title: Zadeva C-331/11: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 25. aprila 2013 – Evropska komisija proti Slovaški republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 1999/31/ES — Odlaganje odpadkov — Člen 14 — Obstoječe odlagališče — Neobstoj načrta prilagoditve odlagališča — Nadaljnje obratovanje)

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/6

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 25. aprila 2013 – Evropska komisija proti Slovaški republiki
   (Zadeva C-331/11) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 1999/31/ES - Odlaganje odpadkov - Člen 14 - Obstoječe odlagališče - Neobstoj načrta prilagoditve odlagališča - Nadaljnje obratovanje)
   2013/C 171/10
   Jezik postopka: slovaščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Marghelis in A. Tokár, agenta)

      Tožena stranka: Slovaška republika (zastopnik: B. Ricziová, agent)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 14(a), (b) in (c) Direktive Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 4, str. 228) – Nadaljnje obratovanje deponije odpadkov Žilina – Považský Chlmec brez načrta prilagoditve

      Izrek

               1.

               Slovaška republika s tem, da je brez načrta prilagoditve in brez dokončne odločbe glede nadaljnjega obratovanja na podlagi odobrenega načrta prilagoditve odobrila obratovanje odlagališča Žilina – Považský Chlmec, ni izpolnila obveznosti iz člena 14, od (a) do (c), Direktive Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih.

               2.

               Slovaški republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 282, 24.9.2011.


title: Zadeva F-142/11: Tožba, vložena 27. decembra 2011 – ZZ proti Svetu

text:
               3.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/26

         Tožba, vložena 27. decembra 2011 – ZZ proti Svetu
   (Zadeva F-142/11)
   2012/C 65/51
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: M. Velardo, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, da tožeča stranka po uspešno opravljenem natečaju EPSO/AD/113/07 „Vodje enot (AD9) na področju prevajanja za češki, estonski, madžarski, litvanski, letonski, malteški, poljski, slovaški in slovenski jezik“ ne napreduje v naziv AD9, in odškodninski zahtevek.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba z dne 9. decembra 2010 in naslednja odločba z dne 7. oktobra 2011 naj se razglasita za nični;

               —

               Svetu naj se naloži, naj tožeči stranki plača odškodnino;

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-450/14: Tožba, vložena 17. junija 2014 – Sumitomo Electric Industries in J-Power Systems proti Komisiji

text:
               8.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/40

         Tožba, vložena 17. junija 2014 – Sumitomo Electric Industries in J-Power Systems proti Komisiji
   (Zadeva T-450/14)
   2014/C 303/48
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Electric Industries Ltd (Osaka, Japonska) in J-Power Systems Corp. (Tokio) (zastopniki: M. Hansen, L. Crocco, J. Ruiz Calzado in S. Völcker, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               Sklep razglasi za ničen v delu, v katerem je tožečima strankama pripisana odgovornost za enotno, večplastno in trajajočo kršitev, ki vključuje omejevalni sporazum med evropskimi proizvajalci ter med stalnimi in povezanimi člani, oziroma naj, podredno, bistveno zniža globo;

               —

               podredno, razglasi za ničen člen 1(8) od (a) do (c) Sklepa v delu, v katerem je tožečima strankama pripisana odgovornost za kršitev v obdobju med 26. julijem 2006 in 10. aprilom 2008;

               —

               še bolj podredno, razglasi za ničen člen 2(m) Sklepa Komisije in zniža znesek globe, naložene tožečima strankama, glede na zelo omejeno sodelovanje tožečih strank v obdobju med 26. julijem 2006 in 10. aprilom 2008; in

               —

               Sklep razglasi za ničen v celoti, ker v veliki meri temelji na nezakonito pridobljenih dokazih v prostorih družb Nexans SA in Nexans France;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata štiri tožbene razloge.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje, da Komisija ni dokazala obstoja enotne, večplastne in trajajoče kršitve, ki naj bi vključevala dogovor med azijskimi in evropskimi proizvajalci, da prvi ne bodo delovali na domačem ozemlju drugih in obratno, ter dogovor, da se med evropskimi podjetji razdelijo projekti znotraj Evropskega gospodarskega prostora (EGP).

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je Komisija napačno ugotovila dejansko stanje ter da ni pravilno uporabila prava, ko je uporabila člen 101 PDEU, saj sporni sklep ne dokazuje v pravno zadostni meri sodelovanja tožečih strank v celotnem trajanju kršitve.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje, da Komisija pri izračunu višine globe, naložene tožečima strankama, ni pravilno uporabila prava ter da je storila napake pri presoji, saj ta globa ne odraža teže kršitve in zelo omejene vloge tožečih strank v velikem delu trajanja kršitve.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom se navaja bistveno kršitev postopka in kršitev pravice do obrambe, ker sporni sklep v veliki meri temelji na dokazih, ki jih je Komisija pridobila nezakonito ob pregledu v prostorih družbe Nexans.


title: Zadeva T-151/00: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  14. decembra 2005  — Laboratoire du Bain proti Svetu in Komisiji ( Nepogodbena odgovornost Skupnosti — Nezdružljivost skupnostne ureditve uvoza banan s pravili Svetovne trgovinske organizacije (STO) — Uvedba povračilnih ukrepov Združenih držav Amerike v obliki dodatnih carinskih dajatev na uvoz iz Skupnosti na podlagi dovoljenja ORS — Sklep organa za reševanje sporov STO — Pravni učinki — Odgovornost Skupnosti glede na to, da nezakonito ravnanje njenih organov ni podano — Vzročna zveza — Neobičajna in posebna škoda )

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/22

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. decembra 2005 — Laboratoire du Bain proti Svetu in Komisiji
   (Zadeva T-151/00) (1)

   („Nepogodbena odgovornost Skupnosti - Nezdružljivost skupnostne ureditve uvoza banan s pravili Svetovne trgovinske organizacije (STO) - Uvedba povračilnih ukrepov Združenih držav Amerike v obliki dodatnih carinskih dajatev na uvoz iz Skupnosti na podlagi dovoljenja ORS - Sklep organa za reševanje sporov STO - Pravni učinki - Odgovornost Skupnosti glede na to, da nezakonito ravnanje njenih organov ni podano - Vzročna zveza - Neobičajna in posebna škoda“)
   (2006/C 48/41)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Le Laboratoire du Bain (Nontron, Francija) (Zastopniki: C. Lazarus, F. Prunet in L. Van den Hende, avocats)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije (Zastopnika: J. Hubr, F. Ruggeri Laderichi, agents) in Komisija Evropskih skupnosti (Zastopniki: najprej L. Gussetti, V. di Bucci, C. Brown in E. Righini in M. De Pauw, nato P. Kuijper, L. Gussetti, V. Di Bucci, C. Brown in E. Righini, agents)

      Intervenient v podporo toženih strank: Kraljevina Španija (Zastopnika: najprej R. Silva de Lapuerta nato E. Braquehais Conesa, agents)
   Predmet zadeve
   Odškodninska tožba za škodo, ki naj bi izvirala iz dodatne carinske dajatve na uvoze penečih proizvodov za kopeli tožečih strank, katerih odmero je Združenim državam Amerike odobril organ za reševanje sporov Svetovne trgovinske organizacije (STO) po ugotovitvi nezdružljivosti sporazumov in dogovorov, priloženih k sporazumu o ustanovitvi STO, s skupnostno ureditvijo uvoza banan.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se poleg tega, da nosi svoje stroške, naloži plačilo stroškov, ki sta jih priglasila Svet in Komisija.

               3)

               Kraljevina Španija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 247 z dne 26.8.2000


title: Zadeva T-240/14 P: Pritožba, ki so jo Jean-Pierre Bodson in drugi 22. aprila 2014 vložili zoper sodbo, ki jo je 12. februarja 2014 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-73/12, Bodson in drugi proti EIB

text:
               14.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/17

         Pritožba, ki so jo Jean-Pierre Bodson in drugi 22. aprila 2014 vložili zoper sodbo, ki jo je 12. februarja 2014 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-73/12, Bodson in drugi proti EIB
   (Zadeva T-240/14 P)
   2014/C 223/22
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožniki: Jean-Pierre Bodson (Luxembourg, Luksemburg); Dalila Bundy (Cosnes-et-Romain, Francija); Didier Dulieu (Roussy-le-Village, Francija); Marie-Christel Heger (Nospelt, Luksemburg); Evangelos Kourgias (Senningerberg, Luksemburg); Manuel Sutil (Luksemburg); Patrick Vanhoudt (Gonderange, Luksemburg); in Henry von Blumenthal (Bergem, Luksemburg) (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska investicijska banka

      Predlogi

   Pritožniki Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije z dne 12. februarja 2014 v zadevi F-73/12;

               —

               posledično ugodi predlogom pritožnikov na prvi stopnji in zato:

                           —

                           razglasi ničnost odločb o tem, da se za pritožnike uporabi odločba upravnega sveta EIB z dne 13. decembra 2011 o določitvi rasti plač, omejeni na 2,8 %, in odločba upravnega odbora EIB z dne 14. februarja 2012 o določitvi lestvice uspešnosti, ki vodi do 1 % izgube plače, pri čemer gre za odločbi iz plačilnih list za april 2012, ter naj razglasi tudi ničnost vseh odločb iz poznejših plačilnih list;

                           —

                           zato

                                       —

                                       naj se toženi stranki naloži plačilo razlike v plači, ki je posledica zgoraj navedenih odločb upravnega sveta EIB z dne 13. decembra 2011 in upravnega odbora EIB z dne 14. februarja 2012 glede na prejšnje sheme plač; ta razlika v plači pa naj se poveča za zamudne obresti, ki tečejo od 12. aprila 2012 in nato od dvanajstega v vsakem mesecu do popolnega plačila, pri čemer se te obresti določi na ravni obrestne mere ECB, povečane za tri odstotne točke;

                                       —

                                       naj se toženi stranki naloži plačilo odškodnine za škodo, ki so jo pritožniki utrpeli zaradi izgube kupne moči, pri čemer se ta škoda v skladu z načelom ex aequo et bono začasno določi na 1,5 % mesečne plače vsakega pritožnika;

                           —

                           EIB naloži plačilo vseh stroškov;

               —

               toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov obeh stopenj.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnice v utemeljitev pritožbe navajajo štiri pritožbene razloge.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: neupoštevanje razlikovanja med pogodbenim delovnim razmerjem in delovnim razmerjem, za katero veljajo Kadrovski predpisi, kršitev temeljnih pogojev delovnega razmerja in kršitev pravne kvalifikacije memoranduma o soglasju.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: protislovje v sodbi Sodišča za uslužbence in izkrivljanje dokumentacije.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: kršitev načel pravne varnosti, prepovedi retroaktivnosti in predvidljivosti ter izkrivljanje dokumentacije.

