nasprotju z odločitvijo Splošnega sodišča naj odstop od člena 23(2), drugi pododstavek, Uredbe št. 1/2003 (v obravnavani zadevi) ne bi bil dopusten in naj bi pomenil napačno uporabo prava. Tak odstop – na podlagi katerega se namesto preteklega poslovnega leta (2009) v okviru te določbe uporabi poslovno leto 2003 – naj bi bilo v nasprotju s to določbo in njenim namenom. Namen člena 23(2), drugi pododstavek, Uredbe št. 1/2003 naj bi bil preprečiti naložitev globe v višini, ki presega plačilo sposobnost podjetja v obdobju, za katerega se šteje, da je podjetje storilo kršitev in za katero mu je Komisija naložila finančno sankcijo. Ta določba naj bi pomenila zagotovilo načela sorazmernosti, ki naj ne bi bilo več zagotovljeno, če se od navedene določbe odstopi.
   Odstop od te določbe (njenega besedila) naj bi bil (v obravnavani zadevi) tudi v nasprotju s členom 7(1) EKČP, členom 49 Listine in načelom sorazmernosti (načelom zakonitosti in določnosti).
   Sodbe Sodišča, v katerih je bilo dopuščen odstop od izrecnega besedila člena 23(2), drugi odstavek, Uredbe št. 1/2003 (sodbi z dne 7. junija 2007, Britannia Alloys & Chemicals/Komisija, C-76/06 P, EU:C:2007:326, in z dne 14. maja 2014, 1.garantovaná/Komisija, C-90/13 P, EU:C:2014:326), naj bi bili izdani (dolgo) po nastanku dejanskega stanja, za katerega sta bili pritožnicama v tistih zadevah naloženi globi. Retroaktivna uporaba te sodne prakse naj bi bila zato v nasprotju s členom 7(1) EKČP in členom 49 Listine.
   Če bi bil odstop od člena 23(2), drugi odstavek, Uredbe št. 1/2003 v izjemnih primerih (lahko) zakonit, naj bi zahteval podrobno obrazložitev; v izpodbijani sodbi naj v nasprotju s členom 7(1) EKČP in členom 41(2)(c) Listine take obrazložitve ne bi bilo oziroma naj bi bila nezadostna.
   Za zagotovitev načela sorazmernosti naj bi bilo potrebno, da sodišče Unije (v vsakem primeru), kadar odstopi od člena 23(2), drugi odstavek, Uredbe št. 1/2003, (nato) preveri, ali globa ustreza cilju te določbe in načelu sorazmernosti, kar naj bi Splošno sodišče v izpodbijani sodbi (in komisija v spornem sklepu) opustilo ali česar naj vsaj ne bi oziroma ne bi zadostno obrazložilo.

      (1)  Sklep Komisije C(2010) 4387 final z dne 30. junija 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/38.344 – Jeklo za prednapenjanje), kakor je bil spremenjen s Sklepom Komisije C(2010) 6676 final z dne 30. septembra 2010 in s Sklepom Komisije C(2011) 2269 final z dne 4. aprila 2001.

      (2)  UL 2000, C 364, str. 1.

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov [101 PDEU] in [102 PDEU] (UL L 1, 2003, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).


title: Zadeva T-55/15: Tožba, vložena 3. februarja 2015 – Certified Angus Beef/UUNT – Certified Australian Angus Beef (CERTIFIED AUSTRALIAN ANGUS BEEF)

text:
               30.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/34

      Tožba, vložena 3. februarja 2015 – Certified Angus Beef/UUNT – Certified Australian Angus Beef (CERTIFIED AUSTRALIAN ANGUS BEEF)
      (Zadeva T-55/15)
      (2015/C 107/45)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Certified Angus Beef (Wooster, Ohio, Združene države Amerike) (zastopnik: C. Aikens, barrister)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Certified Australian Angus Beef Pty Ltd (Surrey Hills, Avstralija)

         Podatki o postopku pred UUNT

         Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, figurativne znamke z besednim elementom „CERTIFIED AUSTRALIAN ANGUS BEEF“ – Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija št. 1 095 394

         Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: Odločba odbora za pritožbe UUNT z dne 30. oktobra 2014 v zadevi R 662/2014-4

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  ugovoru v celoti ugodi

                  —

                  UUNT naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-137/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. maja 2007 – La Perla proti UUNT – Worldgem Brands (NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC) ( Znamka Skupnosti – Postopek za izbris – Besedna znamka Skupnosti NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC – Prejšnji nacionalni figurativni in besedni znamki PERLA in LA PERLA PARFUMS – Relativni razlog za zavrnitev – Člen 52(1)(a) Uredbe (ES) št. 40/94 – Člen 8(5) Uredbe št. 40/94 )

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/21

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. maja 2007 – La Perla proti UUNT – Worldgem Brands (NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC)
   (Zadeva T-137/05) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek za izbris - Besedna znamka Skupnosti NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC - Prejšnji nacionalni figurativni in besedni znamki PERLA in LA PERLA PARFUMS - Relativni razlog za zavrnitev - Člen 52(1)(a) Uredbe (ES) št. 40/94 - Člen 8(5) Uredbe št. 40/94“)
   (2007/C 155/41)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Gruppo La Perla SpA (Bologna, Italija) (zastopnika: R. Morresi in A. Dal Ferro, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: sprva M. Capostagno, nato O. Montalto, zastopnika)

      Druge stranke pred odborom za pritožbe, intervenientke pred Sodiščem prve stopnje: Worldgem Brands – Gestão e Investimentos Lda, nekdanja Cielo Brands – Gestão e Investimentos Lda, (Madère, Portugalska) (zastopnika: G. Bozzola in C. Bellomunno, odvetnika)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 25. januarja 2005 (zadeva R 537/2004-1), v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med Gruppo La Perla SpA in Worldgem Brands – Gestão e Investimentos Lda.
   Izrek

               1)

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 25. januarja 2005 (zadeva R 537/2004-1) se razveljavi.

               2)

               Intervenientke poleg svojih stroškov nosijo tudi tretjino stroškov tožeče stranke.

               3)

               Tožeča stranka nosi plačilo dveh tretjin svojih stroškov.

               4)

               UUNT nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 132, 28.5.2005.


title: Zadeva C-22/10 P: Pritožba, ki jo je vložila REWE-Zentral AG 14. januarja 2010 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (šesti senat) z dne 11. novembra 2009 v zadevi T-150/08, REWE-Zentral AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), intervenientka: Aldi Einkauf GmbH & Co. OGH

text:
               27.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/15

         Pritožba, ki jo je vložila REWE-Zentral AG 14. januarja 2010 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (šesti senat) z dne 11. novembra 2009 v zadevi T-150/08, REWE-Zentral AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), intervenientka: Aldi Einkauf GmbH & Co. OGH
   (Zadeva C-22/10 P)
   2010/C 80/28
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: REWE-Zentral AG (zastopnika: M. Kinkeldey in A. Bognár, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG

      Predloga pritožnice

   Pritožnica predlaga, naj

               1.

               se izpodbijana sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. novembra 2009 razveljavi;

               2.

               se nasprotni stranki v pritožbenem postopku naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred Sodiščem prve stopnje.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Obravnavana pritožba je vložena zoper sodbo Sodišča prve stopnje, s katero je bila zavrnjena tožba pritožnice za razveljavitev odločbe četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 15. februarja 2008, s katero je bila zavrnjena zahteva za registracijo besednega znaka CLINA. Sodišče prve stopnje je s sodbo potrdilo odločbo odbora za pritožbe, v skladu s katero obstaja verjetnost zmede s starejšo besedno znamko Skupnosti CLINAIR.
   Kot pritožbeni razlog se uveljavlja kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (v nadaljevanju: Uredba št. 40/94).
   Sodišče prve stopnje naj bi pri presoji verjetnosti zmede napačno uporabilo pravo, saj naj ne bi celovito presodilo vseh upoštevnih dejavnikov. Pravno napačno naj bi menilo, da med nasprotujočima si znakoma obstaja velika fonetična in vidna podobnost, in na podlagi tega naj bi presodilo, da te podobnosti ni mogoče nevtralizirati s podano pojmovno razliko, kar naj bi prav tako pomenilo napačno uporabo prava. Sodišče prve stopnje naj tudi ne bi v pravno zadostni meri presodilo šibek razlikovalni učinek starejše znamke. S tem naj bi napačno uporabilo člen 8(1)(b) Uredbe št. 40/94 in tako kršilo pravo Skupnosti.
   Zlasti naj Sodišče prve stopnje ne bi dovolj upoštevalo dejstva, da obstajajo med znakoma CLINAIR in CLINA, ki ju je treba primerjati, bistvene fonetične in vidne razlike, ki jih je iz pravnih razlogov treba upoštevati, in da ima starejša znamka CLINAIR poseben pomen, ki ga mlajša znamka nima, kar je prav tako treba upoštevati iz pravnih razlogov. Sodišče prve stopnje naj tudi ne bi upoštevalo, da ima element „CLIN“ jasno šibek razlikovalni učinek in da lahko pravno le malo vpliva na skupen vtis znamke CLINAIR. Zato naj pravno le enakost tega elementa ne bi zadostovala za utemeljitev verjetnosti zmede iz člena 8(1)(b) Uredbe št. 40/94, zlasti ker podane fonetične, vidne in pojmovne razlike niso nepomembne.


title: Zadeva T-487/14: Tožba, vložena 27. junija – CHEMK in KF proti Komisiji

text:
               25.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/49

         Tožba, vložena 27. junija – CHEMK in KF proti Komisiji
   (Zadeva T-487/14)
   2014/C 282/64
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) (Chelyabinsk, Rusija) in Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) (Novokuznetsk, Rusija) (zastopnika: B. Evtimov in M. Krestiyanova, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 360/2014 z dne 9. aprila 2014 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz fero-silicija s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Rusije (izpodbijana uredba) po pregledu zaradi izteka ukrepa v skladu s členom 11(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 (1) (osnovna uredba), (UL L 107, str. 13) razglasi za nično;

               —

               Evropski komisij naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata tri tožbene razloge:

               1.

