title: Zadeva T-217/16: Tožba, vložena 10. maja 2016 – Internacional de Productos Metálicos/Komisija

text:
               11.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/38

         Tožba, vložena 10. maja 2016 – Internacional de Productos Metálicos/Komisija
   (Zadeva T-217/16)
   (2016/C 251/44)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Internacional de Productos Metálicos, S.A. (Vitoria-Gasteiz, Španija) (zastopniki: C. Cañizares Pacheco, E. Tejedor de la Fuente, A. Monreal Lasheras, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugodi predloženim predlogom za razglasitev ničnosti in za ničen razglasi člen 2 Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2016/278 z dne 26. februarja 2016 o razveljavitvi dokončne protidampinške dajatve, uvedene na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, kakor je bila razširjena na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla, poslanih iz Malezije, ne glede na to, ali so deklarirani kot izdelki s poreklom iz Malezije ali ne;

               —

               izrecno prizna retroaktivno veljavo učinkov iz člena 1 Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2016/278 z dne 26. februarja 2016 o razveljavitvi dokončne protidampinške dajatve, uvedene na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, kakor je bila razširjena na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla, poslanih iz Malezije, ne glede na to, ali so deklarirani kot izdelki s poreklom iz Malezije ali ne.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka izpodbija zgoraj navedeno uredbo, ker kljub temu, da so bile dokončne protidampinške dajatve, prvotno uvedene na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Malezije, razveljavljene kot posledica odločb, ki so jih sprejeli pristojni organi znotraj STO, njen člen 2 omejuje morebitno povračilo plačanih dajatev, ker šteje, da razveljavitev ne velja retroaktivno in tako v pravnem svetu dopušča ohranitev protidampinških dajatev, ki so v nasprotju z zakonodajo, ki ureja STO, ne da bi obstajala objektivna utemeljitev na podlagi pravnega reda za tako odločitev.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog temelji na nezakonitosti člena 2 izpodbijane uredbe, ker je v nasprotju s Protidampinškim sporazumom.

                           —

                           V zvezi s tem zatrjuje, da ker sama Komisija priznava v izpodbijani uredbi, da je razveljavitev protidampinških dajatev kršitev Protidampinškega sporazuma s strani Sveta, je treba zakonitost izpodbijanega člena presojati ob upoštevanju obveznosti, ki jih je Evropska unija prevzela s podpisom Protidampinškega sporazuma.

                           —

                           Po drugi strani, kakor je razvidno iz Protidampinškega sporazuma je lahko EU kot pogodbenica sporazuma uvedla protidampinške dajatve samo ob spoštovanju postopka, določenega v navedenem mednarodnem sporazumu. Ker je Svet kršil več določb ob naložitvi razveljavljenih protidampinških dajatev, kot je izrecno priznano v Uredbi (EU) 2016/278, Evropska unija nikoli ni imela pravice naložiti razveljavljenih dajatev, zato se v nobenem primeru ne sme omejiti učinkov razveljavitve.

               2.

               Drugi tožbeni razlog temelji na pravni varnosti in načelu neupravičene obogative.

                           —

                           V zvezi s tem se zatrjuje, da nujnost priznanja retroaktivnega učinka razveljavitve protidampinških dajatev temelji na cilju te uredbe, ki priznava kršitev Protidampinškega sporazuma, ki jo je storil Svet ob uvedbi razveljavljenih pravic.

                           —

                           Po drugi strani, ker je Sodišče zahtevalo od držav članic, da vrnejo te zneske, ki so bili pobrani ob kršitvi prava unije, je treba enak sklep sprejeti za zneske, ki jih je pobrala Evropska unija ob kršitvi svojega prava kot je Protidampinški sporazum. Zavrniti retroaktivno uporabo razveljavitve bi pomenilo, da morajo posamezniki trpeti učinke nezakonitega ravnanja, ne da bi lahko pričakovali, da dobijo povračilo protipravne škode, ki je nikoli sploh ne bi smeli utrpeti.

               3.

               Tretji tožbeni razlog temelji na načelu varstva legitimnih pričakovanj.

                           —

                           Po mnenju tožeče stranke je priznanje kršitve mednarodnih obveznosti, ki jih je prevzela Evropska unija, ki je bila storjena z naložitvijo protidampinških dajatev, ki so v nasprotju s Protidampinškim sporazumom, ustvarilo utemeljena pričakovanja, da bo Komisija popravila kršitev, ki jo je sama storila, ne da bi dopustila ohranitev protipravnih učinkov, ki jih povzročijo nezakonite protidampinške dajatve.


title: Zadeva T-344/08: Tožba, vložena 25. avgusta 2008 – EnBW Energie Baden-Württemberg proti Komisiji

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/42

         Tožba, vložena 25. avgusta 2008 – EnBW Energie Baden-Württemberg proti Komisiji
   (Zadeva T-344/08)
   (2008/C 272/83)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: EnBW Energie Baden-Württemberg AG (Karlsruhe, Nemčija) (zastopnika: A. Bach in A. Hahn, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Evropske komisije D (2008) 4931 z dne 16. junija 2008 o zahtevi za dostop do upravnih spisov v zadevi COMP/F/38.899 (Plinsko izolirane stikalne naprave) naj se razglasi za nično;

