title: Zadeva T-361/11: Tožba, vložena 6. julija 2011 – Hand Held Products proti UUNT – Orange Brand Services (DOLPHIN)

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/53

         Tožba, vložena 6. julija 2011 – Hand Held Products proti UUNT – Orange Brand Services (DOLPHIN)
   (Zadeva T-361/11)
   2011/C 269/117
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Hand Held Products, Inc. (Wilmington, Združene države) (zastopnika: J. Güell Serra in M. Curell Aguilà, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Orange Brand Services Ltd (Bristol, Združeno kraljestvo)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišče predlaga, naj:

               —

               razveljavi del odločbe prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 6. aprila 2011 v zadevi R 1443/2010-1 in zavrne zahtevo za registracijo znamke Skupnosti št. 5046231; in

               —

               naloži plačilo stroškov toženi stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe.

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „DOLPHIN“, med drugim za proizvode iz razreda 9 – Prijava znamke Skupnosti št. 5046231.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka.

      Navajana znamka ali znak: prijava znamke Skupnosti št. 936229 za besedno znamko „DOLPHIN“ za proizvode iz razreda 9.

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru v zvezi z delom spornih proizvodov.

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev dela odločbe oddelka za ugovore.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker odbor za pritožbe ni opravil celostne analize upoštevnih faktorjev, temveč je zgolj zavrnil ugovor z navedbo, da so proizvodi različni, ker je med njimi ugotovil minimalne razlike, in ne da bi ob tem v primerjalni analizi dal ustrezno težo identiteti znakov „DOLPHIN“.


title: Zadeva T-533/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. julija 2014 – DTS Distribuidora de Televisión Digital proti Komisiji (Državne pomoči — Storitve javne radiotelevizije — Shema pomoči, ki jo je določila Španija za RTVE — Sprememba sistema financiranja — Nadomestilo oglaševalskega dobička z novimi dajatvami za televizijske in telekomunikacijske izvajalce — Odločba, s katero je pomoč razglašena za združljivo s skupnim trgom — Davčni ukrep glede načina financiranja pomoči — Obvezna namembnostna vez med dajatvijo in pomočjo — Neposreden učinek prihodka od dajatev na višino pomoči — Sorazmernost)

text:
               1.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 292/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 11. julija 2014 – DTS Distribuidora de Televisión Digital proti Komisiji
   (Zadeva T-533/10) (1)

   ((Državne pomoči - Storitve javne radiotelevizije - Shema pomoči, ki jo je določila Španija za RTVE - Sprememba sistema financiranja - Nadomestilo oglaševalskega dobička z novimi dajatvami za televizijske in telekomunikacijske izvajalce - Odločba, s katero je pomoč razglašena za združljivo s skupnim trgom - Davčni ukrep glede načina financiranja pomoči - Obvezna namembnostna vez med dajatvijo in pomočjo - Neposreden učinek prihodka od dajatev na višino pomoči - Sorazmernost))
   2014/C 292/32
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: DTS Distribuidora de Televisión Digital, SA (Tres Cantos, Španija) (zastopnika: H. Brokelmann in M. Ganino, odventika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Valero Jordana in C. Urraca Caviedes, agenta)

      Intervenientki v podporo tožeče stranke: Telefónica de España, SA (Madrid, Španija) in Telefónica Móviles España, SA (Madrid) (zastopnika: F. González Díaz in F. Salerno, odvetnika)
   Intervenientki v podporo tožene stranke: Kraljevina Španija (zastopniki: sprva J. Rodríguez Cárcamo in M. Muñoz Pérez, nato M. Muñoz Pérez, nato S. Centeno Huerta in N. Díaz Abad, nato N. Díaz Abad in na koncu M. Sampol Pucurull, abogados del Estado)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije 2011/1/EU z dne 20. julija 2010 o državni pomoči C 38/2009 (ex NN 58/2009), ki jo namerava Španija izvajati v korist javnega zavoda španske radiotelevizije (RTVE) (UL 2011, L 1, str. 9).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba DTS Distribuidora de Televisión Digital, SA, nosi svoje stroške, vključno s tistimi, ki se nanašajo na izdajo začasne odredbe, stroške Corporación de Radio y Televisión Española, SA (RTVE), vključno s tistimi, ki se nanašajo na izdajo začasne odredbe, kakor tudi stroške Evropske komisije, vključno s tistimi, ki se nanašajo na izdajo začasne odredbe, razen stroškov, ki so ji nastali z intervencijo družb Telefónica de España, SA, in Telefónica Móviles España, SA.

               3.

               Družbi Telefónica de España in Telefónica Móviles España nosita svoje stroške in solidarno stroške, ki sta jih z intervencijo povzročili Komisiji.

               4.

               Kraljevina Španija nosi svoje stroške, vključno s tistimi, ki se nanašajo na izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 30, 29.1.2011.


title: Zadeva C-537/07: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. julija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social de Madrid — Španija) — Evangelina Gómez-Limón Sánchez-Camacho proti Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS), Alcampo SA (Direktiva 96/34/ES — Okvirni sporazum o starševskem dopustu — Pravice, ki so pridobljene ali pa so v postopku pridobitve na dan, ko se dopust začne — Kontinuiteta prejemanja upravičenosti do socialne varnosti med trajanjem dopusta — Direktiva 79/7/EGS — Načelo enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti — Pridobitev pravic do pokojnine zaradi trajne invalidnosti med starševskim dopustom)

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. julija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social de Madrid — Španija) — Evangelina Gómez-Limón Sánchez-Camacho proti Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS), Alcampo SA
   (Zadeva C-537/07) (1)

   (Direktiva 96/34/ES - Okvirni sporazum o starševskem dopustu - Pravice, ki so pridobljene ali pa so v postopku pridobitve na dan, ko se dopust začne - Kontinuiteta prejemanja upravičenosti do socialne varnosti med trajanjem dopusta - Direktiva 79/7/EGS - Načelo enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti - Pridobitev pravic do pokojnine zaradi trajne invalidnosti med starševskim dopustom)
   2009/C 220/08
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Social de Madrid

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Evangelina Gómez-Limón Sánchez-Camacho

      Tožene stranke: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS), Alcampo SA

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Juzgado de lo Social de Madrid (Španija) — Razlaga klavzule 2(6) in (8) Okvirnega sporazuma o starševskem dopustu, sklenjenega med UNICE, CEEP in ETUC, priloženega k Direktivi Sveta 96/34/ES z dne 3. junija 1996 (UL L 145, str.4), in Direktive Sveta [79/7/EGS] z dne 19. decembra 1978 o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti (UL L 6, str. 24) — Nacionalna zakonodaja, ki določa izračun zneska invalidske pokojnine glede na plačo, prejeto v določenem obdobju pred nastankom dejstva, ki je bil vzrok za pokojnino — Starševski dopust v obliki delne odsotnosti z dela v tem času — Učinki

      Izrek

               1)

               Posamezniki se pred nacionalnimi sodišči lahko sklicujejo na klavzulo 2, točka 6, okvirnega sporazuma o starševskem dopustu, ki je priložen Direktivi Sveta 96/34/ES z dne 3. junija 1996 o okvirnem sporazumu o starševskem dopustu, sklenjenem med UNICE, CEEP in ETUC.

               2)

               Klavzula 2, točki 6 in 8, okvirnega sporazuma o starševskem dopustu ne nasprotuje temu, da se pri izračunu pokojnine zaradi trajne invalidnosti delavca upošteva, da je ta neko obdobje izrabljal starševski dopust v obliki krajšega delovnega časa, v katerem je plačeval prispevke in pridobil pravico do pokojnine sorazmerno glede na prejeto plačo.

               3)

               Klavzula 2, točka 8, okvirnega sporazuma o starševskem dopustu državam članicam ne nalaga drugih obveznosti kot to, da zadeve, povezane s socialno varnostjo v okviru tega sporazuma, obravnavajo in določijo v skladu z nacionalnim zakonom. Zlasti jim ne nalaga obveznosti, da med trajanjem starševskega dopusta delavcem zagotovijo kontinuiteto upravičenosti do socialne varnosti. Posamezniki se pred nacionalnimi sodišči proti javnim organom ne morejo sklicevati na klavzulo 2, točka 8.

               4)

               Načelo enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije med moškimi in ženskami, zlasti pa načelo enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije na področju socialne varnosti v smislu Direktive Sveta 79/7/EGS z dne 19. decembra 1978 o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti ne nasprotuje temu, da delavec med starševskim dopustom v obliki krajšega delovnega časa pridobi pravico do pokojnine zaradi trajne invalidnosti sorazmerno glede na dejanski delovni čas in prejeto plačo, in ne tako, kot če bi nadaljeval delo s polnim delovnim časom.

      (1)  UL C 64, 8.3.2008.


title: Zadeva T-614/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. septembra 2014 – Romonta proti Komisiji (Okolje – Direktiva 2003/87/ES – Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov – Prehodna pravila za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije od leta 2013 – Sklep 2011/278/EU – Nacionalni izvedbeni ukrepi, ki jih je predložila Nemčija – Klavzula za primere s pretiranimi težavami – Svobodi izbire poklica in gospodarske pobude – Lastninska pravica – Sorazmernost)

text:
               10.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 395/47

      Sodba Splošnega sodišča z dne 26. septembra 2014 – Romonta proti Komisiji
      (Zadeva T-614/13) (1)

      ((Okolje - Direktiva 2003/87/ES - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov - Prehodna pravila za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije od leta 2013 - Sklep 2011/278/EU - Nacionalni izvedbeni ukrepi, ki jih je predložila Nemčija - Klavzula za primere s pretiranimi težavami - Svobodi izbire poklica in gospodarske pobude - Lastninska pravica - Sorazmernost))
      (2014/C 395/58)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Romonta GmbH (Seegebiet Mansfelder Land, Nemčija) (zastopniki: I. Zenke, M.-Y. Vollmer, C. Telschow in A. Schulze, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: E. White, C. Hermes in K. Herrmann, zastopniki)

         Predmet

      Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 5. septembra 2013 v zvezi z nacionalnimi izvedbenimi ukrepi za prehodno brezplačno dodeljevanje pravic do emisije toplogrednih plinov v skladu s členom 11(3) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (2013/448/EU) v delu, v katerem je bila v členu 1(1) tožeči stranki zavrnjena dodelitev dodatnih pravic do emisije za tretje obdobje trgovanja z emisijami od leta 2013 do leta 2020, za katere je bilo zaprošeno na podlagi klavzule za primere s pretiranimi težavami, določene v členu 9(5) Treibhausgas-Emissionshandelsgesetz (nemški zakon o trgovanju s pravicami do emisije toplogrednih plinov) z dne 21. julija 2011.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Romonta GmbH nosi stroške glavnega postopka in postopka za izdajo začasne odredbe.