               S prvim tožbenim razlogom zatrjujeta, da je bilo napačno uporabljeno pravo, zaradi napačne razlage člena 2(9) osnovne uredbe in/ali zaradi očitne napake pri presoji, ki jo je storila Komisija, ker je ugotovila, da en sam gospodarski subjekt ni upošteven pri izračunu konstruirane izvozne cene (vključno s prilagoditvijo izvozne cene) v skladu s členom 2(9) osnovne uredbe, ter ker je ugotovila, da je bil poln odbitek vseh prodajnih, upravnih in drugih splošnih stroškov in vsega dobička RFA International od konstruirane izvozne cen CHEMK Group utemeljen. V primeru, da se Komisija pri zavrnitvi trditve o obstoju enega samega gospodarskega subjekta, ki sta jo navedli tožeči stranki, lahko opre na zgoraj navedene ugotovitve, zadnjenavedeni zatrjujeta, da je bilo tudi v okviru te zavrnitve napačno uporabljeno pravo in/ali storjena očitna napaka pri presoji.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom zatrjujeta, da je bil kršen člen 11(1) osnovne uredbe in tudi člen 11(9) osnovne uredbe, kršitev zadnjenavedenega je povezana s prvonavedeno, ker je Komisija od konstruiranih izvoznih cen tožečih strank odbila protidampinške dajatve. Komisija je kršila člen 11(9) osnovne uredbe s tem, da je uporabila novo metodo pri ocenjevanju tega, ali so dajatve v preprodajni ceni ustrezno odražene, ki se je razlikovala od metode, ki jo je uporabila v zadnjem delnem vmesnem pregledu, v okviru katere je tožečima strankama naložena veljavna dajatev.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom trdita, da je Komisija pri ugotovitvah o domnevni verjetnosti o ponovitvi škodljivega dampinga v zvezi z ruskim uvozom, storila več očitnih napak pri presoji dejstev in dokazov.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti, (UL L 343, str. 51).


title: Zadeva T-323/07: Tožba, vložena 30. avgusta 2007 – Mohamed El Morabit proti Svetu Evropske unije

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/52

         Tožba, vložena 30. avgusta 2007 – Mohamed El Morabit proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva T-323/07)
   (2007/C 269/93)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Mohamed El Morabit (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnik: U. Sarikaya, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije
   Predlog tožeče stranke

               —

               Sklep Sveta z dne 28. junija 2007 naj se razglasi za ničnega.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija sklep (1), s katerim je Svet odločil, da je pristojni organ v zvezi s tožečo stranko sprejel odločitev v smislu v člena 1(4) skupnega stališča in da morajo za tožečo stranko še vedno veljati posebni omejevalni ukrepi, ki jih določa Uredba št. 2580/2001.
   Tožeča stranka zatrjuje, da se je zoper sodbo sodišča, s katero je bila spoznana za krivo sodelovanja v teroristični kriminalni združbi, pritožila. Sklep Sveta naj bi bil torej prezgoden in v nasprotju s členom 6 EKČP in členi 47 in 48 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

      (1)  2007/445/ES: Sklep Sveta z dne 28. junija 2007 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu in razveljavitvi sklepov 2006/379/ES in 2006/1008/ES (UL L 169, str. 58).


title: Zadeva C-193/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španija) 7. aprila 2016 – E/Subdelegación del Gobierno en Álava

text:
               11.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španija) 7. aprila 2016 – E/Subdelegación del Gobierno en Álava
   (Zadeva C-193/16)
   (2016/C 251/05)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka/pritožnik: E

      Tožena stranka: Subdelegación del Gobierno en Álava

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali v skladu z določbami člena 27[(1) in (2)] Direktive 2004/38/ES (1) pritožnik, ki je zaradi ponavljajočih se kaznivih dejanj zlorabe mladoletnikov obsojen na 12 let zaporne kazni, pomeni resnično in sedanjo grožnjo za javno varnost, če se upošteva, da je v zaporu in da mora po prestanih šestih letih prestati še več let zaporne kazni, preden bo prišel na prostost?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS (besedilo velja za EGP) (UL L 158, str. 77).


title: Zadeva C-423/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof Den Haag (Nizozemska) 13. julija 2017 – Staat der Nederlanden/Warner-Lampert Company LLC

text:
               25.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 318/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof Den Haag (Nizozemska) 13. julija 2017 – Staat der Nederlanden/Warner-Lampert Company LLC
   (Zadeva C-423/17)
   (2017/C 318/13)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Gerechtshof Den Haag

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Staat der Nederlanden

      Nasprotna stranka: Warner-Lampert Company LLC

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 11 Direktive 2001/83 (1) ali drugo določbo prava Unije razlagati tako, da je treba obvestilo, s katerim oseba, ki zaprosi za dovoljenje za promet z generičnim zdravilom v smislu člena 10 Direktive 2001/83 ali to dovoljenje ima, seznani organ, da v povzetku glavnih značilnosti in navodilih za uporabo generičnega zdravila ni navedla delov povzetka glavnih značilnosti referenčnega zdravila, ki se nanašajo na indikacije ali odmerke in za katere velja patent tretje osebe, obravnavati kot zahtevo po omejitvi dovoljenja za promet, ki mora pripeljati do tega, da dovoljenje za promet ne velja ali ne velja več za indikacije ali odmerke s patentno zaščito?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali potem člena 11 in 21(3) Direktive 2001/83 ali druge določbe prava Unije pristojnemu organu preprečujeta, da pri dovoljenju, izdanem na podlagi člena 6, v povezavi s členom 10 Direktive 2001/83, objavi povzetek glavnih značilnosti zdravila in navodila za uporabo, vključno z deli, ki se nanašajo na indikacije ali odmerke ter za katere velja patent tretje osebe, če je oseba, ki zaprosi za dovoljenje za promet ali to dovoljenje ima, organ seznanila s tem, da v povzetku glavnih značilnosti in navodilih za uporabo ni navedla delov povzetka glavnih značilnosti referenčnega zdravila, ki se nanašajo na indikacije ali odmerke in za katere je veljal patent tretje osebe?

               3.

               Ali pri odgovoru na drugo vprašanje igra vlogo, da pristojni organ od imetnika dovoljenja zahteva, da v navodila za uporabo, ki jih mora priložiti ovojnini zdravila, vključi napotilo na spletno stran tega organa, na kateri je objavljen povzetek glavnih značilnosti zdravila, vključno z deli, ki se nanašajo na indikacije ali odmerke ter za katere velja patent tretje osebe, medtem ko ti deli v skladu s členom 11 Direktive 2001/83 niso zajeti v navodilih za uporabo?

