title: Zadeva T-384/08: Tožba, vložena 11. septembra 2008 – Elliniki Nafpigokataskevastiki in drugi proti Komisiji

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/48

         Tožba, vložena 11. septembra 2008 – Elliniki Nafpigokataskevastiki in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-384/08)
   (2008/C 301/82)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Elliniki Nafpigokataskevastiki AE Chartofylakeiou (Skaramangas,Grčija) Howaldtswerke-Deutsche Werft GmbH (Kiel, Nemčija) in ThyssenKrupp Marine Systems AG (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: U. Soltész, zastopnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               Za ničnega naj se razglasi člen 16 Odločbe Komisije z dne 2. julija 2008 o ukrepih št. C 16/2004 (ex NN29/2004, CP 71/2002 in CP 133/2005), ki jih je Grčija izvedla v korist Hellenic Shipyards; in

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov, ki so jih imele tožeče stranke v tem postopku.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   S tem zahtevkom si tožeče stranke prizadevajo za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C (2008)3118 konč. z dne 2. julija 2008 o šestnajstih ukrepih, ki jih je izvedla grška država v korist Hellenic Shipyards SA (v nadaljevanju: družba HSY), in zlasti za razglasitev ničnosti člena 16 te odločbe, v skladu s katerim je Komisija odločila, da gre pri jamstvu za nadomestilo, ki ga je prejšnja lastnica družbe HSY, Hellenic Bank of Industrial Development (v nadaljevanju: banka ETVA), dala konzorciju (1), ki je na podlagi sporazuma o nakupu delnic postal lastnik družbe HSY (Howaldtswerke-Deutsche Werft (2) in Ferrostaal), za primer, da bo družba HSY morala vrniti državno pomoč, za nezakonito državno pomoč in je treba z njim nemudoma prenehati.
   Tožeče stranke trdijo, da je Komisija napačno presodila, da je bilo jamstvo za nadomestilo iz privatizacijskega sporazuma dano v času, ko je bila banka ETVA pod nadzorom države. Tožeče stranke trdijo, da je bilo jamstvo za nadomestilo veljavno odobreno šele po privatizaciji banke ETVA in da gre zato za ukrep, ki je bil dogovorjen med zasebniki in ga ni mogoče pripisati grški državi ter se zato ne more šteti za državno pomoč.
   Tožeče stranke poleg tega zatrjujejo, da je trditev Komisije, da ločeni klavzuli iz dopolnila k sporazumu o nakupu delnic pomenita enoten splošen mehanizem, ki bi koristil družbi HSY, napačna. V resnici tožeče stranke trdijo, da sta bili jamstvi priznani neodvisno drugo od drugega. Poleg tega trdijo, da je Komisija napačno domnevala, da je družba HSY imela korist od jamstev za nadomestilo, saj bi se, če upoštevamo dejansko stanje v tej zadevi, lahko štelo, da je korist od njih imela le Piraeus Bank.
   Tožeče stranke trdijo, da je Komisije napačno presodila, da je imela HSY gospodarsko korist zaradi jamstva za nadomestilo, ki (i) je standardna klavzula zasebnega prava, (ii) je bila dana po skrbno opravljeni presoji in (iii) ustreza ravnanju zasebnega prodajalca.
   Dalje, tožeče stranke trdijo, da je Komisija, s tem da je svoja ravnanja usmerila proti Elliniki Nafpigokataskevastiki, ki ni bila prejemnica pomoči, in ji naročila naj preneha z jamstvom za nadomestilo, napačno uporabila člen 88(2) ES in člen 14(1) Uredbe (ES) št. 659/1999.
   Tožeče stranke prav tako trdijo, da se je Komisija pri utemeljitvi, da je prišlo do izognitve polnemu učinku vrnitve, napačno opirala na domnevi, da do izognitve pride že s samo dodelitvijo jamstva za nadomestilo.
   Nazadnje, tožeče stranke trdijo, da je Komisija, s tem da HSY ni dovolila, da v določeni meri izvaja civilne dejavnosti podrednega značaja za podpiranje delovanja celotne ladjedelnice, napačno uporabila člen 296 ES.

      (1)  Konzorcij je ustanovil Elliniki Nafpigokataskevastiki, da bi ta nosil udeležbo v družbi HSY.

      (2)  HDW je v lasti družbe ThyssenKrupp Marine Systems, ki je leta 2005 prav tako pridobila delež, ki ga je družba Ferrostaal imela v Elliniki Nafpigokataskevastiki.


title: Zadeva T-469/09: Tožba, vložena 23. novembra 2009 – Helenska republika proti Evropski komisiji

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/62

         Tožba, vložena 23. novembra 2009 – Helenska republika proti Evropski komisiji
   (Zadeva T-469/09)
   2010/C 24/109
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Helenska republika (zastopnika: I. Chalkias in S. Papaïoannou)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Izpodbijana odločba Komisije naj se v celoti razglasi za nično;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Helenska republika v tožbi zoper Odločbo Komisije C(2009) 7044 konč. z dne 24. septembra 2009 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Skupnosti (UL L 257, str. 28) uveljavlja dva ničnostna razloga, in sicer zoper del odločbe, ki se nanaša na finančne popravke v njeno breme.
   V prvem ničnostnem razlogu, ki se nanaša na sektor predelave sadja in zelenjave (paradižnikov), tožeča stranka navaja, da je v tem delu prišlo do nepravilne razlage in uporabe členov 28(1)(f), 28(2), 31(1) in (2) ter 3(2) Uredbe ES št. 1535/2003 (1) in smernic AGRI 5330/97, 17933/2000 ter 63983/2002 v zvezi s finančnimi popravki, ker so bili v tem sektorju opravljeni zadostni pregledi in samo sekundarni stranski pregledi niso bili izvršeni.
   V drugem ničnostnem razlogu, ki se nanaša na sektor skladiščenja riža, tožeča stranka navaja, da je bil popravek določen brez veljavne pravne podlage, ker je Evropska komisija nepravilno razlagala člena 4 in 6 Uredbe (ES) št. 2148/1996 (2) oziroma ni spoštovala načela sorazmernosti.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 1535/2003 z dne 29. avgusta 2003 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 2201/96 v zvezi s programom pomoči za proizvode, predelane iz sadja in zelenjave (UL L 218, 30.8.2003, str. 14).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 2148/96 z dne 8. novembra 1996 o določitvi pravil za vrednotenje in spremljanje javnih intervencijskih zalog kmetijskih proizvodov (UL L 288, 9.11.1996, str. 6).


title: Zadeva T-263/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  15. decembra 2005  — BIC proti UUNT ( Znamka Skupnosti — Tridimenzionalna znamka v obliki elektronskega vžigalnika — Absolutni razlog za zavrnitev — Razlikovalni učinek — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 — Razlikovalni učinek, pridobljen z uporabo — Člen 7(3) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/38

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. decembra 2005 — BIC proti UUNT
   (Zadeva T-263/04) (1)

   („Znamka Skupnosti - Tridimenzionalna znamka v obliki elektronskega vžigalnika - Absolutni razlog za zavrnitev - Razlikovalni učinek - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 - Razlikovalni učinek, pridobljen z uporabo - Člen 7(3) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2006/C 60/75)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: BIC SA (Clichy, Francija) (Zastopnika: M.-P. Escande in A. Guillemin, avocats)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)
   Predmet zadeve
   Tožba za razglasitev ničnosti odločbe četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 6. aprila 2004 (zadeva R 469/2003-4), ki se nanaša na registracijo tridimenzionalne znamke v obliki elektronskega vžigalnika kot znamke Skupnosti.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeča stranka nosi plačilo stroškov postopka.

      (1)  UL C 251, 9.10.2004.


title: Zadeva T-526/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. oktobra 2011 – PAKI Logistics proti UUNT (PAKI) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti PAKI — Absolutni razlog za zavrnitev — Znamka, ki nasprotuje javnemu redu ali sprejetim moralnim načelom — Člen 7(1)(f) Uredbe št. 207/2009)

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 5. oktobra 2011 – PAKI Logistics proti UUNT (PAKI)
   (Zadeva T-526/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti PAKI - Absolutni razlog za zavrnitev - Znamka, ki nasprotuje javnemu redu ali sprejetim moralnim načelom - Člen 7(1)(f) Uredbe št. 207/2009)
   2011/C 340/34
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: PAKI Logistics GmbH (Ennepetal, Nemčija) (zastopniki: M. Bergermann, P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt in J. Vogtmeier, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: sprva S. Behzadi-Spencer, nato F. Penlington, zastopnika, skupaj s S. Malyniczem, barrister)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 23. oktobra 2009 (zadeva R 1805/2007-1) v zvezi z zahtevo za registracijo znamke besednega znaka PAKI kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               PAKI Logistics GmbH nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

               3.

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 80, 27.3.2010.


title: Zadeva C-666/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Noord-Holland (Nizozemska) 14. decembra 2015 – X, GoPro Coöperatief UA proti Inspecteur van de Belastingdienst Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond

text:
               21.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Noord-Holland (Nizozemska) 14. decembra 2015 – X, GoPro Coöperatief UA proti Inspecteur van de Belastingdienst Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond
   (Zadeva C-666/15)
   (2016/C 106/13)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Noord-Holland

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: X, GoPro Coöperatief UA

      Tožena stranka: Inspecteur van de Belastingdienst Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba pojasnjevalne opombe Komisije k tarifni podštevilki 8525 80 30 in k tarifnima podštevilkama 8525 80 91 in 8525 80 99 kombinirane nomenklature razlagati tako, da gre za „en sam posnetek v trajanju najmanj 30 minut“ tudi tedaj, če se zaporedje slik v načinu „video record“ snema več kot 30 minut, vendar se shrani v ločenih datotekah v trajanju manj kot 30 minut in mora uporabnik pri predvajanju vsako datoteko v trajanju manj kot 30 minut posebej odpreti, pri čemer pa obstaja možnost, da se zaporedja slik v teh datotekah na računalniku s pomočjo programske opreme, ki jo zagotavlja GoPro, med seboj združijo in se tako na računalniku shranijo v eni datoteki kot en video posnetek, ki traja več kot 30 minut?

               2.

               Ali uvrstitvi video snemalnih kamer, ki lahko posnamejo signale iz zunanjih virov, pod tarifno podštevilko 8525 80 99 KN nasprotuje dejstvo, da ne omogočajo reproduciranja teh signalov prek zunanjega televizijskega sprejemnika ali zunanjega monitorja, ker lahko te video snemalne kamere, na primer GoPro Hero 3 Silver Edition, na zunanjem televizijskem zaslonu ali monitorju predvajajo le datoteke, ki so bile posnete z njimi s pomočjo njihove leče?


