title: Zadeva T-559/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. maja 2013 – BytyOKD proti Komisiji (Ničnostna tožba — Državne pomoči — Manjšinski delež v kapitalu družbe OKD, ki ga je Češka republika prodala v okviru privatizacije — Sklep o ugotovitvi neobstoja državne pomoči — Poklicno združenje — Neobstoj posamičnega nanašanja — Pojem zadevna stranka — Nedopustnost)

text:
               29.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/22

         Sklep Splošnega sodišča z dne 16. maja 2013 – BytyOKD proti Komisiji
   (Zadeva T-559/11) (1)

   (Ničnostna tožba - Državne pomoči - Manjšinski delež v kapitalu družbe OKD, ki ga je Češka republika prodala v okviru privatizacije - Sklep o ugotovitvi neobstoja državne pomoči - Poklicno združenje - Neobstoj posamičnega nanašanja - Pojem zadevna stranka - Nedopustnost)
   2013/C 189/46
   Jezik postopka: češčina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sdružení nájemníků BytyOKD.cz (Ostrava, Češka republika) (zastopnik: R. Pelikán, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: T. Maxian Rusche in P. Němečková, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2011) 4927 z dne 13. julija 2011 v zvezi s prodajo manjšinskega deleža češke države v kapitalu družbe OKD, a.s. družbi Karbon Invest, a.s. in s katerim je bilo ugotovljeno, da ta prodaja ni pomenila državne pomoči [Državna pomoč SA.25076 (2011/NN)] (UL C 255, str. 1)

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Sdružení nájemníků BytyOKD.cz se naloži plačilo stroškov.

               3.

               O predlogu za intervencijo RPG Industries Limited ni treba odločiti.

      (1)  UL C 13, 14.1.2012.


title: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 9. junija 2005 v zadevi C-510/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2002/6/ES — Formalnosti za ladje — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               6.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/8

      SODBA SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 9. junija 2005
   v zadevi C-510/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2002/6/ES - Formalnosti za ladje - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2005/C 193/13)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-510/04, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: K. Simonsson in W. Wils) proti Kraljevini Belgiji (zastopnik: M. Wimmer), zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene dne 13. decembra 2004, je Sodišče (peti senat), v sestavi R. Silva de Lapuerta, predsednica senata, G. Arestis in J. Klučka (poročevalec), sodnika, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: R. Grass, dne 9. junija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Kraljevina Belgija, s tem, da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega Parlamenta in Sveta 2002/6/ES z dne 18. februarja 2002 o formalnostih poročanja za ladje, ki priplujejo v pristanišča držav članic Skupnosti in/ali izplujejo iz njih, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 31, 05.02.2005.


title: Zadeva F-2/13: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 13. decembra 2013 – Marcuccio proti Komisiji (Javni uslužbenci — Rok za vložitev tožbe — Jezik zavrnitve ugovora — Člen 34(1) in (6) Poslovnika — Prepis tožbe, ki je podpisan in poslan prek faksa v roku za vložitev tožbe — Neobstoj enakosti med tem prepisom in podpisanim izvirnikom, ki je bil poslan pozneje — Prepozna vložitev tožbe — Očitna nedopustnost)

text:
               1.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/21

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 13. decembra 2013 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva F-2/13) (1)

   (Javni uslužbenci - Rok za vložitev tožbe - Jezik zavrnitve ugovora - Člen 34(1) in (6) Poslovnika - Prepis tožbe, ki je podpisan in poslan prek faksa v roku za vložitev tožbe - Neobstoj enakosti med tem prepisom in podpisanim izvirnikom, ki je bil poslan pozneje - Prepozna vložitev tožbe - Očitna nedopustnost)
   2014/C 31/37
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Berardis-Kayser in G. Gattinara, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe na podlagi molka, s katero je bil zavrnjen predlog tožeče stranke, da se za plačo, ki jo je prejemala od maja 2001 do konca njene napotitve v Angoli, uporabi ponder iz členov 12 in 13 Priloge X h Kadrovskim predpisom.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               L. Marcuccio nosi svoje stroške in naloži se mu plačilo stroškov Evropske Komisije.

      (1)  UL C 129, 4.5.2013, str. 30.


title: Zadeva T-276/07: Tožba, vložena 23. julija 2007 – Martin proti Parlamentu

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/55

         Tožba, vložena 23. julija 2007 – Martin proti Parlamentu
   (Zadeva T-276/07)
   (2007/C 211/102)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Hans-Peter Martin (Dunaj, Avstrija) (zastopnik: É. Boigelot, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi odločba z dne 10. maja 2007, ki jo je sprejel Generalni sekretar Evropskega parlamenta in ki je bila vročena 14. maja 2007, ter s katero je bilo odločeno, da je bil tožeči stranki določen znesek plačan neupravičeno in da je treba ta znesek v skladu s členom 27(3) Pravilnika o povračilu in nadomestilu stroškov poslancev Evropskega parlamenta izterjati od tožeče stranke;

               —

               v delu, v katerem je potrebno, naj se razglasi za nično odločba generalnega direktorja Generalnega direktorata za finance z dne 13. junija 2007 za izvajanje zgoraj navedene odločbe z dne 10. maja 2007, s katero je bila tožeča stranka pozvana, da plača zgoraj navedene zneske ali da v tridesetih dneh od te odločbe predloži pisni načrt poravnave, ki ga sprejme Parlament;

               —

               v delu, v katerem in če je to potrebno, naj se za nične razglasijo vse odločbe za izvajanje prej navedene odločbe, ki so bile izdane med postopkom;

               —

               v vsakem primeru naj se toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Po preiskavi v zvezi z nadomestili, ki jih je sekretariat izplačal tožeči stranki kot poslancu Evropskega parlamenta, je OLAF sestavil poročilo, v katerem je ugotovil določene nepravilnosti. Generalni sekretar je na podlagi tega poročila sprejel izpodbijano odločbo z dne 10. maja 2007, s katero je odločil, da mora tožeča stranka zneske, ki so ji bili neupravičeno izplačani, vrniti na podlagi člena 27(3) Pravilnika o povračilu in nadomestilu stroškov poslancev Evropskega parlamenta.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka navaja štiri tožbene razloge.
   Prvi je nepravilna in nenatančna uporaba Pravilnika o povračilu in nadomestilu stroškov poslancev Evropskega parlamenta, zlasti členov 14 in 27(3).
   Drugi tožbeni razlog je napaka pri presoji v zvezi z upoštevnostjo dokazov, ki jih je predložila tožeča stranka.
   Poleg tega se tožeča stranka sklicuje še na tožbeni razlog kršitve Uredbe Sveta št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (1), ter kršitev načel sorazmernosti in nediskriminacije.
   Nazadnje tožeča stranka navaja še tožbeni razlog kršitve načela kontradiktornosti in pravic obrambe.

      (1)  UL L 248, str. 1.


title: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. aprila 2005 v zadevi C-145/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Juzgado de lo Social n° 20 de Madrid): dediči Annette Keller proti Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) in drugim (Socialna varnost — Člena 3 in 22 Uredbe št. 1408/71 — Člen 22 Uredbe št. 574/72 — Bolnišnično zdravljenje v drugi državi članici, kot je pristojna država članica — Potreba po življenjsko pomembnem zdravljenju — Napotitev zavarovanca v bolnišnico tretje države — Obseg obrazcev E 111 in E 112)

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/5

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 12. aprila 2005
   v zadevi C-145/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Juzgado de lo Social no 20 de Madrid): dediči Annette Keller proti Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) in drugim (1)

   (Socialna varnost - Člena 3 in 22 Uredbe št. 1408/71 - Člen 22 Uredbe št. 574/72 - Bolnišnično zdravljenje v drugi državi članici, kot je pristojna država članica - Potreba po življenjsko pomembnem zdravljenju - Napotitev zavarovanca v bolnišnico tretje države - Obseg obrazcev E 111 in E 112)
   (2005/C 132/10)
   Jezik postopka: španščina
   V zadevi C-145/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče z odločbo Juzgado de lo Social no 20 de Madrid (Španija) z dne 6. novembra 2001, ki jo je Sodišče prejelo dne 31. marca 2003, v postopku dediči Annette Keller proti Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Instituto Nacional de Gestión Sanitaria (Ingesa), nekdanji Instituto Nacional de la Salud (Insalud), je Sodišče (veliki senat), v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, sodniki, R. Silva de Lapuerta, sodnica, K. Lenaerts (poročevalec) in A. Borg Barthet, predsedniki senatov, N. Colneric, sodnica, S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues, E. Juhász, G. Arestis in M. Ilešič, sodniki, generalni pravobranilec: L.A. Geelhoed, sodni tajnik: H. von Holstein, namestnik sodnega tajnika, dne 12. aprila 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Člen 22(1)(a)(i) in (c)(i) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, in člen 22(1) in (3) Uredbe Sveta št. 574/72 o določitvi postopka za izvajanje Uredbe (EGS) št. 1408/71, v spremenjeni in posodobljeni različici v Uredbi Sveta (EGS) št. 2001/83 z dne 2. junija 1983 (UL L 230, str. 6), je treba razlagati tako, da je pristojni nosilec, ki se je z izdajo obrazca E 111 ali obrazca E 112 strinjal, da se eden od njegovih zavarovancev zdravi v drugi državi članici, ki ni pristojna država članica, vezan na ugotovitve zdravnikov nosilca države članice začasnega prebivališča med veljavnostjo obrazca v zvezi z življenjsko pomembnim zdravljenjem, tako kot na odločitev teh zdravnikov, sprejeto v istem obdobju na temelju navedenih ugotovitev in trenutnega stanja zdravstvenih spoznanj, za napotitev zadevne stranke v bolnišnico, ki je v drugi državi, čeprav je to tretja država. Vendar pa je v takem položaju, v skladu s členom 22(1)(a)(i) in (c)(i) Uredbe št. 1408/71, pravica zavarovanca do storitev, ki so ponujene v imenu pristojnega nosilca, pogojena s tem, da je v skladu z določbami zakonodaje, ki jo uporablja nosilec države članice začasnega prebivališča, slednji vezan ponujati osebi, ki je tam zavarovana, storitve, ki ustrezajo takšnemu zdravljenju.
               V takih okoliščinah ta nosilec ni upravičen zahtevati vrnitve zadevne stranke v pristojno državo članico za opravo zdravniškega pregleda, niti da bi nadzoroval le-tega v državi članici začasnega prebivališča, niti da bi zahteval odobritev zgoraj navedenih ugotovitev in odločitev.