      (1)  Direktiva 2001/83/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 69).


title: Zadeva T-256/15: Tožba, vložena 22. maja 2015 – Telefónica/Komisija

text:
               27.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/37

         Tožba, vložena 22. maja 2015 – Telefónica/Komisija
   (Zadeva T-256/15)
   (2015/C 245/44)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Telefónica, S.A. (Madrid, Španija) (zastopnika: J. Ruiz Calzado in J. Domínguez Pérez, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka predlaga Splošnemu sodišču, naj:

               —

               za ničen razglasi člen 1 Sklepa;

               —

               za ničen razglasi odstavek 1 člena 4 Sklepa v delu, v katerem je z njim Kraljevini Španiji naloženo, da ukine sistem pomoči, na katerega se nanaša člen 1;

               —

               za nične razglasi odstavke od 2 do 5 člena 4 Sklepa v delu, v katerem je z njimi naloženo vračilo zneskov, za katere Komisija meni, da so državna pomoč;

               —

               podredno omeji obveznost vračila, naloženo s členom 4(2) Sklepa pod enakimi pogoji, kot so določeni v prvem in drugem sklepu in

               —

               Komisiji naloži plačilo vseh stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Izpodbijani sklep v tem postopku je isti kot v zadevah T-12/15, Banco de Santander in Santusa/Komisija, in T-252/15, Ferrovial SA in drugi/Komisija.
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni kot tisti, ki so bili navedeni v teh zadevah.
   Zlasti se zatrjuje napačna uporaba prava in napačna presoja dejstev s strani Komisije ob preučitvi posvetovanja z DGT in ker je menila, da obstaja nov ukrep, ki lahko pomeni novo državno pomoč, ter ker je trdila, da prva dva sklepa ne pokrivata mogoče uporabe ukrepa za nakupe posrednih deležev.


title: Zadeva C-76/14: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. aprila 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Braşov – Romunija) – Mihai Manea proti Instituția Prefectului județul Brașov – Serviciul Public Comunitar Regim de Permise de Conducere și Inmatriculare a Vehiculelor (Predhodno odločanje — Notranja obdavčenja — Člen 110 PDEU — Dajatev, ki jo država članica pobira za motorna vozila ob njihovi prvi registraciji ali ob prvem prenosu lastninske pravice — Nevtralnost za rabljena motorna vozila iz drugih držav članic in enakovrstna motorna vozila, ki so na voljo na nacionalnem trgu)

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/12

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. aprila 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Braşov – Romunija) – Mihai Manea proti Instituția Prefectului județul Brașov – Serviciul Public Comunitar Regim de Permise de Conducere și Inmatriculare a Vehiculelor
   (Zadeva C-76/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Notranja obdavčenja - Člen 110 PDEU - Dajatev, ki jo država članica pobira za motorna vozila ob njihovi prvi registraciji ali ob prvem prenosu lastninske pravice - Nevtralnost za rabljena motorna vozila iz drugih držav članic in enakovrstna motorna vozila, ki so na voljo na nacionalnem trgu))
   (2015/C 198/15)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Braşov

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Mihai Manea

      Tožena stranka: Instituția Prefectului județul Brașov – Serviciul Public Comunitar Regim de Permise de Conducere și Inmatriculare a Vehiculelor

      Izrek

   Člen 110 PDEU je treba razlagati tako,

               —

               da ne nasprotuje temu, da država članica uvede dajatev na motorna vozila, ki jo je za uvožena rabljena vozila treba plačati ob njihovi prvi registraciji v tej državi članici, za vozila, ki so v navedeni državi že registrirana, pa ob prvem prenosu lastninske pravice na njih v tej državi,

               —

               da nasprotuje temu, da ta država članica te dajatve oprosti že registrirana vozila, za katera je bila plačana prej veljavna dajatev, v zvezi s katero je bilo razsojeno, da ni skladna s pravom Unije.

      (1)  UL C 151, 19.5.2014.


title: Zadeva T-404/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. junija 2013 – Fluorsid in Minmet proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Svetovni trg aluminijevega fluorida — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGS — Ničnostna tožba — Rok za vložitev tožbe — Zamuda — Nedopustnost — Določitev cen in razdelitev trgov — Dokaz o kršitvi — Pravica do obrambe — Opredelitev zadevnega trga — Globe — Teža kršitve — Smernice iz leta 2006 za izračun glob)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/60

         Sodba Splošnega sodišča z dne 18. junija 2013 – Fluorsid in Minmet proti Komisiji
   (Zadeva T-404/08) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Svetovni trg aluminijevega fluorida - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGS - Ničnostna tožba - Rok za vložitev tožbe - Zamuda - Nedopustnost - Določitev cen in razdelitev trgov - Dokaz o kršitvi - Pravica do obrambe - Opredelitev zadevnega trga - Globe - Teža kršitve - Smernice iz leta 2006 za izračun glob)
   2013/C 225/134
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Fluorsid SpA (Assemini, Italija) in Minmet financing Co. (Lausanne, Švica) (zastopnika: L. Vasques in F. Perego, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: V. Di Bucci, C. Cattabriga in K. Mojzesowicz, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 3043 z dne 25. junija 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (COMP/39.180 – Aluminijev fluorid) v zvezi z omejevalnim sporazumom na svetovnem trgu aluminijevega fluorida o določitvi cen in razdelitvi trgov na svetovni ravni ter, podredno, predlog za zmanjšanje zneska globe, naložene tožečima strankama.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Fluorsid SpA in Minmet financing Co. nosita vsaka svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 301, 22.11.2008.


title: Zadeva C-339/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Landesgericht Innsbruck z dne 22. junija 2005 v zadevi Zentralbetriebsrat der Landeskrankenhäuser Tirols proti Land Tirol

text:
               12.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/9

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Landesgericht Innsbruck z dne 22. junija 2005 v zadevi Zentralbetriebsrat der Landeskrankenhäuser Tirols proti Land Tirol
   (Zadeva C-339/05)
   (2005/C 281/17)
   Jezik postopka: nemščina
   Landesgericht Innsbruck je s sklepom z dne 22. junija 2005 v zadevi Zentralbetriebsrat der Landeskrankenhäuser Tirols proti Land Tirol, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 19. septembra 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložilo predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Landesgericht Innsbruck predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjem vprašanju:
   Ali mora država članica oziroma območno telo javnega prava države članice za izračun osebnega prejemka pogodbenih uslužbencev časovno neomejeno upoštevati čas zaposlitve v določenih institucijah v Švici, ki so primerljive z institucijami, navedenimi v členu 41(2) Tiroler Landesvertragsbedienstetengesetzes (oziroma v členu 26(2) Vertragsbedienstetengesetzes 1948), oziroma ali je treba Sporazum med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani in Švicarsko konfederacijo na drugi strani o prostem gibanju oseb (UL L 114, str. 16), zlasti člen 9(1) Priloge I, razlagati tako, da je dopustna omejitev vštevanja tistih obdobij zaposlitve, ki jih je pogodbeni uslužbenec, po začetku veljavnosti tega Sporazuma z dne 1. junija 2002, dosegel v Švici?


title: Zadeva T-337/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. novembra 2013 – El Hogar Perfecto del Siglo XXI prot UUNT – Wenf International Advisers (Odpirač za steklenice) (Model Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Registrirani model Skupnosti, ki predstavlja odpirač za steklenice — Prejšnji nacionalni model — Razlog za ničnost — Neobstoj individualne narave — Neobstoj drugačnega celotnega vtisa — Seznanjeni uporabnik — Stopnja oblikovalčeve svobode — Členi 4, 6 in 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002)

text:
               11.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/22

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. novembra 2013 – El Hogar Perfecto del Siglo XXI prot UUNT – Wenf International Advisers (Odpirač za steklenice)
   (Zadeva T-337/12) (1)

   (Model Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Registrirani model Skupnosti, ki predstavlja odpirač za steklenice - Prejšnji nacionalni model - Razlog za ničnost - Neobstoj individualne narave - Neobstoj drugačnega celotnega vtisa - Seznanjeni uporabnik - Stopnja oblikovalčeve svobode - Členi 4, 6 in 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002)
   2014/C 9/36
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: El Hogar Perfecto del Siglo XXI, SL (Madrid, Španija) (zastopnika: C. Ruiz Gallegos in E. Veiga Conde, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: Ó. Mondéjar Ortuño, zastopnik)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri UUNT, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Wenf International Advisers Ltd (Tortola, Britanski Deviški otoki (Združeno kraljestvo)) (zastopniki: J. L. Rivas Zurdo, E. Seijo Veiguela in I. Munilla Muñoz, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo tretjega odbora UUNT za pritožbe z dne 1. junija 2012 (zadeva R 89/2011-3) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Wenf International Advisers Ltd in El Hogar Perfecto del Siglo XXI, SL

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               El Hogar Perfecto del Siglo XXI, SL, se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 287, 22.9.2012.


title: Zadeva C-545/08: Tožba, vložena 4. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Poljski

text:
               4.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/10

         Tožba, vložena 4. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-545/08)
   (2009/C 82/18)
   Jezik postopka: poljščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Nijenhuis in K. Mojzesowicz, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Poljska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Republika Poljska, s tem da je uredila maloprodajne tarife za storitve širokopasovnega dostopa brez predhodne analize trga, ni izpolnila obveznosti iz členov 16 in 17 Direktive 2002/22/ES (1) v povezavi s členoma 16 in 27 Direktive 2002/21/ES (2);

               —

               Republiki Poljski naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Republika Poljska s tem, da je uredila maloprodajne tarife za storitve širokopasovnega dostopa brez predhodne analize trga, ni izpolnila obveznosti iz členov 16 in 17 Direktive 2002/22/ES v povezavi s členoma 16 in 27 Direktive 2002/21/ES.
   Prvič, obveznosti, ki jih je družbi Telekomunikacja Polska dve leti po začetku veljavnosti upoštevnih predpisov Skupnosti na Poljskem naložil direktor Urząda Komunikacji Elektronicznej, torej obveza, naj družba nacionalnemu regulativnemu organu v potrditev predloži določitev maloprodajnih tarif za storitve širokopasovnega dostopa, in zahteva, da se tarife določijo na osnovi stroškov opravljanja storitev, pomenita novi obveznosti in ne ohranitev v veljavnosti obstoječih obveznosti.
   Drugič, Komisija meni, da se regulativne obveznosti v zvezi z maloprodajnimi cenami za širokopasovni dostop, ki jih je na družbo Telekomunikacja Polska naložil direktor Urząda Komunikacji Elektronicznej, ne morejo šteti za prehoden ukrep v smislu člena 27 okvirne direktive, saj se člen 17 Direktive 98/10/ES, ki je naveden v členu 27, nanaša izključno na tarife za uporabo stacionarnega javnega telefonskega omrežja in storitev stacionarne javne telefonije.

