title: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. marca 2013.#Aldegonda van den Booren proti Rijksdienst voor Pensioenen.#Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo arbeidshof te Antwerpen.#Socialna varnost delavcev migrantov – Člen 46a Uredbe (EGS) št. 1408/71 – Nacionalna pravila za preprečevanje kumuliranja – Starostna pokojnina – Povišanje zneska, ki ga izplačuje država članica – Družinska pokojnina – Znižanje zneska, ki ga izplačuje druga država članica.#Zadeva C‑127/11.

text:
         SODBA SODIŠČA (peti senat)
      z dne 7. marca 2013 (
            *1
         )
      „Socialna varnost delavcev migrantov — Člen 46a Uredbe (EGS) št. 1408/71 — Nacionalna pravila za preprečevanje kumuliranja — Starostna pokojnina — Povišanje zneska, ki ga izplačuje država članica — Družinska pokojnina — Znižanje zneska, ki ga izplačuje druga država članica“
      V zadevi C-127/11,
      katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo Arbeidshof te Antwerpen (Belgija) z odločbo z dne 3. marca 2011, ki je prispela na Sodišče 11. marca 2011, v postopku

         Aldegonda van den Booren

      proti

         Rijksdienst voor Pensioenen,

      SODIŠČE (peti senat),
      v sestavi M. Ilešič, v funkciji predsednika petega senata, J.-J. Kasel (poročevalec) in M. Safjan, sodnika,
      generalni pravobranilec: P. Cruz Villalón,
      sodni tajnik: A. Calot Escobar,
      na podlagi pisnega postopka,
      ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:

               —

               za belgijsko vlado L. Van den Broeck in C. Pochet, agentki, skupaj s P. Vanagtom in E. Poolsom, odvetnikoma,

               —

               za Evropsko komisijo V. Kreuschitz in M. van Beek, agenta,

         na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalnega pravobranilca, da bo v zadevi razsojeno brez sklepnih predlogov,
      izreka naslednjo

         Sodbo

               1

               Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 46a Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti v različici, ki je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 3), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1386/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. junija 2001 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 129, v nadaljevanju: Uredba št. 1408/71), člena 4(3) PEU in členov od 45 PDEU do 48 PDEU.

               2

               Ta predlog je bil vložen v okviru spora med A. van den Booren in Rijksdienst voor Pensioenen (nacionalni pokojninski urad, v nadaljevanju: NPU) zaradi uporabe belgijskih pravil za preprečevanje kumuliranja pri določitvi zneska belgijske družinske pokojnine, ki se izplačuje tožeči stranki.

         Pravni okvir

         Ureditev Unije

               3

               Člen 12(2) Uredbe št. 1408/71 določa:
               „Kadar uredba ne določa drugače, se lahko določbe zakonodaje države članice, ki urejajo zmanjšanje, mirovanje ali odvzem dajatev v primeru prekrivanja [kumuliranja] z drugimi dajatvami socialne varnosti ali s kako drugo obliko dohodka, uveljavljajo tudi, kadar so te dajatve pridobljene po zakonodaji druge države članice ali kadar je bil tak dohodek pridobljen na ozemlju druge države članice.“

               4

               Poglavje 3 Uredbe št. 1408/71, naslovljeno „Starost in smrt (pokojnine)“, vsebuje člene od 44 do 51a.

               5

               Člen 45 Uredbe št. 1408/71 se nanaša na upoštevanje zavarovalnih dob ali dob prebivanja, dopolnjenih po zakonodajah, ki so veljale za zaposleno ali samozaposleno osebo, za pridobitev, ohranitev ali ponovno pridobitev pravice do dajatev.

               6

               Člen 46 Uredbe št. 1408/71 v odstavku 1 določa pravila, ki se uporabljajo, kadar so pogoji, ki jih zakonodaja države članice zahteva za upravičenost do dajatev, izpolnjeni brez uporabe člena 45 te uredbe. Odstavek 2 tega člena določa pravila, ki se uporabljajo, kadar so pogoji, ki jih zakonodaja države članice zahteva za upravičenost do dajatev, izpolnjeni šele z uporabo člena 45.

               7

               Člen 46a Uredbe št. 1408/71, ki vsebuje splošna pravila v zvezi z zmanjšanjem, mirovanjem ali odvzemom, ki se uporabljajo za invalidske dajatve, za pomoči ob smrti ali za preživele osebe po zakonodajah držav članic, določa:
               „1.   V tem poglavju ima prekrivanje [kumuliranje] dajatev iste vrste naslednji pomen: vsako prekrivanje [kumuliranje] invalidskih dajatev, pomoči ob smrti ali za preživele osebe, izračunanih ali zagotovljenih na osnovi zavarovalnih dob in/ali dob prebivanja, ki jih dopolni ena in ista oseba.
               2.   V tem poglavju prekrivanje [kumuliranje] dajatev različnih vrst pomeni vsako prekrivanje [kumuliranje] dajatev, ki se ne morejo obravnavati kot dajatve iste vrste v smislu odstavka 1.
               3.   Naslednja pravila veljajo za uporabo določb o zmanjšanju, mirovanju ali odvzemu, ki jih določa zakonodaja države članice v primeru prekrivanja [kumuliranje] dajatev za invalidnost, starost ali dajatve za preživele osebe z dajatvijo iste vrste ali dajatvijo druge vrste ali z drugim dohodkom:

                        (a)

                        dajatve, pridobljene po zakonodaji druge države članice, ali drugi dohodki, pridobljeni v drugi državi članici, se upoštevajo le v primerih, ko zakonodaja prve države članice predvideva upoštevanje dajatev ali dohodkov, pridobljenih v tujini;

                        (b)

                        upoštevajo se zneski dajatev, ki naj bi jih izplačevale druge države članice, pred odvedbo davkov, prispevkov za socialno varnost in drugih posameznih davščin ali odbitkov;

                        (c)

                        ne upoštevajo se zneski dajatev, pridobljenih po zakonodaji drugih držav članic, ki se dodeljujejo na podlagi prostovoljnega ali prostovoljnega nadaljevanja zavarovanja;

                        (d)

                        kadar se določbe o zmanjšanju, mirovanju ali odvzemu uporabljajo po zakonodaji zgolj ene države članice, ker oseba prejema dajatve podobne ali različne vrste, izplačljive po zakonodaji drugih držav članic, ali druge dohodke, pridobljene na ozemlju drugih držav članic, se lahko dajatve, izplačljive po zakonodaji prve države članice, zmanjšajo samo do zneska dajatev, izplačljivega po zakonodaji drugih držav članic oziroma dohodka, pridobljenega na ozemlju drugih držav članic.“

               8

               Člen 46b(1) te uredbe, ki vsebuje posebne določbe, ki veljajo v primerih prekrivanja [kumuliranja] dajatev iste vrste po zakonodajah dveh ali več držav članic, določa:
               „Določbe o zmanjšanju, mirovanju ali odvzemu, ki jih določa zakonodaja države članice, se ne smejo uporabljati za dajatve, izračunane v skladu s členom 46(2).“

         Belgijska ureditev

               9

               Člen 52(1) kraljevega odloka z dne 21. decembra 1967 o splošni ureditvi starostnih in družinskih pokojnin za zaposlene osebe (Moniteur belge z dne 16. januarja 1968), kakor je bil spremenjen s kraljevim odlokom z dne 9. julija 1997 (v nadaljevanju: kraljevi odlok z dne 21. decembra 1967), določa:
               „Če lahko preživeli zakonec zahteva družinsko pokojnino na podlagi pokojninskega sistema zaposlenih delavcev in eno ali več starostnih pokojnin ali kakršnih koli ugodnosti na podlagi pokojninskega sistema zaposlenih delavcev ali enega ali več drugih pokojninskih sistemov, se družinska pokojnina lahko izplačuje poleg teh starostnih pokojnin samo, če skupen znesek ne presega višine 110 % družinske pokojnine, ki bi bila dodeljena preživelemu zakoncu za polno delovno dobo.
               […]“

         Spor o glavni stvari in vprašanji za predhodno odločanje

               10

               A. van den Booren, rojena 18. avgusta 1920, stanuje v Maastrichtu (Nizozemska). Njen mož, J. Bartels, ki je umrl 1. marca 1982, je bil v Belgiji v letih od 1951 do 1961 med drugim zaposlen kot rudar.

               11

               NPU je A. van den Booren z upravno odločbo z dne 11. julija 1986 retroaktivno od 1. avgusta 1985 priznal belgijsko družinsko pokojnino v bruto znesku 1879,03 EUR letno (indeks 319,78). Od istega dne je pritožnica prejemala tudi nizozemsko starostno pokojnino na podlagi Algemene Ouderdomswet (splošni zakon o starostnem pokojninskem zavarovanju, v nadaljevanju: AOW) v višini 827,13 EUR letno.

               12

               Z odločbo z dne 20. maja 2003 je bila nizozemska starostna pokojnina A. van den Booren zvišana na 869,24 EUR na mesec (oziroma 10430,88 EUR na leto) z retroaktivnim učinkom od 1. januarja 2002.

               13

               Do tega povišanja je prišlo zaradi okoliščine, da je konec leta 2002 nizozemski zakonodajalec zapolnil pravno praznino, ki je obstajala za nekatere poročene ženske, stanujoče na Nizozemskem, katerih zakonski partner ni bil zavarovan na podlagi AOW, ker je v obdobju med 1. januarjem 1957 in 1. januarjem 1980 poklicno dejavnost opravljal v tujini.

               14

               Bureau voor Belgische Zaken (urad za belgijske zadeve) je 23. januarja 2004 NPU poslal kopijo odločbe z dne 20. maja 2003.

               15

               NPU je s priporočeno pošto z dne 12. avgusta 2004 obvestil A. van den Booren, da je bila odločba z dne 11. julija 1986 spremenjena tako, da je bila po povišanju njene nizozemske starostne pokojnine od 1. januarja 2002 njena belgijska družinska pokojnina, ki je tedaj znašala 2845,49 EUR bruto, znižana na 1866,18 EUR bruto (indeks 107,30). Z istim dopisom je NPU od A. van den Booren zahteval tudi vračilo neupravičeno izplačanih zneskov za obdobje od 1. marca do 31. julija 2004 v višini 506,45 EUR.

               16

               A. van den Booren je vložila tožbo zoper odločbo o spremembi njene družinske pokojnine ter zoper odločbo o vračilu pri Arbeidsrechtbank te Tongeren (delovno sodišče v Tongerenu), ki je s sodbo z dne 21. oktobra 2009 to tožbo razglasilo za neutemeljeno. Natančneje, glede argumenta, ki ga je podala A. van den Booren in ki se nanaša na člen 46a Uredbe št. 1408/71, je to sodišče menilo, da ni prišlo do kršitve tega člena. Ker naj bi bilo treba nizozemsko starostno pokojnino šteti za ugodnost, ki nadomešča starostno pokojnino, naj bi bilo treba na podlagi člena 46a(3)(a) Uredbe št. 1408/71 znižati belgijsko družinsko pokojnino (glej sodbo z dne 7. marca 2002 v zadevi Insalaca, C-107/00, Recueil, str. I-2403).