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 21. septembra 2004 v zadevi T-104/02, Société française de transports Gondrand Frères SA proti Komisiji Evropskih skupnosti (Odpustitev uvoznih dajatev — Člen 1(3) Uredbe (ES) št. 3319/94 — Pojem „poseben primer“ v smislu člena 905 Uredbe (EGS) št. 2454/93 — Protidampinške dajatve, ki se zaračunavajo ob uvozu mešanice sečnine in amonijevega nitrata v raztopini iz Poljske — Neposredna izstavitev računa uvozniku)

text:
               20.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 284/15

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 21. septembra 2004
   v zadevi T-104/02, Société française de transports Gondrand Frères SA proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Odpustitev uvoznih dajatev - Člen 1(3) Uredbe (ES) št. 3319/94 - Pojem „poseben primer“ v smislu člena 905 Uredbe (EGS) št. 2454/93 - Protidampinške dajatve, ki se zaračunavajo ob uvozu mešanice sečnine in amonijevega nitrata v raztopini iz Poljske - Neposredna izstavitev računa uvozniku)
   (2004/C 284/30)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-104/02, Société française de transports Gondrand Frères SA, s sedežem v Parizu (Francija), ki jo zastopa M. Famchon, avocat, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopniki: C. Durand, B. Stromsky in X. Lewis, z naslovom za vročanje v Luksemburgu), zaradi predloga za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 14. januarja 2002 (K(2002) 24 konč.), ki ugotavlja, da odpustitev uvoznih dajatev v posebnem primeru ni upravičena, je Sodišče prve stopnje (razširjen peti senat), v sestavi P. Lindh, predsednica, in R. García-Valdecasas, J. D. Cooke, P. Mengozzi, sodniki, in E. Martins Ribeiro, sodnica, sodni tajnik: I. Natsinas, administrator, dne 21. septembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Tožba se delno zavrže, delno zavrne.

               2.

               Tožeča stranka nosi svoje stroške in stroške Komisije.

      (1)  UL C 156, 29.6.2002.


title: Zadeva C-584/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 19. novembra 2013 vložilo Cour de cassation (Francija) – Directeur général des finances publiques, Mapfre warranty SpA proti Mapfre asistencia compania internacional de seguros y reaseguros, Directeur général des finances publiques

text:
               1.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 19. novembra 2013 vložilo Cour de cassation (Francija) – Directeur général des finances publiques, Mapfre warranty SpA proti Mapfre asistencia compania internacional de seguros y reaseguros, Directeur général des finances publiques
   (Zadeva C-584/13)
   2014/C 31/05
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Vložnika kasacijske pritožbe: Directeur général des finances publiques, Mapfre warranty SpA

      Nasprotni stranki v postopku s kasacijsko pritožbo: Mapfre asistencia compania internacional de seguros y reaseguros, Directeur général des finances publiques

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člena 2 in 13(B)(a) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 (77/388/EGS) (1) razlagati tako, da storitev, ki v primeru samostojnega gospodarskega subjekta, prodajalca rabljenih vozil, ob plačilu pavšalnega zneska vključuje garancijo za mehanske okvare nekaterih delov rabljenega vozila, spada med zavarovalne transakcije, ki so oproščene davka na dodano vrednost, ali pa, nasprotno, spada med servisne storitve?

      (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23).


title: Zadeva C-694/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 21. decembra 2015 – Vigilanza Privata Turris Srl/Questore di Napoli

text:
               21.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 21. decembra 2015 – Vigilanza Privata Turris Srl/Questore di Napoli
   (Zadeva C-694/15)
   (2016/C 106/24)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Vigilanza Privata Turris Srl

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Questore di Napoli

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               [Ali je s sodbo Sodišča Evropske unije Komisija/Italija, C-465/2005, EU:C:2007:781, s katero je Sodišče ugotovilo], da je Italija kršila načeli iz členov 43 in 49 Pogodbe ES (pravica do ustanavljanja in svoboda opravljanja storitev), pri čemer je bilo ugotovljeno, da:

                           (a)

                           je dejavnost zasebnega varovanja mogoče opravljati le, če se prej priseže zvestoba Italijanski republiki;

                           (b)

                           lahko dejavnost zasebnega varovanja opravljajo ponudniki storitev s sedežem v drugi državi članici le, če imajo dovoljenje prefekta z ozemeljsko veljavnostjo, pri čemer se ne upoštevajo obveznosti, ki za te ponudnike že veljajo v državi članici izvora;

                           (c)

                           ima navedeno dovoljenje omejeno ozemeljsko veljavnost ter da se pri njegovi izdaji upoštevata število in velikost podjetij za zasebno varovanje, ki že delujejo na zadevnem ozemlju;

                           (d)

                           morajo imeti podjetja za zasebno varovanje poslovno enoto v vseh pokrajinah, v katerih opravljajo svojo dejavnost;

                           (e)

                           mora imeti osebje navedenih podjetij posamično dovoljenje za opravljanje dejavnosti zasebnega varovanja, ne da bi se upoštevali nadzori in preverjanja, ki so bili že izvedeni v državi članici izvora;

                           (g)

                           morajo imeti podjetja za zasebno varovanje minimalno in/ali maksimalno število zaposlenih, da dobijo dovoljenje;

                           (h)

                           morajo ta podjetja položiti varščino pri Cassa depositi e prestiti (depozitna banka);

                           (i)

                           cene storitev zasebnega varovanja odobri prefekt glede na vnaprej določeno stopnjo nihanja[,]
                           [lahko] sama po sebi izključena pristojnost pokrajinskega organa za javno varnost (kvestor), da določi takšne zahteve v zvezi s storitvijo, kakršne se izpodbijajo[, v skladu s katerimi je] treba za operacije v zvezi z nekaterimi storitvami nameniti minimalno število agentov (in sicer dva)?

               2.

               Ali so vidiki tega vprašanja, čeprav gre za novo vprašanje, tako podobni, da bi bila mogoča enaka rešitev v povezavi z navedenima členoma 43 in 49 Pogodbe ES?


title: Zadeva C-208/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial Navarra (Španija) 25. aprila 2014 – Antonia Valdivia Reche proti Banco de Valencia S.A.

text:
               14.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial Navarra (Španija) 25. aprila 2014 – Antonia Valdivia Reche proti Banco de Valencia S.A.
   (Zadeva C-208/14)
   2014/C 223/08
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Audiencia Provincial Navarra

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Antonia Valdivia Reche

      Tožena stranka: Banco de Valencia S.A.

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je na podlagi člena 6 Direktive 13/1993/EGS (1), če je ugotovljeno, da je pogoj, ki določa 29-odstotno zamudno obrestno mero, nedovoljen, nacionalno sodišče dolžno ugotoviti, da se ta obrestna mera ne uporabi, ne da bi imelo možnost dogovorjeno obrestno mero spremeniti, čeprav je tako spremembo eden od potrošnikov, ki je stranka v postopku, izrecno predlagal?

      (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah; (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 15, str. 459).


title: Zadeva T-211/11: Tožba, vložena 11. aprila 2011 – Timab Industries in CFPR proti Komisiji

text:
               18.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/18

         Tožba, vložena 11. aprila 2011 – Timab Industries in CFPR proti Komisiji
   (Zadeva T-211/11)
   2011/C 179/31
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Timab Industries (Dinard, Francija) in Cie financière et de participations Roullier (CFPR) (Saint-Malo, Francija) (zastopnik: N. Lenoir, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               sklep razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki predlagata razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 1. februarja 2011 v zvezi z zavrnitvijo dostopa do nekaterih dokumentov Komisije v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma o evropskem gospodarskem prostoru glede omejevalnega sporazuma na evropskem trgu fosfatov za krmo (zadeva COMP/38.866).
   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava in očitno napako pri presoji v zvezi s členom 4(3), drugi pododstavek, Uredbe št. 1049/2001 (1), saj zaprošeni dokumenti niso mnenja, ampak odločitve, glede katerih ni dokazano, da bi njihova sporočitev lahko resno ogrožala postopek odločanja.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava in očitno napako pri presoji v zvezi s členom 4(2), prva alinea, Uredbe št. 1049/2001, saj zaprošeni dokumenti ne vsebujejo nobenih občutljivih poslovnih podatkov, ki bi lahko preprečevali tudi le delno sporočitev.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava in očitno napako pri presoji v zvezi s členom 4(2), tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001, ker se je Komisija sklicevala na ogrožanje inšpekcije, preiskave in revizije.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43).


title: Izbris zadeve T-174/03

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/60

         Izbris zadeve T-174/03 (1)

   (2004/C 262/111)

      (Jezik postopka: francoščina)

   Predsednik prvega senata Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 6. julija 2004 odločil o izbrisu zadeve pod opr. št. T-174/03: Franco Cozzani proti Komisiji Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 184, 2.8.2003.


title: Zadeva C-542/12: Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 8. maja 2013 – (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Pordenone – Italija) – kazenski postopek zoper Fidenato Giorgio (Člen 99 Poslovnika — Direktiva 2002/53/ES — Skupni katalog sort poljščin — Gensko spremenjeni organizmi (GSO), sprejeti v skupni katalog — Uredba (ES) št. 1829/2003 — Člen 20 — Obstoječi proizvodi — Direktiva 2001/18/ES — Člen 26a — Ukrepi za preprečevanje nenamerne prisotnosti gensko spremenjenih organizmov)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/52

         Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 8. maja 2013 – (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Pordenone – Italija) – kazenski postopek zoper Fidenato Giorgio
   (Zadeva C-542/12) (1)

   (Člen 99 Poslovnika - Direktiva 2002/53/ES - Skupni katalog sort poljščin - Gensko spremenjeni organizmi (GSO), sprejeti v skupni katalog - Uredba (ES) št. 1829/2003 - Člen 20 - Obstoječi proizvodi - Direktiva 2001/18/ES - Člen 26a - Ukrepi za preprečevanje nenamerne prisotnosti gensko spremenjenih organizmov)
   2013/C 225/93
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Pordenone

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Fidenato Giorgio

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale di Pordenone – Razlaga Direktive 2001/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. marca 2001 o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje in razveljavitvi Direktive Sveta 90/220/EGS (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 6, str. 77) – Nacionalna zakonodaja, ki za gojenje OGM iz skupnega evropskega kataloga sort poljščin določa postopek odobritve, katerega namen je preprečevanje nenamerne prisotnosti gensko spremenjenih organizmov v drugih pridelkih (načelo soobstoja)

      Izrek

   Pravo Unije je treba razlagati tako, da se za gojenje gensko spremenjenih organizmov kot je sorta koruze MON 810 ne more uporabljati postopek izdaje dovoljenja, če je uporaba in trženje za te sorte dovoljena na podlagi člena 20 Uredbe (ES) št. 1829/2003 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 22. septembra 2003 o gensko spremenjenih živilih in krmi in če so bile navedene sorte sprejete v skupni katalog sort poljščin, ki je določen z Direktivo Sveta 2002/53/CE z dne 13. junija 2002 o skupnem katalogu poljščin, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1829/2003. Člen 26a Direktiva 2001/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. marca 2001 o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje in razveljavitvi Direktive Sveta 90/220/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2008/27/ES z dne 11. marca 2008 je treba razlagati tako, da državi članici ne dopušča, da bi nasprotovala gojenju na svojem ozemlju takih gensko spremenjenih organizmov z razlogom, da pridobitev nacionalnega dovoljenja pomeni ukrep soobstoja, katerega namen je preprečevanje nenamerne prisotnosti gensko spremenjenih organizmov v drugih pridelkih.