               4.

               Četrti pritožbeni razlog: kršitev nadzora nad očitno napako pri presoji in obveznostjo obrazložitve.


title: Zadeva T-296/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. novembra 2011 – EFIM proti Komisiji ( „Konkurenca — Omejevalni sporazum — Zloraba prevladujočega položaja — Trgi kartuš in tonerjev — Odločba o zavrnitvi pritožbe — Pomanjkanje interesa Skupnosti“ )

text:
               14.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/11

         Sodba Splošnega sodišča z dne 24. novembra 2011 – EFIM proti Komisiji
   (Zadeva T-296/09) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazum - Zloraba prevladujočega položaja - Trgi kartuš in tonerjev - Odločba o zavrnitvi pritožbe - Pomanjkanje interesa Skupnosti)
   2012/C 13/21
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: European Federation of Ink and Ink Cartridge Manufacturers (EFIM) (Köln, Nemčija) (zastopnik: D. Ehle, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Antoniadis in A. Biolan, zastopnika, skupaj z W. Bergom, odvetnikom)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Lexmark International Technology SA (Meyrin, Švica) (zastopnika: R. Snelders, odvetnik, in G. Eclair-Heath, solicitor)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2009) 4125 z dne 20. maja 2009, s katero je bila zavrnjena pritožba COMP/C-3/39.391 zaradi domnevne kršitve členov 81 ES in 82 ES s strani družb Hewlett-Packard, Lexmark, Canon in Epson na trgu kartuš in tonerjev.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Federation of Ink and Ink Cartridge Manufacturers (EFIM) se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov Evropske komisije.

               3.

               Družba Lexmark International Technology SA nosi lastne stroške.

      (1)  UL C 256, 24.10.2009.


title: Zadeva C-139/16: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 6. julija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Burgos – Španija) – Juan Moreno Marín, Maria Almudena Benavente Cardaba, Rodrigo Moreno Benavente/Abadía Retuerta, SA (Predhodno odločanje — Znamke — Direktiva 2008/95/ES — Člen 3(1)(c) — Nacionalna besedna znamka La Milla de Oro — Razlogi za zavrnitev registracije ali neveljavnost — Znaki geografskega izvora)

text:
               28.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/5

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 6. julija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Burgos – Španija) – Juan Moreno Marín, Maria Almudena Benavente Cardaba, Rodrigo Moreno Benavente/Abadía Retuerta, SA
   (Zadeva C-139/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Znamke - Direktiva 2008/95/ES - Člen 3(1)(c) - Nacionalna besedna znamka La Milla de Oro - Razlogi za zavrnitev registracije ali neveljavnost - Znaki geografskega izvora))
   (2017/C 283/07)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Audiencia Provincial de Burgos

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožniki: Juan Moreno Marín, Maria Almudena Benavente Cardaba, Rodrigo Moreno Benavente

      Nasprotna stranka: Abadía Retuerta, SA

      Izrek

               1.

               Znak, kot je „la Milla de Oro“, ki se nanaša na značilnost proizvoda ali storitve, ta značilnost pa je, da je tak proizvod ali storitev mogoče najti v izobilju na istem kraju ter da ima visoko stopnjo vrednosti in kakovosti, ne more pomeniti označbe geografskega izvora, saj mora ta znak spremljati ime, ki označuje geografski kraj, da bi bilo mogoče ugotoviti fizični prostor, s katerim je povezana visoka koncentracija proizvoda ali storitve z visoko stopnjo vrednosti in kakovosti.

               2.

               Člen 3(1)(c) Direktive 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami je treba razlagati tako, da je mogoče, da znak, kot je „la Milla de Oro“, ki se nanaša na značilnost proizvoda ali storitve, ta značilnost pa je, da je tak proizvod ali storitev mogoče najti v izobilju na istem kraju ter da ima visoko stopnjo vrednosti in kakovosti, ne zajema značilnosti, katerih uporaba kot znamke bi pomenila razlog za neveljavnost v smislu te določbe.

      (1)  UL C 200, 6.6.2016.


title: Zadeva T-477/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2011 – SE-Blusen Stenau proti UUNT – Sport Eybl & Sports Experts (SE© SPORTS EQUIPMENT) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti SE© SPORTS EQUIPMENT — Prejšnja nacionalna besedna znamka SE So Easy — Relativni razlog za zavrnitev — Podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/49

      Sodba Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2011 – SE-Blusen Stenau proti UUNT – Sport Eybl & Sports Experts (SE© SPORTS EQUIPMENT)
      (Zadeva T-477/10) (1)

      (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti SE© SPORTS EQUIPMENT - Prejšnja nacionalna besedna znamka SE So Easy - Relativni razlog za zavrnitev - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
      (2012/C 25/95)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: SE-Blusen Stenau GmbH (Gronau, Nemčija) (zastopnik: O. Bischof, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Pohlmann, zastopnik)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Sport Eybl & Sports Experts GmbH (Wels, Avstrija) (zastopnika: M. Pachinger in S. Fürst, odvetnika)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 22. julija 2010 (zadeva R 1393/2009-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama SE Blusen Stenau GmbH in Sport Eybl & Sports Experts GmbH.

         Izrek

                  1.

                  Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 22. julija 2010 (zadeva R 1393/2009-1) se razveljavi.

                  2.

                  UUNT nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila družba SE-Blusen Stenau GmbH.

                  3.

                  Družba Sport Eybl & Sports Experts GmbH nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 346, 18.12.2010.


title: Zadeva C-10/08: Tožba, vložena 9. januarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/16

         Tožba, vložena 9. januarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski
   (Zadeva C-10/08)
   (2008/C 79/29)
   Jezik postopka: finščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: I. Koskinen in D. Triantafyllou)

      Tožena stranka: Republika Finska
   Predlogi tožeče stranke
   Tožeča stranka predlaga:

               —

               Naj se ugotovi, da Republika Finska ni izpolnila niti obveznosti iz člena 90 ES, s tem da je ohranila v veljavi člen 5 Autoverolaki (zakon o davku na motorna vozila) in člen 102(1), točka 4, Arvonlisäverolaki (zakon o davku na dodano vrednost), na podlagi katerih je v okviru davka na motorna vozila uporabila za motorna vozila, ki so stara manj kot tri mesece, enak znesek davka kot za nova motorna vozila, za motorna vozila, stara manj kot šest mesecev, pa je uporabila lestvico, po kateri se vrednost vozila v primerih, ko se ugotovi, da na finskem trgu ne obstajajo nobena enakovrstna vozila, zmanjša za 0,8 % na mesec, niti obveznosti iz člena 17(1) in (2) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS (1), v novi različici v členih 167 in 168 Direktive Sveta 2006/112/ES (2), s tem da je Finska dopustila odbitek davka v skladu s členom 5 Autoverolaki od davka na dodano vrednost, ki ga je treba plačati na prodajo;

               —

               Republiki Finski naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ker naj bi bil uvoznik motornega vozila na Finskem zavezanec za davek na dodano vrednost, bi moral v skladu s členom 5 Autoverolaki plačati carinskim organom davek na dodano vrednost, naložen na davek na motorna vozila; ker pa bi lahko v skladu s členom 102(1), točka 4, Arvonlisäverolaki odbil davek na dodano vrednost, ki ga je treba plačati za prodajo, naj v vrednosti motornega vozila ne bi ostal noben davek na dodano vrednost, naložen na davek na motorna vozila. Odbiti davek na dodano vrednost, naložen na davek na motorna vozila, se ne prevali na potrošnika. Ko fizična oseba prvič registrira motorno vozilo na Finskem, mora carinskim organom prav tako plačati davek na dodano vrednost, naložen na davek na motorna vozila, vendar pa ga ne more odbiti. Ta sistem, ki razlikuje med prodajo v okviru gospodarske dejavnosti zavezanca za davek na dodano vrednost, ki je predmet davka na dodano vrednost, na različnih stopnjah trgovanja in pridobitvijo končnega potrošnika v drugih državah članicah, pomeni, da naj bi bil davek na dodano vrednost, naložen na davek na motorna vozila, ki se naloži na motorno vozilo, ki ga je fizična pridobila v drugi državi članici in ga prvič registrirala na Finskem, verjetno višji kot pa preostali davek na dodano vrednost, naložen na davek na motorna vozila, na vrednost enakega rabljenega motornega vozila, ki je bil na Finskem že registriran, če bi bili davčni zavezanci za davek na motorna vozila zavezani tudi za davek na dodano vrednost in bi bilo motorno vozilo prodano v okviru gospodarske dejavnosti, ki je predmet davka na dodano vrednost, saj v zadnjenavedenem primeru – zaradi popolnega odbitka – vrednost motornega vozila ne vsebuje nobenega davka na dodano vrednost, naloženega na davek na motorna vozila, in je v nasprotju s členom 90 Pogodbe ES.
   Sodišče je zadevi Siilin, C-101/00, ugotovilo, da davek na dodano vrednost, naložen na davek na motorna vozila, ni davek na dodano vrednost v smislu Šeste direktive. Pravica iz finskega Arvonlisäverolaki, da se lahko davek na dodano vrednost, naložen na davek na motorna vozila, v okviru gospodarske dejavnosti, ki je predmet davka na dodano vrednost, odbije od davka na dodano vrednost, krši Šesto direktivo 77/388/EGS, v skladu s katero se lahko le davek na dodano vrednost odbije od davka na dodano vrednost.
   V skladu s finskim Autoverolaki se vrednost motornih vozil, ki so v uporabi manj kot tri mesece, ne zmanjšuje, ampak se ta obdavčijo kot nova motorna vozila. Vrednost motornega vozila pa se začne takoj zmanjševati, če je bilo prodano ali dano v uporabo. Dejstvo, da so rabljena motorna vozila, stara maj kot tri mesece, obdavčena v istem znesku kot nova motorna vozila, krši člen 90 ES. Tudi ureditev Autoverolaki, da se za rabljena motorna vozila, stara od tri do šest mesecev, uporablja lestvica, po kateri se vrednost motornega vozila v primerih, ko se ugotovi, da na finskem trgu ne obstajajo nobena enakovrstna vozila, zmanjša za 0,8 % na mesec, krši člen 90 ES, saj s to mesečno linearno lestvico zmanjševanja vrednosti v višini 0,8 % ni mogoče zagotoviti, da naloženi davek v nobenem primeru ne bi presegel preostalega davka, ki naj bi ga vsebovala vrednost ustreznih motornih vozil, ki so bila že registrirana na Finskem.

      (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1).