               17

               To sodišče je poleg tega menilo tudi, da ni prišlo do kršitve temeljne svoboščine o gibanju delavcev. Sodbi, na kateri se je v ta namen sklicevala A. van den Booren (sodbi z dne 5. oktobra 1994 v zadevi van Munster, C-165/91, Recueil, str. I-4661, in z dne 26. septembra 2000 v zadevi Engelbrecht, C-262/97, Recueil, str. I-7321), naj bi se nanašali na drugačne položaje. To sodišče je navedlo, da člen 52(1) kraljevega odloka z dne 21. decembra 1967 velja brez razlik tako za belgijske državljane, ki so vedno živeli v Belgiji, kot za delavce migrante in da uporaba pravila iz člena 52 ne povzroči nobenega zmanjšanja celotnih prihodkov A. van den Booren.

               18

               A. van den Booren je 27. novembra 2009 vložila pritožbo zoper to odločbo pri Arbeidshof te Antwerpen. Zatrjuje, da uporaba člena 52(1) kraljevega odloka z dne 21. decembra 1967 krši člen 46a Uredbe št. 1408/71 in vsekakor pomeni oviro za pravico do prostega gibanja oseb iz členov od 39 ES do 42 ES. A. van den Booren se glede tega sklicuje na zgoraj navedeni sodbi van Munster in Engelbrecht, na podlagi katerih mora nacionalno sodišče nacionalni zakon razlagati v skladu z zahtevami prava Unije in tega prava ne sme uporabiti, če bi bila posledica njegove uporabe v povezavi s predpisi druge države članice v nasprotju s temi zahtevami.

               19

               V teh okoliščinah je Arbeidshof te Antwerpen prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji:

                        „1.

                        Ali je člen 52(1) kraljevega odloka z dne 21. decembra 1967 […], na podlagi katerega se zaradi uvedbe enakega obravnavanja moških in žensk v skladu z zakonom z dne 28. marca 1985 zmanjša družinska pokojnina, zato ker se je povečala starostna pokojnina, priznana na podlagi [AOW], združljiv s pravom [Unije], natančneje s členom 46a Uredbe (EGS) št. 1408/71 […]?

                        2.

                        Ali je člen 52(1) kraljevega odloka z dne 21. decembra 1967 […] – če se ta določba razlaga tako, da se starostna pokojnina, ki je bila priznana na podlagi [AOW], šteje za starostno pokojnino v smislu te določbe ali kot ugodnost, ki velja kot takšna – združljiv s pravom [Unije], natančneje s členi [4(3) PEU in od 45 PDEU do 48 PDEU], in ali se, če ni združljiv, člen 52(1) kraljevega odloka z dne 21. decembra 1967 […] ne sme uporabiti?“

         Vprašanji za predhodno odločanje

         Dopustnost

               20

               V pisnih stališčih je belgijska vlada najprej izpodbijala dopustnost tega predloga za sprejetje predhodne odločbe, ker naj predložitveno sodišče ne bi v zadostni meri navedlo niti pravne podlage in dejanskega stanja niti nujnosti predložitve vprašanj za predhodno odločanje.

               21

               V zvezi s tem je treba poudariti, da lahko le nacionalna sodišča, pred katerimi teče sodni postopek in ki morajo prevzeti odgovornost za sodbo, ki jo izdajo, glede na posebnosti zadeve presodijo o nujnosti sprejetja predhodne odločbe, da bi lahko izdala sodbo, in o upoštevnosti vprašanj, ki jih zastavijo Sodišču. Ker se postavljena vprašanja nanašajo na razlago prava Unije, mora Sodišče načeloma odločiti (sodbi z dne 10. marca 2009 v zadevi Hartlauer, C-169/07, ZOdl., str. I-1721, točka 24 in navedena sodna praksa, in z dne 1. julija 2010 v zadevi Sbarigia, C-393/08, ZOdl., str. I-6337, točka 19).

               22

               Zato se predpostavlja, da so vprašanja o pravu Unije upoštevna. Zavrnitev predloga nacionalnega sodišča je tako mogoča samo, če je jasno, da zahtevana razlaga prava Unije nima nobene zveze z dejanskim stanjem ali predmetom spora v postopku v glavni stvari, če je problem hipotetičen ali če Sodišče nima na voljo pravnih in dejanskih elementov, ki so potrebni za to, da bi lahko na zastavljena vprašanja dalo koristne odgovore (glej v tem smislu sodbo z dne 5. decembra 2006 v združenih zadevah Cipolla in drugi, C-94/04 in C-202/04, ZOdl., str. I-11421, točka 25, in zgoraj navedeno sodbo Sbarigia, točka 20).

               23

               V tem primeru pa to ni tako. Treba je namreč ugotoviti, da predložitvena odločba zadostno opisuje pravni in dejanski okvir spora o glavni stvari, ki Sodišču omogoča, da koristno odgovori na postavljena vprašanja.

               24

               Poleg tega je treba poudariti, da je bilo belgijski vladi omogočeno, da zavzame stališče o postavljenih vprašanjih, kot je to razvidno iz pisnih stališč, vloženih v skladu s členom 23 Statuta Sodišča Evropske unije.

               25

               Iz tega sledi, da je ta predlog za sprejetje predhodne odločbe dopusten.

         Vsebinska presoja

               26

               Najprej je treba spomniti, da čeprav naloga Sodišča ni, da se v okviru postopka, uvedenega na podlagi člena 267 PDEU, izreče o skladnosti predpisov notranjega prava z določbami prava Unije, pa je kljub temu pristojno za to, da nacionalnemu sodišču poda vse elemente razlage, ki spadajo v pravo Unije, ki bi mu omogočili presojo skladnosti teh predpisov z ureditvijo Unije (glej zlasti sodbo z dne 15. decembra 1993 v zadevi Hünermund in drugi, C-292/92, Recueil, str. I-6787, točka 8).

               27

               Zato je treba ti vprašanji za predhodno odločanje, ki ju je treba obravnavati skupaj, razumeti tako, da se z njima v bistvu sprašuje, ali je treba določbe Uredbe št. 1408/71, natančneje njen člen 46a, razlagati tako, da nasprotujejo ureditvi države članice, ki vsebuje določbo, na podlagi katere je družinska pokojnina, ki se izplačuje v tej državi članici, znižana zaradi povišanja starostne pokojnine, ki se izplačuje na podlagi zakonodaje druge države članice, in ali, v primeru nikalnega odgovora, primarno pravo Unije, natančneje člen 4(3) PEU in členi od 45 PDEU do 48 PDEU nasprotujejo uporabi take nacionalne zakonodaje.

               28

               Najprej je treba spomniti, da je treba v skladu z ustaljeno sodno prakso na nacionalno pravilo gledati kot na določbo, ki ureja zmanjšanje dajatev, v smislu Uredbe št. 1408/71, če je posledica izračuna, ki ga uvaja, zmanjšanje zneska pokojnine, ki bi jo oseba lahko zahtevala, ker je upravičena do dajatve v drugi državi članici (zgoraj navedena sodba Insalaca, točka 16).

               29

               Glede tega je iz člena 12(2) Uredbe št. 1408/71 razvidno, da se lahko določbe zakonodaje države članice, ki urejajo zmanjšanje dajatev, kadar uredba ne določa drugače, zoper upravičence dajatve, ki jo izplačuje ta država članica, ki so lahko upravičeni tudi do drugih dajatev iz socialne varnosti, uveljavljajo tudi, kadar so te dajatve pridobljene po zakonodaji druge države članice (zgoraj navedena sodba Insalaca, točka 22).

               30

               Izjema od načela iz člena 12(2) Uredbe št. 1408/71 je predvidena v členu 46b(1) te uredbe in določa, da se v primerih kumuliranja dajatev iste vrste določbe o zmanjšanju, ki jih določa zakonodaja države članice, ne smejo uporabljati za dajatve, izračunane v skladu s členom 46(2) te uredbe (zgoraj navedena sodba Insalaca, točka 23).

               31

               Glede tega je iz ustaljene sodne prakse razvidno, da je treba za prejemke socialne varnosti šteti, da so iste vrste v smislu člena 12(2) Uredbe št. 1408/71, če so njihovi predmet in cilj ter osnova za izračun in pogoji za njihovo dodelitev enaki (sodbi z dne 6. oktobra 1987 v zadevi Stefanutti, 197/85, Recueil, str. 3855, točka 12, in z dne 11. avgusta 1995 v zadevi Schmidt, C-98/94, Recueil, str. I-2559, točka 24, ter zgoraj navedena sodba Insalaca, točka 24).

               32

               Člen 46a(1) Uredbe št. 1408/71 pojasnjuje, da se za kumuliranje dajatev iste vrste šteje kumuliranje invalidskih dajatev, pomoči ob smrti ali za preživele osebe, „izračunanih ali zagotovljenih na osnovi zavarovalnih dob in/ali dob prebivanja, ki jih dopolni ena in ista oseba“. V skladu z odstavkom 2 tega člena dajatev, izračunanih na podlagi karier dveh različnih oseb, ni mogoče šteti za dajatve iste vrste v smislu odstavka 1 tega člena (glej v tem smislu zgoraj navedeno sodbo Stefanutti, točka 13, in sodbo z dne 12. februarja 1998 v zadevi Cordelle, C-366/96, Recueil, str. I-583, točki 20 in 21).

               33

               Če pa se na podlagi pisnih stališč, predloženih Sodišču, izkaže, da je bila belgijska družinska pokojnina, ki se izplačuje A. van den Booren, izračunana na podlagi poklicne kariere njenega pokojnega moža, in da se ji nizozemska starostna pokojnina izplačuje na njeni osebni podlagi, teh dveh dajatev ni mogoče šteti za dajatvi iste vrste, ki jih zajema izjema iz člena 46b(1) Uredbe št. 1408/71.

               34

               Zato Uredba 1408/71 ne nasprotuje uporabi nacionalnega pravila za preprečevanje kumuliranja, kot je ta, ki ga navaja predložitveno sodišče, če se spoštuje omejitve, ki jih nalaga Uredba št. 1408/71.