               2.

               V primeru, ko so se zdravniki nosilca države članice začasnega prebivališča odločili, zaradi življenjske ogroženosti in glede na trenutna zdravstvena spoznanja, za napotitev zavarovanca v bolnišnico, ki je na ozemlju tretje države, je treba člen 22(1)(a)(i) in (c)(i) Uredbe Sveta št. 1408/71 razlagati tako, da zdravljenje, opravljeno v tej slednji državi, krije nosilec države članice začasnega prebivališča v skladu z zakonodajo, ki jo uporablja slednji nosilec, pod enakimi pogoji kot zavarovancem, za katere velja ta zakonodaja. V zvezi z zdravljenjem, ki je našteto med storitvami, določenimi z zakonodajo pristojne države članice, spada v pristojnost nosilca slednje države, da krije stroške storitev s povračilom nosilcu države članice začasnega prebivališča pod pogoji, določenimi v členu 36 Uredbe št. 1408/71.
               Zato ker nosilec države članice začasnega prebivališča ni kril stroškov zdravljenja, opravljenega pri nosilcu, ki je v tretji državi, a je bilo dokazano, da je bila zadevna oseba upravičena do kritja, in ker je navedeno zdravljenje našteto med storitvami, določenimi po zakonodaji pristojne države članice, je pristojni nosilec dolžan neposredno povrniti stroške tega zdravljenja navedeni osebi ali njenim dedičem tako, da se zagotovi enaka raven kritja, do katere bi bila ta oseba upravičena, če bi se uporabile določbe člena 22(1) Uredbe št. 1408/71.

      (1)  UL C 146, 21.6.2003.


title: Zadeva C-558/11: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 15. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākās tiesas Senāts – Latvija) – SIA Kurcums Metal proti Valsts ieņēmumu dienests (Skupna carinska tarifa — Tarifna uvrstitev — Kombinirana nomenklatura — Kombinirane vrvi „Taifun“ , ki so proizvedene v Rusiji in sestavljene iz polipropilena in jeklene žice — Skobe v obliki črke U z zankastima koncema, povezanima z zatičem — Protidampinške dajatve, uvedene na uvoz nekaterih železnih ali jeklenih vrvi in kablov s poreklom iz Češke republike, Rusije, Tajske in Turčije)

text:
               12.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/21

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 15. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākās tiesas Senāts – Latvija) – SIA Kurcums Metal proti Valsts ieņēmumu dienests
   (Zadeva C-558/11) (1)

   (Skupna carinska tarifa - Tarifna uvrstitev - Kombinirana nomenklatura - Kombinirane vrvi „Taifun“, ki so proizvedene v Rusiji in sestavljene iz polipropilena in jeklene žice - Skobe v obliki črke U z zankastima koncema, povezanima z zatičem - Protidampinške dajatve, uvedene na uvoz nekaterih železnih ali jeklenih vrvi in kablov s poreklom iz Češke republike, Rusije, Tajske in Turčije)
   2013/C 9/34
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākās tiesas Senāts

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: SIA Kurcums Metal

      Druga stranka: Valsts ieņēmumu dienests

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Augstākās tiesas Senāts – Razlaga Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382) in člena 1 Uredbe Sveta (ES) št. 1601/2001 z dne 2. avgusta 2001 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasnih protidampinških dajatev, uvedenih na uvoz nekaterih železnih ali jeklenih vrvi in kablov s poreklom iz Češke republike, Rusije, Tajske in Turčije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 11, zvezek 38, str. 62) – Kombinirane vrvi „Taifun“, ki so proizvedene v Rusiji in sestavljene iz polipropilena in jeklene žice – Uvrstitev v tarifno podštevilko 5607 49 11 ali v tarifno podštevilko 7312 10 98 kombinirane nomenklature – Skobe v obliki črke U z zankastima koncema, povezanima z zatičem – Uvrstitev v tarifno podštevilko 7317 00 90 ali v tarifno podštevilko 7326 90 98 kombinirane nomenklature – Dokončna protidampinška dajatev

      Izrek

               1.

               Tarifno podštevilko 5607 49 11 kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1549/2006 z dne 17. oktobra 2006, je treba razlagati tako, da vrvi, kakršne so te iz postopka v glavni stvari, sestavljene iz polipropilena in žice iz cinkanega jekla, kot take ne spadajo pod to tarifno podštevilko.

               2.

               Splošno pravilo 3(b) za razlago kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi št. 2658/87, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1549/2006, je treba razlagati tako, da se za tarifno uvrstitev vrvi, kakršne so te iz postopka v glavni stvari, to pravilo ne uporabi, vendar mora predložitveno sodišče preveriti – tako da upošteva vse dejanske elemente, ki so mu bili predloženi – ali nobeden od teh dveh materialov, iz katerih so sestavljene navedene vrvi, sam zase tem vrvem ne daje bistvenega značaja.

               3.

               Člen 1 Uredbe Sveta (ES) št. 1601/2001 z dne 2. avgusta 2001 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasnih protidampinških dajatev, uvedenih na uvoz nekaterih železnih ali jeklenih vrvi in kablov s poreklom iz Češke republike, Rusije, Tajske in Turčije je treba razlagati tako, da se za vrvi, kakršne so te iz postopka v glavni stvari, uporabi ta določba, če spadajo pod tarifno podštevilko 7312 10 98 kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi št. 2658/87, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1549/2006.

               4.

               Tarifno podštevilko 7317 00 90 kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi št. 2658/87, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1549/2006, je treba razlagati tako, da skobe v obliki črke U z zankastima koncema, povezanima z zatičem, kakršne so te iz postopka v glavni stvari, ne spadajo pod to tarifno podštevilko.

      (1)  UL C 13, 14.1.2012.


title: Zadeva T-321/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. julija 2013 – SA.PAR. proti UUNT – Salini Costruttori (GRUPPO SALINI) (Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Skupnosti GRUPPO SALINI — Nedobrovernost — Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               31.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 11. julija 2013 – SA.PAR. proti UUNT – Salini Costruttori (GRUPPO SALINI)
   (Zadeva T-321/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Skupnosti GRUPPO SALINI - Nedobrovernost - Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 252/46
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: SA.PAR. Srl (Rim, Italija) (zastopniki: A. Masetti Zannini de Concina, M. Bussoletti in G. Petrocchi, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: G. Mannucci in P. Bullock, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Salini Costruttori SpA (Rim, Italija) (zastopnika: C. Bellomunno in S. Troilo, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 21. aprila 2010 (zadeva R 219/2009-1) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Salini Costruttori SpA in SA.PAR. Srl..

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               SA.PAR. Srl se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 260, 25.9.2010.


title: Zadeva C-234/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 16. maja 2011 vložilo Administrativen Sad Varna (Bolgarija) – TEČ Haskovo AD proti Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ , grad Varna, pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencia po prihodite (direktor direktorata „Pritožbe in vodenje izvršbe“ v Varni pri centralni upravi Nacionalne agencije za prihodke)

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 16. maja 2011 vložilo Administrativen Sad Varna (Bolgarija) – TEČ Haskovo AD proti Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“, grad Varna, pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencia po prihodite (direktor direktorata „Pritožbe in vodenje izvršbe“ v Varni pri centralni upravi Nacionalne agencije za prihodke)
   (Zadeva C-234/11)
   2011/C 232/26
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen Sad Varna

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: TEČ Haskovo AD

      Tožena stranka: Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“, grad Varna, pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencia po prihodite (direktor direktorata „Pritožbe in vodenje izvršbe“ v Varni pri centralni upravi Nacionalne agencije za prihodke)

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Kako je treba razlagati pojem „uničenje premoženja“ v smislu člena 185(2) Direktive 2006/112 (1) in ali so za popravek odbitka vstopnega davka, ki se je uveljavljal pri pridobitvi premoženja, pomembni nagibi za uničenje in/ali pogoji, pod katerimi je do njega prišlo?

               2.

               Ali se ustrezno dokazano uničenje sredstev izključno s ciljem, da se ustvarijo nova, modernejša sredstva z enakim namenom, šteje za spremembo dejavnikov, uporabljenih za določitev zneska davka, ki se odbije, v smislu člena 185(1) Direktive 2006/112?

               3.

               Ali je treba člen 185(2) Direktive 2006/112 razlagati tako, da lahko države članice določijo izvedbo popravkov ob uničenju premoženja, če to premoženje ob pridobitvi ni bilo v celoti plačano ali je bilo plačano le delno?

               4.

               Ali je treba člen 185(1) in (2) Direktive 2006/112 razlagati tako, da nasprotuje nacionalni določbi – kot sta člena 79(3) in 80(2), točka 1, ZDDV – ki zahteva izvedbo popravka uveljavljenega odbitka vstopnega davka ob uničenju premoženja, pri pridobitvi katerega je bila v celoti plačana osnovni znesek in obračunani davek, in ki za neizvedbo popravkov odbitka določa drug pogoj, in ne plačilo?

               5.

               Ali je treba člen 185(2) Direktive 2006/112 razlagati tako, da izključuje možnost popravka odbitka vstopnega davka ob rušenju vseh zgradb enega lastnika, ki se izvede izključno z namenom, da se namesto njih zgradijo nove, modernejše zgradbe, ki imajo enak namen kot porušene in so namenjene transakcijam, ki dajejo pravico do odbitka vstopnega davka?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva C-545/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Združeno kraljestvo) 28. oktobra 2016 – Kubota (UK) Limited, EP Barrus Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               16.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 14/28

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Združeno kraljestvo) 28. oktobra 2016 – Kubota (UK) Limited, EP Barrus Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Zadeva C-545/16)
   (2017/C 014/33)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Kubota (UK) Limited, EP Barrus Limited

      Tožena stranka: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je Izvedbena uredba Komisije (EU) 2015/221 (1) o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo neveljavna, ker vozila, določena v Uredbi, uvršča pod oznako KN 8704 21 91 namesto pod oznako KN 8704 10?

               2.

               Še zlasti, ali je Izvedbena uredba Komisije (EU) 2015/221 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo neveljavna, ker: neutemeljeno omejuje področje uporabe tarifne podštevilke 8704-10; upošteva nedopustne dejavnike; je notranje protislovna; ne upošteva ustrezno pojasnjevalnih opomb, tarifnih številk KN in splošnih pravil za razlago in/ali ne upošteva ustreznih zahtev, ki jih določa sodna praksa Sodišča Evropske unije v zvezi s tarifno podštevilko KN 8704 10?

