title: Zadeva C-515/08: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen – Belgija) – kazenski postopek zoper Vítor Manuel dos Santos Palhota, Mário de Moura Gonçalves, Fernando Luis das Neves Palhota, Termiso Lda (Svoboda opravljanja storitev — Člena 56 PDEU in 57 PDEU — Napotitev delavcev — Omejitve — Delodajalci s sedežem v drugi državi članici — Registracija predhodne izjave o napotitvi — Dokumenti, ki jih predvideva socialna ali delovna zakonodaja — Dokumenti, primerljivi z dokumenti, ki jih predvideva pravo države članice gostiteljice — Kopija — Dajanje na voljo nacionalnim organom)

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/4

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen – Belgija) – kazenski postopek zoper Vítor Manuel dos Santos Palhota, Mário de Moura Gonçalves, Fernando Luis das Neves Palhota, Termiso Lda
   (Zadeva C-515/08) (1)

   (Svoboda opravljanja storitev - Člena 56 PDEU in 57 PDEU - Napotitev delavcev - Omejitve - Delodajalci s sedežem v drugi državi članici - Registracija predhodne izjave o napotitvi - Dokumenti, ki jih predvideva socialna ali delovna zakonodaja - Dokumenti, primerljivi z dokumenti, ki jih predvideva pravo države članice gostiteljice - Kopija - Dajanje na voljo nacionalnim organom)
   2010/C 328/05
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Stranke v postopku v glavni stvari

   Vítor Manuel dos Santos Palhota, Mário de Moura Gonçalves, Fernando Luis das Neves Palhota, Termiso Lda

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen – Razlaga členov 49 in 50 ES – Nacionalna ureditev, ki podjetja iz gradbenega sektorja, ki začasno opravljajo dela v državi članici, zavezuje da organom države sprejemnice pošljejo izjavo o napotitvi

      Izrek

   Člena 56 PDEU in 57 PDEU nasprotujeta predpisom države članice, ki določajo, da mora delodajalec s sedežem v drugi državi članici, ki napotuje delavce na ozemlje prve države, poslati predhodno izjavo o napotitvi, če je začetek predvidene napotitve odvisen od obvestila temu delodajalcu o registrski številki navedene izjave, in da imajo zadevni organi te prve države rok pet delovnih dni od njenega prejema, da izdajo to obvestilo.
   Člena 56 PDEU in 57 PDEU ne nasprotujeta predpisom države članice, ki določajo, da mora delodajalec s sedežem v drugi državi članici, ki napotuje delavce na ozemlje prve države, v času napotitve njenim nacionalnim organom dati na voljo dokumente, primerljive s socialnimi in delovnimi dokumenti, ki se zahtevajo po pravu prve države, in jih po koncu tega obdobja poslati navedenim organom.

      (1)  UL C 44, 21.2.2009.


title: Zadeva T-776/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. oktobra 2016 – Meissen Keramik/EUIPO (MEISSEN KERAMIK) (Znamka Evropske unije — Prijava figurativne znamke Evropske unije MEISSEN KERAMIK — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               28.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 441/19

      Sodba Splošnega sodišča z dne 18. oktobra 2016 – Meissen Keramik/EUIPO (MEISSEN KERAMIK)
      (Zadeva T-776/15) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije MEISSEN KERAMIK - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009))
      (2016/C 441/23)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Meissen Keramik GmbH (Meissen, Nemčija) (zastopnika: M. Vohwinkel in M. Bagh, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: W. Schramek in A. Schifko, agenta)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe EUIPO z dne 28. oktobra 2015 (zadeva R 531/2015-1) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka MEISSEN KERAMIK kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Meissen Keramik GmbH se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 78, 29.2.2016.


title: Zadeva C-325/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo – (Španija) 9. junija 2016 – Industrias Químicas del Vallés, S.A./Administración General del Estado in Sapec Agro, S.A.

text:
               22.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo – (Španija) 9. junija 2016 – Industrias Químicas del Vallés, S.A./Administración General del Estado in Sapec Agro, S.A.
   (Zadeva C-325/16)
   (2016/C 305/23)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Industrias Químicas del Vallés, S.A.

      Toženi stranki: Administración General del Estado in Sapec Agro, S.A.

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je končni datum, določen v Direktivi 2010/28/EU (1) z besedno zvezo „do 31. decembra 2010“ v njenem členu 3(1) oziroma besedno zvezo „Do navedenega datuma“ v členu 3(1), drugi pododstavek, ki se prav tako nanaša na 31. december 2010, v povezavi s šestmesečnim rokom iz uvodne izjave 8 Direktive 2010/28/EU, prekluzivni rok zaradi cilja, ki ga uresničuje sistem iz Direktive Sveta 91/414/EGS (2) z dne 15. julija 1991, in se državam članicam ne dopušča, da bi ga podaljšale, saj je njegov izračun izčrpno urejen v tej direktivi?

               2.

               Če se šteje, da se navedeni rok lahko podaljša, ali je treba odločitev o takem podaljšanju sprejeti ne glede na konkretna procesna pravila za zaprosilo za tako podaljšanje in njegovo odobritev, ali pa morajo države članice, ker to spada v njihovo pristojnost, kot naslovnice postopkovnih določb iz člena 3(1) navedene direktive o tem odločiti v skladu s svojo nacionalno zakonodajo?

      (1)  Direktiva Komisije 2010/28/EU z dne 23. aprila 2010 o spremembi Direktive Sveta 91/414/EGS zaradi vključitve metalaksila kot aktivne snovi (UL L 104, str. 57).

      (2)  Direktiva Sveta z dne 15. julija 1991 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet (UL L 230, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 11, str. 332).


title: Zadeva T-353/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. maja 2013 – Aleris proti UUNT – Carefusion 303 (ALARIS) (Znamka skupnosti — Postopek razveljavitve — Besedna znamka Skupnosti ALARIS — Resna in dejanska uporaba znamke — Člen 51(1)(a) in (2) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               29.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/22

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. maja 2013 – Aleris proti UUNT – Carefusion 303 (ALARIS)
   (Zadeva T-353/12) (1)

   (Znamka skupnosti - Postopek razveljavitve - Besedna znamka Skupnosti ALARIS - Resna in dejanska uporaba znamke - Člen 51(1)(a) in (2) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 189/44
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Aleris Holding AB (Stockholm, Švedska) (zastopnika: A. Kylhammar in K. Westerberg, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Geroulakos, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Carefusion 303, Inc. (San Diego, Kalifornija, Združene države)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 11. maja 2012 (zadeva R 334/2011-5), v zvezi s postopkom razveljavitve med družbama Aleris Holding AB in Carefusion 303, Inc.

      Izrek

               1.

               Odločba petega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 11. maja 2012 (zadeva R 334/2011-5) se razveljavi v delu, v katerem je bila zavrnjena zahteva za razveljavitev znamke ALARIS za proizvode iz razreda 10 razen za sisteme vbrizga, črpalke z brizgalkami, volumetrične črpalke, regulatorje, termometre in termometre za enkratno uporabo.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 311, 13.10.2012.


title: Zadeva F-9/08: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 10. septembra 2009 – Rosenbaum proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Imenovanje — Razvrstitev v naziv — Predlog za ponovno razvrstitev — Področje uporabe člena 13 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom — Upoštevanje delovnih izkušenj — Zaposlitev v naziv iz natečaja — Člen 31 Kadrovskih predpisov — Načelo prepovedi diskriminacije — Prosto gibanje delavcev)

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/83

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 10. septembra 2009 – Rosenbaum proti Komisiji
   (Zadeva F-9/08) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Imenovanje - Razvrstitev v naziv - Predlog za ponovno razvrstitev - Področje uporabe člena 13 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom - Upoštevanje delovnih izkušenj - Zaposlitev v naziv iz natečaja - Člen 31 Kadrovskih predpisov - Načelo prepovedi diskriminacije - Prosto gibanje delavcev)
   2009/C 267/150
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Eckehard Rosenbaum (Bonn, Nemčija) (zastopnik: H.-J. Rüber, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in B. Eggers, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Simm in M. Bauer, zastopnika)

      Predmet zadeve

   Javni uslužbenci – Razglasitev ničnosti odločbe o razvrstitvi tožeče stranke, uspešnega kandidata na natečaju za sestavo čakalnega seznama za zaposlovanje administratorjev z nazivom A7/A6, v delu, v katerem ji je bil dodeljen naziv AD 6/2, in predlog za ponovno razvrstitev.

      Izrek sodbe

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               E. Rosenbaum nosi svoje stroški in stroške Komisije Evropskih skupnosti.

               3.

               Svet Evropske unije, intervenient, nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 64, 8.3.2008, str. 70.


title: Zadeva T-39/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. aprila 2017 – Nanu-Nana Joachim Hoepp/EUIPO – Fink (NANA FINK) (Znamka Evropske unije — Postopek ugovora — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija — Figurativna znamka NANA FINK — Prejšnja besedna znamka Evropske unije NANA — Neobstoj podobnosti proizvodov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Obseg preizkusa, ki ga mora opraviti odbor za pritožbe — Obveznost odločanja o pritožbi v celoti)

text:
               22.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/25

         Sodba Splošnega sodišča z dne 6. aprila 2017 – Nanu-Nana Joachim Hoepp/EUIPO – Fink (NANA FINK)
   (Zadeva T-39/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek ugovora - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija - Figurativna znamka NANA FINK - Prejšnja besedna znamka Evropske unije NANA - Neobstoj podobnosti proizvodov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Obseg preizkusa, ki ga mora opraviti odbor za pritožbe - Obveznost odločanja o pritožbi v celoti))
   (2017/C 161/35)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Bremen, Nemčija) (zastopnik: T. Boddien, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: A. Schifko, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO: Nadine Fink (Basel, Švica)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 12. novembra 2015 (zadeva R 679/2014-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Nanu Nana Joachim Hoepp in N. Fink.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 12. novembra 2015 (zadeva R 679/2014-1) glede postopka z ugovorom med družbo Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG in Nadine Fink se razveljavi v delu, v katerem odbor za pritožbe o pritožbi, vloženi pri njem, ni odločil glede „žlahtnih kovin in njihovih zlitin“, ki spadajo v razred 14 Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji proizvodov in storitev zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957, kakor je bil revidiran in spremenjen, in na katere se nanaša figurativna znamka, ki je bila predmet mednarodne registracije št. 1111657, v kateri je omenjena Evropska unija.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 106, 21.3.2016.


title: Zadeva C-319/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Francoski republiki, vložena dne 23. julija 2004

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/33

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Francoski republiki, vložena dne 23. julija 2004
   (Zadeva C-319/04)
   (2004/C 228/68)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa G. Rozet, zastopnik, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 23. julija 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Francoski republiki.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Francoska republika s tem, da ni sprejela vseh zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 1999/63/ES z dne 21. junija 1999 o sporazumu o razporejanju delovnega časa pomorščakov, sklenjenim med Združenjem ladjarjev Evropske skupnosti (ESCA) in Federacijo sindikatov delavcev v prometu Evropske unije (FST) – Priloga: Evropski sporazum o organizaciji delovnega časa pomorščakov (1) oziroma s tem, da o sprejemu omenjenih ukrepov ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 3 (1) te Direktive.

