title: Ukrepanje EU na področju iskanja in črpanja nafte v Evropi Resolucija Evropskega parlamenta z dne 7. oktobra 2010 o ukrepanju EU na področju iskanja in črpanja nafte v Evropi

text:
               20.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               CE 371/10

         Četrtek, 7. oktober 2010Ukrepanje EU na področju iskanja in črpanja nafte v Evropi
   P7_TA(2010)0352
   Resolucija Evropskega parlamenta z dne 7. oktobra 2010 o ukrepanju EU na področju iskanja in črpanja nafte v Evropi
   2011/C 371 E/03

      Evropski parlament,
   ob upoštevanju členov 11 in 191 Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju konvencije ZN o biološki raznovrstnosti,
   ob upoštevanju omrežja Natura 2000, ki je bilo ustanovljeno z Direktivo Sveta št. 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (direktiva o habitatih) (1), ter Direktive 2008/56/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju politike morskega okolja (okvirna direktiva o morski strategiji) (2) kot prvenstvenega ukrepa za zaščito evropske biotske raznovrstnosti morja,
   ob upoštevanju ciljev in zahtev za doseganje ugodnega in dobrega okoljskega statusa v evropskih obalnih in morskih vodah, kakor je določeno v Direktivi 2000/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike (okvirna direktiva o vodah) (3) in v okvirni direktivi o morski strategiji,
   ob upoštevanju akcijskega načrta EU o biotski raznovrstnosti (4),
   ob upoštevanju razlitja nafte zaradi nesreče na ploščadi Deepwater Horizon v Mehiškem zalivu,
   ob upoštevanju stanja naftnih ploščadi v vodah Evropske unije,
   ob upoštevanju vprašanj za Svet in Komisijo z dne 7. septembra 2010 o ukrepanju EU na področju iskanja in črpanja nafte v Evropi (O-0122/2010 – B7-0470/2010, O-0123/2010 – B7-0551/2010,
   ob upoštevanju člena 115(5) in člena 110(2) svojega poslovnika,

               A.

               ker morajo EU in države članice ob nesreči zaradi razlitja nafte na ploščadi Deepwater Horizon v Mehiškem zalivu nujno preučiti vse vidike črpanja in iskanja nafte v Evropski uniji ter nato izvesti ustrezne korake, da bi zagotovile, da se takšna ekološka nesreča ne bo zgodila v vodah Evropske unije,

               B.

               ker so najvišje stopnje previdnosti, varovanja okolja, varnosti in zaščite za delovanje na področju nafte v Evropi načela bistvenega pomena, ki morajo biti podlaga vsem ukrepom EU na tem področju,

               C.

               ker se večina črpanja in iskanja nafte odvija v vodah Severnega morja,

               D.

               ker vode EU mejijo tudi na države, ki niso del Evropske unije in za katere ne velja zakonodaja EU o obvezni skladnosti s predpisi, ki urejajo odgovornost in sanacijo škode,

               E.

               ker se vlaga prizadevanje za razširitev vrtanja in iskanja nafte na globlje in bolj oddaljene dele morja, kar je povezano z večjimi tveganji glede upravljanja in spremljanja operacij,

               1.

               izraža solidarnost z žrtvami razlitja nafte zaradi nesreče na ploščadi Deepwater Horizon in poziva Evropsko unijo, naj ponudi tehnične nasvete in podporo ter se tako odzove na nesrečo;

               2.

               priznava, da lahko pridobivanje nafte in plina na morju v Evropi še naprej pomembno prispeva k zanesljivi preskrbi v EU in dobrim varnostnim standardom industrije v Evropi;

               3.

               priznava, da je treba nujno sprejeti skupni evropski čezmejni sistem za preprečevanje razlitja nafte in odziv nanj;

               4.

               poziva Komisijo, naj do konca leta predloži poročilo o oceni stopnje onesnaženosti okolja in bioloških razmerah v Mehiškem zalivu;

               5.

               poziva Komisijo, naj pozorno spremlja rezultate preiskav ameriških pristojnih organov o človeških, naravnih in tehnoloških dejavnikih, ki so pripeljali do nesreče v Mehiškem zalivu, ter tako omogoči, da bodo sprejeti vsi sklepi, ki so potrebni zato, da bi preprečili takšne dogodke na priobalnih naftnih ploščadih v morskih in priobalnih vodah EU;

               6.

               poziva Komisijo, naj pripravi stroge politike za preprečevanje nesreč na naftnih ploščadih za vso EU in razširi področje uporabe direktive SEVESO II (5) na naftne ploščadi;

               7.

               poziva Komisijo, naj zlasti prouči zmogljivosti EU za takojšne posredovanje ob nesrečah na objektih v priobalnem pasu in skupaj z državami članicami razvije evropski akcijski načrt; ugotavlja, da je treba arktičnemu območju zaradi krhkosti in pomembnega vpliva na blažitev podnebnih sprememb nameniti posebno pozornost; poleg tega ugotavlja, da je treba upoštevati območja Sredozemskega, Baltskega in Severnega morja;

               8.

               pozdravlja, da Komisija izvaja preizkuse vzdržljivosti naftnih vrtin v vodah EU; jo poziva, naj opredeli vse vrzeli in pomanjkljivosti v regulativnem okviru na ravni EU ter naj Parlamentu čim prej posreduje svojo analizo;

               9.

               poziva Komisijo, naj pregleda zlasti veljavno zakonodajo, po kateri imetniki dovolilnic za črpanje nafte v priobalnem pasu lahko objekte oddajo v zakup tretjim osebam, da se zagotovi, da bo v poznejših pravdnih postopkih lažje oceniti odgovornost za nastalo škodo za človeška življenja in okolje, ki jo povzročijo naravne in druge nesreče na naftnih ploščadih v priobalnem pasu;

               10.

               odločno poziva Komisijo, naj po pregledu regulativnega okvira Parlamentu čim prej posreduje zakonodajne predloge, za katere meni, da so nujni za odpravo ugotovljenih vrzeli v ureditvenem režimu, ki se uporablja za črpanje in iskanje nafte ter za druge oblike izkoriščanja morskega dna v EU (na primer direktiva o okoljski odgovornosti (6), direktiva SEVESO II in ostala evropska zakonodaja);

               11.

               meni, da veljavna zakonodaja, ki obravnava okoljsko škodo, vsebuje nekaj pomembnih vrzeli na to temo, zato poziva Komisijo, naj razmisli o reviziji vsebine in širitvi področja uporabe veljavne zakonodaje EU (vključno z direktivo o okoljski odgovornosti, direktivo SEVESO II ter ukrepi, ki obsegajo paket Erika in tretji paket pomorske varnosti) in/ali uvedbi nove zakonodaje, če je to potrebno, da se upoštevajo vsa tveganja zaradi črpanja nafte v priobalnem pasu in okrepijo pravila glede odgovornosti v primerih nesreč, povezanih z nafto;

               12.

               ugotavlja, da ni kompenzacijskega sklada za primere nesreč, povezanih z nafto, in poziva Komisijo, naj v direktivo o okoljski odgovornosti vključi določbe o obvezni finančni varnosti;

               13.

               poziva Komisijo, naj v direktivi o okoljski odgovornosti zniža škodni prag in v njeno področje uporabe vključi škodo, povzročeno morskim vodam;

               14.

               poziva Komisijo, naj pri sedanjem pregledu direktive o presoji vplivov na okolje (7) zagotovi, da bo presoja obvezna za vse dejavnosti, povezane z morskim dnom, da bodo presoje vplivov na okolje kakovostne in da preveč tveganih dejavnosti, kot je vrtanje v morsko dno, ne bo dovoljeno izvajati, če se bo na podlagi presoje vplivov na okolje izkazalo, da tveganj ni mogoče v zadostni meri ublažiti;

               15.

               meni tudi, da morajo vsi zakonodajni predlogi zagotoviti celosten pravni okvir, ki:

                           —

                           v največji možni meri preprečuje, da bi potencialno nevarne aktivnosti na morskem dnu povzročile škodo v morskem in priobalnem okolju;

                           —

                           zagotavlja, da je za kakršno koli škodo, povzročeno zaradi teh aktivnosti, vključno s škodo, prizadejano celinskemu in morskemu okolju ter globalnemu podnebju, v celoti odgovoren onesnaževalec;

                           —

                           zagotavlja zaščito evropske biotske raznovrstnosti morskega in obalnega okolja;

                           —

                           zagotavlja, da pred načrtovanjem kakršne koli gospodarske dejavnosti neodvisni izvedenci opravijo presojo vplivov na okolje;

               16.

               poziva Komisijo, naj predlaga zakonodajo, s katero bi zagotovili, da bodo na vseh naftnih ploščadih in vrtinah EU in tretjih držav, od roba Atlantskega oceana do Črnega morja veljali enako visoki varnostni standardi; poziva Komisijo in države članice, naj si z Mednarodno pomorsko organizacijo (IMO) prizadevajo za izboljšanje mednarodnih varnostnih in nadzornih pravil ter standardov;

               17.

               poziva Komisijo, naj prouči možnosti vzpostavitve učinkovitega sistema za nadzor nadzornikov, in poziva k zgodnji krepitvi inšpekcijskih metod ter obveznih minimalnih varnostnih pravil v EU;

               18.

               poziva Komisijo, naj zagotovi, da se bodo vse določbe direktiv o presoji vplivov na okolje, o strateški okoljski presoji (8) in o habitatih, ki se nanašajo na presojo vplivov naftnih ploščadi na okolje, enotno uporabljale v vseh državah članicah;

               19.

               meni, da bi moral biti mandat Evropske agencije za pomorsko varnost (EMSA) s plovil razširjen tudi na objekte na morju, poziva, naj se prenosu takšnih novih nalog prilagodi tudi proračun agencije EMSA in število zaposlenih;

               20.

               poziva Komisijo, naj objavi letno poročilo, ki ga je pripravila v sodelovanju s pristojnimi organi držav članic in neodvisnimi strokovnjaki, da bi ocenili tehnično varnost in zaščito objektov in naftnih ploščadi v priobalnem pasu, ki obratujejo v morskih in priobalnih vodah EU;

               21.

               verjame, da je izjemno pomembno, da Komisija prouči vsa vprašanja financ in odgovornosti, ki so povezana z iskanjem na morju v EU, če je potrebno z uvedbo obveznega zavarovanja na celotnem področju EU ali drugih primernih instrumentov, kot je na primer ustanovitev posebnega Evropskega sklada, ki bi ga vzdrževali z obveznimi prispevki upravljavcev objektov na morju; meni, da morajo ti instrumenti popolnoma upoštevati odgovornost takšnih upravljavcev, zagotoviti zahteve po zadostnem zavarovanju upravljavcev ali druga finančna jamstva za obnovo in povračilo povzročene okoljske škode ter nudila dodatna finančna zagotovila, na primer v obliki skladov za obnovo in poplačilo škod v primerih, kjer upravljavec nima zadostnih finančnih zagotovil;