      (1)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2015/221 z dne 10. februarja 2015 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo (UL L 37, str. 1).


title: Zadeva T-65/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 27. junija 2007 – Nuova Gela Sviluppo proti Komisiji (ESRR – Ukinitev finančne pomoči Skupnosti – Ničnostna tožba – Odškodninska tožba – Arbitražna klavzula)

text:
               4.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/31

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 27. junija 2007 – Nuova Gela Sviluppo proti Komisiji
   (Zadeva T-65/04) (1)

   (ESRR - Ukinitev finančne pomoči Skupnosti - Ničnostna tožba - Odškodninska tožba - Arbitražna klavzula)
   (2007/C 183/61)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Nuova Gela Sviluppo Soc. Cons. pa, prej Gela Sviluppo Soc. Cons. pa (Gela, Italija) (zastopnik: P. Menchetti, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: L. Flynn in M. Velardo, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferro, odvetnik)
   Predmet
   Primarno, razglasitev ničnosti odločbe iz dopisa Komisije z dne 16. decembra 2003 o ustavitvi izplačil pomoči ESRR 98.05.26.001, razglasitev ničnosti odločb Komisije o zmanjšanju pomoči, prenehanju obveznosti izplačila pomoči in izterjavi izplačanega zneska pomoči, ter razglasitev ničnosti točke 6.2 odločbe Komisije SEC (1999) 1316 z dne 9. septembra 1999 o smernicah za finančno poročilo o operacionalnih ukrepih strukturnih skladov (1994-1999) in podredno, povračilo škode, ki je nastala tožeči stranki ter izpolnitev pogodbe, sklenjene med tožečo stranko in Komisijo dne 13. septembra 1999.
   Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.


title: Zadeva T-312/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 17. junija 2008 – FMC Chemical proti EFSA ( Ničnostna tožba – Tožba zaradi ugotovitve odgovornosti – Direktiva 91/414/EGS – Fitofarmacevtski proizvodi – Mnenja Evropske agencije za varno hrano – Akt, ki ga ni mogoče izpodbijati s tožbo – Pripravljalni akt – Nedopustnost )

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/53

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 17. junija 2008 – FMC Chemical proti EFSA
   (Zadeva T-312/06) (1)

   („Ničnostna tožba - Tožba zaradi ugotovitve odgovornosti - Direktiva 91/414/EGS - Fitofarmacevtski proizvodi - Mnenja Evropske agencije za varno hrano - Akt, ki ga ni mogoče izpodbijati s tožbo - Pripravljalni akt - Nedopustnost“)
   (2008/C 209/95)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: FMC Chemical SPRL (Bruselj, Belgija) (zastopnika: C. Mereu in K. Van Maldegem, odvetnika)
   Tožena stranka: Evropska agencija za varno hrano (EFSA) (zastopniki: sprva A. Cuvillier in D. Detken, nato A. Cuvillier in S. Gabbi, zastopniki)

      Intervenient v podporo tožeči stranki: European Crop Protection Association (ECPA) (Bruselj, Belgija) (zastopnika: D. Waelbroeck in N. Rampal, odvetnika)

      Intervenient v podporo toženi stranki: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: B. Doherty, zastopnik)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti mnenja EFSA z dne 28. julija 2006 o oceni aktivne snovi karbosulfana na podlagi Direktive Sveta 91/414/EGS z dne 15. julija 1991 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet (UL L 230, str. 1) in odškodninski zahtevek za nastalo škodo.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               FMC Chemical SPRL, Evropska agencija za varno hrano (EFSA), European Crop Protection Association (ECPA) in Komisija nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 326, 30.12.2006.


title: Zadeva C-324/08: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. oktobra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Makro Zelfbedieningsgroothandel C.V., Metro Cash & Carry B.V., Remo Zaandam B.V. proti Diesel S.P.A. (Direktiva 89/104/EGS — Pravo znamk — Izčrpanje pravic imetnika znamke — Proizvodi, ki jih je tretja oseba dala na trg v Evropskem gospodarskem prostoru — Implicitno soglasje — Pogoji)

text:
               5.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/14

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. oktobra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Makro Zelfbedieningsgroothandel C.V., Metro Cash & Carry B.V., Remo Zaandam B.V. proti Diesel S.P.A.
   (Zadeva C-324/08) (1)

   (Direktiva 89/104/EGS - Pravo znamk - Izčrpanje pravic imetnika znamke - Proizvodi, ki jih je tretja oseba dala na trg v Evropskem gospodarskem prostoru - Implicitno soglasje - Pogoji)
   2009/C 297/15
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Makro Zelfbedieningsgroothandel C.V., Metro Cash & Carry B.V., Remo Zaandam B.V.

      Tožena stranka: Diesel S.P.A

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hoge Raad der Nederlanden Den Haag – Razlaga člena 7(1) Prve direktive Sveta 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL L 40, str. 1) – Izčrpanje pravice iz znamke – Proizvodi, ki so bili dani na trg Skupnosti ali EGP s strani imetnika znamke ali z njegovim soglasjem – Implicitno soglasje – Pogoji

      Izrek

   Člen 7(1) Prve direktive Sveta 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami, kakor je bila spremenjena s Sporazumom o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992, je treba razlagati tako, da je soglasje imetnika znamke, da tretja oseba, ki ni v nobeni ekonomski zvezi z njim, daje na trg v Evropskem gospodarskem prostoru s to znamko označene proizvode, lahko implicitno, če je to soglasje razvidno iz dejstev in okoliščin pred, ob ali po dajanju na trg znotraj tega območja, ki bi po presoji nacionalnega sodišča na nedvoumen način izkazovale voljo navedenega imetnika, da se odpoveduje svoji izključni pravici.

      (1)  UL C 272, 25.10.2008.


title: Zadeva C-248/08: Tožba, vložena 9. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/29

         Tožba, vložena 9. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-248/08)
   (2008/C 209/44)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: Eleni Tserepa – Lacombe in A. Markoulli)

      Tožena stranka: Helenska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Helenska republika ni izpolnila obveznosti iz členov 4(2)(a) in (c), 5(2)(c), 6(2)(b), 10, 11, 12, 13, 14, 15, 17, 18 in 26 Uredbe (ES) št. 1774/2002 o določitvi zdravstvenih pravil za živalske stranske proizvode, ki niso namenjeni prehrani ljudi;

               —

               Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija s tožbo predlaga, naj Sodišče ugotovi, da Helenska republika ni izpolnila obveznosti iz členov 4(2)(a) in (c), 5(2)(c), 6(2)(b), 10, 11, 12, 13, 14, 15, 17, 18 in 26 Uredbe (ES) št. 1774/2002 (1) o določitvi zdravstvenih pravil za živalske stranske proizvode, ki niso namenjeni prehrani ljudi (v nadaljevanju: Uredba ŽSP). Ta tožba se nanaša na dva postopka zaradi kršitve (kršitvi 2001/5217 in 2006/2221) v zvezi s kršitvami obveznosti Helenske republike, ki izhajajo iz navedenih členov iste uredbe.
   Uredba določa, da je treba živalske odpadke, potem ko se zberejo, razvozijo in označijo, brez nepotrebnega odlašanja odstraniti, pred tem pa jih je treba predelati na način, ki ga določa Uredba glede na kategorijo, v katero spadajo (členi 4(2)(c), 5(2)(c), 6(2)(b). Prav tako so določeni postopki v zvezi z odstranitvijo posebnih nevarnih snovi s sežigom (člen 4(2)(a). Poleg tega Uredba ŽSP določa pogoje za odobritev obratov za predelavo odpadkov, vmesnih obratov, skladiščnih obratov, sežigalnic in sosežigalnic, obratov kategorije 1 in kategorije 2, oleokemijskih obratov kategorije 2 in kategorije 3, obratov za pridobivanje bioplinov in obratov za kompostiranje (členi od 10 do 15). Poleg tega Uredba ŽSP določa pogoje za odobritev predelovalnih obratov kategorije 3 in obratov za proizvodnjo hrane za hišne živali ter tehničnih obratov (člena 17 in 18) s strani pristojnih organov. Prav tako morajo pristojni organi v rednih razdobjih opravljati inšpekcijske preglede in nadzor v obratih za ugotovitev spoštovanja teh določb na podlagi različnih določenih meril in sprejeti potrebne ukrepe v primeru nespoštovanja teh določb.
   Komisija ob sklicevanju na številna poročila Urada za prehrano in veterino Komisije (FVO), poudarja, da ob izteku rokov, določenih v obrazloženem mnenju in v dodatnem obrazloženem mnenju ter celo kasneje, Helenska republika ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za prenehanje kršitev, ki so ji očitane, da bi se uskladila z obveznostmi iz zgoraj navedenih členov Uredbe ŽSP.
   Od leta 2004 je bil FVO večkrat v Grčiji, da bi ugotovil pomanjkljivosti pri izvajanju Uredbe ŽSP. Kljub nekaterim napredkom, uresničenim na podlagi predlogov, ki jih je FVO na podlagi svojih ugotovitev naslovil na grške organe, in kljub sprejetju posebne zakonodaje, ki se nanaša na izvedbo upravnih ukrepov, potrebnih za izvedbo Uredbe ŽSP, zlasti glede odobritve obratov za predelavo odpadkov, so inšpektorji FVO na kraju samem do aprila 2007 (datum zadnjegaobiska) večkrat ugotovili, da grški organi niso sprejeli ustreznih ukrepov za uskladitev z obveznostmi iz zgoraj navedenih členov Uredbe ŽSP.
   Prav tako je poudarjeno, da je neobstoječe ali nezadostno izvajanje zgoraj navedenih določb znatno povezano z neučinkovitim usklajevanjem pristojnih organov na ravni prefektur. Poleg tega, kot izhaja iz odgovorov grških organov na ugotovitve FVO, raven uradnih nadzorov pristojnih organov in naložitev sankcij, ki jih določa nacionalna zakonodaja ne zagotavljata učinkovite izvedbe Uredbe ŽSP.