               —

               podredno, Odločba Evropske komisije D (2008) 4931 z dne 16. junija 2008 o zahtevi za dostop do upravnih spisov v zadevi COMP/F/38.899 (Plinsko izolirane stikalne naprave) naj se razglasi za nično v delu, v katerem je Komisija tožeči stranki zavrnila tudi delni dostop do dokumentov iz spisa;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija Odločbo Komisije z dne 16. junija 2008, s katero ji je zavrnila dostop do dokumentov v spisu Komisije v zadevi COMP/F/38.899 – plinsko izolirane stikalne naprave.
   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi uveljavlja tri tožbene razloge.
   Najprej, tožeča stranka očita kršitev člena 4(2), prva in tretja alinea, Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1), ker naj bi Komisija napačno razlagala oziroma napačno uporabila odstopanja iz tega predpisa. Tožeča stranka dalje zatrjuje, da je Komisija kršila člen 4(2), zadnji del stavka, Uredbe št. 1049/2001, ker je neupravičeno zanikala prevladujoč javni interes tožeče stranke za dostop do spisa v zadevi COMP/F/38.899. Nazadnje pa navaja, da je Komisija kršila člen 4(6) Uredbe št. 1049/2001, ker bi morala omogočiti vpogled vsaj v del dokumentov iz spisa v zadevi COMP/F/38.899.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43).


title: Zadeva F-98/10: Tožba, vložena 7. oktobra 2010 – Cervelli proti Komisiji

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/42

         Tožba, vložena 7. oktobra 2010 – Cervelli proti Komisiji
   (Zadeva F-98/10)
   ()
   2011/C 13/83
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Francesca Cervelli (Bruselj, Belgija) (zastopnika: J. R. García-Gallardo Gil-Fournier in M. Arias Díaz, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije o zavrnitvi dodelitve izselitvenega dodatka tožeči stranki.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe Komisije o zavrnitvi z dne 30. junija 2010;

               —

               naložitev plačila stroškov Evropski komisiji.


title: Združeni zadevi T-246/08 in T-332/08: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 9. julija 2009 — Melli Bank proti Svetu ( Skupna varnostna in zunanja politika — Omejevalni ukrepi proti Islamski republiki Iran za preprečevanje širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Ničnostna tožba — Sodni nadzor — Sorazmernost — Enako obravnavanje — Obveznost obrazložitve — Ugovor nezakonitosti — Člen 7(2)(d) Uredbe (ES) št. 423/2007 )

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/37

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 9. julija 2009 — Melli Bank proti Svetu
   (Združeni zadevi T-246/08 in T-332/08) (1)

   („Skupna varnostna in zunanja politika - Omejevalni ukrepi proti Islamski republiki Iran za preprečevanje širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Ničnostna tožba - Sodni nadzor - Sorazmernost - Enako obravnavanje - Obveznost obrazložitve - Ugovor nezakonitosti - Člen 7(2)(d) Uredbe (ES) št. 423/2007“)
   2009/C 205/67
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Melli Bank plc (London, Združeno kraljestvo) (zastopniki: sprva R. Gordon, QC, J. Stratford in M. Hoskins, barristers, R. Gwynne in T. Din, solicitors, nato D. Anderson, QC, M. Hoskins, S. Gadhia, D. Murray in M. Din, solicitors)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in E. Finnegan, zastopnika)

      Intervenientke v podporo toženi stranki: Francoska republika (zastopniki: G. de Bergues, E. Belliard in L. Butel, zastopniki); Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: V. Jackson, zastopnik, skupaj s S. Lee, barrister); in Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: S. Boelaert in P. Aalto, zastopnika)

      Predmet

   V zadevah T-246/08 in T-332/08 razglasitev ničnosti točke 4 preglednice B Priloge k Sklepu Sveta 2008/475/ES z dne 23. junija 2008 o izvajanju člena 7(2) Uredbe (ES) št. 423/2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 163, str. 29) v delu, ki se nanaša na Melli Bank, v zadevi T-332/08 pa morebitna razglasitev neuporabljivosti člena 7(2)(d) Uredbe Sveta (ES) št. 423/2007 z dne 19. aprila 2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 103, str. 1).

      Izrek

               1)

               Tožbi se zavržeta.

               2)

               Melli Bank plc poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasil Svet Evropske unije, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

               3)

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, Francoska republika in Komisija Evropskih skupnosti nosijo svoje stroške, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 197, 2.8.2008.


title: Zadeva C-166/06: Sklep Sodišča (četrti senat) z dne 13. julija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale civile di Bolzano — Italija) — Eurodomus srl proti Comune di Bolzano (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Očitna nedopustnost)

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/22

         Sklep Sodišča (četrti senat) z dne 13. julija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale civile di Bolzano — Italija) — Eurodomus srl proti Comune di Bolzano
   (Zadeva C-166/06) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Očitna nedopustnost)
   (2006/C 294/37)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunale civile di Bolzano
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Eurodomus srl

      Tožena stranka: Comune di Bolzano
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Tribunale civile di Bolzano — Razlaga člena 6(2) Pogodbe o Evropski uniji — Teritorialni upravni organ, ki sprejme predpise, ki lahko ovirajo izvajanje pravnomočne odločbe upravnega sodišča — Združljivost s pravom Skupnosti
   Izrek
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale civile di Bolzano z odločbo z dne 4. januarja 2006, je nedopusten.

      (1)  UL C 154, 1.7.2006.


title: Zadeva C-460/06: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. oktobra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal du travail de Bruxelles – Belgija) – Nadine Paquay proti Société d'architectes Hoet + Minne SPRL (Socialna politika – Varstvo nosečih žensk – Direktiva 92/85/EGS – Člen 10 – Prepoved odpusta med obdobjem od začetka nosečnosti do konca porodniškega dopusta – Obdobje varstva – Odločba o odpustu delavke v tem obdobju varstva – Vročitev in izvršitev odločbe o odpustu po poteku navedenega obdobja – Enako obravnavanje zaposlenih moških in žensk – Direktiva 76/207/EGS – Členi 2(1), 5(1) in (6) – Neposredna diskriminacija na podlagi spola – Sankcije)

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/16

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. oktobra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal du travail de Bruxelles – Belgija) – Nadine Paquay proti Société d'architectes Hoet + Minne SPRL
   (Zadeva C-460/06) (1)