               22.

               poziva Komisijo, naj razmisli zlasti o obveznih zavarovalniških shemah na celotnem področju EU, ki bi bile oblikovane za izplačilo odškodnine prizadetim podjetjem v primeru razlitja;

               23.

               odločno poziva Komisijo, naj ob upoštevanju veljavnih mednarodnih in nacionalnih pravil na tem področju preuči razgradnjo obstoječe vrtalne infrastrukture in, če je potrebno, z zakonodajo razjasni odgovornosti upravljavcev, da bi zagotovili varno odstranitev in odgovornost za kakršno koli okoljsko škodo, ki nastane zaradi razgradnje infrastrukture na morju, in morebitno okoljsko škodo zaradi objektov na morju ali vrtin po njihovi razgradnji;

               24.

               poziva Komisijo, naj uvede strog obvezen okvir za razkritje podatkov s strani podjetij o okoljskih, družbenih in upravnih praksah in razmisli o ukrepih za povečanje sodelovanja institucionalnih vlagateljev s podjetji pri naložbenih tveganjih, povezanih s slabo okoljsko prakso;

               25.

               je seznanjen s poročilom, ki ga je o delovnih pogojih na Severnem morju pripravil britanski izvršilni organ za zdravje in varnost in iz katerega je razvidno, da sta se stopnji smrtnih in hudih poškodb v preteklem letu podvojili; poziva Komisijo, naj preuči te navedbe in sprejme ukrepe za zagotovitev visoke ravni zdravja in varnosti za osebe, ki delajo v sektorju vrtanja na morju;

               26.

               poziva Komisijo, naj bo dejavna pri zagotavljanju, da so dejavnosti tretjih držav in projekti pridobivanja nafte čim bolj skladni s strogimi okoljevarstvenimi standardi, in naj zagotovi posebne mehanizme za povračilo kakršne koli škode, ki bi nastala zaradi projektov pridobivanja nafte na morju, ki jih na mejah EU izvajajo tretje države;

               27.

               naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji ter vladam in parlamentom držav članic.

      (1)  UL L 206, 22.7.1992, str. 7.

      (2)  UL L 164, 25.6.2008, str. 19.

      (3)  UL L 327, 22.12.2000, str. 1.

      (4)  SEC(2006)0607 in (2006)0621.

      (5)  Direktiva 2003/105/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2003 o spremembi Direktive Sveta 96/82/ES o obvladovanju nevarnosti večjih nesreč, v katere so vključene nevarne snovi (UL L 345, 31.12.2003, str. 97).

      (6)  Direktiva 2004/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode (UL L 143, 30.4.2004, str. 56).

      (7)  Direktiva 85/337/EGS, kakor je bila spremenjena.

      (8)  Direktiva 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje (UL L 197, 21.7.2001, str. 30).


title: Sodba Sodišča z dne 15. julija 2015 v zadevi E-1/15 – Nadzorni organ Efte proti Islandiji (Neizpolnitev obveznosti države EGP/Efte – Neizvajanje – Direktiva Komisije 2010/26/EU o spremembi Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 97/68/ES o približevanju zakonodaje držav članic o ukrepih proti plinastim in trdnim onesnaževalom iz motorjev z notranjim zgorevanjem, namenjenih za vgradnjo v necestno mobilno mehanizacijo)

text:
               7.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 3/5

         SODBA SODIŠČA
   z dne 15. julija 2015
   v zadevi E-1/15
   Nadzorni organ Efte proti Islandiji
   (Neizpolnitev obveznosti države EGP/Efte – Neizvajanje – Direktiva Komisije 2010/26/EU o spremembi Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 97/68/ES o približevanju zakonodaje držav članic o ukrepih proti plinastim in trdnim onesnaževalom iz motorjev z notranjim zgorevanjem, namenjenih za vgradnjo v necestno mobilno mehanizacijo)
   (2016/C 3/06)
   V zadevi E-1/15, Nadzorni organ Efte proti Islandiji – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za izvajanje akta iz sedme alinee točke 1a poglavja XXIV Priloge II k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva Komisije 2010/26/EU z dne 31. marca 2010 o spremembi Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 97/68/ES o približevanju zakonodaje držav članic o ukrepih proti plinastim in trdnim onesnaževalom iz motorjev z notranjim zgorevanjem, namenjenih za vgradnjo v necestno mobilno mehanizacijo), kakor je bil Sporazumu EGP prilagojen s Protokolom št. 1 k Sporazumu EGP in s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 76/2013 z dne 3. maja 2013, in/ali o sprejetju teh ukrepov ni uradno obvestila Nadzornega organa Efte, ni izpolnila svojih obveznosti iz akta in iz člena 7 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen in Páll Hreinsson (sodnik poročevalec), 15. julija 2015 izdalo sodbo,
   katere izrek se glasi:

               1.

               Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov za izvajanje akta iz sedme alinee točke 1a poglavja XXIV Priloge II k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva Komisije 2010/26/EU z dne 31. marca 2010 o spremembi Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 97/68/ES o približevanju zakonodaje držav članic o ukrepih proti plinastim in trdnim onesnaževalom iz motorjev z notranjim zgorevanjem, namenjenih za vgradnjo v necestno mobilno mehanizacijo), kakor je bil Sporazumu prilagojen s Protokolom 1 k Sporazumu in Sklepom Skupnega odbora EGP št. 76/2013 z dne 3. maja 2013, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta in člena 7 Sporazuma EGP.

               2.

               Islandiji se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva T-537/12: Tožba, vložena 12. decembra 2012 – Zafeiropoulos proti Evropskemu centru za razvoj poklicnega usposabljanja (Cedefop)

text:
               16.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/19

         Tožba, vložena 12. decembra 2012 – Zafeiropoulos proti Evropskemu centru za razvoj poklicnega usposabljanja (Cedefop)
   (Zadeva T-537/12)
   2013/C 46/36
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Panteleimon Zafeiropoulos (Solun, Grčija) (zastopnik: M. Kontogiorgos, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski center za razvoj poklicnega usposabljanja

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbo razglasi za dopustno;

               —

               odločbo komisije za ocenjevanje Cedefop o zavrnitvi ponudbe, ki jo je dala tožeča stranka v okviru javnega razpisa v omejenem in pospešenem postopku za oddajo javnega naročila „Opravljanje zdravstvenih storitev za osebje Cedefop“ (obvestilo o javnem razpisu 2012/S115-189528) in odločbo o oddaji javnega naročila (2012/S208-341369/27.10.2012), s katero se je to naročilo oddalo nekemu pediatru, razglasi za nični;

               —

               odločbo o zavrnitvi potrdilne prošnje, ki jo je tožeča stranka poslala toženi stranki 19. novembra 2012, razglasi za nično in zadnjenavedeni naloži, da Splošnemu sodišču in tožeči stranki predloži vse dokumente o spornem postopku, tako da omogoči sodni nadzor nad zakonitostjo sporne odločbe;

               —

               Cedefop naloži, da tožeči stranki plača znesek 100 000 EUR za povrnitev škode, ki jo je utrpela zaradi aktov organov Cedefop, navedenih v tožbi; in

               —

               Cedefop naloži plačilo stroškov postopka in vseh ostalih stroškov, ki jih je tožeča stranka imela v okviru te tožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest razlogov.

               1.

               Prvič, tožeča stranka trdi, da izpodbijani akti Cedefop niso obrazloženi in kršijo pravico do obrambe in pravico tožeče stranke do učinkovitega sodnega varstva, ker iz vsebine izpodbijane odločbe o oddaji javnega naročila in iz dokumentov, predloženih po vložitvi prošnje tožeče stranke, izhaja, da ni mogoče z gotovostjo ugotoviti kakšne so bile metode ocenjevanja in razvrstitev ponudb ter da zato končna ocena nasprotne stranke, Cedefop, ni bila dovolj obrazložena v smislu člena 296 PDEU in člena 41(2) Direktive 2004/18/ES (1); tožeča stranka tudi ni bila obveščena o posebnih lastnostih in prednostih izbrane ponudbe v primerjavi z njeno. Poleg tega trdi, da ni bila obveščena o elementih, na katerih je temeljila končna ocena komisije za ocenjevanje v spornem postopku oddaje javnega naročila za opravljanje zdravstvenih storitev za osebje Cedefop, čeprav je predložila ustrezno prošnjo in potrdilno prošnjo v zvezi s tem.

               2.

               Drugič, tožeča stranka trdi, da je Cedefop napačno ugotovil dejansko stanje in kršil načeli objektivnosti in nepristranskosti, ker so ocene/obrazložitve komisije za ocenjevanje Cedefop v individualnem poročilu o oceni tožeče stranke očitno napačne, ocena tehničnih specifikacij danih ponudb pa ni objektivna.

               3.

               Tretjič, tožeča stranka trdi, da je podana kršitev bistvene določbe javnega razpisa v zvezi s tehnično zmogljivostjo ponudnikov, predvsem pa je bila kršena določba v zvezi s „tehnično zmogljivostjo“ sodelujočih, saj izbrani ponudnik nima ene od zdravniških specializacij, ki so bile zahtevane v javnem razpisu, kar pomeni, da bi moral biti ta ponudnik izključen.

               4.

               Četrtič, tožeča stranka trdi, da je bilo kršeno načelo sorazmernosti in obveznosti opredelitve meril za oddajo naročila, ki omogočajo objektivno primerjalno ocenjevanje ponudb, medtem ko je Cedefop s tem, da je kot merilo za oddajo naročila uporabljal „uspešnost razgovora“, kršil to načelo in ni izpolnil navedenih obveznosti, ker je bilo to merilo oblikovano na tako nejasen način, da sodelujoči niso imeli možnosti opredeliti optimalne zmogljivosti, ki bi jo morali imeti, da bi dosegli najvišjo možno oceno.

               5.

               Petič, tožeča stranka trdi, da izpodbijana pogodba o opravljanju storitev krši Kadrovske predpise za uradnike Evropske unije v povezavi z veljavno nacionalno ureditvijo, ker s tako pogodbo tožena stranka, Cedefop, kot subjekt javnega prava z več kot 50-imi zaposlenimi, ni izpolnila svoje obveznosti, da uporablja izključno storitve zdravnika s specializacijo iz splošne medicine.

               6.