      (1)  UL L 273, 10.10.2002, p. 1 .


title: Zadeva C-201/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Hof van Beroep te Antwerpen (Belgija) z dne 27. aprila 2004 v zadevi Belgische Staat - Ministerie van Financiën proti N.V. Molenbergnatie

text:
               10.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/5

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Hof van Beroep te Antwerpen (Belgija) z dne 27. aprila 2004 v zadevi Belgische Staat - Ministerie van Financiën proti N.V. Molenbergnatie
   (Zadeva C-201/04)
   (2004/C 179/10)
   Hof van Beroep te Antwerpen je s sodbo z dne 27. aprila 2004 v zadevi Belgische Staat - Ministerie van Financiën proti N.V. Molenbergnatie, ki jo je sodno tajništvo prejelo dne 5. maja 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Hof van Beroep te Antwerpen predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali se členi 217 do 232 carinskega zakonika Skupnosti (Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 (1) z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti), in sicer določbe Poglavja 3 („Izterjava zneska carinskega dolga“) Naslova VII („Carinski dolg“), ki je sestavljeno iz Oddelka 1 („Vknjižba in obvestitev dolžnika o znesku dajatev“ – členi 217 do 221) in Oddelka 2 („Roki in postopki plačila zneska dajatev“ – členi 222 do 232) uporabljajo za izterjavo carinskega dolga, ki je nastal pred 1. januarjem 1994, čeprav se je postopek izterjave uvedel oz. začel šele po 1. januarju 1994?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je treba sporočilo iz člena 221 carinskega zakonika Skupnosti, posredovati po vknjižbi zneska dajatve, drugače rečeno, ali mora biti sporočilo iz člena 221 carinskega zakonika Skupnosti posredovano pred vknjižbo zneska dajatve?

               3.

               Ali ima prepozno sporočilo dolžniku o znesku dajatev, se pravi sporočilo posredovano po poteku roka treh let iz člena 221(3) carinskega zakonika Skupnosti v prvotni različici (ki je veljala do zamenjave [ki je začela veljati dne 19. decembra 2000] s členom 1, tč. 17 Uredbe št. 2700/2000 (ES) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2000), za posledico nezmožnost postopka izterjave zadevnega carinskega dolga oz. odpis zadevnega carinskega dolga oz. kakšno drugo pravno posledico, čeprav bi carinski organi lahko znotraj tega roka treh let pravilno ugotovili natančen zakonsko dolgovan znesek dajatev?

               4.

               Ali morajo države članice določiti način, kako naj se dolžniku posreduje sporočilo zneska dajatev, ki ga predpisuje člen 221 carinskega zakonika Skupnosti?
               Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen, ali se lahko država članica, ki ni določila načina, kako naj se dolžniku posreduje sporočilo zneska dajatev, ki ga predpisuje člen 221 carinskega zakonika Skupnosti sklicuje na to, da vsaka listina, v kateri je naveden znesek dajatve, ki je posredovana dolžniku (po opravljeni vknjižbi) ustreza sporočilu zneska dajatev dolžniku v smislu člena 221 carinskega zakonika Skupnosti, čeprav se ta listina pri tem ne sklicuje na člen 221 carinskega zakonika Skupnosti, niti ne določa, da gre za sporočilo zneska dajatve dolžniku.

      (1)  UL L 302, str. 1.


title: Zadeva C-313/11: Tožba, vložena 21. junija 2011 – Evropska komisija proti Republiki Poljski

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/23

         Tožba, vložena 21. junija 2011 – Evropska komisija proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-313/11)
   2011/C 252/44
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Bianchi in A. Szmytkowska, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Poljska

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Republika Poljska s tem, da je prepovedala proizvodnjo, dajanje na trg in uporabo gensko spremenjene krme in gensko spremenjenih organizmov, namenjenih za uporabo v krmi, za krmljenje živali na Poljskem, ni izpolnila obveznosti iz členov 16(5), 19, 20 in 34 Uredbe (ES) št. 1829/2003 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 22. septembra 2003 o gensko spremenjenih živilih in krmi;

               —

               Republiki Poljski naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija Republiki Poljski očita, da zato, ker je sprejela nacionalni zakon o krmi, ki prepoveduje proizvodnjo, dajanje na trg in uporabo gensko spremenjene krme in gensko spremenjenih organizmov, namenjenih za uporabo v krmi, za krmljenje živali na Poljskem, ni izpolnila obveznosti iz Uredbe (ES) št. 1829/2003. Poljska v skladu z navedeno uredbo, s katero je bilo povsem usklajeno področje odobritev za krmo iz GSO na ravni Unije, ne more sprejeti zakonskih predpisov, ki prepovedujejo dajanje na trg, uporabo in proizvodnjo proizvodov, ki so predmet navedenih odobritev, na njenem ozemlju. Natančneje je Poljska kršila:

               —

               člen 16(5) Uredbe št. 1829/2003, ki določa, da se odobritev za dajanje na trg, uporabo ali predelavo GSO za uporabo v krmilih, krme, ki vsebuje GSO ali je iz njega sestavljena, ter krme, ki je proizvedena iz takega GSO, izda, zavrne, podaljša, spremeni, začasno prekliče ali prekliče le na podlagi te uredbe in po postopkih, določenih v njej;

               —

               člen 19 Uredbe, ki določa, da je za izdajo odobritve pristojna Evropska komisija;

               —

               člen 20 Uredbe, ki določa, da se za proizvode, ki so bili pred začetkom veljavnosti Uredbe št. 1829/2003 zakonito dani na trg in so bili odobreni v skladu z veljavnimi predpisi, šteje, da so odobreni v skladu s to uredbo;

               —

               člen 34 Uredbe (določba o ukrepih ob nesreči), ki ob upoštevanju popolne usklajenosti zadevnega področja pomeni edino možnost za sprejetje izrednih ukrepov, s katerimi se spremeni ali začasno prekliče že izdana odobritev.

         V zvezi s tem ni pomembno, da je bil začetek veljavnosti sporne prepovedi v nacionalnem pravu odložen, saj že sprejetje spornih predpisov, ki niso v skladu s pravom Unije, s strani zakonodajalca, in njihova objava pomenita neizpolnitev obveznosti, ki za Republiko Poljsko izhajajo iz navedene uredbe.


title: Zadeva T-832/14: Tožba, vložena 30. decembra 2014 – Nutria/Komisija

text:
               9.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 81/23

         Tožba, vložena 30. decembra 2014 – Nutria/Komisija
   (Zadeva T-832/14)
   (2015/C 081/30)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Nutria AE (Agios Konstantinos Locrida, Grčija) (zastopnik: M.-J. Jacquot, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Komisiji naloži, naj ji za povzročeno škodo plača znesek 5 2 04  350 EUR;

               —

               Komisiji naloži, naj ji plača še dodatnih 12  000 EUR za nastale stroške postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka navaja samo en tožbeni razlog v zvezi s kršitvijo člena 19 Uredbe (ES) št. 1234/2007 (1), ker je Komisija zavrnila podaljšanje skrajnega roka, do katerega mora biti izpolnjen grški del evropskega programa razdeljevanja hrane najbolj ogroženim osebam v Skupnosti za leto 2010.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode (Uredba o enotni SUT) (UL L 299, str. 1).


title: Zadeva C-137/12: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 22. oktobra 2013 – Evropska komisija proti Svetu Evropske unije (Ničnostna tožba — Sklep Sveta 2011/853/EU — Evropska konvencija o pravnem varstvu storitev, ki temeljijo na pogojnem dostopu ali vključujejo pogojni dostop — Direktiva 98/84/ES — Pravna podlaga — Člen 207 PDEU — Skupna trgovinska politika — Člen 114 PDEU — Notranji trg)

text:
               14.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 367/8

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 22. oktobra 2013 – Evropska komisija proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-137/12) (1)

   (Ničnostna tožba - Sklep Sveta 2011/853/EU - Evropska konvencija o pravnem varstvu storitev, ki temeljijo na pogojnem dostopu ali vključujejo pogojni dostop - Direktiva 98/84/ES - Pravna podlaga - Člen 207 PDEU - Skupna trgovinska politika - Člen 114 PDEU - Notranji trg)
   2013/C 367/13
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: E. Cujo, I. Rogalski, R. Vidal Puig in D. Stefanov, agenti)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: R. Liudvinaviciute-Cordeiro, J.-P. Hix in H. Legal, agenti)

      Intervenientka v podporo tožeči stranki: Evropski parlament (zastopnika: D. Warin in J. Rodrigues, agenta)

      Intervenientke v podporo toženi stranki: Francoska republika (zastopniki: G. de Bergues, D. Colas in N. Rouam, agenti); Kraljevina Nizozemska (zastopniki: C. Wissels, M. Bulterman in M. de Ree, agenti); Republika Poljska (zastopnika: M. Szpunar in B. Majczyna, agenta); Kraljevina Švedska (zastopnika: A. Falk in C. Stege, agenta); Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: A. Robinson, agent, skupaj z G. Facenno, barristerjem)

      Predmet

   Ničnostna tožba – Sklep Sveta z dne 29. novembra 2011 o podpisu Evropske konvencije o pravnem varstvu storitev, ki temeljijo na pogojnem dostopu ali vključujejo pogojni dostop, v imenu Unije (2011/853/EU) (UL L 336, str. 1.) – Izbira pravne podlage – Nadomestitev pravne podlage, ki je predlagana na področju skupne trgovinske politike, z drugo pravno podlago, ki se nanaša na uvedbo in delovanje notranjega trga – Cilj promocije storitev, ki temeljijo na pogojnem dostopu, med Unijo in drugimi evropskimi državami – Kršitev izključne zunanje pristojnosti Unije

      Izrek

               1.

               Sklep Sveta z dne 29. novembra 2011 o podpisu Evropske konvencije o pravnem varstvu storitev, ki temeljijo na pogojnem dostopu ali vključujejo pogojni dostop, v imenu Unije (2011/853/EU) se razglasi za ničen.

               2.

               Učinki Sklepa 2011/853 se obdržijo v veljavi do začetka veljavnosti – v razumnem roku, ki ne sme presegati šestih mesecev – novega sklepa, ki bo temeljil na primerni pravni podlagi.

               3.

               Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

               4.