      (1)  Direktiva 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (UL L 108, 24.4.2002, str. 51).

      (2)  Direktiva 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) (UL L 108, 24.4.2002, str. 33)


title: Zadeva F-111/15: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 25. maja 2016 – GW/Komisija (Javni uslužbenci — Uradniki — Socialna varnost — Kritje stroškov zdravljenja — Konkreten in podroben preizkus)

text:
               11.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/49

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 25. maja 2016 – GW/Komisija
   (Zadeva F-111/15) (1)

   ((Javni uslužbenci - Uradniki - Socialna varnost - Kritje stroškov zdravljenja - Konkreten in podroben preizkus))
   (2016/C 251/55)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: GW (zastopnika: N. de Montigny in J.-N. Louis, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: T. S. Bohr in F. Simonetti, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je bilo tožeči stranki in njegovi ženi zavrnjeno povračilo stroškov v zvezi s tremi računi za zdravniški poseg in zdravljenje raka, za katerim je zbolela žena.

      Izrek

               1.

               Odločba Evropske komisije, s katero je odločila, da se za nepovračljive šteje stroške, navedene na računih št. 67 in 68, z dne 7. februarja 2014, in št. 72, z dne 12. marca 2014, v zvezi z zdravniško oskrbo T., se razglasi za nično.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil GW.

      (1)  UL C 354, 26.10.2015, str. 55.


title: Zadeva T-422/03: Sklep Splošnega sodišča z dne 18. decembra 2009 – Enviro Tech Europe in Enviro Tech International proti Komisiji

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/48

         Sklep Splošnega sodišča z dne 18. decembra 2009 – Enviro Tech Europe in Enviro Tech International proti Komisiji
   (Zadeva T-422/03) (1)

   2010/C 37/69

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 47, 21.2.2004.


title: Zadeva T-21/09: Tožba, vložena 16. januarja 2009 – Eurotel proti UUNT – DVB Project (DVB)

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/48

         Tožba, vložena 16. januarja 2009 – Eurotel proti UUNT – DVB Project (DVB)
   (Zadeva T-21/09)
   (2009/C 69/106)
   Jezik, v katerem je bila vložena tožba: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Eurotel SpA (Milano, Italija) (zastopnik: F. Paola, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: DVB Projekt
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Izpodbijana odločba naj se razveljavi in zato razglasi ničnost figurativne znamke Skupnosti „DVB“, ker je v očitnem nasprotju z besedilom in namenom člena 7(1)(b), (c) in (d) UZS;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: figurativna znamka „DVB“ (prijava št. 2.75.771) za proizvode in storitve iz razredov 9 in 38

      Imetnik znamke Skupnosti: DVB project

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: stranka, ki predlaga ugotovitev ničnosti ne uveljavlja nikakršne pravice na znamki, ampak trdi, da je zadevna znamka opisna in splošna

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b), (c) in (d) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti


title: Zadeva C-298/11: Sklep predsednika Sodišča z dne 9. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad – Varna – Bolgarija) – „Dobrudžanska petrolna kompanija“ AD proti Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ – Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prihodite

text:
               6.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/21

         Sklep predsednika Sodišča z dne 9. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad – Varna – Bolgarija) – „Dobrudžanska petrolna kompanija“ AD proti Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ – Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prihodite
   (Zadeva C-298/11) (1)

   2012/C 303/36
   Jezik postopka: bolgarščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 232, 6.8.2011.


title: Zadeva T-521/09: Tožba, vložena 21. decembra 2009 – Areva T&D proti Komisiji

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/42

         Tožba, vložena 21. decembra 2009 – Areva T&D proti Komisiji
   (Zadeva T-521/09)
   2010/C 51/78
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Areva T&D SAS (Pariz, Francija) (zastopnika: A. Schild in C. Simphal, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se izpodbijana odločba v delu, ki se nanaša na Areva T&D SA, razglasi za nično; in

               —

               naj se Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Predmet te tožbe, ki jo je vložila Areva T&D SAS, je razglasitev ničnosti odločbe Evropske komisije C(2009) 7601 konč. z dne 7. oktobra 2009 o postopku uporabe člena 81 ES (odslej člen 101 PDEU) in člena 53 EGP – zadeva COMP/39.129 – Transformatorji moči.
   Tožeča stranka v podporo ničnostni tožbi navaja štiri tožbene razloge.
   Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev obveznosti obrazložitve, ki jo določa 296 PDEU. Tožeča stranka meni, da Komisija ni obrazložila prenosa svoje pristojnosti, da izreče kazen, po tem ko je ugotovila solidarno odgovornost Areva T&D SA in postavila dodaten pogoj k pogojem, ki so bili izdani v sporočilu z dne 19. februarja 2002 za oprostitev globe.
   V drugem tožbenem razlogu tožeča stranka očita Komisiji, da je kršila člen 101(1) PDEU, zlasti pravna pravila o odgovornosti za ugotovljene kršitve konkurenčnega prava. Po mnenju tožeče stranke Komisija ne bi smela pripisati Areva T&D SA odgovornosti za protikonkurenčne prakse pred prenosom Alstom T&D SA na Alstom. V času dejanskega stanja namreč Alstom T&D SA ni bila samostojna družba, temveč družba pod nadzorom materinske družbe Alstom. Zato bi morala Komisija na podlagi načel o odgovornosti za kršitve ob prenosu podjetja ugotoviti, da je samo matična družba v času dejanskega stanja, in sicer Alstom, lahko odgovorna za protikonkurenčno prakso pred prenosom. Tožeča stranka tudi meni, da je Komisija s tem, ko je bremenila odgovornosti Areva T & D Ltd, kršila splošna načela pravne varnosti in pravne individualnosti ter individualnosti kazenskih sankcij.
   V tretjem tožbenem razlogu tožeča stranka ocenjuje, da je Komisija kršila člen 101(1) PDEU, še posebej določbe prava, ki se nanašajo na solidarnost. Tožeča stranka trdi, da Komisija ni mogla Areva T & D in Alstom SA solidarno naložiti globe, saj na dan odločbe nista več tvorili gospodarske enote. Končno, tožeča stranka meni, da v odločbi, s katero je Komisija solidarno obsodila Alstom in Areva T & D Ltd, krši dve splošni načeli prava Unije, in sicer načelo enakega obravnavanja in načelo pravne varnosti.
   V četrtem tožbenem razlogom tožeča stranka očita Komisiji, da je kršila člen 101(1) PDEU, zlasti pravila, ki jih določa sporočilo Komisije z dne 19. februarja 2002 o oprostitvi glob in zmanjševanju njihove višine (1). Tožeča stranka prav tako zatrjuje, da je Komisija z zavrnitvijo oprostitve družbi Areva T&D HH kršila splošna pravna načela zaupanja v pravo in pravne varnosti.

      (1)  UL C 45, str. 3.


title: Zadeva T-395/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 12. aprila 2011 – Stichting Corporate Europe Observatory proti Komisiji (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Zavrnitev z molkom, ki se nanaša na dostop — Izrecna odločba, sprejeta po vložitvi tožbe — Ustavitev postopka)

text:
               11.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 173/10

         Sklep Splošnega sodišča z dne 12. aprila 2011 – Stichting Corporate Europe Observatory proti Komisiji
   (Zadeva T-395/10) (1)

   (Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Zavrnitev z molkom, ki se nanaša na dostop - Izrecna odločba, sprejeta po vložitvi tožbe - Ustavitev postopka)
   2011/C 173/22
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Stichting Corporate Europe Observatory (Amsterdam, Nizozemska) (zastopniki: S. Crosby, solicitor, in S. Santoro, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Clotuche-Duvieusart in C. ten Dam, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe zaradi molka Komisije, s katero je bila zavrnjena potrdilna prošnja tožeče stranke za dostop do nekaterih dokumentov v zvezi s trgovinskimi pogajanji med Evropsko unijo in Republiko Indijo.