      (2)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva C-210/15 P: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 7. julija 2016 – Republika Poljska/Evropska komisija (Pritožba — EKJS in EKSRP — Odhodki, izključeni iz financiranja Evropske unije — Uredbi (ES) št. 1257/1999 in št. 1698/2005 — Predčasna upokojitev kmetov — Dokončno prenehanje vsakršne komercialne kmetijske dejavnosti)

text:
               12.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 335/20

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 7. julija 2016 – Republika Poljska/Evropska komisija
   (Zadeva C-210/15 P) (1)

   ((Pritožba - EKJS in EKSRP - Odhodki, izključeni iz financiranja Evropske unije - Uredbi (ES) št. 1257/1999 in št. 1698/2005 - Predčasna upokojitev kmetov - Dokončno prenehanje vsakršne komercialne kmetijske dejavnosti))
   (2016/C 335/26)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Pritožnica: Republika Poljska (zastopnik: B. Majczyna, agent)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: A. Szmytkowska in D. Triantafyllou, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Republiki Poljski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 236, 20.7.2015.


title: Zadeva T-343/12: Tožba, vložena 30. julija 2012 – Grupo T Diffusión proti UUNT – ABR Producción Contemporánea (svetilke)

text:
               22.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/38

         Tožba, vložena 30. julija 2012 – Grupo T Diffusión proti UUNT – ABR Producción Contemporánea (svetilke)
   (Zadeva T-343/12)
   2012/C 287/69
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Grupo T Diffusión SA (El Prat de Llobregat, Španija) (zastopnik: A. Lasala Grimalt, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: ABR Producción Contemporánea, SL (Barcelona, Španija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
   razveljavi odločbo tretjega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 1. junija 2012 v zadevi R 1622/2010-3, ki se nanaša na postopek za ugotovitev ničnosti modela Skupnosti št. 000 42 7448-0001 in razglasi polni učinek in veljavnost tega modela, družbi Grupo T Difusión, S.A. pa naj oprosti plačilo stroškov družbe ABR in UUNT

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: model svetilke – registrirani model Skupnosti št. 000 42 7448-0001

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: ABR Producción Contemporánea, SL

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: prejšnji model talne svetilke „Cypress“

      Odločba oddelka za izbris: ugoditev zahtevi za ugotovitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 6 in 7 Uredbe (ES) št. 6/2002


title: Zadeva T-197/07: Tožba, vložena 5. junija 2007 – Grupa Ożaröw proti Komisiji

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/38

         Tožba, vložena 5. junija 2007 – Grupa Ożaröw proti Komisiji
   (Zadeva T-197/07)
   (2007/C 170/73)
   Jezik postopka: poljščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Grupa Ożaröw SA (zastopnika: P. K. Rosiak, pravni svetovalec, in F. Puel, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke
   Tožeča stranka predlaga:

               —

               Odločba Komisije z dne 26. marca 2007 o nacionalnem načrtu razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, o katerem je Poljska obvestila Komisijo skladno z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta, naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije K(2007) 1295 konč. z dne 26. marca 2007 o nacionalnem načrtu razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, o katerem je Poljska obvestila Komisijo skladno z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1) in v kateri je Komisija odločila, da so nekateri vidiki poljskega načrta razdelitve pravic do emisij ogljikovega dioksida za obdobje 2008-2012, o katerem je bila obveščena 30. junija 2006, neskladni s členom 9(1) in (3), členom 10 in členom 13(2), ter merili iz Priloge III k Direktivi 2003/87. Izpodbijana odločba zgornjo mejo emisij ogljikovega dioksida za obdobje 2008-2012 v primerjavi z zgornjo mejo, ki jo je Poljska v posredovanem nacionalnem načrtu predlagala Komisiji, znižuje za 26,7 %.
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so take kot v zadevi T-195/07.

      (1)  Direktiva 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL L 275, str. 32).


title: Zadeva T-352/07: Tožba, vložena 14. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Rednap

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/62

         Tožba, vložena 14. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Rednap
   (Zadeva T-352/07)
   (2007/C 269/113)
   Jezik postopka: švedščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Triantafyllou in J. Enegren, zastopnika)

      Tožena stranka: Rednap (Malmö, Švedska)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naložiti toženi stranki, naj ji plača:

                           —

                           znesek 516 329,63 eurov (petstošestnajst tisoč tristodevetindvajset eurov in triinšestdeset centov), ki je sestavljen iz 334 375,49 eurov glavnice in 181 954,14 eurov zamudnih obresti za obdobje med zadnjim dnem plačila glavnice, v skladu z vsakim obvestilom o dolgu in 31. julijem 2007, in

                           —

                           od 1. avgusta 2007 do dneva, ko bo v celoti ugasnil dolg vseh zamudnih obresti, ki so 72,04 eurov (dvainsedemdeset eurov in štirje centi) na dan iz naslova pogodbe DE 3010 (DE) „RISE“ in 37,89 eurov (triinsedemdeset eurov in devetinosemdeset centov) na dan iz naslova pogodbe HC 4007 (HC) „HEALTHLINE“;

                           —

                           toženi stranki naloži stroške postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka s tožbo, ki temelji na arbitražni klavzuli, predlaga, naj ji tožena stranka povrne znesek, ki ga je Komisija preveč izplačala v okviru izvršitve pogodb DE 3010 (DE) „RISE“ in HC 4007 (HC) „HEALTHLINE“, ki se nanašata na informacijske projekte, ki jih je tožeča stranka sklenila s toženo kot članico konzorcija.
   Po pregledu računov, ki jih je vrnila tožena stranka, je Komisija ugotovila, da tožena stranka ni uporabila celotnega zneska, ki ji je bil dan za uresničitev projekta. Tožeča stranka je večkrat zahtevala vračilo zneska, ki je predmet te zadeve.


title: Zadeva C-103/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 27. februarja 2017 – Messer France SAS, pravna naslednica družbe Praxair/Premier ministre, Commission de régulation de l’énergie, Ministre de l'économie et des finances, Ministre de l’environnement, de l’énergie et de la mer

text:
               22.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 27. februarja 2017 – Messer France SAS, pravna naslednica družbe Praxair/Premier ministre, Commission de régulation de l’énergie, Ministre de l'économie et des finances, Ministre de l’environnement, de l’énergie et de la mer
   (Zadeva C-103/17)
   (2017/C 161/13)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Messer France SAS, pravna naslednica družbe Praxair

      Nasprotne stranke v pritožbenem postopku: Premier ministre, Commission de régulation de l’énergie, Ministre de l'économie et des finances, Ministre de l’environnement, de l’énergie et de la mer

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba, če država članica po začetku veljavnosti Direktive 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 (1) najprej ni sprejela nobene določbe o uvedbi trošarine na porabo električne energije, temveč je ohranila prej uveden posredni davek na to porabo in lokalne dajatve:

                           —

                           o združljivosti zadevnega davka z Direktivo 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 (2) in z direktivo z dne 27. oktobra 2003 presojati glede na pogoje iz člena 3(2) direktive z dne 25. februarja 1992 za obstoj „drugega posrednega davka“, in sicer da imajo davki enega ali več posebnih namenov in da se spoštujejo določena pravila o obdavčitvi, ki se uporabljajo za trošarino ali davek na dodano vrednost?

                           —

                           Ali je ohranitev „drugega posrednega davka“ mogoča samo ob usklajeni trošarini in, nazadnje, ali se lahko v tem primeru zadevni prispevek šteje za tako trošarino, o združljivosti katere z navedenim direktivama bi bilo torej treba presojati glede na celoto pravil o uskladitvi, ki jih določata?

               2.

               Ali je treba za prispevek, ki se obračuna na porabo električne energije, pri čemer so prejemki iz tega naslova hkrati namenjeni financiranju stroškov v zvezi s proizvodnjo električne energije iz obnovljivih virov in soproizvodnji ter geografski tarifni izravnavi in znižanju cen električne energije za gospodinjstva v negotovih razmerah, šteti, da ima posebne namene za uporabo določb člena 3(2) direktive z dne 25. februarja 1992, povzetih v členu 1(2) direktive z dne 16. decembra 2008 (3)?

               3.

               Če se lahko samo nekateri od namenov štejejo za posebne v smislu navedenih določb, ali lahko zavezanci vseeno zahtevajo vračilo celotnega spornega prispevka ali samo delno vračilo glede na delež celotnih stroškov, financiranih na njegovi podlagi, ki ne ustreza posebnemu namenu?

               4.

               Če je glede na odgovor na prejšnja vprašanja ureditev prispevka javni službi za električno energijo v celoti ali delno nezdružljiva s pravili o obdavčitvi električne energije v okviru prava Unije, ali je treba drugi pododstavek člena 18(10) direktive z dne 27. oktobra 2003 razlagati tako, da do 1. januarja 2009 upoštevanje najnižjih stopenj obdavčitve, ki jih določa navedena direktiva, pomeni edino obveznost Francije med pravili o obdavčitvi električne energije v okviru prava Unije?

      (1)  Direktiva Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 405).

      (2)  Direktiva Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 179).

      (3)  Direktiva Sveta 2008/118/ES z dne 16. decembra 2008 o splošnem režimu za trošarino in o razveljavitvi Direktive 92/12/EGS (UL L 9, str. 12).


title: Zadeva T-245/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. novembra 2013 – Gamesa Eólica proti UUNT – Enercon (vodoravna kombinacija zelenih barv) ( „Znamka Skupnosti — Postopek ugotavljanja ničnosti — Absolutni razlog za zavrnitev — Prijava znamke Skupnosti v obliki vodoravne kombinacije zelenih barv — Razlikovalni učinek — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Nedobrovernost — Člen 52(1)(b) Uredbe št. 207/2009 — Člen 62 Uredbe št. 207/2009“ )

text:
               21.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 377/13

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. novembra 2013 – Gamesa Eólica proti UUNT – Enercon (vodoravna kombinacija zelenih barv)
   (Zadeva T-245/12) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek ugotavljanja ničnosti - Absolutni razlog za zavrnitev - Prijava znamke Skupnosti v obliki vodoravne kombinacije zelenih barv - Razlikovalni učinek - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Nedobrovernost - Člen 52(1)(b) Uredbe št. 207/2009 - Člen 62 Uredbe št. 207/2009)
   2013/C 377/31
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Gamesa Eólica, SL (Sarriguren, Španija) (zastopnika: E. Armijo Chávarri in A. Sanz Cerralbo, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Enercon GmbH (Aurich, Nemčija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 1. marca 2012 (zadeva R 260/2011-1) v zvezi s postopkom za ugotavljanje ničnosti med družbama Gamesa Eólica SL in Enercon GmbH.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 1. marca 2012 (zadeva R 260/2011-1) se razglasi za nično.