               Šestič, tožeča stranka trdi, da je podana kršitev načela preglednosti, ker je tožena stranka Cedefop s tem, da tožeči stranki ni sporočila informacij, za katere je ta zaprosila v svoji prošnji z dne 15. oktobra 2012 in v svoji potrdilni prošnji z dne 19. novembra 2012, kršila določbo člena 100(2) Finančne uredbe št. 1605/2002 in člena 149(3) Uredbe št. 2342/200/ES zaradi neobrazložitve odločbe o zavrnitvi v smislu zgoraj navedenih določb.
               Nazadnje, tožeča stranka trdi, da je njen odškodninski zahtevek utemeljen, saj je v skladu s členom 44(1)(c) Poslovnika in so v tožbi navedeni elementi, iz katerih izhaja, da so podani pogoji za uveljavljanje nepogodbene odškodninske odgovornosti Cedefop, kot so določeni v členu 340 PDEU.

      (1)  Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev.


title: Zadeva T-436/17: Tožba, vložena 12. julija 2017 – ClientEarth in drugi/Komisija

text:
               11.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/33

         Tožba, vložena 12. julija 2017 – ClientEarth in drugi/Komisija
   (Zadeva T-436/17)
   (2017/C 300/41)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: ClientEarth (London, Združeno kraljestvo), European Environmental Bureau (EEB) (Bruselj, Belgija), The International Chemical Secretariat (Göteborg, Švedska), International POPs Elimination Network (IPEN) (Göteborg) (zastopnik: A. Jones, barrister)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               Sklep Komisije C(2017) 2914 final z dne 2. maja 2017 o zavrnitvi revizije Sklepa Komisije C(2016)5644 o avtorizaciji nekaterih uporab svinčeve sulfokromat rumene in svinčeve kromat molibdat sulfat rdeče na podlagi Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH) (UL 2006, L 396, str. 1) razglasi za ničen;

               —

               Sklep Komisije C(2016)5644 razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tožečih strank in

               —

               odredi kateri koli drug ukrep, ki je po njegovi presoji potreben.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Sklep C(2017) 2914 final vsebuje očitno napačno uporabo prava in očitne napake pri presoji v zvezi z domnevno skladnostjo vloge družbe DCC Maastricht BV za avtorizacijo v smislu členov 62 in 60(7) Uredbe REACH.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Sklep C(2017) 2914 final vsebuje očitno napačno uporabo prava in očitne napake pri presoji glede na člen 60(4) Uredbe REACH v zvezi s socialno-ekonomsko oceno.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Sklep C(2017) 2914 final vsebuje očitne napake pri presoji glede na člen 60(4) in (5) Uredbe REACH v zvezi z analizo alternativ.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Sklep C(2017) 2914 final vsebuje očitno napačno uporabo prava in očitne napake pri presoji v zvezi z uporabo načel prava Unije, vključno z obveznostjo obrazložitve in previdnostnim načelom, v okviru postopka avtorizacije na podlagi Uredbe REACH.


title: Zadeva C-219/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Milano (Italija) 16. junija 2009 — Vitra Patente AG proti High Tech Srl

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Milano (Italija) 16. junija 2009 — Vitra Patente AG proti High Tech Srl
   (Zadeva C-219/09)
   2009/C 205/40
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Milano

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vitra Patente AG

      Tožena stranka: High Tech Srl

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člena 17 in 19 Direktive št. 98/71/ES (1) razlagati tako, da lahko na podlagi zakona države članice, s katerim se notranji pravni red usklajuje z omenjeno direktivo, možnost, ki jo ima ta država članica, da samostojno določi obseg varstva in pogoje, pod katerimi se zagotavlja, zajema tudi možnost izključitve takega varstva pri modelih, pri katerih — čeprav izpolnjujejo zahteve za varstvo, ki jih določa avtorsko pravo — je bilo treba šteti, da so postali dostopni javnosti pred datumom začetka veljavnosti uskladitvene nacionalne zakonodaje, ker niso bili nikoli registrirani kot modeli ali ker je zadevna registracija takrat že potekla?

               2)

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je treba člena 17 in 19 Direktive št. 98/71/ES razlagati tako, da lahko možnost, ki jo ima država članica, da samostojno določi obseg varstva in pogoje, pod katerimi se zagotavlja, zajema tudi možnost izključitve takega varstva v primerih, ko je tretja oseba brez dovoljenja imetnika avtorske pravice na modelih v državi že proizvedla in tržila proizvode, izdelane v skladu s temi modeli, ki so bili dostopni javnosti pred datumom začetka veljavnosti uskladitvene nacionalne zakonodaje?

               3)

               Če je odgovor na prvo in drugo vprašanje nikalen, ali je treba člena 17 in 19 Direktive št. 98/71/ES razlagati tako, da lahko možnost, ki jo ima država članica, da samostojno določi obseg varstva in pogoje, pod katerimi se zagotavlja, zajema tudi možnost izključitve takega varstva v primerih, ko je tretja oseba brez dovoljenja imetnika avtorske pravice na modelih v državi že proizvedla in tržila proizvode, izdelane v skladu s temi modeli, če je taka izključitev določena za daljše obdobje (deset let)?

      (1)  UL L 289, str. 28.


title: Zadeva T-284/14: Tožba, vložena 5. maja 2014 – Dyckerhoff Polska sp. z o.o. proti Komisiji

text:
               28.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/20

         Tožba, vložena 5. maja 2014 – Dyckerhoff Polska sp. z o.o. proti Komisiji
   (Zadeva T-284/14)
   2014/C 245/27
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Dyckerhoff Polska sp. z o.o. (Nowiny, Poljska) (zastopnik: pravni svetovalec [radca prawny] K. Kowalczyk)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničnega razglasi Sklep Komisije z dne 5. septembra 2013 v zvezi z nacionalnimi izvedbenimi ukrepi za prehodno brezplačno dodeljevanje pravic do emisije toplogrednih plinov v skladu s členom 11(3) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 240, str. 27).

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog:

                           —

                           nezdružljivost sprejetega sklepa s pravom Unije, zlasti Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 ter Sklepom Komisije 2010/2/EU z dne 24. decembra 2009.

               2.

               Drugi tožbeni razlog:

                           —

                           kršitev načela enakega obravnavanja, ker je bil za vse sektorje določen medsektorski korekcijski faktor v isti višini, ne da bi se upoštevalo okoliščino, da je treba sektorje, za katere se domneva, da so bili izpostavljeni povečanemu tveganju kopičenja emisij CO2, med drugimi sektor za proizvodnjo cement, drugače obravnavati kot sektorje, ki niso izpostavljeni tovrstnemu občutnemu tveganju;
                           in kršitev načela sorazmernosti.

               3.

               Tretji tožbeni razlog:

                           —

                           v skladu s členom 277 PDEU: neuporaba člena 10a(5) Direktive 2003/87/ES in člena 15(3) Sklepa Komisije 2011/278/EU, na katerih temelji izpodbijani sklep, kolikor je mogoče uporaba teh predpisov, ne da se upošteva člen 10a od (12) do (18) Direktive Komisije 2003/87ES, člen 16 Sklepa Komisije 2011/278/EU in Sklep Komisije 2010/2/EU, ki potrjujejo nujnost posebnega obravnavanja v sektorjih in podsektorjih, za katere se domneva, da so izpostavljeni bistvenemu tveganju kopičenja emisij CO2, kot tudi neobstoj možnosti ugotovitve obstoja medsektorskega korekcijskega faktorja za vse sektorje, s strani Evropske komisije.


title: Zadeva C-573/13: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 15. januarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband eV (Predhodno odločanje – Uredba (ES) št. 1008/2008 – Zračni prevozi – Člen 23(1), drugi stavek – Preglednost cen – Elektronski sistem za nakup vozovnic – Letalske prevoznine – Vedno navedena končna cena)

text:
               2.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/6

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 15. januarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband eV
      (Zadeva C-573/13) (1)

      (Predhodno odločanje - Uredba (ES) št. 1008/2008 - Zračni prevozi - Člen 23(1), drugi stavek - Preglednost cen - Elektronski sistem za nakup vozovnic - Letalske prevoznine - Vedno navedena končna cena)
      (2015/C 073/08)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesgerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG

         Tožena stranka: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband eV

         Izrek

                  1.

                  Člen 23(1), drugi stavek, Uredbe (ES) št. 1008/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. septembra 2008 o skupnih pravilih za opravljanje zračnih prevozov v Skupnosti je treba razlagati tako, da mora biti v okviru elektronskega sistema za nakup vozovnic, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, končna cena za plačilo navedena pri vsakem prikazu cen zračnih prevozov, vključno s prvim prikazom.

                  2.

                  Člen 23(1), drugi stavek, Uredbe št. 1008/2008 je treba razlagati tako, da mora biti v okviru elektronskega sistema za nakup vozovnic, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, končna cena za plačilo navedena za vsak zračni prevoz, katerega cena je prikazana, in ne le za zračni prevoz, ki ga izbere stranka.

         (1)  UL C 71, 8.3.2014.


title: Zadeva T-356/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 8. junija 2011 – Komisija proti Association Fédération Club B2A

text:
               30.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/30

         Sklep Splošnega sodišča z dne 8. junija 2011 – Komisija proti Association Fédération Club B2A
   (Zadeva T-356/09) (1)

   2011/C 226/60
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 267, 7.11.2009.


title: Zadeva T-63/15: Tožba, vložena 9. februarja 2015 – Shoe Branding Europe/UUNT (vzporedne črte)

text:
               30.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/37

      Tožba, vložena 9. februarja 2015 – Shoe Branding Europe/UUNT (vzporedne črte)
      (Zadeva T-63/15)
      (2015/C 107/49)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Shoe Branding Europe BVBA (Oudenaarde, Belgija) (zastopnik: J. Løje, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

         Podatki o postopku pred UUNT

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti (prikaz dveh vzporednih črt) – Prijava št. 10 926 764

         Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 3. decembra 2014 v zadevi R 2560/2013-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sporno odločbo razveljavi;

                  —

                  UUNT naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-88/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Roermond (Nizozemska) 20. februarja 2012 – kazenska zadeva zoper Jibrila Jaooja

text:
               28.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 126/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Roermond (Nizozemska) 20. februarja 2012 – kazenska zadeva zoper Jibrila Jaooja
   (Zadeva C-88/12)
   2012/C 126/14
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Roermond

      Kazenska zadeva zoper

   Jibril Jaooja

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je s členom 4.17a okrožnice o tujcih iz leta 2000 kršena prepoved mejnih kontrol v smislu člena 20 Zakonika o schengenskih mejah ali kontrol, enakovrednih mejnim kontrolam, v smislu člena 21 tega zakonika?

               2.