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 301, 6.11.2010.


title: Zadeva C-164/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Francoski republiki, vložena dne 8. aprila 2005

text:
               14.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 115/18

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Francoski republiki, vložena dne 8. aprila 2005
   (Zadeva C-164/05)
   (2005/C 115/33)
   Jezik postopka: francoščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata D. Maidani in H. Støvlbæk, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxemburgu, je dne 8. aprila 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Francoski republiki.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da zaradi nesprejetja zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2001/19/EGS Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 14. maja 2001, o spremembah Direktiv Sveta 89/48/EGS in 92/51/EGS o splošnem sistemu priznavanja poklicnih kvalifikacij in Direktiv Sveta 77/452/EGS, 77/453/EGS, 78/686/EGS, 78/687/EGS, 78/1026/EGS, 78/1027/EGS, 80/154/EGS, 80/155/EGS, 85/384/EGS, 85/432/EGS, 85/433/EGS in 93/16/EGS v zvezi s poklici medicinske sestre, odgovorne za splošno zdravstveno nego, zobozdravnika, veterinarja, babice, arhitekta, farmacevta in zdravnika (1) in v vsakem primeru, ker o njih ni obvestila Komisije, Francoska republika ni izpolnila obveznosti iz te direktive

               2.

               Francoski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok, določen za uskladitev s to direktivo, se je iztekel 1. januarja 2003.

      (1)  UL L 26, 31.7.2001, str. 1.


title: Zadeva C-631/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Obersten Patent- und Markensenats (Avstrija) 2. decembra 2013 – Arne Forsgren

text:
               1.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 61/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Obersten Patent- und Markensenats (Avstrija) 2. decembra 2013 – Arne Forsgren
   (Zadeva C-631/13)
   2014/C 61/06
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Patent- und Markensenat

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Arne Forsgren

      Tožena stranka: Österreichisches Patentamt

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je mogoče v skladu s členoma 1(b) in 3(a) in (b) Uredbe (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila (1), če so izpolnjeni drugi pogoji, podeliti varstveni certifikat za učinkovino, varovano z osnovnim patentom (v obravnavanem primeru: beljakovina D), če je ta snov v zdravilu (v obravnavanem primeru: Synflorix) v kovalentni (molekularni) vezi z drugimi učinkovinami, pri čemer pa ohranja svoj učinek?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:

                           2.1.

                           Ali je mogoče v skladu s členom 3(a) in (b) Uredbe (ES) št. 469/2009 podeliti varstveni certifikat za snov, varovano z osnovnim patentom (v obravnavanem primeru: beljakovina D), če ima ta lasten zdravilni učinek (v obravnavanem primeru kot cepivo proti bakterijam Haemophilus influenzae), vendar se dovoljenje za zdravilo na ta učinek ne nanaša?

                           2.2.

                           Ali je mogoče v skladu s členom 3(a) in (b) Uredbe (ES) št. 469/2009 podeliti varstveni certifikat za snov, varovano z osnovnim patentom (v obravnavanem primeru: beljakovina D), če je v dovoljenju ta snov označena kot „nosilec“ dejanskih učinkovin (v obravnavanem primeru: pnevmokokni polisaharid), ki kot „adjuvans“ povečuje učinek te snovi, vendar ta učinek ni izrecno naveden v dovoljenju za zdravilo?

      (1)  UL L 152, str. 1.


title: Zadeva T-61/15: Tožba, vložena 6. februarja 2015 – 1&1 Internet/UUNT – Unoe Bank (1e1)

text:
               30.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/36

      Tožba, vložena 6. februarja 2015 – 1&1 Internet/UUNT – Unoe Bank (1e1)
      (Zadeva T-61/15)
      (2015/C 107/47)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: 1&1 Internet AG (Montabaur, Nemčija) (zastopnica: G. Klopp, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Unoe Bank, SA (Madrid, Španija)

         Podatki o postopku pred UUNT

         Prijavitelj: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „(1e1)“ – Prijava št. 11 047 479

         Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 4. decembra 2014 v zadevi R 101/2014-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo v zvezi s postopkom z ugovorom št. B 002090507 med 1&1 Internet AG in UNO E Bank;

                  —

                  UUNT naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-47/15: Tožba, vložena 2. februarja 2015 – Nemčija/Komisija

text:
               20.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 127/31

         Tožba, vložena 2. februarja 2015 – Nemčija/Komisija
   (Zadeva T-47/15)
   (2015/C 127/43)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: T. Henze, K. Petersen, in T. Lübbig, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               v skladu s členom 264 PDEU razglasi ničnost Sklepa Komisije z dne 25. novembra 2014 v postopku državne pomoči SA.33995 (2013) (ex 2013/NN) – Nemčija, Podpora za elektriko iz obnovljivih virov energije in znižana dajatev EEG za energetsko intenzivne uporabnike, C(2014) 8786 final;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji dejanskega stanja
               Evropska komisija ni razumela ozadja dejanskega stanja v tem sporu, namreč načina delovanja zakona o prednostnih obnovljivih virih energije, zlasti sistema finančnega toka v skladu z zakonom. Dalje ni razumela vloge „države“ kot zakonodajalca in organa, pristojnega za nadzorne organe, in iz tega napačno izpeljala položaj nadzora.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: „Nedajanje prednosti“ na podlagi posebnega sistema kompenzacijskih nadomestil
               Evropska komisija je napačno uporabila člen 107(1) PDEU s tem, da je v nasprotju s sodno prakso Sodišča dala prednost energetsko intenzivnemu podjetju.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: nedajanje domnevne prednosti iz državnih sredstev
               Evropska komisije je napačno uporabila člen 107(1) PDEU tudi s tem, da je domnevala, da imajo državni organi nad premoženjem različnih zasebnih podjetij, ki sodelujejo pri ureditvi zakona o prednostnih obnovljivih virih energije.


title: Zadeva T-215/09: Tožba, vložena 3. junija 2009 — Freistaat Sachsen proti Komisiji

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/58

         Tožba, vložena 3. junija 2009 — Freistaat Sachsen proti Komisiji
   (Zadeva T-215/09)
   2009/C 180/107
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Freistaat Sachsen (zastopnika: U. Soltész in P. Melcher, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predloga tožeče stranke

               —

               V skladu s členom 231, prvi odstavek, ES naj se Odločbo Komisije C(2009/)2010, konč., z dne 24. marca 2009 (NN 4/2009, prej N 361/2008 — Nemčija, Letališče Dresden) razglasi za nično v delu, v katerem je Komisija ugotovila, da je kapitalski vložek, ki ga je Nemčija zagotovila za gradnjo ter obnovo vzletno-pristajalne steze na letališču Dresden, predstavljal državno pomoč v smislu člena 87(1) ES, in

               —

               v skladu s členom 87(2) Poslovnika Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti naj se Komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka izpodbija Odločbo Komisije C(2009)2010 konč. z dne 24. marca 2009 (NN 4/2009, prej N 361/2008) — Nemčija, Letališče Dresden, v kateri je Komisija kapitalski vložek, ki ga je Nemčija odobrila za gradnjo in obnovo vzletno-pristajalne steze na letališču Dresden, v skladu s členom 87(3)(c) ES odobrila kot ukrep, ki je združljiv s skupnim trgom. Predlaga, naj se odločbo razglasi za nično v delu, v katerem je Komisija sporni ukrep uvrstila med državne pomoči.
   V utemeljitev tožbe tožeča stranka najprej navaja, da je Komisija, s tem da je za sporni ukrep v tej zadevi uporabila pravo državnih pomoči, kršila delitev pristojnosti, določeno v Pogodbi ES in načelo podeljenih pristojnosti iz člena 5, prvi odstavek, ES. Državno financiranje gradnje infrastrukture, do katere imajo po objektivnih in nediskriminatornih pogojih dostop vsi potencialni uporabniki, kot splošni ukrep gospodarske politike na splošno ne spada na področje uporabe prava državnih pomoči.
   V okviru drugega tožbenega razloga tožeča stranka ugovarja dejstvu, da je bila družba Flughafen Dresden GmbH v zvezi z nadomestitvijo stare vzletno-pristajalne steze z novo, uvrščena med podjetja v smislu člena 87(1) ES.
   Poleg tega je navedeno, da Komisija ni upoštevala, da je družba Flughafen Dresden GmbH državno eno namensko podjetje (single purpose vehicle), ki ustreza organizacijski obliki zasebnega prava in ki je zato, kadar so ji za izpolnitev njenih nalog dana na voljo potrebna sredstva s strani države, ni mogoče šteti za prejemnico pomoči.
   V okviru četrtega tožbenega razloga tožeča stranka navaja, da uporabljene Smernice iz leta 2005 (1) kršijo primarno pravo Skupnosti, saj so zato, ker upravljavci regionalnih letališč nimajo statusa podjetja, vsebinsko neustrezne in protislovne. Te smernice naj bi le dopolnile in ne nadomestile Smernic iz leta 1994 (2). V skladu s Smernicami iz leta 2005 je tudi gradnja letališč podrejena pravu državnih pomoči. Ta dejavnost je bila v Smernicah iz leta 1994, ki še vedno veljajo, izrecno izključena iz uporabe prava državnih pomoči.
   Tožeča stranka v okviru petega tožbenega razloga podredno navaja, da sporni ukrep izpolnjuje vse pogoje, navedene v sodbi Altmark Trans (3), in nazadnje tudi zato ne predstavlja državne pomoči.