               35

               Glede tega Uredba št. 1408/71 v členu 46a(3)(d) določa zlasti, da kadar se pravila za preprečevanje kumuliranja uporabljajo po zakonodaji zgolj ene države članice, ker oseba prejema dajatve podobne ali različne vrste, izplačljive po zakonodaji druge države članice, se lahko dajatve, izplačljive po zakonodaji prve države članice, zmanjšajo samo do zneska dajatev, izplačljivega po zakonodaji druge države članice (zgoraj navedena sodba Cordelle, točka 14).

               36

               Zato se ob uporabi tega pravila belgijska družinska pokojnina zadevne osebe lahko zmanjša samo do zneska nizozemske starostne pokojnine (zgoraj navedena sodba Cordelle, točka 15).

               37

               V teh okoliščinah je treba v zvezi s tem zaključiti, da člen 46a Uredbe št. 1408/71 ne nasprotuje ureditvi države članice, ki vsebuje določbo, na podlagi katere je družinska pokojnina, ki se izplačuje v tej državi članici, znižana zaradi povišanja starostne pokojnine, ki se izplačuje na podlagi zakonodaje druge države članice, če so izpolnjeni pogoji iz člena 46a(3)(d).

               38

               Vendar je treba tako podano razlago Uredbe št. 1408/71 razumeti tako, da ne vpliva na rešitev, ki bi izhajala iz morebitne uporabe določb primarnega prava. Ugotovitev, da je nacionalni ukrep lahko skladen z določbo sekundarnega prava, v tem primeru z Uredbo št. 1408/71, namreč nima nujno za posledico, da tega ukrepa ne bilo treba presojati z vidika določb Pogodbe (sodba z dne 16. julija 2009 v zadevi von Chamier-Glisczinski, C-208/07, ZOdl., str. I-6095, točka 66 in navedena sodna praksa).

               39

               V teh okoliščinah predložitveno sodišče natančneje sprašuje o obstoju ovire za izvajanje pravice do prostega gibanja v zadevi, ki jo obravnava, podobno kot v zgoraj navedenih sodbah Sodišča van Munster in Engelbrecht.

               40

               Najprej pa je treba spomniti, da sta se zgoraj navedeni sodbi van Munster in Engelbrecht nanašali na primer zmanjšanja belgijske pokojnine enega od zakoncev zaradi uporabe ločene stopnje namesto stopnje, ki velja za gospodinjstvo, po priznanju pokojnine ali druge ugodnosti drugemu zakoncu in ne, kakor v zadevi v glavni stvari, na primer kumuliranja belgijske družinske pokojnine in nizozemske starostne pokojnine pri eni sami osebi.

               41

               Zato rešitev iz teh dveh sodb ni prenosljiva na položaj, kakršen je ta v zadevi v glavni stvari.

               42

               Dalje, čeprav je res, da ob neusklajenosti na ravni Unije vsaka država članica določi pogoje za odobritev dajatev s področja socialne varnosti, pa morajo države članice pri izvajanju te pristojnosti vsekakor spoštovati pravo Unije (glej v tem smislu zlasti zgoraj navedeno sodbo von Chamier-Glisczinski, točka 63 in navedena sodna praksa).

               43

               V zvezi s tem je dovolj, da se glede določb primarnega prava, na katere se sklicuje predložitveno sodišče, poudari, da člen 45 PDEU izvaja temeljno načelo, v skladu s katerim delovanje Unije med drugim vključuje ukinitev ovir za prosto gibanje oseb med državami članicami (sodba z dne 26. januarja 1999 v zadevi Terhoeve, C-18/95, Recueil, str. I-345, točka 36 in navedena sodna praksa).

               44

               Zato pravo Unije nasprotuje vsakemu nacionalnemu ukrepu, ki bi, tudi če se ga uporablja brez diskriminacije glede na državljanstvo, državljane Skupnosti lahko oviral ali jim naredil manj privlačno izvajanje temeljnih svoboščin, zagotovljenih s Pogodbo (sodba z dne 1. aprila 2008 v zadevi Gouvernement de la Communauté française in gouvernement wallon, C-212/06, ZOdl., str. I-1683, točka 45 in navedena sodna praksa).

               45

               Iz ustaljene sodne prakse je razvidno, da je mogoče dopustiti tovrstne nacionalne ukrepe samo pod pogojem, da sledijo ciljem v javnem interesu, da so primerni za zagotovitev uresničitve teh ciljev in da ne presegajo tega, kar je nujno potrebno za uresničitev cilja, ki mu sledijo (zgoraj navedena sodba Gouvernement de la Communauté française in Gouvernement wallon, točka 55 in navedena sodna praksa).

               46

               Zato je naloga nacionalnega sodišča, da presodi združljivost zadevne nacionalne zakonodaje z zahtevami prava Unije, tako da preveri, ali belgijsko pravilo za preprečevanje kumuliranja, ki se sicer uporablja brez razlik za nacionalne subjekte in za državljane drugih držav članic, ne povzroči, da je zadevna oseba v slabšem položaju v primerjavi s položajem, v katerem je oseba, glede katere ni podanega nobenega čezmejnega elementa, in če bi bil obstoj takega slabšega položaja ugotovljen, ali v obravnavanem primeru zadevno nacionalno pravilo utemeljujejo objektivni razlogi in ali je sorazmerno glede na cilj, ki mu nacionalno pravo zakonito sledi.

               47

               Glede na vse zgoraj navedeno je treba na predloženi vprašanji odgovoriti tako:

                        —

                        Člen 46a Uredbe št. 1408/71 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje ureditvi države članice, ki vsebuje določbo, na podlagi katere je družinska pokojnina, ki se izplačuje v tej državi članici, zmanjšana zaradi povišanja starostne pokojnine, ki se izplačuje na podlagi zakonodaje druge države članice, če so izpolnjeni pogoji iz člena 46a(3)(d).

                        —

                        Člen 45 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje uporabi take nacionalne ureditve, če ta ne povzroči, da je tožeča stranka v slabšem položaju v primerjavi s položajem, v katerem je oseba, glede katere ni podanega nobenega čezmejnega elementa; če pa to povzroči, pa ji ne nasprotuje, če je ta ureditev objektivno upravičena in sorazmerna glede na cilj, ki mu nacionalno pravo zakonito sledi, kar pa mora preveriti nacionalno sodišče.

         Stroški

               48

               Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

               Iz teh razlogov je Sodišče (peti senat) razsodilo:

                     Člen 46a Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti v različici, ki je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1386/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. junija 2001, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje ureditvi države članice, ki vsebuje določbo, na podlagi katere je družinska pokojnina, ki se izplačuje v tej državi članici, zmanjšana zaradi povišanja starostne pokojnine, ki se izplačuje na podlagi zakonodaje druge države članice, če so izpolnjeni pogoji iz člena 46a(3)(d).

                     Člen 45 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje uporabi take nacionalne ureditve, če ta ne povzroči, da je tožeča stranka v slabšem položaju v primerjavi s položajem, v katerem je oseba, glede katere ni podanega nobenega čezmejnega elementa; če pa to povzroči, pa ji ne nasprotuje, če je ta ureditev objektivno upravičena in sorazmerna glede na cilj, ki mu nacionalno pravo zakonito sledi, kar pa mora preveriti nacionalno sodišče.

                     Podpisi

            (
            *1
         )	Jezik postopka: nizozemščina.


Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. oktobra 1985. # Erika Daiber proti Hauptzollamt Reutlingen. # Predlog za sprejetje predhodne odločbe: Finanzgericht Baden-Württemberg - Nemčija. # Skupna carinska tarifa. # Zadeva 200/84.


Sodba Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 11. februarja 1993. # Ines Raiola-Denti in drugi proti Svetu Evropskih skupnosti. # Uradniki - Obrazložitev. # Zadeva T-22/91.


title: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 23. aprila 2015.#SC ALKA CO SRL proti Autoritatea Națională a Vămilor – Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Galați et Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Municipiului București.#Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul București.#Predhodno odločanje – Skupna carinska tarifa – Tarifna uvrstitev – Kombinirana nomenklatura – Tarifna številka 1207 – Oljno seme – Tarifna številka 1209 – Semena, ki se uporabljajo za setev – Tarifna številka 1212 – Semena, ki se uporabljajo predvsem za človeško prehrano in niso navedena in ne zajeta na drugem mestu – Uvoz surovih neoluščenih bučnih semen s poreklom iz Kitajske.#Zadeva C-635/13.

text:
         SODBA SODIŠČA (deseti senat)
      z dne 23. aprila 2015 (
            *1
         )
      „Predhodno odločanje — Skupna carinska tarifa — Tarifna uvrstitev — Kombinirana nomenklatura — Tarifna številka 1207 — Oljno seme — Tarifna številka 1209 — Semena, ki se uporabljajo za setev — Tarifna številka 1212 — Semena, ki se uporabljajo predvsem za človeško prehrano in niso navedena in ne zajeta na drugem mestu — Uvoz surovih neoluščenih bučnih semen s poreklom iz Kitajske“
      V zadevi C‑635/13,
      katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo Tribunalul București (Romunija) z odločbo z dne 17. aprila 2013, ki je prispela na Sodišče 4. decembra 2013, v postopku

         SC ALKA CO SRL

      proti

         Autoritatea Națională a Vămilor – Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Galați, prej Autoritatea Națională a Vămilor – Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Constanța,

         Direcția Generală a Finanțelor Publice a Municipiului București,

      SODIŠČE (deseti senat),
      v sestavi C. Vajda (poročevalec), predsednik senata, A. Rosas in E. Juhász, sodnika,
      generalna pravobranilka: J. Kokott,
      sodna tajnica: C. Strömholm, administratorka,
      na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 4. februarja 2015,
      ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:

               —

               za SC ALKA CO SRL C. Dobre, odvetnik,

               —

               za romunsko vlado R. H. Radu, V. Angelescu, D. M. Bulancea in C. Sobu, agenti,

               —

               za Evropsko komisijo G.‑D. Balan in A. Caeiros, agenta,

         na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalne pravobranilke, da bo v zadevi razsojeno brez sklepnih predlogov,
      izreka naslednjo

         Sodbo

               1

               Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago kombinirane nomenklature (v nadaljevanju: KN) iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382) v različicah, kot zaporedno izhajata iz Uredbe Komisije (ES) št. 1549/2006 z dne 17. oktobra 2006 (UL L 301, str. 1) in Uredbe Komisije (ES) št. 1214/2007 z dne 20. septembra 2007 (UL L 286, str. 1), in na razlago Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 6, str. 3).

               2

               Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo SC ALKA CO SRL (v nadaljevanju: ALKA) na eni strani in Autoritatea Națională a Vămilor – Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Constanţa (državna carinska uprava – regionalna direkcija za trošarine in carinske operacije v Konstanci) ter Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Municipiului București (generalna direkcija za javne finance občine Bukarešta) na drugi strani (v nadaljevanju, skupaj: carinski organ), glede tarifne uvrstitve v KN bučnega semena, uvoženega iz Kitajske.