               Če je odgovor pritrdilen, ali se lahko na to sklicujejo tudi osebe, ki niso državljani Unije, ali osebe, ki nimajo dovoljenja za prebivanje v eni od držav članic EU?


title: Zadeva C-219/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 25. aprila 2017 – Silvio Berlusconi, Finanziaria d’investimento Fininvest SpA (Fininvest)/Banca d’Italia, Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (IVASS)

text:
               28.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 25. aprila 2017 – Silvio Berlusconi, Finanziaria d’investimento Fininvest SpA (Fininvest)/Banca d’Italia, Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (IVASS)
   (Zadeva C-219/17)
   (2017/C 283/20)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnika: Silvio Berlusconi, Finanziaria d’investimento Fininvest SpA (Fininvest)

      Nasprotni stranki: Banca d’Italia, Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (IVASS)

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 263(1), (2) in (5) v povezavi s členom 256(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da tožba, vložena zoper akte, na podlagi katerih se postopek začne, ter preiskovalne in neobvezujoče predlagalne akte, ki jih je sprejel pristojni nacionalni organ (kakor so opredeljeni v točki 1 tega sklepa) v okviru postopka, ki ga urejajo člena 22 in 23 Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 (1), členi 1(5), 4(1)(c) in 15 Uredbe Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 (2), členi 85, 86 in 87 Uredbe (EU) št. 468/2014 Evropske centralne banke z dne 16. aprila 2014 (3), ter členi 19, 22 in 25 Testo unico bancario (italijanska enotna zakonodaja o bančništvu), spada pod pristojnost sodišča Unije ali pod pristojnost nacionalnega sodišča?

               2.

               Ali je, natančneje, mogoče potrditi sodno pristojnost sodišča Unije, če zoper te akte ni bila vložena splošna tožba za razveljavitev, temveč tožba za razglasitev ničnosti zaradi zatrjevane kršitve ali neupoštevanja pravnomočne odločitve, sprejete v okviru sodbe št. 882/2016 Consiglio di Stato z dne 3. marca 2016, izvršene v okviru postopka za izvršitev v skladu s členom 112 in naslednjimi Codice del processo amministrativo (italijanski zakonik o upravnem postopku) – to je v okviru posebnega instituta nacionalne ureditve upravnega postopka – pri čemer je treba za odločitev o navedeni tožbi v skladu z nacionalno pravno ureditvijo razložiti in ugotoviti objektivne meje pravnomočne odločitve, sprejete v okviru navedene sodbe?

      (1)  Direktiva 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES (UL L 176, str. 338).

      (2)  Uredba Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (UL L 287, str. 63).

      (3)  Uredba (EU) št. 468/2014 Evropske centralne banke z dne 16. aprila 2014 o vzpostavitvi okvira za sodelovanje znotraj enotnega mehanizma nadzora med Evropsko centralno banko in pristojnimi nacionalnimi organi ter z imenovanimi nacionalnimi organi (okvirna uredba o EMN) (UL L 141, str. 1).


title: Zadeva T-416/06: Tožba, vložena 29. decembra 2006 — Sumitomo Chemical Agro Europe proti Komisiji

text:
               24.2.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 42/43

         Tožba, vložena 29. decembra 2006 — Sumitomo Chemical Agro Europe proti Komisiji
   (Zadeva T-416/06)
   (2007/C 42/76)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Sumitomo Chemical Agro Europe SAS (Saint Didier, Francija) (Zastopnika: K. Van Maldegem in C. Mereu, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se toženi stranki, če je potrebno z začasno odredbo, naloži da popravi bistveno napako v prilogi I, del A, in nadomesti „0,75 g“ z „0,75 Kg“;

               —

               Naj se razveljavi naslednje določbe direktive 2006/132:

                           Člen 3(2)

                           :

                              „do 30. junija 2008“

                           Priloga I

                           :

                              „30. junij 2008“

                           Priloga I, del A

                           :

                              „za naslednje poljščine“

                                          „—

                                          kumare v rastlinjakih (zaprti hidroponski sistemi),

                                          —

                                          slive (za predelavo)“

                           Priloga I, del B

                           :

                              „Države članice zahtevajo predložitev nadaljnjih študij o potencialnih motnjah endokrinega sistema, ki jih povzroča procimidon, v dveh letih po sprejetju smernic za testiranje motenj endokrinega sistema Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD). Zagotovijo, da prijavitelj, na katerega zahtevo je bil procimidon vključen v to prilogo, take študije Komisiji predloži v 2 letih po sprejetju zgoraj navedenih smernic za testiranje.“

               —

               Naj se toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Direktiva Sveta 91/414 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet (1) določa, da države članice fitofarmacevtskega sredstva ne registrirajo če njegove aktivne snovi niso navedene v Prilogi I, in niso izpolnjeni vsi tam določeni pogoji. Tožeča stranka predlaga delno razveljavitev Direktive Komisije 2006/132/ES o spremembi Direktive Sveta 91/414/EGS glede vključitve procimidona kot aktivne snovi (2), v delu kjer ta direktiva i) določa le omejeno vključitev procimidona v Prilogo I k Direktivi 91/414, ii) določa posebne pogoje za registracijo in iii) določa 18-mesečno obdobje veljavnosti omejene vključitve v Prilogo I.
   V podporo tožbi tožeča stranka zatrjuje, da izpodbijana direktiva krši člene 1(1), 2(1), 5(1) in (4) direktive 91/414. Poleg tega tožeča stranka trdi, da je izpodbijana direktiva v neskladju z členom 5(5) direktive 91/414, ter da je zato Komisija prekoračila pooblastilo za odločanje po prostem preudarku.
   Razen tega tožeča stranka navaja, da je bil pri izpodbijani direktivi kršen postopek sprejema, saj je Komisija dolžna sprejeti ukrepe, kot so bili predlagani Stalnemu odboru za prehranjevalno verigo in zdravje živali in Svetu, ne da bi jih pred dokončnim sprejetjem spremenila.
   Poleg tega tožeča stranka zatrjuje, da izpodbijana odločba krši tako legitimna pričakovanja tožeče stranke, kot tudi načela učinkovitega upravljanja, subsidiarnosti, sorazmernosti, pravne varnosti, enakega obravnavanja in prvovrstnosti in neodvistnosti znanstvenega nasveta. Tožeča stranka zatrjuje tudi, da v izpodbijani direktivi ni zadostne utemeljitve in je zato kršena obveznost obrazložitve.
   Končno tožeča stranka trdi, da izpodbijana odločba posega v njeno pravico do opravljanja gospodarskih dejavnosti in lastninsko pravico.

      (1)  Direktiva Sveta 91/414/EGS z dne 15. julija 1991 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet (UL 1991, L 230, str. 1).

      (2)  Direktiva Komisije 2006/132/ES z dne 11. decembra 2006 o spremembi Direktive Sveta 91/414/EGS glede vključitve procimidona kot aktivne snovi.


title: Zadeva T-630/16: Tožba, vložena 5. septembra 2016 – Dehtochema Bitumat/Evropska agencija za kemikalije

text:
               31.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 402/53

         Tožba, vložena 5. septembra 2016 – Dehtochema Bitumat/Evropska agencija za kemikalije
   (Zadeva T-630/16)
   (2016/C 402/63)
   Jezik postopka: češčina

      Stranki

      Tožeča stranka: Dehtochema Bitumat, s.r.o. (Bělá pod Bezdězem, Češka republika) (zastopnik: P. Holý, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije (ECHA)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost odločbe Evropske agencije za kemikalije z dne 7. julija 2016, v skladu s katero se tožeča stranka še naprej šteje za veliko podjetje in zato ni upravičena do znižanja pristojbine za srednje velika podjetja, in dovoli, da se izvajanje te odločbe odloži.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Po mnenju tožeče stranke je tožena stranka z izpodbijano odločbo in svojim ravnanjem zlorabila svoja pooblastila in kršila načeli zakonitosti in pravne varnosti.
   Tožeča stranka trdi, da je tožena stranka pri preverjanju statusa malega ali srednje velikega podjetja (MSP) nepravilno ocenila neodvisnost podjetja tožeče stranke in v izračun neupravičeno vključila število zaposlenih in letni promet podjetja tožeče stranke, k čemur je dodala družbe, ki naj bi bile povezane in partnerske družbe podjetja tožeče stranke v smislu Uredbe Komisije (ES) št. 340/2008 ali Priporočila Komisije 2003/361/ES, ki pa to niso.
   Tožeča stranka navaja, da je ob izjavi o nepravilni velikosti podjetja, ki jo je podala na zahtevo tožene stranke 2. junija 2016, zaupala v presojo tožene stranke in v obljubo o znižanju pristojbine.
   Tožeča stranka poudarja, da je bila registracija odložena in da je toženo stranko izrecno obvestila, da zadevnih izdelkov (snovi, ki se registrirajo) od leta 2011 ne proizvaja več.
   Tožeča stranka trdi, da iz člena 13(4) Uredbe Komisije (ES) št. 340/2008 izhaja, da pravica do znižanja pristojbine za registracijo nastane, kadar je to upravičenost mogoče dokazati, in da je zato primerno, v nasprotju s tem, kar trdi tožena stranka, tožeči stranki omogočiti, da to upravičenost dokaže.


title: Zadeva F-123/13: Tožba, vložena 18. decembra 2013 – ZZ proti Komisiji

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/54

         Tožba, vložena 18. decembra 2013 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-123/13)
   2014/C 52/106
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: P. Joassart, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o prenehanju pogodbe tožeče stranke kot pogodbene uslužbenke s takojšnjim učinkom.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba o odpovedi delovnega razmerja, ki je bila vročena z dopisom z dne 7. marca 2013, naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-179/14 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 10. junija 2014 – Schmiedewerke Gröditz proti Komisiji (Začasna odredba — Državne pomoči — Nacionalno pospeševanje proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije — Sklep Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči — Predlog za odlog izvršbe — Urgence — Fumus boni juris)

text:
               22.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/16

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 10. junija 2014 – Schmiedewerke Gröditz proti Komisiji
   (Zadeva T-179/14 R)
   ((Začasna odredba - Državne pomoči - Nacionalno pospeševanje proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije - Sklep Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči - Predlog za odlog izvršbe - Urgence - Fumus boni juris))
   2014/C 329/22
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Schmiedewerke Gröditz GmbH (Gröditz, Nemčija) (zastopniki: H. Höfler, C. Kahle in V. Winkler, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: T. Maxian Rusche in R. Sauer, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za odlog pravnih učinkov sklepa Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči v zvezi z nemškim zakonom o obnovljivih virih energije

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Sklep z dne 7. aprila 2014, Schmiedewerke Gröditz/Komisija (T-179/14 R), se razglasi za ničnega.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-59/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Bundesgerichtshof z dne 2. decembra 2004 v zadevi Siemens AG proti VIPA Gesellschaft für Visuaalisierung und Prozeßautomatisierung mbH

text:
               2.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/19

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Bundesgerichtshof z dne 2. decembra 2004 v zadevi Siemens AG proti VIPA Gesellschaft für Visuaalisierung und Prozeßautomatisierung mbH
   (Zadeva C-59/05)
   (2005/C 82/39)
   Jezik postopka: nemščina
   Bundesgerichtshof je s sklepom z dne 2. decembra 2004 v zadevi Siemens AG proti VIPA Gesellschaft für Visuaalisierung und Prozeßautomatisierung mbH, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 10. februarja 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Bundesgerichtshof predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih o razlagi člena 3a(1)(g) Direktive Sveta 84/450/EGS (1) z dne 10. septembra 1984 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o zavajajočem oglaševanju, kot je bil spremenjen z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 97/55/ES (2) z dne 6. oktobra 1997:

               1.

