title: Zadeva C-377/18: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 5. septembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Spetsializiran nakazatelen sad – Bulgarija) – kazenski postopek zoper AH, PB, CX, KM, PH (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Direktiva (EU) 2016/343 – Člen 4(1) – Domneva nedolžnosti – Javno označevanje osumljenih ali obdolženih oseb za krive – Sporazum, sklenjen med državnim tožilcem in storilcem kaznivega dejanja – Nacionalna sodna praksa, v kateri je določena identifikacija osumljenih ali obdolženih oseb, ki niso sklenile takega sporazuma – Listina o temeljnih pravicah – Člen 48)

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/27

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 5. septembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Spetsializiran nakazatelen sad – Bulgarija) – kazenski postopek zoper AH, PB, CX, KM, PH
      (Zadeva C-377/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Direktiva (EU) 2016/343 - Člen 4(1) - Domneva nedolžnosti - Javno označevanje osumljenih ali obdolženih oseb za krive - Sporazum, sklenjen med državnim tožilcem in storilcem kaznivega dejanja - Nacionalna sodna praksa, v kateri je določena identifikacija osumljenih ali obdolženih oseb, ki niso sklenile takega sporazuma - Listina o temeljnih pravicah - Člen 48)
      (2019/C 383/29)
      Jezik postopka: bulgarščina

         Predložitveno sodišče

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Stranke v postopku v glavni stvari

      AH, PB, CX, KM, PH

         Izrek

      Člen 4(1) Direktive (EU) 2016/343 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o krepitvi nekaterih vidikov domneve nedolžnosti in krepitvi pravice biti navzoč na sojenju v kazenskem postopku je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da v sporazumu, v katerem obdolžena oseba prizna svojo krivdo v zameno za milejšo kazen in ki ga mora potrditi nacionalno sodišče, kot sostorilka zadevnega kaznivega dejanja ni izrecno navedena samo ta oseba, ampak tudi druge obdolžene osebe, ki niso priznale svoje krivde in se preganjajo v okviru ločenega kazenskega postopka, če, prvič, je ta navedba nujna za opredelitev pravne odgovornosti osebe, ki je sklenila navedeni sporazum, in drugič, če je v istem sporazumu jasno navedeno, da se te druge osebe preganjajo v ločenem kazenskem postopku in da njihova krivda ni bila dokazana v skladu z zakonom.

         (1)  UL C 294, 20.8.2018.


title: Zadeva C-383/18: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 11. septembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Rejonowy Lublin-Wschód w Lublinie z siedzibą w Świdniku – Poljska) – Lexitor Sp. z o.o/Spółdzielcza Kasa Oszczędnościowo - Kredytowa im. Franciszka Stefczyka, Santander Consumer Bank S.A., mBank S.A. (Predhodno odločanje – Varstvo potrošnikov – Potrošniške kreditne pogodbe – Direktiva 2008/48/ES – Člen 16(1) – Predčasno odplačilo – Pravica potrošnika do zmanjšanja skupnih stroškov kredita, ki ustreza obrestim in stroškom, dolgovanim za preostalo obdobje trajanja pogodbe)

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/28

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 11. septembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Rejonowy Lublin-Wschód w Lublinie z siedzibą w Świdniku – Poljska) – Lexitor Sp. z o.o/Spółdzielcza Kasa Oszczędnościowo - Kredytowa im. Franciszka Stefczyka, Santander Consumer Bank S.A., mBank S.A.
      (Zadeva C-383/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Potrošniške kreditne pogodbe - Direktiva 2008/48/ES - Člen 16(1) - Predčasno odplačilo - Pravica potrošnika do zmanjšanja skupnih stroškov kredita, ki ustreza obrestim in stroškom, dolgovanim za preostalo obdobje trajanja pogodbe)
      (2019/C 383/30)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Rejonowy Lublin-Wschód w Lublinie z siedzibą w Świdniku

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Lexitor Sp. z o.o.

         Tožene stranke: Spółdzielcza Kasa Oszczędnościowo - Kredytowa im. Franciszka Stefczyka, Santander Consumer Bank S.A., mBank S.A.

         Izrek

      Člen 16(1) Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS je treba razlagati tako, da pravica potrošnika do zmanjšanja skupnih stroškov kredita v primeru predčasnega odplačila kredita vključuje vse stroške, ki so bili naloženi potrošniku.

         (1)  UL C 294, 20.8.2018.


title: Zadeva C-397/18: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 11. septembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona – Španija) – DW/Nobel Plastiques Ibérica SA (Predhodno odločanje – Socialna politika – Direktiva 2000/78/ES – Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu – Člen 2(2)(b)(ii) in člen 5 – Prepoved vsakršne diskriminacije zaradi invalidnosti – Delavec, ki je še posebej občutljiv na poklicno tveganje, v smislu nacionalnega prava – Obstoj „invalidnosti“ – Odpust iz objektivnih razlogov na podlagi meril produktivnosti, vsestranskosti za opravljanje dela na vseh delovnih mestih podjetja ter odsotnosti z dela – Posebno neugoden položaj invalidov – Posredna diskriminacija – Razumne prilagoditve – Posameznik, ki ni usposobljen, zmožen in na razpolago za izpolnjevanje bistvenih funkcij zadevnega delovnega mesta)

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/29

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 11. septembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona – Španija) – DW/Nobel Plastiques Ibérica SA
      (Zadeva C-397/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Socialna politika - Direktiva 2000/78/ES - Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu - Člen 2(2)(b)(ii) in člen 5 - Prepoved vsakršne diskriminacije zaradi invalidnosti - Delavec, ki je še posebej občutljiv na poklicno tveganje, v smislu nacionalnega prava - Obstoj „invalidnosti“ - Odpust iz objektivnih razlogov na podlagi meril produktivnosti, vsestranskosti za opravljanje dela na vseh delovnih mestih podjetja ter odsotnosti z dela - Posebno neugoden položaj invalidov - Posredna diskriminacija - Razumne prilagoditve - Posameznik, ki ni usposobljen, zmožen in na razpolago za izpolnjevanje bistvenih funkcij zadevnega delovnega mesta)
      (2019/C 383/31)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: DW

         Tožena stranka: Nobel Plastiques Ibérica SA

         ob udeležbi: Fondo de Garantía Salarial (Fogasa), Ministerio Fiscal

         Izrek

                  1.

                  Direktivo Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu je treba razlagati tako, da zdravstveno stanje delavca – ki je spoznan za posebej občutljivega na poklicna tveganja v smislu nacionalnega prava – zaradi katerega ta delavec ne more zasesti določenih delovnih mest, ker bi to povzročilo tveganje za njegovo zdravje ali za druge osebe, spada pod pojem „invalidnost“ v smislu te direktive le, če to stanje povzroča omejitev zmožnosti, ki je zlasti posledica trajnih telesnih okvar oziroma umskih ali duševnih motenj, ki v povezavi z različnimi ovirami lahko zadevnega posameznika omejujejo, da bi polno in učinkovito sodeloval v poklicnem življenju na podlagi enakopravnosti z drugimi delavci. Nacionalno sodišče mora preveriti, ali so ti pogoji v postopku v glavni stvari izpolnjeni.

                  2.

                  Člen 2(2)(b)(ii) Direktive 2000/78 je treba razlagati tako, da odpust iz „objektivnih razlogov“ invalidnega delavca, ker ta izpolnjuje merila za izbor, ki se upoštevajo pri določitvi oseb, ki jih je treba odpustiti, in sicer imeti produktivnost, ki je nižja od določene stopnje, nižjo stopnjo vsestranskosti na delovnih mestih podjetja ter visoko stopnjo odsotnosti z dela, pomeni posredno diskriminacijo zaradi invalidnosti v smislu te določbe, razen če je delodajalec pred tem glede tega delavca sprejel razumne prilagoditve v smislu člena 5 navedene direktive, da bi zagotovil spoštovanje načela enakega obravnavanja invalidnih oseb, kar mora preveriti nacionalno sodišče.

         (1)  UL C 294, 20.8.2018.


title: Zadeva C-417/18: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 5. septembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vilniaus apygardos administracinis teismas – Litva) – AW, BV, CU, DT/Lietuvos valstybė, ki jo zastopajo Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnyba, Bendrasis pagalbos centras in Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija (Predhodno odločanje – Direktiva 2002/22/ES – Univerzalna storitev ter pravice uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami – Člen 26(5) – Enotna evropska številka za klic v sili – Dajanje na voljo informacij o lokaciji kličočega)

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/30

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 5. septembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vilniaus apygardos administracinis teismas – Litva) – AW, BV, CU, DT/Lietuvos valstybė, ki jo zastopajo Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnyba, Bendrasis pagalbos centras in Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija
      (Zadeva C-417/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Direktiva 2002/22/ES - Univerzalna storitev ter pravice uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami - Člen 26(5) - Enotna evropska številka za klic v sili - Dajanje na voljo informacij o lokaciji kličočega)
      (2019/C 383/32)
      Jezik postopka: litovščina

         Predložitveno sodišče

      Vilniaus apygardos administracinis teismas

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: AW, BV, CU, DT

         Tožena stranka: Lietuvos valstybė, ki jo zastopajo Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnyba, Bendrasis pagalbos centras in Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija

         Izrek

                  1.

                  Člen 26(5) Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/136/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009, je treba razlagati tako, da državam članicam nalaga obveznost, da zagotovijo – kolikor je to tehnično izvedljivo – da zadevna podjetja organu, ki je odgovoren za klice v sili na enotno evropsko številko za klic v sili „112“, brezplačno dajo na voljo informacije o lokaciji kličočega, takoj ko navedeni organ sprejme klic, tudi če je bil klic opravljen z mobilnega telefona brez kartice SIM.

                  2.

                  Člen 26(5) Direktive 2002/22, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/136, je treba razlagati tako, da daje državam članicam polje proste presoje pri opredelitvi meril glede natančnosti in zanesljivosti informacij o lokaciji kličočega na enotno evropsko številko za klic v sili „112“, vendar ob pojasnilu, da morajo merila, ki jih opredelijo, zagotoviti – kolikor je to tehnično izvedljivo – določitev lokacije kličočega tako zanesljivo in natančno, da mu lahko dežurne službe koristno pridejo na pomoč, kar mora presoditi predložitveno sodišče.

                  3.

                  Pravo Unije je treba razlagati tako, da če se v skladu z nacionalnim pravom države članice obstoj posredne vzročne zveze med nezakonitostjo, ki so jo storili nacionalni organi, in škodo, ki jo je utrpel posameznik, šteje kot zadosten za uveljavljanje odgovornosti države, je treba tako posredno vzročno zvezo med kršitvijo prava Unije, ki jo je mogoče pripisati tej državi članici, in škodo, ki jo je utrpel posameznik, prav tako šteti za zadostno za uveljavljanje odgovornosti navedene države članice za to kršitev prava Unije.