         (1)  UL C 31, 1.2.2014.


title: Zadeva C-197/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 13. aprila 2017 – Thomas Neufeldt in drugi/TUIfly GmbH

text:
               17.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 231/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 13. aprila 2017 – Thomas Neufeldt in drugi/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-197/17)
   (2017/C 231/11)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Thomas Neufeldt ter Julia in Gabriel Neufeldt, ki ju zastopajo starši, Sandra Neufeldt in Thomas Neufeldt

      Tožena stranka: TUIfly GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali odsotnost z dela pomembnega dela letalskega osebja dejanskega letalskega prevoznika, ki je potrebno za izvedbo leta, zaradi bolniškega staleža pomeni izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)? Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: kakšna mora biti stopnja odsotnosti z dela za domnevo obstoja takšnih razmer?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: ali spontana odsotnost z dela pomembnega dela letalskega osebja dejanskega letalskega prevoznika, ki je potrebno za izvedbo leta, zaradi prekinitve dela, ki nima podlage v delovnem pravu in zakonodaji o kolektivnih pogodbah („nezakonita stavka“) pomeni izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004? Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: kakšna mora biti stopnja odsotnosti z dela za domnevo obstoja takšnih razmer?

               3.

               Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje pritrdilen: ali so morale izredne razmere obstajati v času odpovedanega leta, ali pa ima dejanski letalski prevoznik na podlagi poslovnih razlogov pravico pripraviti nov program letov?

               4.

               Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje pritrdilen: ali se možnost izognitve nanaša na izredne razmere ali na posledice nastopa izrednih razmer?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).


title: Zadeva C-544/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Stockholms tingsrätt (Švedska) 21. oktobra 2013 – Abcur AB proti Apoteket Farmaci AB

text:
               18.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 15/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Stockholms tingsrätt (Švedska) 21. oktobra 2013 – Abcur AB proti Apoteket Farmaci AB
   (Zadeva C-544/13)
   2014/C 15/08
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Stockholms tingsrätt

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Abcur AB

      Tožena stranka: Apoteket Farmaci AB

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je lahko zdravilo za uporabo v humani medicini, ki se izda samo na recept in ki se uporablja le v nujni zdravstveni oskrbi in za katero s strani pristojnega organa države članice ali v skladu z Uredbo (EGS) št. 2309/93 (1) ni bilo odobreno dovoljenje za promet in ki ga pripravi gospodarski subjekt, kakršen je ta v postopku pred Stockholms tingsrätt (okrožno sodišče v Stockholmu), in ga naročijo zdravstvene ustanove pod pogoji iz postopka pred Stockholms tingsrätt, zajeto s katerokoli od izjem iz člena 3(1) ali (2) Direktive 2001/83 (2) o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, zlasti kadar obstaja drugo odobreno zdravilo z enako zdravilno učinkovino, odmerkom in farmacevtsko obliko?

               2.

               Če je zdravilo za uporabo v humani medicini, kakršno je tisto iz prvega vprašanja, zajeto s členom 3(1) ali (2) ali 5(1) Direktive 2001/83, ali se lahko zakonodaja o oglaševalskih ukrepih za zdravila šteje za neskladno ali pa taki ukrepi, kot so domnevno v tej zadevi, pomenijo oglaševanje, zajeto z Direktivo 2006/114 (3) o zavajajočem in primerjalnem oglaševanju?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje, da se uporablja Direktiva 2006/114 o zavajajočem in primerjalnem oglaševanju, pod katerimi osnovnimi pogoji ukrepi, obravnavani pred Stockholms tingsrätt (uporaba imena proizvoda, številke proizvoda in oznake ATC (Anatomic Therapeutic Chemical) za zdravilo, uporaba fiksne cene za zdravilo, zagotavljanje informacij o zdravilu v nacionalnem registru snovi za zdravila (NPL), označevanje zdravila z oznako NPL, razširjanje informativnega lista o zdravilu, dobava zdravila prek elektronske službe za naročanje za zdravstvene ustanove in zagotavljanje informacij o zdravilu s publikacijo, ki jo izdaja nacionalna strokovna organizacija), pomenijo oglaševanje v smislu Direktive 2006/114?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2309/93 z dne 22. julija 1993, ki določa postopke Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za uporabo v humani medicini in za uporabo v veterini ter ustanavlja Evropsko agencijo za vrednotenje zdravil (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek, 12, str. 151).

      (2)  Direktiva 2001/83/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 69).

      (3)  Direktiva 2006/114/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o zavajajočem in primerjalnem oglaševanju (UL L 376, str. 21).


               10.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/4

         Tožba Nadzornega organa Efte proti Islandiji, vložena 3. julija 2013
   (Zadeva E-12/13)
   2013/C 294/04
   Nadzorni organ Efte, ki ga zastopajo Xavier Lewis, Clémence Perrin in Catherine Howdle, zastopniki za Nadzorni organ Efte, 35 Rue Belliard, 1040 Bruselj, Belgium je 3. julija 2013 na Sodišču Efte vložil tožbo proti Islandiji.
   Nadzorni organ Sodišču Efte predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Islandija s tem, ko ni pravilno prenesla člena 1(15)–(18), (19)(a), (21), (22)(a), (23)–(29), (36), (37) in (39)–(42) ter člena 2(5) in (6) akta, navedenega v točkah 14, 16e in 31 Priloge IX k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2009/111/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 glede bank, ki so odvisne od centralnih institucij, nekaterih postavk lastnih sredstev, velikih izpostavljenosti, nadzornih režimov in kriznega upravljanja), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu, v predpisanem roku, oziroma ker Nadzornega organa ni obvestila o besedilu teh ukrepov, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta in člena 7 Sporazuma EGP;

               2.

               se plačilo stroškov postopka naloži Islandiji.

         Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               ta tožba se nanaša na to, da Islandija do najpozneje 12. novembra 2012 ni ukrepala, da bi svojo zakonodajo uskladila z obrazloženim mnenjem Nadzornega organa Efte z dne 12. septembra 2012, saj ni ustrezno prenesla člena 1(15)–(18), (19)(a), (21), (22)(a), (23)–(29), (36), (37) in (39)–(42) ter člena 2(5) in (6) akta, navedenega v točkah 14, 16e in 31 Priloge IX k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2009/111/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 glede bank, ki so odvisne od centralnih institucij, nekaterih postavk lastnih sredstev, velikih izpostavljenosti, nadzornih režimov in kriznega upravljanja),

               —

               Nadzorni organ Efte ugotavlja, da Islandija ni v celoti izvedla navedenega akta v predpisanem roku in da Nadzornega organa Efte ni ustrezno obvestila.


title: Zadeva F-135/07: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 11. septembra 2008 – Smadja proti Komisiji (Javni uslužbenci – Uradniki – Zaposlitev – Imenovanje – Plačilni razred – Ponovno imenovanje tožeče stranke na isto delovno mesto, potem ko je Sodišče prve stopnje s sodbo njeno prvo imenovanje razglasilo za nično – Načelo sorazmernosti – Načelo varstva zaupanja v pravo – Dolžnost skrbnega ravnanja)

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/58

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 11. septembra 2008 – Smadja proti Komisiji
   (Zadeva F-135/07) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Zaposlitev - Imenovanje - Plačilni razred - Ponovno imenovanje tožeče stranke na isto delovno mesto, potem ko je Sodišče prve stopnje s sodbo njeno prvo imenovanje razglasilo za nično - Načelo sorazmernosti - Načelo varstva zaupanja v pravo - Dolžnost skrbnega ravnanja)
   (2008/C 313/106)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Daniele Smadja (New Delhi, Indija) (zastopnik: É. Boigelot, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Martin in K. Herrmann, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Prvič, razglasitev ničnosti odločbe Komisije o imenovanju tožeče stranke, uradnice, ki je bila sprva razporejena v naziv A 15, plačilni razred 4, v delu, v katerem po njenem ponovnem imenovanju na mesto direktorja Direkcije RELEX.B, po razglasitvi ničnosti prvega imenovanja, določa njeno razporeditev v naziv A 15, plačilni razred 1, in drugič, zahtevek za povrnitev nepremoženjske in premoženjske škode.
   Izrek sodbe

               1)

               Odločba Komisije Evropskih skupnosti z dne 21. decembra 2006 o razporeditvi D. Smadja v naziv A 15, plačilni razred 1, z delovno dobo v tem plačilnem razredu od 1. novembra 2005, se razglasi za nično.

               2)

               Komisija Evropskih skupnosti nosi vse stroške.

      (1)  UL C 37, 9.2.2008, str. 35.


title: Zadeva C-263/15: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 2. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kúria – Madžarska) – Lajvér Meliorációs Nonprofit Kft., Lajvér Csapadékvízrendezési Nonprofit Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV) (Predhodno odločanje — Obdavčenje — Davek na dodano vrednost — Direktiva 2006/112/ES — Člen 9(1) — Pojma „davčni zavezanec za davek na dodano vrednost“ in „ekonomska dejavnost“ — Člen 24(1) — Pojem „opravljanje storitev“ — Objekti agromelioracije — Izgradnja in izkoriščanje kanalizacije s strani neprofitne gospodarske družbe — Vpliv financiranja objektov z državnimi pomočmi in pomočmi Evropske unije)

text:
               8.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/12

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 2. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kúria – Madžarska) – Lajvér Meliorációs Nonprofit Kft., Lajvér Csapadékvízrendezési Nonprofit Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV)
   (Zadeva C-263/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost - Direktiva 2006/112/ES - Člen 9(1) - Pojma „davčni zavezanec za davek na dodano vrednost“ in „ekonomska dejavnost“ - Člen 24(1) - Pojem „opravljanje storitev“ - Objekti agromelioracije - Izgradnja in izkoriščanje kanalizacije s strani neprofitne gospodarske družbe - Vpliv financiranja objektov z državnimi pomočmi in pomočmi Evropske unije))
   (2016/C 287/16)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Kúria

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki in pritožnici v okviru kasacijske pritožbe: Lajvér Meliorációs Nonprofit Kft., Lajvér Csapadékvízrendezési Nonprofit Kft.

      Tožena stranka in nasprotna stranka v okviru kasacijske pritožbe: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV)

      Izrek

               1.

               Člen 9(1) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da to, da neprofitna gospodarska družba izkorišča objekte agromelioracije, kot so ti iz postopka v glavni stvari, pri čemer tako dejavnost izvaja dopolnilno kot poslovno dejavnost, s katero se dosega dohodek, pomeni ekonomsko dejavnost v smislu te določbe, čeprav so bili ti objekti v pomembnem delu financirani z državnimi pomočmi in čeprav so edini prihodki od izkoriščanja teh objektov manjše pristojbine, ker so te pristojbine trajne zaradi določenega obdobja njihovega prejemanja.

               2.