               2.

               UUNT nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov družbe Gamesa Eólica, SL.

      (1)  UL C 243, 11.8.2012.


title: Zadeva T-388/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. oktobra 2013 – Singer proti UUNT – Cordia Magyarország (CORDIO) ( „Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti CORDIO — Prejšnja besedna znamka Skupnosti CORDIA — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009“ )

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. oktobra 2013 – Singer proti UUNT – Cordia Magyarország (CORDIO)
   (Zadeva T-388/12) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti CORDIO - Prejšnja besedna znamka Skupnosti CORDIA - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009)
   2014/C 45/46
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Daniela Singer (Obertrubach, Nemčija) (zastopnik: B. Korom, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Schifko, odvetnik)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Cordia Magyarország Ingatlanforgalmazó Zrt (Budimpešta, Madžarska) (zastopnik: A. Nagy, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 10. julija 2012 (zadeva R 1842/2011-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Cordia Magyarország Ingatlanforgalmazó Zrt in Danielo Singer.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Daniela Singer poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasil UUNT.

               3.

               Cordia Magyarország Ingatlanforgalmazó Zrt nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 331, 27.10.2012.


title: Zadeva C-10/06 P: Pritožba Rafaela De Bustamanteja Tella zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (prvi senat) z dne  25. oktobra 2005  v zadevi Rafael De Bustamante Tello proti Svetu Evropske unije, T-368/03, vložena  9. januarja 2006

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/28

         Pritožba Rafaela De Bustamanteja Tella zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (prvi senat) z dne 25. oktobra 2005 v zadevi Rafael De Bustamante Tello proti Svetu Evropske unije, T-368/03, vložena 9. januarja 2006
   (Zadeva C-10/06 P)
   (2006/C 60/52)
   jezik postopka: španščina
   Rafael De Bustamante Tello, ki ga zastopajo R. García-Gallardo Gil-Fournier, D. Domínguez Pérez in A. Sayagués Torres, abogados, je 9. januarja 2006 na Sodišče Evropskih skupnosti vložil pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (prvi senat) z dne 25. oktobra 2005 v zadevi Rafael De Bustamante Tello proti Svetu Evropske unije, T-368/03.
   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               1)

               pritožbo razglasi za dopustno;

               2)

               razveljavi sodbo prvega senata Sodišča prve stopnje z dne 25. oktobra 2005;

               3)

               Svetu naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka in postopka pred Sodiščem prve stopnje.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ta pritožba ima samo en pritožbeni razlog: kršitev prava Skupnosti s strani Sodišča prve stopnje v točkah od 24 do 45 izpodbijane sodbe. Pritožnik zlasti meni, da je Sodišče prve stopnje napačno razlagalo dikcijo „primeri, ki so posledica opravljanja storitev za drugo državo“ iz člena 4(1)(a), druga alinea, Priloge VII, Kadrovskih predpisov.


title: Zadeva C-660/13: Tožba, vložena 13. decembra 2013 – Svet Evropske unije proti Evropski komisiji

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/26

         Tožba, vložena 13. decembra 2013 – Svet Evropske unije proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-660/13)
   2014/C 45/43
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: A. De Elera, E. Finnegan, P. Mahnič Bruni, agenti)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavitev Sklepa Komisije C(2013) 6355 final z dne 3. oktobra 2013 o podpisu dodatka k memorandumu o soglasju glede finančnega prispevka Švice,

               —

               ohranitev učinkov Sklepa do sprejetja novega sklepa, in

               —

               naložitev plačila stroškov toženi stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Svet je s tožbo na podlagi člena 263 PDEU predlagal razveljavitev Sklepa Komisije C(2013) 6355 final z dne 3. oktobra 2013 o podpisu dodatka k memorandumu o soglasju glede finančnega prispevka Švice (v nadaljevanju: izpodbijani sklep) (1).

               2.

               Svet izpodbijani sklep, s katerim je Komisija za podpis zgoraj navedenega memoranduma brez predhodne odobritve Sveta pooblastila dva svoja člana, šteje za nezakonitega, ker krši temeljna načela prava Unije, zagotovljena s Pogodbama. Natančneje, tožba za razveljavitev temelji na dveh tožbenih razlogih:

                           1.

                           Sklep Komisije krši načelo delitve pristojnosti, določeno v členu 13(2) PEU, in, posledično, načelo institucionalnega ravnovesja.

                           2.

                           Ravnanje Komisije, ki je privedlo do sprejetja sklepa in podpisa memoranduma, krši načelo lojalnega sodelovanja, določeno v členu 13(2) PEU.

               3.

               Glede na prvi tožbeni razlog naj bi Komisija s tem, da je memorandum s Švico podpisala sama v imenu Unije in brez predhodne odobritve Sveta, kršila načelo delitve pristojnosti, določeno v členu 13(2) PEU, ker je prevzela pooblastilo o oblikovanju politike Unije, ki je na podlagi člena 16 PEU v pristojnosti Sveta, in s tem kršila načelo institucionalnega ravnovesja.

               4.

               Kar zadeva drugi tožbeni razlog, Svet meni, da je Komisija s svojim ravnanjem kršila načelo lojalnega sodelovanja iz štirih razlogov: 1. namerno se je vmešala v pristojnosti, ki jih ima Svet na podlagi člena 16 PEU, s čimer je kršila načelo delitve pristojnosti, določeno v členu 13(2) PEU, in, posledično, načelo institucionalnega ravnovesja; 2. namerno in enostransko ni upoštevala vloge držav članic na tem področju, pri čemer je kršila načelo prenosa pristojnosti, določeno v členu 4(3) PEU; 3. namerno je ravnala tako, da je postalo prizadevanje Sveta, da bi popravil položaj, ki ga ustvarila Komisija, neučinkovito, in 4. namerno je delovala tako, da je ogrozila načelo enotnosti zunanjega zastopanja Unije.

      (1)  Dokument Komisije C(2013) 6355 final z dne 3. oktobra 2013.


               22.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/6

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 8. septembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate proti Paint Graphos Soc. coop. arl (C-78/08), Adige Carni Soc. coop. arl, v postopku likvidacije proti Agenzia delle Entrate, Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-79/08), in Ministero delle Finanze proti Michele Franchetto (C-80/08)
   (Združene zadeve od C-78/08 do C-80/08) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Dopustnost - Državne pomoči - Davčne olajšave za zadruge - Opredelitev državne pomoči v smislu člena 87 ES - Združljivost s skupnim trgom - Pogoji)
   2011/C 311/06
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte suprema di cassazione

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnice: Amministrazione delle finanze, Agenzia delle Entrate, Adige Carni Soc. coop. arl, v postopku likvidacije, Ministero delle Finanze

      Nasprotne stranke v pritožbenem postopku: Paint Graphos scarl, Agenzia delle Entrate, Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-79/08), Michele Franchetto (C-80/08)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Corte suprema di cassazione – Razlaga členov 81, 87 et 88 ES, Uredbe Sveta (ES) št. 1435/2003 z dne 22. julija 2003 o statutu evropske zadruge (SCE) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 280) in Direktive Sveta 2003/72/ES z dne 22. julija 2003 o dopolnitvi statuta evropske zadruge glede udeležbe delavcev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 338) – Pojem državnih pomoči – Italijanska zakonodaja, ki kmetijskim, proizvodnim in delovnim zadrugam dodeljuje davčne ugodnosti

      Izrek

   Davčne olajšave, kakršne so te v postopku v glavni stvari, ki so na podlagi nacionalne ureditve, kakršna je ta iz člena 11 uredbe predsednika republike št. 601 z dne 29. septembra 1973 o davčnih ugodnostih, v različici, ki je veljala med letoma 1984 in 1993, dodeljene proizvodnim in delovnim zadrugam, niso „državna pomoč“ v smislu člena 87(1) ES, če so izpolnjeni vsi pogoji za uporabo te določbe. Glede na položaj, kakršen je ta, ki je povzročil spore, o katerih mora odločiti predložitveno sodišče, bo to moralo presoditi zlasti selektivnost zadevnih davčnih olajšav in njihovo morebitno upravičenost z naravo ali splošno strukturo nacionalnega davčnega sistema, v katerega spadajo, zlasti z odločitvijo, ali so zadruge v postopkih v glavni stvari dejansko v položaju, ki je primerljiv s položajem drugih subjektov, ustanovljenih v obliki pravnih oseb s pridobitnim namenom, in če gre za tak primer, ali ugodnejše davčno obravnavanje navedenih zadrug spada k osnovnim načelom davčnega sistema, ki se uporabljajo v zadevni državi članici, in ali je v skladu z načeloma skladnosti in sorazmernosti.

      (1)  UL C 116, 9.5.2008.


title: Zadeva T-95/07: Tožba, vložena 30 marca 2007 – Aventis Pharma proti UUNT – Altana Pharma (PRAZOL)

text:
               26.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 117/32

         Tožba, vložena 30 marca 2007 – Aventis Pharma proti UUNT – Altana Pharma (PRAZOL)
   (Zadeva T-95/07)
   (2007/C 117/51)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Aventis Pharma SA (Antony, Francija) (zastopnik: R. Gilbey, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Altana Pharma AG (Konstanz, Nemčija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se razveljavi odločba četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 8. februarja 2007, zadeva R 302/2005-4, in potrdi odločba oddelka za ugovore z dne 26. januarja 2005;

               —

               Naj se Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naloži stroške tožeče stranke v tem postopku.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Altana Pharma AG

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „PRAZOL “za proizvode iz razreda 5 – prijava št. 1 154 269.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Nacionalna besedna znamka „PREZAL “za proizvode iz razreda 5.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovoru se ugodi.

      Odločba odbora za pritožbe: Odločba oddelka za ugovore se razveljavi in ugovor zavrne.