               —

               Francoski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok, določen za prenos direktive, je potekel dne 30. junija 2002.

      (1)  UL L 167, 2.7.1999, str. 33.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 9. septembra 2004 v zadevi C-332/01: Helenska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti (EKUJS — Potrjevanje obračuna — Proračunska leta od 1996 do 1999 — Odločba 2001/557/ES — Bombaž, olivno olje, rozine, ovčje in kozje meso)

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/1

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 9. septembra 2004
   v zadevi C-332/01: Helenska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (EKUJS - Potrjevanje obračuna - Proračunska leta od 1996 do 1999 - Odločba 2001/557/ES - Bombaž, olivno olje, rozine, ovčje in kozje meso)
   (2004/C 262/02)
   Jezik postopka: grščina
   V zadevi C-332/01, Helenska republika (zastopnika: V. Kontolaimos in I. Chalkias) proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnica: M. Condou-Durande), katere predmet je ničnostna tožba na podlagi člena 230 ES, vložena dne 3. septembra 2001, je Sodišče (drugi senat) v sestavi C.W.A. Timmermans, predsednik senata, J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues (poročevalec) in R. Schintgen, sodniki, in N. Colneric, sodnica, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: H. von Holstein, namestnik sodnega tajnika, dne 9. septembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 317, 10.11.2001.


title: Zadeva T-544/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2014 – Hansen & Rosenthal in H&R Wax Company Vertrieb/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg parafinskih voskov — Trg stiskanih parafinov — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Določitev cen — Dokaz kršitve — Smernice o načinu določanja zneska glob iz leta 2006 — Pravica do obrambe — Trajanje kršitve — Enako obravnavanje — Sorazmernost — Neomejena pristojnost — Vrednost prodaje — Resnost kršitve — Prepoved retroaktivnosti — Enakost obravnavanja — Sorazmernost)

text:
               9.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/38

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2014 – Hansen & Rosenthal in H&R Wax Company Vertrieb/Komisija
   (Zadeva T-544/08) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg parafinskih voskov - Trg stiskanih parafinov - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Določitev cen - Dokaz kršitve - Smernice o načinu določanja zneska glob iz leta 2006 - Pravica do obrambe - Trajanje kršitve - Enako obravnavanje - Sorazmernost - Neomejena pristojnost - Vrednost prodaje - Resnost kršitve - Prepoved retroaktivnosti - Enakost obravnavanja - Sorazmernost))
   (2015/C 046/44)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Hansen & Rosenthal KG (Hamburg, Nemčija); in H&R Wax Company Vertrieb GmbH (Hamburg) (zastopniki: J. Schulte, A. Lober in M. Dallmann, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva R. Sauer in K. Mojzesowicz, nato M. Sauer in A. Antoniadis, zastopniki)

      Predmet

   Primarno, zahteva za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008)5476 konč. z dne 1. oktobra 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/39181 – Vosek za sveče), ki se nanaša na tožeče stranke, in, podredno, zahteva za odpravo ali znižanje globe, naložene tožečima strankama.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Hansen & Rosenthal KG in H&R Wax Company Vertrieb GmbH nosita svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 55, 7.3.2009.


title: Zadeva C-311/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 17. julija 2006 — Consiglio Nazionale degli Ingegneri proti Ministero della Giustizia, Marco Cavallera

text:
               14.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 17. julija 2006 — Consiglio Nazionale degli Ingegneri proti Ministero della Giustizia, Marco Cavallera
   (Zadeva C-311/06)
   (2006/C 249/06)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Consiglio di Stato
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Consiglio Nazionale degli Ingegneri

      Tožena stranka: Ministero della Giustizia, Marco Cavallera
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali se Direktiva 89/48/EGS (1) uporabi v primeru italijanskega državljana, ki a) je v Italiji zaključil triletni inženirski študij z „laureo“ (diplomo), b) je bila italijanska diploma priznana kot enakovredna ustrezni španski diplomi; c) je bil vključen na španski seznam inženerjev, vendar tega poklica v Španiji ni nikoli opravljal in; d) je na podlagi španskega potrdila o priznanju zaprosil za vpis na seznam inženerjev v Italiji?

               2)

               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje, ali je v skladu z Direktivo 89/48/EGS norma notranjega prava (člen 1 Decreto Legislativo št. 115 iz leta 1992), ki omogoča, da bi se v Italiji priznalo dokazilo o formalnih kvalifikacijah države članice, ki je bilo prej izključno posledica priznanja predhodnega italijanskega dokazila o formalnih kvalifikacijah?

      (1)  UL L 19, str. 16.


title: Zadeva C-54/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia Madrid (Španija) 5. februarja 2014 – Rafael Villafañez Gallego in María Pérez Anguio proti Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia Madrid (Španija) 5. februarja 2014 – Rafael Villafañez Gallego in María Pérez Anguio proti Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.
   (Zadeva C-54/14)
   2014/C 135/23
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de Primera Instancia no 34 de Madrid

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Rafael Villafañez Gallego in María Pérez Anguio

      Tožena stranka: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 3(1) in (2) Direktive Sveta 93/13/EGS (1) z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah razlagati tako, da je treba šteti, da pomeni dogovor med banko in potrošnikom posojilojemalcem, ki poleg spremembe pogojev o mejah obrestnih mer predvideva tudi, da potrošnik nosi stroške, ki nastanejo zaradi spremembe notarske listine o posojilni pogodbi in ustanovitvi hipoteke, ki sta jo sklenili banka in potrošnik, pri čemer je to spremembo kot eno od dveh možnosti za spremembo odplačilnih pogojev hipotekarnega posojila predlagala banka in jo je potrošnik sprejel prostovoljno kot posledico sporazuma, ki je bil po dogovarjanjih med banko in Mutualidad, v katero je vključen potrošnik, dosežen v korist in interesu njenih upravičencev, pogodbeni pogoj, o katerem sta se stranki dogovorili posamično?

               2.

               Če je treba na prvo vprašanje odgovoriti nikalno, ali je treba – kar zadeva nepoštenost pogodbenega pogoja – člen 3(1) Direktive 93/13/EGS v povezavi z njenim členom 6(1) razlagati tako, da glede na namen in predmet sporazuma med banko in Mutualidad izključuje dogovor, kakršen je ta, opisan v prvem vprašanju?

      (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).


title: Zadeva T-78/14: Tožba, vložena 4. februarja 2014 – Benediktinerabtei St. Bonifaz proti UUNT – Andechser Molkerei Scheitz (Genuß für Leib & Seele KLOSTER Andechs SEIT 1455)

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/46

         Tožba, vložena 4. februarja 2014 – Benediktinerabtei St. Bonifaz proti UUNT – Andechser Molkerei Scheitz (Genuß für Leib & Seele KLOSTER Andechs SEIT 1455)
   (Zadeva T-78/14)
   2014/C 135/59
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Benediktinerabtei St. Bonifaz Köperschaft des öffentlichen Rechts (München, Nemčija) (zastopnika: G. Würtenberger in R. Kunze, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Andechser Molkerei Scheitz GmbH (Andechs, Nemčija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 14. novembra 2013 v zadevi R 1272/2012-1 v zvezi s postopkom z ugovorom št. B 1 754 228 (prijava znamke Skupnosti št. 9 255 811);

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka z besednimi elementi „Genuß für Leib & Seele KLOSTER Andechs SEIT 1455“ za proizvode iz razreda 29 (prijava znamke Skupnosti št. 9 255 811)

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Andechser Molkerei Scheitz GmbH

      Navajana znamka ali znak: figurativna znamka Skupnosti in nacionalna figurativna znamka z besednimi elementi „ANDECHSER NATUR“ in „ANDECHSER NATUR SEIT 1908“ za proizvode in storitve iz razredov 29 in 35

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 75, prvi stavek, Uredbe Sveta št. 207/2009

               —

               kršitev člena 76(1), drugi stavek, Uredbe Sveta št. 207/2009

               —

               kršitev člena 75, drugi stavek, Uredbe Sveta št. 207/2009

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva C-397/08: Sklep predsednika petega senata Sodišča z dne 23. septembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki

text:
               16.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 11/19

         Sklep predsednika petega senata Sodišča z dne 23. septembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-397/08) (1)

   2010/C 11/35

      Jezik postopka: portugalščina

   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 272, 25.10.2008.


title: Zadeva T-508/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 26. marca 2012 – Cañas proti Komisiji (Konkurenca — Antidopinška pravila — Odločba o zavrnitvi pritožbe — Prenehanje poslovne dejavnosti — Prenehanje pravnega interesa — Ustavitev postopka)

text:
               26.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/28

         Sklep Splošnega sodišča z dne 26. marca 2012 – Cañas proti Komisiji
   (Zadeva T-508/09) (1)

   (Konkurenca - Antidopinška pravila - Odločba o zavrnitvi pritožbe - Prenehanje poslovne dejavnosti - Prenehanje pravnega interesa - Ustavitev postopka)
   2012/C 151/45
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Guillermo Cañas (Buenos Aires, Argentina) (zastopniki: sprva F. Laboulfie in C. Aguet, nato Y. Bonnard, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: P. Van Nuffel in F. Ronkes Agerbeek, zastopnika, skupaj z J. Derennejem, odvetnikom)

      Intervenientki v podporo tožene stranke: Svetovna protidopinška agencija (Lausanne, Švica) (zastopniki: G. Berrisch, odvetnik, D. Cooper, solicitor, in N. Chesaites, barrister) in ATP Tour, Inc. (Wilmington, Delaware, Združene države) (zastopnika: B. van de Walle de Ghelcke in J. Marchandise, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2009) 7809 z dne 12. oktobra 2009 v zadevi COMP/39471, s katero je bila zaradi nezadostnega interesa Skupnosti zavrnjena pritožba v zvezi s kršitvijo členov 81 ES in 82 ES, ki naj bi jo storili Svetovna protidopinška agencija (SPA), organizacija ATP Tour Inc. (ATP) in Mednarodni arbitražni svet za šport (MASŠ).