         Pravni okvir

         Harmonizirani sistem poimenovanj in šifrskih oznak blaga

               3

               Svet za carinsko sodelovanje, ki je postal Svetovna carinska organizacija (SCO), je bil ustanovljen s konvencijo o ustanovitvi tega sveta, sklenjeno 15. decembra 1950 v Bruslju. Harmonizirani sistem poimenovanj in šifrskih oznak blaga (v nadaljevanju: HS) je pripravila SCO, vzpostavljen pa je bil z Mednarodno konvencijo o harmoniziranem sistemu poimenovanj in šifrskih oznak blaga (v nadaljevanju: Konvencija o HS), sklenjeno 14. junija 1983 v Bruslju, ki je bila skupaj s Protokolom o spremembi z dne 24. junija 1986 v imenu Evropske gospodarske skupnosti potrjena s Sklepom Sveta 87/369/EGS z dne 7. aprila 1987 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 288).

               4

               Na podlagi člena 3(1) Konvencije o HS se vsaka pogodbena stranka zavezuje, da so njene tarifne in statistične nomenklature v skladu s HS, da uporablja brez dodajanja ali spreminjanja vse njene tarifne številke in podštevilke s pripadajočimi oznakami in da sledi načinu oštevilčenja navedenega sistema. Vsaka pogodbena stranka se prav tako zavezuje, da uporablja splošna pravila za razlago HS in vse opombe k oddelkom, poglavjem in tarifnim podštevilkam HS in da ne spreminja obsega zadnjenavedenih.

         KN

               5

               Kombinirana nomenklatura, ki je bila uvedena z Uredbo št. 2658/87, temelji na HS, po katerem povzema številke in šestmestne podštevilke, njej lastni sta le sedma in osma številka, ki označujeta pododdelke.

               6

               Evropska Komisija v skladu s členom 12(1) Uredbe št. 2658/87, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 254/2000 z dne 31. januarja 2000 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 9, str. 357), vsako leto sprejme uredbo, ki vsebuje celotno različico KN in carinskih stopenj, kot izhajajo iz ukrepov, ki jih je sprejel Svet Evropske unije ali Komisija. Ta uredba se uporablja od 1. januarja naslednjega koledarskega leta.

               7

               Različice KN, ki se uporabljajo za uvoze iz postopka v glavni stvari, ki so bili opravljeni od 19. februarja 2007 do 29. maja 2008, so tiste, ki izhajajo iz uredb št. 1549/2006 in št. 1214/2007. Besedilo upoštevnih določb KN, ki so navedene v nadaljevanju, je enako v vsaki od teh različic.

               8

               Drugi del KN vsebuje oddelek II z naslovom „Rastlinski proizvodi“, ki zajema poglavje 12 z naslovom „Oljna semena in plodovi; razno zrnje, semena in plodovi; industrijske ali zdravilne rastline; slama in krma“, pod katerega spadajo tarifne številke 1207, 1209 in 1212 KN.

               9

               Tarifna številka 1207 KN določa:

                  Oznaka KN

                  Poimenovanje

                  Konvencionalna
                  stopnja dajatve (%)

                  […]
                  1207

                  […]
                  Drugo oljno seme in plodovi, celo ali lomljeno:

                  […]

                  1207 20

                  – Bombaževo seme:

                  1207 20 10

                  – – za setev […]

                  […]

                  1207 20 90

                  – – drugo

                  […]

                  1207 40

                  – Sezamovo seme:

                  1207 40 10

                  – – za setev

                  […]

                  1207 40 90

                  – – drugo

                  […]

                  1207 50

                  – Gorčično seme:

                  1207 50 10

                  – – za setev […]

                  […]

                  1207 50 90

                  – – drugo

                  […]

                  – Drugo:

                  1207 91

                  – – makovo seme:

                  1207 91 10

                  – – – za setev […]

                  […]

                  1207 91 90

                  – – – drugo

                  […]

                  1207 99

                  – – drugo:

                  1207 99 15

                  – – – za setev […]

                  […]

                  – – – drugo:

                  1207 99 91

                  – – – – konopljino seme

                  […]

                  1207 99 97

                  – – – – drugo

                  prosto

               10

               Tarifna številka 1209 KN določa:

                  Oznaka KN

                  Poimenovanje

                  Konvencionalna
                  stopnja dajatve (%)

                  […]
                  1209

                  […]
                  Seme, plodovi in trosi, namenjeni za setev:

                  […]

                  1209 10 00

                  – Seme sladkorne pese

                  […]

                  – Seme krmnih rastlin:

                  […]

                  […]

                  […]

                  1209 30 00

                  – Seme rastlin z neolesenelim steblom, ki se gojijo v glavnem zaradi cvetov

                  […]

                  – Drugo:

                  1209 91

                  – – seme vrtnin:

                  1209 91 10

                  – – – seme kolerabe (Brassica oleracea, var. caulorapa in gongylodes L.)

                  […]

                  1209 91 30

                  – – – seme rdeče pese (Beta vulgaris var. conditiva)

                  […]

                  1209 91 90

                  – – – drugo

                  3

                  […]

                  […]

                  […]

               11

               Tarifna številka 1212 KN določa:

                  Oznaka KN

                  Poimenovanje

                  Konvencionalna
                  stopnja dajatve (%)

                  […]
                  1212

                  […]
                  Rožiči, morske in druge alge, sladkorna pesa in sladkorni trs, sveži, ohlajeni, zamrznjeni ali sušeni, zmleti ali ne; sadne koščice in jedrca iz sadnih koščic in drugi rastlinski proizvodi (vključno nepražene korenine cikorije, vrste Cichorium intybus sativum), ki se uporabljajo predvsem za človeško prehrano in niso navedeni in ne zajeti na drugem mestu:

                  […]

                  1212 20 00

                  – Morske alge in druge alge

                  […]

                  – Drugo:

                  1212 91

                  – – sladkorna pesa:

                  […]

                  […]

                  […]

                  1212 99

                  – – drugo:

                  1212 99 20

                  – – – sladkorni trs

                  […]

                  1212 99 30

                  – – – rožiči

                  […]

                  […]

                  […]

                  […]

                  1212 99 70

                  – – – drugo

                  prosto

               12

               Prvi del KN vsebuje uvodne določbe. V oddelku l tega dela, ki vsebuje splošna pravila, je pododdelek A z naslovom „Splošna pravila za razlago [KN]“, ki določa:
               „Blago se v [KN] uvršča po naslednjih načelih:
               Naslovi oddelkov, poglavij in podpoglavij so podani zato, da se je laže znajti pri uvrščanju; zaradi pravnih razlogov uvrščanje poteka po poimenovanjih tarifnih številk in opombah k ustreznim oddelkom ali poglavjem in po nadalje opisanih pravilih, če niso v nasprotju z vsebino teh tarifnih številk ali opomb.
               […]“

               13

               Opombi 1 in 3 k poglavju 12 KN, ki se nanašata na tarifno številko 1207 oziroma 1209 te nomenklature, določata:

                        „1.

                        Tar. št. 1207 obsega med drugim palmove orehe in jedrca, bombaževo seme, ricinusovo seme, sezamovo seme, gorčično seme, seme žafranike, makovo seme in ‚shea orehi‘ (karite orehi). Pod to tarifno številko ne spadajo proizvodi iz tar. št. 0801 ali 0802 in oljke (Poglavje 7 ali Poglavje 20).

                  […]

                        3.

                        Pri tar. št. 1209 je treba seme sladkorne pese, semena trav in drugih rastlinskih semen, semena okrasnega cvetja, vrtnin, gozdnega drevja, sadnega drevja, grašice (razen tistih iz vrste Vicia faba) ali volčjega boba šteti za ‚vrsto semena, ki se uporablja za setev‘.

                  Iz tar. št. 1209 pa so izključeni naslednji proizvodi, in to tudi, če so namenjeni za setev:
               […]

                        (d)

                        proizvodi iz tar. št. [od] 1201 do 1207 ali 1211.“

         Pojasnjevalne opombe KN

               14

               Komisija v skladu s členom 9(1)(a), druga alinea, Uredbe št. 2658/87 sestavlja pojasnjevalne opombe KN, ki jih redno objavlja v Uradnem listu Evropske unije. V pojasnjevalnih opombah, objavljenih 28. februarja 2006 (UL C 50, str. 1), ki so se uporabljale v času uvoza iz postopka v glavni stvari, so navedene tri opombe, ki se nanašajo na tarifne podštevilke 1207 99 98, 1209 91 90 in 1212 99 80 KN.

               15

               Poudariti je treba, da se oštevilčenje teh tarifnih številk v okviru navedenih pojasnjevalnih opomb nanaša na oštevilčenje KN, kot je razvidno iz Uredbe Komisije (ES) št. 1719/2005 z dne 27. oktobra 2005 o spremembi priloge I k Uredbi št. 2658/87 (UL L 286, str. 1). Oštevilčenje tarifnih podštevilk 1207 99 98 in 1212 99 80 KN je bilo spremenjeno z uredbama št. 1549/2006 in 1214/2007, ki se uporabljata za postopek v glavni stvari, in v katerih sta postali tarifni podštevilki 1207 99 97 in 1212 99 70 KN, pri čemer pa njuno področje uporabe ni bilo spremenjeno.

               16

               V pojasnjevalnih opombah KN, ki se nanašajo na tarifno podštevilko 1207 99 98 KN, za katere je torej treba šteti, da je z njimi razloženo področje uporabe tarifne podštevilke 1207 99 97 KN, je navedeno:
               „1207 99 98 drugo
               […]
               Ta tarifna podštevilka zajema tudi zelena bučna semena z mehko lupino, pri katerih zunanja ovojnica zaradi genetskih pomanjkljivosti ni plutast[a] (Cucurbita pepo L. convar. citrullinia Greb. var. styriaca in Cucurbita pepo L. var. oleifera Pietsch). Buče teh vrst gojijo največ zaradi njihovega olja in ne kot vrtnino, katerih semena se uvrščajo v tarifno podštevilko 1209 91 90.
               Ta tarifna podštevilka ne zajema praženih bučnih semen (tarifna podštevilka 2008 19).“

               17

               V pojasnjevalnih opombah KN v zvezi s tarifno podštevilko 1209 91 90 KN je navedeno:
               „1209 91 90 Drugo
               Ta tarifna podštevilka zajema npr. semena buč, ki se gojijo kot vrtnine in so namenjena za setev, za takojšnje uživanje (npr. v solatah), za prehrambeno industrijo (npr. za pekarske proizvode) ali za medicinske namene.
               Glej tudi pojasnjevalne opombe k tarifni podštevilki 1207 99 98.“

               18

               V pojasnjevalnih opombah KN, ki se nanašajo na tarifno podštevilko 1212 99 80 KN, za katere je treba šteti, da je z njimi razloženo področje uporabe tarifne podštevilke 1212 99 70 te nomenklature, je pojasnjeno, da ta tarifna podštevilka ne zajema bučnih semen, navedenih pod tarifno številko 1207 ali 1209 KN.