      (1)  UL C 63, 2.3.2013.


title: Zadeva C-449/07: Sklep predsednika Sodišča z dne 3. aprila 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               7.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/22

         Sklep predsednika Sodišča z dne 3. aprila 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-449/07) (1)

   (2008/C 142/39)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 283, 24.11.2007.


title: Zadeva C-125/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione tributaria provinciale di Roma (Italija) 10. marca 2017 – Luigi Bisignani/Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale 1 di Roma

text:
               3.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione tributaria provinciale di Roma (Italija) 10. marca 2017 – Luigi Bisignani/Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale 1 di Roma
   (Zadeva C-125/17)
   (2017/C 213/21)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Commissione tributaria provinciale di Roma

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Luigi Bisignani

      Tožena stranka: genzia delle Entrate – Direzione Provinciale 1 di Roma

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člen 64 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), v povezavi s predhodnim členom 63 in naslednjim členom 65, ter Direktivo Sveta 2011/16/EU (1) z dne 15. februarja 2011, v delu, v katerem dopuščajo, da se v nacionalnih zakonodajah ohranijo od 31. decembra 1993 veljavne omejitve pretoka kapitala iz tretjih držav ali namenjenega vanje, da bi se preprečile morebitne izgube dohodkov držav članic in da bi se pridobila dokazila za nepravilnost ali nezakonitost transakcij, za katere se zdi, da so v nasprotju z davčno zakonodajo ali da jo kršijo, pri čemer so v tej zakonodaji, na podlagi načel subsidiarnosti in sorazmernosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji, različno obravnavani davčni zavezanci, ki niso v enakem položaju glede na kraj prebivališča ali kraj, v katerem je naložen njihov kapital, nasprotujejo nacionalni zakonodaji, v kateri je v skladu s točkama (c) in (d) člena 9, prvi odstavek, zakona št. 97 z dne 6. avgusta 2013 (evropski zakon 2013) – vsaj v skladu z razlago, ki sta jo predlagali obe stranki – dokončno odpravljen (in ne preoblikovan) dejanski stan davčnega prekrška, določen in kaznovan s členoma 4 in 5 uredbe-zakona št. 167 z dne 28. junija 1990, preoblikovane s spremembami v zakon št. 227 z dne 4. avgusta 1990, pri čemer ni razlikovanja v okviru različnih primerov pretoka kapitala med državami članicami Unije ter med njimi in državami ali ozemlji z ugodnejšo davčno ureditvijo?

      (1)  Direktiva Sveta 2011/16/EU z dne 15. februarja 2011 o upravnem sodelovanju na področju obdavčevanja in razveljavitvi Direktive 77/799/EGS (UL L 64, str. 1).


title: Zadeva T-277/11: Tožba, vložena 30. maja 2011 – Hotel Reservation Service Robert Ragge proti UUNT – Promotora Imperial (iHotel)

text:
               13.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/19

         Tožba, vložena 30. maja 2011 – Hotel Reservation Service Robert Ragge proti UUNT – Promotora Imperial (iHotel)
   (Zadeva T-277/11)
   2011/C 238/35
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Hotel Reservation Service Robert Ragge GmbH (Köln, Nemčija) (zastopnik: M. Koch, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Promotora Imperial, SA (Pozuelo de Alarcón, Španija)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               spremeni odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 24. februarja 2011 (pritožbena zadeva R 832/2010-1) tako, da ugodi glavni pritožbi in razveljavi ugovor (št. B 1458571), naloži stroške pritožbenega postopka in postopka z ugovorom vlagateljici ugovora, v ostalem pa odločbo potrdi;

               —

               naloži stroške postopka s pritožbo toženi stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „iHotel“ za storitve iz razredov 35, 39, 41, 42 in 43 – prijava št. 6912877

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Promotora Imperial, SA

      Navajana znamka ali znak: besedna znamka Skupnosti „i-hotel“ za proizvode in storitve iz razredov 16, 41 in 43

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009, ker naj bi med nasprotujočima si znamkama ne obstajala verjetnost zmede. Odbor za pritožbe naj bi nepravilno ugotovil podobnost zadevnih proizvodov in storitev ter nasprotujočih si znamk.


title: Zadeva C-92/14: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 3. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Judecătoria Câmpulung – Romunija) – Liliana Tudoran, Florin Iulian Tudoran, Ilie Tudoran proti SC Suport Colect SRL (Predhodno odločanje — Direktivi 93/13/EGS in 2008/48/ES — Uporaba ratione temporis in ratione materiae — Dejansko stanje pred pristopom Romunije k Evropski uniji — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Izvajanje prava Unije — Neobstoj — Očitna nepristojnost — Člena 49 PDEU in 56 PDEU — Očitna nedopustnost)

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/33

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 3. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Judecătoria Câmpulung – Romunija) – Liliana Tudoran, Florin Iulian Tudoran, Ilie Tudoran proti SC Suport Colect SRL
   (Zadeva C-92/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktivi 93/13/EGS in 2008/48/ES - Uporaba ratione temporis in ratione materiae - Dejansko stanje pred pristopom Romunije k Evropski uniji - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Izvajanje prava Unije - Neobstoj - Očitna nepristojnost - Člena 49 PDEU in 56 PDEU - Očitna nedopustnost))
   2014/C 315/53
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Judecătoria Câmpulung

      Stranke

      Tožeče stranke: Liliana Tudoran, Florin Iulian Tudoran, Ilie Tudoran

      Tožena stranka: SC Suport Colect SRL

      Izrek

               1.

               Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah in Direktiva 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS se za spor o glavni stvari ne uporabita.

               2.

               Poleg tega je, prvič, Sodišče Evropske unije očitno nepristojno za odgovor na tretje vprašanje za predhodno odločanje, ki ga je postavilo Judecătoria Câmpulung (Romunija) z odločbo z dne 25. februarja 2014; drugič, peto vprašanje za predhodno odločanje, ki ga je postavilo navedeno sodišče, je očitno nedopustno.

      (1)  UL C 142, 12.5.2014.


title: Zadeva C-120/06 P: Pritožba Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio SpA (FIAMM), Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio Technologies Inc (FIAMM Technologies) zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne  14. decembra 2005  v zadevi Fabbrica italiana accumulatori motocarri Montecchio Spa (FIAMM) in Fabbrica italiana accumulatori motocarri Montecchi Technologies, Inc. (Fiamm Technologies) proti Svetu Evropske unije in Komisiji Evropskih skupnosti, T-69/00, vložena  27. februarja 2006

text:
               6.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/6

         Pritožba Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio SpA (FIAMM), Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio Technologies Inc (FIAMM Technologies) zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 14. decembra 2005 v zadevi Fabbrica italiana accumulatori motocarri Montecchio Spa (FIAMM) in Fabbrica italiana accumulatori motocarri Montecchi Technologies, Inc. (Fiamm Technologies) proti Svetu Evropske unije in Komisiji Evropskih skupnosti, T-69/00, vložena 27. februarja 2006
   (Zadeva C-120/06 P)
   (2006/C 108/10)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Pritožnici: Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio SpA (FIAMM), Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio Technologies Inc (FIAMM Technologies) (zastopniki: I. Van Bael, F. Di Gianni in A. Cevese, avvocati)
   Drugi stranki v postopku:

      Toženi stranki: Svet Evropske unije in Komisija Evropskih skupnosti

               —

               Predlogi pritožnic:

               —

               presoja, da stanje spisa dopušča odločitev po temelju in priznanje pritožnicama pravice do povračila škode, ki izhaja iz odgovornosti toženih strank za nezakonito ali zakonito ravnanje;

               —

               v vsakem primeru naložitev toženima strankama plačila stroškov tega postopka in postopka na prvi stopnji;

               —

               podredno, odobritev pritožnicama pravične odškodnine zaradi nerazumnega trajanja postopka pred Sodiščem prve stopnje;

               —

               sprejetje drugih ukrepov, ki bi bili nujni iz razlogov pravičnosti.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnici navajata, da naj bi bila izpodbijana sodba nezakonita, ker ne vsebuje nikakršne obrazložitve v zvezi z eno izmed bistvenih zatrjevanih trditev, namreč, da imata pritožnici v posebnih dejanskih okoliščinah, ki opredeljujejo ta primer, pravico sklicevati se na odločbo pritožbenega organa Svetovne trgovinske organizacije, da bi v okviru odškodninske tožbe dokazali nezakonitost ravnanja Skupnosti.


title: Zadeva C-2/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte Suprema di Cassazione (Italija) 2. januarja 2008 – Amministrazione dell'economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate proti Fallimento Olimpiclub Srl

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte Suprema di Cassazione (Italija) 2. januarja 2008 – Amministrazione dell'economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate proti Fallimento Olimpiclub Srl
   (Zadeva C-2/08)
   (2008/C 79/26)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Corte Suprema di Cassazione
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Amministrazione dell'economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