         (1)  UL C 352, 1.10.2018.


title: Zadeva C-443/18: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 5. septembra 2019 – Evropska komisija/Italijanska republika (Neizpolnitev obveznosti države – Zdravstveno varstvo rastlin – Direktiva 2000/29/ES – Varstvo proti vnosu organizmov, škodljivih za rastline ali rastlinske proizvode, v Evropsko unijo in proti njihovemu širjenju v Uniji – Člen 16(1) in (3) – Izvedbeni sklep (EU) 2015/789 – Ukrepi za preprečevanje vnosa organizma Xylella fastidiosa (Wells et al.) in njegovega širjenja znotraj Unije – Člen 7(2)(c) – Ukrepi zadrževanja – Obveznost takojšnje odstranitve okuženih rastlin v 20 kilometrskem pasu na okuženem območju – Člen 7(7) – Obveznost spremljanja – Letne preiskave – Člen 6(2), (7) in (9) – Ukrepi izkoreninjenja – Vztrajno in splošno neizpolnjevanje obveznosti – Člen 4(3) PEU – Dolžnost lojalnega sodelovanja)

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/31

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 5. septembra 2019 – Evropska komisija/Italijanska republika
      (Zadeva C-443/18) (1)

      (Neizpolnitev obveznosti države - Zdravstveno varstvo rastlin - Direktiva 2000/29/ES - Varstvo proti vnosu organizmov, škodljivih za rastline ali rastlinske proizvode, v Evropsko unijo in proti njihovemu širjenju v Uniji - Člen 16(1) in (3) - Izvedbeni sklep (EU) 2015/789 - Ukrepi za preprečevanje vnosa organizma Xylella fastidiosa (Wells et al.) in njegovega širjenja znotraj Unije - Člen 7(2)(c) - Ukrepi zadrževanja - Obveznost takojšnje odstranitve okuženih rastlin v 20 kilometrskem pasu na okuženem območju - Člen 7(7) - Obveznost spremljanja - Letne preiskave - Člen 6(2), (7) in (9) - Ukrepi izkoreninjenja - Vztrajno in splošno neizpolnjevanje obveznosti - Člen 4(3) PEU - Dolžnost lojalnega sodelovanja)
      (2019/C 383/33)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Eggers in D. Bianchi, agenta)

         Tožena stranka: Italijanska republika (zastopniki: G. Palmieri, agent, skupaj s S. Fiorentinom in G. Casellijem, avvocati dello Stato)

         Izrek

                  1.

                  Italijanska republika

                              —

                              s tem, da na območju zadrževanja ni zagotovila, da se nemudoma odstranijo vsaj vse rastline, pri katerih je bilo ugotovljeno, da so okužene s Xylella fastidiosa, če se nahajajo na okuženem območju do 20 km od meje med tem okuženim območjem in ostalim ozemljem Unije, ni izpolnila obveznosti iz člena 7(2)(c) Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2015/789 z dne 18. maja 2015 glede ukrepov za preprečevanje vnosa organizma Xylella fastidiosa (Wells et al.) v Unijo in njegovega širjenja znotraj Unije, kakor je bil spremenjen z Izvedbenim sklepom Komisije (EU) 2016/764 z dne 12. maja 2016, in

                              —

                              s tem, da na območju zadrževanja ni zagotovila spremljanja navzočnosti Xylella fastidiosa z letnimi preiskavami ob ustreznem času med letom, ni izpolnila obveznosti iz člena 7(7) tega izvedbenega sklepa.

                  2.

                  Tožba se v preostalem zavrne.

                  3.

                  Evropska komisija in Italijanska republika nosita vsaka svoje stroške.

         (1)  UL C 294, 20.8.2018.


title: Zadeva C-468/18: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 5. septembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Judecătoria Constanța – Romunija) – R/P (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v zvezi s preživninskimi obveznostmi – Uredba (ES) št. 4/2009 – Člen 3(a) in (d) ter člen 5 – Sodišče, pri katerem so vloženi trije povezani zahtevki, ki se nanašajo na razvezo zakonske zveze staršev mladoletnega otroka, na starševsko odgovornost in na preživninsko obveznost v zvezi s tem otrokom – Izrek o pristojnosti glede razveze zakonske zveze in o nepristojnosti glede starševske odgovornosti – Pristojnost za odločanje o zahtevku glede preživninske obveznosti – Sodišče kraja, v katerem ima tožena stranka svoje običajno prebivališče in pri katerem se spusti v postopek)

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/32

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 5. septembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Judecătoria Constanța – Romunija) – R/P
      (Zadeva C-468/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v zvezi s preživninskimi obveznostmi - Uredba (ES) št. 4/2009 - Člen 3(a) in (d) ter člen 5 - Sodišče, pri katerem so vloženi trije povezani zahtevki, ki se nanašajo na razvezo zakonske zveze staršev mladoletnega otroka, na starševsko odgovornost in na preživninsko obveznost v zvezi s tem otrokom - Izrek o pristojnosti glede razveze zakonske zveze in o nepristojnosti glede starševske odgovornosti - Pristojnost za odločanje o zahtevku glede preživninske obveznosti - Sodišče kraja, v katerem ima tožena stranka svoje običajno prebivališče in pri katerem se spusti v postopek)
      (2019/C 383/34)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Judecătoria Constanța

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: R

         Tožena stranka: P

         Izrek

      Člen 3(a) in (d) ter člen 5 Uredbe Sveta (ES) št. 4/2009 z dne 18. decembra 2008 o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju sodnih odločb ter sodelovanju v preživninskih zadevah je treba razlagati tako, da je – v primeru, ko sodišče države članice odloča o tožbi, ki vsebuje tri zahtevke, ki se nanašajo na razvezo zakonske zveze staršev mladoletnega otroka, na starševsko odgovornost do tega otroka in na preživninsko obveznost v zvezi z njim – sodišče, ki odloča o razvezi zakonske zveze in ki se je izreklo za nepristojno za odločanje o zahtevku glede starševske odgovornosti, kljub temu pristojno za odločanje o zahtevku glede preživninske obveznosti, ki se nanaša na navedenega otroka, če je to sodišče hkrati sodišče kraja, v katerem ima tožena stranka običajno prebivališče, ali sodišče, pri katerem se je ta stranka spustila v postopek, ne da bi ugovarjala njegovi pristojnosti.

         (1)  UL C 381, 22.10.2018.


title: Zadeva C-473/18: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 4. septembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Baden-Württemberg – Nemčija) – GP/Bundesagentur für Arbeit, Familienkasse Baden-Württemberg West (Predhodno odločanje – Socialna varnost – Delavci migranti – Pravila Evropske unije o pretvorbi valut – Uredba (ES) št. 987/2009 – Sklep Upravne komisije št. H3 za koordinacijo sistemov socialne varnosti – Izračun izravnalnega dodatka k družinskim dajatvam, dolgovanega delavcu, ki prebiva v državi članici in dela v Švici – Določitev referenčnega datuma za menjalni tečaj)

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/32

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 4. septembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Baden-Württemberg – Nemčija) – GP/Bundesagentur für Arbeit, Familienkasse Baden-Württemberg West
      (Zadeva C-473/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Socialna varnost - Delavci migranti - Pravila Evropske unije o pretvorbi valut - Uredba (ES) št. 987/2009 - Sklep Upravne komisije št. H3 za koordinacijo sistemov socialne varnosti - Izračun izravnalnega dodatka k družinskim dajatvam, dolgovanega delavcu, ki prebiva v državi članici in dela v Švici - Določitev referenčnega datuma za menjalni tečaj)
      (2019/C 383/35)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgericht Baden-Württemberg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: GP

         Tožena stranka: Bundesagentur für Arbeit, Familienkasse Baden-Württemberg West

         Izrek

                  1.

                  V zvezi s pretvorbo otroškega dodatka v drugo valuto, zato da se določi znesek eventualnega izravnalnega dodatka na podlagi člena 68(2) Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 988/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009, na uporabo in razlago člena 90 Uredbe (ES) št. 987/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe št. 883/2004 in Sklepa Upravne komisije za koordinacijo sistemov socialne varnosti št. H3 z dne 15. oktobra 2009 o datumu, ki se upošteva pri določanju menjalnih tečajev iz člena 90 Uredbe št. 987/2009, ne vpliva dejstvo, da to dajatev izplačuje švicarski nosilec v švicarskih frankih.

                  2.

                  Sklep št. H3 z dne 15. oktobra 2009 je treba razlagati tako, da se pri pretvorbi valute, v kateri je izražen otroški dodatek, zato da se določi znesek morebitnega izravnalnega dodatka na podlagi člena 68(2) Uredbe št. 883/2004, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 988/2009, uporabi točka 2 tega sklepa.

                  3.

                  Točko 2 Sklepa št. H3 z dne 15. oktobra 2009 je treba razlagati tako, da v položaju, na kakršnega se nanaša spor o glavni stvari, pojem „dan, ko nosilec izvede operacijo“, v smislu te določbe pomeni dan, ko pristojni nosilec države zaposlitve izvede plačilo zadevne družinske dajatve.

         (1)  UL C 427, 26.11.2018.


title: Zadeva C-540/18 P: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 11. septembra 2019 – HX/Svet Evropske unije (Pritožba – Omejevalni ukrepi proti Sirski arabski republiki – Ukrepi proti vplivnim poslovnežem, ki opravljajo svoje dejavnosti v Siriji – Dokaz o utemeljenosti uvrstitve na sezname)

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/33

      Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 11. septembra 2019 – HX/Svet Evropske unije
      (Zadeva C-540/18 P) (1)

      (Pritožba - Omejevalni ukrepi proti Sirski arabski republiki - Ukrepi proti vplivnim poslovnežem, ki opravljajo svoje dejavnosti v Siriji - Dokaz o utemeljenosti uvrstitve na sezname)
      (2019/C 383/36)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Stranki

         Pritožnik: HX (zastopnik: S. Koev, advokat)

         Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: I. Gurov in A. Vitro, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  HX poleg svojih stroškov nosi tudi stroške Sveta Evropske unije.

         (1)  UL C 408, 12.11.2018.


title: Zadeva C-541/18: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 12. septembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – AS/Deutsches Patent- und Markenamt (Predhodno odločanje – Znamke – Direktiva 2008/95/ES – Člen 3(1)(b) – Razlikovalni učinek – Merila presoje – Znak ključnik (hashtag))

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/34

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 12. septembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – AS/Deutsches Patent- und Markenamt
      (Zadeva C-541/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Znamke - Direktiva 2008/95/ES - Člen 3(1)(b) - Razlikovalni učinek - Merila presoje - Znak ključnik (hashtag))
      (2019/C 383/37)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesgerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Prijaviteljica in pritožnica: AS

         Druga stranka v postopku: Deutsches Patent- und Markenamt

         Izrek

      Člen 3(1)(b) Direktive 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami je treba razlagati tako, da je treba razlikovalni učinek znaka, za katerega se je zahtevala registracija kot znamka, preučiti ob upoštevanju vseh upoštevnih dejstev in okoliščin, vključno z vsemi verjetnimi načini uporabe prijavljene znamke. Slednji načini uporabe, če ni drugih indicev, ustrezajo načinom uporabe, ki so v praksi glede na navade v zadevnem gospodarskem sektorju lahko pomembni.