         Pojasnjevalne opombe HS

               19

               SCO pod pogoji, določenimi v členu 8 Konvencije o HS, odobri pojasnjevalne opombe in mnenja o uvrstitvi, ki jih je sprejel odbor za HS. Pojasnjevalne opombe HS, ki so bile sprejete med letom 2007, se uporabljajo za uvoz iz postopka v glavni stvari.

               20

               V opombah 1 in 3, navedenih pod poglavjem 12 pojasnjevalnih opomb HS, naslovljenim „Oljna semena in plodovi; razno zrnje, semena in plodovi; industrijske in zdravilne rastline; slama in krma“, je navedeno:

                        „1.

                        Tar. št. 12.07 obsega med drugim palmove orehe in jedrca, bombaževo seme, ricinusovo seme, sezamovo seme, gorčično seme, seme žafranike, makovo seme in shea orehe (karite orehe).

                  […]

                        3.

                        Za namene tar. št. 12.09 se semena pese, trave in druga travnata semena, semena okrasnih rastlin, semena vrtnin, semena gozdnih dreves, semena sadnih dreves, semena grašic (razen grašice iz vrste Vicia faba) ali volčjega boba se štejejo za semena, ki se uporabljajo za setev.
                        Iz tar. št. 12.09 pa so izključeni naslednji proizvodi, tudi, če so namenjeni za setev:
                        […]

                                 d)

                                 izdelki iz tarifnih številk 12.01 do 12.07 ali 12.11.“

               21

               Poleg tega so splošne ugotovitve iz poglavja 12 pojasnjevalnih opomb HS navedene tako:
               „Številke od 12.01 do 12.07 zajemajo semena in plodove, ki so običajno namenjeni ekstrakciji jedilnih ali industrijskih olj ali maščob s stiskanjem ali s pomočjo topil, ne glede na to, ali dejansko služijo za ta namen, za setev ali druge namene […]“

               22

               V pojasnjevalnih opombah HS o tarifni številki 1207 je navedeno:
               „Ta tarifna številka zajema semena in plodove, ki so namenjeni ekstrakciji jedilnih ali industrijskih olj ali maščob, ki niso tisti, ki so navedeni v številkah od 12.01 do 12.06 (glej tudi splošne ugotovitve).
               […]“

               23

               V skladu s pojasnjevalnimi opombami HS, ki se nanašajo na tarifno številko 1209, ta tarifna številka ne zajema oljnih semen in plodov, navedenih pod tarifnimi številkami od 1201 do 1207 HS.

               24

               Nazadnje, v pojasnjevalnih opombah HS, ki se nanašajo na tarifno številko 1212, je navedeno:
               „[…]

                        D)

                        sadne koščice in jedrca iz sadnih koščic in drugi rastlinski proizvodi (vključno nepražene korenine cikorije, vrste Cichorium intybus sativum), ki se uporabljajo predvsem za človeško prehrano in niso navedeni in ne zajeti na drugem mestu.
                        V to skupino spadajo sadne koščice in drugi rastlinski proizvodi, ki niso navedeni ali zajeti na drugem mestu, ki se neposredno ali po predelavi uporabljajo predvsem za človeško prehrano.
                        […]“

         Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje

               25

               ALKA je uvozno izvozna družba s sedežem v Romuniji, njena glavna dejavnost pa je trgovina na debelo s kavo, kakavom in začimbami.

               26

               V obdobju med 19. februarjem 2007 in 29. majem 2008 je družba ALKA v Romunijo uvozila 1560 vreč surovih neoluščenih bučnih semen, s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in z opisom „chinese white pumpkin seeds size: 13 cm“ (kitajska semena bele buče, velikost 13 cm).

               27

               Družba ALKA je med opravljanjem carinskih formalnosti uvožena bučna semena uvrstila v tarifno podštevilko 1207 99 97 KN, za katero je določena oprostitev carine.

               28

               Po pregledu, ki ga je opravil carinski urad v Constanţa Sud (Romunija), je carinski inšpektor menil, da bi morala biti bučna semena uvrščena v tarifno podštevilko 1209 91 90 KN, za katero je določena 3‑odstotna carinska stopnja. Carinski urad Constanţa Sud je zato 2. februarja 2009 sprejel odločbo, s katero je družbi ALKA naložil drugačne carinske dajatve, in sicer 153.748 romunskih lejev (RON) iz naslova carine, 29.209 RON iz naslova davka na dodano vrednost, in 77.536 RON iz naslova zamudnih obresti, v skupnem znesku 260.493 RON.

               29

               Družba ALKA je zoper to popravno odločbo vložila pritožbo, ki jo je carinski organ zavrnil. Družba ALKA je po zavrnitvi te pritožbe vložila tožbo pri predložitvenem sodišču, ki je tej tožbi ugodilo. Carinski organ pa je zoper to odločbo vložil pritožbo pri Curtea de Apel București (pritožbeno sodišče v Bukarešti), ki je tej pritožbi ugodilo, ker predložitveno sodišče ni pravilno uporabilo pravil o izvajanju dokazov kar zadeva namembni kraj uvoženih bučnih semen. Curtea de Apel București je zato zadevo vrnilo predložitvenemu sodišču, da o njej ponovno presoja.

               30

               Predložitveno sodišče je potem, ko mu je bil spor ponovno predložen, ugotovilo, da je za njegovo rešitev potrebna razlaga tarifnih številk 1207 in 1209 KN.

               31

               V teh okoliščinah je Tribunalul București (prvostopenjsko sodišče v Bukarešti) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:

                        „1.

                        Ali je treba surova neoluščena bučna semena (vrtnine), namenjena za toplotno in mehansko obdelavo, zato da bi se uporabila za prehrano ljudi (kot prigrizek), uvrstiti v tarifno številko 1207 […] ali v tarifno številko 1209 […] [KN]?

                        2.

                        Ali je treba surova neoluščena bučna semena (vrtnine), namenjena za toplotno in mehansko obdelavo, zato da bi se uporabila za prehrano ljudi (kot prigrizek), v skladu s pojasnjevalnimi opombami [KN] uvrstiti v tarifno številko 1207 […] ali v tarifno številko 1209 [KN]?

                        3.

                        Katero od navedenih carinskih uvrstitev je treba uporabiti v obravnavanem primeru, če glede istega proizvoda (surova bučna semena – vrtnine – neoluščena) obstaja neusklajenost med carinsko uvrstitvijo, kot izhaja iz skupne carinske tarife, in tisto, ki izhaja iz pojasnjevalnih opomb [KN]?

                        4.

                        Ali so ob upoštevanju členov 109(a), 110 in 256(3) Uredbe (EGS) št. 2454/1993 potrebni posebni upravni postopki, kot sta vložitev zahtevka ali predložitev potrdila EUR.1 pri določenem organu, da bi to imelo specifičen učinek, in sicer preferencialno tarifno obravnavo carinskih organov v skladu s členom 98 te uredbe?“

         Vprašanja za predhodno odločanje

         Vprašanja od prvega do tretjega

               32

               Predložitveno sodišče s prvimi tremi vprašanji, ki jih je treba obravnavati skupaj, v bistvu želi izvedeti, ali je treba zadevna bučna semena uvrstiti v tarifno številko 1207 ali 1209 KN.

               33

               Najprej je treba spomniti, da je vloga Sodišča, kadar mu je predložen predlog za sprejetje predhodne odločbe glede carinske uvrstitve, bolj to, da nacionalnemu sodišču pojasni merila, ki mu bodo omogočila zadevno blago pravilno uvrstiti v KN, kot pa da bi Sodišče opravilo uvrstitev, zlasti zato, ker ni nujno, da ima za to na voljo vse potrebne podatke. Izkaže se torej, da je nacionalno sodišče vsekakor v boljšem položaju za izvedbo uvrstitve (glej zlasti sodbo Panasonic Italia in drugi, C‑472/12, EU:C:2014:2082, točka 32 in navedena sodna praksa).

               34

               Predložitveno sodišče mora torej proizvode, ki se obravnavajo v postopku v glavni stvari, razvrstiti ob upoštevanju odgovorov, ki jih bo Sodišče podalo na vprašanje, ki mu je bilo predloženo (sodba Panasonic Italia in drugi, C‑472/12, EU:C:2014:2082, točka 33 in navedena sodna praksa).

               35

               Poleg tega je iz pisnih stališč Komisije in stališč, ki so jih stranke predstavile na obravnavi, razvidno, da bi bila ob upoštevanju sodbe Sunshine Deutschland Handelsgesellschaft (C‑229/06, EU:C:2007:239, točke od 30 do 32) lahko upoštevna tudi uvrstitev bučnih semen iz postopka v glavni stvari v tarifno številko 1212 KN.

               36

               Zato je treba prva tri vprašanja preoblikovati tako, da predložitveno sodišče z njimi Sodišče sprašuje o merilih, ki jih je treba uporabiti za ugotovitev, ali je treba bučna semena iz postopka v glavni stvari uvrstiti v tarifno številko 1207, 1209 ali 1212 KN.

               37

               Iz ustaljene sodne prakse Sodišča izhaja, da so zaradi zagotavljanja pravne varnosti in lažjega nadzora odločilno merilo za tarifno uvrščanje blaga na splošno njegove objektivne značilnosti in lastnosti, kot so opredeljene v opisu v tarifni številki KN ter pojasnilih k njenim oddelkom in poglavjem. Te objektivne značilnosti in lastnosti proizvodov se morajo preveriti v trenutku carinjenja (glej v tem smislu sodbo Panasonic Italia in drugi, C‑472/12, EU:C:2014:2082, točki 35 in 36 in navedena sodna praksa).

               38

               Kar zadeva, prvič, področje uporabe tarifne številke 1207 KN, je treba poudariti, da je ta naslovljena „Drugo oljno seme in plodovi, celo ali lomljeno“, vendar pa KN ne določa, kaj je treba razumeti kot „drugo oljno seme in plodovi“ v smislu navedene tarifne številke.

               39

               V skladu z običajnim pomenom pojem „oljna“ semena in plodovi pomeni tista semena in plodove, iz katerih je mogoče z ekstrakcijo pridobivati olje.