      Izrek

               1.

               Postopek v zvezi s to tožbo se ustavi.

               2.

               G. Cañas nosi svoje stroške in plača stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               3.

               Svetovna protidopinška agencija in ATP Tour, Inc. nosita svoje stroške.

               4.

               Postopek glede predloga za intervencijo European Elite Athletes Association se ustavi.

      (1)  UL C 80, 27.3.2010.


title: Zadeva C-403/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 31. avgusta 2007 – Metherma GmbH & Co. KG proti Hauptzollamt Düsseldorf

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 31. avgusta 2007 – Metherma GmbH & Co. KG proti Hauptzollamt Düsseldorf
   (Zadeva C-403/07)
   (2007/C 283/22)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesfinanzhof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Metherma GmbH & Co. KG

      Tožena stranka: Hauptzollamt Düsseldorf
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Razlaga Uredbe Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (1).
   Ali je mogoče palice iz volframa ali molibdena „dobljene samo s sintranjem“ iz tarifne podštevilke 8101 94 00 oziroma tarifne podštevilke 8102 94 00 kombinirane nomenklature z razrezom ali razdrobitvijo v odpadne kovine spremeniti v tarifno podštevilko 8101 97 00 oziroma tarifno podštevilko 8102 97 00 kombinirane nomenklature?

      (1)  UL L 256, str. 1.


title: Zadeva C-535/16: Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 27. aprila 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul Specializat Mureș – Romunija) – Michael Tibor Bachman/FAER IFN SA (Predhodno odločanje — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Varstvo potrošnikov — Direktiva 93/13/EGS — Člen 2(b) — Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah — Pojem „potrošnik“ — Fizična oseba, ki je s kreditno institucijo sklenila pogodbo o prenovitvi z namenom izpolnjevanja obveznosti vračila posojil, ki so bili pri tej instituciji odobreni gospodarski družbi)

text:
               3.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/15

         Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 27. aprila 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul Specializat Mureș – Romunija) – Michael Tibor Bachman/FAER IFN SA
   (Zadeva C-535/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Varstvo potrošnikov - Direktiva 93/13/EGS - Člen 2(b) - Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah - Pojem „potrošnik“ - Fizična oseba, ki je s kreditno institucijo sklenila pogodbo o prenovitvi z namenom izpolnjevanja obveznosti vračila posojil, ki so bili pri tej instituciji odobreni gospodarski družbi))
   (2017/C 213/17)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunalul Specializat Mureș

      Stranki

      Tožeča stranka:Michael Tibor Bachman

      Tožena stranka: FAER IFN SA

      Izrek

   Člen 2(b) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da se fizična oseba, ki se je s pogodbo o prenovitvi zavezala kreditni instituciji, da bo izpolnila obveznost vračila kreditov, ki so bili prvotno odobreni neki družbi za namene njene dejavnosti, lahko šteje za potrošnika v smislu te določbe, če ta fizična oseba ni jasno povezana s to družbo, in je se je tako zavezala na podlagi povezav, ki so zunaj okvira navedenih poslovnih dejavnosti, in sicer z osebo, ki je nadzirala navedeno družbo, in z osebami, ki so podpisale dodatne pogodbe k prvotnim kreditnim pogodbam (poroštvene pogodbe, pogodbe o zavarovanju z nepremičnino/hipotekarne pogodbe).

      (1)  UL C 38, 6.2.2017.


title: Zadeva C-381/13 P: Pritožba, ki jo je Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) vložila 3. julija 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 19. aprila 2013 v zadevi T-53/11, Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) proti Komisiji

text:
               7.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/33

         Pritožba, ki jo je Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) vložila 3. julija 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 19. aprila 2013 v zadevi T-53/11, Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) proti Komisiji
   (Zadeva C-381/13 P)
   2013/C 260/61
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Pritožnica: Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) (zastopnika: N. Morais Sarmento in L. Pinto Monteiro, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlog

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj sodbo Splošnega sodišča v celoti razveljavi;

               —

               naj izpodbijano odločbo v celoti razglasi za nično;

               —

               naj Komisiji naloži, da nosi svoje stroške in stroške pritožnice.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Kršitev razumnega roka za sprejetje odločbe

   (i)   Zastaranje pregona
   Pritožnica meni, da je bila izpodbijana odločba sprejeta po izteku štiriletnega roka, določenega za zastaranje pregona, iz člena 3 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 (1). Tudi če je morebiti prišlo do pretrganja zastaranja pregona, je potekel rok, ki je dvakrat daljši od zastaralnega roka, ne da bi bila sprejeta kakršna koli odločba, v skladu s členom 3(1), četrti pododstavek, navedene uredbe. Ker je ustrezna pravica zastarala, je treba izpodbijano odločbo razglasiti za nično in je ni mogoče izvršiti.
   (ii)   Kršitev načela pravne varnosti
   Pritožnica meni, da je Komisija s tem, da je pustila preteči več kot 20 let med zatrjevanimi nepravilnostmi in sprejetjem izpodbijane odločbe, kršila načelo pravne varnosti. V skladu s tem temeljnim načelom pravnega reda Evropske unije ima vsakdo pravico, da institucije Unije obravnavajo njegovo zadevo v razumnem roku.
   (iii)   Kršitev pravice do obrambe
   Pritožnica meni, da je bila njena pravica do obrambe kršena, ker ji je bila ob upoštevanju dejstva, da je med zatrjevanimi nepravilnostmi in sprejetjem dokončne odločbe preteklo več kot 20 let, odvzeta pravica, da pravočasno predloži svoja stališča, to je takrat, ko še razpolaga z dokumenti, ki ji omogočajo upravičiti izdatke, za katere Komisija meni, da niso upravičeni.

      (1)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1, str. 340)


title: Zadeva C-244/13: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 10. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Ireland – Irska) – Ewaen Fred Ogieriakhi proti Minister for Justice and Equality, Irski, Attorney General, An Post (Predhodno odločanje — Direktiva 2004/38/ES — Člen 16(2) — Pravica družinskih članov državljana Unije, ki so državljani tretjih držav, do stalnega prebivanja — Konec skupnega življenja zakoncev — Takojšen začetek življenja z drugima partnerjema med nepretrganim obdobjem petih let — Uredba (EGS) št. 1612/68 — Člen 10(3) — Pogoji — Kršitev prava Unije, ki jo stori država članica — Preizkus narave zadevne kršitve — Nujnost predhodnega odločanja)

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/15

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 10. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Ireland – Irska) – Ewaen Fred Ogieriakhi proti Minister for Justice and Equality, Irski, Attorney General, An Post
   (Zadeva C-244/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 2004/38/ES - Člen 16(2) - Pravica družinskih članov državljana Unije, ki so državljani tretjih držav, do stalnega prebivanja - Konec skupnega življenja zakoncev - Takojšen začetek življenja z drugima partnerjema med nepretrganim obdobjem petih let - Uredba (EGS) št. 1612/68 - Člen 10(3) - Pogoji - Kršitev prava Unije, ki jo stori država članica - Preizkus narave zadevne kršitve - Nujnost predhodnega odločanja))
   2014/C 315/22
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Ireland

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ewaen Fred Ogieriakhi

      Tožena stranka: Minister for Justice and Equality, Irska, Attorney General, An Post

      Izrek

               1.

               Člen 16(2) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC je treba razlagati tako, da je treba šteti, da je državljan tretje države, ki je pred dnem prenosa te direktive nepretrgano pet let prebival v državi članici kot zakonec državljana Unije, ki je zaposlen v navedeni državi članici, pridobil pravico do stalnega prebivanja iz te določbe, čeprav sta se zakonca v tem obdobju odločila živeti ločeno in sta začela živeti z drugima partnerjema, zakonec, ki je državljan Unije, pa navedenemu državljanu tretje države od tedaj ni nikoli več zagotavljal ali dajal na voljo stanovanja, v katerem je zadnjenavedeni prebival.

               2.

               To, da je v okviru odškodninske tožbe zaradi kršitve prava Unije nacionalno sodišče menilo, da je treba v predhodno odločanje predložiti vprašanje o pravu Unije, ki se obravnava v postopku v glavni stvari, se ne sme šteti za odločilni dejavnik pri ugotavljanju, ali je država članica očitno kršila to pravo.