      (1)  Sporočilo Komisije — Smernice Skupnosti o financiranju letališč in zagonski državni pomoči letalskim družbam z odhodi z regionalnih letališč (UL 2005, C 312, str. 1).

      (2)  Sporočilo Komisije — Uporaba členov 92 in 93 Pogodbe ES in člena 61 Sporazuma EGP o državnih pomočeh v letalskem sektorju (UL 1994, C 350, str. 5).

      (3)  Sodba Sodišča z dne 24. julija 2003 v zadevi Altmark Trans in Regierungspräsidium Magdeburg (C-280/00, Recueil, str. I-7747, točka 88 in naslednje)


title: Zadeva T-187/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 19. novembra 2008 – Schräder proti USRS (SUMCOL 01) ( Žlahtniteljske pravice v Skupnosti – Rastlinska sorta SUMCOL 01 – Zavrnitev prijave za varstvo v Skupnosti – Neobstoj razlikovalnega učinka sorte kandidatke )

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/21

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 19. novembra 2008 – Schräder proti USRS (SUMCOL 01)
   (Zadeva T-187/06) (1)

   („Žlahtniteljske pravice v Skupnosti - Rastlinska sorta SUMCOL 01 - Zavrnitev prijave za varstvo v Skupnosti - Neobstoj razlikovalnega učinka sorte kandidatke“)
   (2009/C 6/43)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ralf Schräder (Lüdinghausen, Nemčija) (zastopniki: T. Leidereiter, W. A. Schmidt in I. Memmler, nato T. Leidereiter in W. A. Schmidt, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Skupnosti za rastlinske sorte (USRS) (zastopniki: B. Kiewiet in M. Ekvad, zastopnika, skupaj z G. Schohe, odvetnik)
   Predmet
   Tožba zoper sklep odbora za pritožbe USRS z dne 2. maja 2006 (zadeva A 003/2004) v zvezi s prijavo za žlahtniteljsko pravico v Skupnosti za rastlinsko sorto SUMCOL 01.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Ralfu Schräderju se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 212, 2.9.2006.


title: Zadeva C-212/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vergabekammer Südbayern (Nemčija) 15. aprila 2016 – DUK Versorgungswerk eV und Gothaer Pensionskasse AG/BG Klinik für Berufskrankheiten Bad Reichenhall gGmbH

text:
               11.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vergabekammer Südbayern (Nemčija) 15. aprila 2016 – DUK Versorgungswerk eV und Gothaer Pensionskasse AG/BG Klinik für Berufskrankheiten Bad Reichenhall gGmbH
   (Zadeva C-212/16)
   (2016/C 251/11)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Vergabekammer Südbayern

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Vlagatelja: DUK Versorgungswerk eV, Gothaer Pensionskasse AG

      Nasprotna stranka: BG Klinik für Berufskrankheiten Bad Reichenhall gGmbH

      Intervenienta: Versorgungsanstalt des Bundes und der Länder, VBG Verwaltungs-Berufsgenossenschaft

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je združljivo z zagotavljanjem učinkovitega sodnega varstva za namene člena 1(3) in člena 2d(1)(a) Direktive 89/665/EGS (1), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/66/ES (2), to, da oseba, ki se sklicuje na neveljavnost naročila, ki je bilo oddano, ne da bi bil prej v Uradnem listu Evropske unije objavljen javni razpis, kljub nevarnosti za nastanek škode ne more začeti revizijskega postopka, ker je javni naročnik, ki je oddal naročilo, ne da bi v Uradnem listu Evropske unije objavil obvestilo, in ki ni izvedel postopka javnega naročanja v skladu s predpisi, storitev, ki jo je treba opraviti, z izjavo v revizijskem postopku zavezujoče določil tako, da je subjekt, ki ugovarja, ne bi mogel opraviti?

               2.

                           (a)

                           Ali gre za bistveno spremembo pogodbe v smislu sodne prakse Sodišča (sodba z dne 19. junija 2008 v zadevi C-454/06, Pressetext), če javno podjetje, ki je nastalo z izločitvijo iz drugega javnega podjetja, v okviru prenosa dela obrata v smislu Direktive 2001/23/ES (3) z izvajalcem storitev poklicnega pokojninskega zavarovanja, ki je do zdaj opravljal te storitve glede javnega podjetja-odsvojitelja, sklene novo pogodbo o poklicnem pokojninskem zavarovanju, ki je enaka prvotni pogodbi glede zagotavljanja pravic prenesenih delavcev iz naslova poklicnega pokojninskega zavarovanja za primer starosti in invalidnosti, in če izločeno javno podjetje obvladuje javno podjetje-odsvojitelj, ki je edini lastnik?

                     Če je odgovor na točko (a) drugega vprašanja pritrdilen:

                           (b)

                           Ali je mogoče uvesti postopek s pogajanji brez predhodne objave v skladu s členom 31(1)(b) Direktive 2004/18/ES (4) z zgolj enim gospodarskim subjektom (in sicer z dosedanjim izvajalcem storitev glede javnega podjetja-odsvojitelja), če delavci tega podjetja s prenosom obrata postanejo delavci izločenega javnega podjetja in bi lahko v skladu s pogodbami o zaposlitvi, prenesenimi brez spremembe v skladu s členom 3(1) Direktive 2001/23/ES, v povezavi z obstoječo poslovno prakso, od svojega novega delodajalca v skladu z nacionalnim delovnim pravom zahtevali, da storitve poklicnega pokojninskega zavarovanja izvaja dosedanji izvajalec storitev, pri katerem so pred prenosom obrata pridobili pričakovane pravice?

                     Če je odgovor na vprašanje (b) nikalen:

                           (c)

                           Ali lahko javni naročnik, ki pred oddajo javnega naročila v Uradnem listu Evropske unije ni objavil javnega razpisa in ni izvedel postopka javnega naročanja iz člena 28 Direktive 2004/18/ES, pred izvedbo postopka javnega naročanja po predpisih svojo pravico do opredelitve storitev – brez kršitve načel konkurence, preglednosti in enakega obravnavanja, kot izhajajo iz prava o javnem naročanju – uresniči tako, da pri določitvi načina izvajanja poklicnega pokojninskega zavarovanja določi tudi način financiranja bodočega izvajalca storitev? Ali lahko javni naročnik tako določi, da se lahko storitve opravljajo le v obliki pokojninskih skladov, ki se financirajo s prispevki, in s tem izključi pokojninske sklade, ki se financirajo z vplačili za naložbe, čeprav se njihove storitve v razmerju do zavarovanih delavcev na podlagi nacionalnega delovnega prava in člena 3(1) Direktive 2001/23/ES ne smejo razlikovati?

                     Če je odgovor na vprašanje (c) pritrdilen:

                           (d)

                           Ali to velja pred iztekom roka za prenos Direktive 2014/24/EU (5), če bi to pomenilo, da bi lahko samo en gospodarski subjekt (in sicer dosedanji izvajalec storitev) opravljal to storitev, ali pa mora javni naročnik, ki želi izvesti postopek s pogajanji brez predhodne objave z zgolj enim gospodarskim subjektom v skladu s členom 31(1)(b) Direktive 2004/18/ES, že pred iztekom roka za prenos Direktive 2014/24/EU pri opredelitvi storitev preveriti, ali ni ustrezne alternative ali nadomestila in ali neobstoj konkurence ni posledica umetnega omejevanja parametrov javnega naročila, kot izhaja iz člena 32(2)(b), drugi pododstavek, Direktive 2014/24/EU?