   (Socialna politika - Varstvo nosečih žensk - Direktiva 92/85/EGS - Člen 10 - Prepoved odpusta med obdobjem od začetka nosečnosti do konca porodniškega dopusta - Obdobje varstva - Odločba o odpustu delavke v tem obdobju varstva - Vročitev in izvršitev odločbe o odpustu po poteku navedenega obdobja - Enako obravnavanje zaposlenih moških in žensk - Direktiva 76/207/EGS - Členi 2(1), 5(1) in (6) - Neposredna diskriminacija na podlagi spola - Sankcije)
   (2007/C 297/24)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal du travail de Bruxelles
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Nadine Paquay

      Tožena stranka: Société d'architectes Hoet + Minne SPRL
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal du travail de Bruxelles – Razlaga členov 2(1), 5(1) in 6 Direktive Sveta 76/207/EGS z dne 9. februarja 1976 o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev (UL L 39, str. 40), in člena 10 Direktive Sveta 92/85/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo (UL L 348, str. 1) – Prepoved odpusta – Odločba o odpustu delavke, ki je zaradi nosečnosti ali rojstva otroka sprejeta med obdobjem varstva iz direktive, vročena tej delavki in izvršena pa je po poteku navedenega obdobja.
   Izrek

               1)

               Člen 10 Direktive Sveta 92/85/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo (deseta posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS), je treba razlagati tako, da ta določba ne prepoveduje le vročitve odločbe o odpustu zaradi nosečnosti in/ali rojstva otroka med obdobjem varstva iz odstavka 1 tega člena, ampak tudi izvrševanje pripravljalnih dejanj za tako odločbo pred potekom tega obdobja.

               2)

               Odločba o odpustu zaradi nosečnosti in/ali rojstva otroka je v nasprotju s členoma 2(1) in 5(1) Direktive Sveta 76/207/EGS z dne 9. februarja 1976 o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev, ne glede na trenutek, ko je bila ta odločba o odpustu vročena in čeprav je vročena po koncu obdobja varstva, ki ga določa člen 92/85. Ker je taka odločba o odpustu v nasprotju s členom 10 Direktive 92/85 in tudi členoma 2(1) in 5(1) Direktive 76/207, mora biti ukrep, ki ga na podlagi člena 6 te slednje direktive izbere država članica za sankcioniranje kršitve teh določb, vsaj enakovreden tistemu, ki ga določa nacionalno pravo na podlagi členov 10 in 12 Direktive 92/85.

      (1)  UL C 326, 30.12.2006.


title: Zadeva T-246/05: Tožba The Black & Decker Corporation proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 4. julija 2005

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/47

         Tožba The Black & Decker Corporation proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 4. julija 2005
   (Zadeva T-246/05)
   (2005/C 217/102)
   Jezik, v katerem je bila vložena tožba: angleščina
   The Black & Decker Corporation, s sedežem v Towsonu, Maryland (ZDA), ki ga zastopa P. Harris, Solicitor, je dne 4. julija 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).
   Atlas Copco Aktiebolag, s sedežem v Stockholmu (Švedska), je bil tudi stranka v postopku pred odborom za pritožbe.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 19. aprila 2005 (zadeva R 730/2004-1);

               —

               razglasi postopek z ugovorom B498 717 za nedopusten;

               —

               UUNT naloži, da nosi stroške, ki jih je imela tožeča stranka v tem postopku in v zvezi s pritožbo.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Tožeča stranka

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Barvna znamka črne in rumene barve iz razreda 7 (prenosna električna orodja za ročno uporabo itd.)

               Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom:

               Atlas Copco Aktiebolag

               Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom:

               Neregistrirane znamke in znaki, uporabljeni v trgovini v vseh državah članicah za električna orodja.

               Odločba Oddelka za ugovore:

               Zavrnitev ugovora kot nedopustnega

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Razveljavitev izpodbijane odločbe in odstop zadeve oddelku za ugovore v nadaljnji postopek

               Tožbeni razlog:

               Tožeča stranka trdi, da bi moral biti ugovor razglašen za nedopustnega, ker ni dovolj jasno določil prejšnjih znamk in znakov, na katere se je skliceval, s čimer je bilo kršeno Pravilo 18(1) Uredbe št. 2868/95 (1)

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti, UL L 303, 15.12.1995, str. 1.


title: Zadeva F-77/14: Tožba, vložena 7. avgusta 2014 – ZZ proti Svetu

text:
               10.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 395/68

      Tožba, vložena 7. avgusta 2014 – ZZ proti Svetu
      (Zadeva F-77/14)
      (2014/C 395/84)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predmet in opis spora

      Ugotovitev, da se člen 8 Priloge VII h Kadrovskim predpisom, kakor je bil spremenjen s členom 1(67)(d) Uredbe št. 1023/2013, ne uporabi, ker vzpostavlja povezavo med dodelitvijo ugodnosti iz tega člena in pogojem izselitve ali prebivanja v tujini, in razglasitev ničnosti splošnih izvedbenih določb v zvezi s stroški prevoza iz kraja zaposlitve v matični kraj, ki jih je Svet sprejel 1. januarja 2014, ki vzpostavljajo enako povezavo.