      Navajani tožbeni razlogi: Odbor za pritožbe ni celovito primerjal znamk in ni upošteval vseh upoštevnih dejavnikov.


title: Zadeva C-74/07 P: Pritožba, ki jo je Luciano Lavagnoli vložil 12. februarja 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat), razglašeno 23. novembra 2006 v zadevi Lavagnoli proti Komisiji, T-422/04

text:
               9.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/2

         Pritožba, ki jo je Luciano Lavagnoli vložil 12. februarja 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat), razglašeno 23. novembra 2006 v zadevi Lavagnoli proti Komisiji, T-422/04
   (Zadeva C-74/07 P)
   (2007/C 129/02)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Pritožnik: Luciano Lavagnoli (zastopnik: F. Frabetti, avocat)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in H. Kraemer, zastopnika)
   Predlogi pritožnika

               —

               sodba Sodišča prve stopnje z dne 23. novembra 2006 v zadevi T-422/04 naj se razveljavi;

               —

               predlogom, podanim na prvi stopnji, naj se ugodi, in posledično naj se tožbo v zadevi T-422/04 razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               podredno, zadeva naj se vrne Sodišču prve stopnje;

               —

               odloči naj se o izdatkih, stroških in pristojbinah, ter Evropski komisiji naj se naloži njihovo plačilo.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja tri pritožbene razloge.
   Pritožnik v okviru prvega pritožbenega razloga trdi, da je Sodišče prve stopnje napačno uporabilo pravo pri razlagi splošnih določb za izvajanje (SDI) člena 45 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti in Upravnega vodiča za ocenjevanje in napredovanje uradnikov s tem, da je v točkah od 53 do 75 izpodbijane sodbe menilo, da zgoraj navedene SDI ne določajo avtomatičnega odnosa med prednostnimi točkami, s katerimi razpolagajo generalni direktorati (PTDG), in točkami za delovno uspešnost in da so se PTDG v tem primeru pravilno dodelile.
   Pritožnik v okviru drugega pritožbenega razloga navaja, da je Sodišče prve stopnje storilo postopkovno napako s tem, da v točkah 59 in 67 iste sodbe ni ugodilo zahtevam procesnega vodstva, ki so bile oblikovane tako, da so Komisiji nalagale predstavitev točk, dodeljenih uradnikom, ki lahko glede na njihove točke za delovno uspešnost napredujejo, ter tako, da so vsebovale primerjalno metodo za primerjalno preučevanje zaslug uradnikov.
   Pritožnik v okviru tretjega pritožbenega končno zatrjuje, da je Sodišče prve stopnje v točkah od 76 do 100 izpodbijane sodbe napačno uporabilo pravo s tem, da ni upoštevalo postopka ocenjevanja in napredovanja, ki ga določajo splošne določbe za izvajanje členov 43 in 45 Kadrovskih predpisov za uradnike in zgoraj navedenega Upravnega vodiča, in s tem, da je podalo napačno razlago člena 90 Kadrovskih predpisov za uradnike.


title: Zadeva C-330/16: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 1. junija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Okręgowy w Warszawie – Poljska) – Piotr Zarski/Andrzej Stadnicki (Predhodno odločanje — Boj proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih — Direktiva 2011/7/EU — Komercialne najemne pogodbe za nedoločen čas — Zamude pri plačilu najemnine — Pogodbe, sklenjene pred iztekom roka za prenos te direktive — Nacionalna ureditev — Izključitev takih pogodb s časovnega področja uporabe navedene direktive)

text:
               31.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/11

         Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 1. junija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Okręgowy w Warszawie – Poljska) – Piotr Zarski/Andrzej Stadnicki
   (Zadeva C-330/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Boj proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih - Direktiva 2011/7/EU - Komercialne najemne pogodbe za nedoločen čas - Zamude pri plačilu najemnine - Pogodbe, sklenjene pred iztekom roka za prenos te direktive - Nacionalna ureditev - Izključitev takih pogodb s časovnega področja uporabe navedene direktive))
   (2017/C 249/15)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Sąd Okręgowy w Warszawie

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka in pritožnik: Piotr Zarski

      Tožena stranka in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Andrzej Stadnicki

      Izrek

   Člen 12(4) Direktive 2011/7/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o boju proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih je treba razlagati tako, da lahko države članice s področja uporabe te direktive izključijo zamude pri plačilu pri izvajanju pogodbe, sklenjene pred 16. marcem 2013, tudi če te zamude nastopijo po tem datumu.

      (1)  UL C 335, 12.9.2016.


title: Zadeva C-597/15 P: Pritožba, ki jo je Diapharm GmbH & Co. KG vložila 13. novembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 16. septembra 2015 v zadevi T-620/14, Diapharm GmbH & Co. KG/Evropska komisija

text:
               18.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/25

         Pritožba, ki jo je Diapharm GmbH & Co. KG vložila 13. novembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 16. septembra 2015 v zadevi T-620/14, Diapharm GmbH & Co. KG/Evropska komisija
   (Zadeva C-597/15 P)
   (2016/C 016/31)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Diapharm GmbH & Co. KG (zastopniki: M. Weidner, T. Guttau, N. Hußmann, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               opravi obravnavo;

               —

               sklep Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 16. septembra 2015 v zadevi T-620/14 razveljavi,

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev svoje pritožbe navaja dva razloga:

               —

               Prvi pritožbeni razlog zadeva napake postopka: Splošno sodišče naj bi svojo odločbo deloma nezadostno obrazložilo. Splošno sodišče naj ne bi dovolj podrobno upoštevalo dopisa Komisije, ki naj bi končeval nedelovanje, in naj bi tako sprejelo napačno odločitev.

               —

               Drugi pritožbeni razlog zadeva kršitev prava Unije: Splošno sodišče naj neupravičeno ne bi upoštevalo pogojev iz člena 265 PDEU, saj naj nedelovanje Komisije ne bi bilo končano. Poleg tega naj bi Splošno sodišče napačno presodilo Uredbo (ES) št. 1924/2006 (1), zlasti njena člena 17 in 28. Odloženih in dovoljenih zdravstvenih trditev naj ne bi bilo mogoče izenačevati. Pravne posledice prehodnih določb naj ne bi bile zadostno predvidljive. Nazadnje naj bi bila pritožnica v nasprotju z ugotovitvijo Splošnega sodišča neposredno in negativno prizadeta zaradi trajajočega nedelovanja Komisije.

      (1)  Uredba (ES) št. 1924/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o prehranskih in zdravstvenih trditvah na živilih (UL L 404, str. 9).


title: Zadeva T-40/06: Tožba, vložena  9. februarja 2006  — Trioplast Industrier proti Komisiji

text:
               22.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/17

         Tožba, vložena 9. februarja 2006 — Trioplast Industrier proti Komisiji
   (Zadeva T-40/06)
   (2006/C 96/32)
   Jezik postopka: švedščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Trioplast Industrier AB (Smålandsstenar, Švedska) (Zastopnik: Tommy Pettersson, lawyer)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               delna razglasitev ničnosti člena 1(g) odločbe glede obdobja, v katerem je tožeča stranka odgovorna za kršitev;

               —

               delna razglasitev ničnosti člena 2(f) odločbe glede naložene globe, katero je tožeča stranka solidarno dolžna plačati; podredno znižanje globe;

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve tožeče stranke so enake tistim v zadevi T-26/06 Trioplast Wittenheim proti Komisiji.


title: Zadeva C-289/08: Tožba, vložena 1. julija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/33

         Tožba, vložena 1. julija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-289/08)
   (2008/C 223/52)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Rozet in A. Sipos, zastopnika)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Veliko vojvodstvo Luksemburg, s tem ko ni izdelalo načrta ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah za ukrepe, ki jih je treba izvesti zunaj organizacije, kar izhaja iz člena 9 Direktive Sveta 96/82/ES z dne 9. decembra 1996 o obvladovanju nevarnosti večjih nesreč, v katere so vključene nevarne snovi (1), ni izpolnilo obveznosti na podlagi člena 11(1)(c) te direktive;

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka navaja, da je izdelava načrta ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah za ukrepe, ki jih je treba izvesti zunaj organizacije, kar izhaja iz člena 9 Direktive Sveta 96/82/ES, temeljna zahteva te direktive. Veliko vojvodstvo Luksemburg naj ne bi izpolnilo obveznosti na podlagi direktive, ker naj ne bi izdelalo takih načrtov za osem delujočih organizacij na svojem ozemlju.

      (1)  UL 1997, L 10, str. 13.


title: Zadeva C-378/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court (Irska) 22. junija 2017 – Minister for Justice and Equality, The Commissioner of the Garda Síochána/Workplace Relations Commission

text:
               28.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/26

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court (Irska) 22. junija 2017 – Minister for Justice and Equality, The Commissioner of the Garda Síochána/Workplace Relations Commission
   (Zadeva C-378/17)
   (2017/C 283/36)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Supreme Court

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Minister for Justice and Equality, The Commissioner of the Garda Síochána

      Tožena stranka: Workplace Relations Commission

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Če:

               (a)

               ima nacionalni organ, ustanovljen na podlagi zakona, splošno pristojnost, da inter alia zagotavlja izvrševanje prava Unije na določenem področju; in

               (b)

               bi nacionalno pravo določalo, da takšen organ ni pristojen v omejeni skupini primerov, kjer bi bilo zaradi učinkovitega varstva treba na podlagi nacionalnega ali evropskega prava odločiti o neuporabi nacionalne določbe; in

               (c)

               bi bila ustrezna nacionalna sodišča pristojna za sprejetje ustrezne odločitve o neuporabi nacionalne določbe, če bi bilo to potrebno za zagotovitev skladnosti z zadevnim pravilom evropskega prava, bi bila pristojna za obravnavo primerov, v katerih je bilo takšno varstvo nujno, bi bila pristojna, da v takšnih zadevah sprejmejo kakršen koli ukrep, ki se zahteva s pravom Unije in za katerega bi se presodilo, da je v skladu s sodno prakso Sodišča skladen z načeloma enakovrednosti in učinkovitosti;

         ali je treba zadevni z zakonom določeni organ vseeno šteti kot pristojnega za obravnavo pritožbe, v kateri se navaja, da je nacionalna ureditev kršila upoštevno pravo Unije, in, če pritožbi ugodi, zavrne uporabo te določbe, ne glede na to, da bi nacionalno pravo v vseh zadevah, v katerih se izpodbija veljavnost določbe na kateri koli podlagi ali se zahteva neuporabo določbe, pristojnost namesto zadevnemu organu podelilo sodišču, ustanovljenemu na podlagi ustave?


title: Zadeva T-64/14: Tožba, vložena 29. januarja 2014 – Good Luck Shipping proti Svetu

text:
               29.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/28

         Tožba, vložena 29. januarja 2014 – Good Luck Shipping proti Svetu
   (Zadeva T-64/14)
   2014/C 93/49
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Good Luck Shipping LLC (Dubaj, Združeni arabski emirati) (zastopniki: F. Randolph, QC (Queen's Counsel), M. Lester, Barrister in M. Taher, Solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj Sklep Sveta 2013/661/SZVP z dne 15. novembra 2013 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 306, str. 18) in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1154/2013 z dne 15. novembra 2013 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 306, str. 3) razveljavi;

               —

               naj na podlagi člena 277 PDEU ugotovi, da se Sklep Sveta 2013/497/SZVP (1) z dne 10. oktobra 2013 in Uredba Sveta (EU) št. 971/2013 (2) z dne 10. oktobra 2013 („oktobrski ukrepi“) ne uporabljata;

               —

               naj toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem tožbenih razlogov.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom zatrjuje, da je treba ugotoviti, da se oktobrski ukrepi ne uporabljajo v delu, v katerem se nanašajo na tožečo stranko, in da so brez pravne podlage.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom zatrjuje, da je Svet kršil legitimna pričakovanja tožeče stranke in načela določnosti, pravne varnosti, ne bis in idem, res iudicata in prepovedi pravnomočnosti.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom zatrjuje, da je Svet kršil obveznost obrazložitve.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom zatrjuje, da je Svet kršil pravico tožeče stranke do obrambe.