               Francoska republika, Kraljevina Nizozemska, Republika Poljska, Kraljevina Švedska in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 151, 26.5.2012.


title: Zadeva T-614/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. junija 2016 – Fútbol Club Barcelona/EUIPO – Kule (KULE) (Blagovna znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne blagovne znamke Evropske unije KULE — Prejšnja nacionalna in besedna znana znamka CULE — Relativni razlogi za zavrnitev — Neobstoj resne uporabe prejšnjih znamk — Člen 42(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 — Člen 8(5) Uredbe št. 207/2009)

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/40

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. junija 2016 – Fútbol Club Barcelona/EUIPO – Kule (KULE)
   (Zadeva T-614/14) (1)

   ((Blagovna znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne blagovne znamke Evropske unije KULE - Prejšnja nacionalna in besedna znana znamka CULE - Relativni razlogi za zavrnitev - Neobstoj resne uporabe prejšnjih znamk - Člen 42(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 - Člen 8(5) Uredbe št. 207/2009))
   (2016/C 270/44)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Fútbol Club Barcelona (Barcelona, Španija) (zastopnik: J. Carbonell Callicó, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: K. Zajfert in A. Folliard-Monguiral, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Kule LLC (New York, New York, Združene države) (zastopnik: F. Rodgers, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. junija 2014 (zadeva R 2375/2013-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Fútbol Club Barcelona in Kule.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Fútbol Club Barcelona nosi stroške.

      (1)  UL C 351, 6.10.2014.


title: Zadeva T-153/09: Tožba, vložena 8. aprila 2009 — ISDIN proti UUNT — Pfizer (ISDIN)

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/54

         Tožba, vložena 8. aprila 2009 — ISDIN proti UUNT — Pfizer (ISDIN)
   (Zadeva T-153/09)
   2009/C 141/110
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: ISDIN, SA (Barcelona, Španija) (zastopnik: M. Esteve Sanz, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Pfizer Ltd (Sandwich, Združeno kraljestvo)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 22. januarja 2009 v zadevi R 390/2008-1 naj se razveljavi;

               —

               podredno, odločba prvega odbora Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 22. januarja 2009 v zadevi 390/2008-1 naj se razveljavi v delu, v katerem se je registrirano znamko Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti, razglasilo za nično za določene proizvode iz razreda 5; in

               —

               tožeči stranki, in če je potrebno drugi stranki pred odborom za pritožbe, naj se naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški, nastalimi pred odborom za pritožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka „ISDIN“ za proizvode iz razredov 3 in 5

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Odločba oddelka za izbris: delna razglasitev ničnosti zadevne znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 73 Uredbe Sveta 40/94 (1) (ki je v Uredbi Sveta 207/2009 postal člen 75) in pravila 50(2)(h) Uredbe Komisije št. 2868/95 (2), ker odbor za pritožbe glede verjetnosti zmede med zadevnima znamkama ni upošteval obveznosti obrazložitve; kršitev člena 51(1)(a) (ki je v Uredbi Sveta 207/2009 postal člen 52(1)(a)) v povezavi s členom 8(1)(b) (ki je v Uredbi Sveta 207/2009 postal člen 8(1)(b)) in členom 74 Uredbe Sveta 40/94 (ki je v Uredbi Sveta 207/2009 postal člen 76), ker je odbor za pritožbe zavrnil upoštevanje omejitve, ki jo je tožeča stranka navedla v svoji vlogi o razlogih za pritožbo, in tako na splošno štel, da so sporni proizvodi enaki; podredno, kršitev člena 51(1)(a) v povezavi s členom 8(1)(b) Uredbe Sveta 40/94 v delu, v katerem se izpodbijana odločba nanaša na določene proizvode iz razreda 5; kršitev člena 51(1)(a) v povezavi s členom 8(1)(b) Uredbe Sveta 40/94 v delu, v katerem je odbor za pritožbe za vse proizvode, ki jih je sprva pokrivala izpodbijana znamka, potrdil odločbo oddelka za izbris.

      (1)  Nadomestila jo je Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti, UL L 78, str. 1.

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (UL L 303, str. 1).


title: Zadeva C-91/05: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 20. maja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Svetu Evropske unije (Ničnostna tožba – Člen 47 EU – Skupna zunanja in varnostna politika – Sklep 2004/833/SZVP – Izvajanje Skupnega ukrepa 2002/589/SZVP – Boj proti širjenju lahkega orožja in orožja malega kalibra – Pristojnost Skupnosti – Politika razvojnega sodelovanja)

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 20. maja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-91/05) (1)

   (Ničnostna tožba - Člen 47 EU - Skupna zunanja in varnostna politika - Sklep 2004/833/SZVP - Izvajanje Skupnega ukrepa 2002/589/SZVP - Boj proti širjenju lahkega orožja in orožja malega kalibra - Pristojnost Skupnosti - Politika razvojnega sodelovanja)
   (2008/C 171/03)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: P.J. Kuijper, J. Enegren in M. Petite, zastopniki)

      Intervenient v podporo tožeče stranke: Evropski parlament (zastopniki: R. Passos, K. Lindahl in D. Gauci, zastopniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: J.-C. Piris, R. Gosalbo Bono, S. Marquardt in E. Finnegan, zastopniki)

      Intervenienti v podporo tožene stranke: Kraljevina Danska (zastopniki: A. Jacobsen, C. Thorning in L. Lander Madsen, zastopniki), Kraljevina Španija (zastopnica: N. Díaz Abad, zastopnica), Francoska republika (zastopniki: G. de Bergues, E. Belliard in C. Jurgensen, zastopniki), Kraljevina Nizozemska (zastopniki: M. de Grave, C. Wissels in H. G. Sevenster, zastopniki), Kraljevina Švedska (zastopnica: A. Falk, zastopnica), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: R. Caudwell in E. Jenkinson, zastopnici, in A. Dashwood, barrister)
   Predmet
   Razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2004/833/SZVP z dne 2. decembra 2004 o izvajanju Skupnega ukrepa 2002/589/SZVP z namenom prispevanja Evropske unije ECOWAS-u v okviru moratorija na lahko orožje in orožje malega kalibra (UL L 359, str. 65) in ugotovitev nezakonitosti Skupnega ukrepa Sveta 2002/589/SZVP z dne 12. julija 2002 o prispevku Evropske unije k boju proti destabilizirajočemu kopičenju in razširjanju orožja malega kalibra in lahkega strelnega orožja in o razveljavitvi Skupnega ukrepa 1999/34/SZVP (UL L 191, str. 1).
   Izrek

               1)

               Sklep Sveta 2004/833/SZVP z dne 2. decembra 2004 o izvajanju Skupnega ukrepa 2002/589/SZVP z namenom prispevanja Evropske unije ECOWAS-u v okviru moratorija na lahko orožje in orožje malega kalibra se razglasi za ničnega.

               2)

               Komisija Evropskih skupnosti in Svet Evropske unije nosita svoje stroške.

               3)

               Kraljevina Danska, Kraljevina Španija, Francoska republika, Kraljevina Nizozemska, Kraljevina Švedska in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska ter Evropski parlament nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 82, 14.4.2007.


title: Zadeva C-206/06: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. julija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Groningen – Nizozemska) – Essent Netwerk Noord BV, Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV, Aluminium Delfzijl BV proti Aluminium Delfzijl BV, Staat der Nederlanden, Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV, Saranne BV (Notranji trg električne energije – Nacionalna ureditev, ki omogoča obračunavanje doplačila na ceno prenosa električne energije v korist z zakonom določene družbe, zavezane za plačilo nasedlih stroškov – Dajatve, ki imajo enak učinek kot carina – Diskriminatorni notranji davki – Državne pomoči)

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/4

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. julija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Groningen – Nizozemska) – Essent Netwerk Noord BV, Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV, Aluminium Delfzijl BV proti Aluminium Delfzijl BV, Staat der Nederlanden, Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV, Saranne BV
   (Zadeva C-206/06) (1)

   (Notranji trg električne energije - Nacionalna ureditev, ki omogoča obračunavanje doplačila na ceno prenosa električne energije v korist z zakonom določene družbe, zavezane za plačilo nasedlih stroškov - Dajatve, ki imajo enak učinek kot carina - Diskriminatorni notranji davki - Državne pomoči)
   (2008/C 223/06)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Rechtbank Groningen
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Essent Netwerk Noord BV, Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV, Aluminium Delfzijl BV

      Tožene stranke: Aluminium Delfzijl BV, Staat der Nederlanden, Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV, Saranne BV
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Rechtbank Groningen – Razlaga členov 25 ES, 87(1) ES in 90 ES – Nacionalna zakonodaja o uvedbi zvišanja cen električne energije, ki ga morajo potrošniki s stalnim prebivališčem oziroma sedežem na Nizozemskem v prehodnem obdobju plačati upravljavcu omrežja – Obveznost slednjega, da znesek doplačila prenese na družbo nacionalnih proizvajalcev električne energije, ki jo določi zakonodajalec, kot nadomestilo za določen znesek, ki pomeni znesek prevzetih obveznosti in naložb, ki jih je ta družba izvedla pred liberalizacijo trga – Presežek, ki ga ta družba prenese na pristojnega ministra.
   Izrek

               1)

               Člen 25 ES je treba razlagati tako, da nasprotuje zakonskemu ukrepu, na podlagi katerega morajo domači odjemalci električne energije svojemu upravljavcu omrežja plačati doplačilo za količine električne energije, proizvedene v državi članici in uvožene, ki so bile prenesene v korist teh odjemalcev, kadar mora navedeni upravljavec ta doplačilo prenesti na družbo, ki jo je za ta namen določil zakonodajalec, in je bila ta družba, ki je štirim podjetjem za proizvodnjo električne energije skupna hčerinska družba, prej upravljavka stroškov celotne proizvedene in uvožene električne energije, in kadar mora biti to doplačilo v celoti namenjeno za plačilo s trgom nezdružljivih stroškov, ki jih je osebno dolžna plačati ta družba, kar povzroči, da se zneski, ki jih ta družba obračuna, v celoti pobotajo z bremenom, ki ga nosi domača prenesena električna energija.
               Enako velja takrat, ko morajo te stroške kriti nacionalna podjetja za proizvodnjo električne energije in ko je zaradi obstoječih pogodb lahko z zakonom določena družba – s plačilom nabavne cene električne energije, proizvedene v državi članici, s plačilom dividend več nacionalnim podjetjem za proizvodnjo električne energije, katerih hčerinska družba je z zakonom določena družba, ali na kakršen koli drugačen način – korist, ki jo pomeni doplačilo, v celoti prenesla na nacionalna podjetja za proizvodnjo električne energije.
               Člen 90 ES je treba razlagati tako, da nasprotuje istemu zakonskemu ukrepu v okoliščinah, v katerih je prihodek od dajatve, obračunane na preneseno električno energijo, le delno namenjen plačilu s trgom nezdružljivih stroškov, to je takrat, ko se z zneskom, ki ga obračuna z zakonom določena družba, pobota samo del bremena, ki ga nosi prenesena domača električna energija.