         Predlogi tožeče stranke

                  —

                  ugotovi naj se, da se člen 1(67)(d) Uredbe št. 1023/2013 na podlagi člena 277 PDEU ne uporabi, ker letno povračilo za stroške prevoza iz člena 7 Priloge VII h Kadrovskim predpisom veže na pogoj izselitve ali prebivanja v tujini;

                  —

                  razglasi naj se ničnost člena 1 splošnih izvedbenih določb z dne 1. januarja 2014, ker letno povračilo za stroške prevoza iz člena 7 Priloge VII h Kadrovskim predpisom veže na pogoj izselitve ali prebivanja v tujini;

                  —

                  Svetu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-238/06 P: Pritožba, ki jo je vložila Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG 29. maja 2006 , zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 15. marca 2006 v zadevi Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), T-129/04

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/9

         Pritožba, ki jo je vložila Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG 29. maja 2006, zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 15. marca 2006 v zadevi Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), T-129/04
   (Zadeva C-238/06 P)
   (2006/C 212/15)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Pritožnica: Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG (zastopnik: H. Kunz-Hallstein, Bevollmächtigter)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi pritožnice:

               —

               naj se razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje z dne 15. marca 2006 v zadevi T-129/04 (1),

               —

               naj se razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe z dne 20. januarja 2004 (R367/2003-2), podredno

               —

               naj se zadevo vrne Sodišču prve stopnje,

               —

               naj se Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naloži plačilo stroškov postopkov na obeh stopnjah.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica utemeljuje svojo pritožbo zoper navedeno sodbo Sodišča, kot sledi:

               1.

               V skladu z danes splošno in tudi v postopku pred Sodiščem priznano tako imenovano normativno teorijo temeljna pravila o dokaznem bremenu zahtevajo, da mora tisti, ki se sklicuje na neko normo, dokazati njene dejanske predpostavke. To velja predvsem za sklicevanje na izjeme, ki jih je treba v skladu s sodno prakso Sodišča vedno razlagati ozko. Ker se je Urad pri zavrnitvi varstva znamke skliceval na izjemo, bi bil dolžan dokazati obstoj dejanskega stanja, za katerega velja ta izjema.

               2.

               V tej zadevi ne gre samo za predhodno nacionalno registracijo, ampak za predhodno nacionalno registracijo države članice kot tudi EU in Pariške konvencije v smislu člena 6d Dela A Pariške konvencije, za katero se lahko varstvo zavrne samo na podlagi odstopanja od člena 6d Del B Pariške konvencije. Privilegij, podeljen s členom 6d Dela A, odstavek 1, Pariške konvencije, preprečuje toženi stranki, da razglasi, da prijava ne more biti deležna varstva vsaj za ozemlje držav članic, na katerem uživa varstvo enaka znamka Skupnosti. Tožena stranka pa naj bi svojo odločbo utemeljila na odsotnosti razlikovalnega učinka v Skupnosti in s tem tudi na ozemlju Zvezne republike Nemčije: v tem smislu naj bi konec koncev tožena stranka razglasila za neveljavno registracijo države članice Evropske unije. V tem primeru naj ne bi zadoščalo, da se Urad na splošno sklicuje na neodvisnost „nacionalnega“ pravnega reda, torej lastnega, saj naj bi lahko imetnik znamke Skupnosti zahteval več kot eno obravnavanje na nacionalni ravni. Ta preizkus bi bilo treba opraviti v luči člena 6d Dela A Pariške konvencije.

               3.

               Sodišče prve stopnje naj bi v zvezi z dokazi o odsotnosti razlikovalnega učinka razglasilo, da naj bi UUNT izpolnil svojo obveznost vsaj, kolikor je pravilno napotil na splošne življenjske izkušnje. Vendar utemeljitve z življenjskimi izkušnjami ni mogoče uporabiti kot pomožne utemeljitve za neuspešno dokazovanje dejanskega stanja. Po drugi strani naj bi Sodišče prve stopnje protipravno preizkusilo vprašanje odsotnosti razlikovalnega učinka zgolj glede na člen 7(1)(b) Uredbe št. 40/94 in naj sploh ne bi upoštevalo člena 6d Dela B Pariške konvencije.

               4.

               Sodišče prve stopnje naj ne bi niti dokazalo razlikovalnega učinka glede na konkretno zahtevane proizvode niti pravilno ugotovilo celotni vtis znamke. Sodišče prve stopnje naj tudi ne bi razlikovalo med posameznimi proizvodi. Spregledalo naj bi, da uporaba oblike kot označbe izvora zadosti tudi potrebam udeležencev na trgu: v samopostrežnih trgovinah, kjer je nanizano veliko število steklenic z isto vsebino na eni polici, nudi oblika embalaže potrošniku namreč edino možnost prve izbire.

      (1)  UL C 108, str. 20.


title: Zadeva T-377/04: Tožba Barta Nijsa proti Računskemu sodišču Evropskih skupnosti, vložena dne 16. septembra 2004

text:
               20.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 284/26

         Tožba Barta Nijsa proti Računskemu sodišču Evropskih skupnosti, vložena dne 16. septembra 2004
   (Zadeva T-377/04)
   (2004/C 284/52)
   Jezik postopka: francoščina
   Bart Nijs, stanujoč v Bereldangu (Luxemburg), ki ga zastopa Fränk Rollinger, avocat, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 16. septembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Računskemu sodišču Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Računskega sodišča, sprejeto v okviru napredovalnega obdobja 2003, da tožeča stranka ne napreduje v naziv prevajalec-revizor (v 2003: LA5).