      Tožena stranka: Fallimento Olimpiclub Srl
   Vprašanje za predhodno odločanje
   „Ali pravo Skupnosti nasprotuje uporabi določbe nacionalnega prava, kot je člen 2909 italijanskega civilnega zakonika, ki določa načelo pravnomočnosti, če je posledica te uporabe rešitev, ki ni v skladu s pravom Skupnosti, s čimer njegove uporabe ne onemogoči le na področju državnih pomoči (za katerega glej sodbo Sodišča z dne 18. julija 2007 v zadevi Lucchini s.p.a., C-119/05), ampak tudi na drugih področjih, in sicer zlasti na področju DDV in na področju zlorabe prava z namenom neupravičenega izogibanja plačilu davka, pri čemer je treba upoštevati zlasti merilo nacionalnega prava, kot ga v sodni praksi razlaga Corte di cassazione, v skladu s katerim je pravnomočna sodba v določeni zadevi s področja davčnih sporov, če se nanaša na bistveno vprašanje, ki je skupno drugim zadevam, v tem delu zavezujoča, tudi če je bila izdana v zvezi z drugim davčnim obdobjem?“


title: Razporeditev K. O'Higginsa v senate

text:
               11.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/2

         Razporeditev K. O'Higginsa v senate
   (2008/C 260/02)
   Na občni seji Sodišča prve stopnje je bilo 17. septembra 2008, potem ko je sodniško funkcijo prevzel K. O'Higgins, odločeno, da se spremenita sklepa občne seje z dne 25. septembra 2007 in 8. julija 2008 o razporeditvi sodnikov v senate.
   Za obdobje od 17. septembra 2008 do 30. septembra 2008 in za obdobje od 1. oktobra 2008 do 31. avgusta 2010 so sestave senatov take:
   Tretji razširjeni senat v sestavi petih sodnikov:
   J. Azizi, predsednik senata, E. Cremona in I. Labucka, sodnici, S. Frimodt Nielsen in K. O'Higgins, sodnika
   Četrti razširjeni senat v sestavi petih sodnikov:
   O. Czúcz, predsednik senata, E. Cremona in I. Labucka, sodnici, S. Frimodt Nielsen in K. O'Higgins, sodnika
   Četrti senat v sestavi treh sodnikov:
   O. Czúcz, predsednik senata
   I. Labucka, sodnica
   K. O'Higgins, sodnik


title: Zadeva C-50/15 P: Pritožba, ki jo je Herrn Kurt Hesse vložil 6. februarja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 27. novembra 2014 v zadevi T-173/11, Kurt Hesse in Lutter & Partner GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               27.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/33

         Pritožba, ki jo je Herrn Kurt Hesse vložil 6. februarja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 27. novembra 2014 v zadevi T-173/11, Kurt Hesse in Lutter & Partner GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-50/15 P)
   (2015/C 138/45)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnik: Kurt Hesse (zastopnik: M. Krogmann, odvetnik)

      Druge stranke v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Lutter & Partner GmbH, Dr. Ing. h. c. F. Porsche AG

      Predlog

   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 27. novembra 2014 (zadeva T-173/11),

               —

               razveljavi odločbo četrtega odbora za pritožbe z dne 11. januarja 2011 (zadeva R 0306/2010-4) in zavrne ugovor zoper prijavo znamke Skupnosti št. 5 723 432 z dne 16. februarja 2007, ter
               podredno,

               —

               zadevo vrne Splošnemu sodišču Evropske unije v ponovno odločanje.

         Poleg tega pritožnik Sodišču predlaga, naj

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja naslednje pritožbene razloge:

               1.

               Neupravičeno neupoštevanje dejavnikov v zvezi s podobnostjo proizvodov iz člena 8(1)(b) Uredbe o znamki Skupnosti (1)

               Pritožnik izpodbija ugotovitev Splošnega sodišča, da je odbor za pritožbe utemeljeno ugotovil, da so „prenosne navigacijske naprave, zlasti prenosne naprave za satelitsko navigacijo“ na eni strani in proizvodi, na katere se nanašajo znamke, navajane v ugovoru, na drugi strani podobni. Splošno sodišče naj pri presoji podobnosti ne bi upoštevalo bistvenih dejavnikov, kot so kategorija zadevnih proizvodov, njihova izdelava, njihovo trženje, njihovi distribucijski kanali in njihova prodajna mesta. Če bi bili upoštevani in pravilno pretehtani vsi upoštevani dejavniki, bi se ugotovilo, da proizvodi niso podobni.

               2.

               Izkrivljenje dejstev in pravno napačna uporaba varstva ugleda iz člena 8(5) Uredbe o znamki Skupnosti
               Splošno sodišče naj neupravičeno ne bi ugotovilo, da je odbor za pritožbe napačno ugotovil, da je znamka „Carrera“ poznana znatnemu delu javnosti. Odbor za pritožbe naj bi svojo ugotovitev oprl zlasti na posamezne elemente izvedenskega mnenja. Odbor za pritožbe in Splošno sodišče naj bi ključne ugotovitve izvedenskega mnenja neupravičeno označila za „brez vrednosti“ in naj ostalih ključnih ugotovitev v celoti ne bi upoštevala. Tako naj bi odločba Splošnega sodišča temeljila na znatnem izkrivljenju dejstev in dokazov.

               3.

               Neupravičena ugotovitev „prenosa podobe“ na podlagi člena 8(5) Uredbe o znamki Skupnosti
               Splošno sodišče naj neupravičeno ne bi ugotovilo, da je odbor za pritožbe napačno ugotovil, da v zvezi z znamko „Carrera“, ki jo je prijavil pritožnik, obstaja nevarnost „prenosa podobe“. Odbor za pritožbe naj bi ugotovil, da bi vsi proizvodi, na katere se nanaša prijavljena znamka, lahko „bili nameščeni v osebna vozila in se v njih uporabljali“. Iz tega naj bi izhajala „socialna navada“, zaradi katere naj bi uporaba proizvodov, na katere se nanaša prijavljena znamka, in uporaba osebnih vozil „sovpadali“. Dejansko pa naj zgolj dejstvo, da je proizvode, na katere se nanaša prijavljena znamka, mogoče namestiti v osebna vozila in jih v njih uporabljati, nikakor ne bi pomenilo „socialne navade“ in ne bi moglo povzročiti „prenosa podobe“. V zvezi s tem naj Odbor za pritožbe in Splošno sodišče svoje odločitve ne bi obrazložila razumljivo.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti, UL L 78, str. 1.


title: Zadeva C-220/06: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. decembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo – Španija) – Asociación Profesional de Empresas de Reparto y Manipulado de Correspondencia proti Administración General del Estado (Javna naročila – Liberalizacija poštnih storitev – Direktivi 92/50/EGS in 97/67/ES – Členi 43 ES, 49 ES in 86 ES – Nacionalna ureditev, ki javni upravi omogoča, da brez upoštevanja pravil o oddaji javnih naročil z javno družbo, ki je v tej državi ponudnica univerzalne poštne storitve, sklene sporazume o opravljanju rezerviranih in nerezerviranih poštnih storitev)

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/15

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. decembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo – Španija) – Asociación Profesional de Empresas de Reparto y Manipulado de Correspondencia proti Administración General del Estado
   (Zadeva C-220/06) (1)

   (Javna naročila - Liberalizacija poštnih storitev - Direktivi 92/50/EGS in 97/67/ES - Členi 43 ES, 49 ES in 86 ES - Nacionalna ureditev, ki javni upravi omogoča, da brez upoštevanja pravil o oddaji javnih naročil z javno družbo, ki je v tej državi ponudnica univerzalne poštne storitve, sklene sporazume o opravljanju rezerviranih in nerezerviranih poštnih storitev)
   (2008/C 51/25)
   Jezik postopka: španščina
   Predložitveno sodišče
   Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Asociación Profesional de Empresas de Reparto y Manipulado de Correspondencia

      Tožena stranka: Administración General del Estado
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo – Razlaga Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 97/67/ES z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve (UL 1998 L 15, str. 14), kot je bila spremenjena z Direktivo 2002/39/ES (UL L 176, str. 21) – Sporazum, ki ga brez upoštevanja pravil o oddaji javnih naročil skleneta državni upravni organ in družba z javnim kapitalom in ki se nanaša predvsem na opravljanje poštnih storitev, vključno s storitvami, ki niso rezervirane za ponudnike univerzalne storitve.
   Izrek

               1)

               Pravo Skupnosti je treba razlagati tako, da ne nasprotuje ureditvi države članice, ki javni upravi omogoča, da brez upoštevanja pravil o oddaji javnih naročil opravljanje poštnih storitev, rezerviranih v skladu z Direktivo 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve, zaupa javni delniški družbi, katere kapital imajo v celoti javni organi in ki je v tej državi ponudnica univerzalne poštne storitve.

               2)

               Direktivo Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev, kot je bila spremenjena z Direktivo 2001/78/ES Komisije z dne 13. septembra 2001, je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, ki javni upravi omogoča, da brez upoštevanja pravil o oddaji javnih naročil opravljanje nerezerviranih poštnih storitev v smislu Direktive 97/67 zaupa javni delniški družbi, katere kapital imajo v celoti javni organi in ki je v tej državi ponudnica univerzalne poštne storitve, če sporazumi, na katere se ta ureditev nanaša,

                           —

                           dosegajo upoštevni prag, kot je določen v členu 7(1) Direktive 92/50, kot je bila spremenjena z Direktivo 2001/78, in

                           —

                           predstavljajo odplačne in pisne pogodbe v smislu člena 1(a) Direktive 92/50, kot je bila spremenjena z Direktivo 2001/78,

                     kar mora preveriti predložitveno sodišče.

               3)

               Člene 12 ES, 43 ES in 49 ES ter načela enakega obravnavanja, nediskriminacije na podlagi državljanstva in preglednosti je treba razlagati tako, da nasprotujejo ureditvi države članice, ki javni upravi omogoča, da brez upoštevanja pravil o oddaji javnih naročil opravljanje nerezerviranih poštnih storitev v smislu Direktive 97/67 zaupa javni delniški družbi, katere kapital imajo v celoti javni organi in ki je v tej državi ponudnica univerzalne poštne storitve, če sporazumi, na katere se ta ureditev nanaša,

                           —

                           ne dosegajo upoštevnega praga, kot je določen v členu 7(1) Direktive 92/50, kot je bila spremenjena z Direktivo 2001/78, in

                           —

                           v resnici niso enostranski upravni akt, ki bi določal obveznosti le v breme ponudnika univerzalne poštne storitve in ki bi znatno odstopal od normalnih pogojev tržne ponudbe le-tega,

                     kar mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 178, 29.7.2006.


title: Združene zadeve od C-231/11 P do C-233/11 P: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. aprila 2014 – Evropska komisija proti Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens Transmission & Distribution Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Nuova Magrini Galileo SpA (Pritožba — Konkurenca — Omejevalni sporazum — Trg projektov za plinsko izolirane stikalne naprave — Solidarna odgovornost za plačilo globe — Pojem podjetja — Načeli osebne odgovornosti in individualizacije kazenskih sankcij — Neomejena pristojnost Splošnega sodišča — Načelo ne ultra petita — Načeli sorazmernosti in enakega obravnavanja)

text:
               10.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/2

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. aprila 2014 – Evropska komisija proti Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens Transmission & Distribution Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Nuova Magrini Galileo SpA
   (Združene zadeve od C-231/11 P do C-233/11 P) (1)

   ((Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazum - Trg projektov za plinsko izolirane stikalne naprave - Solidarna odgovornost za plačilo globe - Pojem podjetja - Načeli osebne odgovornosti in individualizacije kazenskih sankcij - Neomejena pristojnost Splošnega sodišča - Načelo ne ultra petita - Načeli sorazmernosti in enakega obravnavanja))
   2014/C 175/02
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožniki: Evropska komisija (zastopniki: A. Antoniadis, R. Sauer in N. von Lingen, agenti) (C-231/11 P), Siemens Transmission & Distribution Ltd (C-232/11 P), Siemens Transmission & Distribution SA, Nuova Magrini Galileo SpA (C-233/11 P) (zastopnika: H. Wollmann in F. Urlesberger, odvetnika)

      Druge stranke v postopku: Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens Transmission & Distribution Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Nuova Magrini Galileo SpA (zastopnika: H. Wollmann in F. Urlesberger, odvetnika), Evropska komisija (zastopniki: A. Antoniadis, R. Sauer in N. von Lingen, agenti)

      Predmet

   Pritožbe zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 3. marca 2011 v zadevi Siemens Österreich in drugi proti Komisiji (združene zadeve od T–122/07 do T–124/07) zaradi, primarno, predloga za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 6762 final z dne 24. januarja 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva št. COMP/F/38.899 – Plinsko izolirane stikalne naprave) in, podredno, predloga za zmanjšanje globe, ki je bila naložena tožečim strankam.