               Člen 24 Direktive 2006/112 je treba razlagati tako, da izkoriščanje objektov agromelioracije, kot so ti iz postopka v glavni stvari, zajema odplačno opravljanje storitev, ker so v neposredni zvezi s pristojbino, ki je bila prejeta ali ki bo prejeta, če je ta manjša pristojbina protivrednost opravljene storitve in čeprav to opravljanje storitev pomeni izpolnjevanje obveznosti, določene s pravnimi pravili. Predložitveno sodišče mora preveriti, ali je znesek pristojbine, ki je bil prejet ali bo prejet, tak, da lahko kot plačilo vpliva na obstoj neposredne zveze med opravljenimi storitvami ali storitvami, ki bodo opravljene, in navedenim plačilom in zato na odplačnost opravljanja storitev. Zlasti se bo moralo prepričati, da se s pristojbino, ki sta jo določili tožeči stranki v postopku v glavni stvari, le delno plačajo storitve, ki so bile opravljene ali ki bodo opravljene, in da njena višina ni bila določena zaradi obstoja morebitnih drugih dejavnikov, ki bi lahko ogrozili neposredno zvezo med storitvami in plačilom zanje.

      (1)  UL C 235, 21.7.2014.


title: Zadeva C-48/09 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. septembra 2010 – Lego Juris A/S proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Mega Brands Inc. (Pritožba — Uredba (ES) št. 40/94 — Znamka Skupnosti — Možnost, da se oblika izdelka registrira kot znamka — Registracija tridimenzionalnega znaka, ki se sestoji iz zgornje in dveh stranskih stranic kocke Lego — Razglasitev ničnosti te registracije na podlagi zahteve podjetja, ki trži igralne kocke z enako obliko in dimenzijami — Člen 7(1)(e)(ii) navedene uredbe — Znak, sestavljen izključno iz oblike blaga, ki je nujna za doseg tehničnega učinka)

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/3

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. septembra 2010 – Lego Juris A/S proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Mega Brands Inc.
   (Zadeva C-48/09 P) (1)

   (Pritožba - Uredba (ES) št. 40/94 - Znamka Skupnosti - Možnost, da se oblika izdelka registrira kot znamka - Registracija tridimenzionalnega znaka, ki se sestoji iz zgornje in dveh stranskih stranic kocke Lego - Razglasitev ničnosti te registracije na podlagi zahteve podjetja, ki trži igralne kocke z enako obliko in dimenzijami - Člen 7(1)(e)(ii) navedene uredbe - Znak, sestavljen izključno iz oblike blaga, ki je nujna za doseg tehničnega učinka)
   2010/C 301/03
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Lego Juris A/S (zastopnika: V. von Bomhard in T. Dolde, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Botis, zastopnik), Mega Brands Inc. (zastopnika: P. Cappuyns in C. De Meyer, odvetnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (zdaj Splošno sodišče) (osmi senat) z dne 12. novembra 2008 v zadevi Lego Juris A/S proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) (T 270/06), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo imetnika tridimenzionalne znamke Skupnosti v obliki kocke Lego za proizvode iz razredov 9 in 28 za razveljavitev odločbe R 856/2004-G velikega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 10. julija 2006, s katero je bila zavrnjena pritožba zoper odločbo oddelka za izbris, s katero je bila, v okviru zahteve za ugotovitev ničnosti, ki jo je vložila družba Mega Brands, razglašena delna ničnost te znamke – Razlaga člena 7(1)(e)(ii) Uredbe (ES) št. 40/94.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Lego Juris A/S se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 82, 4.4.2009.


title: Zadeva T-159/09 R: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 25. maja 2009 — Biofrescos proti Komisiji ( Začasna odredba — Predlog za odlog izvršitve — Predložitev zahtevka — Nedopustnost — Finančna škoda — Neobstoj nujnosti )

text:
               18.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 167/12

         Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 25. maja 2009 — Biofrescos proti Komisiji
   (Zadeva T-159/09 R)
   („Začasna odredba - Predlog za odlog izvršitve - Predložitev zahtevka - Nedopustnost - Finančna škoda - Neobstoj nujnosti“)
   2009/C 167/25
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Biofrescos — Comércio de Produtos Alimentares, Lda (Linda-a-Velha, Portugalska) (zastopnik: A. Magalhães Menezes, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: R. Lyal, P. Guerra e Andrade in L. Bouyon, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za odlog vračila uvoznih dajatev, ki še niso bile zahtevane od tožeče stranke, ker naj bi bilo to vračilo odrejeno z Odločbo Komisije C (2009)72 konč z dne 16. januarja 2009, s katero je bilo ugotovljeno, da je treba naknadno izterjati uvozne dajatve in da odpust teh dajatev v primeru tožeče stranke ni utemeljen.

      Izrek

               1)

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2)

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-474/09 P: Pritožba, ki jo je 26. novembra 2009 vložilo Territorio Histórico de Vizcaya – Diputación Foral de Vizcaya zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti razširjeni senat), razglašeno 9. septembra 2009 v združenih zadevah Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava in Comunidad Autónoma del País Vasco – Gobierno Vasco ter drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti, od T-227/01 do T 229/01, T-265/01, T-266/01 in T-270/01

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/15

         Pritožba, ki jo je 26. novembra 2009 vložilo Territorio Histórico de Vizcaya – Diputación Foral de Vizcaya zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti razširjeni senat), razglašeno 9. septembra 2009 v združenih zadevah Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava in Comunidad Autónoma del País Vasco – Gobierno Vasco ter drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti, od T-227/01 do T 229/01, T-265/01, T-266/01 in T-270/01
   (Zadeva C-474/09 P)
   2010/C 37/16
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnik: Territorio Histórico de Vizcaya – Diputación Foral de Vizcaya (zastopnika: I. Sáenz-Cortabarría Fernández in M. Morales Isasi, odvetnika)

      Druge stranke v postopku: Comunidad Autónoma del País Vasco – Gobierno Vasco, Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Guipúzcoa – Diputación Foral de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa, Komisija Evropskih skupnosti in Comunidad Autónoma de la Rioja

      Predlogi pritožnika:

               —

               Ta pritožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno.

               —

               Izpodbijana sodba naj se razveljavi.

               —

               Predlogu, vloženem na prvi stopnji, in sicer podrednemu zahtevku, naj se člen 3 sporne odločbe razglasi za ničen, naj se ugodi.

               —

               Podredno, zadeva naj se vrne v odločanje Sodišču prve stopnje in naj se mu naloži izvedba zavrnjenega dokaza.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji in pritožbenega postopka, intervenientki, Comunidad Autónoma de la Rioja, pa plačilo stroškov postopka na prvi stopnji.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Sodišče prve stopnje je napačno uporabilo pravo, ker je presodilo, da v tem primeru niso izpolnjene izjemne okoliščine, ki upravičujejo legitimna pričakovanja glede pravilnosti spornega davčnega ukrepa, na podlagi katerih je prepovedana naložitev vračila pomoči v skladu s členom 14(1) Uredbe št. 659/1999 (1) v povezavi z načelom varstva legitimnih pričakovanj. Izkrivljenje navedb iz razprave na prvi stopnji in kršitev načela kontradiktornosti. Kršitev sodne prakse glede obrazložitve.
               Niti formalna razlika med spornim davčnim ukrepom in ukrepom, ki je predmet Odločbe 93/337 (2), niti dejstvo, da bi Komisija merilo selektivnosti lahko obrazložila s kakšno drugo okoliščino, izrecno navedeno v Odločbi 93/337, niti razglasitev nezdružljivosti iz Odločbe 93/337 niso zadostni pravni razlogi, da Sodišče prve stopnje ne bi presodilo obstoja izjemne okoliščine, ki sama po sebi ali skupaj z drugimi okoliščinami, ki obstajajo v obravnavanem primeru, prepoveduje Komisiji naložitev vračila pomoči, na katere se nanaša sporna odločba.
               Sodišče prve stopnje je, s tem da je navedlo, da sporni ukrepi v združenih zadevah od T-30/01 do T-32/01 in od T-86/02 do T-88/02 zaradi tehnične narave in obsega olajšave niso primerljivi s spornim davčnim ukrepom, izkrivilo navedbe iz razprave med strankami postopka, ni upoštevalo načela kontradiktornosti in je očitno kršilo sodno prakso glede obrazložitve.
               Sodišče prve stopnje je napačno uporabilo pravo, s tem da je presodilo, da ravnanje Komisije glede davčne oprostitve iz leta 1993 ter spoštovanje davčne olajšave iz zakona 22/1993 ni izjemna okoliščina, ki bi lahko upravičila legitimna pričakovanja glede pravilnosti spornega davčnega ukrepa, na podlagi katerih bi bila prepovedana naložitev vračila pomoči na podlagi člena 14(1) Uredbe št. 659/1999, ker je v nasprotju z načelom varstva legitimnih pričakovanj.

               2.

               Sodišče prve stopnje je napačno uporabilo pravo, ker ni spoštovalo postopkovnih pravil na področju izvajanja dokazov in je odločilo, da ne bo izvedlo dokaza, ki ga je predlagala tožeča stranka glede predložitve nekaterih dokumentov Komisije, ki so ob upoštevanju trditev, ki jih je Sodišče prve stopnje uporabilo pri zavrnitvi predlogov tožeče stranke, bistveni za obrambno interesov slednje. Kršitev pravice do poštenega sojenja, načela enakosti orožij in pravice do obrambe.
               Sodišče prve stopnje je s tem, da ni izvedlo predlaganega dokaza, kršilo temeljno pravico do poštenega sojenja, ki jo ima pritožnik, saj je zavrnilo izvedbo dokaza, ki je za pritožnika bistven, in tako kršilo njegovo pravico do obrambe, glede na to, da je bil njegov predlog zavrnjen z utemeljitvijo, da ni dokazal ravno tega, kar je želel potrditi z neizvedenim dokazom: če ni bilo že izrecno dokončno stališče Komisije o pritožbi iz leta 1994 zoper v bistvu enak ukrep iz leta 1993, ki jo je ta zavrnila, izjemna okoliščina, pa je to bilo vsaj ravnanje Komisije, saj je povzročilo nastanek legitimnih pričakovanj o pravilnosti davčnih ukrepov iz leta 1993, kar je privedlo do sprejetja spornega davčnega ukrepa leta 1996.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL L 83, str. 1).