         (1)  UL C 436, 3.12.2018.


title: Zadeva C-559/18: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 5. septembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Baden-Württemberg – Nemčija) – TDK-Lambda Germany GmbH/Hauptzollamt Lörrach (Predhodno odločanje – Uredba (EGS) št. 2658/87 – Carinska unija in skupna carinska tarifa – Tarifna uvrstitev – Kombinirana nomenklatura – Tarifna podštevilka 85044030 – Statični pretvorniki – Merila za uvrstitev – Bistven namen)

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/35

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 5. septembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Baden-Württemberg – Nemčija) – TDK-Lambda Germany GmbH/Hauptzollamt Lörrach
      (Zadeva C-559/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Uredba (EGS) št. 2658/87 - Carinska unija in skupna carinska tarifa - Tarifna uvrstitev - Kombinirana nomenklatura - Tarifna podštevilka 85044030 - Statični pretvorniki - Merila za uvrstitev - Bistven namen)
      (2019/C 383/38)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgericht Baden-Württemberg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: TDK-Lambda Germany GmbH

         Tožena stranka: Hauptzollamt Lörrach

         Izrek

      Tarifno podštevilko 85 044 030 kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi v različicah, kot zaporedno izhajata iz Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 927/2012 z dne 9. oktobra 2012 in Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 1001/2013 z dne 4. oktobra 2013, je treba razlagati tako, da lahko statični pretvorniki, kakršni so ti v postopku v glavni stvari, spadajo pod to tarifno podštevilko le, če je njihov bistven namen, da se uporabljajo skupaj s „telekomunikacijskimi napravami ali stroji za avtomatsko obdelavo podatkov in njihovimi enotami“ v smislu te tarifne podštevilke, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 436, 3.12.2018.


title: Zadeva C-239/19: Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 5. septembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (Chancery Division) - Združeno kraljestvo – Eli Lilly and Company/Genentech Inc. (Predhodno odločanje – Člen 53(2) Poslovnika Sodišča – Dodatni varstveni certifikat za zdravila – Uredba (ES) št. 469/2009 – Člen 3(b) – Pogoji za pridobitev – Dovoljenje za dajanje v promet – Dovoljenje, izdano tretji osebi – Očitna nedopustnost)

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/35

      Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 5. septembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (Chancery Division) - Združeno kraljestvo – Eli Lilly and Company/Genentech Inc.
      (Zadeva C-239/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 53(2) Poslovnika Sodišča - Dodatni varstveni certifikat za zdravila - Uredba (ES) št. 469/2009 - Člen 3(b) - Pogoji za pridobitev - Dovoljenje za dajanje v promet - Dovoljenje, izdano tretji osebi - Očitna nedopustnost)
      (2019/C 383/39)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      High Court of Justice (Chancery Division)

         Stranki

         Pritožnica: Eli Lilly and Company

         Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Genentech Inc.

         Izrek

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (patents court) (višje sodišče (Anglija in Wales), premoženjski oddelek (patentno sodišče), Združeno kraljestvo) z odločbo z dne 4. marca 2019, je očitno nedopusten.

         (1)  UL C 172, 20.5.2019.


title: Zadeva C-71/19 P: Pritožba, ki jo je João Miguel Barata vložil 30. januarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 20. novembra 2018 v zadevi T-854/16, Barata/Parlament

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/36

      Pritožba, ki jo je João Miguel Barata vložil 30. januarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 20. novembra 2018 v zadevi T-854/16, Barata/Parlament
      (Zadeva C-71/19 P)
      (2019/C 383/40)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnik: João Miguel Barata (zastopniki: G. Pandey in D. Rovetta, avocats, ter J. Grayston, Solicitor)

         Druga stranka v postopku: Evropski parlament
      Splošno sodišče (deveti senat) je s sklepom z dne 26. septembra 2019 presodilo, da se pritožba delno zavrže kot očitno nedopustna in delno zavrne kot očitno neutemeljena ter da João Miguel Barata nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-185/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Arbitral de pe lângă Asociația de arbitraj de pe lângă Baroul Cluj (Romunija) 25. februarja 2019 – KE/LF

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/36

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Arbitral de pe lângă Asociația de arbitraj de pe lângă Baroul Cluj (Romunija) 25. februarja 2019 – KE/LF
      (Zadeva C-185/19)
      (2019/C 383/41)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunalul Arbitral de pe lângă Asociația de arbitraj de pe lângă Baroul Cluj

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: KE

         Tožena stranka: LF
      Sodišče (sedmi senat) je s sklepom z dne 24. septembra 2019 predlog za sprejetje predhodne odločbe razglasilo za očitno nedopusten in se je izreklo za očitno nepristojno za odločanje o tem predlogu.


title: Zadeva C-412/19 P: Pritožba, ki jo je Xianhao Pan vložil 27. maja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 21. marca 2019 v zadevi T-777/17, Pan/EUIPO - Entertainment One UK (TOBBIA)

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/37

      Pritožba, ki jo je Xianhao Pan vložil 27. maja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 21. marca 2019 v zadevi T-777/17, Pan/EUIPO - Entertainment One UK (TOBBIA)
      (Zadeva C-412/19 P)
      (2019/C 383/42)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnik: Xianhao Pan (zastopnik: M. Oliva, avvocato)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, Entertainment One UK Ltd
      Sodišče je s sklepom podpredsednika z dne 12. julija 2019 odločilo, da se pritožba kot nedopustna zavrže.


title: Zadeva C-460/19 P: Pritožba, ki jo je Stada Arzneimittel AG vložila 14. junija 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 4. aprila 2019 v zadevi T-804/17, Stada Arzneimittel AG/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/37

      Pritožba, ki jo je Stada Arzneimittel AG vložila 14. junija 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 4. aprila 2019 v zadevi T-804/17, Stada Arzneimittel AG/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
      (Zadeva C-460/19 P)
      (2019/C 383/43)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnik: Stada Arzneimittel AG (zastopniki: A. K. Marx, R. Kaase, J.-C. Plate, Rechtsanwälte)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
      Sodišče Evropske unije (senat za dopustitev pritožb) s sklepom z dne 1. oktobra 2019 ni dopustilo pritožbe in je odločilo, da pritožnica nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-541/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hamburg (Nemčija) 16. julija 2019 – XW/Eurowings GmbH

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/38

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hamburg (Nemčija) 16. julija 2019 – XW/Eurowings GmbH
      (Zadeva C-541/19)
      (2019/C 383/44)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Amtsgericht Hamburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: XW

         Tožena stranka: Eurowings GmbH

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali se za izračun pravice do odškodnine na podlagi člena 7 Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) upošteva celotna zračna razdalja tudi, če je potnik zaradi zamude/odpovedi šele vmesnega leta za zvezo prispel v končni namembni kraj z zamudo tri ure ali več, pri čemer je bil prvi let točen, sta leta opravila različna letalska prevoznika in sta bila leta rezervirana skupaj?

         (1)  UL 2004, L 46, str. 1.


title: Zadeva C-541/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hamburg (Nemčija) 16. julija 2019 – YX/Eurowings GmbH

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/38

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hamburg (Nemčija) 16. julija 2019 – YX/Eurowings GmbH
      (Zadeva C-541/19)
      (2019/C 383/45)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Amtsgericht Hamburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: YX

         Tožena stranka: Eurowings GmbH

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali se za izračun pravice do odškodnine na podlagi člena 7 Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) upošteva celotna zračna razdalja tudi, če je potnik zaradi zamude/odpovedi šele vmesnega leta za zvezo prispel v končni namembni kraj z zamudo tri ure ali več, pri čemer je bil prvi let točen, sta leta opravila različna letalska prevoznika in sta bila leta rezervirana skupaj?

         (1)  UL 2004, L 46, str. 1.


title: Zadeva C-574/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hamburg (Nemčija) 29. julija 2019 – PL/Deutsche Lufthansa AG

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/39

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hamburg (Nemčija) 29. julija 2019 – PL/Deutsche Lufthansa AG
      (Zadeva C-574/19)
      (2019/C 383/46)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Amtsgericht Hamburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: PL

         Tožena stranka: Deutsche Lufthansa AG
      S sklepom predsednika Sodišča z dne 23. septembra 2019 je bila zadeva izbrisana iz vpisnika Sodišča.


title: Zadeva C-584/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht für Strafsachen Wien (Avstrija) 2. avgusta 2019 – kazenski postopek proti A***** in drugim neznanim storilcem

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/40

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht für Strafsachen Wien (Avstrija) 2. avgusta 2019 – kazenski postopek proti A***** in drugim neznanim storilcem
      (Zadeva C-584/19)
      (2019/C 383/48)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesgericht für Strafsachen Wien

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Staatsanwaltschaft Wien

         Tožene stranke: A***** in drugi neznani storilci

         Ob udeležbi: Staatsanwaltschaft Hamburg

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba pojma „pravosodni organ“ v smislu člena 1(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2014/41/EU z dne 3. aprila 2014 o evropskem preiskovalnem nalogu v kazenskih zadevah (1) in „javni [državni] tožilec“ v smislu člena 2(c), podtočka (i), navedene direktive razlagati tako, da zajemata tudi državno tožilstvo države članice, za katero obstaja tveganje, da bodo nanj v okviru sprejetja odločitve v zvezi z izdajo evropskega preiskovalnega naloga neposredno ali posredno naslovljene odredbe ali posamezna navodila izvršne veje oblasti, kot je pravosodni senator v Hamburgu?

         (1)  UL 2014, L 130, str. 1.


title: Zadeva C-597/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Ondernemingsrechtbank Antwerpen (Belgija) 6. avgusta 2019 – M.I.C.M. Mircom International Content Management & Consulting Limited/Telenet BVBA

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/41

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Ondernemingsrechtbank Antwerpen (Belgija) 6. avgusta 2019 – M.I.C.M. Mircom International Content Management & Consulting Limited/Telenet BVBA
      (Zadeva C-597/19)
      (2019/C 383/49)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Ondernemingsrechtbank Antwerpen

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: M.I.C.M. Mircom International Content Management & Consulting Limited

         Tožena stranka: Telenet BVBA

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                              a)

                              Ali je mogoče prenos datoteke prek omrežja vsak z vsakim (peer-to-peer) in hkrati dajanje njenih delcev (pieces) (ki so včasih glede na celoto zelo fragmentarni) na voljo za naložitev (v nadaljevanju: sejanje (seeding)) šteti za priobčitev javnosti v smislu člena 3(1) Direktive 2001/29 (1), tudi če so ti posamezni delci sami zase neuporabni?
                              Če je odgovor pritrdilen,

                              b)

                              ali obstaja prag de minimis, nad katerim bi sejanje teh delcev pomenilo priobčitev javnosti?