      Izrek

               1.

               Točka 2 izreka sodbe Splošnega sodišča Evropske unije z dne 3. marca 2011 v združenih zadevah Siemens Österreich in drugi proti Komisiji (od T-122/07 do T-124/07) se razveljavi v delu, v katerem je v njej za ničen razglašen člen 2(j) in (k) Odločbe Komisije C(2006) 6762 final z dne 24. januarja 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva št. COMP/F/38.899 – Plinsko izolirane stikalne naprave).

               2.

               Točka 3, prva alinea, izreka sodbe Splošnega sodišča z dne 3. marca 2011 v združenih zadevah Siemens Österreich in drugi proti Komisiji (od T-122/07 do T-124/07) se razveljavi.

               3.

               Točka 3, druga, tretja in četrta alinea, izreka sodbe Splošnega sodišča z dne 3. marca 2011 v združenih zadevah Siemens Österreich in drugi proti Komisiji (od T-122/07 do T-124/07) se razveljavi v delu, v katerem zajema določitev deležev tožečih strank na prvi stopnji od zneskov globe, ki so jim bili naloženi solidarno.

               4.

               Pritožbe se v preostalem zavrnejo.

               5.

               Družbam Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens Transmission & Distribution Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA in Nuova Magrini Galileo SpA se naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka v zadevi C-231/11 P.

               6.

               Družbi Siemens Transmission & Distribution Ltd se naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka v zadevi C-232/11 P.

               7.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka v zadevi C-233/11 P.

               8.

               Stroški postopka na prvi stopnji ostajajo razdeljeni v skladu s točkami od 5 do 7 izreka sodbe Splošnega sodišča z dne 3. marca 2011 v združenih zadevah Siemens Österreich in drugi proti Komisiji (od T-122/07 do T-124/07).

      (1)  UL C 204, 9.7.2011.


title: Zadeva F-38/13: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 29. aprila 2016 – Zajdel-Syryczyńska/Komisija

text:
               20.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 222/46

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 29. aprila 2016 – Zajdel-Syryczyńska/Komisija
   (Zadeva F-38/13) (1)

   (2016/C 222/62)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 207, 20.7.2013, str. 59.


title: Zadeva C-324/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajowa Izba Odwoławcza (Poljska) 7. julija 2014 – PARTNER Apelski Dariusz proti Zarząd Oczyszczania Miasta

text:
               29.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 339/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajowa Izba Odwoławcza (Poljska) 7. julija 2014 – PARTNER Apelski Dariusz proti Zarząd Oczyszczania Miasta
   (Zadeva C-324/14)
   2014/C 339/03
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Krajowa Izba Odwoławcza

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: PARTNER Apelski Dariusz

      Tožena stranka: Zarząd Oczyszczania Miasta

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1

               Ali je treba člen 48(3) v povezavi s členom 2 Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (1) (v nadaljevanju: Direktiva 2004/18/ES) razlagati tako, da s tem, če je tam določeno, da se lahko gospodarski subjekt, „če je to primerno“, sklicuje na zmogljivosti drugih subjektov, mišljen vsak primer, v katerem posamezen gospodarski subjekt ni usposobljen tako, kot zahteva naročnik, in se želi sklicevati na zmogljivosti drugih podjetij? Ali pa je napotek, da se lahko gospodarski subjekt, „če je to primerno“, sklicuje na zmogljivosti drugih subjektov, treba obravnavati kot omejitev v tem smislu, da je tako sklicevanje v okviru dokazovanja usposobljenosti gospodarskega subjekta v postopku oddaje naročila dopustno samo izjemoma, in ne kot pravilo?

               2

               Ali je treba člen 48(3) v povezavi s členom 2 Direktive 2004/18/ES razlagati tako, da sklicevanje gospodarskega subjekta na zmogljivosti drugih podjetij, „ne glede na pravno naravo povezave z njimi“, in to, da „bo imel na voljo potrebna sredstva“ teh podjetij, pomeni, da lahko gospodarski subjekt pri izvedbi naročila nima nobenih ali pa ima lahko zgolj ohlapne in nedoločne povezave s temi podjetji, z drugimi besedami, da lahko naročilo izvede samostojno (brez sodelovanja drugih podjetij) oziroma da se med drugim „svetovanje“, „posvetovanje“, „izobraževanje“ lahko šteje za tako sodelovanje? Ali pa je treba člen 48(3) Direktive 2004/18/ES razlagati tako, da mora podjetje, na katerega zmogljivosti se sklicuje gospodarski subjekt, dejansko in osebno izvesti naročilo v obsegu, v katerem so bile njegove zmogljivosti navedene?

               3

               Ali je treba člen 48(3) v povezavi s členom 2 Direktive 2004/18/ES razlagati tako, da se lahko gospodarski subjekt, ki sicer ima svoje izkušnje, čeprav v manjšem obsegu, kot bi želel predstaviti naročniku (na primer ne zadostujejo, da bi lahko oddal ponudbo za izvedbo celotnega naročila), dodatno sklicuje na zmogljivosti drugih podjetij, da bi izboljšal svoje možnosti v postopku oddaje naročila?

               4

               Ali je treba člen 48(3) v povezavi s členom 2 Direktive 2004/18/ES razlagati tako, da lahko naročnik v obvestilu o naročilu ali v razpisni dokumentaciji določi načela (ali jih celo mora določiti), v skladu s katerimi se lahko gospodarski subjekt sklicuje na zmogljivosti drugih podjetij, na primer kako mora drugo podjetje sodelovati pri izvedbi naročila, kako so lahko usposobljenosti gospodarskega subjekta in drugega podjetja povezane, ali drugo podjetje solidarno odgovarja skupaj z gospodarskim subjektom za pravilno izvedbo naročila v obsegu, v katerem se gospodarski subjekt sklicuje na zmogljivosti drugega podjetja?

               5

               Ali načelo enakopravnega in nediskriminacijskega obravnavanja gospodarskih subjektov, določeno v členu 2 Direktive 2004/18/ES, dopušča sklicevanje na zmogljivosti drugega podjetja v skladu s členom 48(3) Direktive, v okviru katerega so združene zmogljivosti dveh ali več podjetij, ki z vidika znanja in izkušenj nimajo zmogljivosti, ki jih zahteva naročnik?

               6

               Ali torej načelo enakopravnega in nediskriminacijskega obravnavanja gospodarskih subjektov, določeno v členu 2 Direktive 2004/18/ES, dopušča razlago členov 44 in 48(3) Direktive 2004/18/ES v tem smislu, da morajo biti pogoji za sodelovanje v postopku oddaje naročila, ki jih naročnik določi za sodelovanje v navedenem postopku, izpolnjeni le formalno, ne glede na dejansko usposobljenost gospodarskega subjekta?

               7

               Ali načelo enakopravnega in nediskriminacijskega obravnavanja gospodarskih subjektov, določeno v členu 2 Direktive 2004/18/ES, dopušča, da gospodarski subjekt, če je predložitev ponudbe za en del naročila dopustna, po oddaji ponudbe, na primer v okviru dopolnitve ali pojasnila dokazil, navede, na kateri del naročila se nanašajo zmogljivosti, navedene kot dokaz o izpolnjevanju pogojev za sodelovanje v postopku?

               8

               Ali načelo enakopravnega in nediskriminacijskega obravnavanja gospodarskih subjektov, določeno v členu 2 Direktive 2004/18/ES, ter načelo transparentnosti dopuščata, da se izvedeno dražbo razveljavi in se ponovi elektronsko dražbo, če v bistvu ni bila izvedena pravilno, ker na primer niso bili vsi gospodarski subjekti, ki so predložili sprejemljive ponudbe, povabljeni k sodelovanju?

               9

               Ali načelo enakopravnega in nediskriminacijskega obravnavanja gospodarskih subjektov, določeno v členu 2 Direktive 2004/18/ES, ter načelo transparentnosti dopuščata, da se naročilo odda gospodarskemu subjektu, čigar ponudba je bila uspešna na taki dražbi, ne da bi se dražbo ponovilo, če ni mogoče ugotoviti, ali bi sodelovanje neupoštevanih gospodarskih subjektov spremenilo izid dražbe?

               10

               Ali je mogoče pri razlagi določb Direktive 2004/18/ES uporabiti vsebino določb in uvodnih izjav Direktive 2014/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnih naročilih in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES – čeprav rok za njen prenos še ni iztekel – kot vodilo za razlago, kolikor osvetli določene domneve in namene zakonodajalca Unije in ni v nasprotju z določbami Direktive 2004/18/ES?

      (1)  UL L 134, str. 114.


title: Zadeva C-336/14: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 4. februarja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Sonthofen – Nemčija) – kazenski postopek proti Sebat Ince (Svoboda opravljanja storitev — Člen 56 PDEU — Igre na srečo — Javni monopol na področju športnih stav — Predhodno upravno dovoljenje — Izločitev zasebnih ponudnikov — Pobiranje stav v imenu ponudnika s sedežem v drugi državi članici — Kazenske sankcije — Nacionalna določba, ki je v nasprotju s pravom Unije — Izrivanje — Prehod na ureditev, ki določa omejeno število koncesij za zasebne ponudnike — Načeli preglednosti in nepristranskosti — Direktiva 98/34/ES — Člen 8 — Tehnični predpisi — Predpisi o storitvah — Obveznost priglasitve)

text:
               21.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/5

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 4. februarja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Sonthofen – Nemčija) – kazenski postopek proti Sebat Ince
   (Zadeva C-336/14) (1)

   ((Svoboda opravljanja storitev - Člen 56 PDEU - Igre na srečo - Javni monopol na področju športnih stav - Predhodno upravno dovoljenje - Izločitev zasebnih ponudnikov - Pobiranje stav v imenu ponudnika s sedežem v drugi državi članici - Kazenske sankcije - Nacionalna določba, ki je v nasprotju s pravom Unije - Izrivanje - Prehod na ureditev, ki določa omejeno število koncesij za zasebne ponudnike - Načeli preglednosti in nepristranskosti - Direktiva 98/34/ES - Člen 8 - Tehnični predpisi - Predpisi o storitvah - Obveznost priglasitve))
   (2016/C 106/05)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Sonthofen

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Sebat Ince

      Izrek

               1.