               2)

               Člen 87 ES je treba razlagati tako, da so zneski, ki so bili plačani z zakonom določeni družbi na podlagi člena 9 prehodnega zakona o sektorju proizvodnje električne energije z dne 21. decembra 2000 (Overgangswet Elektriciteitsproductiesector), državna pomoč v smislu te določbe Pogodbe, ker pomenijo gospodarsko korist in ne nadomestilo v zameno za storitve, ki jih je opravila z zakonom določena družba za izvedbo obveznosti javnih služb.

      (1)  UL C 178, 29.7.2006.


title: Zadeva C-261/13 P: Pritožba, ki jo je Peter Schönberger vložil 8. maja 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 7. marca 2013 v zadevi Peter Schönberger proti Evropskemu parlamentu (T-186/11)

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/27

         Pritožba, ki jo je Peter Schönberger vložil 8. maja 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 7. marca 2013 v zadevi Peter Schönberger proti Evropskemu parlamentu (T-186/11)
   (Zadeva C-261/13 P)
   2013/C 207/44
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnik: Peter Schönberger (zastopnik: O. Mader, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropski parlament

      Predlogi

   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 7. marca 2013 v zadevi T-186/11;

               —

               ugodi predlogu tožeče stranke na prvi stopnji ter za nično razglasi odločbo tožene stranke, ki je bila tožeči stranki sporočena z dopisom z dne 25. januarja 2011 in s katero je bilo končano obravnavanje njene peticije št. 1188/2010, ne da bi odbor za peticije obravnaval vsebino peticije;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Splošno sodišče je v predstavitvi dejanskega stanja prikrilo, da je predsedujoči odbora za peticije tožeči stranki brez nadaljnje obrazložitve sporočil, da je njena peticija sicer dopustna, vendar da odbor za peticije njene vsebine ne more obravnavati. V nadaljevanju je Splošno sodišče ob izkrivljanju dejanskega stanja predpostavljalo, da je bila peticija obravnavana.
   Splošno sodišče ni upoštevalo obsega varstva pravice do peticije, ker naj bi ob napačni uporabi prava domnevalo, da je ta obseg varstva omejen le na preizkus dopustnosti peticije. Obseg varstva pa naj bi zajemal tudi pravico do vsebinske obravnave peticije in do odločitve v zadevi, kadar je peticija dopustna (pravica do obravnavanja).
   Splošno sodišče se je prepustilo logičnemu protislovju, da neobravnavanje dopustne peticije s strani Parlamenta, drugače kot neobravnavanje nedopustne peticije, nima pravnih učinkov.
   Splošno sodišče je nasprotovalo lastni sodni praksi v zadevi T-308/07 (Tegebauer) (1). V tej sodbi je razsodilo, da je pravici do peticije mogoče škodovati, če vsebina peticije ni bila obravnavana.
   Splošno sodišče je spregledalo kršitev prava, vsebovano v pomanjkljivi obrazložitvi odločbe Parlamenta. Namesto tega je pomanjkljivo obrazložitev neobravnavanja peticije nadomestilo z lastno obrazložitvijo.
   Splošno sodišče je opustilo presojo dejstva, da je bila pritožniku odvzeta možnost pred odborom za peticije brez izkrivljanja podati navedbe glede svojega predloga.

      (1)  Sodba Sodišča z dne 14. septembra 2011 (še neobjavljena v ZOdl).


title: Zadeva T-4/05: Tožba Guida Stracka proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne4. januarja 2005

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 57/39

         Tožba Guida Stracka proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 4. januarja 2005
   (Zadeva T-4/05)
   (2005/C 57/65)
   Jezik postopka: nemščina
   Guido Strack, stanujoč v Wasserlieschu (Nemčija), ki ga zastopa R. Schmitt, Rechtsanwalt, je dne 4. januarja 2005 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razglasi za ničen sklep z dne 5.2.2004 o ustavitvi preiskave OLAF OF/2002/0356 in Final Case Report (številka spisa: NT/sr D(2003)-AC-19723-01687 05.02.2004), na katerem le-ta temelji;

               —

               naloži toženi stranki, da ponovno uvede preiskavo in izda nov Final Case Report, ter plačilo vseh sodnih in drugih stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka, ki je uradnik Komisije, je generalnega direktorja Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) obvestila o tem, da naj bi v zvezi s svojo službo pri Uradu za uradne objave izvedela za dejstva, na podlagi katerih naj bi bilo mogoče sklepati na hude nepravilnosti. Preiskava, ki jo je nato uvedel OLAF, je bila z izpodbijano odločitvijo ustavljena.
   Tožeča stranka najprej navaja, da naj bi bila njena tožba dopustna, ker naj bi imela izpodbijana odločitev tudi zanjo zavezujoče pravne učinke, saj naj bi ji bil z njo odvzet pravni položaj prijavitelja notranjih nepravilnosti (v angleščini: „Whistleblower“).
   V utemeljitev svoje tožbe navaja, daj naj OLAF prijavljenega dejanskega stanja ne bi vsestransko raziskal in da naj bi sprejel samovoljno odločitev.


title: Zadeva C-560/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione Tributaria Provinciale di Parma (Italija) 7. novembra 2011 – Danilo Debiasi proti Agenzia delle Entrate – Ufficio di Parma

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/34

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione Tributaria Provinciale di Parma (Italija) 7. novembra 2011 – Danilo Debiasi proti Agenzia delle Entrate – Ufficio di Parma
      (Zadeva C-560/11)
      (2012/C 25/64)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Commissione Tributaria Provinciale di Parma

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Danilo Debiasi

         Tožena stranka: Agenzia delle Entrate – Ufficio di Parma

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali obstaja neskladje med nacionalno zakonodajo in pravom Skupnosti, natančneje med členom 19(5) in 19a uredbe predsednika republike št. 633/72 na eni strani ter členom 17(2)(a) Direktive 77/388/EGS (1), dokumentom COM(2001) 260 konč. z dne 23. maja 2001 in dokumentom COM(2000) 348 konč. z dne 7. junija 2000 na drugi strani, ter „neenako obravnavanje“ v zvezi s sistemom DDV med različnimi državami članicami Evropske unije, ker za enake zdravstvene storitve veljajo različne stopnje DDV?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 9, zvezek 1, str. 23.


title: Zadeva T-192/04: Tožba Flex Equipos de Descanso, S. A. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu, vložena dne 28. maja 2004

text:
               28.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/23

         Tožba Flex Equipos de Descanso, S. A. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu, vložena dne 28. maja 2004
   (Zadeva T-192/04)
   (2004/C 217/43)
   Jezik postopka: angleščina
   Flex Equipos de Descanso, S. A., s sedežem v Madridu (Španija), ki ga zastopa R. Ocquet, lawyer, je dne 28. maja 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).
   Legget & Platt, Incorporated je bil prav tako stranka v postopku pred Odborom za pritožbe.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega Odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 18. marca 2004 v zadevi R 333/2003-1 in jo spremeni v delu, v katerem le-ta zavrača dokaze stranke, ki je vložila ugovor in v delu, v katerem zavrača ugovor B-386088;

               —

               vrne zadevo Uradu za usklajevanje na notranjem trgu in mu naloži, naj zavrne registracijo znamke Skupnosti št. 1607167 „LURA-FLEX“ za vse blago, za katero se zahteva varstvo;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe:

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Legget & Platt, Inc.

               Zadevna znamka Skupnosti:

               Besedna znamka „LURA-FLEX“ za proizvode iz razredov 6 in 20 (montaža vzmeti za pohištvo, postelje, vzmetnice in sedeže; pohištvo, postelje, posteljnina, vzmetnice,…) (št. 1607167)

               Imetnik izpodbijane znamke ali znaka v postopku ugovora:

               Fabricias Lucia Antonio Betere S. A., zdaj Flex Equipos de Descanso S. A.

               Izpodbijana znamka ali znak:

               Španske registracije za figurativno znamko „FLEX“ za blago v razredih 6 in 20 (materiali za kovinske konstrukcije, kovinski okvirji za postelje; postelje, mešane vzmetnice s kovinskimi vzmetmi,..), kakor tudi ugled teh znakov v zvezi z vsemi vrstami postelj, vzmetnic in vzglavnikov.

               Odločba Oddelka za ugovore:

               Zavrnitev ugovora

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe, ki jo je vložil Flex Equipos de Descanso

               Tožbeni razlogi pred Sodiščem prve stopnje:

               Kršitev členov 18(2) in 22(4) Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95 (1) in toženčeve pravice do zaslišanja v skladu s členom 18, Uredbe, kakor tudi kršitev člena 8 Uredbe Sveta št. 40/94 (2).

      (1)   Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decmbra 1995, za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (UL L 303, 1995, str. 1)

      (2)   Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, str. 1)


title: Zadeva C-607/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione tributaria provinciale di Genova (Italija) 24. decembra 2012 – Dresser proti Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale Ufficio Controlli

text:
               6.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 101/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione tributaria provinciale di Genova (Italija) 24. decembra 2012 – Dresser proti Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale Ufficio Controlli
   (Zadeva C-607/12)
   2013/C 101/15
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Commissione tributaria provinciale di Genova

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Dresser Rand SA

      Tožena stranka: Agenzia delle Entrate - Direzione Provinciale Ufficio Controlli

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je mogoče transakcijo prenosa blaga iz ene države članice na italijansko ozemlje z namenom preizkusa prilagodljivosti tega blaga drugemu blagu, kupljenemu na nacionalnem ozemlju, ne da bi bil opravljen kakršen koli poseg na blagu, ki je vneseno v Italijo, uvrstiti pod izraz „delo, ki se opravi na blagu“ iz člena 17(2)(f) Direktive 2006/112/ES (1), in ali je v zvezi s tem primerno presoditi naravo transakcij, ki potekajo med družbama F.B. ITMI in DR-IT?

               2.