                              c)

                              ali je lahko upoštevna okoliščina, da je lahko sejanje avtomatično (zaradi nastavitev odjemalca Torrent) in da lahko zato do njega pride neodvisno od vedenja uporabnika?

                  2.

                              a)

                              Ali oseba, ki je na podlagi pogodbe imetnik avtorskih (ali sorodnih) pravic, ki pa teh pravic sama ne uporablja, ampak se ukvarja zgolj z izterjavo odškodnine od domnevnih kršiteljev, in katere poslovni model je torej odvisen od obstoja piratstva, ne pa od boja proti njemu, lahko uživa iste pravice, ki so s poglavjem II Direktive 2004/48 (2) priznane avtorjem ali imetnikom licence, ki avtorske pravice uporabljajo na običajen način?

                              b)

                              Kako je lahko ta imetnik licence v tem primeru utrpel „škodo“ (v smislu člena 13 Direktive 2004/48) zaradi kršitve?

                  3.

                  Ali so konkretne okoliščine, opisane v prvem in drugem vprašanju, upoštevne v okviru tehtanja interesov med uveljavljanjem pravic intelektualne lastnine ter pravic in svoboščin, zavarovanih z Listino, kakršni sta spoštovanje zasebnega življenja in varstvo osebnih podatkov, še posebej v okviru presoje sorazmernosti?

                  4.

                  Ali je v teh okoliščinah sistematična registracija in nato splošna obdelava IP-naslovov jate (swarm) sejalcev (seeders) (s strani samega imetnika licence in s strani tretjega na zahtevo imetnika) upravičena na podlagi Splošne uredbe o varstvu podatkov (3), natančneje njenega člena 6(1)(f)?

         (1)  Direktiva 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230).

         (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 2, str. 32).

         (3)  Uredba Sveta (ES) št. 679/2006 z dne 25. aprila 2006 o spremembah Uredb (EGS) št. 2771/75 in (EGS) št. 2777/75 glede uporabe izrednih ukrepov za podporo trgu (UL 2006, L 119, str. 1).


               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/43

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 20. avgusta 2019 – Land Nordrhein-Westfalen/D.-H. T. kot stečajni upravitelj družbe J & S Service UG
      (Zadeva C-620/19)
      (2019/C 383/51)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Revident, pritožnik in tožena stranka: Land Nordrhein-Westfalen

         Nasprotna stranka v revizijskem postopku, nasprotna stranka v pritožbenem postopku in tožeča stranka: D.-H. T. kot stečajni upravitelj družbe J & S Service UG

         ob udeležbi: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je člen 23(1)(j) Uredbe (EU) 2016/679 (1) namenjen tudi varstvu interesov finančnih organov?

                  2.

                  Če je odgovor pritrdilen, ali opredelitev „uveljavljanje civilnopravnih zahtevkov“ obsega tudi obrambo finančnega organa proti civilnopravnim zahtevkom in ali se morajo ti že uveljavljati?

                  3.

                  Ali določba člena 23(1)(e) Uredbe (EU) 2016/679 zaradi varstva pomembnega finančnega interesa države članice na davčnem področju dopušča omejitev pravice dostopa iz člena 15 Uredbe (EU) 2016/679 za preprečevanje civilnopravnih zahtevkov za izpodbijanje pravnih dejanj v stečajnem postopku proti finančnemu organu?

         (1)  Uredba (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov) (UL 2016, L 119, str. 1).


title: Zadeva C-625/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) 22. avgusta 2019 – Openbaar Ministerie/XD

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/44

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) 22. avgusta 2019 – Openbaar Ministerie/XD
      (Zadeva C-625/19)
      (2019/C 383/52)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank Amsterdam

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Openbaar Ministerie

         Tožena stranka: XD

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je mogoče državnega tožilca, ki sodeluje pri izvajanju sodne oblasti v odreditveni državi, ki pri opravljanju svojih funkcij, neposredno povezanih z izdajo evropskega naloga za prijetje, deluje neodvisno in ki je izdal ENP, šteti za odreditveni pravosodni organ v smislu člena 6(1) Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ (1), če je sodišče v odreditveni državi članici že pred dejansko odločitvijo državnega tožilca o izdaji ENP presodilo o pogojih za izdajo ENP in zlasti o sorazmernosti tega ukrepa?

         (1)  Okvirni sklep sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 34).


title: Zadeva C-626/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) 22. avgusta 2019 – Openbaar Ministerie/YC

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/44

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) 22. avgusta 2019 – Openbaar Ministerie/YC
      (Zadeva C-626/19)
      (2019/C 383/53)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank Amsterdam

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Openbaar Ministerie

         Tožena stranka: YC

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je mogoče državnega tožilca, ki sodeluje pri izvajanju sodne oblasti v odreditveni državi, ki pri opravljanju svojih funkcij, neposredno povezanih z izdajo evropskega naloga za prijetje, deluje neodvisno in ki je izdal ENP, šteti za odreditveni pravosodni organ v smislu člena 6(1) Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ (1), če je sodišče v odreditveni državi članici že pred dejansko odločitvijo državnega tožilca o izdaji ENP presodilo o pogojih za izdajo ENP in zlasti o sorazmernosti tega ukrepa?

                  2.

                  Če je treba na prvo vprašanje odgovoriti nikalno: ali je pogoj, da mora obstajati možnost sodnega nadzora nad odločitvijo državnega tožilstva o izdaji ENP in zlasti nad sorazmernostjo takšne odločitve, ki v celoti izpolnjuje zahteve učinkovitega sodnega varstva, iz točke 75 sodbe Sodišča Evropske unije z dne 27. maja 2019 (ECLI:EU:C:2019:456) izpolnjen če lahko zahtevana oseba po njeni dejanski predaji sproži sodni postopek, v katerem lahko pred sodiščem v odreditveni državi članici zahteva umik ENP in v katerem to sodišče med drugim preverja sorazmernost odločitve o izdaji ENP?

         (1)  Okvirni sklep sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 34).


title: Zadeva C-627/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) 22. avgusta 2019 – Openbaar Ministerie/ZB

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/45

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) 22. avgusta 2019 – Openbaar Ministerie/ZB
      (Zadeva C-627/19)
      (2019/C 383/54)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank Amsterdam

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Openbaar Ministerie

         Tožena stranka: ZB

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali v primeru, v katerem je ENP izdan z namenom izvršitve izvršljive sodne odločbe sodišča ali sodnika, s katero je naložena zaporna kazen, pri čemer je ENP izdal državni tožilec, ki sodeluje pri izvajanju sodne oblasti v odreditveni državi članici in je zagotovljeno, da pri izvajanju svojih funkcij, ki so v neposredni zvezi z izdajo Evropskega naloga za prijetje, deluje neodvisno, velja tudi pogoj, da mora obstajati možnost vložitve pravnega sredstva zoper odločitev o izdaji ENP – še zlasti v zvezi s sorazmernostjo te odločitve – ki v celoti izpolnjuje zahteve učinkovitega sodnega varstva?


title: Zadeva C-630/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugalska) 23. avgusta 2019 – PAGE International L.da/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/46

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugalska) 23. avgusta 2019 – PAGE International L.da/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Zadeva C-630/19)
      (2019/C 383/55)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: PAGE International L.da

         Tožena stranka: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 168(a) in člen 176 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 (1) o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (v nadaljevanju: Direktiva o DDV) ter načeli nevtralnosti DDV in sorazmernosti razlagati tako, da ima portugalski zakonodajalec možnost, da na podlagi člena 21(1)(d) in (2)(d) Código do Imposto sobre o Valor Acrescentado (zakonik o davku na dodano vrednost) […] [ni prevedeno] omeji pravico do odbitka vstopnega DDV, ki je bil plačan za kritje stroškov prehrane, na 50 %, čeprav davčni zavezanec dokaže, da so vsi navedeni stroški v celoti povezani z izvajanjem njegove obdavčljive gospodarske dejavnosti?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).


title: Zadeva C-636/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) 26. avgusta 2019 – Y/CAK

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/46

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) 26. avgusta 2019 – Y/CAK
      (Zadeva C-636/19)
      (2019/C 383/56)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Centrale Raad van Beroep

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Y

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: CAK

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba Direktivo 2011/24/EU (1) razlagati tako, da se lahko osebe iz člena 24 Uredbe (EG) št. 883/2004 (2), ki v državi stalnega prebivališča prejmejo zdravstvene storitve, ki bremenijo Nizozemsko, ki pa na Nizozemskem niso zavarovane na podlagi zakonskega zdravstvenega zavarovanja, za priznanje povračila stroškov za prejeto zdravstveno oskrbo sklicujejo neposredno na to direktivo?
                  Če je odgovor nikalen:

                  2.

                  Ali iz člena 56 PDEU izhaja, da v primeru, kakršen je obravnavani, nepriznanje povračila za zdravstveno oskrbo, prejeto v drugi državi, kot je država stalnega prebivališča ali država, ki izplačuje pokojnino, pomeni neupravičeno oviro za svobodo opravljanja storitev?

         (1)  Direktiva 2011/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2011 o uveljavljanju pravic pacientov pri čezmejnem zdravstvenem varstvu (UL 2011, L 88, str. 45).

         (2)  Uredba (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 72).


title: Zadeva C-666/19 P: Pritožba, ki jo je 9. septembra 2019 vložila Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 28. junija 2019 v zadevi T-741/16, Changmao Biochemical Engineering/Komisija

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/47

      Pritožba, ki jo je 9. septembra 2019 vložila Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 28. junija 2019 v zadevi T-741/16, Changmao Biochemical Engineering/Komisija
      (Zadeva C-666/19 P)
      (2019/C 383/57)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd (zastopnika: K. Adamantopoulos in P. Billiet, avocats)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Hyet Sweet

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sodbo Splošnega sodišča z dne 28. junija 2019 v zadevi T-741/16 v celoti razveljavi;

                  —

                  ugodi predlogu, ki ga je pritožnica podala v tožbi pred Splošnim sodiščem, in v skladu s členom 61 Statuta Sodišča izpodbijano uredbo (1) razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na pritožnico, ter

                  —

                  toženi stranki in intervenientki pred Splošnim sodiščem naloži plačilo stroškov pritožnice v zvezi s to pritožbo in v zvezi s postopkom pred Splošnim sodiščem v zadevi T-741/16.