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka v utemeljitev svojega zahtevka navaja, da naj bi tožena stranka v zadevnem napredovalnem obdobju izvedla primerjalni preizkus kandidatur, brez upoštevanja vseh elementov, ki so primerni za odločitev, pristransko, na neenaki osnovi, s tem da je zanemarila interese službe in je upoštevala neprimerljive informacije, ki naj bi domnevno izhajale od edinega revizorja, v katerega strokovnost tožeča stranka dvomi.


title: Zadeva T-816/14: Tožba, vložena 17. decembra 2014 – Tayto Group/UUNT – MIP Metro (REAL HAND COOKED)

text:
               16.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/26

         Tožba, vložena 17. decembra 2014 – Tayto Group/UUNT – MIP Metro (REAL HAND COOKED)
   (Zadeva T-816/14)
   (2015/C 056/37)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Tayto Group Ltd (Craigavon, Združeno kraljestvo) (zastopnika: R. Kunze, Solicitor, in G. Würtenberger, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Nemčija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedne elemente „REAL HAND COOKED“ – Znamka Skupnosti št. 9 0 62  688

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora UUNT za pritožbe z dne 6. oktobra 2014 v zadevi R 842/2013-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev členov 8(1)(b), 64, 75, 76 in 83 Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-553/14 P: Pritožba, ki jo je Kyocera Mita Europe BV vložila 1. decembra 2014 zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 16. septembra 2014 v zadevi T-35/11, Kyocera Mita Europe BV/Evropska komisija

text:
               9.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/27

         Pritožba, ki jo je Kyocera Mita Europe BV vložila 1. decembra 2014 zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 16. septembra 2014 v zadevi T-35/11, Kyocera Mita Europe BV/Evropska komisija
   (Zadeva C-553/14 P)
   (2015/C 046/34)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Kyocera Mita Europe BV (zastopnika: P. De Baere, P. Muñiz, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlog

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               v celoti razveljavi sklep, ki ga je Splošno sodišče izdalo v zadevi T-35/11;

               —

               ugotovi, da je pritožba nedopustna;

               —

               vrne zadevo v razsojanje Splošnemu sodišču, da to odloči o vsebini pritožbe;

               —

               drugi stranki v pritožbenem postopku naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožba temelji na naslednjih razlogih:
   Prvič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri razlagi in uporabi člena 263 PDEU, s tem da je ugotovilo, da je izpodbijana uredba „zajemala izvedbene ukrepe“ v smislu te določbe.
   Drugič, Splošno sodišče je kršilo pravico pritožnice do zaslišanja, napačno opredelilo dokaze, ki jih je predložila pritožnica, in, podredno, izkrivilo te dokaze.


title: Zadeva C-546/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Udine (Italija) 28. novembra 2014 – Degano Trasporti S.a.s. di Ferruccio Degano & C., v likvidaciji

text:
               9.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 81/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Udine (Italija) 28. novembra 2014 – Degano Trasporti S.a.s. di Ferruccio Degano & C., v likvidaciji
   (Zadeva C-546/14)
   (2015/C 081/05)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Udine

      Stranka v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Degano Trasporti S.a.s. di Ferruccio Degano & C., v likvidaciji

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba načela in predpise iz člena 4(3) PEU in Direktive Sveta 2006/112/ES (1), kot so že razloženi v sodbah Sodišča z dne 17. [julija] 2008 v zadevi C-132/06, z dne 11. decembra 2008 v zadevi C-174/07 in z dne 29. marca 2012 v zadevi C-500/10, tudi razlagati tako, da je nezdružljiva nacionalna zakonodaja (in torej v obravnavanem primeru razlaga členov 162 in 182b zakona o stečaju), v skladu s katero je dopusten predlog za dogovor z upniki, ki določa, da se z likvidacijo dolžnikovega premoženja samo delno poplača terjatev države v zvezi z DDV, če se ne uporabi instrument davčne transakcije in za to terjatev – na podlagi potrditve neodvisnega strokovnjaka in potem, ko Tribunale opravi formalno preverjanje – ni mogoče predvideti višjega poplačila v primeru stečaja?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva C-619/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo tribunal du travail de Bruxelles (Belgija) 5. novembra 2011 – Patricia Dumont de Chassart proti Onafts – Office national d'allocations familiales pour travailleurs salariés

text:
               18.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 49/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo tribunal du travail de Bruxelles (Belgija) 5. novembra 2011 – Patricia Dumont de Chassart proti Onafts – Office national d'allocations familiales pour travailleurs salariés
   (Zadeva C-619/11)
   2012/C 49/27
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal du travail de Bruxelles

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Patricia Dumont de Chassart

      Tožena stranka: Onafts – Office national d'allocations familiales pour travailleurs salariés

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali se s členom 79(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (1) kršita splošni načeli enakosti in prepovedi diskriminacije, ki sta med drugim določeni v členu 14 Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, podpisane v Rimu 4. novembra 1950, po potrebi v zvezi s členi 17, 39 in/ali 43 konsolidirane različice Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti kadar se razlaga tako, da je do uporabe pravil o izenačevanju zavarovalnih dob, dob zaposlitve ali samozaposlitve, določenih v členu 72 Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, upravičen samo pokojni starš, tako da bi bila zato s členom 56a(1) belgijskih zakonov o družinskih prejemkih, ki so bili usklajeni 19. decembra 1939 za preživelega starša, ne glede na njegovo državljanstvo – če je državljan države članice ali če spada na osebno področje uporabe Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti – ki je bil v dvanajstmesečnem obdobju iz člena 56a(1) belgijskih zakonov o družinskih prejemkih, ki so bili usklajeni 19. decembra 1939, zaposlen v drugi državi Evropske unije, izključena možnost predložitve dokaza o izpolnjevanju pogoja, in sicer da bi lahko kot prejemnik v smislu člena 51(3), točka 1, belgijskih zakonov o družinskih prejemkih, ki so bili usklajeni 19. decembra 1939, v dvanajstih mesecih pred smrtjo zahteval šest mesečnih pavšalnih dodatkov, medtem ko bi preživeli starš, naj bo belgijski državljan ali državljan druge države članice Evropske unije, ki bi v dvanajstmesečnem obdobju iz člena 56a(1) belgijskih zakonov o družinskih prejemkih, ki so bili usklajeni 19. decembra 1939, delal izključno v Belgiji, v nekaterih primerih zato ker ni nikoli zapustil belgijskega ozemlja, lahko predložil tak dokaz?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 35.


title: Zadeva T-260/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 28. oktobra 2015 – Ryanair/Komisija

text:
               21.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 429/29