               5.

               S petim tožbenim razlogom zatrjuje, da je Svet napačno presodil, da so v zvezi s tožečo stranko izpolnjena merila za uvrstitev na seznam, in ni navedel dokazov, ki upravičujejo uvrstitev tožeče stranke na seznam.

               6.

               S šestim tožbenim razlogom zatrjuje, da izpodbijani ukrepi kršijo temeljne pravice tožeče stranke, vključno z njeno pravico do spoštovanja ugleda in lastnine.

               7.

               S sedmim tožbenim razlogom zatrjuje, da je Svet zlorabil svoja pooblastila s sprejetjem izpodbijanih ukrepov; sankcioniranje tožeče stranke ob neupoštevanju sodbe Sodišča naj ne bi pomenilo ustrezne uporabe njegovih pooblastil.

      (1)  Sklep Sveta 2013/497/SZVP z dne 10. oktobra 2013 o spremembi Sklepa Sveta 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 272, 12.10.2013, str. 46).

      (2)  Uredba Sveta (EU) št. 971/2013 z dne 10. oktobra 2013 o spremembi Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 272, 12.10.2013, str. 1).


title: Zadeva C-226/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 8. maja 2014 vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) – Eurogate Distribution GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Stadt

text:
               8.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 8. maja 2014 vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) – Eurogate Distribution GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Stadt
   (Zadeva C-226/14)
   2014/C 303/08
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Hamburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Eurogate Distribution GmbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg-Stadt

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je v nasprotju z določbami Direktive 77/388/EGS (1) pobirati davek na dodano vrednost pri uvozu za predmete, ki so bili ponovno izvoženi kot neskupnostno blago pod carinskim nadzorom, za katere pa je zaradi kršitve dolžnosti v skladu s členom 204 Carinskega zakonika (2) – tukaj: nepravočasna izpolnitev dolžnosti, vpisati odvzem blaga iz carinskega skladišča v za to predvidene evidence blaga najpozneje ob njegovem odvzemu – nastal carinski dolg?
               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:

               2.

               Ali določbe Direktive 77/388/EGS zahtevajo, da se v takih primerih pobira uvozni davek na dodano vrednost ali imajo države članice v tem delu polje proste presoje?
               in

               3.

               Ali je skladiščnik iz carinskega skladišča, ki na podlagi storitvenega razmerja v njegovem skladišču uskladišči predmet iz tretje države, ne da bi lahko z njim razpolagal, dolžnik za plačilo davka na dodano vrednost pri uvozu, ki je nastal zaradi njegove kršitve dolžnosti v skladu s členom 10(3), drugi pododstavek, Direktive 77/388/EGS v povezavi s členom 204(1) Carinskega zakonika, čeprav se predmet ne uporablja v smislu člena 17(2)(a) Direktive 77/388/EGS za namene njegovih obdavčljivih transakcij?

      (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23).

      (2)  Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 4, str. 307).


title: Zadeva C-518/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Združeno kraljestvo) 26. septembra 2013 – The Queen na predlog Eventech Ltd proti The Parking Adjudicator

text:
               14.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 367/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Združeno kraljestvo) 26. septembra 2013 – The Queen na predlog Eventech Ltd proti The Parking Adjudicator
   (Zadeva C-518/13)
   2013/C 367/43
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: The Queen na predlog Eventech Ltd

      Tožena stranka: The Parking Adjudicator

      Drugi stranki v postopku: London Borough of Camden, Transport for London

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali to, da so pasovi za avtobuse na javnih cestah v času obratovanja teh pasov za avtobuse na voljo taksijem vrste black cabs, taksijem vrste minicabs pa ne, v okoliščinah obravnavane zadeve vključuje uporabo „državnih sredstev“ v smislu člena 107(1) PDEU?

               2.

                           (a)

                           Kaj je upoštevni cilj, glede na katerega je – v okviru ugotavljanja, ali je ukrep, da so pasovi za avtobuse na javnih cestah v času obratovanja teh pasov za avtobuse na voljo taksijem vrste black cabs, taksijem vrste minicabs pa ne, selektiven v smislu člena 107(1) PDEU – treba presojati vprašanje, ali so taksiji vrste black cabs in taksiji vrste minicabs v primerljivem pravnem in dejanskem položaju?

                           (b)

                           Če je mogoče dokazati, da je vsaj del upoštevnega cilja v smislu vprašanja 2(a) vzpostavitev varnega in učinkovitega sistema prevoza in da za to, da je taksijem vrste black cabs dovoljena vožnja po pasovih za avtobuse, obstajajo razlogi varnosti in/ali učinkovitosti, ki se za taksije vrste minicabs ne uporabljajo enako, ali je mogoče šteti, da zadevni ukrep ni selektiven v smislu člena 107(1) PDEU?

                           (c)

                           Ali je pri odgovoru na vprašanje 2(b) treba upoštevati, ali država članica, ki se sklicuje na to utemeljitev, poleg tega dokaže, da je ugodnejše obravnavanje taksijev vrste black cabs v primerjavi s taksiji minicabs sorazmerno in ne presega tega, kar je potrebno?

               3.

               Ali to, da so pasovi za avtobuse na javnih cestah v času obratovanja teh pasov za avtobuse na voljo taksijem vrste black cabs, taksijem vrste minicabs pa ne, lahko prizadene trgovino med državami članicami v smislu člena 107(1) PDEU v okoliščinah, v katerih se zadevna cesta nahaja v osrednjem Londonu, državljanom drugih držav članic pa ni prepovedano, da so lastniki ali vozniki bodisi taksijev vrste black cabs bodisi taksijev vrste minicabs?


title: Zadeva C-277/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi odločbe Conseil d'Etat (Francija), section du contentieux, z dne 18. maja 2005 v zadevi Société thermale d'Eugénie-Les-Bains proti Ministère de l'Ėconomie, des Finances et de l'Industrie

text:
               17.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 229/7

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi odločbe Conseil d'Etat (Francija), section du contentieux, z dne 18. maja 2005 v zadevi Société thermale d'Eugénie-Les-Bains proti Ministère de l'Ėconomie, des Finances et de l'Industrie
   (Zadeva C-277/05)
   (2005/C 229/15)
   Jezik postopka: francoščina
   Conseil d'Etat (Francija), pravdni oddelek je z odločbo z dne 18. maja 2005 v zadevi Société thermale d'Eugénie-Les-Bains proti Ministère de l'Ėconomie, des Finances et de l'Industrie, ki jo je sodno tajništvo Sodišča prejelo dne 5. julija 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Conseil d'Etat (Francija), pravdni oddelek, Sodišču predlaga, naj odloči o vprašanju ali je treba zneske plačane iz naslova ar v okviru prodajnih pogodb, ki se nanašajo na opravljanje storitev, ki so obdavčene z davkom na dodano vrednost, v primeru da kupec izrabi pravico do odstopa od pogodbe, ki jo ima, in da te zneske prodajalec obdrži, šteti kot plačilo za storitev rezervacije in kot take predmet davka na dodano vrednost ali kot odstopnine plačane za odpravo škode nastale zaradi neizpolnitve kupca brez neposredne zveze s kakršnokoli odplačno storitvijo, ki kot take niso predmet tega istega davka.


title: Zadeva C-2/07: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. februarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Belgija) – Paul Abraham, Eugène Dehalleux, Jacqueline Starck, Robert Beaujean, Patrick Descamps in drugi, Régine Lecomte, Jacques Deheneffe, Mirèse Mailleux, Léon Schreiber, Marie-Paule Cornesse, Claude Farnir, Pascale Bastiaens, Marc Kriescher, Isabelle Lemaire, Jean-Luc Kriescher, Mauro Altafoglia, Charles Franckaert, Fernande Pretto proti Regiji Valonija, Société de développement et de promotion de l'aéroport de Liège-Bierset SA, T.N.T. Express Worldwide (Euro Hub) SA, Société nationale des voies aériennes-Belgocontrol, État belge, Cargo Airlines Ltd (Direktiva 85/337/EGS – Presoja vplivov projekta na okolje – Letališče z vzletno in pristajalno stezo, daljšo od 2100  metrov)

text:
               26.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/6

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. februarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Belgija) – Paul Abraham, Eugène Dehalleux, Jacqueline Starck, Robert Beaujean, Patrick Descamps in drugi, Régine Lecomte, Jacques Deheneffe, Mirèse Mailleux, Léon Schreiber, Marie-Paule Cornesse, Claude Farnir, Pascale Bastiaens, Marc Kriescher, Isabelle Lemaire, Jean-Luc Kriescher, Mauro Altafoglia, Charles Franckaert, Fernande Pretto proti Regiji Valonija, Société de développement et de promotion de l'aéroport de Liège-Bierset SA, T.N.T. Express Worldwide (Euro Hub) SA, Société nationale des voies aériennes-Belgocontrol, État belge, Cargo Airlines Ltd
   (Zadeva C-2/07) (1)

   (Direktiva 85/337/EGS - Presoja vplivov projekta na okolje - Letališče z vzletno in pristajalno stezo, daljšo od 2 100 metrov)
   (2008/C 107/08)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Cour de cassation
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Paul Abraham, Eugène Dehalleux, Jacqueline Starck, Robert Beaujean, Patrick Descamps in drugi, Régine Lecomte, Jacques Deheneffe, Mirèse Mailleux, Léon Schreiber, Marie-Paule Cornesse, Claude Farnir, Pascale Bastiaens, Marc Kriescher, Isabelle Lemaire, Jean-Luc Kriescher, Mauro Altafoglia, Charles Franckaert, Fernande Pretto

      Tožene stranke: Regija Valonija, Société de développement et de promotion de l'aéroport de Liège-Bierset SA, T.N.T. Express Worldwide (Euro Hub) SA, Société nationale des voies aériennes-Belgocontrol, État belge, Cargo Airlines Ltd
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour de cassation – Razlaga členov 1, 2 in 4 Direktive Sveta 85/337/EGS z dne 27 junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 175, str. 40) – Pojem „projekt, ki lahko znatno vpliva na okolje“ – Letališče z več kot 2 100 metrov dolgo letališko stezo – Infrastrukturna in restrukturacijska dela na letališču, ne da bi se podaljšala letališka steza – Potreba po študiji vplivov.
   Izrek

               1)

               Sporazum, kot je ta v postopku v glavni stvari, sicer ni projekt v smislu Direktive Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje, vendar mora predložitveno sodišče na podlagi nacionalnega prava, ki se uporabi, ugotoviti, ali tak sporazum pomeni soglasje za izvedbo v smislu člena 1(2) Direktive 85/337. V tej zvezi je treba preizkusiti ali je to soglasje za izvedbo del večfaznega postopka, v katerem se izda osnovno odločbo in izvršitveno odločbo in, če je treba, upoštevati kumulativno učinkovanje več projektov, katerih vplive na okolje je treba presoditi v celoti.