      (1)  UL C 189, 29.6.2013.


title: Zadeva C-27/08: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 30. aprila 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht — Nemčija) — BIOS Naturprodukte GmbH proti Saarland (Direktiva 2001/83/ES — Člen 1, točka 2(b) — Pojem zdravilo glede na zdravilno učinkovino — Odmerjanje izdelka — Običajna uporaba — Tveganje za zdravje — Sposobnost vzpostaviti, izboljšati ali spreminjati fiziološke funkcije pri ljudeh)

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/10

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 30. aprila 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht — Nemčija) — BIOS Naturprodukte GmbH proti Saarland
   (Zadeva C-27/08) (1)

   (Direktiva 2001/83/ES - Člen 1, točka 2(b) - Pojem „zdravilo glede na zdravilno učinkovino“ - Odmerjanje izdelka - Običajna uporaba - Tveganje za zdravje - Sposobnost vzpostaviti, izboljšati ali spreminjati fiziološke funkcije pri ljudeh)
   2009/C 153/20
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: BIOS Naturprodukte GmbH

      Tožena stranka: Saarland

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Bundesverwaltungsgericht — Razlaga člena 1, točka 2, Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL L 311, str. 67), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/27/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o spremembah Direktive 2001/83/ES o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL L 136, str. 34) — Pojem zdravilo — Proizvod, ki vsebuje sestavino, ki je pri velikem odmerku terapevtsko učinkovita, ki pa je pri manjšem odmerku, ki ga priporoča proizvajalec, lahko škodljiva za zdravje — Izvleček bosvelije

      Izrek

   Člen 1, točka 2, Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/27/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004, je treba razlagati tako, da izdelek, ki vsebuje snov s fiziološkim učinkom, če se jo uživa v določenem odmerku, ni zdravilo glede na zdravilno učinkovino, če ob upoštevanju odmerka aktivnih snovi in ob običajni uporabi pomeni tveganje za zdravje, ne more pa vzpostaviti, izboljšati ali spreminjati fizioloških funkcij pri ljudeh.

      (1)  UL C 92, 12.4.2008.


title: Zadeva C-477/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Efeteio Athinon (Grčija) 21. novembra 2006 — Kokkoris D. Tsanas K. EPE in drugi proti GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton

text:
               27.1.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 20/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Efeteio Athinon (Grčija) 21. novembra 2006 — Kokkoris D. Tsanas K. EPE in drugi proti GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton
   (Zadeva C-477/06)
   (2007/C 20/12)
   Jezik postopka: grščina
   Predložitveno sodišče
   Efeteio Athinon (Grčija)
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Kokkoris D. Tsanas K. EPE in drugi

      Tožena stranka: GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali zavrnitev podjetja, ki ima prevladujoči položaj, v celoti izpolniti naročila trgovcev na debelo s farmacevtskimi izdelki, kadar je ta zavrnitev posledica želje, da bi se zmanjšalo izvažanje teh trgovcev na debelo in s tem omejila škoda, ki jo povzroča vzporedna trgovina, ipso facto pomeni zlorabo po členu 82 ES? Ali na odgovor na to vprašanje vpliva dejstvo, da razlike v ceni znotraj Evropske unije, ki so posledica posredovanja države ali, drugače rečeno, podreditve trga farmacevtskih izdelkov sistemu, v katerem ni čiste konkurence in ki ga nasprotno zaznamuje visoka stopnja državne intervencije v gospodarstvo, povzročajo vzporedno trgovino, ki je posebej donosna za trgovce na debelo? Končno, ali je primerno, da nacionalno sodišče na področju konkurence uporabi skupnostna pravila konkurence na enak način za trge, ki delujejo po sistemu konkurence in za trge, na katerih je konkurenca izkrivljena zaradi posredovanja države?

               2.

               Kako je treba presojati morebitno naravo zlorabe, če bi Sodišče menilo, da omejevanje vzporedne trgovine zaradi zgoraj navedenih razlogov ne pomeni vedno zlorabe, kadar ga izvaja obvladujoče podjetje?

         Zlasti:

               2.1

               Ali je merilo odstotka prekoračitve normalne nacionalne porabe in/ali merilo škode, ki jo je podjetje v prevladujočem položaju utrpelo glede na njegov skupni promet in na njegov celotni dobiček, možno šteti za primerni merili? Če je odgovor pritrdilen, na kakšen način je treba določiti višino odstotka prekoračitve in raven škode — če je zadnja določena kot odstotek prometa in celotnega dobička — preko katerih bo zadevno ravnanje označeno kot zloraba?

               2.2

               Ali je primeren pristop, ki temelji na uravnovešanju interesov in če je tako, kateri interesi naj bi prišli v poštev pri tem uravnovešanju?
               Natančneje:

                           a)

                           Ali na odgovor vpliva dejstvo, da ima bolnik, končni potrošnik, omejeno finančno korist od vzporedne trgovine?

                           b)

                           Ali je treba upoštevati interese nosilcev socialnega zavarovanja za cenejša zdravila in če je tako, v kolikšni meri?

               2.3

               Katera druga merila in pristopi bi bili v tem primeru primerni?


title: Zadeva C-592/15: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 15. februarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Združeno kraljestvo) – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/British Film Institute (Predhodno odločanje — Davek na dodano vrednost — Šesta direktiva 77/388/EGS — Člen 13(A)(1)(n) — Oprostitev za določene kulturne storitve — Neobstoj neposrednega učinka — Določitev oproščenih kulturnih storitev — Diskrecijska pravica držav članic)

text:
               10.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/9

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 15. februarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Združeno kraljestvo) – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/British Film Institute
   (Zadeva C-592/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Davek na dodano vrednost - Šesta direktiva 77/388/EGS - Člen 13(A)(1)(n) - Oprostitev za določene kulturne storitve - Neobstoj neposrednega učinka - Določitev oproščenih kulturnih storitev - Diskrecijska pravica držav članic))
   (2017/C 112/13)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Nasprotna stranka: British Film Institute

      Izrek

   Člen 13(A)(1)(n) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS), ki določa oprostitev za „določene kulturne storitve“, je treba razlagati tako, da nima neposrednega učinka, tako da bi se oseba javnega prava ali druga kulturna ustanova, ki jo priznava zadevna država članica in ki opravlja kulturne storitve, lahko neposredno sklicevala na to določbo v primeru neprenosa.

      (1)  UL C 27, 25.1.2016.


title: Zadeva T-164/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 12. julija 2013 – Sun Capital Partners proti UUNT – Sun Capital Partners (SUN CAPITAL)

text:
               12.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 298/11

         Sklep Splošnega sodišča z dne 12. julija 2013 – Sun Capital Partners proti UUNT – Sun Capital Partners (SUN CAPITAL)
   (Zadeva T-164/13) (1)

   2013/C 298/19
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 147, 25.5.2013.


title: Zadeva T-556/08: Tožba, vložena 17. decembra 2008 – Slovenská pošta proti Komisiji

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/35

         Tožba, vložena 17. decembra 2008 – Slovenská pošta proti Komisiji
   (Zadeva T-556/08)
   (2009/C 55/64)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Slovenská pošta a.s. (Banská Bystrica, Slovaška republika) (zastopniki: O. Brouwer, C. Schillemans in M. Knapen, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               izpodbijana odločba naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka s tožbo predlaga, naj se v skladu s členom 230 ES odločba Komisije C(2008) 5912 konč. z dne 7. oktobra 2008 (zadeva COMP/39.562 – slovaška zakonodaja o poštnih storitvah), s katero je Komisija ugotovila, da je slovaška zakonodaja glede storitev hibridne pošte, v nasprotju s členom 86(1) ES v povezavi s členom 82 ES, ker dostavo pošiljk po hibridni pošti pridržuje tožeči stranki, razglasi za nično.
   Tožeča stranka v utemeljitev svojih zahtevkov uveljavlja štiri tožbene razloge.
   Prvič, trdi, da je Komisija kršila načelo prava Skupnosti dobre uprave, ker ni primerno preiskala vseh zadevnih dejstev in interesov, saj izpodbijana odločba po mnenju tožeče stranke temelji na številnih domnevah. Tožeča stranka dodaja, da je Komisija kršila obveznost obrazložitve iz člena 253 ES.
   Drugič, tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila njeno pravico biti slišan.
   Tretjič, trdi, da je Komisija storila očitne dejanske in pravne napake pri presoji in razlagi zakonitosti dodelitve izključnih pravic v poštnem sektorju, katerih posledica je napačna uporaba členov 86 ES in 82 ES.
   Četrtič, tožeča stranka trdi, da je Komisija, s tem ko je bistveno drugače in z do tedaj še neuporabljenim pristopom opredelila upoštevni trg, kršila načeli pravne varnosti in varstva zaupanja v pravo.


title: Zadeva C-395/07: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 5. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2004/48/ES – Spoštovanje pravic intelektualne lastnine – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               19.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/5

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 5. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-395/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2004/48/ES - Spoštovanje pravic intelektualne lastnine - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2008/C 183/08)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: W. Wils in H. Krämer, zastopnika)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopnik: M. Lumma, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje vseh predpisov, ki so potrebni za uskladitev z Direktivo Evropskega Parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine (UL L 157, str. 45, in popravek v UL L 195, str. 16).
   Izrek

               1)

               Zvezna republika Nemčija, s tem da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega Parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2)

               Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 247, 20.10.2007.


title: Zadeva T-485/04: Tožba Association Coopération des Bibliothéques de Bretagne (COBB) proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 10. decembra 2004