               Člen 56 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da organi kazenskega pregona države članice sankcionirajo posredovanje športnih stav zasebnega ponudnika, za katero ni bilo izdano dovoljenje, za drugega zasebnega ponudnika, ki nima dovoljenja za prirejanje športnih stav v tej državi članici, temveč ima licenco v drugi državi članici, če obveznost pridobitve dovoljenja za prirejanje ali posredovanje športnih stav spada v okvir sistema javnega monopola, za kateri so nacionalna sodišča presodila, da je v nasprotju s pravom Unije. Člen 56 PDEU nasprotuje takšni sankciji tudi takrat, kadar zasebni ponudnik teoretično lahko pridobi dovoljenje za prirejanje ali posredovanje športnih stav, če poznavanje postopka izdaje takšnega dovoljenja ni zagotovljeno in sistem javnega monopola nad športnimi stavami, za kateri so nacionalna sodišča ugotovila, da je v nasprotju s pravom Unije, kljub sprejetju takšnega postopka obstaja še naprej.

               2.

               Člen 8(1) Direktive 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov o storitvah informacijske družbe, kakor je bila spremenjena z Direktivo 98/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. julija 1998, je treba razlagati tako, da za osnutek deželne zakonodaje, ki na ravni zadevne dežele ohranja v veljavi določbe zakonodaje, ki je skupna različnim deželam države članice in je prenehala veljati, velja obveznost sporočanja iz navedenega člena 8(1), če ta osnutek vsebuje tehnične predpise v smislu člena 1 te direktive, tako da je posledica neizpolnitve te obveznosti, da teh tehničnih predpisov zoper posameznika v okviru kazenskega postopka ni mogoče uveljavljati. Na takšno obveznost ne vpliva okoliščina, da je bila Komisija pred tem obveščena o tej skupni zakonodaji v fazi osnutka v skladu s členom 8(1) navedene direktive in je ta zakonodaja izrecno določala možnost podaljšanja, ki pa ni bila uporabljena.

               3.

               Člen 56 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da država članica sankcionira posredovanje športnih stav, za katero ni bilo izdano dovoljenje, na njenem ozemlju v imenu gospodarskega subjekta, ki ima licenco za prirejanje športnih stav v drugi državi članici:

                           —

                           če je izdaja dovoljenja za prirejanje športnih stav odvisna od pridobitve koncesije tega gospodarskega subjekta po postopku dodelitve koncesij, kot je ta v postopku v glavni stvari, in predložitveno sodišče ugotovi, da ta postopek ne spoštuje načela enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije na podlagi državljanstva ter zahteve glede preglednosti, ki izhaja iz njiju, in

                           —

                           če se, čeprav začne veljati nacionalna določba, na podlagi katere se zasebnim subjektom lahko dodeli koncesija, določbe, s katerimi se vzpostavlja javni monopol nad prirejanjem in posredovanjem športnih stav in za katere so nacionalna sodišča ugotovila, da so v nasprotju s pravom Unije, dejansko še naprej uporabljajo.

      (1)  UL C 339, 29.9.2014.


title: Zadeva C-509/06 P: Pritožba, ki jo je 15. decembra 2006 vložil Akzo Nobel NV zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat), razglašeno 27. septembra 2006 v zadevi T-330/01, Akzo Nobel NV proti Komisiji

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/15

         Pritožba, ki jo je 15. decembra 2006 vložil Akzo Nobel NV zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat), razglašeno 27. septembra 2006 v zadevi T-330/01, Akzo Nobel NV proti Komisiji
   (Zadeva C-509/06 P)
   (2007/C 56/27)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Pritožnica: Akzo Nobel NV (zastopnik: C. Swaak, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnice:

               —

               sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 27. septembra 2006 v zadevi T-330/01 naj se razveljavi;

               —

               člena 3 in 4 odločbe Komisije C(2001) 2931 konč. z dne 2. oktobra 2001 naj se razglasita za nična; in

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Sodišče prve stopnje je z razsodbo, da se odgovornosti za kršitev podjetja s sedežem v Skupnosti ne more pripisati le njenim matičnim družbam, ampak tudi, in v glavnem, krovnemu holdingu, ki ima v posredni lasti deleže ene izmed dveh matičnih družb, napačno uporabilo pravo.

               2.

               Sodišče prve stopnje je z mnenjem, da se na trditve, na katere se med upravnim postopkom pred Komisijo ni sklicevalo, ni moč prvikrat sklicevati pred njim, zmotno uporabilo pravo.


title: Zadeva F-49/12: Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 2. decembra 2013 – Pachtitis proti Komisiji (Javni uslužbenci — Javni natečaj EPSO/AD/77/06 — Dostop do dokumentov — Zahteva za dostop do odgovorov na pristopne teste — Razveljavitev rezultatov testov — Neobstoj pravnega interesa — Ustavitev postopka)

text:
               8.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/35

      Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 2. decembra 2013 – Pachtitis proti Komisiji
      (Zadeva F-49/12)
      (Javni uslužbenci - Javni natečaj EPSO/AD/77/06 - Dostop do dokumentov - Zahteva za dostop do odgovorov na pristopne teste - Razveljavitev rezultatov testov - Neobstoj pravnega interesa - Ustavitev postopka)
      (2014/C 71/68)
      Jezik postopka: grščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Dimitrios Pachtitis (Atene, Grčija) (zastopniki: sprva P. Giatagantzidis in K. Kyriazi, nato P. Giatagantzidis in A. Féréti, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva J. Currall in I. Chatzigiannis, nato J. Currall in D. Triantafyllou, zastopniki)

         Intervenientke v podporo tožeči stranki: Helenska republika (zastopnika: E.-M. Mamouna in K. Boskovits, zastopnika)
      Kraljevina Švedska (zastopnika: A. Falk in S. Johannesson, zastopnici)
      Evropski Nadzornik za varstvo podatkov (CEPD) (zastopnik: H. Hijmans, zastopnik)

         Izrek

                  1.

                  Postopek se ustavi.

                  2.

                  D. Pachtitis in Evropska komisija nosita vsak svoje stroške.

                  3.

                  Helenska republika, Kraljevina Švedska in Evropski Nadzornik za varstvo podatkov, intervenientke, nosijo svoje stroške.


title: Zadeva T-480/11: Tožba, vložena 9. septembra 2011 – Technion – Israel Institute of Technology in Technion Research & Development proti Komisiji

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/27

         Tožba, vložena 9. septembra 2011 – Technion – Israel Institute of Technology in Technion Research & Development proti Komisiji
   (Zadeva T-480/11)
   2011/C 340/55
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Technion – Israel Institute of Technology (Haifa, Izrael) in Technion Research & Development Foundation Ltd (Haifa) (zastopnika: D. Grisay in D. Piccininno, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               sprejme to tožbo za razglasitev ničnosti, ki temelji na členu 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije;

               —

               ugotovi, da je tožba dopustna, in

               —

               ugotovi, da je tožba utemeljena, in zato:

                           —

                           presodi, da Komisija ni opravila dejanskega in posamičnega pregleda dokumentov, na katere se je nanašala prošnja za dostop,

                           —

                           presodi, da je Komisija pri uporabi izjem, določenih v členu 4 Uredbe št. 1049/2001, storila očitno napako pri presoji,

                           —

                           presodi, da Komisija ni spoštovala pravice do delnega dostopa do dokumentov, ki izhaja iz člena 4(6) Uredbe št. 1049/2001,

                           —

                           presodi, da je Komisija kršila načelo sorazmernosti s tem, da navajanih izjem ni pretehtala glede na javni interes;

               —

               na podlagi tega razglasi odločbo generalnega sekretariata Evropske Komisije z dne 30. junija 2011 za nično;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na to, da ni bil opravljen dejanski in posamičen preizkus dokumentov, na katere se nanaša prošnja za dostop, in s tem na nezadostno obrazložitev izpodbijane odločbe, ker naj bi se Komisija sklicevala na vrsto dokumentov (dokumenti v zvezi z revizijo), namesto da bi se sklicevala na konkretne informacije, ki jih ti dokumenti vsebujejo.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na to, da je bila pri uporabi izjem, določenih v členu 4 Uredbe št. 1049/2001 (1), storjena očitna napaka pri presoji, ker:

                           —

                           je Komisija menila, da bi razkritje dokumentov, na katere se nanaša prošnja za dostop, ovirala potek revizije, čeprav (i) naj bi bil edini namen revizije ta, da bi se ugotovilo, ali so stroški, ki so nastali v zvezi z izvršitvijo pogodbe, upravičeni, (ii) se podatki, ki jih vsebujejo dokumenti, na katere se nanaša prošnja za dostop, nanašajo zgolj na dejstva;

                           —

                           je Komisija menila, da bi razkritje teh dokumentov oslabilo varstvo zasebnosti in integritete posameznika, čeprav naj bi tožeči stranki potrebovali te dokumente, da bi lahko uspešno uveljavljali svoje pravice v kontradiktornem postopku revizije.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice do delnega dostopa do dokumentov, na katere se nanaša prošnja za dostop, ki izhaja iz člena 4(6) Uredbe št. 1049/2001, ker ni bil opravljen dejanski in posamičen pregled dokumentov, na katere se nanaša prošnja za dostop.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela sorazmernosti, ker navajane izjeme niso bile pretehtane glede na javni interes, saj naj bi bilo to, da se preveri, na kakšen način Komisija opravlja revizijske postopke, in to, da se pogodbene stranke obvesti o tem, kakšne postopke je treba vzpostaviti, da bi bile izpolnjene formalne zahteve, v javnem interesu.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. septembra 2005 v zadevi C-140/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe hof van beroep te Antwerpen): United Antwerp Maritime Agencies NV proti Belgische Staat, in Seaport Terminals NV proti Belgische Staat, United Antwerp Maritime Agencies NV (Carinska unija — Nastanek carinskega dolga pri uvozu — Blago v začasni hrambi — Umaknitev blaga izpod carinskega nadzora — Dolžnik dolga)

text:
               12.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/3

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 15. septembra 2005
   v zadevi C-140/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe hof van beroep te Antwerpen): United Antwerp Maritime Agencies NV proti Belgische Staat, in Seaport Terminals NV proti Belgische Staat, United Antwerp Maritime Agencies NV (1)