      (2)  Odločba Komisije 93/337/EGS z dne 10. maja 1993 v zvezi z načrtom davčnih pomoči za naložbe v Baskiji (UL L 134, str. 25).


title: Zadeva T-102/09: Tožba, vložena 1. septembra 2010 – Elosta proti Komisiji

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/26

         Tožba, vložena 1. septembra 2010 – Elosta proti Komisiji
   (Zadeva T-102/09)
   ()
   2011/C 13/52
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Abdelrazag Elosta (Pinner, Združeno kraljestvo) (zastopnika: E. Grieves, barrister, in A. McMurdie, solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Uredba (ES) št. 1330/2008 (1) naj se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               toženi stranki naj se naloži, da tožečo stranko nemudoma črta iz priloge k tej uredbi, in

               —

               toženi stranki in/ali Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo njunih stroškov, stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka, in zneskov, ki jih je blagajna Sodišča Evropske unije nakazala za pravno pomoč.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v tožbi predlaga, naj se na podlagi člena 263 PDEU Uredba Komisije (ES) št. 1330/2008 razglasi za nično v delu, v katerem je tožeča stranka navedena na seznamu oseb in subjektov, za katere so bili uvedeni nekateri omejevalni ukrepi.
   V podporo tožbi tožeča stranka navaja te tožbene razloge:

               Prvič, Komisija naj ne bi nikoli neodvisno preučila razlogov za to, da je tožeča stranka navedena v Prilogi I k Uredbi (ES) št. 881/2002 (2), in naj ne bi zahtevala obrazložitve razlogov ali dokazov za to navedbo.

               Poleg tega naj Komisija tožeči stranki najprej ne bi sporočila nobenih razlogov in nato nobenih primernih razlogov, s katerimi bi bila utemeljena navedba tožeče stranke v Prilogi I k Uredbi (ES) št. 881/2002, s čimer je kršila njeno pravico do učinkovitega sodnega pravnega sredstva, pravico do obrambe in njeno lastninsko pravico, ki jih ima na podlagi Evropske konvencije o človekovih pravicah.

               Nazadnje, to, da je tožeča stranka v Prilogi I k Uredbi (ES) št. 881/2002 še naprej navedena, naj ne bi bilo razumno, glede na to da: (i) ni bilo in ni nobenih razlogov, zaradi katerih bi bila izpolnjena merila, ki so upoštevna za navedbo v tej prilogi; (ii) vlada Združenega kraljestva meni, da tožeča stranka upoštevnih meril ne izpolnjuje več; in (iii) je specializirano sodišče v Združenem kraljestvu presodilo, da se libijska islamska borbena skupina (Libyan Islamic Fighting Group – LIFG) ni združila z mrežo Al-Kaida in/ali da vsakdo, ki je povezan z libijsko islamsko borbeno skupino, nima Al-Kaidine nasilne globalne džihadske ideologije.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 1330/2008 z dne 22. decembra 2008 o stotretji spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 881/2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osama bin Ladnom, mrežo Al-Kaida in talibani (UL 2008 L 345, str. 60).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 881/2002 z dne 27. maja 2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osama bin Ladnom, mrežo Al-Kaida in talibani, in o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 467/2001 o prepovedi izvoza nekaterega blaga in storitev v Afganistan, o poostritvi prepovedi poletov in podaljšanju zamrznitve sredstev in drugih finančnih virov talibanov iz Afganistana (UL 2002 L 139, str. 9).


title: Zadeva C-443/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (Chancery Division) (Združeno kraljestvo) 24. julija 2017 – Abraxis Bioscience LLC/Comptroller General of Patents

text:
               18.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 309/30

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (Chancery Division) (Združeno kraljestvo) 24. julija 2017 – Abraxis Bioscience LLC/Comptroller General of Patents
   (Zadeva C-443/17)
   (2017/C 309/41)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Abraxis Bioscience LLC

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Comptroller General of Patents

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 3(d) Uredbe o DVC (1) razlagati tako, da omogoča podelitev DVC, če je dovoljenje za promet iz člena 3(b) prvo dovoljenje v okviru osnovnega patenta za promet z izdelkom kot zdravilom in je proizvod v obliki nove sestave stare učinkovine?

      (1)  Uredba (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila (UL 2009, L 152, str. 1).


title: Zadeva C-393/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 18. avgusta 2014 – Dalmine SpA proti Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE in drugim

text:
               20.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 18. avgusta 2014 – Dalmine SpA proti Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE in drugim
   (Zadeva C-393/14)
   2014/C 372/13
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Dalmine SpA

      Tožene stranke: Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE, Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Sodišče naj odloči, ali je Sklep Komisije 2013/448/EU (1) z dne 5. septembra 2013 neveljaven, ker pri izračunu pravic, ki jih je treba dodeliti brezplačno, ni upoštevan delež pravic do emisije v zvezi z zgorevanjem odpadnih plinov niti delež pravic do emisije v zvezi s toploto, nastalo pri kogeneraciji, ter je s tem kršen člen 290 PDEU in člen 10a(1), (4) in (5) Direktive 2003/87/ES (2), ker so bila prekoračena pooblastila, priznana s to direktivo, in je to v nasprotju s ciljem navedene direktive (spodbujanje energetsko učinkovitejših tehnologij in varovanje potreb gospodarskega razvoja in zaposlovanja)?

               2.

               Sodišče naj odloči, ali je Sklep Komisije 2013/448/EU z dne 5. septembra 2013 neveljaven glede na člen 6 PEU, ker je v nasprotju s členom 1 Dodatnega protokola k Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (EKČP) in členom 17 te konvencije, s tem da je bilo tožečim družbam neupravičeno poseženo v legitimno pričakovanje, da bodo ohranile v lasti premoženje, sestavljeno iz predhodno dodeljene količine pravic, do katere so upravičene na podlagi Direktive, pri čemer jim je bila odvzeta gospodarska korist od tega premoženja?

               3.

               Sodišče naj tudi odloči, ali je Sklep Komisije 2013/448/EU z dne 5. septembra 2013 neveljaven v delu, v katerem določa medsektorski korekcijski faktor, ker je ta sklep v nasprotju s členom 296, drugi odstavek, PDEU in členom 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, saj ni obrazložen?

               4.

               Sodišče naj odloči, ali je Sklep Komisije 2013/448/EU z dne 5. septembra 2013 neveljaven v delu, v katerem določa medsektorski korekcijski faktor, ker je ta sklep v nasprotju s členom 10a(5) Direktive 2003/87/ES in načelom sorazmernosti, določenem v členu 5(4) PEU, ter je nezakonit, ker ni bila opravljena preiskava in je bila storjena očitna napaka pri presoji, saj pri izračunu največje mogoče količine pravic, ki se dodelijo brezplačno (podatek, pomemben za določitev enotnega medsektorskega korekcijskega faktorja) niso bile upoštevane posledice spremembe razlage pojma „kurilna naprava“ med prvo (2005–2007) in drugo (2008-2012) fazo izvajanja Direktive 2003(87/ES?

               5.

               Sodišče naj odloči, ali je Sklep Komisije 2013/448/EU z dne 5. septembra 2013 neveljaven v delu, v katerem določa medsektorski korekcijski faktor, ker je v nasprotju s členoma 10a(5) in 9a(2) Direktive 2003/87/ES, ter ni bila opravljena preiskava in je bila storjena očitna napaka pri presoji, saj je bil izračun največje mogoče količine pravic, ki se dodelijo brezplačno (podatek, pomemben za določitev enotnega medsektorskega korekcijskega faktorja) opravljen na podlagi podatkov, ki so jih poslale države članice in ki niso bili skladni, ker so temeljili na različni razlagi člena 9a(2) Direktive 2003/87/ES?

               6.

               Sodišče naj nazadnje odloči, ali je Sklep Komisije 2013/448/EU z dne 5. septembra 2013 neveljaven v delu, v katerem določa medsektorski korekcijski faktor, zaradi kršitve procesnih določb iz členov 10a(1) in 23(3) Direktive 2003/87/ES?

      (1)  Sklep Komisije z dne 5. septembra 2013 v zvezi z nacionalnimi izvedbenimi ukrepi za prehodno brezplačno dodeljevanje pravic do emisije toplogrednih plinov v skladu s členom 11(3) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 240, str. 27).

      (2)  Direktiva 2003/87/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 631).


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. julija 2005 v zadevi T-242/02, The Sunrider Corp. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Znamka Skupnosti — Besedna znamka TOP — Zavrnitev registracije — Člen 115(4) Uredbe (ES) št. 40/94 — Pojem „pisna obvestila“ — Kršitev načela primernega roka — Kršitev pravic obrambe — Absolutni razlogi za zavrnitev — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 40/94)

text:
               17.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 229/13

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 13. julija 2005
   v zadevi T-242/02, The Sunrider Corp. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Znamka Skupnosti - Besedna znamka TOP - Zavrnitev registracije - Člen 115(4) Uredbe (ES) št. 40/94 - Pojem „pisna obvestila“ - Kršitev načela primernega roka - Kršitev pravic obrambe - Absolutni razlogi za zavrnitev - Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 40/94)
   (2005/C 229/26)
   Jezik postopka: grščina
   V zadevi T-242/02, The Sunrider Corp., s sedežem v Torrancu, Kalifornija (Združene države), ki jo je najprej zastopal M. Bra, nato N. Dontas, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnika: O. Waelbroeck in P. Geroukalos), zaradi tožbe zoper Odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 30. maja 2002 (zadeva R 314/1999-1), ki se nanaša na prijavo za registracijo besedne znamke TOP kot znamke Skupnosti, je Sodišče prve stopnje (četrti senat), v sestavi H. Legal, predsednik, P. Mengozzi in I. Wiszniewska-Białecka, sodniki, sodni tajnik: H. Jung, dne 13. julija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 261, 26.10.2002.


title: Zadeva F-116/13: Tožba, vložena 30. novembra 2013 – ZZ proti Komisiji

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/46

         Tožba, vložena 30. novembra 2013 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-116/13)
   2014/C 45/87
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: S. Orlandi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o prenosu pokojninskih pravic tožeče stranke v pokojninski sistem Unije, ki uporablja nove SDI, ki se nanašajo na člena 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uslužbence

      Predlog tožeče stranke

               —

               Splošne določbe za izvajanje člena 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom naj se razglasijo za nične in torej neuporabljive;

               —

               Odločbo z dne 18. junija 2013 o bonifikaciji pokojninskih pravic, ki jih je tožeča stranka pridobila pred zaposlitvijo, v okviru prenosa teh pravic v pokojninski sistem institucij Evropske unije ob uporabi splošnih določb za izvajanje člena 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom z dne 3. marca 2011 naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-16/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid (Španija) 19. januarja 2015 – María Elena Pérez López/Servicio Madrileño de Salud (Comunidad de Madrid)

text:
               23.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid (Španija) 19. januarja 2015 – María Elena Pérez López/Servicio Madrileño de Salud (Comunidad de Madrid)
   (Zadeva C-16/15)
   (2015/C 096/10)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: María Elena Pérez López

      Tožena stranka: Servicio Madrileño de Salud (Comunidad de Madrid)

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je člen 9(3) zakona 55/2003 z dne 16. decembra o okvirnih kadrovskih predpisih za javne uslužbence v zdravstvenih službah v nasprotju z Okvirnim sporazumom o delu za določen čas, sklenjenim 18. marca 1999 med ETUC, UNICE in CEEP, ki je priloga k Direktivi Sveta 1999/70/ES (1) z dne 28. junija 1999, in ga zato ni mogoče uporabiti, ker spodbuja zlorabe, ki izhajajo iz zaporednih imenovanj za občasne uslužbence, v obsegu, v katerem:

                           (a)

                           ne določa skupnega najdaljšega trajanja zaporednih imenovanj za občasne uslužbence, niti največjega števila ponovnih imenovanj;

                           (b)

                           prepušča upravi, da po lastni presoji odloča o tem, ali se bodo ustvarila strukturna delovna mesta, če pride do več kot dveh imenovanj za opravljanje istega dela v skupnem trajanju 12 ali več mesecev v dveh letih;

                           (c)

                           omogoča imenovanja za občasne uslužbence, ne da bi se zahtevalo, da se v teh imenovanjih navede konkretni objektivni začasni, občasni ali izredni razlog, ki jih upravičuje?