            Pritožnica Sodišču podredno predlaga, naj:

                  —

                  zadevo vrne Splošnemu sodišču Evropske unije, da odloči o drugem delu prvega tožbenega razloga;

                  —

                  še bolj podredno, zadevo vrne Splošnemu sodišču Evropske unije, da odloči o vseh drugih razlogih pritožnice, kot to upravičuje stanje postopka, in

                  —

                  pridrži odločitev o stroških.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica navaja pet razlogov.
      Prvi pritožbeni razlog: pri ugotovitvah Splošnega sodišča v točkah 54, od 64 do 67, 69 in 70, od 78 do 80, 87, 93 ter 97 in 98 izpodbijane sodbe sta bila pravo očitno napačno uporabljeno in dejansko stanje izkrivljeno, kar zadeva ugotovitev, da računi pritožnice niso bili pripravljeni v skladu z mednarodnimi računovodskimi standardi (v nadaljevanju: MRS) in zato niso bile izpolnjene zahteve iz člena 2(7)(c), druga alinea, osnovne uredbe (2). Splošno sodišče je zato napačno uporabilo pravo s tem, da zahtevka pritožnice ni preučilo glede na člen 2(7)(c), tretja alinea, osnovne uredbe.
      Drugi pritožbeni razlog: pri ugotovitvah Splošnega sodišča v točkah 113, od 115 do 118, 125 in 126 ter od 128 do 130 izpodbijane sodbe sta bila pravo očitno napačno uporabljeno in dejansko stanje izkrivljeno, kar zadeva ugotovitev, da Komisija ni kršila člena 2(7)(a), člena 6(8) in člena 9(4) osnovne uredbe ter dolžnosti skrbnega ravnanja in načela dobrega upravljanja s tem, da ni zahtevala in preučila podrobnega seznama izvoznih transakcij od proizvajalca iz primerljive države.
      Tretji pritožbeni razlog: pri ugotovitvah Splošnega sodišča v točkah od 141 do 144, 152 in 153 ter od 155 do 162 izpodbijane sodbe sta bila pravo očitno napačno uporabljeno in dejansko stanje izkrivljeno, kar zadeva ugotovitev, da Komisija ni kršila člena 2(10) in člena 9(4) osnovne uredbe, člena 2.4 Protidampinškega sporazuma ter dolžnosti skrbnega ravnanja in načela dobrega upravljanja s tem, da ni prilagodila normalne vrednosti in izvozne cene pritožnice za namene izračuna stopnje dampinga.
      Četrti pritožbeni razlog: pri ugotovitvah Splošnega sodišča v točkah 148 in 150 izpodbijane sodbe sta bila pravo očitno napačno uporabljeno in dejansko stanje izkrivljeno, kar zadeva ugotovitev, da Komisija ni kršila člena 3(2) in (3) ter člena 9(4) osnovne uredbe, načela dobrega upravljanja in dolžnosti skrbnega ravnanja s tem, da ni prilagodila neškodljive ravni cene proizvajalca iz Unije zaradi razlik v dodatnih storitvah, pakiranju ter nadomestil iz naslova patentov in strokovnega znanja, ki jih izplačuje industrija Unije.
      Peti pritožbeni razlog: pri ugotovitvah Splošnega sodišča v točkah od 189 do 191, 194, 200 in 201 ter od 203 do 206 izpodbijane sodbe sta bila pravo očitno napačno uporabljeno in dejansko stanje izkrivljeno, kar zadeva ugotovitev, da Komisija ni kršila člena 2(7)(a) in (10), člena 3(2), (3) in (5), člena 6(8) ter člena 9(4) osnovne uredbe, načela dobrega upravljanja in dolžnosti skrbnega ravnanja s tem, da ni zagotovila, da so bili stroški, ki jih je industrija Unije prikazala za surovine, ki izvirajo od njenega povezanega dobavitelja, izračunani pod tržnimi pogoji, ne da bi zahtevala, da se izpolni vprašalnik povezanega dobavitelja.

         (1)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2016/1247 z dne 28. julija 2016 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz aspartama s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL 2016, L 204, str. 92).

         (2)  Uredba (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (UL 2016, L 176, str. 21).


title: Zadeva C-669/19 P: Pritožba, ki jo je BP vložila 9. septembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 11. julija 2019 v zadevi T-838/16, BP/Agencija Evropske unije za temeljne pravice

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/48

      Pritožba, ki jo je BP vložila 9. septembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 11. julija 2019 v zadevi T-838/16, BP/Agencija Evropske unije za temeljne pravice
      (Zadeva C-669/19 P)
      (2019/C 383/58)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnica: BP (zastopnik: E. Lazar, avocat)

         Druga stranka v postopku: Agencija Evropske unije za temeljne pravice (FRA)

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  točke 1, 3 in 4 izreka izpodbijane sodbe razveljavi; in posledično

                  —

                  pritožnici prisodi ustrezno odškodnino za nastalo nepremoženjsko in premoženjsko škodo;

                  —

                  pritožnici prisodi ustrezno odškodnino v zvezi s posledicami obrekovalnih izjav, ki jih je zoper njo podala FRA, in škodo, storjeno za njen osebni in poklicni ugled;

                  —

                  FRA naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji in pritožbenega postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

                  1.

                  Prvi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava in očitna napaka pri presoji dopustnosti novega tožbenega predloga in dokazov, predloženih na podlagi člena 85 Poslovnika; kršitev pravice do izjave; neobstoj poštenega sojenja; kršitev načela učinkovitega sodnega varstva iz člena 47 Listine EU; omejitev pravic; in kršitev člena 52 Listine EU.

                  2.

                  Drugi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava in očitna napaka pri presoji točk 112, od 115 do 117, 126 in od 140 do 142 odškodninske tožbe pritožnice v povezavi z domnevno kršitvijo člena 2(3) Uredbe 1049/2001 (1), kršitvijo člena 8 EKČP in kršitvijo točk od 63 do 65 sodbe Bavarian Lager (2); kršitev dolžnosti obrazložitve v zvezi s prvotnim delnim razkritjem z učinkom erga omnes in naknadnim popolnim razkritjem pritožničinih osebnih podatkov; kršitev pravnega ravnotežja, ki ga je zakonodajalec Unije vzpostavil med Uredbo 1049/2001 in Uredbo 45/2001 (3); in kršitev sodbe Bavarian Lager.

                  3.

                  Tretji pritožbeni razlog: kršitev člena 134 in 135 Poslovnika ter kršitev dolžnosti obrazložitve; kršitev sodne prakse glede stroškov; omejitev pravic; in kršitev člena 52 Listine EU.

                  4.

                  Četrti pritožbeni razlog: kršitev člena 66 Poslovnika; zavrnitev dopustitve predloga za nerazkritje nekaterih občutljivih informacij iz sodbe T-838/16; nato pretirana obrazložitev sodbe; pa tudi neobstoj zakonite sestave petega senata brez možnosti odločanja v razširjenem senatu ali učinkovitega glasovanja.

         (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 76).

         (2)  Sodba z dne 29. junija 2010, Komisija/Bavarian Lager (C-28/08 P, ECLI:EU:C:2010:378).

         (3)  Uredba (ES) št. 45/2001 evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 26, str. 102).


title: Zadeva C-697/19 P: Pritožba, ki sta jo Sony Corporation in Sony Electronics, Inc vložili 20. septembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 12. julija 2019 v zadevi T-762/15, Sony in Sony Electronics/Komisija

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/49

      Pritožba, ki sta jo Sony Corporation in Sony Electronics, Inc vložili 20. septembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 12. julija 2019 v zadevi T-762/15, Sony in Sony Electronics/Komisija
      (Zadeva C-697/19 P)
      (2019/C 383/59)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnici: Sony Corporation, Sony Electronics, Inc (v nadaljevanju: Sony ali pritožnici) (zastopniki: N. Levy, avocat, R. Snelders, avocat, E.M. Kelly, Solicitor)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlogi

      Pritožnici predlagata Sodišču, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano sodbo;

                  —

                  ugodi predlogom, predstavljenim na prvi stopnji;

                  —

                  naloži Komisiji plačilo stroškov, vključno s stroški postopka na prvi stopnji.

            Podredno, če stanje postopka Sodišču ne omogoča sprejetja odločitve, pritožnici Sodišču predlagata, naj:

                  —

                  zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču;

                  —

                  pridrži odločitev o stroških na prvi stopnji in v pritožbenem postopku.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnici v utemeljitev tožbe navajata štiri pritožbene razloge.
      Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče naj bi neupravičeno s svojo obrazložitvijo nadomestilo obrazložitev sklepa (Sklep Komisije v zadevi AT.39639 – Pogoni za optične diske C(2015) 7135 final).

                  —

                  Sklep temelji na ugotovitvi, da sta pritožnici sodelovali pri „več ločenih kršitvah“, ki bi jih bilo mogoče opredeliti kot enotno in trajajočo kršitev. Splošno sodišče je potrdilo, da vsi zatrjevani posamični stiki v sklepu niso bili dokazani.

                  —

                  Nedokazani stiki ne morejo pomeniti kršitve člena 101(1) PDEU. Splošno sodišče je vseeno potrdilo ugotovitev iz sklepa, da gre za enotno in trajajočo kršitev, ki temelji na teh nedokazanih stikih, ki so del celotnih „dokazov“, na katere se lahko opre Komisija. Splošno sodišče naj bi s tem, da je s svojo obrazložitvijo nadomestilo obrazložitev sklepa, napačno uporabilo pravo.

            Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče naj bi s potrditvijo ugotovitve o sodelovanju pri enotni in trajajoči kršitvi v zatrjevanem obdobju, ki temelji na manjšem številu stikov, kot je bilo ugotovljeno v sklepu, napačno uporabilo pravo.

                  —

                  Splošno sodišče je neupravičeno ugotovilo, da sta družbi Sony pri zatrjevani kršitvi redno sodelovali med 23. avgustom 2004 in 15. septembrom 2006, kljub temu, da je priznalo, da obstaja obdobje približno osmih mesecev, za katero Komisija ni dokazala kakršnihkoli protikonkurenčnih stikov, pri katerih bi bili udeleženi družbi Sony.

                  —

                  Razlogovanje Splošnega sodišča naj bi bilo notranje protislovno zaradi potrditve, da ni bilo dokazanih stikov, ki bi vključevali družbi Sony, za obdobje več kot šest mesecev, pa tudi ugotovitve, da je do teh stikov prišlo vsaka „dva ali tri mesece“.

            Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče naj bi s tem, da je enotno in trajajočo kršitev obravnavalo tako, da jo nujno sestavlja več ločenih kršitev, napačno uporabilo pravo.