               Ali gre za nepošteno okoriščanje z ugledom „drugega znaka razlikovanja“ konkurenta v smislu člena 3a(1)(g) Direktive 84/450/EGS, če oglaševalec v strokovni javnosti znan znak razlikovanja (v tem primeru: sistem naročniških številk) konkurenta v bistvenih točkah enako prevzame in se pri oglaševanju sklicuje na ta enak prevzem?

               2.

               Ali je pri preizkusu nepoštenosti okoriščanja z ugledom v smislu člena 3a(1)(g) Direktive 84/450/EGS korist oglaševalca in potrošnika, ki izhaja iz enakega prevzema, odločilni dejavnik?

      (1)  UL L 250, str. 1.

      (2)  UL L 290, str. 18.


title: Zadeva C-308/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 29. maja 2017 – Helenska republika/Leo Kuhn

text:
               28.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 29. maja 2017 – Helenska republika/Leo Kuhn
   (Zadeva C-308/17)
   (2017/C 283/30)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožena stranka in vlagateljica revizije: Helenska republika

      Tožeča stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: Leo Kuhn

      Vprašanja za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 7(1)(a) Uredbe št. 1215/2012 (1) razlagati tako,

               1.

               da se kraj izpolnitve v smislu te določbe tudi v primeru – kakršen je tudi obravnavani – večkratnega pogodbenega prenosa terjatve določi glede na prvotni pogodbeni dogovor?

               2.

               da je dejanski kraj izpolnitve v primeru uveljavljanja pravice spoštovanja pogojev izdaje državnih obveznic, kakršne je v obravnavanem primeru konkretno izdala Helenska republika, oziroma odškodnine zaradi neizpolnitve te pravice utemeljen že s plačilom obresti iz teh državnih obveznic na račun imetnika domačega računa vrednostnih papirjev?

               3.

               da okoliščina, da je bil s prvotnim pogodbenim dogovorom utemeljen pravni kraj izpolnitve v smislu člena 7(1)(a) te uredbe, nasprotuje domnevi, da poznejša dejanska izpolnitev pogodbe utemeljuje – nadaljnji – kraj izpolnitve v smislu te določbe?

      (1)  Uredba (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 2012, L 351, str. 1).


title: Zadeve T-139/10, od T-280/10 do T-285/10 in od T-349/10 do T-352/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 21. marca 2011 – Milux proti UUNT (REFLUXCONTROL in drugi) ( „Znamka Skupnosti — Zastopanje tožeče stranke po odvetniku, ki ni tretja oseba — Nedopustnost“ )

text:
               14.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/27

         Sklep Splošnega sodišča z dne 21. marca 2011 – Milux proti UUNT (REFLUXCONTROL in drugi)
   (Zadeve T-139/10, od T-280/10 do T-285/10 in od T-349/10 do T-352/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Zastopanje tožeče stranke po odvetniku, ki ni tretja oseba - Nedopustnost)
   2011/C 145/46
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Milux Holding SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: J. Bojs, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: S. Schäffner)

      Predmet

   Tožbe zoper odločbe četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 13. januarja 2010 (zadeva R 1134/2009-4) o zahtevi za registracijo besednega znaka REFLUXCONTROL kot znamke Skupnosti (zadeva T-139/10), z dne 29. aprila 2010 (zadeva R 1432/2009-4) o zahtevi za registracijo besednega znaka ANEURYSMCONTROL kot znamke Skupnosti (zadeva T-280/10), z dne 29. aprila 2010 (zadeva R 1433/2009-4) o zahtevi za registracijo besednega znaka APPETITECONTROL kot znamke Skupnosti (zadeva T-281/10), z dne 8. junija 2010 (zadeva R 1434/2009-4) o zahtevi za registracijo besednega znaka STOMACONTROL kot znamke Skupnosti (zadeva T-282/10), z dne 17. junija 2010 (zadeva R 1435/2009-4) o zahtevi za registracijo besednega znaka BMICONTROL kot znamke Skupnosti (zadeva T-283/10), z dne 3. junija 2010 (zadeva R 1438/200-4) o zahtevi za registracijo besednega znaka IMPLANTCONTROL kot znamke Skupnosti (zadeva T-284/10), z dne 29. aprila 2010 (zadeva R 1444/2009-4) o zahtevi za registracijo besednega znaka CHEMOCONTROL kot znamke Skupnosti (zadeva T-285/10), z dne 29. junija 2010 (zadeva R 1436/2009-4) o zahtevi za registracijo besednega znaka OVUMCONTROL kot znamke Skupnosti (zadeva T-349/10), z dne 2. julija 2010 (zadeva R 1437/2009-4) o zahtevi za registracijo besednega znaka HEARTCONTROL kot znamke Skupnosti (zadeva T-350/10), z dne 28. julija 2010 (zadeva R 1439/2009-4) o zahtevi za registracijo besednega znaka VESICACONTROL kot znamke Skupnosti (zadeva T-351/10) in z dne 28. julija 2010 (zadeva R 1443/2009-4) o zahtevi za registracijo besednega znaka RECTALCONTROL kot znamke Skupnosti (zadeva T-352/10).

      Izrek

               1.

               Zadeve T-139/10, od T-280/10 do T-285/10 in od T-349/10 do T-352/10 se za izdajo tega sklepa združijo.

               2.

               Tožbe se zavržejo kot nedopustne.

               3.

               Družbi Milux Holding SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 148, 5.6.2010.


title: Zadeva F-48/13: Tožba, vložena 21. maja 2013 – ZZ proti Parlamentu

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/63

         Tožba, vložena 21. maja 2013 – ZZ proti Parlamentu
   (Zadeva F-48/13)
   2013/C 207/111
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: C. Bernard-Glanz, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila tožeče stranke za leto 2011.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Ocenjevalno poročilo tožeče stranke za leto 2011, kot je bilo finalizirano in spremenjeno z odločbami Organa, pristojnega za imenovanja z dne 18. julija 2012 in 29. januarja 2013, naj se razglasi za nično;

               —

               odločbe Organa, pristojnega za imenovanja z dne 29. januarja 2013, s katerimi je bila zavrnjena pritožba, vložena v skladu s členom 90(2) Kadrovskih predpisov, naj se razglasijo za nične;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-576/15: Tožba, vložena 1. oktobra 2015 – VIK/Komisija

text:
               11.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/29

         Tožba, vložena 1. oktobra 2015 – VIK/Komisija
   (Zadeva T-576/15)
   (2016/C 007/40)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: VIK Verband der Industriellen Energie- und Kraftwirtschaft e. V. (Essen, Nemčija) (zastopnik: C. Kahle, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi ničnost sklepa Evropske komisije z dne 25. novembra 2014 v postopku „državna pomoč SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Nemčija, Podpora za elektriko iz obnovljivih virov energije in znižana dajatev EEG za energetsko intenzivne uporabnike“ C(2014) 8786 final, objavljenem v uradnem listu (UL L 250, str. 122, z dne 25. septembra 2015) na podlagi člena 264 PDEU, ker

                           —

                           je tožena stranka v členih 1 in 3, točka 1, sklepa podporo za elektriko iz obnovljivih virov energije in znižano dajatev EEG na podlagi zakona EEG iz leta 2012 opredelila kot novo pomoč in ker

                           —

                           je tožena stranka v členih 2, 3, točka 2, 6 in 7 ugotovila nezdružljivost posebnih pravil o nadomestilih z notranjim trgom in odredila vračilo pomoči;

               —

               naj se toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: neobstoj prednosti
               Tožeča stranka trdi, da posebna pravila o nadomestilih ne pomenijo pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, saj energetsko intenzivnim uporabnikom z znižano dajatvijo EEG ni dana nobena prednost.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: neobstoj selektivnosti
               Tožeča stranka dalje navaja, da pravila o nadomestilih ne pomenijo pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, saj ne izpolnjujejo pogoja selektivnosti. Energetsko intenzivni uporabniki nimajo prednosti pred drugimi podjetji, ki so v primerljivem pravnem in dejanskem položaju. Poleg tega je znižana dajatev EEG upravičena na podlagi narave in sistematike pravil.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: neobstoj državnih sredstev
               Na tem mestu tožeča stranka navaja, da ne zvezni sistem nadomestil ne posebna pravila o nadomestilih EEG 2012 ne zajemajo pomoči v smislu člena 107(1) PDEU, saj ne vključujejo bremenitve državnih sredstev.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: neobstoj izkrivljanja konkurence
               Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da znižana dajatev EEG služi le izravnavi slabšega konkurenčnega položaja, v katerem so zaradi plačila dajatve EEG energetsko intenzivni uporabniki v primerjavi s podjetnimi panogami v drugih državah.

               5.

               Peti tožbeni razlog: združljivost pomoči s skupnim trgom
               Tožeča stranka trdi, da če bi bila znižana dajatev EEG opredeljena kot pomoč, bi bila združljiva s skupnim trgom. Znižana dajatev ne izkrivlja konkurence, temveč se z njo izravnava slabši konkurenčni položaj zadevnih podjetij.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: neobstoj nove pomoči
               Tožeča stranka dalje navaja, da če bi Splošno sodišče posebna pravila o nadomestilih opredelilo kot pomoč, bi šlo za obstoječo pomoč, za katero se člen 6 Uredbe (ES) št. 659/1999 (1) ne uporablja.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: kršitev splošnih načel varstva legitimnih pričakovanj in pravne varnosti
               Tožeča stranka na tem mestu navaja, da je s potrditvijo zakona EEG 2000 tožena stranka ustvarila legitimno pričakovanje, ki je s končnim sklepom kršeno.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe ES (UL L 83, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339.)


title: Zadeva C-457/13 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 12. avgusta 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 30. maja 2013 v zadevi T-454/10, Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav), Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon) proti Evropski komisiji

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/42

         Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 12. avgusta 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 30. maja 2013 v zadevi T-454/10, Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav), Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon) proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-457/13 P)
   2013/C 344/73
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: A. Marcoulli, K. Skelly, agenta)

      Druge stranke v postopku: Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav), Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon), Associazione Italiana Industrie Prodotti Alimentari (AIIPA), Confederazione Cooperative Italiane

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               sodbo Splošnega sodišča v celoti razveljavi;

               —

               o zadevi dokončno odloči in ugotovi, da sta tožbi v zadevah T-454/10 in T-482/11 nedopustni in/ali neutemeljeni;

               —

               tožečim strankam na prvi stopnji naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji in plačilo stroškov te pritožbe;