               Ali je treba člen 17(2)(f) Direktive 2006/112/ES razlagati tako, da zakonodaja in praksa držav članic na podlagi te določbe ne moreta določiti, da se pošiljanje ali prevoz blaga obravnavata kot prenos v drugo državo članico le pod pogojem, da se blago vrne v državo članico, iz katere je bilo prvotno odposlano ali odpeljano?.

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva C-17/05: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 3. oktobra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (Civil Division) — Združeno kraljestvo) — B. F. Cadman proti Health & Safety Executive (Socialna politika — Člen 141 ES — Načelo enakega plačila za moške in ženske — Delovna doba kot element določitve plačila — Objektivna utemeljitev — Dokazno breme)

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/10

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 3. oktobra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (Civil Division) — Združeno kraljestvo) — B. F. Cadman proti Health & Safety Executive
   (Zadeva C-17/05) (1)

   (Socialna politika - Člen 141 ES - Načelo enakega plačila za moške in ženske - Delovna doba kot element določitve plačila - Objektivna utemeljitev - Dokazno breme)
   (2006/C 294/17)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   Court of Appeal (Civil Division)
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: B. F. Cadman

      Tožena stranka: Health & Safety Executive

      Intervenient: Equal Opportunities Commission
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Court of Appeal (Civil Division) — Razlaga člena 141 ES — Enako plačilo za moške in ženske — Trajanje zaposlitve kot merilo, ki se ga uporabi pri določanja plačilu in ki povzroči razlike glede na spol delavca.
   Izrek
   Člen 141 ES je treba razlagati tako, da kadar zaradi uporabe merila delovne dobe pri določitvi plačil za enako delo ali za delo enake vrednosti pride do razlik med delavkami in delavci, ki se jih primerja med seboj:

               —

               delodajalcu — ker je na splošno uporaba merila delovne dobe ustrezna za dosego legitimnega cilja, da se nagradijo pridobljene izkušnje, ki delavcu omogočajo boljše izvajanje njegovih nalog — ni treba posebej dokazati, da je uporaba tega merila glede zadevnega delovnega mesta ustrezna za dosego navedenega cilja, razen če delavec predloži dokaze, ki lahko v zvezi s tem vzbudijo resen dvom;

               —

               če je za določitev plačila uporabljen sistem razvrščanja delovnih mest, ki temelji na oceni dela, ki ga je treba opraviti, ni treba dokazati, da je posamezen delavec v upoštevnem obdobju pridobil izkušnje, ki mu omogočajo boljše opravljanje njegovega dela.

      (1)  UL C 69, 19.3.2005.


title: Zadeva T-89/06: Tožba, vložena  15. marca 2006  — Lebard proti Komisiji

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/42

         Tožba, vložena 15. marca 2006 — Lebard proti Komisiji
   (Zadeva T-89/06)
   (2006/C 131/79)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Daniel Lebard (Bruselj, Belgija) (zastopnik: M. de Guillenchmidt, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe, oblikovane z dopisom z dne 16. januarja 2006, naslovljenim na D. Lebarda, s katero je bil v imenu Komisije zavrnjen predlog za preklic Odločbe IV/M.1517;

               —

               posledično, razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je zaključila zadevo glede postopka koncentracije Rhodia/Albright & Wilson in Hoechst/Rhône-Poulenc, ker sta ta postopka med seboj povezana;

               —

               posledično, naj razsodi, da se tudi Odločba IV/M.1378 iz leta 2004 razglasi za nično;

               —

               naj naloži Komisiji, da D. Lebardu plača znesek enega evra za povzročeno škodo, da na lastne stroške v časopisih, ki jih izbere tožeča stranka, objavi sodbo Sodišča prve stopnje, ki jo obsoja, in plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija je z Odločbo št. IV/M.1517 z dne 13. julija 1999 dovolila postopek koncentracije, s katero bi morala Rhodia SA prevzeti popoln nadzor nad družbo Albright & Wilson, katere predsednik je bila med 28. julijem 1999 in 14. oktobrom 1999 tožeča stranka. Komisija je z Odločbo št. IV/M.1378 z dne 9. avgusta 1999 dovolila tudi koncentracijo med podjetjema Hoechst in Rhône-Poulenc, pri čemer je imel slednji nadzor nad družbo Rhodia v višini 67,35 %. Družba Rhône-Poulenc je prevzela določene obveznosti v zvezi z Rhodio (prenos deležev Rhône-Poulenc v Rhodio, ohranitev neodvisnega vodenja obeh podjetij) in so postale del Odločbe št. IV/M.1378 z namenom, da bi zagotovile, da postopka ne bi povzročila škodljivih učinkov na konkurenco. Tožeča stranka je na Komisijo naslovila več dopisov, s katerimi jo je obvestila o domnevnem nespoštovanju obveznosti, prevzetih v okviru zadeve IV/M.1378, in je zahtevala preklic Odločbe št. IV/M.1517. Komisija ji je odgovorila z dopisom z dne 7. oktobra 2005 z navedbo, da ni nameravala sprejeti nobenega ukrepa na podlagi dejstev, ki ji jih je sporočila tožeča stranka, in da se je odločila zaključiti zadevo. Kabinet predsednika Komisije je v odgovor na dopis tožeče stranke nanjo naslovil dopis z dne 16. januarja 2006, ki je potrdil prejšnje stališče Komisije, predstavljeno v dopisu z dne 7. oktobra 2005, in sicer zavrnitev predloga za preklic odločbe Komisije v zvezi z zadevo IV/M.1517. Ta ničnostna tožba je usmerjena zoper domnevno odločbo, vsebovano v dopisu Komisije z dne 16. januarja 2006.
   V podporo svoji tožbi tožeča stranka navaja več tožbenih razlogov.
   Prvič, v okviru dopustnosti svoje tožbe zatrjuje, da ima kot naslovnica izpodbijanega dopisa, ki ji je povzročil posamično in neposredno škodo, neposredni pravni interes. Trdi tudi, da dopisa z dne 16. januarja 2006, ki je predmet te tožbe, ne bi bilo mogoče šteti, kot da popolnoma potrjuje dopis z dne 7. oktobra 2005, ker se je medtem pojavil nov element, ki bi v smislu sodne prakse Skupnosti lahko bistveno spremenil okoliščine in pogoje sprejetja prejšnjega akta. Tožeča stranka namiguje tudi na dopis ge. Kroes z dne 12. januarja 2006, naslovljen na poslance Evropskega parlamenta na temo zadevnih postopkov koncentracije.
   Drugič, tožeča stranka v podporo svojim vsebinskim predlogom uveljavlja tožbene razloge. S prvim, ki se nanaša na kršitev materialnih in procesnih pravil na področju konkurence, Komisiji očita, da ni opravila ponovnega preizkusa zadeve in da ni uporabila svoje pravice preklicati svojo poznejšo odločbo. Z drugim tožbenim razlogom tožeča stranka uveljavlja zlorabo pooblastil, ker naj Komisija ne bi ohranila strogega nadzora nad predhodnimi koncentracijami, ki so bile dovoljene med njihovim izvajanjem.
   Končno, tožeča stranka uveljavlja tožbeni razlog, ki temelji na pravnem varstvu, ki bi moralo po njenem mnenju pripadati strankam v postopku koncentracije in predvsem vodilnim podjetja, vključenega v postopek koncentracije.


title: Zadeva T-82/15: Tožba, vložena 20. februarja 2015 – InAccess Networks Integrated Systems/Komisija

text:
               11.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/28

         Tožba, vložena 20. februarja 2015 – InAccess Networks Integrated Systems/Komisija
   (Zadeva T-82/15)
   (2015/C 155/34)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: InAccess Networks Integrated Systems – Applications Services for Telecommunication and Related Equipment Commercial and Industrial Co. SA (Amarousio, Grčija) (zastopniki: J. Grayston, Solicitor, P. Gjørtler in G. Pandey, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska Komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               naslednja ravnanja razglasi za nična v delu, v katerem Sodišče ugotovi, da imajo pravne posledice, in v delu, v katerem je njimi zavrnjena upravičenost zahtevkov, ki jih je tožeča stranka vložila na podlagi sporazuma o nepovratnih sredstvih za projekt z referenčno št. 216837 ATRACO, ki je bil sklenjen v okviru Sedmega okvirnega programa Evropske skupnosti za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007-2013), ter v delu, v katerem je z njimi tožeči stranki naložena obveznost za vračilo prejetih sredstev in plačilo pogodbeno dogovorjene odškodnine:

                           —

                           odločitev Komisije v dopisu z dne 11. decembra 2014 z referenčno št. ARES (2014) 4162021;

                           —

                           odločitev Komisije v obvestilu o dolgovanem znesku z dne 23. oktobra 2012 z referenčno št. ARES (2012) 1248814;

                           —

                           odločitev Komisije v dopisu z dne 7. decembra 2012 brez referenčne številke.

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 41(1) in (2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in pravice do izjave
               Tožeča stranka navaja, da je Komisija priznala, da je bila pravica tožeče stranke do izjave v okviru prvotnega revizijskega postopka kršena, in da je na tej podlagi Komisija odločila, da bo ponovno odprla spis.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 41(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in kršitev legitimnih pričakovanj tožeče stranke
               Tožeča stranka navaja, da je odločitev o ponovnem odprtju revizijskega postopka vzbudila legitimno pričakovanje, da bo nova odločitev sprejeta na podlagi dejstev, ki se nanašajo na vsebino revizijskega postopka, ne pa na podlagi postopkovnih pravil, ki bi jih bilo treba v prvotnem revizijskem postopku uporabiti za predložitev dokumentacije.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 41(2)(c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah zaradi nezadostne obrazložitve
               Tožeča stranka navaja, da je v odločbi o ponovni preučitvi Komisija navedla nezadostno obrazložitev, saj vključuje le eno od dveh spornih točk in se v njej le površno sklicuje na nezadostnost predložene dokumentacije.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji
               Nazadnje, tožeča stranka navaja, da, ker ni imela dokumentacije o izidu revizijskega postopka, ki je bil ponovno sprožen, in zato pred sprejetjem spremenjene odločbe ni mogla zagovarjati svojega stališča, je treba glede odločbe Komisije o ponovni preučitvi in posledično glede prvotne odločbe o reviziji šteti, da odražata očitno napako pri presoji in da sta bili sprejeti ob kršitvi pravice tožeče stranke do izjave.