                  —

                  Splošno sodišče ni ugotovilo, da je Komisija kršila pravice družb Sony do obrambe, kljub ugotovitvi Komisije v sklepu – ne da bi to prej navedla v obvestilu o nasprotovanju – da zatrjevano ravnanje ni pomenilo le enotne in trajajoče kršitve, ampak tudi več ločenih kršitev.

                  —

                  Splošno sodišče je neupravičeno ugotovilo, da je Komisija ustrezno navedla razloge za svojo ugotovitev, da sta družbi Sony storili več ločenih kršitev.

            Četrti pritožbeni razlog: Splošno sodišče naj bi s tem, da je potrdilo globo, naloženo družbama Sony, ki temelji na istih prihodkih, ki tvorijo osnovo za ločeno globo, naloženo družbi Lite-On, napačno uporabilo pravo ter kršilo načeli enakega obravnavanja in sorazmernosti ter obveznost obrazložitve.

                  —

                  Splošno sodišče je kršilo načelo iz Smernic o načinu določanja glob, da vrednost prodaje „odraža gospodarsko pomembnost kršitve“ in „sorazmerno težo vsakega podjetja, udeleženega pri kršitvi“, ter kršilo načeli enakega obravnavanja in sorazmernosti.

                  —

                  Splošno sodišče je kršilo svojo dolžnost obrazložitve, ker ni ustrezno odgovorilo na trditev, da dvojno štetje poveča gospodarsko pomembnost kršitve.

                  —

                  Splošno sodišče naj bi s tem, da je zavrnilo trditev pritožnic, da Komisija ni utemeljila odmika od svoje ustaljene prakse, napačno uporabilo pravo.


title: Zadeva C-698/19 P: Pritožba, ki sta jo Sony Optiarc, Inc in Sony Optiarc America, Inc vložili 20. septembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 12. julija 2019 v zadevi T-763/15, Sony Optiarc, Sony Optiarc America/Komisija

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/51

      Pritožba, ki sta jo Sony Optiarc, Inc in Sony Optiarc America, Inc vložili 20. septembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 12. julija 2019 v zadevi T-763/15, Sony Optiarc, Sony Optiarc America/Komisija
      (Zadeva C-698/19 P)
      (2019/C 383/60)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnici: Sony Optiarc, Inc, Sony Optiarc America, Inc (v nadaljevanju: Sony Optiarc ali pritožnici) (zastopniki: N. Levy, avocat, R. Snelders, avocat, E.M. Kelly, Solicitor)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlogi

      Pritožnici predlagata Sodišču, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano sodbo;

                  —

                  ugodi predlogom, predstavljenim na prvi stopnji;

                  —

                  naloži Komisiji plačilo stroškov, vključno s stroški postopka na prvi stopnji.

            Podredno, če stanje postopka Sodišču ne omogoča sprejetja odločitve, pritožnici Sodišču predlagata, naj:

                  —

                  zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču;
                  pridrži odločitev o stroških na prvi stopnji in v pritožbenem postopku.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnici v utemeljitev tožbe navajata štiri pritožbene razloge.
      Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče naj bi neupravičeno s svojo obrazložitvijo nadomestilo obrazložitev sklepa (Sklep Komisije v zadevi AT.39639 – Pogoni za optične diske).

                  —

                  Sklep temelji na ugotovitvi, da sta pritožnici sodelovali pri „več ločenih kršitvah“, ki bi jih bilo mogoče opredeliti kot enotno in trajajočo kršitev. Splošno sodišče je potrdilo, da vsi zatrjevani posamični stiki v sklepu niso bili dokazani.

                  —

                  Nedokazani stiki ne morejo pomeniti kršitve člena 101(1) PDEU. Splošno sodišče je vseeno potrdilo ugotovitev iz sklepa, da gre za enotno in trajajočo kršitev, ki temelji na teh nedokazanih stikih, ki so del celotnih „dokazov“, na katere se lahko opre Komisija. Splošno sodišče naj bi s tem, da je s svojo obrazložitvijo nadomestilo obrazložitev sklepa, napačno uporabilo pravo.

            Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče naj bi s potrditvijo ugotovitve o sodelovanju pri enotni in trajajoči kršitvi v zatrjevanem obdobju, ki temelji na manjšem številu stikov, kot je bilo ugotovljeno v sklepu, napačno uporabilo pravo.

                  —

                  Splošno sodišče je neupravičeno ugotovilo, da sta družbi Sony Optiarc pri zatrjevani kršitvi redno sodelovali med 25. julijem 2007 in 29. oktobrom 2008, kljub temu, da je priznalo, da obstaja obdobje približno petih mesecev, za katero Komisija ni dokazala kakršnihkoli protikonkurenčnih stikov, pri katerih bi bili udeleženi družbi Sony Optiarc.

                  —

                  Razlogovanje Splošnega sodišča naj bi bilo notranje protislovno zaradi potrditve, da ni bilo dokazanih stikov, ki bi vključevali družbi Sony Optiarc, za obdobje približno pet mesecev, pa tudi ugotovitve, da je „najdaljše obdobje brez stikov trajalo le tri mesece“ in da je „večina stikov bila le mesec narazen“.

            Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče naj bi s tem, da je enotno in trajajočo kršitev obravnavalo tako, da jo nujno sestavlja več ločenih kršitev, napačno uporabilo pravo.

                  —

                  Splošno sodišče ni ugotovilo, da je Komisija kršila pravice družb Sony Optiarc do obrambe, kljub ugotovitvi Komisije v sklepu – ne da bi to prej navedla v obvestilu o nasprotovanju – da zatrjevano ravnanje ni pomenilo le enotne in trajajoče kršitve, ampak tudi več ločenih kršitev.

                  —

                  Splošno sodišče je neupravičeno ugotovilo, da je Komisija ustrezno navedla razloge za svojo ugotovitev, da sta družbi Sony Optiarc storili več ločenih kršitev.

            Četrti pritožbeni razlog: Splošno sodišče naj bi s tem, da je potrdilo globo, naloženo družbama Sony Optiarc, ki temelji na istih prihodkih, ki tvorijo osnovo za ločeno globo, naloženo družbi Quanta, napačno uporabilo pravo ter kršilo načeli enakega obravnavanja in sorazmernosti ter obveznost obrazložitve.

                  —

                  Splošno sodišče je kršilo načelo iz Smernic o načinu določanja glob, da vrednost prodaje „odraža gospodarsko pomembnost kršitve“ in „sorazmerno težo vsakega podjetja, udeleženega pri kršitvi“, ter kršilo načeli enakega obravnavanja in sorazmernosti.

                  —

                  Splošno sodišče je kršilo svojo dolžnost obrazložitve, ker ni ustrezno odgovorilo na trditev, da dvojno štetje poveča gospodarsko pomembnost kršitve.

                  —

                  Splošno sodišče naj bi s tem, da je zavrnilo trditev pritožnic, da Komisija ni utemeljila odmika od svoje ustaljene prakse, napačno uporabilo pravo.


title: Zadeva C-706/19 P: Pritožba, ki so jo CCPL - Consorzio Cooperative di Produzione e Lavoro SC in drugi vložili 20. septembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 11. julija 2019 v zadevi T-522/15, Consorzio Cooperative di Produzione e Lavoro SC in drugi/Komisija

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/55

      Pritožba, ki so jo CCPL - Consorzio Cooperative di Produzione e Lavoro SC in drugi vložili 20. septembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 11. julija 2019 v zadevi T-522/15, Consorzio Cooperative di Produzione e Lavoro SC in drugi/Komisija
      (Zadeva C-706/19 P)
      (2019/C 383/63)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranke

         Pritožniki: CCPL - Consorzio Cooperative di Produzione e Lavoro SC, Coopbox group SpA, Coopbox Eastern s.r.o. (zastopniki: S. Bariatti, E. Cucchiara, A. Cutrupi, odvetniki)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predloga

      Pritožniki Sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  izpodbijano sodbo razveljavi v delih, ki so navedeni v tej pritožbi, in posledično razglasi ničnost izpodbijane odločbe v zvezi z globami, ki so bile pritožnikom naložene v nasprotju s členom 23(2) Uredbe (ES) št. 1/2003 (1) in ob kršitvi načel sorazmernosti in ustreznosti;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožniki v utemeljitev pritožbe navajajo ta razloga.

                  1.

                  Prvi pritožbeni razlog – Napačna uporaba prava, neobstoj obrazložitve oziroma njena nezadostnost v povezavi z ugovori tako imenovane parental liability.
                  Pritožniki v okviru prvega pritožbenega razloga navajajo, da je bilo v izpodbijani sodni napačno uporabljeno pravo in da izpodbijana sodba ne vsebuje obrazložitve oziroma da je ta obrazložitev pomanjkljiva, ker je Splošno sodišče ugotovilo odgovornost holdinške družbe v skupini, čeprav vmesna družba – v lasti katere so bile družbe, vpletene v kršitev – ni bila spoznana za odgovorno.

                  2.

                  Drugi pritožbeni razlog – Očitna napaka pri presoji in napačna uporaba prava v zvezi z zatrjevano kršitvijo člena 23 Uredbe št. 1/2003
                  Pritožniki v okviru drugega pritožbenega razloga trdijo, da je Splošno sodišče storilo očitno napako pri presoji s tem, da je zavrnilo očitek v zvezi z napačno uporabo 10-odstotnega praga iz člena 23(2) Uredbe št. 1/2003, ker je Komisija ta prag uporabila za promet, različen od konsolidiranega prometa, ki se izračuna na podlagi pravil Unije o računovodski konsolidaciji. Splošno sodišče naj bi poleg tega kršilo načeli sorazmernosti in ustreznosti, ker je pri izračunu konsolidiranega prometa iz člena 23(2) Uredbe št. 1/2003 različno obravnavalo dokončno odsvojene dele podjetij in dele podjetij, danih v najem, ker naj bi se ti deli domnevno razlikovali v ekonomski in materialni donosnosti.