         Če bo Sodišče potrdilo sodbo Splošnega sodišča, Komisija Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da so učinki člena 52(2a), drugi pododstavek, Uredbe št. 1580/2007 (1) in člena 50(3) Izvedbene uredbe št. 543/2011 (2) ter člena 60(7) Izvedbene uredbe dokončni, saj so bila plačila organizacijam proizvajalcev izvedena v skladu s temi določbami do 15. oktobra leta, ko bo izdana sodba Sodišča ali do datuma, ki ga Sodišče določi kot primernega, za plačila v zvezi z operativnimi programi, ki so bili potrjeni pred 30. majem 2013.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija v tej zadevi Sodišču predlaga, naj razveljavi izpodbijano sodbo Splošnega sodišča, dokončno odloči o sporu, tako da ugotovi, da sta tožbi v zadevah T-454/10 in T-482/11 nedopustni in/ali neutemeljeni in tožečim strankam na prvi stopnji naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji in stroškov tega pritoženega postopka.
   Gre za pritožbo v zvezi s postopki, v katerih sta tožeči stranki predlagali (i) razglasitev ničnosti člena 52(2a) in Priloge VIII k Uredbi Komisije (ES) št. 1580/2007 in (ii) razglasitvi ničnosti člena 50(3) in člena 60(7) Uredbe Komisije št. 543/2011.
   Tožeči stranki v postopku na prvi stopnji sta bili predelovalca sadja in zelenjave, ki sta trdili, da zgoraj navedene določbe posredno omogočajo dodelitev sredstev Unije za določene predelovalne dejavnosti, ki jih izvajajo organizacije proizvajalcev.
   Splošno sodišče je ugotovilo, da sta tožbi dopustni. Odločilo je, da je dodelitev pomoči organizacijam proizvajalcev, katerih proizvode je predelala sama organizacija ali tretja oseba na svoj račun, pomenila pomoč za predelovalne dejavnosti, kar naj ne bi spadalo v področje uredbe o enotni SUT (3). Splošno sodišče je odločilo, da Komisija ni bila upravičena dodeliti pomoči, ki bi postavila v diskriminatoren položaj predelovalce, ki niso člani organizacije proizvajalcev in postavila v ugodnejši položaj organizacije proizvajalcev, kolikor opravljajo dejavnost predelave.
   Komisija trdi, da je ta odločitev Splošnega sodišča napačna v treh točkah.
   Prvič, Komisija trdi, da je Splošno sodišče napačno ugotovilo, da sta tožbi tožečih strank dopustni. Komisija trdi, da so zadevni ukrepi predpisi splošne uporabe, katerih pravni učinek nastane šele z izvedbenimi ukrepi držav članic. Komisija trdi tudi, da je Splošno sodišče napačno ugotovilo, da se zadevni ukrepi za tožeči stranki neposredno uporabljajo. Do take ugotovitve je Splošno sodišče prišlo na podlagi presoje, da sta bili tožeči stranki v enakem položaju kot konkurenti prejemnikov državne pomoči. Komisija trdi, da je Splošno sodišče do te ugotovitve prišlo na napačen način.
   Glede temelja Komisija trdi, da Splošno sodišče ni pravilno razlagalo določb Uredbe o enotni SUT in zlasti ni dosledno upoštevalo diskrecijske pravice, ki jo je Svet zaupal Komisiji za sprejetje izvedbenih predpisov uredbe o enotni SUT.
   Nazadnje Komisija trdi, da Splošno sodišče ni pravilno razlagalo načela prepovedi diskriminacije, ki naj bi se uporabilo za sheme finančne pomoči v zvezi z uredbo o enotni SUT.
   Če bo Sodišče to pritožbo zavrnilo, Komisija Sodišču predlaga, naj v skladu z diskrecijsko pravico, ki jo ima na podlagi člena 264 PDEU zadrži učinke svoje odločitve do 15. oktobra leta, ko bo izdana sodna odločba. S tem predlogom želi Komisija zagotoviti, da bodo učinki sodne odločbe veljali enako za vse organizacije proizvajalcev in jim ne bodo povzročali neupravičenih težav.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 1580/2007 z dne 21. decembra 2007 o določitvi izvedbenih pravil za uredbe Sveta (ES) št. 2200/96, (ES) št. 2201/96 in (ES) št. 1182/2007 v sektorju sadja in zelenjave (UL L 350, str. 1)

      (2)  Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 543/2011 z dne 7. junija 2011 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 za sektorja sadja in zelenjave ter predelanega sadja in zelenjave (UL L 157, str. 1)

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode („Uredba o enotni SUT“) (UL L 299, str. 1)


title: Zadeva C-171/06 P: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 15. marca 2007 — T.I.M.E. ART Uluslararasi Saat Ticareti ve diş Ticaret AŞ proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Devinlec Développement Innovation Leclerc SA (Pritožba — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 8(1)(b) — Figurativna znamka — Ugovor imetnika prejšnje nacionalne znamke — Verjetnost zmede)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/13

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 15. marca 2007 — T.I.M.E. ART Uluslararasi Saat Ticareti ve diş Ticaret AŞ proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Devinlec Développement Innovation Leclerc SA
   (Zadeva C-171/06 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 8(1)(b) - Figurativna znamka - Ugovor imetnika prejšnje nacionalne znamke - Verjetnost zmede)
   (2007/C 95/22)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: T.I.M.E. ART Uluslararasi Saat Ticareti ve diş Ticaret AŞ (zastopnika: M. Francetti in F. Jacobacci, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: A. Folliard-Monguiral in J. Novais Gonçalves, zastopnika), Devinlec Développement Innovation Leclerc SA (zastopnik: J.-P. Simon)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 12. januarja 2006 v zadevi Devinlec Développement Innnovation Leclerc SA proti UUNT (T-147/03), s katero je bila na zahtevo imetnika figurativne nacionalne znamke „QUANTIEME “za proizvode iz razredov 14 in 18 razveljavljena odločba R 109/2002-3 z dne 30. januarja 2003 tretjega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT), s katero je bila razveljavljena odločba oddelka za ugovore, ki je zavrnil registracijo figurativne znamke Skupnosti „QUANTUM “za proizvode iz razreda 14.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               T.I.M.E. ART Uluslararasi Saat Ticareti ve diş Ticaret AŞ se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 121, 20.5.2006.


title: Zadeva C-122/05: Sodba Sodišča (peti senat) z dne  18. maja 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Italiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2003/87/ES — Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               15.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/10

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 18. maja 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Italiji
   (Zadeva C-122/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2003/87/ES - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2006/C 165/17)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: U. Wölker in D. Recchia, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Italija (zastopnika: I. M. Braguglia, zastopnik, skupaj z M. G. Aiello, avocat)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Neizvršitev prenosa Direktive 2003/87/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL L 275, str. 32) v predpisanem roku
   Izrek

               1)

               Republika Italija s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/87/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2)

               Republiki Italiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 115, 14.5.2005.


title: Zadeva F-55/15: Tožba, vložena 16. aprila 2015 – ZZ/Komisija

text:
               29.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/45

         Tožba, vložena 16. aprila 2015 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-55/15)
   (2015/C 213/73)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: L. Levi in A. Tymen, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija

      Predmet in opis spora

   Primarno, ugotovitev ničnosti sklepa Komisije v delu, s katerim ta tožeči stranki ukinja nadomestilo za izselitev in ji namesto tega dodeljuje izselitveni dodatek, ter podredno, ugotovitev ničnosti sklepa v delu, v katerem se tožeči stranki nalaga vračilo domnevno neutemeljeno izplačanih zneskov, in nadomestilo za domnevno povzročeno nepremoženjske in premoženjske škodo.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Primarno, ugotovitev ničnosti sklepa z dne 18. julija 2014 v delu, v katerem se tožeči stranki ukinja nadomestilo za izselitev in se ji namesto tega dodeljuje izselitveni dodatek, z retroaktivnim učinkom od 1. julija 2009;

               —

               podredno, ugotovitev ničnosti sklepa z dne 18. julija 2014 v delu, v katerem se nalaga vračilo domnevno neutemeljeno izplačanih zneskov;

               —

               po potrebi ugotovitev ničnosti sklepa z dne 7. januarja 2015, s katerim je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke z dne 12. septembra 2014, in v vsakem primeru, najbolj podredno, ugotovitev ničnosti tega sklepa v delu, v katerem se zavrača znižanje mesečno zaračunanih zneskov na podlagi člena 85 Kadrovskih predpisov;

               —

               naložitev nadomestila za premoženjsko škodo tožeče stranke;

               —

               naložitev nadomestila za nepremoženjsko škodo tožeče stranke, ocenjene na 10  000 EUR;

               —

               naložitev vseh stroškov toženi stranki.


title: Zadeva T-13/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. junija 2017 – Deutsche Post/EUIPO – Media Logistik (PostModern) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije PostModern — Prejšnja nacionalna besedna znamka POST in prejšnja besedna znamka Evropske unije Deutsche Post — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Dokazi, ki so bili prvič predloženi pred Splošnim sodiščem)

text:
               7.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. junija 2017 – Deutsche Post/EUIPO – Media Logistik (PostModern)
   (Zadeva T-13/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije PostModern - Prejšnja nacionalna besedna znamka POST in prejšnja besedna znamka Evropske unije Deutsche Post - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Dokazi, ki so bili prvič predloženi pred Splošnim sodiščem))
   (2017/C 256/18)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Deutsche Post AG (Bonn, Nemčija) (zastopniki: najprej K. Hamacher in C. Giersdorf, nato K. Hamacher in nazadnje K. Hamacher in G. Müllejans, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: S. Hanne, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Media Logistik GmbH (Dresden, Nemčija) (zastopnik: S. Risthaus, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe EUIPO z dne 3. novembra 2014 (zadeva R 2063/2013-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Deutsche Post in Media Logistik.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Deutsche Post AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 107, 30.3.2015.


title: Zadeva T-344/06: Tožba, vložena 4. decembra 2006 — Total proti Komisiji

text:
               27.1.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 20/17

         Tožba, vložena 4. decembra 2006 — Total proti Komisiji
   (Zadeva T-344/06)
   (2007/C 20/24)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Total SA (Courbevoie, Francija) (zastopniki: A. Gosset-Grainville, L. Godfroid in A. Lamothe, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se na podlagi člena 230 ES Odločbo Komisije z dne 13. septembra 2006 v zadevi COMP/F/38.456, v delu, ki se nanaša na TOTAL SA v členih 1(m), 2(m), 3 in 4 razglasi za nično;