title: Zadeva T-638/15: Tožba, vložena 12. novembra 2015 – Alcohol Countermeasure Systems (International)/UUNT – Lion Laboratories (ALCOLOCK)

text:
               18.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/50

         Tožba, vložena 12. novembra 2015 – Alcohol Countermeasure Systems (International)/UUNT – Lion Laboratories (ALCOLOCK)
   (Zadeva T-638/15)
   (2016/C 016/60)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. (Toronto, Kanada) (zastopnika: E. Baud, P. Marchiset, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Lion Laboratories Ltd (Barry, Združeno kraljestvo)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „ALCOLOCK“ – Znamka Skupnosti št. 8 443 301

      Postopek pred UUNT: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 11. avgusta 2015 v zadevi R 1323/2014-1

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               za veljavno razglasi znamko skupnosti, katere imetnica je družba Alcohol Countermeasure Systems (International), Inc. in je pod njenim imenom tudi registrirana;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev členov 8(2) in 15(2) Uredbe št. 207/2009, člena 10(2) Direktive št. 2008/95 in člena 19(2) Sporazuma TRIPS, pomanjkanje obrazložitve in napačna razlaga dejstev;

               —

               kršitev člena 57(2) in (3) Uredbe št. 207/2009 in nezadostna obrazložitev;

               —

               kršitev člena 75 Uredbe št. 207/2009 in člena 296 PDEU in kršitev opredelitve resne in dejanske uporabe v skladu z Uredbo št. 207/2009.


title: Zadeva T-161/13: Tožba, vložena 14. marca 2013 – First Islamic Investment Bank proti Svetu

text:
               18.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/24

         Tožba, vložena 14. marca 2013 – First Islamic Investment Bank proti Svetu
   (Zadeva T-161/13)
   2013/C 141/44
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: First Islamic Investment Bank Ltd (Labuan, Malezija) (zastopnika: B. Mettetal in C. Wucher-North, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odstavek I.I.10 Priloge k Sklepu Sveta 2012/829/SZVP z dne 21. decembra 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 356, str. 71) razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               odstavek I.I.10 Priloge k Izvedbeni uredbi Sveta (EU) št. 1264/2012 z dne 21. decembra 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 356, str. 55) razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               toženi stranki naloži, naj poleg svojih stroškov nosi stroške tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: tožeča stranka ne pomaga subjektom, uvrščenim na seznam, pri kršenju določb uredbe EU o Iranu, in vlade Irana finančno ne podpira. Prav tako se prek nje ne usmerjajo plačila, povezana z iransko nafto. Zato vsebinska merila za uvrstitev na seznam na podlagi izpodbijanih prilog k Sklepu 2012/829/SZVP z dne 21. decembra 2012 in k Izvedbeni uredbi Sveta (EU) št. 1264/2012 z dne 21. decembra 2012 v zvezi s tožečo stranko niso izpolnjena in/ali Svet je storil očitno napako pri presoji, ali so to merila izpolnjena. Svet tudi ni opravil pravilnega preizkusa.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Svet krši postopkovne zahteve po ustrezni obrazložitvi v prilogah k Sklepu 2012/829/SZVP in k Izvedbeni uredbi Sveta (EU) št. 1264/2012, pravico do obrambe in pravico do učinkovitega sodnega varstva.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Uvrstitev tožeče stranke na seznam krši načelo sorazmernosti.


title: Zadeva T-207/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. septembra 2011 – El Jirari Bouzekri proti UUNT – Nike International (NC NICKOL) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti NC NICKOL — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti NIKE — Relativni razlogi za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Neobstoj podobnosti med znakoma — Člen 8(5) Uredbe št. 40/94 )

text:
               12.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/18

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. septembra 2011 – El Jirari Bouzekri proti UUNT – Nike International (NC NICKOL)
   (Zadeva T-207/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti NC NICKOL - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti NIKE - Relativni razlogi za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Neobstoj podobnosti med znakoma - Člen 8(5) Uredbe št. 40/94)
   2011/C 331/32
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Mustapha El Jirari Bouzekri (Malaga, Španija) (zastopnik: E. Ragot, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Nike International Ltd (Beaverton, Oregon, Združene države Amerike) (zastopnik: M. de Justo Bailey, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper Odločbo Drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 25. februarja 2009 (zadeva R 554/2008-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Nike International Ltd in Mustapho El Jirari Bouzekrijem.

      Izrek

               1.

               Odločba Drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 25. februarja 2009 (zadeva R 554/2008-2) se razveljavi.

               2.

               UUNT nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Mustapha El Jirari Bouzekri. Nike International Ltd nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 167, 18.7.2009.


title: Zadeva T-543/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. marca 2015 – Three-N-Products/UUNT – Munindra (PRANAYUR) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti PRANAYUR — Prejšnje besedne znamke Skupnosti AYUR in prejšnje figurativne znamke Skupnosti Ayur, Ayur Naturals Herbals in Aanb — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredba (ES) št. 207/2009)

text:
               20.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 127/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 4. marca 2015 – Three-N-Products/UUNT – Munindra (PRANAYUR)
   (Zadeva T-543/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti PRANAYUR - Prejšnje besedne znamke Skupnosti AYUR in prejšnje figurativne znamke Skupnosti Ayur, Ayur Naturals Herbals in Aanb - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredba (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 127/33)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Three-N-Products Private Ltd (New Delhi, Indija) (zastopnik: N. Colombo, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: V. Melgar, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Munindra Holding BV (Lelystad, Nizozemska)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 25. julija 2013 (zadeva R 638/2012 4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Three-N-Products Private Ltd in Munindra Holding BV.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Three-N-Products Private Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 376, 14.12.2013.


title: Združene zadeve od C-488/12 do C-491/12 in C-526/12: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 10. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Debreceni Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – Sándor Nagy (C-488/12) proti Hajdú-Bihar Megyei Kormányhivatal, Lajos Tiborné Böszörményi (C-489/12), Róbert Gálóczhi-Tömösváry (C-490/12), Magdolna Margit Szabadosné Bay (C-491/12) proti Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal in Józsefné Ványai (C-526/12) proti Nagyrábé Község Polgármesteri Hivatal (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Člen 30 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah — Izvajanje prava Unije — Neobstoj — Očitna nepristojnost Sodišča)

text:
               7.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/3

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 10. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Debreceni Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – Sándor Nagy (C-488/12) proti Hajdú-Bihar Megyei Kormányhivatal, Lajos Tiborné Böszörményi (C-489/12), Róbert Gálóczhi-Tömösváry (C-490/12), Magdolna Margit Szabadosné Bay (C-491/12) proti Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal in Józsefné Ványai (C-526/12) proti Nagyrábé Község Polgármesteri Hivatal
   (Združene zadeve od C-488/12 do C-491/12 in C-526/12) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Člen 30 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Izvajanje prava Unije - Neobstoj - Očitna nepristojnost Sodišča))
   2014/C 102/03
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Debreceni Munkaügyi Bíróság

      Stranke

      Tožeče stranke: Nagy Sándor (C-488/12), Lajos Tiborné Böszörményi (C-489/12), Róbert Gálóczhi-Tömösváry (C-490/12), Magdolna Margit Szabadosné Bay (C-491/12) Józsefné Ványai (C-526/12)

      Tožene stranke: Hajdú-Bihar megyei Kormányhivatal (C-488/12), Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal (C-489/12, C-490/12, C-491/12), Nagyrábé Község Polgármesteri Hivatal (C-526/12)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Debreceni Munkaügyi Bíróság – Razlaga člena 30 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Neupravičena odpustitev – Odpustitev brez navedenega razloga – Uradnik organa v javni upravi, ki je bil odpuščen na podlagi določbe iz nacionalne zakonodaje o statusu uradnikov

      Izrek

   Sodišče Evropske unije je očitno nepristojno za odgovor na vprašanja, ki jih je postavilo Debreceni munkaügyi bíróság (Madžarska).

      (1)  UL C 79, 16.3.2013.


title: Zadeva T-605/11: Tožba, vložena 29. novembra 2011 – Novartis proti UUNT – Organic (BIOCERT)

text:
               4.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/31

         Tožba, vložena 29. novembra 2011 – Novartis proti UUNT – Organic (BIOCERT)
   (Zadeva T-605/11)
   2012/C 32/65
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Novartis AG (Basel, Švica) (zastopnik: M. Douglas, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Dr. Organic Ltd (Swansea, Združeno kraljestvo)

      Predloga

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 28. septembra 2011 v zadevi R 1030/2010-4 naj se razveljavi; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „BIOCERT“za proizvode in storitve iz razredov 3, 4, 5, 29, 30, 31, 32, 35 in 44 – prijava znamke Skupnosti št. 7134984

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: registracija št. 136273 avstrijske besedne znamke „BIOCEF“ za proizvode iz razreda 5

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev členov 8(1)(b) in 76(1) Uredbe Sveta št. 207/2009, saj naj bi odbor za pritožbe: (i) napačno razlagal splošna načela, ki so jih določila Evropska sodišča, in naj bi napačno ugotovil, da ni verjetnosti zmede med „BIOCEF“ in „BIOCERT“; in (ii) napačno odločil na podlagi dejstev, ki niso bila posredovana strankama postopka.


title: Zadeva F-6/12: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 5. decembra 2012 – Bourtembourg proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Izselitveni dodatek — Pojem običajnega prebivališča — Središče stalnih ali običajnih interesov — Začasno prebivanje za dokočnanje študija — Kraj izvajanja poklicne dejavnosti — Delovna razmerja za določen čas)

text:
               9.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/32

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 5. decembra 2012 – Bourtembourg proti Komisiji
   (Zadeva F-6/12) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Izselitveni dodatek - Pojem običajnega prebivališča - Središče stalnih ali običajnih interesov - Začasno prebivanje za dokočnanje študija - Kraj izvajanja poklicne dejavnosti - Delovna razmerja za določen čas)
   2013/C 38/61
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Julien Bourtembourg (Bruselj, Belgija) (zastopnik: C. Dony, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnik: D. Martin in V. Joris, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je bila tožeči stranki zavrnjena pravica do izselitvenega dodatka.

      Izrek

               1.

               Odločba Evroske komisije z dne 24. maja 2011, s katero je bila J. Bourtembourgu zavrnjena pravica do izselitvenega dodatka, se razglasi za nično.

               2.

               Evropska Koimisija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil J. Bourtembourg.

      (1)  UL C 184, 23.6.2012 str. 22.