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).


title: Zadeva T-883/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. septembra 2019 – Poljska/Komisija (Notranji trg z zemeljskim plinom – Direktiva 2009/73/ES – Sklep Komisije o odobritvi spremembe pogojev za izvzetje obratovanja plinovoda OPAL iz pravil Unije o dostopu tretjih strani do sistema in o reguliranju tarif – Člen 36(1) Direktive 2009/73 – Načelo energetske solidarnosti)

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/57

      Sodba Splošnega sodišča z dne 10. septembra 2019 – Poljska/Komisija
      (Zadeva T-883/16) (1)

      (Notranji trg z zemeljskim plinom - Direktiva 2009/73/ES - Sklep Komisije o odobritvi spremembe pogojev za izvzetje obratovanja plinovoda OPAL iz pravil Unije o dostopu tretjih strani do sistema in o reguliranju tarif - Člen 36(1) Direktive 2009/73 - Načelo energetske solidarnosti)
      (2019/C 383/64)
      Jezik postopka: poljščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Republika Poljska (zastopniki: B. Majczyna, K. Rudzińska in M. Kawnik, agenti)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnici: O. Beynet in K. Herrmann, agentki)

         Intervenientki v podporo tožeče stranke: Republika Latvija (zastopnice: I. Kucina, G. Bambāne in V. Soņeca, agentke), Republika Litva (zastopniki: sprva D. Kriaučiūnas, R. Dzikovič in R. Krasuckaitė, nato R. Dzikovič, agenti)

         Intervenientka v podporo tožene stranke: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: sprva T. Henze in R. Kanitz, nato R. Kanitz, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa Komisije C(2016) 6950 final z dne 28. oktobra 2016 o spremembi pogojev, odobrenih z Direktivo 2003/55/ES za izvzetje plinovoda OPAL iz pravil o dostopu tretjih strani do sistema in o reguliranju tarif.

         Izrek

                  1.

                     Sklep Komisije C(2016) 6950 final z dne 28. oktobra 2016 o spremembi pogojev, odobrenih z Direktivo 2003/55/ES za izvzetje plinovoda OPAL iz pravil o dostopu tretjih strani do sistema in o reguliranju tarif, se razglasi za ničen.

                  2.

                     Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške Republike Poljske.

                  3.

                     Zvezna republika Nemčija, Republika Latvija in Republika Litva nosijo svoje stroške.

         (1)  UL C 38, 6.2.2017.


title: Zadevi T-721/17 in T-722/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. septembra 2019 – Topor-Gilka in WO Technopromexport/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi v zvezi z ukrepi, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine – Zamrznitev sredstev – Obveznost obrazložitve – Napaka pri presoji)

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/58

      Sodba Splošnega sodišča z dne 11. septembra 2019 – Topor-Gilka in WO Technopromexport/Svet
      (Zadevi T-721/17 in T-722/17) (1)

      (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi v zvezi z ukrepi, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine - Zamrznitev sredstev - Obveznost obrazložitve - Napaka pri presoji)
      (2019/C 383/65)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka v zadevi T-721/17: Sergey Topor-Gilka (Moskva, Rusija) (zastopnik: N. Meyer, odvetnik)

         Tožeča stranka v zadevi T-722/17: OOO WO Technopromexport (Moskva, Rusija) (zastopnik: N. Meyer, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: J.-P. Hix in E. Salia, agenta)

         Intervenienti v podporo tožene stranke: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: sprva T. Henze, J. Möller in R. Kanitz, nato J. Möller in R. Kanitz, agenti), Evropska komisija (zastopniki: L. Baumgart, M. Kellerbauer, T. Ramopoulos in E. Schmidt, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta (SZVP) 2017/1418 z dne 4. avgusta 2017 o spremembi Sklepa 2014/145/SZVP o omejevalnih ukrepih v zvezi z ukrepi, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine (UL 2017, L 203I, str. 5), Sklepa Sveta (SZVP) 2018/392 z dne 12. marca 2018 o spremembi Sklepa 2014/145/SZVP o omejevalnih ukrepih v zvezi z ukrepi, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine (UL 2018, L 69, str. 48), in Sklepa Sveta (SZVP) 2018/1237 z dne 12. septembra 2018 o spremembi Sklepa 2014/145/SZVP o omejevalnih ukrepih v zvezi z ukrepi, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine (UL 2018, L 231, str. 27).

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Sergey Topor-Gilka in OOO WO Technopromexport nosita svoje stroške in stroške Sveta Evropske unije.

                  3.

                     Zvezna republika Nemčija in Evropska komisija nosita lastne stroške.

         (1)  UL C 424, 11.12.2017.


title: Zadeva T-50/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. septembra 2019 – BO/Sodišče Evropske unije (Javna naročila storitev – Postopek javnega razpisa – Javni razpis Sodišča Evropske unije – Zunanji prevajalci – Izbirni postopek – Zavrnitev ponudbe ponudnika – Obveznost obrazložitve – Očitna napaka pri presoji)

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/59

      Sodba Splošnega sodišča z dne 10. septembra 2019 – BO/Sodišče Evropske unije
      (Zadeva T-50/18) (1)

      (Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa - Javni razpis Sodišča Evropske unije - Zunanji prevajalci - Izbirni postopek - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Obveznost obrazložitve - Očitna napaka pri presoji)
      (2019/C 383/67)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: BO (zastopnik: E. Kleani, odvetnik)

         Tožena stranka: Sodišče Evropske unije (zastopniki: J. Inghelram, Á. Almendros Manzano in V. Hanley-Emilsson, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa Sodišča Evropske unije z dne 23. novembra 2017 o zavrnitvi ponudbe tožeče stranke za sklenitev okvirne pogodbe za prevajanje pravnih besedil iz nemščine v grščino.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     BO se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 134, 16.4.2018.


title: Zadeva T-51/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. septembra 2019 – BP/Sodišče Evropske unije (Javna naročila storitev – Postopek javnega razpisa – Javni razpis Sodišča evropske unije – Zunanji prevajalci – Izbirni postopek – Zavrnitev ponudbe ponudnika – Obveznost obrazložitve – Očitna napaka pri presoji)

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/60

      Sodba Splošnega sodišča z dne 10. septembra 2019 – BP/Sodišče Evropske unije
      (Zadeva T-51/18) (1)

      (Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa - Javni razpis Sodišča evropske unije - Zunanji prevajalci - Izbirni postopek - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Obveznost obrazložitve - Očitna napaka pri presoji)
      (2019/C 383/68)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: BP (zastopnik: S. Tassi, odvetnik)

         Tožena stranka: Sodišče Evropske unije (zastopniki: J. Inghelram, Á. Almendros Manzano in V. Hanley-Emilsson, agenti)

         Predmet

      Tožba na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa Sodišča Evropske unije z dne 23. novembra 2017, s katerim je bila zavrnjena ponudba tožeče stranke za sklenitev okvirne pogodbe za prevajanje pravnih besedil iz nemščine v grščino.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     BP se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 134, 16.4.2018.


title: Zadeva T-686/19: Tožba, vložena 7. oktobra 2019 – Euroapotheca/EUIPO – General Nutrition Investment (GNC LIVE WELL)

text:
               25.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/100

      Tožba, vložena 7. oktobra 2019 – Euroapotheca/EUIPO – General Nutrition Investment (GNC LIVE WELL)
      (Zadeva T-686/19)
      (2019/C 399/119)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Euroapotheca UAB (Vilnius, Litva) (zastopnika: R. Žabolienė, in E. Saukalas, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: General Nutrition Investment Co. (Wilmington, Delaware, Združene države Amerike)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „GNC LIVE WELL“ –Znamka Evropske unije št. 940981

         Postopek pred EUIPO: postopek za razveljavitev

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 30. julija 2019 v zadevi R 2189/2018-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov postopka.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  kršitev člena 58(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-486/18: Tožba, vložena 15. avgusta 2018 – Danske Slagtermestre/Evropska komisija

text:
               22.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/28

      Tožba, vložena 15. avgusta 2018 – Danske Slagtermestre/Evropska komisija
      (Zadeva T-486/18)
      (2018/C 381/33)
      Jezik postopka: danščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Danske Slagtermestre (Odense, Danska) (zastopnik: H. Sønderby Christensen, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost sklepa Evropske komisije z dne 19. aprila 2018 v zadevi državne pomoči SA.37433(2017/FC), notificirano pod dokumentarno številko C(2018) 2259;

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Komisija je kršila načelo kontradiktornosti (audi alteram partem).
                  Tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija kršila načelo audi alteram partem (glej člen 41(2)(a) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah) s tem, da Danske Slagtermestre ni dala možnosti, da se izreče v zvezi z navedbami nasprotne stranke, na podlagi katerih je Komisija utemeljila svoj sklep v tej zadevi.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: Komisija ni bila nepristranska pri sprejetju svojega sklepa.
                  Tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija kršila pravico Danske Slagtermestre do nepristranskega obravnavanja.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: Pomoč daje prednost.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: Pomoč je selektivna.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: Pomoč je dodelila država ali je dodeljena iz državnih sredstev.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: Pomoč izkrivlja konkurenco.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: Pomoč vpliva na trgovino med državami članicami.

            Tožeča stranka v utemeljitev tretjega, četrtega, petega, šestega in sedmega tožbenega razloga med drugim trdi, da je Komisija napačno uporabila pravo z ugotovitvijo, da ukrep ni podelil prednosti določenim podjetjem.

                  —

                  Prvič, zatrjuje se, da ukrep daje velikim klavnicam prednost, ker ukrep zagotavlja, da male klavnice plačujejo več kot dvakrat več prispevka za odpadne vode na glavo živali za zakol v primerjavi z velikimi klavnicami, ki zato lahko plačajo višjo ceno dobaviteljem.

                  —

                  Drugič, zatrjuje se, da ni objektivnega razloga za to, da se znižanje prispevka za odpadne vode odobri le velikim klavnicam, kadar je zaračunani dejanski strošek enak za male, srednje velike in velike klavnice, in da ukrep lahko temelji na dejanskem strošku le, če je znižanje priznano tudi malim klavnicam.

                  —

                  Tretjič, zatrjuje se, da preskusa udeleženca v tržnem gospodarstvu (UTG), ki ga izvaja Komisija, ni mogoče uporabiti za presojo, ali ukrep podeljuje prednost, ker nobeno dansko podjetje nima pravice, da bi se odklopilo od centralne čistilne naprave, in ker na Danskem ni nobenega dejanskega ali potencialnega trga za odstranjevanje odpadne vode.