               —

               podredno, naj se člene 1(m) in 2(m) razglasi za nične ter naj se v povezavi s tem zniža znesek globe, ki ga mora družba TOTAL SA v skladu z omenjeno odločbo plačati;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka s to tožbo predlaga delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 4090 konč. z dne 13. septembra 2006, v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES (zadeva COMP/F/38.456 — Bitumen — NL), ki se nanaša na vrsto sporazumov in usklajenih ravnanj, katerih namen je bil določitev, za prodajo in nakup cestnega asfalta na Nizozemskem, bruto cene, enotnega popusta na bruto ceno v korist podjetij za izgradnjo cest, ki so pri tem sodelovali in najvišji popust na bruto ceno za ostala podjetja za izgradnjo cest. Podredno zahteva razglasitev ničnosti, oziroma vsaj bistveno zmanjšanje zneska globe, ki ji je bil naložen z izpodbijano odločbo.
   Primarno tožba temelji na petih tožbenih razlogih.
   Prvič, tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila pravila v zvezi z odgovornostjo matične družbe za ravnanja njene hčerinske družbe. Trdi, da naj bi bilo napačno, da ji je Komisija pripisala sporno kršitev, ki jo je storila njena hčerinska družba TOTAL Nederland NV in zato naj bi jo imela za solidarno odgovorno za te kršitve. Zatrjuje, da naj bi Komisija napačno uporabila pravo, ker je menila, da naj bi 100 % imetništvo kapitala hčerinske družbe, ki ga ima tožeča stranka, zadostovalo za odločilno vplivanje na to družbo. Tožeča stranka prav tako očita Komisiji, da je napačno uporabila pravo ker naj ne bi skrbno preučila vseh vidikov, ki bi omogočili izoblikovati enote, ki so domnevno odgovorne za zadevna ravnanja v skupini Total.
   Drugič, tožeča stranka Komisiji očita, da je kršila pravila, ki se uporabljajo za dokazovanje, ker naj ne bi dokazala, da je tožeča stranka odločilno vplivala na tržno politiko svoje hčerinske družbe TOTAL Nederland NV na zadevnem trgu in ker ni upoštevala elementov, ki ji jih je dal TOTAL SA, da bi lahko opredelila pomen zadevnega podjetja, ki naj bi storilo kršitev, v skupini Total.
   Tožeča stranka poleg tega ocenjuje, da naj bi Komisija kršila načelo prepovedi samovoljnega ravnanja s tem, ko je v izpodbijani odločbi trdila, da lahko prosto presodi, katere so bile enote določenega podjetja, ki jih ima za odgovorne za določeno kršitev.
   Končno, tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila načelo dobrega upravljanja, ker med ugotovitvenim postopkom ni naslovila zahtev po informacijah na TOTAL SA.
   Podredno, tožeča stranka navaja dva tožbena razloga za utemeljitev svoje zahteve za razglasitev ničnosti oziroma vsaj zmanjšanja globe, ki ji je bila naložena z izpodbijano odločbo. Meni, da naj bi Komisija kršila pravila, ki se uporabljajo za določitev glob. Trdi, pod predpostavko, da bi bila dejstva pripisana TOTAL SA, da naj datum, ki ga je Komisija vzela za začetek sodelovanja tožeče stranke pri kršitvi, ne bi bil pravilen in da naj Komisija ne bi v pravno zadostni meri obrazložila odločbe na tej točki. Tožeča stranka še zatrjuje, da naj Komisija ne bi spoštovala načela sorazmernosti, ko je uporabila multiplikator zaviranja v višini 1,5, ki temelji na svetovnem dobičku skupine Total za referenčno obdobje, ne glede na to, da se za del tega obdobja noben očitek ni nanašal na tožečo stranko.


title: Zadeva F-45/07: Tožba, vložena 16. maja 2007 – Wolfgang A. Mandt proti Evropskemu parlamentu

text:
               4.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/43

         Tožba, vložena 16. maja 2007 – Wolfgang A. Mandt proti Evropskemu parlamentu
   (Zadeva F-45/07)
   (2007/C 183/84)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Wolfgang A. Mandt (Kreuztal, Nemčija) (Zastopnica: B. Kolb, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropski parlament
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nično naj se razglasi odločba z dne 8. februarja 2007 o znižanju vdovske pokojnine tožeče stranke za 50 %,

               —

               toženi stranki naj se naloži, da tožeči stranki za nazaj do 1. aprila 2006 ter za naprej mesečno izplačuje dodatnih 50 % vdovske pokojnine po preminuli ženi Giseli Neumann.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Evropski parlament je tožeči strani za 50 % znižal njegovo vdovsko pokojnino po ženi Giseli Neumann, pri čemer se je skliceval na nepriznavanje leta 1995 zahtevane, pravnomočne belgijske ločitvene sodbe, ki je bila izdana njenemu prvemu možu.
   Tožba zadeva nepriznavanje te sodbe ter Uredbo Sveta št. 2201/2203/ES z dne 24. novembra 2003. Tožeča stranka navaja, da je edini preživeli zakonec, ker je bila zakonska zveza med njim in umrlo pravno-veljavno sklenjena (člen 18, Priloga VIII Kadrovskih predpisov).


title: Zadeva T-477/14: Tožba, vložena 26. junija 2014 – Caamaño Sistemas Metálicos in drugi proti Komisiji

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/50

         Tožba, vložena 26. junija 2014 – Caamaño Sistemas Metálicos in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-477/14)
   2014/C 261/78
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Caamaño Sistemas Metálicos, SL (Coruña, Španija); Blumaq, SA (Castellón, Španija); Grupo Ibérica de Congelados, SA (Vigo, Španija), e Inversiones Rentaragon, SA (Zaragoza, Španija) (zastopniki: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero in A. Lamadrid de Pablo, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničen razglasi sklep, ki opredeljuje skupek ukrepov, združenih pod poimenovanje Španski sistem finančnega najema (SEAF), kot novo in z notranjim trgom nezdružljivo državno pomoč;

               —

               podredno, za nična razglasi člena 1 in 4 izpodbijanega sklepa, ki investicijske družbe v gospodarskih interesnih združenjih (GIZ) opredeljujeta kot edine upravičence teh domnevnih pomoči in kot edine osebe, ki morajo opraviti vračilo;

               —

               podredno, za ničen razglasi člen 4 izpodbijanega sklepa, ker nalaga vračilo domnevnih pomoči, kar je kršitev splošnih načel prava EU;

               —

               podredno, za ničen razglasi člen 4 izpodbijanega sklepa, ker je v njem odločeno o zakonitosti zasebnih pogodb, sklenjenih med investitorji in drugimi družbami in

               —

               Komisiji naloži, naj plača vse stroške tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot v postopku Bankia proti Komisiji, T-700/13.


title: Zadeva C-74/06: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 20. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Člen 90 ES – Davek na registracijo uvoženih rabljenih vozil – Določitev obdavčljive vrednosti – Zmanjšanje vrednosti vozil, ki temelji izključno na starosti – Objava meril za izračun – Možnost izpodbijanja uporabe pavšalnega načina izračuna)

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/11

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 20. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-74/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Člen 90 ES - Davek na registracijo uvoženih rabljenih vozil - Določitev obdavčljive vrednosti - Zmanjšanje vrednosti vozil, ki temelji izključno na starosti - Objava meril za izračun - Možnost izpodbijanja uporabe pavšalnega načina izračuna)
   (2007/C 269/22)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: D. Triantafyllou, zastopnik)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopnika: P. Mylonopoulos in K. Boskovits, zastopnika)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 90 ES – Diskriminatorna obdavčitev uvoženih rabljenih vozil.
   Izrek

               1)

               Helenska republika, s tem da pri določanju obdavčljive vrednosti na grško ozemlje uvoženih rabljenih vozil iz druge države članice zaradi ugotavljanja davka na registracijo uporablja eno samo merilo za zmanjšanje vrednosti, ki temelji na starosti teh vozil, in s tem da priznava zmanjšanje vrednosti v višini 7 % za vozila, stara od šest do dvanajst mesecev, ali v višini 14 % za vozila, stara eno leto, kar ne zagotavlja, da davek v nekaterih primerih ne bi presegal zneska preostanka davka, vključenega v vrednost podobnih rabljenih vozil, že registriranih na nacionalnem ozemlju, ni izpolnila obveznosti iz člena 90 ES.

               2)

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               3)

               Helenska republika in Komisija Evropskih skupnosti nosita vsaka svoje stroške.

      (1)  UL C 108, 6.5.2006.


title: Zadeva C-275/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 2. junija 2010 vložilo Hoge Raad der Nederlanden – Residex Capital IV CV proti Gemeente Rotterdam

text:
               11.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 2. junija 2010 vložilo Hoge Raad der Nederlanden – Residex Capital IV CV proti Gemeente Rotterdam
   (Zadeva C-275/10)
   ()
   2010/C 246/30
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Residex Capital IV CV

      Tožena stranka: Gemeente Rotterdam

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali so nacionalna sodišča v skladu s členom 88(3), zadnji stavek, ES (postal člen 108(3) PDEU) v primeru, kot je ta – v katerem je bil nezakonit ukrep pomoči izvršen tako, da je na podlagi prevzema poroštva v razmerju do posojilodajalca posojilojemalec dobil posojilo, ki mu v običajnih tržnih razmerah ne bi bilo dano na razpolago – dolžna ali pa vsaj pooblaščena, da razveljavijo poroštvo ex tunc, tudi če to hkrati ne vodi do odprave posojila, ki je bilo dodeljeno na podlagi tega poroštva?


title: Zadeva C-386/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 14. avgusta 2007 – Hospital Consulting Srl, ATI HC, Kodak SpA, Tecnologie Sanitarie SpA proti Esaote SpA, ATI, Ital Tbs Telematic & Biomedical Service SpA, Draeger Medica Italia SpA, Officina Biomedica Divisione Servizi SpA

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 14. avgusta 2007 – Hospital Consulting Srl, ATI HC, Kodak SpA, Tecnologie Sanitarie SpA proti Esaote SpA, ATI, Ital Tbs Telematic & Biomedical Service SpA, Draeger Medica Italia SpA, Officina Biomedica Divisione Servizi SpA
   (Zadeva C-386/07)
   (2007/C 283/14)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Consiglio di Stato
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Hospital Consulting Srl, ATI HC, Kodak SpA, Tecnologie Sanitarie SpA

      Tožene stranke: Esaote SpA, ATI, Ital Tbs Telematic & Biomedical Service SpA, Draeger Medica Italia SpA, Officina Biomedica Divisione Servizi SpA
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali nezmožnost odstopanja od minimalnih nagrad in stroškov za opravljanje odvetniških storitev pomeni ukrep, ki postavlja v ugodnejši položaj člane interesnega poklicnega združenja, in ki naj ne bi bil v skladu s členoma 81 in 10 (prej člena 85 in 5) Pogodbe ES?