               40

               Prav tako je treba upoštevati pojasnjevalne opombe KN in HS, ki v skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča pomembno prispevajo k razlagi vsebine različnih številk KN, ne da bi imele zavezujoč pravni učinek, tako da mora biti njihova vsebina v skladu z določbami KN in ne sme spremeniti njihovega obsega (glej zlasti sodbo Sunshine Deutschland Handelsgesellschaft, C‑229/06, EU:C:2007:239, točka 27).

               41

               Najprej, kar zadeva pojasnjevalne opombe HS, je v splošnih ugotovitvah, navedenih v poglavju 12 teh pojasnjevalnih opomb pojasnjeno, da tarifne številke od 1201 do 1207 HS zajemajo „semena in plodove, ki so običajno namenjeni ekstrakciji, jedilnih ali industrijskih olj ali maščob s stiskanjem ali s pomočjo topil, ne glede na to, ali dejansko služijo za ta namen, za setev ali druge namene“.

               42

               Dalje, v skladu s pojasnjevalnimi opombami HS v zvezi s tarifno številko 1207 ta zajema „semena in plodove, ki so namenjeni ekstrakciji jedilnih ali industrijskih olj ali maščob, ki niso tisti, ki so navedeni v številkah od 12.01 do 12.06“.

               43

               Nazadnje, v pojasnjevalnih opombah KN v zvezi s tarifno podštevilko 1207 99 98 KN je navedeno, da so v to tarifno podštevilko zajeta tudi „zelena bučna semena z mehko lupino, pri katerih zunanja ovojnica zaradi genetskih pomanjkljivosti ni plutast[a] (Cucurbita pepo L. convar. citrullinia Greb. var. styriaca in Cucurbita pepo L. var. oleifera Pietsch), pri čemer buče teh vrst gojijo največ zaradi njihovega olja“.

               44

               Iz zgoraj navedenega je razvidno, da je treba pojem „drugo oljno seme in plodovi“, naveden v tarifni številki 1207 KN, razlagati tako, da se nanaša na semena in plodove, ki so namenjeni ekstrakciji jedilnih ali industrijskih olj ali maščob, ki niso tisti, ki so navedeni v tarifnih številkah od 1201 do 1206 KN. Predložitveno sodišče mora preveriti, ali bučna semena iz postopka v glavni stvari izpolnjujejo ta merila, in zlasti če so običajno uporabljena za ekstrakcijo jedilnih ali industrijskih olj ali maščob, saj jih bo treba v tem primeru uvrstiti v tarifno številko 1207 KN.

               45

               V zvezi s tem je treba pojasniti, kot sta pravilno trdili romunska vlada in Komisija v odgovoru na pisna vprašanja, ki jih je zastavilo Sodišče, da semen, ki imajo lastnosti „oljnega semena“ v smislu tarifne številke 1207 KN, ni mogoče uvrstiti v tarifni številki 1209 in 1212 KN, in to niti če se ne uporabljajo za ekstrakcijo jedilnih ali industrijskih olj ali maščob, temveč za setev ali za prehrano ljudi.

               46

               Prvič, tarifna številka 1209 KN je naslovljena „Seme, plodovi in trosi, namenjeni za setev“. Toda, tarifna številka 1207 KN zajema tarifne podštevilke, ki se nanašajo prav na oljna semena, namenjena za setev, tako kot tarifna podštevilka 1207 99 15, in oljna semena, ki niso namenjena za setev, tako kot tarifna podštevilka 1207 99 97.

               47

               Poleg tega je tako v opombi 3 k poglavju 12 KN kot v opombi 3 k poglavju 12 pojasnjevalnih opomb KN pojasnjeno, da so proizvodi iz tarifnih številk od 1201 do 1207 izključeni iz tarifne številke 1209, in to „tudi, če so namenjeni za setev“.

               48

               Zato je treba seme, ki ima lastnosti oljnega semena v smislu tarifne številke 1207 KN, uvrstiti v to tarifno številko, in ne v tarifno številko 1209 KN, in to tudi če se ne uporablja za ekstrakcijo jedilnih ali industrijskih olj ali maščob, temveč za setev.

               49

               Drugič, kar zadeva tarifno številko 1212 KN, je iz njenega besedila razvidno, da se nanaša zlasti na sadne koščice in jedrca iz sadnih koščic in druge rastlinske proizvode, ki se uporabljajo predvsem za človeško prehrano in niso navedeni in ne zajeti na drugem mestu v KN.

               50

               Iz tega besedila je razvidno, da tarifna številka 1212 KN pomeni preostalo kategorijo, ki se uporablja le, ko ni mogoče uporabiti nobene druge tarifne številke KN. Zato seme, ki ima lastnosti oljnega semena v smislu tarifne številke 1207 KN, ne more spadati v tarifno številko 1212 KN, in to niti če se ne uporablja za ekstrakcijo jedilnih ali industrijskih olj ali maščob, temveč za prehrano ljudi.

               51

               Glede na zgoraj navedeno mora predložitveno sodišče za tarifno uvrstitev bučnih semen iz postopka v glavni stvari najprej ugotoviti, ali se ta običajno uporabljajo za ekstrakcijo jedilnih ali industrijskih olj ali maščob, ne da bi bila zajeta s tarifnimi številkami od 1201 do 1206 KN. Če je tako, je treba navedena semena uvrstiti v tarifno številko 1207 KN zaradi njihove lastnosti oljnih semen, in to ne glede to, da se dejansko uporabljajo za ekstrakcijo jedilnih ali industrijskih olj ali maščob, za setev ali za prehrano ljudi.

               52

               Če se izkaže, da navedena semena nimajo lastnosti oljnih semen v smislu tarifne številke 1207 KN, bo moralo predložitveno sodišče ugotoviti, ali spadajo v tarifno številko 1209 ali 1212 KN.

               53

               Zato je treba spomniti na merila, ki omogočajo razlikovanje med področjema uporabe tarifne številke 1209 in tarifne številke 1212 KN.

               54

               Tarifna številka 1212 KN se v skladu z njenim besedilom, navedenim v točki 49 te sodbe, uporablja, le če za bučna semena iz postopka v glavni stvari ne bi bilo mogoče uporabiti tarifne številke 1209 KN.

               55

               Sodišče pa je že pojasnilo, da se tarifna številka 1209 KN, naslovljena „Seme, plodovi in trosi, namenjeni za setev“ nanaša le na rastlinske dele, ki lahko kalijo in ustvarjajo nove rastline. Nasprotno je tarifna številka 1212 kategorija, ki preostane in ki vključuje rastlinska semena, ki niso namenjena za setev, temveč za človeško prehrano (sodba Sunshine Deutschland Handelsgesellschaft, C‑229/06, EU:C:2007:239, točka 30).

               56

               Sodišče je tako presodilo, da oluščena bučna semena, ki ne morejo več kaliti in so namenjena pekarski industriji, spadajo v tarifno podštevilko 1212 99 80 KN (sodba Sunshine Deutschland Handelsgesellschaft, C‑229/06, EU:C:2007:239, točka 32).

               57

               Iz navedenega izhaja, da je treba, če bučna semena iz postopka v glavni stvari nimajo lastnosti oljnih semen v smislu tarifne številke 1207 KN, ta uvrstiti v tarifno številko 1209 KN, če lahko ob uvozu še kalijo, in to ne glede na to, da se dejansko uporabljajo za setev ali za človeško prehrano. V nasprotnem primeru je treba navedena semena uvrstiti v tarifno številko 1212 KN.

               58

               Glede na zgoraj navedeno je treba na prva tri vprašanja odgovoriti, da mora predložitveno sodišče za tarifno uvrstitev bučnih semen iz postopka v glavni stvari najprej ugotoviti, ali se ta običajno uporabljajo za ekstrakcijo jedilnih ali industrijskih olj ali maščob, ne da bi bila zajeta s tarifnimi številkami od 1201 do 1206 KN. Če to drži, je treba navedena semena uvrstiti v tarifno številko 1207 KN zaradi njihove lastnosti oljnih semen, in to ne glede to, da se dejansko uporabljajo za ekstrakcijo jedilnih ali industrijskih olj ali maščob, za setev ali za prehrano ljudi. V nasprotnem primeru je treba navedena semena uvrstiti v tarifno številko 1209 KN, če lahko ob uvozu še kalijo, in to ne glede na to, da se dejansko uporabljajo za setev ali za človeško prehrano, ali v tarifno številko 1212 KN, če ne morejo več kaliti.

         Četrto vprašanje

               59

               Predložitveno sodišče se s četrtim vprašanjem sprašuje, ali obstajajo posebni upravni postopki za to, da bi potrdilo EUR.1 učinkovalo pri carinskih organih.

               60

               Romunska vlada meni, da je treba četrto vprašanje zavreči kot nedopustno, ker naj odgovor ne bi bil koristen za rešitev spora o glavni stvari.

               61

               Romunska vlada v zvezi s tem trdi, da bučna semena, uvožena iz Kitajske, kakršna so ta iz postopka v glavni stvari, niso zajeta s preferencialnimi tarifnimi ukrepi Evropske unije. Romunska vlada dodaja, da družba ALKA ob vložitvi carinske deklaracije vsekakor ni zaprosila za uporabo preferencialnega tarifnega sistema in ni predložila potrdila o preferencialnem poreklu semena iz postopka v glavni stvari.

               62

               Člen 94(a) Poslovnika Sodišča določa, da predlog za sprejetje predhodne odločbe vsebuje povzetek predmeta spora in upoštevnih dejstev, kakor jih je ugotovilo predložitveno sodišče, ali vsaj navedbo dejanskih okoliščin, na katerih vprašanja temeljijo.

               63

               Najprej je treba opozoriti, da se edini upoštevni dejstvi, navedeni v predlogu za sprejetje predhodne odločbe, nanašata, na eni strani, na to, da družba ALKA ob vložitvi carinskih deklaracij ni zaprosila za uporabo preferencialnega tarifnega sistema, in, na drugi strani, to, da ima družba ALKA potrdila o poreklu, na podlagi katerih naj bi bila uvožena semena sproščena v promet.

               64

               Dalje, potem ko jim je Sodišče postavilo vprašanje v zvezi s tem, družba ALKA, romunska vlada in Komisija v okviru prava Unije niso bile zmožne določiti preferencialnega tarifnega sistema, ki bi se ga lahko uporabilo za uvoz bučnega semena s poreklom iz Kitajske.

               65

               Nazadnje, in to kljub pisnemu pozivu Sodišča v ta namen, se družba ALKA niti ni sklicevala na to, da je nacionalnim organom posredovala potrdilo o preferencialnem poreklu bučnega semena iz postopka v glavni stvari.

               66

               Iz zgoraj navedenega izhaja, da je treba četrto vprašanje zavreči kot nedopustno, ker predlog za sprejetje predhodne odločbe ne vsebuje zadostnega povzetka upoštevnih dejstev, na katerih to vprašanje temelji.