               2.

               Ali je člen 11(7) odredbe urada za gospodarstvo in finance skupnosti Madrid z dne 28. januarja 2013 v nasprotju z Okvirnim sporazumom o delu za določen čas, sklenjenim 18. marca 1999 med ETUC, UNICE in CEEP, ki je priloga k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999, in ga torej ni mogoče uporabiti, ker določa, da „mora na datum, ko imenovanje poteče, delovno razmerje v vsakem primeru prenehati in je treba poravnati vse dohodke za opravljeno delo, vključno v primerih, v katerih bi v nadaljevanju prišlo do novega imenovanja v korist istega nosilca“, torej ne glede na to, ali konkretni objektivni razlog, ki je upravičeval imenovanje, kakor je določeno v določbi 3(1) Okvirnega sporazuma, še obstaja ali ne?

               3.

               Ali je razlaga tretjega pododstavka člena 9(3) zakona 55/2003 z dne 16. decembra o okvirnih kadrovskih predpisov za javne uslužbence v zdravstvenih službah v tem smislu, da je v primeru več kot dveh imenovanj za enako delo v skupnem trajanju 12 ali več mesecev v dveh letih treba ustvariti strukturno delovno mesto v kadrovskem načrtu centra ter torej delavca, ki je bil imenovan za občasnega javnega uslužbenca, preimenovati v prehodnega javnega uslužbenca v skladu s ciljem, ki se skuša doseči z Okvirnim sporazumom o delu za določen čas, sklenjenim 18. marca 1999 med ETUC, UNICE in CEEP, ki je priloga k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999?

               4.

               Ali je to, da se odpravnina, priznana delavcem, ki imajo sklenjeno pogodbo o zaposlitvi za občasno delo, prizna začasnim javnim uslužbencem v zdravstvu, imenovanim občasno, glede na vsebinsko enakost obeh položajev, v skladu z načelom prepovedi diskriminacije, ki je priznano v Okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenim 18. marca 1999 med ETUC, UNICE in CEEP, ki je priloga k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999, saj ne bi bilo smiselno, če bi se delavce z enakimi kvalifikacijami za delo v istem podjetju (madridska zdravstvena služba), na isti funkciji in za pokrivanje enakih občasnih potreb, obravnavalo različno ob prenehanju delovnega razmerja, ne da bi obstajal očiten razlog, zaradi katerega ne bi bilo mogoče med seboj primerjati pogodb za določen čas, da bi se izognili diskriminatornim položajem?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 368.


title: Zadeva T-572/11 R II: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 23. aprila 2012 – Hassan proti Svetu (Začasna odredba — Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Siriji — Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov — Predlog za sprejetje začasnih ukrepov — Nov predlog — Nova dejstva — Neobstoj — Nedopustnost)

text:
               16.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 174/23

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 23. aprila 2012 – Hassan proti Svetu
   (Zadeva T-572/11 R II)
   (Začasna odredba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Siriji - Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Predlog za sprejetje začasnih ukrepov - Nov predlog - Nova dejstva - Neobstoj - Nedopustnost)
   2012/C 174/39
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Samir Hassan (Damask, Sirija) (zastopnika: É. Morgan de Rivery in E. Lagathu, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: S. Kyriakopoulou in M. Vitsentzatos, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za sprejetje začasnih ukrepov, natančneje predlog za odlog izvršitve omejevalnih ukrepov, ki jih je Svet uvedel proti Siriji, v delu, v katerem se ti ukrepi nanašajo na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-212/09: Tožba, vložena 11. junija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/35

         Tožba, vložena 11. junija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-212/09)
   2009/C 180/61
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: G. Braun, M. Teles Romão in P. Guerra e Andrade, zastopniki)

      Tožena stranka: Portugalska republika

      Predloga tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Portugalska republika z ohranitvijo posebnih pravic države in drugih javnih organizacij oziroma organizacij iz javnega sektorja v družbi GALP Energia, SGPS S. A., ni izpolnila obveznosti iz členov 56 ES in 43 ES;

               —

               Portugalski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V skladu s portugalsko zakonodajo ima država v družbi GALP prednostne delnice s posebnimi pravicami. Država ima pravico imenovati predsednika uprave. V zvezi z odločitvami družbe, sprejetimi na področjih iz pristojnosti predsednika upravnega odbora, je treba pridobiti njegovo soglasje.
   Vse odločitve o spremembi statuta, o odobritvi sklenitve pogodb o paritetnih skupinah ali podrejanju in vse odločitve, ki lahko na kakršenkoli način ogrozijo oskrbo države z nafto, plinom ali njunimi derivati, mora odobriti država.
   Komisija meni, da pravica države, da imenuje člana uprave s pooblastili za odobritev odločitev, in pravica veta, ki jo ima država pri significant corporate actions, resno ovirata neposredne naložbe in naložbe v vrednostne papirje.
   Navedene posebne pravice države so državni ukrepi, ker prednostne delnice ne izhajajo iz običajne uporabe prava družb.
   Posebnih pravic države v podjetjih, ki se ukvarjajo s prodajo na drobno nafte in naftnih derivatov, ni mogoče utemeljiti na podlagi sekundarnega prava Skupnosti. Družba GALP ni odgovorna za zagotavljanje oskrbe. Država je hotela iz družbe GALP narediti podjetje s središčem odločanja na Portugalskem. Portugalska država nikakor ne spoštuje načela sorazmernosti, ker sporni ukrepi niso primerni za zagotovitev uresničitve ciljev, ki se jim sledi, in presegajo to, kar je nujno za doseganje teh ciljev.


title: Zadeva T-58/01: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. decembra 2009 – Solvay proti Komisiji ( Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg sode v Skupnosti — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Sporazum, s katerim je podjetju zagotovljena minimalna tonaža prodaj v državo članico in nakup potrebnih količin za dosego te minimalne tonaže — Zastaranje pooblastila Komisije za naložitev glob ali sankcij — Razumni rok — Bistvene določbe postopka — Vpliv na trgovino med državami članicami — Pravica do dostopa do spisa — Globa — Teža in trajanje kršitve — Obteževalne in olajševalne okoliščine )

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/31

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. decembra 2009 – Solvay proti Komisiji
   (Zadeva T-58/01) (1)

   („Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg sode v Skupnosti - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Sporazum, s katerim je podjetju zagotovljena minimalna tonaža prodaj v državo članico in nakup potrebnih količin za dosego te minimalne tonaže - Zastaranje pooblastila Komisije za naložitev glob ali sankcij - Razumni rok - Bistvene določbe postopka - Vpliv na trgovino med državami članicami - Pravica do dostopa do spisa - Globa - Teža in trajanje kršitve - Obteževalne in olajševalne okoliščine“)
   2010/C 37/39
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Solvay SA (Bruselj, Belgija) (zastopniki: L. Simont, P. A. Foriers, G. Block, F. Louis in A. Vallery, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: P. Oliver in J. Currall, zastopnika, skupaj z N. Coutrelis, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2003/5/CE z dne 13. decembra 2000 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] (Zadeva COMP/33.133 – B: Natrijev karbonat – Solvay, CFK) (UL 2003, L 10, str. 1) in, podredno, predlog za odpravo ali zmanjšanje globe, naložene tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Člen 1 Odločbe Komisije 2003/5/ES z dne 13. decembra 2000 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] (Zadeva COMP/33.133 – B: Natrijev karbonat – Solvay, CFK) se razglasi za ničnega v delu, v katerem je ugotovljeno, da je družba Solvay SA leta 1990 kršila določbe člena 81 ES.

               2.

               Globa, naložena družbi Solvay, znaša 2,25 milijona EUR.

               3.

               Tožba se v preostalem zavrne.

               4.

               Tožeča stranka nosi tri četrtine svojih stroškov in tri četrtine stroškov Evropske komisije.

               5.

               Komisija nosi četrtino svojih stroškov in četrtino stroškov tožeče stranke.

      (1)  UL C 161, 2.6.2001.


title: Zadeva C-290/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Firenze (Italija) 12. junija 2014 – kazenski postopek zoper Skerdjanu Celaju

text:
               1.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 292/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Firenze (Italija) 12. junija 2014 – kazenski postopek zoper Skerdjanu Celaju
   (Zadeva C-290/14)
   2014/C 292/22
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Firenze

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Skerdjan Celaj

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali določbe Direktive 2008/115 (1) nasprotujejo obstoju nacionalnih predpisov držav članic, ki določajo zaporno kazen do štirih let za državljana tretje države, ki je po vrnitvi, in sicer ne zaradi kazenske sankcije niti zaradi posledice kazenske sankcije, ponovno vstopil na ozemlje države in s tem kršil zakonito prepoved ponovnega vstopa, ne da bi bili proti njemu predhodno izrečeni prisilni ukrepi iz člena 8 Direktive 2008/115 za njegovo hitro in učinkovito odstranitev?

      (1)  Direktiva 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL, L 348, str. 98).


title: Zadeva C-30/07: Tožba, vložena 29. januarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Madžarski

text:
               24.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/8

         Tožba, vložena 29. januarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Madžarski
   (Zadeva C-30/07)
   (2007/C 69/16)
   Jezik postopka: madžarščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Condou-Durande in Simon B. D., zastopnika)

      Tožena stranka: Madžarska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Republika Madžarska s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas (1), oziroma v vsakem primeru, ker o tem ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti v smislu te direktive.

               —

               Madžarski naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos te direktive v notranjo zakonodajo se je iztekel 23. januarja 2006.