               2)

               Točka 12, Priloge II v povezavi s točko 7, Priloge I, Direktive 85/337, v svoji izvirni različici, se ravno tako nanaša na spremembe infrastrukture obstoječega letališča brez podaljšanja vzletne in pristajalne steze, če se jih lahko zaradi njihove narave, pomena in značilnosti šteje za spremembe samega letališča. To velja zlasti za dela, ki so namenjena temu, da se bistveno poveča obseg dejavnosti letališča in zračnega prometa: Predložitveno sodišče mora zagotoviti, da so pristojni organi pravilno presodili ali je bilo treba za dela, ki so sporna v postopku v glavni stvari, opraviti presojo vplivov na okolje.

               3)

               Pristojni organi morajo upoštevati načrtovano povečanje obsega dejavnosti letališča, ko presojajo vpliv, ki ga imajo na okolje spremembe letališke infrastrukture, da se lahko dopusti povečanje obsega dejavnosti.

      (1)  UL C 69, 24.3.2007.


title: Zadeva C-141/05: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 8. novembra 2007 – Kraljevina Španija proti Svetu Evropske unije (Ribištvo – Uredba (ES) št. 27/2005 – Razdelitev ribolovnih kvot med države članice – Akt o pristopu Kraljevine Španije – Konec prehodnega obdobja – Zahteva po relativni stabilnosti – Načelo prepovedi diskriminacije – Nove ribolovne možnosti – Dopustnost)

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 8. novembra 2007 – Kraljevina Španija proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-141/05) (1)

   (Ribištvo - Uredba (ES) št. 27/2005 - Razdelitev ribolovnih kvot med države članice - Akt o pristopu Kraljevine Španije - Konec prehodnega obdobja - Zahteva po relativni stabilnosti - Načelo prepovedi diskriminacije - Nove ribolovne možnosti - Dopustnost)
   (2007/C 315/09)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnika: E. Braquehais Conesa in M. A. Sampol Pucurull, zastopnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: F. Florindo Gijón in A. De Gregorio Merino, zastopnika)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: F. Jimeno Fernández in T. van Rijn, zastopnika)
   Predmet
   Delna razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 27/2005 z dne 22. decembra 2004 o določitvi ribolovnih možnosti za leto 2005 in s tem povezanih pogojev za nekatere staleže rib in skupine staležev rib, ki se uporabljajo v vodah Skupnosti, in za plovila Skupnosti v vodah, kjer so potrebne omejitve ulova (UL L 12, str. 1), kolikor pri dodelitvi novih ribolovnih možnosti v Severnem morju in Baltiku niso bili upoštevani interesi Španije, čeprav je konec prehodne ureditve – Diskriminacija – Uporaba člena 20(2) Uredbe Sveta (ES) št. 2371/2002 z dne 20. decembra 2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike (UL L 358, str. 59)
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Komisija Evropskih skupnosti nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 115, 14.5.2005.


title: Zadeva T-579/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 13. januarja 2015 – Istituto di vigilanza dell'urbe/Komisija (Ničnostna in odškodninska tožba — Javna naročila storitev — Postopek javnega razpisa — Opravljanje storitev varovanja in sprejema — Zavrnitev ponudbe ponudnika — Dodelitev naročila drugemu ponudniku — Tožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno brez pravne podlage)

text:
               9.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 81/20

         Sklep Splošnega sodišča z dne 13. januarja 2015 – Istituto di vigilanza dell'urbe/Komisija
   (Zadeva T-579/13) (1)

   ((Ničnostna in odškodninska tožba - Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa - Opravljanje storitev varovanja in sprejema - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Dodelitev naročila drugemu ponudniku - Tožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno brez pravne podlage))
   (2015/C 081/26)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Istituto di vigilanza dell'urbe SpA (Rim, Italija) (zastopnika: D. Dodaro in S. Cianciullo, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Cappelletti in F. Moro, zastopnika)

      Predmet

   Prvič, predlog za razglasitev ničnosti sklepa Komisije o zavrnitvi ponudbe tožeče stranke v okviru razpisa, objavljenega v dodatku k Uradnemu listu Evropske unije (UL 2013/S 101-172120), in o oddaji sklopa št. I v zvezi z opravljanjem storitev varovanja in sprejema drugemu ponudniku, ter vsakega predhodnega, povezanega in poznejšega akta, vključno s pogodbo, sklenjeno z izbranim ponudnikom, in drugič, odškodninski zahtevek za škodo, ki je tožeči stranki nastala zaradi dodelitve naročila izbranemu ponudniku.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Istituto di vigilanza dell’urbe SpA v skladu s predlogom Evropske komisije poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je ta priglasila, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 377, 21.12.2013.


title: Zadeva T-188/08: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 9. julija 2009 – infeurope proti Komisiji ( Tožba zaradi nedelovanja, ničnostna tožba in odškodninska tožba — Javna naročila storitev — Javni razpis za opravljanje svetovalnih, revizijskih ter izobraževalnih storitev za UUNT — Pritožba pri Komisiji v upravnem postopku — Odločba zaradi molka in zavrnitev Komisije — Nove trditve — Povezava med tožbo zaradi nedelovanja in odškodninsko tožbo — Očitna nedopustnost )

text:
               26.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 233/16

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 9. julija 2009 – infeurope proti Komisiji
   (Zadeva T-188/08) (1)

   („Tožba zaradi nedelovanja, ničnostna tožba in odškodninska tožba - Javna naročila storitev - Javni razpis za opravljanje svetovalnih, revizijskih ter izobraževalnih storitev za UUNT - Pritožba pri Komisiji v upravnem postopku - Odločba zaradi molka in zavrnitev Komisije - Nove trditve - Povezava med tožbo zaradi nedelovanja in odškodninsko tožbo - Očitna nedopustnost“)
   2009/C 233/28
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: infeurope (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: O. Mader, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: N. Bambara in E. Manhaeve, zastopnika)

      Predmet

   Prvič, zahtevek za ugotovitev nedelovanja Komisije, ker je ravnala nezakonito, ko po postopku javnega razpisa AO/026/06 Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) za opravljanje svetovalnih, revizijskih ter izobraževalnih storitev ni razglasila ničnosti odločbe o sklenitvi okvirnih pogodb in ko je odločila, da ne prekine posebnih sporazumov, sklenjenih na podlagi okvirnih pogodb, ter, podredno, zahtevek za razglasitev ničnosti domnevne odločbe zaradi molka, +s katero je Komisija zavrgla pritožbo tožeče stranke z dne 13. decembra 2007, vloženo v okviru upravnega postopka in navedenega postopka javnega razpisa, in, drugič, odškodninski zahtevek za povračilo škode, ki jo je domnevno ta utrpela zaradi domnevnega nezakonitega nedelovanja Komisije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               infeurope se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 171, 5.7.2008.


title: Zadeva T-468/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. aprila 2014 – Tisza Erőmű proti Komisiji (Državne pomoči — Pomoči, ki so jih madžarski organi dodelili nekaterim proizvajalcem električne energije — Sporazumi o nakupu električne energije, sklenjeni med javnim podjetjem in nekaterimi proizvajalci električne energije — Odločba s katero je pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in odrejena pridobitev njenega vračila — Obveznost obrazložitve — Pojem državna pomoč — Prednost — Selektivnost — Državni viri — Pripis državi — Vplivanje na trgovino med državami članicami — Pravica do obrambe — Pravna varnost — Legitimno pričakovanje — Enako obravnavanje — Sorazmernost — Prekoračitev pooblastil — Člen 10 Pogodbe o energetski listini)

text:
               24.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 30. aprila 2014 – Tisza Erőmű proti Komisiji
   (Zadeva T-468/08) (1)

   ((Državne pomoči - Pomoči, ki so jih madžarski organi dodelili nekaterim proizvajalcem električne energije - Sporazumi o nakupu električne energije, sklenjeni med javnim podjetjem in nekaterimi proizvajalci električne energije - Odločba s katero je pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in odrejena pridobitev njenega vračila - Obveznost obrazložitve - Pojem državna pomoč - Prednost - Selektivnost - Državni viri - Pripis državi - Vplivanje na trgovino med državami članicami - Pravica do obrambe - Pravna varnost - Legitimno pričakovanje - Enako obravnavanje - Sorazmernost - Prekoračitev pooblastil - Člen 10 Pogodbe o energetski listini))
   2014/C 194/23
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Tisza Erőmű kft, prej AES-Tisza Erőmű kft (Tiszaújváros, Madžarska) (zastopnika: sprva T. Ottervanger in E. Henny, nato T. Ottervanger, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Flynn, N. Khan in K. Talabér Ritz, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 4. junija 2008 o državni pomoči C 41/05, ki jo je Madžarska dodelila v obliki sporazumov o nakupu električne energije (2009/609/ES) (UL 2009, L 225, str. 53).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Tisza Erőmű kft nosi stroške, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 6, 10.1.2009.


title: Zadeva C-526/08: Tožba, vložena 2. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/31

         Tožba, vložena 2. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-526/08)
   (2009/C 44/51)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: S. Pardo Quintillán in N. von Lingen, zastopnika)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za popoln in pravilen prenos členov 4 in 5, v povezavi s prilogo II A(1) in prilogo III 1(1), prilogo II A(5) in prilogo III 1(2), prilogo II A(2) in prilogo II A(6) Direktive Sveta z dne 12. decembra 1991, o varstvu voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov (1), ni izpolnilo obveznosti na podlagi te direktive;

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija v podporo svoji tožbi navaja štiri očitke.
   S prvim očitkom Komisija toženi stranki očita, da ni spoštovala načinov in obdobij trosenja, kot so določeni v direktivi. Medtem ko naj bi se prepoved trosenja v nekaterih obdobjih nanašala tako na organska kot mineralna gnojila, so v luksemburški ureditvi omenjena le organska gnojila. Poleg tega naj bi se prepoved trosenja gnojil v nekaterih obdobjih nanašala na vse kmetijske površine, vključno s travniki, ki so med nacionalnimi ukrepi za prenos izpuščeni. Tožeča stranka tudi trdi, da bi morala nacionalna zakonodaja zelo podrobno opredeliti tiste okoliščine, ki so lahko razlog za izjemo od prepovedi trosenja, ker tega direktiva ne predvideva.
   Z drugim očitkom tožeča stranka trdi, da v nacionalni zakonodaji niso določene zahteve glede minimalne zmogljivosti skladiščenja za vse instalacije, ampak so omenjene le nove in modernizirane instalacije. Tak prenos naj ne bi bil v skladu z direktivo, ker obstoječe instalacije pomenijo tudi tveganje onesnaževanja. V nacionalni zakonodaji bi morale biti torej določene minimalne zmogljivosti skladiščenja za vse instalacije.
   S tretjim očitkom Komisija trdi, da bi morala nacionalna zakonodaja vključevati vsa gnojila v okviru prepovedi vnosa gnojil v tla na strmih pobočjih in to ne le gnojil organskega izvora.
   S četrtim očitkom se toženi stranki očita, da ni sprejela zadostnih ukrepov glede tehnike trosenja, predvsem kot zagotovilo enotnega in učinkovitega vnosa gnojil.