         Stroški

               67

               Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

               Iz teh razlogov je Sodišče (deseti senat) razsodilo:

                     Predložitveno sodišče mora za tarifno uvrstitev bučnih semen iz postopka v glavni stvari najprej ugotoviti, ali se ta običajno uporabljajo za ekstrakcijo jedilnih ali industrijskih olj ali maščob, ne da bi bila zajeta s tarifnimi številkami od 1201 do 1206 kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi v različicah, kot zaporedno izhajata iz Uredbe Komisije (ES) št. 1549/2006 z dne 17. oktobra 2006 in Uredbe Komisije (ES) št. 1214/2007 z dne 20. septembra 2007. Če to drži, je treba navedena semena uvrstiti v tarifno številko 1207 kombinirane nomenklature zaradi njihove lastnosti oljnih semen, in to ne glede to, da se dejansko uporabljajo za ekstrakcijo jedilnih ali industrijskih olj ali maščob, za setev ali za prehrano ljudi. V nasprotnem primeru je treba navedena semena uvrstiti v tarifno številko 1209 kombinirane nomenklature, če lahko ob uvozu še kalijo, in to ne glede na to, da se dejansko uporabljajo za setev ali za človeško prehrano, ali v tarifno številko 1212 kombinirane nomenklature, če ne morejo več kaliti.

                     Podpisi

            (
            *1
         )	Jezik postopka: romunščina.


Sodba Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 4. maja 1999. # Z proti Evropskemu parlamentu. # Ničnostna tožba. # Zadeva T-242/97.


title: Sodba Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 23. novembra 2004. # Frischpack GmbH & Co. KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT). # Znamka Skupnosti - Tridimenzionalna znamka - Oblika posode za sir - Absolutni razlog za zavrnitev - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 - Razlikovalni učinek. # Zadeva T-360/03.

text:
               Stranke
               Razlogi za odločitev
               Izrek

            Stranke
            V zadevi T-360/03,
            Frischpack GmbH & Co. KG , s sedežem v Maillingu bei Schönau (Nemčija), ki ga zastopa P. Bornemann, avocat,
            tožeča stranka,
            proti
            Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), ki ga zastopata U. Pfleghar in G. Schneider, zastopnika,
            tožena stranka,
            zaradi tožbe proti odločbi drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 8. septembra 2003 (zadeva R 236/2003-2) v zvezi z registracijo tridimenzionalne znamke (posoda za sir),
            SODIŠČE PRVE STOPNJE EVROPSKIH SKUPNOSTI (peti senat),
            v sestavi P. Lindh, predsednica, R. García-Valdecasas in D. Šváby, sodnika,
            sodni tajnik:  I. Natsinas, administrator,
            na podlagi tožbe, vložene v sodnem tajništvu Sodišča prve stopnje 30. oktobra 2003,
            na podlagi odgovora, vloženega v sodnem tajništvu 21. januarja 2004,
            na podlagi obravnave z dne 8. julija 2004
            izreka naslednjo
            Sodbo