      (1)  UL L 16, str. 44.


title: Zadeva F-124/13: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 26. marca 2015 – CW/Parlament (Javni uslužbenci — Uradniki — Ničnostna tožba — Člen 12a Kadrovskih predpisov — Notranja pravila v zvezi s posvetovalnim odborom o nadlegovanju in njegovem preprečevanju na delovnem mestu — Člen 24 Kadrovskih predpisov — Prošnja za pomoč — Očitne napake pri presoji — Neobstoj — Vloga in pristojnosti posvetovalnega odbora o nadlegovanju in njegovem preprečevanju na delovnem mestu — Neobvezno zaprosilo uradnika — Odškodninska tožba)

text:
               11.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/41

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 26. marca 2015 – CW/Parlament
   (Zadeva F-124/13) (1)

   ((Javni uslužbenci - Uradniki - Ničnostna tožba - Člen 12a Kadrovskih predpisov - Notranja pravila v zvezi s posvetovalnim odborom o nadlegovanju in njegovem preprečevanju na delovnem mestu - Člen 24 Kadrovskih predpisov - Prošnja za pomoč - Očitne napake pri presoji - Neobstoj - Vloga in pristojnosti posvetovalnega odbora o nadlegovanju in njegovem preprečevanju na delovnem mestu - Neobvezno zaprosilo uradnika - Odškodninska tožba))
   (2015/C 155/59)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: CW (zastopnik: C. Bernard-Glanz, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: E. Taneva in M. Dean, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe organa za imenovanja o zavrnitvi prošnje tožeče stranke za pomoč.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropski parlament nosi svoje stroške in se mu naloži plačilo polovice stroškov, ki jih je priglasila CW.

               3.

               CW nosi polovico svojih stroškov.

      (1)  UL C 52, 22.2.2014, str. 54.


title: Zadeva T-364/17: Tožba, vložena 5. junija 2017 – Marcin Bielawski/EUIPO (HOUSE OF CARS)

text:
               31.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/44

         Tožba, vložena 5. junija 2017 – Marcin Bielawski/EUIPO (HOUSE OF CARS)
   (Zadeva T-364/17)
   (2017/C 249/59)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Marcin Bielawski (Varšava, Poljska) (zastopnik: M. Kondrat, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „HOUSE OF CARS – Prijava št. 15 172 638

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe EUIPO z dne 27. marca 2017 v zadevi R 2047/2016-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo; ali

               —

               izpodbijano odločbo spremeni tako, da ni podan absolutni razlog za zavrnitev glede prijavljene znamke;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-223/06 P: Pritožba, ki jo je 23. avgusta 2006 vložil Evropski parlament zoper sodbo, ki jo je 13. julija 2006 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-102/05, Ole Eistrup proti Evropskemu parlamentu

text:
               14.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/15

         Pritožba, ki jo je 23. avgusta 2006 vložil Evropski parlament zoper sodbo, ki jo je 13. julija 2006 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-102/05, Ole Eistrup proti Evropskemu parlamentu
   (Zadeva T-223/06 P)
   (2006/C 249/35)
   Jezik postopka: danščina
   Stranki

      Pritožnik: Evropski parlament (Strasbourg, Francija) (zastopnika: H. von Hertzen in L. Knudsen, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: Ole Eistrup
   Predlogi pritožnika:

               —

               razveljavitev sklepa Sodišča za uslužbence;

               —

               Sodišče prve stopnje naj dokončno odloči o sporu, pri čemer naj razglasi utemeljenost ugovora nedopustnosti, ki ga je vložil pritožnik v pritožbi;

               —

               zavrženje tožbe, ki jo je vložil O. Eistrup, kot nedopustne;

               —

               o stroških naj se odloči v skladu s predpisi.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Evropski parlament v podporo svoji pritožbi navaja, da je Sodišče za uslužbence kršilo člen 43(1), prvi pododstavek, Poslovnika s tem, da ni zavrnilo tožbe, kljub temu da vloga ni imela lastnoročnega podpisa odvetnika tožeče stranke, ampak je njegov podpis predstavljal žig.
   Parlament tudi zatrjuje, da je Sodišče za uslužbence kršilo načelo pravne varnosti, s tem da je podredilo člen 43(1), prvi pododstavek, Poslovnika morebitni nesorazmerni kršitvi pravice dostopa do sodnega varstva. Če je tako, torej ni več mogoče predvideti dopustnosti tožb.


title: Zadeva T-439/13: Tožba, vložena 20. avgusta 2013 – Fard in Sarkandi proti Svetu

text:
               14.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 367/31

         Tožba, vložena 20. avgusta 2013 – Fard in Sarkandi proti Svetu
   (Zadeva T-439/13)
   2013/C 367/54
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Mohammad Moghaddami Fard (Teheran, Iran) in Ahmad Sarkandi (Združeni arabski emirati) (zastopniki: M. Taher, Solicitor, M. Lester, Barrister, in S. Kentridge, QC)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata:

               —

               naj za nična razglasi Sklep Sveta 2013/270/SZVP z dne 6. junija 2013 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 156, str. 10) in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 522/2013 z dne 6. junija 2013 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 156, str. 3);

               —

               naj Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata pet razlogov.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom trdita, da je Svet napravil očitno napako pri presoji, da je bilo v zvezi z vsako od njiju izpolnjeno katero od meril za uvrstitev na seznam, in da ni nobene veljavne pravne podlage za njuno uvrstitev na seznam.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom trdita, da jima je Svet brez prave pravne podlage naložil prepoved potovanj.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom trdita, da Svet ni navedel primernih ali zadostnih razlogov za njuno vključitev v sporne ukrepe.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom trdita, da Svet ni zaščitil njunih pravic do obrambe in do učinkovitega pravnega sredstva.

               5.

               S petim tožbenim razlogom trdita, da je Svet z odločitvijo, da ju vključi na seznam, neutemeljeno in nesorazmerno posegel v njune temeljne pravico, vključno s pravico do spoštovanja zasebne lastnine, družinskega življenja, poslovnega delovanja in ugleda.


title: Zadeva C-357/09: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 30. novembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad Sofia-grad – Bolgarija) – Said Shamilovich Kadzoev (Huchbarov) (Vizumi, azil, priseljevanje in druge politike v zvezi s prostim gibanjem oseb — Direktiva 2008/115/ES — Vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav — Člen 15 od (4) do (6) — Obdobje pridržanja — Upoštevanje obdobja, v katerem je bila izvršitev odločbe o odstranitvi prekinjena — Pojem upravičenega pričakovanja odstranitve)

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/17

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 30. novembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad Sofia-grad – Bolgarija) – Said Shamilovich Kadzoev (Huchbarov)
   (Zadeva C-357/09) (1)

   (Vizumi, azil, priseljevanje in druge politike v zvezi s prostim gibanjem oseb - Direktiva 2008/115/ES - Vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav - Člen 15 od (4) do (6) - Obdobje pridržanja - Upoštevanje obdobja, v katerem je bila izvršitev odločbe o odstranitvi prekinjena - Pojem upravičenega pričakovanja odstranitve)
   2010/C 24/28
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen sad Sofia-grad

      Stranka v postopku v glavni stvari

      Said Šamilovič Kadzoev (Hučbarov)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Administrativen sad Sofija-grad – Razlaga člena 15(4), (5) in (6) Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL L 348, str. 98) – Prekoračitev najdaljšega možnega obdobja pridržanja, določenega s členom 15 te direktive, v primeru nezakonito prebivajočega državljana tretje države – Prekoračitev tega najdaljšega možnega obdobja ob začetku veljavnosti Direktive, toda pred njenim prenosom v nacionalno pravo, ki ne določa časovnih omejitev pridržanja – Uporaba določb direktive po njenem prenosu v nacionalno pravo in prepoved retroaktivnega učinka na postopke v teku – Neupoštevanje trajanja postopka izpodbijanja odločbe o odstranitvi, ki so jo sprejeli nacionalni organi, pri izračunu najdaljšega možnega obdobja pridržanja – Morebitna dopustnost prekoračitve tega obdobja, ker zadevna oseba nima osebnih dokumentov in sredstev za preživljanje ter se vede agresivno – Pojem „razlogi, iz katerih je upravičeno pričakovati odstranitev“

      Izrek

               1.

               Člen 15(5) in (6) Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav je treba razlagati tako, da mora najdaljše možno obdobje pridržanja, ki je v njem določeno, vključevati obdobje pridržanja, ki je preteklo, preden je začela veljati ureditev iz te direktive.

               2.

               Obdobja, v katerem je bila oseba nastanjena v centru za začasno nastanitev na podlagi odločbe, sprejete v skladu z nacionalnimi določbami in določbami Skupnosti v zvezi s prosilci za azil, ni mogoče šteti za pridržanje z namenom odstranitve v smislu člena 15 Direktive 2008/115.

               3.

               Člen 15(5) in (6) Direktive 2008/115 je treba razlagati tako, da se obdobje, v katerem je bila izvršitev odredbe o prisilni odstranitvi prekinjena zaradi sodnega postopka na podlagi tožbe, ki jo je zadevni tujec vložil zoper to odločbo, upošteva pri izračunavanju obdobja pridržanja z namenom odstranitve, če je med tem postopkom zadevni tujec še naprej bival v centru za začasno nastanitev.

               4.

               Člen 15(4) Direktive 2008/115 je treba razlagati tako, da ga je mogoče uporabiti le, če so možnosti za podaljšanje pridržanja, določene v členu 15(6) Direktive 2008/115, izčrpane ob sodnem pregledu pridržanja zadevne osebe.

               5.

               Člen 15(4) Direktive 2008/115 je treba razlagati tako, da zgolj stvarno pričakovanje, da bo odstranitev ob upoštevanju obdobij, določenih v členu 15(5) in (6) te direktive, uspešna, ustreza upravičenemu pričakovanju odstranitve in da to tako, kadar je malo verjetno, da bo tretja država sprejela zadevnega tujca ob upoštevanju navedenih obdobij.

               6.

               Člen 15(4) in (6) Direktive 2008/115 je treba razlagati tako, da če se je najdaljše možno obdobje pridržanja, določeno s to direktivo, izteklo, ne dovoljuje, da zadevni tujec ni takoj izpuščen, ker nima veljavnih dokumentov, ker se vede agresivno in ker nima sredstev za preživljanje niti stanovanja ali sredstev, ki bi mu jih za to zagotovila država.

      (1)  UL C 267, 7.11.2009.


title: Zadeva C-162/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 2. aprila 2012 – Società Airport Shuttle Express scarl in Giovanni Panarisi proti Comune di Grottaferrata

text:
               9.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 2. aprila 2012 – Società Airport Shuttle Express scarl in Giovanni Panarisi proti Comune di Grottaferrata
   (Zadeva C-162/12)
   2012/C 165/23
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Società Airport Shuttle Express scarl, Giovanni Panarisi

      Tožena stranka: Comune di Grottaferrata

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 49 PDEU, člen 3 Pogodbe EU, členi 3, 4, 5 in 6 Pogodbe EU, člena 101 PDEU in 102 PDEU ter Uredba EGS št. 2454/1992 in Uredba ES št. 12/1998 nasprotujejo uporabi členov 3(3) in 11 zakona št. 21 iz leta 1992 v delu, v katerem določata: „3. Sedež prevoznika in remiza morata biti izključno na ozemlju občine, ki je izdala dovoljenje,“ in „[…] Rezervacija najema vozila z voznikom se opravi v remizi. Vsak posamezni najem vozila z voznikom se začne in konča v remizi, ki je v občini, ki je izdala dovoljenje, z vrnitvijo v remizo, uporabnik pa lahko vstopi in izstopi tudi na ozemlju drugih občin. […]“?