         Sklep Splošnega sodišča z dne 28. oktobra 2015 – Ryanair/Komisija
   (Zadeva T-260/13) (1)

   (2015/C 429/39)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik šestega senata senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 189, 29.6.2013.


title: Zadeva T-370/17: Tožba, vložena 12. junija 2017 – KPN/Komisija

text:
               31.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/47

         Tožba, vložena 12. junija 2017 – KPN/Komisija
   (Zadeva T-370/17)
   (2017/C 249/64)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: KPN (Den Haag, Nizozemska) (zastopnika: P. van Ginneken in G. Béquet, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost Sklepa Evropske komisije C(2016) 5165 z dne 3. avgusta 2016 o nezdružljivosti koncentracije z notranjim trgom in Sporazumom EGP v skladu s členom 6(2) Uredbe Sveta št. 139/2004 v zadevi M. 7978 – Vodafone/Liberty Global/Dutch JV;

               —

               zadevo vrne Komisiji v ponovno preučitev v skladu s členom 10(5) Uredbe Sveta št. 139/2004;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija je storila očitno napako pri presoji trga športnih vsebin in analiza Komisije na področju konkurence zato ni utemeljena.

                           —

                           Tožeča stranka navaja, da športne vsebine niso nadomestljive in da so za naročnike bistvenega pomena. Po mnenju tožeče stranke so športne vsebine (in, natančneje, nepogrešljive športne vsebine) zaradi tega bistvenega pomena za ponudnike televizijskih storitev, ki želijo konkurirati (med drugim) na trgih, povezanih s televizijskimi storitvami.

                           —

                           Tožeča stranka poleg tega navaja, da je Komisija s tem, da ni odločila drugače, storila očitno napako pri oceni trga oziroma trgov športnih vsebin. Po mnenju tožeče stranke te napake pri opredelitvi trga vplivajo na nadaljnjo presojo Komisije v sklepu in nazadnje na ugotovitve Komisije, na podlagi katerih je bila odobrena združitev.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Komisija je storila očitno napako pri presoji v zvezi z interesom vnaprejšnje izključitve dostopa na trg veleprodaje posebnih športnih kanalov plačljive televizije.

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da je družba Ziggo pred združitvijo že imela sposobnost in interes za vnaprejšnjo izključitev dostopa konkurentov do nepogrešljivih vsebin. Po navedbah tožeče stranke je Komisija to vedela in združitev zato omogoča razširitev vnaprejšnje izključitve na nove trge, kot so trgi večkomponentnih fiksnih in mobilnih svežnjev.

                           —

                           Tožeča stranka tudi trdi, da je Komisija napačno ocenila, da je spremljanje vsebin na mobilnih napravah zanemarljiva in da združitev zato ne bo vplivala na te trge. Poleg tega trdi, da je Komisija napačno presodila, da so trgi večkomponentnih fiksnih in mobilnih svežnjev na Nizozemskem šele v začetnem stadiju.

                           —

                           Po mnenju tožeče stranke je Komisija zato napačno ugotovila, da združitev ne bo imela negativnih učinkov kar zadeva vnaprejšnjo izključitev športnih vsebin na trgih večkomponentnih fiksnih in mobilnih svežnjev.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Komisija ni obrazložila, zakaj skupno podjetje nima interesa za vnaprejšnjo izključitev dostopa konkurentov na koncu prodajne verige do nepogrešljivih vsebin.

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da ugotovitve Komisije, ki so bile navedene v prejšnjih tožbenih razlogih, niso bile dovolj obrazložene.


title: Zadeva T-507/11: Tožba, vložena 26. septembra 2011 – Peek & Cloppenburg proti UUNT – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)

text:
               10.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 362/18

         Tožba, vložena 26. septembra 2011 – Peek & Cloppenburg proti UUNT – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)
   (Zadeva T-507/11)
   2011/C 362/26
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Peek & Cloppenburg KG (Düsseldorf, Nemčija) (zastopnik: S. Abrar, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Peek & Cloppenburg (Hamburg, Nemčija)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 28. februarja 2011 v zadevi R 262/2005-1

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Peek & Cloppenburg“ za storitve iz razreda 35

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Peek & Cloppenburg

      Navajana znamka ali znak: druga prejšnja pravica, namreč firma „Peek & Cloppenburg“, veljavna v Nemčiji

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(4) Uredbe št. 207/2009, ker naj ne bi bilo mogoče prepovedati uporabe poznejše znamke „Peek & Cloppenburg“ in ker naj ne bi obstajala pravica do prepovedi za celotno zvezno ozemlje na podlagi člena 12 MarkenG, in kršitev člena 76(1), prvi del, Uredbe št. 207/2009, ker bi moral odbor za pritožbe počakati na odločbo nemškega Bundesgerichtshof in pravnomočnost sodbe v nemškem postopku za izbris znamke.


title: Zadeva C-387/07: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 11. decembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Ancona – Italija) – MI.VER Srl, Daniele Antonelli proti Provincia di Macerata (Odpadki – Pojem,začasno skladiščenje – Direktiva 75/442/EGS – Odločba 2000/532/ES – Možnost mešanja odpadkov, ki ustrezajo različnim šifram – Pojem, embalaže iz mešanih materialov)

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/7

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 11. decembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Ancona – Italija) – MI.VER Srl, Daniele Antonelli proti Provincia di Macerata
   (Zadeva C-387/07) (1)

   (Odpadki - Pojem,začasno skladiščenje - Direktiva 75/442/EGS - Odločba 2000/532/ES - Možnost mešanja odpadkov, ki ustrezajo različnim šifram - Pojem, embalaže iz mešanih materialov)
   (2009/C 32/12)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunale di Ancona
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: MI.VER Srl, Daniele Antonelli