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 57/32

         Tožba Association Coopération des Bibliothéques de Bretagne (COBB) proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 10. decembra 2004
   (Zadeva T-485/04)
   (2005/C 57/54)
   Jezik postopka: francoščina
   Association Coopération des Bibliothéques de Bretagne (COBB), s sedežem v Rennes (Francija), ki ga zastopa Jean-Paul Martin, avocat, je dne 10. decembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Association Coopération des Bibliothéques de Bretagne (COBB) Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razglasi za nično Odločbo Komisije Evropskih skupnosti št. 1116 z dne 9. decembra 2003 glede COBB.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Ta tožba je vložena proti odločbi Komisije, ki je aktivnost „Omrežje periodičnih publikacij v Bretanji, leto 1999“, za katero je tožeča stranka zahtevala pomoč iz skladov FEDER, izključila od upravičenih izdatkov iz Programa Cilj 5b Bretanja 1994-1999.
   Tožeča stranka je zaprosila za to financiranje v okviru programa razvoja podeželja in obale imenovanega Morgane 2, ustanovljenem za regijo Bretanja, ki zadeva cilj 5b za obdobje 1994-1999. Ta program določa skupino aktivnosti, ki so lahko upravičene do evropskega financiranja, od katerih aktivnost A 215 spada med prednostne naloge A, ki meri na mobilizacijo trga delovne sile, in natačneje, med ukrep 2, ki meri na izboljšanje konkurenčnost podjetij z razvojem dela in storitev na daljavo.
   Natančneje zajema aktivnost „Omrežje periodičnih publikacij v Bretanji“ postavitev, s pomočjo mreže podjetij, materialne in logistične infrastrukture za upravljanje baze podatkov, ki obsega periodične in študijske članke o Bretanji, s ciljem, da bi vsem sprejemalcem odločitev (izvoljenim predstavnikom, vodilnim v podjetjem, itd.) omogočili dostop preko interneta do kvalitetnih informacij iz te regije. Gre za izvedbo, ki želi izboljšati kvaliteto informacij in odločitev sprejemalcev gospodarskih odločitev za izboljšanje konkurenčnosti podjetij.
   Šele po podpisu dveh sporazumov, ki sta dodelila pomoč, je prefektura regije obvestila tožečo stranko o napadeni odločbi.
   V podporo svojim trditvam, tožeča stranka navaja tri tožbene razloge. Prvi zadeva napako v razlogih, drugi zajema navedbe o kršitvi načela zaupanja v pravo in tretji o kršitev obveznosti obrazložitve.
   Natančneje tožeča stranka s tem v v zvezi navaja, da:

               —

               se v nasprotju s tem, kar trdi tožena stranka, njen sedež nahaja v upravičenem območju, saj v aktivnosti 215, nalogi A, ni določen noben pogoj glede sedeža upravičenca in ker, v tem primeru, zadevno območje pokriva skupno območje 5b, to pomeni, „podeželski in obalni svet“ v Bretanji. Po drugi strani, aktivnost 215 posebej našteva „združenja in organizacije gospodarskega razvoja“, kar naj bi kazalo na to, da se teh dveh pojmov ne sme mešati;

               —

               sporazum o dodelitvi pomoči, podpisan med tožečo stranko in prefekturo dne 31. decembra 2001, naj bi vseboval natančna zagotovila, ki so pri tožeči stranki, na temelju neomejenega trajanja zadevne aktivnosti, vzpodbudila pričakovanja. Še več, pomoč Evropske unije v višini 10.976 EUR je bila tožeči stranki dejansko izplačana marca 2002 iz naslova Programa 5b;

               —

               ureditev Skupnosti, ki se uporablja v tej zadevi, nikjer ne omenja možnosti ukinitve pomoči, niti zahteve za vrnitev plačil iz naslova FEDER;

               —

               sporna odločba naj bi se zadovoljila s skopo omembo zadržka, ki ga je podala Medministrska komisija za koordinacijo kontrol, vendar naj ne bi vsebovala podrobne in zadostne obrazložitve, ki bi omogočila razumeti razloge, zaradi katerih je Komisija štela zadevno aktivnost za neupravičeno.


title: Zadeva C-438/05: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 11. decembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (Civil Divison) – Združeno kraljestvo) – International Transport Workers' Federation, Finnish Seamen's Union proti Viking Line ABP, Ou Viking Line Eesti (Pomorski promet – Pravica ustanavljanja – Temeljne pravice – Cilj socialne politike Skupnosti – Kolektivni ukrepi sindikalne organizacije proti zasebnemu podjetju – Kolektivna pogodba, ki podjetje odvrača od registracije ladje pod zastavo druge države članice)

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/11

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 11. decembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (Civil Divison) – Združeno kraljestvo) – International Transport Workers' Federation, Finnish Seamen's Union proti Viking Line ABP, Ou Viking Line Eesti
   (Zadeva C-438/05) (1)

   (Pomorski promet - Pravica ustanavljanja - Temeljne pravice - Cilj socialne politike Skupnosti - Kolektivni ukrepi sindikalne organizacije proti zasebnemu podjetju - Kolektivna pogodba, ki podjetje odvrača od registracije ladje pod zastavo druge države članice)
   (2008/C 51/17)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   Court of Appeal (Civil Divison)
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: International Transport Workers' Federation, Finnish Seamen's Union

      Toženi stranki: Viking Line ABP, Ou Viking Line Eesti
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Court of Appeal, Civil Divison – Razlaga člena 43 ES in Uredbe Sveta (EGS) št. 4055/86 z dne 22. decembra 1986 o uporabi načela svobode opravljanja storitev v pomorskem prometu med državami članicami ter med državami članicami in tretjimi državami (UL L 378, str. 1) – Kolektivni ukrepi sindikata proti zasebnemu podjetju za sklenitev kolektivno pogodbo, zaradi katere bi za ladje tega podjetja vsaka zamenjava zastave za zastave drugih držav postala nesmiselna – Uporabljivost člena 43 ES in/ali Uredbe št. 4055/86 na podlagi naslova XI Pogodbe ES, ter sodbe v zadevi Albany, C-67/96 – Možnost podjetja, da se v sporu zoper drugo podjetje, vključno s sindikalno organizacijo zaradi njenih kolektivnih ukrepov, sklicuje na določbe člena 43 ES in/ali Uredbe št. 4055/86
   Izrek

               1)

               Člen 43 ES je treba razlagati tako, da kolektivni ukrepi sindikata ali združenja sindikatov proti podjetju, da bi slednjega pripravili do sklenitve kolektivne pogodbe, katere vsebina je takšna, da bi ga odvrnila od izvrševanja svobode ustanavljanja, načeloma niso izvzeti iz uporabe tega člena.

               2)

               Člen 43 ES podeljuje pravice zasebnemu podjetju, ki jih je mogoče uveljavljati proti sindikatu ali združenju sindikatov.

               3)

               Člen 43 ES je treba razlagati tako, da kolektivni ukrepi, kot so ti, obravnavni v zadevi v glavni stvari, katerih namen je pripraviti podjetje, ki ima sedež v državi članici, k sklenitvi delovne kolektivne pogodbe s sindikatom, ki ima sedež v tej državi članici, in uporabiti klavzule, ki jih določa ta pogodba, za zaposlene v hčerinski družbi navedenega podjetja, s sedežem v drugi državi članici, pomenijo omejitve v smislu navedenega člena.
               Te omejitve so lahko načeloma upravičene zaradi zaščite nujnega interesa v splošnem interesu, kot na primer varstva delavcev, pod pogojem, da se ugotovi, da so primerne za zagotovitev uresničitve legitimnega cilja in ne gredo prek tega, kar je potrebno za zagotovitev tega cilja.

      (1)  UL C 60, 11.3.2006.


title: Zadeva C-195/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Republika Litva) 14. maja 2008 – Inga Rinau

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/27

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Republika Litva) 14. maja 2008 – Inga Rinau
   (Zadeva C-195/08)
   (2008/C 171/42)
   Jezik postopka: litovščina
   Predložitveno sodišče
   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (vrhovno sodišče Litve)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Inga Rinau

      Tretja stranka: Michael Rinau
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali lahko zainteresirana stranka v smislu člena 21 Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 (1) vloži zahtevo za nepriznanje sodne odločbe, če ni bila vložena zahteva za priznanje te odločbe?

               2.

               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje, kako naj nacionalno sodišče pri obravnavanju zahteve za nepriznanje odločbe, ki jo vloži oseba, zoper katero se mora odločba izvršiti, uporabi člen 31(1) Uredbe št. 2201/2003, ki določa, da „[…] [o]seba, proti kateri se zahteva izvršitev, [in otrok] v tej fazi postopka nima[ta] možnosti podajati kakršnih koli izjav glede zahteve“?

               3.

               Ali mora nacionalno sodišče, ki je od nosilca starševske odgovornosti prejelo zahtevo za nepriznanje tistega dela odločbe sodišča države članice izvora, v katerem se od nosilca zahteva, naj otroka, ki živi z njim in glede katerega je bilo izdano potrdilo iz člena 42 Uredbe št. 2201/2003, vrne v državo izvora, to zahtevo preučiti na podlagi določb iz oddelkov 1 in 2 poglavja III Uredbe št. 2201/2003, kot to določa člen 40(2) te uredbe?

               4.

               Kaj pomeni pogoj iz člena 21(3) Uredbe št. 2201/2003 („[b]rez poseganja v oddelek 4 tega poglavja“)?

               5.

               Ali sta odločba o vrnitvi otroka in potrdilo na podlagi člena 42 Uredbe št. 2201/2003, ki ju izda sodišče države članice izvora, potem ko je sodišče države članice, v kateri se nezakonito zadržuje otroka, izdalo odločbo o vrnitvi otroka v njegovo oziroma njeno državo izvora, v skladu s cilji in postopki Uredbe št. 2201/2003?

               6.