               2.

               Ali člen 49 PDEU, člen 3 Pogodbe EU, členi 3, 4, 5 in 6 Pogodbe EU, člena 101 in 102 PDEU ter Uredba EGS št. 2454/1992 in Uredba ES št. 12/1998 nasprotujejo uporabi členov 5 in 10 zakona dežele Lacij št. 58 z dne 26. oktobra 1993 v delu, v katerem določata: „[…] Uporabnik vstopi oziroma storitev se začne opravljati na ozemlju občine, ki je izdala dovoljenje,“ in „[…] uporabnik vstopi oziroma storitev se začne opravljati izključno na ozemlju občine, ki je izdala licenco ali dovoljenje, in se opravi v kateri koli namembni kraj, ob predhodnem soglasju voznika, če je namembni kraj zunaj meja občine. […]“?


title: Zadeva C-430/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Rovigo (Italija) 18. avgusta 2011 – Kazenski postopek zoper Md Sagorja

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/25

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Rovigo (Italija) 18. avgusta 2011 – Kazenski postopek zoper Md Sagorja
      (Zadeva C-430/11)
      (2012/C 25/44)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale di Rovigo

         Stranka v postopku v glavni stvari

      Md Sagor

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali ob upoštevanju načel lojalnega sodelovanja in polnega učinka direktiv členi 2, 4, 6, 7 in 8 Direktive 2008/115/ES (1) preprečujejo možnost, da se državljana tretje države, ki nezakonito prebiva v državi članici, zaradi samega nezakonitega vstopa in prebivanja kaznuje z denarno kaznijo, ki se kot kazenska sankcija nadomesti s hišnim zaporom, še preden bi prišlo do neizpolnitve odredbe o odstranitvi, ki jo izda upravni organ?

                  2.

                  Ali ob upoštevanju načel lojalnega sodelovanja in polnega učinka direktiv členi 2, 15 in 16 Direktive 2008/115/ES nasprotujejo možnosti, da država članica po sprejetju te direktive izda predpis, ki določa, da se državljana tretje države, ki nezakonito prebiva v državi članici, kaznuje z denarno kaznijo, ki se nadomesti s takojšnjim izgonom kot kazensko sankcijo, pri tem pa niso spoštovani postopek in pravice tujca, določeni z navedeno direktivo?

                  3.

                  Ali načelo lojalnega sodelovanja iz člena 4(3) PEU nasprotuje nacionalnemu predpisu, ki je bil v obdobju, določenem za prenos direktive, sprejet zato, da bi se izognilo uporabi direktive ali pa omejilo področje njene uporabe, in kakšne ukrepe mora sodišče sprejeti, kadar je razviden tak namen?

         (1)  UL L 348, str. 98.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 11. novembra 2004 v zadevi C-467/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Verwaltungsgericht Stuttgart): Inan Cetinkaya proti Land Baden-Württemberg (Pridružitveni sporazum EGS-Turčija — Prosto gibanje delavcev — Člen 7(pododstavek 1) in člen 14(1) Sklepa Pridružitvenega sveta št. 1/80 — Pravica do prebivanja otroka turškega delavca po polnoletnosti — Pogoji za izdajo odločbe o izgonu — Kazenske obsodbe)

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/11

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 11. novembra 2004
   v zadevi C-467/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Verwaltungsgericht Stuttgart): Inan Cetinkaya proti Land Baden-Württemberg (1)

   (Pridružitveni sporazum EGS-Turčija - Prosto gibanje delavcev - Člen 7(pododstavek 1) in člen 14(1) Sklepa Pridružitvenega sveta št. 1/80 - Pravica do prebivanja otroka turškega delavca po polnoletnosti - Pogoji za izdajo odločbe o izgonu - Kazenske obsodbe)
   (2005/C 6/18)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-467/02, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče s sklepom Verwaltungsgericht Stuttgart (Nemčija) z dne 19. decembra 2002, ki je prispel na Sodišče dne 27. decembra 2002, v postopku med Inanom Cetinkayo in Land Baden-Württemberg, je Sodišče (drugi senat) v sestavi C.W.A. Timmermans, predsednik senata, J.-P. Puissochet in R. Schintgen, sodnika, N. Colneric, sodnica, in J.N. Cunha Rodrigues (poročevalec), sodnik, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: M. Múgica Arzamendi, glavna administratorka, dne 11. novembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Člen 7(pododstavek 1) Sklepa št. 1/80 z dne 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve, ki ga je sprejel Pridružitveni svet, ustanovljen s Pridružitvenim sporazumom, sklenjenim med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo, se mora razlagati tako, da zajema tudi položaj polnoletne osebe, otroka turškega delavca, ki je ali je bil zakonito zaposlen v državi članici gostiteljici, četudi je bil otrok rojen in je vedno živel v tej državi.

               2.

               Člen 7(pododstavek 1) Sklepa št. 1/80 nasprotuje temu, da se po obsodbi na zaporno kazen, ki ji sledi zdravljenje, pravice, ki jih ta določba podeljuje turškemu državljanu, ki se nahaja v takem položaju kot Inan Cetinkaya, omeji iz razloga daljše odsotnosti s trga dela.

               3.

               Člen 14 Sklepa št. 1/80 nasprotuje temu, da nacionalna sodišča pri presoji zakonitosti ukrepa izgona, odrejenega zoper turškega državljana, ne upoštevajo dejstev, ki so nastala po izdaji zadnje odločbe pristojnih organov in ki ne bi več dopuščala omejitve pravic tega državljana v smislu navedene določbe.

      (1)  UL C 70, 22.3.2003.


title: Zadeva C-138/07: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. februarja 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Antwerpen – Belgija) – Država Belgija proti N.V. Cobelfret (Direktiva 90/435/EGS – Člen 4(1) – Neposredni učinek – Nacionalna ureditev, katere cilj je odprava dvojnega obdavčenja distribuiranih dobičkov – Odbitek vsote prejetih dividend od davčne osnove matične družbe, le če je ta ustvarila obdavčljivi dobiček)

text:
               4.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/3

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. februarja 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Antwerpen – Belgija) – Država Belgija proti N.V. Cobelfret
   (Zadeva C-138/07) (1)

   (Direktiva 90/435/EGS - Člen 4(1) - Neposredni učinek - Nacionalna ureditev, katere cilj je odprava dvojnega obdavčenja distribuiranih dobičkov - Odbitek vsote prejetih dividend od davčne osnove matične družbe, le če je ta ustvarila obdavčljivi dobiček)
   (2009/C 82/05)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hof van beroep te Antwerpen
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Država Belgija

      Tožena stranka: N.V. Cobelfret
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hof van beroep te Antwerpen – Razlaga člena 4 Direktive Sveta 90/435/EGS z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic (UL L 225, str. 6) – Nacionalne določbe, ki določajo odpravo dvojnega obdavčenja razdeljenih dobičkov – Pogoji
   Izrek
   Glede na navedeno je na postavljeno vprašanje treba odgovoriti, da je člen 4(1), prva alinea, Direktive Sveta št. 90/435/EGS z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic, treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, kot je ta v zadevi o glavni stvari, ki določa, da so dividende, ki jih prejme matična družba, vključene v njeno davčno osnovo, da se pozneje znesek teh dividend lahko odbije v višini 95 %, če je za zadevno davčno obdobje poslovni izid po odbitku drugih dobičkov, oproščenih plačila davka, še vedno pozitiven.
   Člen 4(1), prva alinea, Direktive 90/435 je nepogojen in dovolj natančen, da se je nanj mogoče sklicevati pred nacionalnimi sodišči.

      (1)  UL C 107, 26.4.2008.


title: Zadeva C-67/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundessozialgericht (Nemčija) 10. februarja 2014 – Jobcenter Berlin Neukölln proti Nazifa Alimanovic in drugim

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundessozialgericht (Nemčija) 10. februarja 2014 – Jobcenter Berlin Neukölln proti Nazifa Alimanovic in drugim
   (Zadeva C-67/14)
   2014/C 142/19
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundessozialgericht

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožena stranka in revident: Jobcenter Berlin Neukölln

      Tožeče stranke in nasprotne stranke v revizijskem postopku: Nazifa Alimanovic, Sonita Alimanovic, Valentina Alimanovic, Valentino Alimanovic

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali velja načelo enakega obravnavanja, določeno v členu 4 Uredbe (ES) št. 883/2004 (1) – razen izključitve izvoza dajatev iz člena 70(4) Uredbe (ES) št. 883/2004 – tudi za posebne denarne dajatve, za katere se ne plačujejo prispevki, v smislu člena 70(1) in (2) Uredbe (ES) št. 883/2004?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: Ali se lahko načelo enakega obravnavanja iz člena 4 Uredbe (ES) št. 883/2004 omeji z določbami nacionalnih predpisov, s katerimi je bil prenesen člen 24(2) Direktive 2004/38/ES (2), v skladu s katerimi dostop do teh dajatev ni mogoč, brez izjeme, če ima državljan Unije pravico do prebivanja v drugi državi članici zgolj zaradi iskanja zaposlitve, in če je tako, v kolikšni meri?

               3.

               Ali člen 45(2) PDEU v povezavi s členom 18 PDEU nasprotuje nacionalni določbi, ki državljane Unije, ki se lahko kot iskalci zaposlitve sklicujejo na izvrševanje pravice do prostega gibanja, za obdobje pravice do prebivanja zgolj zaradi iskanja zaposlitve brez izjem in ne glede na povezavo z državo gostiteljico izključuje od dajatve socialne varnosti, katere namen je zagotavljanje preživetja in ki hkrati olajšuje dostop do trga dela?

      (1)  Uredba (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 72).