      (1)  Direktiva Sveta z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (UL L 395, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 246)

      (2)  Direktiva 2007/66/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2007 o spremembi direktiv Sveta 89/665/EGS in 92/13/EGS glede izboljšanja učinkovitosti revizijskih postopkov oddaje javnih naročil (UL L 335, str. 31)

      (3)  Direktiva Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov (UL L 82, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 98)

      (4)  Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL L 134, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 132)

      (5)  Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL L 94, str. 65)


title: Združeni zadevi T-166/07 in T-285/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2010 – Italija proti Komisiji (Uporaba jezikov — Razpisi javnih natečajev za zaposlovanje upravljalcev in strokovnih sodelavcev — Objava v treh uradnih jezikih — Spremembe — Objava v vseh uradnih jezikih — Izbira drugega jezika izmed treh jezikov — Uredba št. 1 — Člena 27, 28 in člen 29(1) Kadrovskih predpisov — Člen 1(1) in (2) Priloge III h Kadrovskim predpisom — Obveznost obrazložitve — Načelo prepovedi diskriminacije — Zloraba pooblastil)

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2010 – Italija proti Komisiji
   (Združeni zadevi T-166/07 in T-285/07) (1)

   (Uporaba jezikov - Razpisi javnih natečajev za zaposlovanje upravljalcev in strokovnih sodelavcev - Objava v treh uradnih jezikih - Spremembe - Objava v vseh uradnih jezikih - Izbira drugega jezika izmed treh jezikov - Uredba št. 1 - Člena 27, 28 in člen 29(1) Kadrovskih predpisov - Člen 1(1) in (2) Priloge III h Kadrovskim predpisom - Obveznost obrazložitve - Načelo prepovedi diskriminacije - Zloraba pooblastil)
   2010/C 301/38
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopniki: v zadevi T-166/07 P. Gentili, avvocato dello Stato, in v zadevi T-285/07 sprva P. Gentili in I. Braguglia, zastopnik, nato P. Gentili in R. Adam, zastopnik, ter na koncu P. Gentili in I. Bruni, zastopnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: v zadevi T-166/07 sprva J. Currall, H. Krämer in M. Velardo, zastopniki, nato J. Currall in I. Baquero Cruz, zastopnik, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnik, in v zadevi T-285/07 sprva J. Currall in A. Aresu, zastopnik, nato J. Currall in I. Baquero Cruz, skupaj z A. Dal Ferrom)

      Intervenientki v podporo tožeče stranke: Republika Litva (zastopnik: D. Kriaučiūnas, zastopnik) (zadeva T-166/07); in Helenska republika (zastopnika: S. Vodina in M. Michelogiannaki, zastopnika) (zadeva T-285/07)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti razpisov javnih natečajev EPSO/AD/94/07 za sestavo rezervnega seznama za zaposlovanje upravljavcev (AD 5) na področju informiranja, komunikacije in medijev (UL 2007, C 45 A, str. 3), EPSO/AST/37/07 za sestavo rezervnega seznama za zaposlovanje strokovnih sodelavcev (AST 3) na področju komunikacije in informiranja (UL 2007, C 45 A, str. 15) in EPSO/AD/95/07 za sestavo rezervnega seznama za zaposlovanje upravljalcev (AD 5) na področju informiranja (knjižnica/dokumentacija) (UL 2007, C 103 A, str. 7).

      Izrek

               1.

               Tožbe se zavrnejo.

               2.

               Italijanska republika nosi svoje stroške in stroške Evropske Komisije.

               3.

               Republika Litva in Helenska republika nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 155, 7.7.2007.


title: Zadevi T-331/10 RENV in T-416/10 RENV: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. maja 2015 – Yoshida Metal Industry proti UUNT – Pi Design in drugi (Površina s črnimi pikami) (Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Figurativni znamki Skupnosti v obliki površine s črnimi pikami — Absolutni razlog za zavrnitev — Znak, ki je sestavljen izključno iz oblike blaga, ki je nujna za doseg tehničnega učinka — Člen 7(1)(e)(ii) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               6.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/6

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. maja 2015 – Yoshida Metal Industry proti UUNT – Pi Design in drugi (Površina s črnimi pikami)
   (Zadevi T-331/10 RENV in T-416/10 RENV) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativni znamki Skupnosti v obliki površine s črnimi pikami - Absolutni razlog za zavrnitev - Znak, ki je sestavljen izključno iz oblike blaga, ki je nujna za doseg tehničnega učinka - Člen 7(1)(e)(ii) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 221/07)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Yoshida Metal Industry Co. Ltd (Tsubame-shi, Japonska) (zastopniki: S. Verea, K. Muraro in M. Balestriero, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druge stranke pred odborom za pritožbe, intervenientke v postopku pred Splošnim sodiščem: Pi-Design AG (Triengen, Švica); Bodum France (Neuilly-sur-Seine, Francija); in Bodum Logistics A/S (Billund, Danska) (zastopnika: H. Pernez in R. Löhr, odvetnika)

      Predmet

   Tožbi zoper odločbi prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 20. maja 2010 (zadevi R 1235/2008 1 in R 1237/2008 1) v zvezi s postopkoma za ugotovitev ničnosti med družbami Pi Design AG, Bodum France in Bodum Logistics A/S ter družbo Yoshida Metal Industry Co. Ltd

      Izrek

               1.

               Tožbi sta zavrnjeni.

               2.

               Yoshida Metal Industry Co. Ltd nosi svoje stroške in stroške, ki so jih pri Splošnem sodišču in Sodišču priglasili Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) ter družbe Pi Design AG, Bodum France in Bodum Logistics A/S.

      (1)  UL C 274, 9.10.2010.


title: Zadeva T-423/10: Tožba, vložena 16. septembra 2010 – Redaelli Tecna proti Komisiji

text:
               20.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 317/36

         Tožba, vložena 16. septembra 2010 – Redaelli Tecna proti Komisiji
   (Zadeva T-423/10)
   ()
   2010/C 317/65
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Redaelli Tecna SpA (Milano, Italija) (zastopniki: R. Zaccà, M. Todino, E. Cruellas Sada, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti izpodbijanega sklepa v delu, v katerem je bilo ugotovljeno, da je družba Redaelli sodelovala pri usklajenih ravnanjih, na katere se sklicuje navedeni sklep, omejenih na obdobje med leti 1984 in 1992;

               —

               razglasitev ničnosti izpodbijanega sklepa v delu, v katerem je bila z njim zavrnjena ponudba družbe Redaelli za sodelovanje in s tem ustrezno znižanje zneska globe zaradi prispevka družbe Redaelli pri preiskavah Komisije v navedenem postopku;

               —

               nazadnje, zmanjšanje zneska globe, naložene družbi Redaelli kot izravnavo za nerazumno dolgo trajanje postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Sklep, ki se v tej zadevi izpodbija, je isti kot v zadevi T-385/10, ArcellorMittal Wire France in drugi proti Komisiji.
   Tožeča stranka zlasti navaja, da je:

               —

               Komisija storila veliko kršitev načela enakega obravnavanja, ker je uporabila strožja merila le za družbo Redaelli in temu podjetju odklonila uporabo obvestila o prizanesljivosti, ki je bila drugim podjetjem odobrena, katerih zahteve po uporabi obvestila o prizanesljivosti v zvezi z „bistveno dodano vrednostjo“ pa so imele bistveno manj vsebine in veliko manjšo vrednost kot pa je bila dodana vrednost, ki jo je prispevala tožeča stranka. S tem naj bi Komisija nadalje kršila načelo varstva legitimnega pričakovanja, ker je kršila utemeljeno pričakovanje tožeče stranke, da bo njena zahteva obravnavana v luči meril, ki so bila izdelana v praksi Komisije ob vložitvi zahteve in opredeljena v sporočilu iz leta 2002.

               —

               Komisija napačno obdolžila udeležence dogovarjanja za leta od 1984 do 1992, ne da bi predložila zadostne dokaze glede obstoja dogovora za zadevno obdobje;

               —

               nesorazmerno trajanje postopka vplivalo na pravice do obrambe tožeče stranke s tem, da je bila omejena pri predložitvi razbremenilnih dokazov, ki v vmesnem času niso bili več na razpolago in je pri tem negativno vplivala na dejansko presojo zahteve za uporabo obvestila o prizanesljivosti v primeru tožeče stranke.


title: Zadeva T-124/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne  26. oktobra 2005  — Ouariachi proti Komisiji ( Odškodninska tožba — Nepogodbena odgovornost Skupnosti — Škoda, ki jo je povzročil uslužbenec pri izvrševanju svojih dolžnosti — Odsotnost vzročne zveze )

text:
               14.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/21

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 26. oktobra 2005 — Ouariachi proti Komisiji
   (Zadeva T-124/04) (1)

   („Odškodninska tožba - Nepogodbena odgovornost Skupnosti - Škoda, ki jo je povzročil uslužbenec pri izvrševanju svojih dolžnosti - Odsotnost vzročne zveze“)
   (2006/C 10/41)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Jamal Ouariachi (Rabat, Maroko) (Zastopnika: F. Blanmailland in C. Verbrouck, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (Zastopnika: F. Dintilhac in G. Boudot, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Tožba na povračilo škode, ki jo je domnevno utrpela tožeča stranka zaradi domnevnega nezakonitega ravnanja uslužbenca delegacije Komisije v Khartoumu (Sudan)
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se zavrne kot očitno neutemeljena.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 118 z dne 30.4.2004.


title: Zadeva C-433/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský súd v Prešove (Slovaška republika) 22. avgusta 2011 – SKP proti Kveta Polhošová

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský súd v Prešove (Slovaška republika) 22. avgusta 2011 – SKP proti Kveta Polhošová
   (Zadeva C-433/11)
   2011/C 340/12
   Jezik postopka: slovaščina

      Predložitveno sodišče

   Krajský súd v Prešove

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SKP

      Tožena stranka: Kveta Polhošová

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člene od 5 do 9 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES (1) z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu razlagati tako, da je za nepošteno poslovno prakso treba šteti tudi prakso gospodarskega subjekta, ki terjatve do potrošnikov odstopi subjektu v stečaju, če potrošnikom ni zagotovljeno povračilo stroškov sodnega postopka, ki izhaja iz potrošniške pogodbe?