               Ali prepoved preverjanja pristojnosti sodišča države članice izvora iz člena 24 Uredbe št. 2201/2003 pomeni, da je nacionalno sodišče – če je prejelo zahtevo za priznanje ali nepriznanje odločbe tujega sodišča in ne more preverjati pristojnosti sodišča države članice izvora niti ugotoviti, da obstajajo drugi razlogi za nepriznanje odločb iz člena 23 Uredbe št. 2201/2003 – dolžno priznati odločbo sodišča države članice izvora, s katero se zahteva vrnitev otroka, če sodišče države članice izvora pri odločanju o otrokovi vrnitvi ni upoštevalo postopka iz Uredbe?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (UL L 338, str. 1).


title: Zadeva T-298/09: Tožba, vložena 22. julija 2009 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji

text:
               26.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 233/19

         Tožba, vložena 22. julija 2009 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji
   (Zadeva T-298/09)
   2009/C 233/35
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropaïki Dynamiki - Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnika: N. Korogiannakis in M. Dermitzakis, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločbe Komisije s katerimi je ta izbrala ponudbe tožeče stranke, oddane v zvezi z javnim naročilom EAC/01/2008 za zagotovitev zunanjih storitev za izobraževalne programe (ESP-ISEP), sklop 1 „IS Razvoj in vzdrževanje“ ter sklop 2 „IS Študije, testiranje, usposabljanje in podpora“ (UL 2008/S 158-212752), druge pogodbenice v kaskadnem sistemu, ki so bile tožeči stranki posredovane z dvema ločenima dopisoma z dne 12. maja 2009, in vse naslednje odločbe Komisije, vključno s tisto, da se zadevna naročila dodeli uspešnim ponudnikom, naj se razglasijo za nične;

               —

               Komisiji naj se naloži, da tožeči stranki povrne škodo, ki ji je nastala zaradi zadevnega postopka oddaje javnega naročila, v višini 9 554 480 EUR;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov, ki jih je tožeča stranka priglasila v zvezi s to tožbo, tudi če bi bila ta tožba zavrnjena.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v tej zadevi predlaga razglasitev ničnosti odločbe tožene stranke, da izbere njene ponudbe, vložene v zvezi z javnim naročilom za zagotovitev zunanjih storitev za izobraževalne programe (ESP-ISEP) (EAC/01/2008), kot druge pogodbenice v kaskadnem sistemu, in da zadevna naročila dodeli uspešnim ponudnikom. Tožeča stranka poleg tega predlaga, naj se ji povrne škoda, ki ji je domnevno nastala zaradi postopka javnega naročila.
   Tožeča stranka v utemeljitev svojih predlogov navaja naslednje tožbene razloge.
   Prvič, tožeča stranka trdi, da je tožena stranka kršila načeli dobre uprave in enake obravnave, saj s tem, da iz postopka javnega naročila ni izključila enega od članov uspešnega konzorcija, ki ni spoštoval svojih pogodbenih obveznosti do tožene stranke, ni ravnala v skladu z izločitvenimi merili iz členov 93(1) in 94 Finančne uredbe (1). S tem je tožena stranka kršila tudi člena 133a in 134 izvedbenih pravil (2).
   Drugič, tožeča stranka trdi, da je tožena stranka kršila člen 100(2) Finančne uredbe zaradi neustrezne obrazložitve. Tožeča stranka meni, da so bile pripombe Komisije splošne, zavajajoče in nedoločne.
   Tretjič, tožeča stranka trdi, da je Komisija nezakonito podaljšala veljavnost ponudb v nasprotju s členom 130 Finančne uredbe in načeli dobre uprave, preglednosti ter enake obravnave.

      (1)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 248, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES, Euratom) št. 478/2007 z dne 23. aprila 2007 (UL L 111, str. 13).


title: Zadeva C-216/11: Tožba, vložena 10. maja 2011 – Evropska komisija proti Francoski republiki

text:
               30.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/11

         Tožba, vložena 10. maja 2011 – Evropska komisija proti Francoski republiki
   (Zadeva C-216/11)
   2011/C 226/22
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: W. Mölls in O. Beynet, zastopnika)

      Tožena stranka: Francoska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Francoska republika s tem, da je za presojo komercialne narave posedovanje tobačnih proizvodov s poreklom iz druge države članice s strani posameznikov uporabila povsem količinsko merilo, ki ga je uporabila za posamezno vozilo (in ne za osebo) in to pavšalno za vse tobačne proizvode, s čimer je posameznikom enostavno preprečen uvoz tobačnih proizvodov s poreklom iz druge države članice, če njihova količina presega dva kilograma na posamezno vozilo, ni izpolnila svojih obveznosti iz Direktive Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 (1), in sicer zlasti iz njenih členov 8 in 9, ter iz člena 34 Pogodbe o delovanju Evropske unije;

               —

               Francoski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Prvič, Komisija toženi stranki očita, da je uporabila izključno količinsko merilo za ugotavljanje kršitve, čeprav naj bi bile količine, navedene v členu 9(2) zgoraj navedene Direktive 92/12 (in v členu 32(3) Direktive 2008/118 (2)), zgolj priporočila in naj v nobenem primeru ne bi mogle pomeniti edini dejavnik, ki ga je treba upoštevati pri ugotavljanju, ali se tobak dejansko poseduje v komercialne namene ali za lastne potrebe posameznika, ki ga prevaža.
   Poleg tega Komisija poudarja, da pragova 1 in 2 kg, določena s členom 575 G in H Code général des impôts (splošni davčni zakonik) veljata za vse posedovane tobačne proizvode (cigarete, tobak za kajenje, cigare itn.), medtem ko so minimalne količine, določene z direktivami, zgolj priporočene količine, določene za vsako od vrst tobačnih proizvodov.
   Tožeča stranka poudarja tudi, da francoski predpisi določajo omejitve na vozilo in ne na osebo, kar povzroča zgolj kopičenje količin, ki se prevažajo, v istem vozilu, ne glede na število oseb v vozilu.
   Drugič, tožeča stranka se sklicuje na kršitev člena 34 PDEU, ker nacionalne določbe preprečujejo uvoz določenih količin tobačnih proizvodov v Francijo iz druge države članice, tudi če se posedovali za lastne potrebe zainteresirane stranke. Te določbe naj bi bile torej „ukrepi z enakim učinkom kot količinske omejitve pri uvozu“, katerih cilj ali učinek naj bi bila manj ugodna obravnava proizvodov s poreklom iz drugih držav članic.
   Tretjič, Komisija zavrača utemeljevanja tožene stranke, ki se nanašajo zlasti na neusklajenost obdavčevanja na evropski ravni in na potrebo po zagotavljanju uresničitve cilja varstva javnega zdravja z okrepitvijo boja proti kajenju.

      (1)  Direktiva Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov (UL L 76, str. 1).

      (2)  Direktiva Sveta 2008/118/ES z dne 16. decembra 2008 o splošnem režimu za trošarino in o razveljavitvi Direktive 92/12/EGS (UL 2009, L 9, str. 12).


title: Popravek obvestila v Uradnem listu v zadevi T-263/07 ( UL C 223, 22.9.2007, str. 12 )

text:
               20.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/46

         Popravek obvestila v Uradnem listu v zadevi T-263/07

      (
            „Uradni list Evropske unije“ C 223 z dne 22. septembra 2007, str. 12
         )

   (2007/C 247/74)
   Obvestilo v UL v zadevi T-263/07, Estonija proti Komisiji je treba brati kot sledi:

         „Tožba, vložena 16. julija 2007 – Estonija proti Komisiji
         (Zadeva T-263/07)
         (2007/C 223/17)
         Jezik postopka: estonščina
         Parties

            Tožeča stranka: Republika Estonija (zastopnik: Lembit Uibo)

            Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
         Predlogi tožeče stranke

                     —

                     Tožeča stranka predlaga, da se odločba Komisije z dne 4. maja 2007 o nacionalnem načrtu razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, ki ga je Estonija posredovala v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1), razglasi za nično.

               Tožbeni razlogi in bistvene trditve
         Odločba Komisije z dne 4. maja 2007 o nacionalnem načrtu razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, ki ga je Estonija posredovala v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta, naj se razglasi za nično iz naslednjih razlogov:

                     —

                     kršitev člena 9(1) in (3), kot tudi člena 11(2) Uredbe 2003/87/ES in posledična prekoračitev pooblastil;

                     —

                     očitna napaka v presoji, saj Komisija ni upoštevala pravilnih informacij, ki jih je imela na razpolago, ampak se je oprla na napačne domneve, ki so neposredno in bistveno učinkovale na končni izid izpodbijane odločbe in določitev skupne količine pravic do emisije;

                     —

                     kršitev člena 175(2)(c) ES, saj na podlagi Pogodbe ES Komisija ni pristojna za sprejem ukrepov, ki pomembno vplivajo na izbiro držav članic med različnimi viri energije in na splošno strukturo njihove oskrbe z energijo;

                     —

                     kršitev načela dobrega upravljanja, saj Komisija ob sprejemu njene odločbe ni upoštevala vseh bistvenih okoliščin, ki se nanašajo na posamezen primer in ni preverila ali so vse domneve, ki jih je naredila ob sprejemu odločbe, pravilne;

                     —

                     kršitev obveznosti obrazložitve.

      (1)  Direktiva 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES, UL L 275, 25.10.2003, str. 32.“


title: Izbris zadeve C-396/04

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/33

         Izbris zadeve C-396/04 (1)

   (2005/C 217/71)

      (Jezik postopka: finščina)

   S sklepom z dne 12. maja 2005 je predsednik Sodišča Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. C-396/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski.

      (1)  UL C 273, 6.11.2004.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. julija 2005 v zadevi C-433/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (Neizpolnitev obveznosti države — Pogajanje, sklenitev, ratifikacija in izvrševanje dvostranskih sporazumov države članice — Prevoz blaga in potnikov po celinskih plovnih poteh — Zunanja pristojnost Skupnosti — Člen 10 ES — Uredbi (EGS) št. 3921/91 in (ES) št. 1356/96)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/12

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 14. julija 2005
   v zadevi C-433/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Pogajanje, sklenitev, ratifikacija in izvrševanje dvostranskih sporazumov države članice - Prevoz blaga in potnikov po celinskih plovnih poteh - Zunanja pristojnost Skupnosti - Člen 10 ES - Uredbi (EGS) št. 3921/91 in (ES) št. 1356/96)
   (2005/C 217/23)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-433/03, zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene dne 10. oktobra 2003, Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: C. Schmidt, W. Wils in A. Manville) proti Zvezni republiki Nemčiji (zastopnik: W.-D. Plessing, avocat: G. Schohe) je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, R. Silva de Lapuerta (poročevalka), C. Gulmann, J. Makarczyk in P. Kūris, sodniki, generalni pravobranilec A. Tizzano, sodni tajnik: R. Grass, dne 14. julija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Zvezna republika Nemčija ni izpolnila obveznosti iz člena 10 ES, ker je:

                           —

                           dne 22. oktobra 1991 v Bonnu podpisani Sporazum o celinski plovbi med vlado Zvezne republike Nemčije in vlado Romunije,

                           —

                           dne 8. novembra 1991 v Varšavi podpisani Sporazum med vlado Zvezne republike Nemčije in Republiko Poljsko o celinski plovbi in

                           —

                           dne 14. julija 1992 v Bonnu podpisani Sporazum med vlado Zvezne republike Nemčije in vlado Ukrajine o celinski plovbi

                     ratificirala in izvajala brez sodelovanja ali posvetovanja s Komisijo.