      (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 46).


title: Zadeva T-199/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. junija 2011 – Ziegler proti Komisiji ( „Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg mednarodnih selitvenih storitev v Belgiji — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Določanje cen — Razdelitev trga — Prirejanje javnih razpisov — Znaten vpliv na trgovino — Globe — Smernice o načinu določanju glob iz leta 2006“ )

text:
               30.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. junija 2011 – Ziegler proti Komisiji
   (Zadeva T-199/08) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg mednarodnih selitvenih storitev v Belgiji - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Določanje cen - Razdelitev trga - Prirejanje javnih razpisov - Znaten vpliv na trgovino - Globe - Smernice o načinu določanju glob iz leta 2006)
   2011/C 226/47
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ziegler SA (Bruselj, Belgija) (zastopnika: J.-L. Lodomez in J. Lodomez, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Bouquet in O. Beynet, nato A. Bouquet in N. von Lingen, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 926 konč. z dne 11. marca 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/38.543 – mednarodne selitvene storitve) in, podredno, predlog za odpravo ali zmanjšanje globe, naložene tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Ziegler SA se naloži plačilo stroškov, skupaj s stroški, ki so pred Splošnim sodiščem nastali v zvezi s postopkom za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 183, 19.7.2008.


title: Zadeva C-15/14 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 4. junija 2015 – Evropska komisija/MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. (Pritožba — Državna pomoč — Pogodba, sklenjena med Madžarsko ter naftno in plinsko družbo MOL v zvezi z rudarskimi pristojbinami za pridobivanje ogljikovodikov — Poznejša sprememba zakonskega sistema, ki določa zvišanje stopnje pristojbin — Zvišanje, ki se ne uporabi za družbo MOL — Sklep o razglasitvi nezdružljivosti pomoči s skupnim trgom — Selektivnost)

text:
               20.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/14

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 4. junija 2015 – Evropska komisija/MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt.
   (Zadeva C-15/14 P) (1)

   ((Pritožba - Državna pomoč - Pogodba, sklenjena med Madžarsko ter naftno in plinsko družbo MOL v zvezi z rudarskimi pristojbinami za pridobivanje ogljikovodikov - Poznejša sprememba zakonskega sistema, ki določa zvišanje stopnje pristojbin - Zvišanje, ki se ne uporabi za družbo MOL - Sklep o razglasitvi nezdružljivosti pomoči s skupnim trgom - Selektivnost))
   (2015/C 236/18)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: L. Flynn in K. Talabér-Ritz, agenta)

      Druga stranka v postopku: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. (zastopnika: N. Niejahr, odvetnica, in F. Carlin, Barrister)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 61, 1.3.2014.


title: Zadeva C-31/15 P: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 2. junija 2016 – Photo USA Electronic Graphic, Inc./Svet Evropske unije, Evropska komisija, Ancàp SpA, Cerame-Unie AISBL, Confindustria Ceramica, Verband der Keramischen Industrie eV (Pritožba — Damping — Izvedbena uredba (EU) št. 412/2013 — Uvoz keramične namizne in kuhinjske posode s poreklom iz Kitajske — Dokončna protidampinška dajatev)

text:
               8.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/9

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 2. junija 2016 – Photo USA Electronic Graphic, Inc./Svet Evropske unije, Evropska komisija, Ancàp SpA, Cerame-Unie AISBL, Confindustria Ceramica, Verband der Keramischen Industrie eV
   (Zadeva C-31/15 P) (1)

   ((Pritožba - Damping - Izvedbena uredba (EU) št. 412/2013 - Uvoz keramične namizne in kuhinjske posode s poreklom iz Kitajske - Dokončna protidampinška dajatev))
   (2016/C 287/11)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Photo USA Electronic Graphic, Inc. (zastopnik: K. Adamantopoulos, odvetnik)

      Druge stranke v postopku: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva B. Driessen in S. Boelaert, nato H. Marcos Fraile, agenti, skupaj z B. O’Connorjem, solicitor, in S. Gublom, odvetnikom), Evropska komisija (zastopnika: J.-F. Brakeland in M. França, agenta), Ancàp SpA, Cerame-Unie AISBL, Confindustria Ceramica, Verband der Keramischen Industrie eV (zastopnik: R. Bierwagen, odvetnik)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Photo USA Electronic Graphic Inc. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 89, 16.3.2015.


title: Zadeva C-71/15 P: Sklep podpredsednika Sodišča z dne 18. decembra 2015 – Sodišče Evropske unije/Kendrion NV, ob intervenciji Evropske komisije

text:
               29.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/10

         Sklep podpredsednika Sodišča z dne 18. decembra 2015 – Sodišče Evropske unije/Kendrion NV, ob intervenciji Evropske komisije
   (Zadeva C-71/15 P) (1)

   (2016/C 078/12)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Podpredsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 107, 30.3.2015.


title: Zadeva C-539/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (Združeno kraljestvo) 14. oktobra 2013 – Merck Canada Inc., Merck Sharp & Dohme Ltd proti Sigma Pharmaceuticals PLC

text:
               11.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (Združeno kraljestvo) 14. oktobra 2013 – Merck Canada Inc., Merck Sharp & Dohme Ltd proti Sigma Pharmaceuticals PLC
   (Zadeva C-539/13)
   2014/C 9/29
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Merck Canada Inc., Merck Sharp & Dohme Ltd

      Tožena stranka: Sigma Pharmaceuticals PLC

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali lahko imetnik patenta ali dodatnega varstvenega certifikata ali pa njegov upravičenec pravice na podlagi prvega odstavka posebnega mehanizma uveljavlja samo, če je prej izrazil namen za to?

               2.

               Če je odgovor na vprašanje 1 pritrdilen:

                           (a)

                           kako mora biti ta namen izražen?

                           (b)

                           ali imetnik oziroma upravičenec teh pravic ne more uveljavljati glede uvoza ali dajanja v promet farmacevtskega proizvoda v državi članici, ki je bilo izvršeno, preden je izrazil namen, da bo uveljavljal pravice?

               3.

               Kdo mora na podlagi drugega odstavka posebnega […] (ni prevedeno) mehanizma predhodno obvestiti imetnika patenta ali dodatnega varstvenega certifikata ali njegovega upravičenca? Zlasti:

                           (a)

                           ali mora predhodno uradno obvestilo dati oseba, ki namerava uvažati ali dajati v promet farmacevtski proizvod?
                           ali

                           (b)

                           lahko, če – kot dovoljuje nacionalni regulativni sistem – vlogo za izdajo regulatorne odobritve vloži kdo drug kot nameravani uvoznik, predhodno uradno obvestilo vlagatelja vloge za izdajo regulatorne odobritve učinkuje, če ta oseba ne namerava sama uvažati ali dajati v promet farmacevtskega proizvoda, ampak bosta nameravani uvoz in dajanje v promet izvajana na podlagi odobritve, izdane temu vlagatelju?; in

                                       (i)

                                       ali je kaj drugače, če je v predhodnem uradnem obvestilu navedena oseba, ki bo uvažala ali dajala v promet farmacevtski proizvod?

                                       (ii)

                                       ali je kaj drugače, če predhodno uradno obvestilo in vlogo za izdajo regulatorne odobritve poda ena od pravnih oseb v skupini družb, ki tvorijo gospodarsko enoto, uvoz in dajanje v promet pa bo izvajala druga pravna oseba v tej skupini na podlagi odobritve, katere imetnica je prva pravna oseba, pri čemer pa v predhodnem uradnem obvestilu ni navedena pravna oseba, ki bo uvažala in dajala v promet farmacevtski proizvod?

               4.

               Komu je treba poslati predhodno uradno obvestilo na podlagi drugega odstavka posebnega mehanizma? Zlasti:

                           (a)

                           ali je upravičenec patenta ali dodatnega varstvenega certifikata lahko samo oseba, ki ima v nacionalnem pravu pravico sprožiti postopek za uveljavitev tega patenta ali dodatnega varstvenega certifikata?
                           ali

                           (b)

                           če skupina družb tvori gospodarsko enoto, ki obsega več pravnih subjektov, zadošča, da je obvestilo naslovljeno na pravni subjekt, ki je operativna hčerinska družba in imetnik dovoljenja za promet v državi članici uvoza, ne pa na subjekt v skupini, ki ima na podlagi nacionalnega prava pravico sprožiti postopek za uveljavitev tega patenta ali dodatnega varstvenega certifikata, bodisi ker je ta pravni subjekt mogoče opredeliti kot upravičenca patenta ali DVC bodisi ker se pričakuje, da bo to obvestilo na podlagi običajnega poteka dogodkov posredovano osebam, ki sprejemajo odločitve v imenu imetnika patenta ali DVC?

                           (c)

                           če je odgovor na vprašanje 4(b) pritrdilen, ali drugače ustrezno obvestilo postane neustrezno, če je naslovljeno na „vodjo za regulativne zadeve“ družbe, ki v skupini ni subjekt, ki ima po nacionalnem pravu pravico sprožiti postopek za uveljavitev patenta ali dodatnega varstvenega certifikata, ampak je operativna hčerinska družba ali imetnik dovoljenja za promet v državi članici uvoza, in če oddelek za regulativne zadeve v praksi redno prejema obvestila paralelnih uvoznikov v zvezi s posebnim mehanizmom in drugimi zadevami?


title: Zadeva C-110/14: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. septembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Judecătoria Oradea – Romunija) – Horațiu Ovidiu Costea/SC Volksbank România SA (Predhodno odločanje — Direktiva 93/13/EGS — Člen 2(b) — Pojem „potrošnik“ — Kreditna pogodba, ki jo sklene fizična oseba, ki opravlja odvetniški poklic — Vračilo kredita, zavarovanega z nepremičnino v lasti odvetniške pisarne kreditojemalca — Kreditojemalec, ki ima potrebno znanje za presojo nedovoljenosti pogoja pred podpisom pogodbe)

text:
               26.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 354/6

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. septembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Judecătoria Oradea – Romunija) – Horațiu Ovidiu Costea/SC Volksbank România SA
   (Zadeva C-110/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 93/13/EGS - Člen 2(b) - Pojem „potrošnik“ - Kreditna pogodba, ki jo sklene fizična oseba, ki opravlja odvetniški poklic - Vračilo kredita, zavarovanega z nepremičnino v lasti odvetniške pisarne kreditojemalca - Kreditojemalec, ki ima potrebno znanje za presojo nedovoljenosti pogoja pred podpisom pogodbe))
   (2015/C 354/06)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Judecătoria Oradea

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Horațiu Ovidiu Costea

      Tožena stranka: SC Volksbank România SA

      Izrek

   Člen 2(b) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da se fizična oseba, ki opravlja poklic odvetnika in z banko sklene kreditno pogodbo, pri kateri ni podrobneje določen namen kredita, lahko šteje za potrošnika v smislu te določbe, če navedena pogodba ni povezana s poklicno dejavnostjo tega odvetnika. Okoliščina, da je terjatev iz te pogodbe zavarovana s hipotekarnim jamstvom, ki ga je ta oseba sklenila kot zastopnik svoje odvetniške pisarne in ki se nanaša na premoženje, ki je namenjeno izvajanju poklicne dejavnosti navedene osebe, kot je nepremičnina v lasti te pisarne, je v zvezi s tem brezpredmetna.

      (1)  UL C 175, 10.6.2014.