   (Carinska unija - Nastanek carinskega dolga pri uvozu - Blago v začasni hrambi - Umaknitev blaga izpod carinskega nadzora - Dolžnik dolga)
   (2005/C 281/07)
   Jezik postopka: nizozemščina
   V zadevi C-140/04, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče s sklepom hof van beroep te Antwerpen (Belgija) z dne 11. marca 2004, ki je prispel na Sodišče dne 16. marca 2004, v postopku med United Antwerp Maritime Agencies NV proti Belgische Staat, in Seaport Terminals NV proti Belgische Staat, United Antwerp Maritime Agencies NV, je Sodišče (prvi senat), v sestavi P. Jann, predsednik senata, K. Lenaerts, J. N. Cunha Rodrigues (poročevalec), E. Juhász in M. Ilešič, sodniki, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodni tajnik: M. M. Ferreira, glavna administratorka, dne 15. septembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Člen 203(3), četrta alinea, Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti je treba razlagati v tem smislu, da „oseba, ki mora izpolniti obveznosti, izhajajoče iz zadrževanja blaga v začasni hrambi“, določi osebo, ki razpolaga z raztovorjenim blagom zaradi premestitve ali skladiščenja.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. aprila 2005 v zadevi T-88/01 Sniace, SA proti Komisiji Evropskih skupnosti (Državne pomoči — Ničnostna tožba — Dopustnost — Akt, ki posamično zadeva tožečo stranko)

text:
               25.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/11

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 14. aprila 2005
   v zadevi T-88/01 Sniace, SA proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Državne pomoči - Ničnostna tožba - Dopustnost - Akt, ki posamično zadeva tožečo stranko)
   (2005/C 155/21)
   Jezik postopka: španščina
   V zadevi T-88/01 Sniace, SA, s sedežem v Madridu (Španija), ki so jo zastopali J. Baró Fuentes, M. Gómez de Liaño y Botella in F. Rodríguez Carretero, avocats, proti Komisiji Evropskih skupnosti, ki sta jo zastopala D. Triantafyllou in J. Buendía Sierra, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, ob intervenciji Republike Avstrije, ki sta jo zastopala H. Dossi in M. Burgstaller, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, in ob sodelovanju Lenzing Lyocell GmbH & Co. KG, s sedežem v Heiligenkreuz im Lafnitztal (Avstrija), in Land Burgenland (Avstrija), ki ju je zastopala U. Soltész, avocat, zaradi predloga za razglasitev ničnosti odločbe Komisije 2001/102/ES z dne 19. julija 2000 o državni pomoči Avstrije v korist Lenzing Lyocell GmbH & Co. KG (UL 2001, L 38, str. 33), je Sodišče prve stopnje (peti razširjeni senat), v sestavi P. Lindh, predsednica, R. García-Valdecasas, J. D. Cooke, P. Mengozzi, sodniki, in M. E. Martins Ribeiro, sodnica, sodni tajnik: J. Palacio González, glavni administrator, dne 14. aprila 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se kot nedopustna zavrže.

               2.

               Tožeča stranka nosi lastne stroške in stroške, ki jih je priglasila Komisija.

               3.

               Intervenienti nosijo lastne stroške.

      (1)  UL C 186, 30.6.2001.


title: Zadeva C-236/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour constitutionnelle (Belgija) 29. junija 2009 — Association Belge des Consommateurs Test-Achats ASBL, Yann van Vugt, Charles Basselier proti Svetu ministrov

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/28

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour constitutionnelle (Belgija) 29. junija 2009 — Association Belge des Consommateurs Test-Achats ASBL, Yann van Vugt, Charles Basselier proti Svetu ministrov
   (Zadeva C-236/09)
   2009/C 205/47
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour constitutionnelle

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Association Belge des Consommateurs Test-Achats ASBL, Yann van Vugt, Charles Basselier

      Tožena stranka: Svet ministrov

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je člen 5(2) Direktive Sveta 2004/113/ES z dne 13. decembra 2004 o izvajanju načela enakega obravnavanja moških in žensk pri dostopu do blaga in storitev ter oskrbi z njimi (1) združljiv s členom 6(2) Pogodbe o Evropski uniji in zlasti z načeloma enakosti in prepovedi diskriminacije, zagotovljenima s to določbo?

               2)

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je člen 5(2) te direktive prav tako nezdružljiv s členom 6(2) Pogodbe o Evropski uniji, če je njegova uporaba omejena samo na pogodbe o življenjskem zavarovanju?

      (1)  UL L 373, str. 37.


title: Zadeva C-67/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 20. februarja 2008 vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) – Margarete Block proti Finanzamt Kaufbeuren

text:
               26.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 20. februarja 2008 vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) – Margarete Block proti Finanzamt Kaufbeuren
   (Zadeva C-67/08)
   (2008/C 107/29)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesfinanzhof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Margarete Block

      Tožena stranka: Finanzamt Kaufbeuren
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali določila člena 73d(1)(a) in (3) Pogodbe ES (postal člen 58(1)(a) in (3) ES) dopuščajo, da se vračunanje španskega davka na dediščino v nemški davek na dediščino, določeno s členom 21(1) in (2), točka 1, zakona o davku na dediščine in darila (Erbschaftsteuer- und Schenkungsteuergesetzes) v povezavi s členom 121 zakona o vrednotenju (Bewertungsgesetz) (predmetna omejitev) izključi tudi v primerih dedovanja v letu 1999?

               2.

               Ali je treba člen 73b(1) Pogodbe ES (postal člen 56(1) ES) razlagati tako, da je treba davek na dediščino, ki ga druga država članica Evropske unije naloži ob pridobitvi kapitalskih terjatev zapustnika, ki je nazadnje prebival v Nemčiji, do kreditnih ustanov v tej državi članici, ki jih deduje dedič, ki prav tako prebiva v Nemčiji, všteti v nemški davek na dediščino?

               3.

               Ali je za odločitev, katera od udeleženih držav mora preprečiti dvojno obdavčenje, pomembna objektivnost različnih naveznih okoliščin v nacionalni ureditvi davčnega prava in – če je tako – ali je navezna okoliščina upnikovega prebivališča ustreznejša od navezne okoliščine dolžnikovega sedeža?


title: Zadeva T-288/15: Tožba, vložena 29. maja 2015 – Ezz in drugi/Svet

text:
               21.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 429/27

         Tožba, vložena 29. maja 2015 – Ezz in drugi/Svet
   (Zadeva T-288/15)
   (2015/C 429/35)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Ahmed Abdelaziz Ezz (Giza, Egipt), Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salama (Kairo, Egipt), Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin (Giza, Egipt), Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (Giza, Egipt) (zastopniki: J. Lewis, QC, B. Kennelly in J. Pobjoy, Barristers, J. Binns, Solicitor, J. Bellis in S. Rowe, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo:

               —

               naj Sklep Sveta (SZVP) 2015/486 z dne 20. marca 2015 o spremembi Sklepa 2011/172/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom zaradi razmer v Egiptu (UL L 77, str. 16), v delu, v katerem se nanaša na tožeče stranke, razglasi za ničen; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo pet razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Svet ni navedel ustrezne pravne podlage za izpodbijani sklep. Tožeče stranke trdijo, da člen 29 PEU ni ustrezna pravna podlaga za izpodbijani sklep.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Svet je s tem, da je domneval, da so bili sodni postopku v Egiptu v skladu s temeljnimi človekovimi pravicami, kršil pravice, ki jih imajo tožeče stranke na podlagi člena 6 PEU v povezavi s členoma 2 PEU in 3 PEU ter členov 47 in 48 Listine Evropske unije o človekovih pravicah.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Svet ni izpolnil pogoja za navedbo tožečih strank, določenega v členu 1 Sklepa Sveta 2011/172/SZVP z dne 21. marca 2011 o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom zaradi razmer v Egiptu (UL L 76, str. 63) (kakor je bil spremenjen) in v členu 2 Uredbe Sveta (EU) št. 270/2011 z dne 21. marca 2011 o omejevalnih ukrepih zoper nekatere osebe in subjekte glede na razmere v Egiptu (UL L 76, str. 4) (kakor je bila spremenjena). Tožeče stranke trdijo, da niso bile „opredeljene kot odgovorne“ za nezakonito prisvajanje egiptovskih državnih sredstev ali kršitve človekovih pravic v Egiptu in da tudi ni bila za odgovorno opremljena z njimi povezana oseba.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Svet je kršil pravice tožečih strank do obrambe, do dobrega upravljanja in da učinkovitega sodnega nadzora. Tožeče stranke zlasti trdijo, da Svet ni natančno in nepristransko preučil, ali so bili domnevni razlogi, ki naj bi utemeljevali ponovno uvrstitev, ob upoštevanju navedb tožečih strank pred ponovno uvrstitvijo upravičeni.

               5.

               Peti tožbeni razlog: Svet je neutemeljeno in nesorazmerno posegel v temeljne pravice tožečih strank, vključno z njihovima pravicama do varstva zasebne lastnine in ugleda. Tožeče stranke trdijo, da Svet ni dokazal, da je zamrznitev sredstev in gospodarskih virov tožečih strank povezana ali utemeljena s kakršnim koli legitimnim ciljem, še manj pa sorazmerna s takim ciljem.


title: Zadeva T-306/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. januarja 2008 – Scippacercola in Terezakis proti Komisiji ( Konkurenca – Zloraba prevladujočega položaja – Domnevno prekomerne takse, ki jih obračunava upravljavec atenskega mednarodnega letališča – Zavrnitev prijave – Neobstoj interesa Skupnosti )

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/41

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. januarja 2008 – Scippacercola in Terezakis proti Komisiji
   (Zadeva T-306/05) (1)

   („Konkurenca - Zloraba prevladujočega položaja - Domnevno prekomerne takse, ki jih obračunava upravljavec atenskega mednarodnega letališča - Zavrnitev prijave - Neobstoj interesa Skupnosti“)
   (2008/C 51/76)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Isabella Scippacercola (Bruselj, Belgija) in Ioannis Terezakis (Bruselj) (zastopnika: A. Krystallidis in G. Stylianakis, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: P. Hellström, A. Nijenhuis in F. Amato, zastopniki)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti dela Odločbe Komisije z dne 2. maja 2005, ki je bila sprejeta na podlagi člena 7(2) Uredbe Komisije (ES) št. 773/2004 z dne 7. aprila 2004 v zvezi z vodenjem postopkov Komisije v skladu s členoma 81 ES in 82 ES (UL L 123, str. 18) in s katero je bila zavrnjena prijava COMP/D3/38469 glede tega, da upravljavec atenskega mednarodnega letališča v Spati in Olympic Fuel Company obračunavata nekatere takse.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Isabelli Scippacercola in Ioannisu Terezakisu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 271, 29.10.2005.


title: Zadeva F-102/12: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 21. januarja 2014 – Van Asbroeck proti Parlamentu (Javni uslužbenci — Razvrstitev v naziv — Kandidati, vpisani na rezervne sezname javnih natečajev, za katere je bil razpis objavljen pred začetkom veljavnosti spremembe kadrovskih predpisov iz leta 2004 — Nadomestilo — Sklep o prerazvrstitvi uradnikov, ki so upravičeni do tega nadomestila)

text:
               15.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/19

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 21. januarja 2014 – Van Asbroeck proti Parlamentu
   (Zadeva F-102/12) (1)

   (Javni uslužbenci - Razvrstitev v naziv - Kandidati, vpisani na rezervne sezname javnih natečajev, za katere je bil razpis objavljen pred začetkom veljavnosti spremembe kadrovskih predpisov iz leta 2004 - Nadomestilo - Sklep o prerazvrstitvi uradnikov, ki so upravičeni do tega nadomestila)
   2014/C 78/39
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Van Asbroeck (Dilbeek, Belgija) (zastopnika: C. Bernard-Glanz in S. Rodrigues, odvetnika)

      Tožena stranka: Parlament (zastopniki: V. Montebello-Demogeot in S. Seyr, zastopnici, nato V. Montebello-Demogeot in M. Ecker, zastopnici)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa o prerazvrstitvi tožeče stranke v naziv AST5, plačilni razred 3, z učinkom za nazaj.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropski parlament nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil M. Van Asbroeck.