               2)

               V preostalem se tožba zavrne.

               3)

               Komisija Evropskih skupnosti in Zvezna republika Nemčija nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 289, 29.11.2003.


title: Zadeva C-481/08 P: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 24. septembra 2009 – Alcon Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), *Acri.Tec AG Gesellschaft für ophthalmologische Produkte (Pritožba — Znamka Skupnosti — Besedna znamka BioVisc — Ugovor imetnika skupnostnih in mednarodnih besednih znamk PROVISC in DUOVISC — Zavrnitev ugovora s strani odbora za pritožbe UUNT)

text:
               16.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 11/10

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 24. septembra 2009 – Alcon Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), *Acri.Tec AG Gesellschaft für ophthalmologische Produkte
   (Zadeva C-481/08 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Besedna znamka BioVisc - Ugovor imetnika skupnostnih in mednarodnih besednih znamk PROVISC in DUOVISC - Zavrnitev ugovora s strani odbora za pritožbe UUNT)
   2010/C 11/16
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Alcon Inc. (zastopnik: M. Graf, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik), *Acri.Tec AG Gesellschaft für ophthalmologische Produkte (zastopnik: H. Förster, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 10. septembra 2008, Alcon proti UUNT in *Acri.Tec (T-106/07), s katero je Splošno zavrnilo razveljavitveno tožbo imetnika skupnostnih in mednarodnih besednih znamk „PROVISC“ in „DUOVISC“ za proizvode iz razreda 5 zoper odločbo R 660/2006-2 drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 8. februarja 2005, s katero je bila razveljavljena odločba oddelka za ugovore, s katero je bila zavrnjena registracija besedne znamke „BioVisc“ za proizvode iz razreda 5 v okviru ugovora tožeče stranke.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Alcon Inc. Se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 19, 24.1.2009.


title: Zadeva C-342/09: Pritožba, ki jo je 26. avgusta 2009 vložil Victor Guedes – Indústria e Comércio, SA zoper sodbo Sodišča prve stopnje (osmi senat), razglašeno 11. junija 2009 v zadevi Guedes – Indústria e Comércio proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Consorci de l'Espai Rural de Gallecs, T-151/08

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/43

         Pritožba, ki jo je 26. avgusta 2009 vložil Victor Guedes – Indústria e Comércio, SA zoper sodbo Sodišča prve stopnje (osmi senat), razglašeno 11. junija 2009 v zadevi Guedes – Indústria e Comércio proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Consorci de l'Espai Rural de Gallecs, T-151/08
   (Zadeva C-342/09)
   2009/C 267/75
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Victor Guedes - Indústria e Comércio, SA (zastopnik: B. Braga da Cruz, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Consorci de l'Espai Rural de Gallecs

      Predlogi pritožnice

               —

               Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. junija 2009 v zadevi T-151/08 (Povezani zadevi: odločba R 986/2007-2 drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 16. januarja 2008; odločba oddelka za znamke Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 27. aprila 2007, sprejeta v postopku z ugovorom št. B 828634) naj se razveljavi v skladu z upoštevnimi predpisi prava Skupnosti;

               —

               zavrne naj se zahteva za registracijo znamke Skupnosti št. 3 710 597 v zvezi s proizvodi iz razredov 29 in 31;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Oddelek za znamke UUNT je v odločbi štel, da so nekateri zadevni proizvodi enaki ali očitno sorodni, vendar je potrdil, da sta nasprotujoči si znamki različni, ne da bi pri tem preverilo ugled prejšnje znamke „GALLO“.
   Drugi odbor za pritožbe je potrdil to odločbo in trdil, da sta zadevni znamki različni, tudi če bi bil ugled prejšnje znamke „GALLO“ ustrezno dokazan.
   Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti je potrdilo ugotovitev odbora za pritožbe glede dejstva, da sta zadevni znamki različni s fonetičnega, grafičnega in pojmovnega vidika.
   Pritožnica to ugotovitev izpodbija ker meni, da znamki GALLO in GALLECS označujeta proizvode, ki so enaki ali očitno sorodni in so podobni.
   Obstaja namreč cela vrsta odločitev Sodišč Skupnosti, da znamke, katerim so skupni enaki začetni elementi, povzročajo zmedo, in zato ne morejo soobstajati na trgu.
   Poleg tega je bilo upoštevano in ugotovljeno, da ima znamka GALLO ugled, na podlagi katerega ima na Portugalskem prejšnja znamka večji razlikovalni učinek.
   Vendar pa obstaja dejanska možnost, da bi tožena stranka brez upravičenega razloga pridobila koristi zaradi ugleda prejšnje portugalske znamke pritožnice „GALLO“.
   Pritožnica zato trdi, da so z izpodbijano sodbo kršene določbe iz člena 8(1)(b) in 5 Uredbe o znamki Skupnosti.


title: Zadeva T-424/11: Tožba, vložena 4. avgusta 2011 – Cementos Molins proti Komisiji

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/44

         Tožba, vložena 4. avgusta 2011 – Cementos Molins proti Komisiji
   (Zadeva T-424/11)
   2011/C 282/82
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Cementos Molins, SA (Sant Vicenç dels Horts, Španija) (zastopniki: C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas in M. López Garrido, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka predlaga Splošnemu sodišču, naj:

               —

               izpodbijani sklep razglasi za ničen in

               —

               Evropski Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   S tožbo se na podlagi člena 263 PDEU predlaga, naj se za ničnega razglasi Sklep Evropske Komisije z dne 12. januarja 2011 o davčni amortizaciji finančnega dobrega imena (goodwill) za prevzeme tujih deležev C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) Španije (1).
   V utemeljitev tožbe se tožeča stranka sklicuje na tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog temelji na kršitvi člena 107 PDEU.

                           —

                           Tožeča stranka navaja, da Sklep krši člen 107 PDEU, ker davčna amortizacija finančnega dobrega imena za prevzeme tujih deležev, določena v členu 12(5) TRLIS pomeni državno pomoč, ki ni združljiva z notranjim trgom. Tožeča stranka poudarja, da pri tej amortizaciji ne obstajajo elementi prednosti, prizadetost trgovine med državami članicami niti selektivnost.

               2.

               Drugi tožbeni razlog temelji na kršitvi načela varstva legitimnih pričakovanj in obveznosti obrazložitve v povezavi z načelom zaupanja v pravo.

                           —

                           Ta tožbeni razlog se deli na dva dela, oba se nanašata na obdobje, za katerega velja načelo varstva legitimnih pričakovanj, določeno v členu 1(2) in (3) izpodbijanega sklepa:

                                       —

                                       Prvi del drugega tožbenega razloga: kot glavno, kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj. Tožeča stranka navaja, da bi moralo načelo varstva legitimnih pričakovanj ščititi pred vračilom pomoči vse prejemnike pomoči do dneva objave izpodbijanega sklepa, ker objava odločitve o sprožitvi postopka ni dovolj za to, da se omaje legitimno pričakovanje, ki je nastalo na podlagi izjav Evropske komisije pred Evropskim parlamentom.

                                       —

                                       Drugi del drugega tožbenega razloga: podredno, kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj in obveznosti obrazložitve. Tožeča stranka meni, da je Komisija storila napako s tem, da je iz obdobja, za katerega velja načelo varstva legitimnih pričakovanj, izključila dan objave odločitve o sprožitvi postopka v Uradnem listu, ki je vodila do sprejetja izpodbijanega sklepa. Prvič, ker je iz zakonodaje Skupnosti razvidno, da je treba zadnji dan roka šteti za vključen v ta rok, drugič, ker je izključitev omenjenega dne iz obdobja, za katerega velja načelo varstva legitimnih pričakovanj, v izreku izpodbijanega sklepa neskladen z njegovo obrazložitvijo.

               3.

               Tretji tožbeni razlog temelji na kršitvi načela sorazmernosti v povezavi z načelom varstva legitimnih pričakovanj.

                           —

                           Tožeča stranka navaja, da ni sorazmerno to, da Komisija za uporabo načela varstva legitimnih pričakovanj v primeru člena 1(4) izpodbijanega sklepa zahteva, da obstajajo izrecne pravne ovire za čezmejne poslovne združitve.

      (1)  Objavljena v UL z dne 21. maja 2011, L 135, str. 1.


title: Zadeva F-99/10: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 16. junija 2011 – Ashbrook in drugi proti Komisiji (Javni uslužbenci — Letna prilagoditev prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev — Ustavitev postopka)

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/55

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 16. junija 2011 – Ashbrook in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-99/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Letna prilagoditev prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev - Ustavitev postopka)
   2011/C 252/121
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Michael Ashbrook (Luxembourg, Luksemburg) in drugi (zastopniki: B. Cortese, C. Cortese in F. Spitaleri, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in G. Berscheid, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločb tožene stranke, povzetih v plačilnih listih tožečih strank, da se prilagoditev njihove plače od julija 2009 omeji na 1,85 % v okviru letne prilagoditve prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev na podlagi Uredbe Sveta (EU, Euratom) št. 1296/2009 z dne 23. decembra 2009 in predlog za povrnitev škode.

      Izrek

               1.