                  —

                  Četrtič, zatrjuje se, da Komisija, čeprav je mogoče uporabiti preskus UTG, tega preskusa ni pravilno uporabila. Preskus UTG lahko temelji le na vrednostih, ugotovljenih v zvezi z dejavnostjo posameznega uporabnika. S tem preskusom ni združljivo, da se uporabijo povprečne vrednosti, pridobljene od drugih občin za izračun, in dalje, da se ne upoštevajo velike naložbe, ki so jih izvedle čistilne naprave, v obliki izdatkov za infrastrukturo odpadnih vod in razširitev njihovih naprav za namen priključitve velikih podjetij, prejemnikov pomoči, na občinske čistilne naprave.


title: Zadeva C-248/18 P: Pritožba, ki jo je Moscow Confectionery Factory „Krasnyiy oktyabr“ OAO vložila 10. aprila 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 7. februarja 2018 v zadevi T-795/16, Krasnyny Oktyabr/EUIPO

text:
               29.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/3

      Pritožba, ki jo je Moscow Confectionery Factory „Krasnyiy oktyabr“ OAO vložila 10. aprila 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 7. februarja 2018 v zadevi T-795/16, Krasnyny Oktyabr/EUIPO
      (Zadeva C-248/18 P)
      (2018/C 392/05)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnica: Moscow Confectionery Factory „Krasnyiy oktyabr“ OAO (zastopniki: O. Spuhler, M. Geitz, Rechtsanwälte, J. Stock, Rechtsanwältin)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia „Roshen“
      Sodišče (osmi senat) je s sklepom z dne 11. septembra 2018 odločilo, da pritožba ni dopustna.


title: Zadeva T-516/18: Tožba, vložena 30. avgusta 2018 – Luksemburg/Komisija

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/40

      Tožba, vložena 30. avgusta 2018 – Luksemburg/Komisija
      (Zadeva T-516/18)
      (2018/C 399/55)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg (zastopnika: D. Holderer, agentka, in D. Waelbroeck, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je ta tožba dopustna in utemeljena;

                  —

                  primarno, Sklep Komisije z dne 20. junija 2018 o domnevni državni pomoči SA.44888, ki naj bi jo Veliko vojvodstvo Luksemburg izvedlo v korist družbe Engie, naj se razglasi za ničen;

                  —

                  podredno, Sklep Komisije z dne 20. junija 2018 o domnevni državni pomoči SA.44888, ki naj bi jo Veliko vojvodstvo Luksemburg izvedlo v korist družbe Engie, naj se razglasi za ničen v delu, v katerem je z njim naložena izterjava pomoči;

                  —

                  Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 107 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), ker Komisija ni dokazala, da so sporni ukrepi selektivni.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 107 PDEU, ker Komisija ni dokazala, da je bila družba Engie deležna kakršne koli prednosti.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev členov 4 in 5 Pogodbe o Evropski uniji (PEU), ker je Komisija v bistvu izvedla prikrito davčno harmonizacijo.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev Uredbe (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 PDEU (UL, 2015, L 248, str. 9) in pravice do obrambe.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog, ki je naveden podredno: kršitev člena 16 navedene Uredbe 2015/1589, ker je Komisija vračilo pomoči odredila v nasprotju s temeljnimi načeli prava Unije.


title: Zadeva C-457/18: Tožba, vložena 13. julija 2018 – Republika Slovenija proti Republiki Hrvaški

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/19

      Tožba, vložena 13. julija 2018 – Republika Slovenija proti Republiki Hrvaški
      (Zadeva C-457/18)
      (2018/C 399/27)
      Jezik postopka: slovenščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Republika Slovenija (zastopnica: M. Menard)

         Tožena stranka: Republika Hrvaška

         Predlogi tožeče stranke

      Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj ugotovi, da je tožena stranka kršila:

                  —

                  člena 2 in 4(3) PEU,

                  —

                  člen 5(2) Uredbe (EU) št. 1380/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o skupni ribiški politiki, skupaj z njeno Prilogo I, sistem Evropske unije za nadzor, inšpekcijo in izvajanje pravil skupne ribiške politike, ki ga vzpostavljata Uredba št. 1224/2009 in Izvedbena uredba št. 404/2011,

                  —

                  člen 4 in člen 17, v povezavi s členom 13, Uredbe (EU) 2016/399 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o Zakoniku Unije o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja ter

                  —

                  člen 2(4) in člen 11(1) Direktive 2014/89/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. julija 2014 o vzpostavitvi okvira za pomorsko prostorsko načrtovanje;

                  —

                  naloži toženi stranki, naj nemudoma preneha z navedenimi kršitvami; in

                  —

                  naloži toženi stranki plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja naslednje tožbene razloge.
      Prvi tožbeni razlog:
      Z enostranskim neizpolnjevanjem zaveze, ki jo je sprejela v procesu pristopanja k EU, da bo spoštovala arbitražno razsodbo in s tem mejo, določeno v razsodbi ter druge obveznosti iz razsodbe, Hrvaška zavrača spoštovanje pravne države, ki je temeljna vrednota EU (člen 2 PEU).
      Drugi tožbeni razlog:
      S tem, ko enostransko zavrača izvajanje svojih obveznosti po arbitražni razsodbi, hkrati pa preprečuje Sloveniji celovito izvajanje suverenosti nad nekaterimi deli njenega ozemlja v smislu Pogodb, Hrvaška krši dolžnost lojalnega sodelovanja z EU in s Slovenijo v skladu s členom 4(3) PEU. Ravnanje Hrvaške ogroža uresničevanje ciljev EU, tudi krepitev miru in vse tesnejšo zvezo narodov, ter cilje predpisov EU, ki se nanašajo na ozemlje držav članic (člen 4(3) PEU, prvi pododstavek). Hrvaška tudi onemogoča Sloveniji, da bi na svojem celotnem kopenskem in morskem ozemlju izvajala pravo EU in ravnala v skladu z njim, zlasti s sekundarnimi predpisi EU, ki se nanašajo na ozemlje držav članic (člen 4(3) PEU, prvi pododstavek).
      Tretji tožbeni razlog:
      Hrvaška krši Uredbo (EU) št. 1380/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o skupni ribiški politiki, zlasti ureditev vzajemnega dostopa v skladu s členom 5 in Prilogo I. Ureditev, ki se za Hrvaško in Slovenijo uporablja od 30. decembra 2017, 25 ribiškim plovilom vsake od držav omogoča prost dostop do teritorialnega morja druge države, kot je bilo razmejeno po mednarodnem pravu, tj. z arbitražno razsodbo. Hrvaška Sloveniji onemogoča uveljavljanje pravic v okviru te ureditve in s tem krši člen 5 Uredbe, saj (i) zavrača uveljavitev ureditve vzajemnega dostopa, (ii) zavrača priznanje veljavnosti zakonodaje, ki jo je Slovenija sprejela za ta namen, in (iii) s sistematičnim kaznovanjem onemogoča slovenskim ribičem prost dostop do voda, ki so bile z arbitražno razsodbo leta 2017 opredeljene kot slovenske, ter a fortiori do hrvaških voda, ki spadajo v področje uporabe ureditve vzajemnega dostopa.
      Četrti tožbeni razlog:
      Hrvaška krši Uredbo Sveta (ES) št. 1224/2009 z dne 20. novembra 2009 o vzpostavitvi nadzornega sistema Skupnosti za zagotavljanje skladnosti s pravili skupne ribiške politike in Izvedbeno uredbo (EU) št. 404/2011 z dne 8. aprila 2011. Hrvaška policijska plovila brez dovoljenja Slovenije spremljajo hrvaške ribiče, ko izvajajo ribolov v slovenskih vodah, s čimer slovenskim ribiškim inšpektorjem preprečujejo izvajanje nadzora. Hkrati hrvaški organi slovenskim ribičem, ko lovijo v slovenskih vodah, ki si jih lasti Hrvaška, izrekajo globe za nezakonito prehajanje meje in nezakoniti ribolov. Dodatno, Hrvaška Sloveniji ne posreduje podatkov o dejavnostih hrvaških plovil v slovenskih vodah, kot zahtevata navedeni Uredbi. Hrvaška s tem Sloveniji onemogoča izvajanje nadzora v vodah pod njeno suverenostjo in jurisdikcijo ter ne spoštuje izključne pristojnosti, ki jo ima Slovenija kot obalna država v svojem teritorialnem morju, ter tako krši Uredbo (ES) št. 1224/2009 in Uredbo (EU) št. 404/2011.
      Peti tožbeni razlog:
      Hrvaška je kršila in krši Uredbo (EU) št. 2016/399 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o Zakoniku Unije o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah). Hrvaška meje, določene z arbitražno razsodbo, ne priznava kot skupno mejo s Slovenijo, ne sodeluje s Slovenijo pri varovanju te „zunanje meje“ in ne more zagotavljati zadovoljivega varovanja, s čimer krši člena 13 in 17 navedene Uredbe, kot tudi člen 4, ki zahteva določitev meje v skladu z mednarodnim pravom.
      Šesti tožbeni razlog:
      Hrvaška je kršila in krši Direktivo 2014/89/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. julija 2014 o vzpostavitvi okvira za pomorsko prostorsko načrtovanje, ki se uporablja za „morske vode“ držav članic, kot so določene v skladu z ustreznimi določbami Konvencije ZN o pomorskem mednarodnem pravu (UNCLOS) (člen 2(4) Direktive). Hrvaška zavrača arbitražno razsodbo, ki je določila tako razmejitev ter – nasprotno – vključuje slovenske vode v svoje pomorsko prostorsko načrtovanje in posledično onemogoča uskladitev z zemljevidi Slovenije, s tem pa krši navedeno Direktivo, zlasti člena 8 in 11.


title: Zadeva C-471/18 P: Pritožba, ki jo je Zvezna republika Nemčija vložila 18. julija 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 8. maja 2018 v zadevi T-283/15, Esso Raffinage/Evropska agencija za kemikalije

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/21

      Pritožba, ki jo je Zvezna republika Nemčija vložila 18. julija 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 8. maja 2018 v zadevi T-283/15, Esso Raffinage/Evropska agencija za kemikalije
      (Zadeva C-471/18 P)
      (2018/C 399/29)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: P. Klappich in C. Schmidt, Rechtsanwälte)

         Drugi stranki v postopku: Esso Raffinage, Evropska agencija za kemikalije, Francoska republika, Kraljevina Nizozemska

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 8. maja 2018 v zadevi T-283/15 razveljavi;

                  —

                  tožbo zavrne;

                  —

                  tožeči stranki naloži plačilo stroškov postopkov pred Sodiščem in Splošnim sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja te pritožbene razloge:
      Prvič, pritožnica graja da je Splošno sodišče s tem, da je za dopis, naslovljen „Razglasitev neskladnosti po evalvaciji dokumentacije v skladu z Uredbo (ES) št. 1907/2006“, ki ga je ECHA 1. aprila 2015 poslala francoskemu ministrstvu za okolje, trajnostni razvoj, promet in stanovanjsko politiko (v nadaljevanju: dopis), štelo, da je pravno upošteven, in da je ta dopis opredelilo kot akt, ki ga je mogoče izpodbijati z ničnostno tožbo na podlagi člena 263 PDEU, napačno uporabilo pravo.
      Drugič, pritožnica graja da je Splošno sodišče s tem, da je uporabilo člen 42(1) Uredbe (ES) št. 1907/2006 (1), in ne člena 22(2) Uredbe REACH, napačno uporabilo pravo.
      Tretjič, pritožnica se ne strinja s stališčem Splošnega sodišča glede splošne delitve pristojnosti med državami članicami in ECHA, v skladu s katero naj bi bila ECHA izključno pristojna za odločanje o skladnosti informacij, sporočenih za registracijo, z merili REACH.

         (1)  Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL 2006, L 396, str. 1).