               2)

               Ali prepoved sodnika, da pri odmeri stroškov v postopku v glavni stvari ne zmanjša minimalnih omejitev, določenih v odvetniški tarifi, v skladu z nezmožnostjo odstopanja od minimalnih nagrad in stroškov za opravljanje odvetniških storitev, pomeni ukrep, ki postavlja v ugodnejši položaj člane interesnega poklicnega združenja, ki naj ne bi bil v skladu s členoma 81 in 10 Pogodbe ES?

               3)

               Ali predvidena obveznost utemeljitve zmanjšanja nagrad pod minimalni znesek, ki je v nasprotju s prakso upravnega sodišča pri odmeri stroškov v postopku v glavni stvari, na podlagi različnih dejstev, ki izhajajo iz postopka in ne iz sedanje ekonomske vrednosti spora, ustvarja trajno omejitev za opravljanje odvetniških storitev v drugi državi članici, kot je tista, kjer je bila ta kvalifikacija pridobljena, ki jo zagotavlja sedma uvodna izjava Direktive št. 98/5/ES (1) z dne 16. februarja 1998?

      (1)  UL L 77, str. 36.


title: Zadeva C-424/09: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. aprila 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias – Grčija) – Christina Ioanni Toki proti Ypourgos Ethnikis paideias kai Thriskevmaton ( „Direktiva 89/48/EGS — Člen 3, prvi odstavek, (a) in (b) — Priznavanje visokošolskih diplom — Okoljski inženir — Dejavnost, ki velja za regulirano poklicno dejavnost — Mehanizem priznavanja, ki se uporabi — Pojem ‚poklicna izkušnja‘  “ )

text:
               21.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/6

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. aprila 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias – Grčija) – Christina Ioanni Toki proti Ypourgos Ethnikis paideias kai Thriskevmaton
   (Zadeva C-424/09) (1)

   (Direktiva 89/48/EGS - Člen 3, prvi odstavek, (a) in (b) - Priznavanje visokošolskih diplom - Okoljski inženir - Dejavnost, ki velja za regulirano poklicno dejavnost - Mehanizem priznavanja, ki se uporabi - Pojem ‚poklicna izkušnja‘)
   2011/C 152/09
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Symvoulio tis Epikrateias

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Christina Ioanni Toki

      Tožena stranka: Ypourgos Ethnikis paideias kai Thriskevmaton

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Symvoulio tis Epikrateias – Razlaga člena 4(1)(b) Direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta (89/48/EGS) (UL L 19, str. 16) – Razlaga člena 1, tretji odstavek, Direktive 2001/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. maja 2001, o spremembah Direktiv Sveta 89/48/EGS in 92/51/EGS o splošnem sistemu priznavanja poklicnih kvalifikacij in Direktiv Sveta 77/452/EGS, 77/453/EGS, 78/686/EGS, 78/687/EGS, 78/1026/EGS, 78/1027/EGS, 80/154/EGS, 80/155/EGS, 85/384/EGS, 85/432/EGS, 85/433/EGS in 93/16/EGS v zvezi s poklici medicinske sestre, odgovorne za splošno zdravstveno nego, zobozdravnika, veterinarja, babice, arhitekta, farmacevta in zdravnika (UL L 206, str.1) – Dostop do reguliranega poklica ali do njegovega opravljanja pod enakimi pogoji kot jih imajo domači državljani – Poklic okoljskega inženirja – Pojem „poklicna izkušnja“

      Izrek

               1.

               Člen 3, prvi odstavek, (b), Direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta (89/48/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2001/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. maja 2001, je treba razlagati tako, da se mehanizem priznavanja iz tega člena uporablja, kadar v državi članici izvora zadevni položaj spada na področje uporabe člena 1(d), drugi odstavek, te direktive, neodvisno od tega, ali je zainteresirana oseba polnopravna članica zadevnega združenja ali organizacije ali ne.

               2.

               Za to, da bi se lahko v okviru člena 3, prvi odstavek, (b), Direktive 89/48, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2001/19, upoštevale poklicne izkušnje, s katerimi prosilec utemeljuje prošnjo za dovoljenje za opravljanje reguliranega poklica v državi članici gostiteljici, morajo biti izpolnjeni trije pogoji:

                           —

                           navajane izkušnje morajo obsegati dveletno delo s polnim delovnim časom v zadnjih desetih letih;

                           —

                           to delo je moralo biti trajno in redno opravljanje niza poklicnih dejavnosti, ki tvorijo zadevni poklic v državi članici izvora, pri čemer ni potrebno, da je šlo za opravljanje vseh teh dejavnosti, in

                           —

                           poklic, kot se običajno opravlja v državi članici izvora, mora biti glede dejavnosti, ki jih zajema, enakovreden poklicu, za dovoljenje za opravljanje katerega je bilo v državi članici gostiteljici zaprošeno.

      (1)  UL C 24, 30.1.2010.


title: Zadeva C-241/09: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 9. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Bruxelles – Belgija) – Fluxys SA proti Commission de régulation de l'électricité et du gaz (Creg) (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Pristojnost Sodišča — Delni umik tožbe s strani tožeče stranke v postopku v glavni stvari — Sprememba referenčnega pravnega okvira — Odgovor Sodišča, ki ni več potreben za odločitev o sporu — Ustavitev postopka)

text:
               19.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/8

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 9. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Bruxelles – Belgija) – Fluxys SA proti Commission de régulation de l'électricité et du gaz (Creg)
   (Zadeva C-241/09) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Pristojnost Sodišča - Delni umik tožbe s strani tožeče stranke v postopku v glavni stvari - Sprememba referenčnega pravnega okvira - Odgovor Sodišča, ki ni več potreben za odločitev o sporu - Ustavitev postopka)
   2011/C 55/12
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour d'appel de Bruxelles

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Fluxys SA

      Tožena stranka: Commission de régulation de l'électricité et du gaz (Creg)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour d'appel de Bruxelles – Razlaga členov 1, 2 in 18 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2003/55/ES z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 98/30/ES (UL L 176, str. 57) ter člena 3 Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1775/2005 z dne 28. septembra 2005 o pogojih za dostop do prenosnih omrežij zemeljskega plina (UL L 289, str. 1) – Preizkus po uradni dolžnosti pravil o določitvi skupnega prihodka upravljavcev omrežij ob nastopu izjemnih okoliščin med zakonskim obdobjem – Združljivost s pravom Skupnosti posebne določitve tarif za dejavnosti tranzita, ki se razlikuje od določitve tarif, ki se uporablja za dejavnosti prenosa in skladiščenja.

      Izrek

   Na vprašanje za predhodno odločanje, postavljeno v zadevi C-241/09, ni treba več odgovoriti.

      (1)  UL C 205, 29.8.2009.


title: Zadeva T-329/10: Tožba, vložena 10. avgusta 2010 – Fraas proti UUNT (Karomuster in den Farben schwarz, grau, beige und dunkelrot)

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/45

      Tožba, vložena 10. avgusta 2010 – Fraas proti UUNT (Karomuster in den Farben schwarz, grau, beige und dunkelrot)
      (Zadeva T-329/10)
      ()
      (2010/C 288/86)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Nemčija) (zastopnika: G. Würtenberger in R. Kunze, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

         Predloga tožeče stranke

                  —

                  Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 7. junija 2010 v zadevi R 191/2010-4 naj se razveljavi;

                  —

                  Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

         Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, upodobljena s karirastim vzorcem v črni, sivi, beige in temno rdeči barvi, za proizvode iz razredov 18, 24 in 25.

         Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

         Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

         Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) v povezavi s členom 7(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), ker naj bi bila zadevna znamka Skupnosti razlikovalna, in kršitev členov 75 in 76 Uredbe (ES) št. 207/2009, ker naj odbor za pritožbe ne bi obravnaval obsežnih dejanskih in pravnih navedb tožeče stranke.

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva C-126/09: Sklep predsednika Sodišča z dne 12. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/44

         Sklep predsednika Sodišča z dne 12. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-126/09) (1)

   2010/C 63/74

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 141, 20.6.2009.


title: Zadeva F-79/07: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 26. maja 2008 – Braun-Neumann proti Parlamentu (Javni uslužbenci – Uradniki – Pokojnine – Vdovska pokojnina za preživelega zakonca – 50 % izplačilo zaradi obstoja drugega preživelega zakonca – Nedopustnost – Prepozna pritožba – Procesne predpostavke javnega reda – Preizkus po uradni dolžnosti – Uporaba Poslovnika Sodišča prve stopnje v času)

text:
               19.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/31

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 26. maja 2008 – Braun-Neumann proti Parlamentu
   (Zadeva F-79/07) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Pokojnine - Vdovska pokojnina za preživelega zakonca - 50 % izplačilo zaradi obstoja drugega preživelega zakonca - Nedopustnost - Prepozna pritožba - Procesne predpostavke javnega reda - Preizkus po uradni dolžnosti - Uporaba Poslovnika Sodišča prve stopnje v času)
   (2008/C 183/60)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Kurt-Wolfgang Braun-Neumann (Merzig, Nemčija) (zastopnik: P. Ames, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopniki: J. F. De Wachter, K. Zejdová in S. Seyr, zastopniki)
   Predmet zadeve
   Zahteva za izplačilo polne vdovske pokojnine.
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 235, 6.10.2007, str. 31.


title: Zadeva T-280/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 9. junija 2015 – Ineos Manufacturing Deutschland in drugi/Komisija (Državne pomoči — Ukrepi, ki jih je Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in podjetjem z veliko porabo električne energije — Sklep o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU — Sprejetje končnega sklepa po vložitvi tožbe — Ustavitev postopka)

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/64

         Sklep Splošnega sodišča z dne 9. junija 2015 – Ineos Manufacturing Deutschland in drugi/Komisija
   (Zadeva T-280/14) (1)

   ((Državne pomoči - Ukrepi, ki jih je Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in podjetjem z veliko porabo električne energije - Sklep o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU - Sprejetje končnega sklepa po vložitvi tožbe - Ustavitev postopka))
   (2015/C 294/78)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Ineos Manufacturing Deutschland GmbH (Köln, Nemčija); Ineos Phenol GmbH (Gladbeck, Nemčija), in Ineos Vinyls Deutschland GmbH (Wilhelmshaven, Nemčija) (zastopniki: C. Arhold, L. Petersen, F.-A. Wesche, N. Wimmer in T. Woltering, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: T. Maxian Rusche in R. Sauer, zastopnika, skupaj s C. von Donatom in G. Quardtom, odvetnikoma)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije C (2013) 4424 final z dne 18. decembra 2013 o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU zaradi ukrepov, ki jih je Zvezna republika Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in velikim porabnikom električne energije (državna pomoč SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)).

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Postopek v zvezi s predlogom za intervencijo, ki ga je vložil nadzorni organ EFTA, se ustavi.

               3.

               Družbe Ineos Manufacturing Deutschland GmbH, Ineos Phenol GmbH in Ineos Vinyls Deutschland GmbH nosijo svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               4.

               Nadzorni organ EFTA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 223, 14.7.2014.