      Tožena stranka: Provincia di Macerata
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale di Ancona – Razlaga Direktive Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih (UL L 194, str. 39) in Odločbe Komisije 2000/532/ES z dne 3. maja 2000 o nadomestitvi Odločbe 94/3/ES o oblikovanju seznama odpadkov skladno s členom 1(a) Direktive Sveta 75/442/EGS o odpadkih in Odločbe Sveta 94/904/ES o oblikovanju seznama nevarnih odpadkov skladno s členom 1(4) Direktive Sveta 91/689/EGS o nevarnih odpadkih (UL L 226, str. 3) – Pojem začasno skladiščenje – Možnost mešanja odpadkov, ki ustrezajo različnim šifram iz Evropskega kataloga odpadkov, kot ga določa Odločba 2000/532
   Izrek

               1)

               Direktiva Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih, kot je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. septembra 2003, in Odločba Komisije 2000/532/ES z dne 3. maja 2000 o nadomestitvi Odločbe 94/3/ES o oblikovanju seznama odpadkov skladno s členom 1(a) Direktive Sveta 75/442/EGS o odpadkih in Odločbe Sveta 94/904/ES o oblikovanju seznama nevarnih odpadkov skladno s členom 1(4) Direktive Sveta 91/689/EGS o nevarnih odpadkih ne nasprotujeta temu, da proizvajalec odpadkov meša odpadke, ki ustrezajo različnim šifram s seznama, priloženega k Odločbi 2000/532 med njihovim začasnim skladiščenjem pred zbiranjem, na mestu nastanka odpadkov. Države članice pa so zavezane, da sprejmejo ukrepe, s katerimi proizvajalca odpadkov zavežejo, da jih med začasnim skladiščenjem pred zbiranjem, na mestu njihovega nastanka, sortira in skladišči ločeno tako, da uporabi v ta namen šifre z navedenega seznama, če ocenijo, da so taki ukrepi nujni za dosego ciljev, ki jih določa člen 4, prva alinea, Direktive 75/442, kot je bila spremenjena z Uredbo št. 1882/2003.

               2)

               Ker nacionalna zakonodaja povzema seznam odpadkov, priložen k Odločbi 2000/532, se šifra 15 01 06, ki ustreza „mešani embalaži“, lahko uporabi za določitev odpadkov, ki jih sestavljajo embalaže iz različnih, medsebojno pomešanih materialov.

      (1)  UL C 283, 24.11.2007.


title: Zadeva C-167/08: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 23. aprila 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van Cassatie van België — Belgija) — Draka NK Cables Ltd, AB Sandvik international, VO Sembodja BV, Parc Healthcare International Limited proti Omnipol Ltd (Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Uredba (ES) št. 44/2001 — Člen 43(1) — Pristojnost in izvrševanje sodnih odločb — Pojem stranka )

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/18

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 23. aprila 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van Cassatie van België — Belgija) — Draka NK Cables Ltd, AB Sandvik international, VO Sembodja BV, Parc Healthcare International Limited proti Omnipol Ltd
   (Zadeva C-167/08) (1)

   (Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Člen 43(1) - Pristojnost in izvrševanje sodnih odločb - Pojem „stranka“)
   2009/C 141/30
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van Cassatie van België

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Draka NK Cables Ltd, AB Sandvik international, VO Sembodja BV, Parc Healthcare International Limited

      Tožena stranka: Omnipol Ltd

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Hof van Cassatie van België — Razlaga člena 43(1) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah („Uredba Bruselj I“) (UL 2001, L 12, str. 1) — Pojem stranke — Tožba, ki jo upnik vloži v imenu in za račun svojega dolžnika — Odločba o zahtevi za razglasitev izvršljivosti

      Izrek

   Člen 43(1) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da upnik nekega dolžnika ne more vložiti pravnega sredstva zoper razglasitev izvršljivosti, če formalno ni bil udeleženec postopka v sporu, v katerem je drug upnik tega dolžnika zahteval to razglasitev izvršljivosti.

      (1)  UL C 183, 19.7.2008.


title: Zadeva C-319/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Giudice di Pace di Ischia (Italija) 15. julija 2008 – Lucia Anna Giorgia Iacono proti Telecom Italia SpA

text:
               13.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Giudice di Pace di Ischia (Italija) 15. julija 2008 – Lucia Anna Giorgia Iacono proti Telecom Italia SpA
   (Zadeva C-319/08)
   (2008/C 236/17)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Giudice di Pace di Ischia
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Lucia Anna Giorgia Iacono

      Tožena stranka: Telecom Italia SpA
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali imajo določbe Skupnosti iz člena 6 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, Direktive 2002/022/CE (1), Direktive 1999/44/CE (2), Priporočila Komisije 2001/310/CE (3) in Direktive 1998/257/CE (4) neposredno zavezujoč učinek in se jih mora razlagati tako, da spori „s področja elektronskih komunikacij med končnimi uporabniki in operaterji, ki izhajajo iz nespoštovanja določb v zvezi z univerzalno storitvijo in s pravicami končnih uporabnikov, ki so določene z zakonskimi normami, s sklepi nadzornega organa, s pogodbenimi pogoji in z listino o storitvah“ (spori, določeni v členu 2 sklepa št. 173/07/CONS), ne smejo biti podvrženi obveznemu poskusu mirnega reševanja sporov, brez katerega se ne more začeti sodni postopek, ker te določbe prevladajo nad normo, ki izhaja iz člena 3(1) zgoraj navedenega sklepa nadzornega organa za komunikacije?

      (1)  UL L 108, str. 51.

      (2)  UL L 171, str. 12.

      (3)  UL L 109, str. 56.