      (1)  UL L 375, str. 1.


title: Zadeva T-297/11: Tožba, vložena 10. junija 2011 – Buzzi Unicem proti Komisiji

text:
               30.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/28

         Tožba, vložena 10. junija 2011 – Buzzi Unicem proti Komisiji
   (Zadeva T-297/11)
   2011/C 226/56
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Buzzi Unicem SpA (Casale Monferrato, Italija) (zastopnika: C. Osti in A. Prastaro, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za ničen izpodbijani sklep v celoti zaradi neobstoja obrazložitve ali pomanjkljive obrazložitve in zato kršitve pravice tožeče stranke do obrambe ter načela dobrega upravljanja;

               —

               razglasi za ničen izpodbijani sklep v celoti zaradi prekoračitve ali zlorabe pooblastil s posledično prevalitvijo dokaznega bremena;

               —

               razglasi za ničen izpodbijani sklep v celoti ali delno zaradi prekoračitve pooblastil, ki jih ima Komisija na podlagi člena 18 Uredbe št. 1/2003, kršitve načel sorazmernosti in dobrega upravljanja, in neobstoja kontradiktornosti v nasprotju z dobro prakso Komisije;

               —

               Komisiji v vsakem primeru naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: neobstoj obrazložitve oziroma pomanjkljiva obrazložitev, kršitev pravice do obrambe, kršitev načela dobrega upravljanja

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da je z izpodbijanim sklepom kršena obveznost obrazložitve, ki jo ima Komisija, in pravica tožeče stranke do obrambe, ker v njem niso navedeni oziroma so zelo pomanjkljivo navedeni podatki o predmetu in namenu preiskave.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: prekoračitev in zloraba pooblastil ter prevalitev dokaznega bremena

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da je Komisija prekoračila in zlorabila pooblastila, ker bi morala zahteva za posredovanje podatkov služiti preverjanju indicev, ki jih Komisija že ima, in ne uvedbi popolne zbirke podatkov o trgu ob neobstoju indicev. S tem je kršeno tudi načelo domneve nedolžnosti s prevalitvijo dokaznega bremena.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: prekoračitev pooblastil glede določb člena 18 Uredbe št. 1/2003

                           —

                           Tožeča stranka meni, da je Komisija glede na vrsto zahtev prekoračila pooblastila iz člena 18, po katerem lahko Komisija zahteva le potrebne podatke glede dejstev, ki jih podjetje lahko pozna, in zahteva posredovanje dokumentov, ki jih podjetje ima.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti, prekoračitev pooblastil glede na člen 18

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da je z izpodbijanim sklepom prekoračen okvir potreb, določen v členu 18, in kršeno načelo sorazmernosti, ker niso bili izbrani ukrepi, ki bi bili za podjetje najmanj neugodni, ali ker so zahteve za tožečo stranko pretirano drage.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev dobre prakse Komisije in načela dobrega upravljanja

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila svojo dobro prakso, ker je od tožeče stranke najprej zahtevala, naj poda pripombe na osnutek izpodbijanega sklepa, nato pa teh pripomb nikakor ni upoštevala, tudi glede na to, da se izpodbijani sklep zelo razlikuje od osnutka. Poleg tega trdi, da stalne spremembe zahtev kažejo na jasen dokaz o neskrbnosti, s katero je ravnala Komisija v nasprotju z načelom dobrega upravljanja.


title: Zadeva C-427/07: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. julija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Irski (Neizpolnitev obveznosti države — Presoja vplivov projektov na okolje — Direktiva 85/337/EGS — Dostop do sodišč — Direktiva 2003/35/ES)

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/3

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. julija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Irski
   (Zadeva C-427/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Presoja vplivov projektov na okolje - Direktiva 85/337/EGS - Dostop do sodišč - Direktiva 2003/35/ES)
   2009/C 220/04
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: D. Recchia, P. Oliver in J.-B. Laignelot, zastopniki)

      Tožena stranka: Irska (zastopniki: D. O'Hagan, zastopnik, M. Collins SC, D. McGrath, BL)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države — Kršitev členov 2(1) ter 4(2), (3) in (4) Direktive Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 175, str. 40) — Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev s členoma 3 in 4 Direktive 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč (UL L 156, str. 17).

      Izrek

               1)

               Irska,

                           —

                           s tem da v skladu s členoma 2(1) in 4, od (2) do (4) Direktive Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1995 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997, ni sprejela vseh potrebnih predpisov za zagotovitev, da so v skladu s členi od 5 do 10 te spremenjene direktive projekti, ki bodo verjetno pomembno vplivali na okolje v kategoriji gradnje cest iz točke 10(e) Priloge II k Direktivi 85/337, kot je bila spremenjena z Direktivo 97/11, pred izdajo soglasja predmet zahteve za izdajo soglasja za izvedbo in presojo njihovih vplivov, in

                           —

                           s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev s členoma 3, od (3) do (7), in 4, od (2) do (4), Direktive 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi Direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč, in da o nekaterih od teh določb ni obvestila Komisije Evropskih skupnosti,

                           —

                           ni izpolnila obveznosti iz Direktive 85/337, kot je bila spremenjena z Direktivo 97/11, in iz člena 6 Direktive 2003/35.

               2)

               Tožba se v preostalem zavrne.

               3)

               Komisija Evropskih skupnosti in Irska nosita vsaka svoje stroške.

      (1)  UL C 269, 10.11.2007.


title: Zadeva C-525/12: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 11. septembra 2014  – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji (Neizpolnitev obveznosti države — Okolje — Direktiva 2000/60/ES — Okvir za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike — Povračilo stroškov storitev za rabo vode — Pojem „storitve za rabo vode“ )

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/5

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 11. septembra 2014 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-525/12) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Okolje - Direktiva 2000/60/ES - Okvir za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike - Povračilo stroškov storitev za rabo vode - Pojem „storitve za rabo vode“))
   2014/C 409/05
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: E. Manhaeve in G. Wilms, agenta)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: T. Henze in J. Möller, agenta)

      Intervenientke v podporo toženi stranki: Kraljevina Danska (zastopnici: M. Wolff in V. Pasternak Jørgensen, agentki), Madžarska (zastopnika: M. Z. Fehér in K. Szíjjártó, agenta), Republika Avstrija (zastopnica: C. Pesendorfer, agentka), Republika Finska (zastopnika: J. Heliskoski in H. Leppo, agenta), Kraljevina Švedska (zastopnice: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson in S. Johannesson, agentke), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: S. Behzadi-Spencer in J. Beeko, agentki, skupaj z M. G. Facenno, barristerjem)

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Kraljevina Danska, Madžarska, Republika Avstrija, Republika Finska, Kraljevina Švedska in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 26, 26.1.2013.


title: Zadeva C-462/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Polymeles Protodikeio Athinon (Grčija) 6. avgusta 2013 – Warner-Lambert Company LLC in Pfizer Ellas AE proti Minerva Farmakeftikis AE

text:
               15.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Polymeles Protodikeio Athinon (Grčija) 6. avgusta 2013 – Warner-Lambert Company LLC in Pfizer Ellas AE proti Minerva Farmakeftikis AE
   (Zadeva C-462/13)
   2014/C 78/03
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Polymeles Protodikeio Athinon

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Warner-Lambert Company LLC in Pfizer Ellas AE

      Tožena stranka: Minerva Farmakeftikis AE
   Sodišče (tretji senat) je odločilo z obrazloženim sklepom z dne 30. januarja 2014.


title: Zadeva T-45/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. marca 2015 – Rose Vision et Seseña/Komisija (Arbitražna klavzula — Sedmi okvirni program za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007 – 2013) — Sporazumi o dodelitvi sredstev za projekte FIRST, FutureNEM in sISI — Ničnostna tožba in odškodninski zahtevek — Sprememba tožbe — Dopustnost — Začasna ustavitev plačil — Rok za predložitev poročila o reviziji — Posredovanje informacij tretjim osebam)

text:
               20.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 127/22

         Sodba Splošnega sodišča z dne 5. marca 2015 – Rose Vision et Seseña/Komisija
   (Zadeva T-45/13) (1)

   ((Arbitražna klavzula - Sedmi okvirni program za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007 – 2013) - Sporazumi o dodelitvi sredstev za projekte FIRST, FutureNEM in sISI - Ničnostna tožba in odškodninski zahtevek - Sprememba tožbe - Dopustnost - Začasna ustavitev plačil - Rok za predložitev poročila o reviziji - Posredovanje informacij tretjim osebam))
   (2015/C 127/29)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Rose Vision, SL (Seseña, Španija); in Julián Seseña (Pozuelo de Alarcón, Španija) (zastopnika: M. Muñiz Bernuy in A. Alonso Villa, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: R. Lyal in A. Sauka, zastopnika, skupaj z J. Rivas Andrés in X. M. García García, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti dopisa Komisije, na podlagi katerega je ta začasno ustavila izplačila v okviru sporazuma o dodelitvi sredstev št. 246910 v zvezi s projektom FutureNEM, in finančne revizije 11 INFS 025, na podlagi katere je sprejela navedeni akt, in odškodninski zahtevek za povrnitev škode, ki naj bi nastala tožečim strankam zaradi ravnanja Komisije, in sicer v znesku 5 8 54  264 EUR, brez poseganja v škodo, ki bi lahko bila ocenjena v okviru tega postopka, in obresti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Rose Vision, SL in Julián Seseña se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 178, 22.6.2013.