               2.

               Če se na prejšnje vprašanje odgovori, da je odstop terjatev do potrošnikov subjektu v stečaju zaradi izterjave v nasprotju s pravom Evropske unije:

                           A.

                           Ali se člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah lahko razlaga tako, da ne nasprotuje temu, da sodni organ, zato da zaščiti potrošnike, ne uporabi oprostitve enotnega prispevka, ki ga zakon določa v korist stečajnega upravitelja, in po potrebi razglasi, ne da bi s tem kršil pravico stečajnega upravitelja do sodnega varstva, ustavitev postopka zaradi neplačila enotnega prispevka za predlog?

                           B.

                           Ali člena 6(1) in 7(1) Direktive Sveta 93/13/ES z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah nasprotujeta uporabi določbe nacionalnega prava, po kateri je stečajni upravitelj oproščen plačila enotnega prispevka, če tožeča stranka, kadar ni nepoštene poslovne prakse, ne bi bila oproščena plačila navedenega prispevka in bi se zaradi ustavitve postopka izognila sodnemu postopku, ki se nanaša na storitev, ki izhaja iz nedovoljenega pogoja?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah); UL 2005, L 149, str. 22.


title: Zadeva T-239/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 1. julija 2014 – Jyoti Ceramic Industries proti UUNT – DeguDent (ZIECON) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti ZIECON — Prejšnja besedna znamka Skupnosti CERCON — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Ugotavljanje dejanskega stanja po uradni dolžnosti — Člen 76 Uredbe št. 207/2009)

text:
               25.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/28

         Sodba Splošnega sodišča z dne 1. julija 2014 – Jyoti Ceramic Industries proti UUNT – DeguDent (ZIECON)
   (Zadeva T-239/12) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti ZIECON - Prejšnja besedna znamka Skupnosti CERCON - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Ugotavljanje dejanskega stanja po uradni dolžnosti - Člen 76 Uredbe št. 207/2009))
   2014/C 282/36
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Jyoti Ceramic Industries (Nashik, Indija) (zastopniki: R. Egerer, D. Jochim in A. Kolb, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: DeguDent GmbH (Hanau, Nemčija) (Zastopniki: W. Blau, T. Hertl in P. Winkler, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper Odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 2. marca 2012 (zadeva R 2546/2010-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama DeguDent GmbH in Jyoti Ceramic Industries PVT. Ltd.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Jyoti Ceramic Industries PVT. Ltd nosi svoje stroške, stroške Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)(UUNT) in stroške DeguDent GmbH.

      (1)  UL C 209, 14.7.2012.


title: Zadeva C-49/13: Sklep Sodišča (tretji senat) z dne 14. novembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Úřad průmyslového vlastnictví – Češka republika) – MF 7 a.s. proti MAFRA a.s. (Člen 267 PDEU — Pojem, sodišče‘ — Postopek za izdajo odločbe sodne narave — Neodvisnost — Očitna nepristojnost Sodišča)

text:
               7.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/8

         Sklep Sodišča (tretji senat) z dne 14. novembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Úřad průmyslového vlastnictví – Češka republika) – MF 7 a.s. proti MAFRA a.s.
   (Zadeva C-49/13) (1)

   ((Člen 267 PDEU - Pojem, sodišče‘ - Postopek za izdajo odločbe sodne narave - Neodvisnost - Očitna nepristojnost Sodišča))
   2014/C 102/10
   Jezik postopka: češčina

      Predložitveno sodišče

   Úřad průmyslového vlastnictví

      Stranki

      Tožeča stranka: MF 7 a.s.

      Tožena stranka: MAFRA a.s.

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Úřad průmyslového vlastnictví – Razlaga člena 3(2)(d) Direktive 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL 299, str. 25) – Slaboverna merila presoje – Vpliv okoliščin, nastalih po vložitvi zahteve za registracijo, na presojo dobrovernosti prijavitelja – Strinjanje imetnika znamke z ravnanjem, ki bi lahko omejilo njegove izključne pravice – Pogodbe, sklenjene med imetnikom prejšnje znamke in prijaviteljem poznejše znamke, ki ne urejajo pravic intelektualne lastnine – Toleranca znamke, ki jo izpodbija imetnik prejšnje znamke v daljšem obdobju

      Izrek

   Sodišče Evropske unije očitno ni pristojno za odgovor na vprašanja, ki jih je postavil Úřad průmyslového vlastnictví (Češka republika) z odločbo z dne 22. januarja 2013.

      (1)  UL C 141, 18.5.2013.


title: Zadeva C-442/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (Irska) 8. avgusta 2016 – Florea Gusa/Minister for Social Protection, Attorney General

text:
               17.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (Irska) 8. avgusta 2016 – Florea Gusa/Minister for Social Protection, Attorney General
   (Zadeva C-442/16)
   (2016/C 383/07)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Florea Gusa

      Nasprotni stranki v postopku: Minister for Social Protection, Attorney General

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali državljan EU, ki je: (1) državljan druge države članice; (2) zakonito prebival in približno štiri leta delal kot samozaposlena oseba v državi članici gostiteljici; (3) prenehal opravljati delo ali gospodarsko dejavnosti zaradi pomanjkanja dela in (4) se je prijavil kot iskalec zaposlitve pri ustreznem zavodu za zaposlovanje, ohrani status samozaposlene osebe v skladu s členom 7(1)(a) ali členom 7(3)(b) Direktive 2004/38/ES (1) ali na drugi podlagi?

               2.

               Če je odgovor nikalen, ali ohrani pravico do prebivanja v državi članici gostiteljici, čeprav ne izpolnjuje meril iz člena 7(1)(b) ali (c) Direktive 2004/38/ES, ali je le varovan pred izgonom v skladu s členom 14(4)(b) Direktive 2004/38/ES?

               3.

               Če je odgovor nikalen, ali je v zvezi s tako osebo zavrnitev dodatka za iskalce zaposlitve (ki je posebna dajatev, za katero se ne plačujejo prispevki, v smislu člena 70 Uredbe št. 883/2004/ES), ker ni dokazala pravice do prebivanja v državi članici gostiteljici, združljiva s pravom EU in zlasti členom 4 Uredbe št. 883/2004/ES (2)?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 46.

      (2)  Uredba (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 72.


title: Zadeva C-422/12: Sklep Sodišča (tretji senat) z dne 30. januarja 2014 – Industrias Alen SA de CV proti The Clorox Company, Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Pritožba — Člen 181 Poslovnika — Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti CLORALEX — Prejšnja nacionalna besedna znamka CLOROX — Verjetnost zmede — Uredba (ES) št. 207/2009 — Člen 8(1)(b) — Nasprotna pritožba — Člen 176 Poslovnika — Zahteva po vložitvi nasprotne pritožbe z ločeno vlogo)

text:
               14.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/16

         Sklep Sodišča (tretji senat) z dne 30. januarja 2014 – Industrias Alen SA de CV proti The Clorox Company, Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-422/12) (1)

   ((Pritožba - Člen 181 Poslovnika - Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti CLORALEX - Prejšnja nacionalna besedna znamka CLOROX - Verjetnost zmede - Uredba (ES) št. 207/2009 - Člen 8(1)(b) - Nasprotna pritožba - Člen 176 Poslovnika - Zahteva po vložitvi nasprotne pritožbe z ločeno vlogo))
   2014/C 112/18
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Industrias Alen SA de CV (zastopnik: A. Padial Martinez, odvetnica)

      Toženi stranki: The Clorox Company (zastopnik: S. Malynicz, barrister), Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 10. julija 2012 v zadevi Clorox proti UUNT – Industrias Alen (CLORALEX) (T-135/11), s katero je Splošno sodišče razveljavilo odločbo četrtega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 16. decembra 2010 (zadeva R 521/2009-4).

      Izrek

               1.

               Pritožba in nasprotna pritožba se zavrneta.

               2.

               Družbi Industrias Alen SA de CV se naloži plačilo svojih stroškov in stroškov, ki jih je priglasila družba The Clorox Company.

               3.

               Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 379, 8.12.2012.