            Razlogi za odločitev
            Dejansko stanje
            1	Tožena stranka je 26. marca 2002 vložila prijavo znamke Skupnosti pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1), kot je bila spremenjena.
            2	Znamka, za katero je bila zahtevana registracija, je tridimenzionalni znak, kot je prikazan spodaj:
            >image>1
            3	Tožeča stranka je prijavljeno znamko opisala tako:
            ,,Znak, za katerega je zahtevana registracija, je embalaža tridimenzionalne oblike za prehrambne proizvode v rezinah, predvsem oblika posode za sir za rezine sira. Primerki znaka so fotografirani iz različnih kotov, poševno od zgoraj, od spodaj in s strani. Za embalažo so značilni oblika ladijskega trupa z ravnim dnom, sprednji steni, ki se dvigata poševno od robov tega dna, in stranski steni trapezoidne oblike, pri čemer trup na zgornji strani zapira prosojen sloj iz plastike. Stranice imajo žlebove ali so valovite, pri čemer žlebovi, torej izbočeni in vbočeni deli, potekajo od vrha navzdol. Tudi stranski steni, ki sta pod kotom glede na vertikalo od spodaj navzgor, sta poševni.“
            4	Proizvod, za katerega je bila zahtevana registracija, sodi v razred 29 Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji proizvodov in blaga za namen registracije znamke z dne 15. junija 1957, kot je bil spremenjen in dopolnjen, in ustreza opisu: ,,Prehrambni proizvodi v rezinah, predvsem rezine sira“.
            5	Z odločbo z dne 11. februarja 2003 je preizkuševalec zavrnil zahtevo z utemeljitvijo, da je bil pri prijavljeni znamki podan absolutni razlog za njeno zavrnitev iz člena 7(1)(b) Uredbe št. 40/94.
            6	Tožeča stranka je 21. marca 2003 na podlagi členov od 57 do 62 Uredbe št. 40/94 proti odločbi preizkuševalca pri UUNT vložila pritožbo.
            7	Z odločbo z dne 8. septembra 2003 (v nadaljevanju: izpodbijana odločba) je odbor za pritožbe zavrnil pritožbo, ker prijavljena znamka nima razlikovalnega učinka v smislu člena 7(1)(b) Uredbe št. 40/94.
            8	Odbor za pritožbe je menil, da bi povprečni potrošnik v obliki, ki se zahteva za prej navedene proizvode, videl le navadno ploščato embalažo. Posoda, za katero je zahtevana registracija, ni vsebovala nikakršnega elementa, ki bi bil ,,izjemno poseben, specifičen ali neobičajen na trgu prehrambnih proizvodov“ in ki bi jo jasno razločeval od drugih oblik, ki so prisotne na zgoraj navedenem trgu. Šlo je le za ,,manjše in zanemarljive spremembe običajne oblike“. Odbor za pritožbe dodaja, da čeprav je prijavljena znamka podrobno opisana, le njena temeljita analiza omogoča prepoznavo vseh značilnosti, ki se ji pripisujejo. Vendar povprečni potrošnik predmeta ne analizira tako natančno in intenzivno.
            Predlogi strank
            9	Tožeča stranka predlaga, naj Sodišče prve stopnje:
            – spremeni izpodbijano odločbo in jo razveljavi v delu, ki se nanaša na proizvode ,,sir v rezinah v embalaži za prodajo na debelo, ki ni namenjena končnemu potrošniku“;
            –  UUNT naloži plačilo stroškov.
            10	UUNT predlaga, naj Sodišče prve stopnje:
            – tožbo zavrne kot nedopustno;
            – podredno, tožbo zavrne kot neutemeljeno;
            – tožeči stranki naloži plačilo stroškov.
            11	Na obravnavi pred Sodiščem prve stopnje, razpisani z namenom, da bi se obrazložila vsebina zahteve za delno razveljavitev izpodbijane odločbe, je tožeča stranka izjavila, da je treba njene zahtevke razumeti tako, kot jih navaja, in sicer, najprej zahteva spremembo izpodbijane odločbe in podredno njeno popolno razveljavitev. UUNT se je skliceval na nedopustnost, ker naj bi šlo za spremembo tožbenih zahtevkov tožeče stranke. Sodišče je to na glavni obravnavi vzelo na znanje.
            Pravno stanje
            Trditve strank
            Dopustnost zahteve za spremembo izpodbijane odločbe
            12	UUNT meni, da zahteva tožeče stranke za razveljavitev izpodbijane odločbe v delu, ki se nanaša na proizvode ,,sir v rezinah v embalaži za prodajo na debelo, ki ni namenjena končnemu potrošniku“, ni dopustna. Čeprav je Sodišče prve stopnje v skladu s členom 63(3) Uredbe št. 40/94 pristojno tako za razveljavitev kot za spremembo izpodbijane odločbe, je sporni predmet določen z omenjeno odločbo in z zahtevo za registracijo. Ta se nanaša na ,,prehrambne proizvode v rezinah, predvsem na rezine sira“.
            13	Ta omejitev na vrsto proizvodov, za katere je bila zahtevana registracija, pomeni spremembo tožbenega zahtevka. UUNT se pri tem sklicuje na sodbo Sodišča prve stopnje z dne 5. marca 2003 v zadevi Unilever proti UUNT (Ovalna tableta) (T‑194/01, Recueil, str. II‑383, točka 16), na podlagi katere je po mnenju UUNT očitno, da Sodišče prve stopnje presoja zakonitost odločbe odbora za pritožbe, upoštevajoč dejanski in pravni okvir spora, kot je bil zastavljen pred odborom, in da tožeča stranka s spremembami navedb ne more spremeniti tega okvira.
            14	Če bi tožeča stranka želela prejeti odločbo glede zahtevanih proizvodov, bi morala pred UUNT izrecno navesti, da omejuje seznam na te proizvode, in sicer najkasneje v postopku pred odborom za pritožbe na podlagi člena 44(1) Uredbe št. 40/94.
            Utemeljitev
            15	Tožeča stranka utemeljuje tožbo z navedbo, da je odbor, ko prijavljeni znamki ni priznal razločevalnega učinka, kršil člen 7(1)(b) Uredbe št. 40/94.
            16	Glede oblike in razporeditve vsebovanih rezin v obliki pahljače, ki ni običajna in se bistveno razlikuje od drugih embalaž za prodajo na debelo za sir v rezinah, ima zadevna embalaža razlikovalni učinek. Glede tega tožeča stranka navaja, da okoliščina, da je težje dokazati razlikovalnost embalaže kot besedne ali figurativne znamke, ne sme iti na škodo prijavitelja znamke. Registracijo je upravičeno zavrniti le ob dvomu o obstoju razlikovalnosti embalaže.
            17	V tem primeru je embalaža namenjena specializirani javnosti, ki je vajena, da embalaža označuje trgovsko poreklo proizvodov, ki jih vsebuje. Ta embalaža ni niti neznačilna niti običajna in se jasno razlikuje od ponudbe embalaž za prodajo na debelo, ki so namenjene specializiranim podjetjem.
            18	Zadevna embalaža se na prvi pogled razlikuje po obliki, ki pri upoštevnem uporabniku vzbuja asociacijo na obliko trupa ladje, katere konstrukcijske elemente vsebuje (ravno dno, raven sprednji del, dve palubi). Ta vtis podkrepi izžlebena ali valovita struktura stranskih sten, ki spominjata na ogrodje ladje. Vtis celotne oblike embalaže je primerljiv z obliko ladijskega trupa.
            19	Posebnost oblike ne izhaja iz njenega podrobnega opisa, ki se po mnenju odbora za pritožbe razkrije le ob ,,pogledu ljubitelja detajlov, obdarjenega z bujno domišljijo“. Da bi se opazila razlikovalnost zadevne oblike, torej ni potreben analitičen in natančen preizkus.
            20	Tožeča stranka navaja, da je razlikovalnost narava znamke odvisna od proizvodov, za katere je bila zahtevana registracija, in je zato odvisna tudi od zadevne javnosti. Odbor za pritožbe naj bi napačno presodil, da je embalaža namenjena neposredno široki potrošni javnosti. Tožeča stranka navaja, da se ukvarja z embaliranjem izdelkov iz sira in da za potrebe prodaje končnemu potrošniku uporablja embalažo, ki se običajno uporablja za suhomesnate izdelke in za sir v rezinah. Zadevna embalaža pa vsebuje vsaj 500 gramov proizvoda in je namenjena le strokovnjakom in ne končnim potrošnikom. Tudi ni na prodaj v trgovinah na drobno, ampak se dobavlja strokovnjakom bodisi neposredno po proizvajalcu ali grosistu bodisi v trgovinah, ki se ukvarjajo s prodajo blaga na debelo.
            21	Povprečni potrošnik naj torej ne bi bil upoštevna javnost. Strokovnjaki gastronomije, ki so zaradi svojega znanja bolje obveščeni, pozornejši in previdnejši, naj bi bili ta upoštevna javnost. Ti so vajeni opaziti majhne spremembe, po katerih se ena embalaža loči od druge. Drobna razlikovalnost zato zadostuje za registracijo prijavljene znamke.
            22	Zadevna embalaža se uporablja izključno za sir v rezinah v embalaži za prodajo na debelo, ki ni namenjena končnemu potrošniku in ki mu ni ponujena v prodajo. Vrsta proizvodov, za katere se zahteva varstvo, je natančno določena. Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da prej ni mogla omejiti sektorja proizvodov, saj je za pomembnost tega izvedela šele iz obrazložitve odločbe odbora za pritožbe.
            23	UUNT odgovarja, da tudi če Sodišče prve stopnje meni, da tožeča stranka z omejitvijo vrste proizvodov na proizvode, ki se prodajajo na debelo, ni spremenila tožbenega zahtevka, takšna omejitev ne izhaja iz seznama proizvodov, ki je bil dodan k zahtevi za registracijo. Posledično je odbor za pritožbe pravilno presodil, da je za presojo razlikovalnosti prijavljene znamke treba upoštevati povprečnega končnega potrošnika.
            24	V vsakem primeru, nadaljnje navedbe tožeče stranke glede zadevnega sektorja proizvodov na vplivajo na presojo razlikovalnosti prijavljene znamke. Tožeča stranka ni dokazala, da strokovnjaki zaznajo razlikovalni učinek zgoraj navedene znamke drugače kot končni potrošniki.
            Presoja Sodišča prve stopnje
            Dopustnost zahteve za spremembo izpodbijane odločbe
            25	Najprej je treba navesti, da sta na podlagi člena 63(2) in (3) Uredbe št. 40/94 tako razveljavitev kot sprememba odločbe odbora za pritožbe mogoči, če so bile storjene vsebinske ali postopkovne napake (sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. decembra 2002 v zadevi eCopy proti UUNT (ECOPY), T‑247/01, Recueil, str. II‑5301, točka 46).
            26	Poleg tega člen 135(4) Poslovnika Sodišča prve stopnje določa, da tožbene navedbe strank ne morejo spremeniti tožbenega zahtevka pred odborom za pritožbe.
            27	V skladu s členom 7(1)(b) Uredbe št. 40/94 se zavrnejo registracije ,,znamk, ki so brez razlikovalnega učinka“.
            28	Zato je treba razlikovalni učinek znamke v skladu z ustaljeno sodno prakso presoditi glede na proizvode ali storitve, za katere je zahtevana registracija, in glede na zaznavo zainteresirane javnosti, ki jo sestavljajo potrošniki teh proizvodov ali storitev (glede razlage člena 3(1)(b) Prve direktive Sveta 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 o zbliževanju zakonodaj držav članic glede znamk (UL 1989, L 40, str. 1) glej sodbo Sodišča z dne 8. aprila 2003 v zadevi Linde in drugi, od C‑53/01 do C‑55/01, Recueil, str. I‑3161, točka 41, in glede uporabe člena 7(1)(b) Uredbe št. 40/94 sodbo Sodišča prve stopnje z dne 7. februarja 2002 v zadevi Mag Instrument proti UUNT (Oblika žepne svetilke), T‑88/00, Recueil, str. II‑467, točka 30).
            29	Člen 7(1)(b) Uredbe št. 40/94 nalaga preikuševalcu in v določenih primerih odboru za pritožbe, da v okviru predhodnega preizkusa in poleg vsakršne dejanske uporabe znaka v smislu člena 7(3) Uredbe št. 40/94 raziščeta, ali je izključena možnost, da bi bil znak pri upoštevni javnosti sposoben razlikovanja proizvodov ali storitev od tistih drugačnega porekla, ko se ta javnost odloča o nakupu (sodba Sodišča prve stopnje z dne 5. aprila 2001 v zadevi Bank für Arbeit und Wirtschaft proti UUNT (EASYBANK), T‑87/00, Recueil, str. II‑1259, točka 40).
            30	V tej zadevi tožeča stranka nasprotuje temu, kako UUNT opredeljuje upoštevno javnost. Za potrebe preizkusa razlikovalnosti prijavljene znamke sta preizkuševalec UUNT in nato odbor za pritožbe menila, da je pri siru, ki je proizvod široke potrošnje, zainteresirana javnost povprečni potrošnik. Tožeča stranka nasprotno meni, da je v okviru obravnavane tožbe upoštevna javnost specializirana javnost, kajti zadevni proizvodi so naprodaj izključno na debelo prehrambnim strokovnjakom.
            31	UUNT meni, da tožeča stranka s tem spreminja predmet spora in da je njena zahteva za spremembo izpodbijane odločbe posledično nedopustna zaradi kršitve člena 135(4) Poslovnika.
            32	Pripomniti je treba, da je bil predmet spora pred odborom za pritožbe opredeljen z zahtevo tožeče stranke za registracijo njenega znaka za izdelke, ki se uvrščajo v razred 29 Nicejskega aranžmaja, kot znamko.
            33	Tožeča stranka z vztrajanjem pred Sodiščem prve stopnje, da je prijavljena znamka razlikovalna za specializirano javnost, ni spremenila spornega predmeta v postopku pred UUNT.
            34	Kot je bilo navedeno v točki 29 zgoraj, mora UUNT v okviru preizkusa razlikovalnosti znaka v smislu člena 7(1)(b) Uredbe št. 40/94, za katerega je zahtevana registracija znamke, določiti upoštevno javnost.
            35	Posledično, ob izpodbijanju opredelitve upoštevne javnosti, kot jo je podal odbor za pritožbe za potrebe preizkusa razlikovalnosti prijavljene znamke, tožeča stranka ne zahteva presoje Sodišča prve stopnje glede drugih vprašanj od tistih, ki so bila predložena odboru za pritožbe.
            36	Tega izpodbijanja opredelitve upoštevne javnosti, kot jo je podal odbor za pritožbe, tudi ne gre šteti za zahtevo za razveljavitev izpodbijane odločbe, omejene na določene proizvode, za katere je bila zahtevana registracija embalaže, v nasprotju z zadevo iz zgoraj navedene sodbe Ovalna tableta (točki 16 in 17).
            37	To izpodbijanje se v nadaljevanju ne bo štelo za omejitev seznama proizvodov, določenih v zahtevi znamke Skupnosti v smislu člena 44(1) Uredbe št. 40/94. Zahteva tožeče stranke ostaja registrirati znamko za proizvode iz razreda 29 Nicejskega aranžmaja, kot je tožeča stranka potrdila tudi na obravnavi.
            38	Iz tega sledi, da je treba zahtevek UUNT glede nedopustnosti zavrniti.
            Temelj
            39	Glede utemeljenosti kritike tožeče stranke v zvezi z opredelitvijo upoštevne javnosti, kot jo je podal odbor za pritožbe za potrebe preizkusa razlikovalnosti znaka, za katerega je zahtevana registracija, je treba preizkusiti, ali je zgoraj navedeni odbor zagrešil pravno napako s tem, ko je menil, da je upoštevna javnost povprečni potrošnik.
            40	V zvezi s tem je treba pripomniti, da je proizvod, vsebovan v embalaži, za katero je bila zahtevana registracija znamke, in sicer sir v rezinah, proizvod tekoče porabe. Ta proizvod in drugi proizvodi iz razreda 29 Nicejskega aranžmaja so a priori  namenjeni vsem potrošnikom.
            41	V tem kontekstu je treba poudariti, da se tožeča stranka v postopku pred UUNT nikoli ni sklicevala na dejstvo, da je sir v rezinah, vsebovan v embalaži, za katero je zahtevana registracija, namenjen le prodaji na debelo prehrambnim strokovnjakom. Pri tem je že preizkuševalec UUNT v odločbi z dne 11. februarja 2003 presodil razlikovalnost embalaže, upoštevajoč pričakovano pozornost povprečnega potrošnika, ne da bi tožeča stranka temu oporekala v okviru pritožbe pred odborom za pritožbe.
            42	V skladu s členom 74(2) Uredbe št. 40/94 je odbor za pritožbe, glede na to, da lahko UUNT ne upošteva dejstev ali dokazov, ki jih stranke niso navedle oziroma predlagale pravočasno, ob upoštevanju podatkov, ki jih je navedla tožeča stranka, upravičeno štel, da je upoštevna javnost povprečni potrošnik.
            43	Odbor za pritožbe je tako lahko pravilno presodil razlikovalnost zadevne embalaže, upoštevajoč pričakovano pozornost normalno obveščenega, razumno pozornega in preudarnega povprečnega potrošnika. Tožeča stranka ne navaja, da ima znamka, za katero zahteva registracijo, razlikovalni učinek, upoštevajoč pričakovano pozornost povprečnega potrošnika.
            44	Iz tega sledi, da izpodbijana odločba ni nezakonita iz nobenega razloga, zaradi česar se je ne razveljavi ali spremeni na podlagi člena 63(2) in (3) Uredbe št. 40/94, ne da bi bilo treba odločiti o dopustnosti tožbenih navedb tožeče stranke glede tožbenih zahtevkov (glej točko 11 zgoraj).
            Stroški
            45	V skladu s členom 87(2) Poslovnika se neuspeli stranki naloži plačilo stroškov, če so bili ti priglašeni.
            46	Tožeča stranka ni uspela, zato se ji v skladu s predlogi UUNT naloži plačilo stroškov.

            Izrek
            Iz teh razlogov je
            SODIŠČE PRVE STOPNJE (peti senat)
            razsodilo:
            1) Tožba se zavrne.
            2) Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.