               Postopek v zadevi Michael Ashbrook in drugi proti Komisiji (F-99/10) se ustavi.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 13, 15.1.2011, str. 42.


title: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne  29. septembra 2005  v zadevi C-251/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Neizpolnitev zahtev, določenih v Prilogi I k direktivi 80/778/EGS — Člen 7(6) — Voda, namenjena za prehrano ljudi)

text:
               26.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/2

      SODBA SODIŠČA

   (tretji senat)
   z dne 29. septembra 2005
   v zadevi C-251/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Neizpolnitev zahtev, določenih v Prilogi I k direktivi 80/778/EGS - Člen 7(6) - Voda, namenjena za prehrano ljudi)
   (2005/C 296/04)
   Jezik postopka: portugalščina
   V zadevi C-251/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Caeiros in G. Valero Jordana) proti Portugalski republiki (zastopnika: L. Fernandes in M. Lois), zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene 11. junija 2003, je Sodišče (tretji senat), v sestavi A. Rosas, predsednik senata, A. La Pergola, J.-P. Pussiochet (poročevalec), U. Lõhmus in A. Ó Caoimh, sodniki, generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: R. Grass, 29. septembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Portugalska republika s tem, da ni sprejela ukrepov, potrebnih za uskladitev s Prilogo I k direktivi Sveta 80/778/EGS z dne 15. julija 1980 o kakovosti vode namenjeno za prehrano ljudi, ni izpolnila obveznosti iz členov 7(6) in 19 te direktive.

               2.

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 184, 2.8.2003.


title: Zadeva T-62/16: Tožba, vložena 15. februarja 2016 – Puma/EUIPO – Doosan Infracore (PUMA)

text:
               4.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/36

         Tožba, vložena 15. februarja 2016 – Puma/EUIPO – Doosan Infracore (PUMA)
   (Zadeva T-62/16)
   (2016/C 118/41)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Puma SE (Herzogenaurach, Nemčija) (zastopnik: P. González-Bueno Catalán de Ocón, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Doosan Infracore Co. Ltd (Incheon, Južna Koreja)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka EU, ki vsebuje besedni element „PUMA“ – prijava znamke EU št. 11 376 209

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. decembra 2015 v zadevi R 1052/2015-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               EUIPO in družbi Doosan Infracore Co. Ltd. naloži plačilo stroškov postopkov.

      Navajan tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(5) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-342/14 P: Pritožba, ki jo je 19. maja 2014 vložil CR zoper sodbo, ki jo je 12. marca 2014 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-128/12, CR proti Parlamentu

text:
               7.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/42

         Pritožba, ki jo je 19. maja 2014 vložil CR zoper sodbo, ki jo je 12. marca 2014 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-128/12, CR proti Parlamentu
   (Zadeva T-342/14 P)
   2014/C 212/54
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnik: CR (Malling, Francija) (zastopnik: A. Salerno, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Evropski parlament in Svet Evropske unije

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence z dne 12. marca 2014;

               —

               samo odloči o sporu med njim in Evropskim parlamentom tako, da odločbo, ki jo je izpodbijal pred Sodiščem za uslužbence, razglasi za nično v delu, v katerem mu je naložena povrnitev vseh zneskov, ki jih je neupravičeno prejel iz naslova družinskih dodatkov; ali

               —

               zadevo subsidiarno vrne v odločanje Sodišču za uslužbence;

               —

               plačilo vseh stroškov obeh postopkov naloži Evropskemu parlamentu.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik izpodbija zavrnitev ugovora nezakonitosti zoper člen 85, drugi pododstavek, zadnja poved, Kadrovskih predpisov za uradnike. Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja dva pritožbena razloga.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: kršitev načela pravne varnosti.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: opustitev odgovora na trditve pritožnika o nesorazmernosti neobstoja zastaranja v primeru, da organ za imenovanje lahko dokaže, da je prejemnik namerno zavedel upravo z namenom, da pridobi zadevni znesek.


title: Zadeva T-70/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 9. julija 2008 – Audi proti UUNT (Znamka Skupnosti – Prijava besedne znamke Skupnosti Vorsprung durch Technik – Absolutni razlog za zavrnitev – Odsotnost razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 – Delna zavrnitev registracije preizkuševalca – Pravica biti zaslišan)

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/46

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 9. julija 2008 – Audi proti UUNT
   (Zadeva T-70/06) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti Vorsprung durch Technik - Absolutni razlog za zavrnitev - Odsotnost razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 - Delna zavrnitev registracije preizkuševalca - Pravica biti zaslišan)
   (2008/C 209/80)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Audi AG (Ingolstadt, Nemčija) (zastopnika: S. O. Gillert in F. Schiwek, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 16. decembra 2005 (zadeva R 237/2005-2), s katero je bila delno zavrnjena pritožba zoper odločbo preizkuševalca, ki je zavrnil registracijo besedne znamke Vorsprung durch Technik za proizvode in storitve iz razredov 9, 12, 14, 25, 28, od 37 do 40 in 42.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Audi AG nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

      (1)  UL C 96, 22.4.2006.


               17.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/41

         (2006/C 143/76)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 131, 3.6.2006

   Prejšnje objave

      UL C 121, 20.5.2006

      UL C 108, 6.5.2006

      UL C 96, 22.4.2006

      UL C 86, 8.4.2006

      UL C 74, 25.3.2006

      UL C 60, 11.3.2006

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Zadeva F-150/15: Tožba, vložena 22. decembra 2015 – ZZ/EIB

text:
               17.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/30

         Tožba, vložena 22. decembra 2015 – ZZ/EIB
   (Zadeva F-150/15)
   (2016/C 383/40)
   Jezik postopka: švedščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: E. Nordh, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska investicijska banka (EIB)

      Predmet in opis spora

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepov EIB o „oprostitvi opravljanja nalog“ tožeče stranke in drugih sklepov, povezanih s tem, ter zahtevek za domnevno utrpljeno nepremoženjsko in premoženjsko škodo.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti sklepov tožene stranke z dni 13. aprila 2015, 12. maja 2015, 16. junija 2015 in 20. oktobra 2015 o „oprostitvi opravljanja nalog“ tožeče stranke;

               —

               razglasitev ničnosti sklepa tožene stranke z dne 18. junija 2015 o blokadi dostopa tožeče stranke do njene elektronske pošte in informacijskih povezav;

               —

               razglasitev ničnosti sklepa tožene stranke, da se tožeči stranki ne omogoči dostopa do njenih plačilnih listov in da se jo izbriše iz seznama članov njenega osebja;

               —

               naložitev toženi stranki plačila 950 000 EUR iz naslova nepremoženjske škode, ki jo je tožeča stranka utrpela zaradi teh odločb in zaradi njenega neizpolnjevanja skrbnega ravnanja in kršitve postopkovnih jamstev, povišanih za obresti;

               —

               naložitev toženi stranki plačila stroškov.


title: Zadeva F-63/14: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 4. maja 2016 – Mota Alves in drugi/Komisija

text:
               20.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 222/49

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 4. maja 2016 – Mota Alves in drugi/Komisija
   (Zadeva F-63/14) (1)

   (2016/C 222/75)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 421, 24.11.2014, str. 61.


title: Zadeva T-237/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2016 – NI/ENVP

text:
               7.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 410/37

         Sklep Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2016 – NI/ENVP
   (Zadeva T-237/16) (1)

   (2016/C 410/67)
   Jezik postopka: španščina
   Predsednica drugega senata je odredila izbris zadeve.

      (1)  UL C 260, 18.7.2016.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 22. junija 2005 v zadevi T-19/04, Metso Paper Automation Oy proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Znamka Skupnosti — Besedna znamka PAPERLAB — Absolutni razlog za zavrnitev registracije — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94 — Opisni znak)

text:
               20.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/20

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 22. junija 2005
   v zadevi T-19/04, Metso Paper Automation Oy proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Znamka Skupnosti - Besedna znamka PAPERLAB - Absolutni razlog za zavrnitev registracije - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94 - Opisni znak)
   (2005/C 205/36)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi T-19/04, Metso Paper Automation Oy, s sedežem v Helsinkih (Finska), ki ga zastopa J. Tanhuanpää, avocat, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnica: S. Laitinen), zaradi tožbe proti odločbi prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. novembra 2003 (zadeva R 842/2002-1) o zahtevi za registracijo besedne znamke Skupnosti PAPERLAB, je Sodišče prve stopnje (četrti senat), v sestavi H. Legal, predsednik, P. Mengozzi, sodnik, in I. Wiszniewska-Białecka, sodnica, sodni tajnik: B. Pastor, namestnica sodnega tajnika, dne 22. junija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 71, 20.3.2004.


title: Zadeva T-183/10: Tožba, vložena 22. aprila 2010 – Sviluppo Globale proti Komisiji

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/42

         Tožba, vložena 22. aprila 2010 – Sviluppo Globale proti Komisiji
   (Zadeva T-183/10)
   2010/C 179/75
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sviluppo Globale GEIE (Rim, Italija) (zastopniki: F. Sciaudone, R. Sciaudone, A. Neri, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se ničnost Odločbe Komisije z dne 14. februarja 2010,

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je vložena zoper Odločbo Komisije z dne 14. februarja 2010, s katero je Komisija kot naročnik tožeči stranki sporočila, da je izključila ponudbo konzorcija Sviluppo Globale GEIE iz ožjega seznama (short-list), ki je bil sestavljen na podlagi omejenega javnega razpisa EUROPEAID/129038/C/SER/SYR za zagotavljanje neposrednih storitev tehnične pomoči vladi Sirije v postopku decentralizacije in lokalnega razvoja.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbenega predloga za razglasitev ničnosti odločbe navaja očitno napačno razlago in uporabo izbirnih meril, določenih v javnem razpisu. Komisija predvsem ni pravilno uporabila izbirnih meril glede tehnične sposobnosti, določenih v javnem razpisu, s tem ko je konzorcij tožeče stranke izključila iz ožjega seznama, kljub temu da je ta izpolnjevala zahteve, predpisane v tem razpisu. Tako očitno napako je mogoče ugotoviti na podlagi preproste primerjave zahtev tehničnih sposobnosti, določenih za vključitev na seznam obravnavanega razpisa, in dejanske vsebine tehničnih sposobnosti, ki jo je predložil konzorcij tožeče stranke.
   Tožeča stranka poleg tega in v vsakem primeru očita, da Komisija ni obrazložila Odločbe z dne 14. februarja 2010 o izključitvi, ker nikakor ni pojasnila zakaj ponudba tožeče stranke ni izpolnjevala izbirnih meril o tehnični sposobnosti, določenih v javnem razpisu.