      (1)  UL C 366, 24.11.2012, str. 41.


title: Zadeva C-37/13 P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 25. junija 2014 – Nexans SA, Nexans France/Evropska komisija (Pritožba — Konkurenca — Uredba (ES) št. 1/2003 — Upravni postopek — Pregled — Odločba o odreditvi pregleda — Obveznost obrazložitve — Dovolj resni indici — Geografski trg)

text:
               1.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 292/5

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 25. junija 2014 – Nexans SA, Nexans France/Evropska komisija
   (Zadeva C-37/13 P) (1)

   ((Pritožba - Konkurenca - Uredba (ES) št. 1/2003 - Upravni postopek - Pregled - Odločba o odreditvi pregleda - Obveznost obrazložitve - Dovolj resni indici - Geografski trg))
   2014/C 292/05
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnici: Nexans SA, Nexans France (zastopniki: M. Powell, Solicitor, J.-P. Tran-Thiet, odvetnik, G. Forwood, Barrister, A. Rogers, Solicitor)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: R. Sauer, J. Bourke in N. von Lingen, agenti)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbama Nexans SA in Nexans France SAS se naloži plačilo stroškov te pritožbe.

      (1)  UL C 101, 6.4.2013.


title: Zadeva C-260/12: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 16. maja 2013 – Volkswagen AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Suzuki Motor Corp. (Pritožba — Znamka Skupnosti — Besedna znamka Swift GTi — Ugovor imetnika nacionalne in mednarodne besedne znamke GTI — Umik ugovora — Brezpredmetnost pritožbe — Ustavitev postopka)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/44

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 16. maja 2013 – Volkswagen AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Suzuki Motor Corp.
   (Zadeva C-260/12) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Besedna znamka Swift GTi - Ugovor imetnika nacionalne in mednarodne besedne znamke GTI - Umik ugovora - Brezpredmetnost pritožbe - Ustavitev postopka)
   2013/C 225/75
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Volkswagen AG (zastopnik: S. Risthaus, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, agent), Suzuki Motor Corp.

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 21. marca 2012 v zadevi VOLKSWAGEN proti UUNT – SUZUKI MOTOR (SWIFT GTi) (T-63/09), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 9. decembra 2008 (zadeva R 749/2007-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Volkswagen AG in Suzuki Motor Corp. – Besedni znak SWIFT GTi – Verjetnost zmede z besedno znamko GTI – Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1)

      Izrek

               1.

               Postopek s pritožbo se ustavi.

               2.

               Družbi Volkswagen AG se naloži plačilo stroškov tega postopka.

      (1)  UL C 227, 28.7.2012.


title: Zadeva C-288/14: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 30. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul Timiș – Romunija) – Silvia Ciup/Administrația Județeană a Finanțelor Publice (AJFP) Timiș – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Timișoara (Predhodno odločanje — Načelo lojalnega sodelovanja — Načeli enakovrednosti in učinkovitosti — Nacionalna ureditev, ki določa podrobna pravila za vračilo prejetih dajatev, skupaj z obrestmi — Izvršitev sodb v zvezi s temi pravicami do vračila, ki izhajajo iz pravnega reda Unije — Petletno obročno vračanje — Pogojevanje vračila z obstojem sredstev, prejetih iz naslova dajatve — Nemožnost izvršbe)

text:
               12.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 335/4

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 30. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul Timiș – Romunija) – Silvia Ciup/Administrația Județeană a Finanțelor Publice (AJFP) Timiș – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Timișoara
   (Zadeva C-288/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Načelo lojalnega sodelovanja - Načeli enakovrednosti in učinkovitosti - Nacionalna ureditev, ki določa podrobna pravila za vračilo prejetih dajatev, skupaj z obrestmi - Izvršitev sodb v zvezi s temi pravicami do vračila, ki izhajajo iz pravnega reda Unije - Petletno obročno vračanje - Pogojevanje vračila z obstojem sredstev, prejetih iz naslova dajatve - Nemožnost izvršbe))
   (2016/C 335/04)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunalul Timiș

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Silvia Ciup

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Administrația Județeană a Finanțelor Publice (AJFP) Timiș – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Timișoara

      Izrek

               1.

               Načelo lojalnega sodelovanja je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da država članica sprejme določbe, v skladu s katerimi za povračilo davka – za katerega je bilo s sodbo Sodišča ugotovljeno, da je v nasprotju s pravom Unije, oziroma njegova nezdružljivost s pravom Unije iz te sodbe izhaja – veljajo pogoji, ki se nanašajo posebej na ta davek in ki so manj ugodni od tistih, ki bi se za to vračilo uporabljali, če ti pogoji ne bi obstajali, pri čemer mora spoštovanje tega načela preveriti predložitveno sodišče v obravnavani zadevi.

               2.

               Načelo enakovrednost je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da država članica za pravna sredstva, ki temeljijo na kršitvi prava Unije, določi manj ugodna postopkovna pravila od tistih, ki se uporabljajo za podobna pravna sredstva, ki temeljijo na kršitvi nacionalnega prava. Predložitveno sodišče mora opraviti potrebna preverjanja, da zagotovi spoštovanje tega načela v zvezi z ureditvijo, ki se uporablja za spor, o katerem odloča.

               3.

               Načelo učinkovitosti je treba razlagati tako, da nasprotuje sistemu vračila vsot – dolgovanih na podlagi prava Unije in katerih višina je bila ugotovljena z izvršljivimi sodnimi odločbami – kakršen je sistem iz postopka v glavni stvari, ki določa petletno obročno vračanje teh vsot in ki izvršitev teh odločb pogojuje z razpoložljivostjo sredstev, prejetih na podlagi neke druge dajatve, pri čemer posameznik nima možnosti, da bi javne organe prisilil k izpolnitvi njihovih obveznosti, če tega ne storijo prostovoljno.

      (1)  UL C 303, 8.9.2014.


title: Zadeva T-168/07: Tožba, vložena 16. maja 2007 – Professional Tennis Registry proti UUNT – Registro Profesional de Tenis (PTR PROFESSIONAL TENNIS REGISTRY)

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/27

         Tožba, vložena 16. maja 2007 – Professional Tennis Registry proti UUNT – Registro Profesional de Tenis (PTR PROFESSIONAL TENNIS REGISTRY)
   (Zadeva T-168/07)
   (2007/C 170/55)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Professional Tennis Registry, Inc. (Hilton Head Island, Združene države) (zastopnik: M. Vanhegan, barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Registro Profesional de Tenis, SL (Madrid, Španija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavi naj se odstavek (1) Odločbe prvega odbora za pritožbe z dne 28. februarja 2007 (zadeva R 1050/2005-1), s katerim je bila zavrnjena prijava znamke Skupnosti št. 2 826 709 tožeče stranke za proizvode in storitve iz razreda 16 in 41;

               —

               odredi naj se zavrnitev ugovora glede prijave znamke Skupnosti št. 2 826 709 v celoti;

               —

               odredi naj se ugoditev prijavi znamke Skupnosti št. 2 826 709 tožeče stranke za vse proizvode in storitve iz razredov 16, 25 in 41; ter

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov, ki jih je imela tožeča stranka pred odborom za pritožbe in Sodiščem prve stopnje.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „PTR PROFESSIONAL TENNIS REGISTRY“ za blago in storitve iz razredov 16, 25 in 41 – prijava št. 2 826 709

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Registro Profesional de Tenis, SL

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Nacionalni figurativni znamki „RPT Registro Profesional de Tenis, S.L“ in „RPT European Registry of Professional Tennis“ za storitve iz razreda 41

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovor se v celoti zavrne

      Odločba odbora za pritožbe: Delna razveljavitev odločbe oddelka za ugovore in zavrnitev prijave znamke za blago in storitve iz razredov 16 in 41

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94 s tem, da je odbor za pritožbe ugotovil, da je med prijavo znamke Skupnosti tožeče stranke in prejšnjimi znamkami „Registro Profesional de Tenis“ obstajala podobnost, ki bi lahko povzročila zmedo. Odbor za pritožbe ni ustrezno preučil načel, ki se uporabijo, če so zadevne znamke sestavljene znamke.


title: Zadeva F-19/06: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 21. februarja 2008 – Semeraro proti Komisiji (Javni uslužbenci – Uradniki – Ocena – Karierno ocenjevalno poročilo – Ocenjevalno leto 2004 – Člen 43 Kadrovskih predpisov – Obveznost obrazložitve – Napredovanje – Postopek atestiranja)

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/69

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 21. februarja 2008 – Semeraro proti Komisiji
   (Zadeva F-19/06) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Ocena - Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno leto 2004 - Člen 43 Kadrovskih predpisov - Obveznost obrazložitve - Napredovanje - Postopek atestiranja)
   (2008/C 209/124)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Maria Magdalena Semeraro (Bruselj, Belgija) (zastopnik: L. l Vogel, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Berscheid in M. Velardo, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe OPI z dne 8. novembra 2005, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke zoper njeno karierno ocenjevalno poročilo za leto 2004.
   Izrek sodbe

               1)

               Karierno ocenjevalno poročilo M. M. Semeraro za obdobje od 1. januarja do 31. decembra 2004 se razglasi za nično.

               2)

               Komisija Evropskih skupnosti nosi vse stroške.

      (1)  UL C 108, 6.5.2006, str. 30.