      (4)  UL L 115, str. 3 (Priporočilo Komisije).


title: Zadeva T-315/11: Tožba, vložena 17. junija 2011 – Fortress Participations BV proti UUNT – Fortress Investment Group in Fortress Investment Group (UK) (FORTRESS)

text:
               13.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/33

         Tožba, vložena 17. junija 2011 – Fortress Participations BV proti UUNT – Fortress Investment Group in Fortress Investment Group (UK) (FORTRESS)
   (Zadeva T-315/11)
   2011/C 238/56
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Fortress Participations BV (Rotterdam, Nizozemska) (zastopniki: M.L.J. van de Braak, odvetnik, B. Ladas, solicitor in S. Malynicz, barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Drugi stranki pred odborom za pritožbe: Fortress Investment Group LLC (New York, ZDA) in Fortress Investment Group (UK) Ltd (London, Združeno kraljestvo)

      Predloga

               —

               Odločba drugega odbora Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 8. marca 2011 v zadevi R 355/2009-2 naj se razveljavi in

               —

               toženi stranki in drugima strankama pred odborom za pritožbe naj se naloži plačilo njihovih stroškov in stroškov tožeče stranke, ki so jim nastali v postopku pred Uradom in Splošnim sodiščem.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka „FORTRESS“ za storitve iz razredov 35, 36 in 42 – registracija znamke Skupnosti št. 2095784

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: drugi stranki pred odborom za pritožbe

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: Stranki, ki zahtevata razglasitev ničnosti, sta svojo zahtevo utemeljili na relativnih razlogih za ničnost iz člena 53(1)(c) v povezavi s členom 8(4) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009. Zahteva temelji tudi na v Združenem kraljestvu neregistriranih znamkah, in sicer „FORTRESS“, „FORTRESS INVESTMENTS“ in „FORTRESS INVESTMENT GROUP“, ki se uporabljajo v gospodarskem prometu.

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev zahteve za razglasitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev izpodbijane odločbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(4) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009, saj naj odbor za pritožbe ne bi ustrezno analiziral vprašanja ugleda znamke („goodwill“) v okviru prava Združenega kraljestva o protipravnem ustvarjanju zmote („passing-off“) in naj ne bi ustrezno ocenil nevarnosti protipravnega ustvarjanja zmote in škode, nastale zaradi takega ravnanja.


title: Zadeva T-309/16: Tožba, vložena 19. junija 2016 – Cafés Pont/EUIPO — Giordano Vini (Art’s Café)

text:
               16.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/27

         Tožba, vložena 19. junija 2016 – Cafés Pont/EUIPO — Giordano Vini (Art’s Café)
   (Zadeva T-309/16)
   (2016/C 296/36)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Cafés Pont, SL (Sabadell, Španija) (zastopnika: E. Manresa Medina in J. M. Manresa Medina, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Giordano Vini SpA (Diano d’Alba, Italija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije, ki vsebuje besedni element „Art’s Café“ – Znamka Evropske unije št. 5.622.345

      Postopek pred EUIPO: postopek za razveljavitev

      Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 1. aprila 2016 v zadevi R 1110/2015-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izreče sodbo, s katero ugodi predlogu in prekliče razveljavitev zaradi neuporabe znamke Evropske unije št. 5.622.345 in potrdi uporabo te znamke ter

               —

               toženi stranki in morebitnim intervenientom naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev členov 51(1)(a)(b) in 15(1)(a) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva T-296/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 23. septembra 2009 – Dongguan Nanzha Leco Stationery proti Svetu ( Damping — Uvoz vzvodnih mehanizmov s poreklom iz Kitajske — Določitev stopnje dampinga — Status v tržnem gospodarstvu delujočega podjetja — Primerjava med normalno vrednostjo in izvozno ceno — Uporaba metode, ki se razlikuje od tiste, ki je bila uporabljena med prvotno preiskavo — Člen 2(7)(a) in (10) Uredbe (ES) št. 384/96 )

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/55

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 23. septembra 2009 – Dongguan Nanzha Leco Stationery proti Svetu
   (Zadeva T-296/06) (1)

   („Damping - Uvoz vzvodnih mehanizmov s poreklom iz Kitajske - Določitev stopnje dampinga - Status v tržnem gospodarstvu delujočega podjetja - Primerjava med normalno vrednostjo in izvozno ceno - Uporaba metode, ki se razlikuje od tiste, ki je bila uporabljena med prvotno preiskavo - Člen 2(7)(a) in (10) Uredbe (ES) št. 384/96“)
   2009/C 267/93
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd (Dongguan, Kitajska) (zastopnik: A. Bentley, QC)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnik: J.-P. Hix, zastopnik, skupaj z G. Gerrischom, odvetnik)

      Intervenienti v podporo tožene stranke: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. van Vliet in T. Scharf, zastopnika); IML Industria Meccanica Lombarda Srl (Offanengo, Italija); Interkov spol. s r.o. (Bráník, Češka republika); MI.ME.CA. Srl (Ricengo, Italija); in NIKO – kovinarsko podjetje, d.d., Železniki (Železniki, Slovenija) (zastopnik: R. Bierwagen, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za delno razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 1136/2006 z dne 24. julija 2006 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz vzvodnih mehanizmov s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 205, str. 1), v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd nosi svoje stroške in stroške, ki so jih priglasili Svet Evropske unije, IML Industria Meccanica Lombarda Srl, Interkov spol. s r.o., MI.ME.CA. Srl in NIKO – kovinarsko podjetje, d.d., Železniki.

               3.

               Komisija Evropskih skupnosti nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 310, 16.12.2006.


title: Zadeva T-209/09: Tožba, vložena 27. maja 2009 — Alder Capital proti UUNT — Halder Holdings (ALDER CAPITAL)

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/56

         Tožba, vložena 27. maja 2009 — Alder Capital proti UUNT — Halder Holdings (ALDER CAPITAL)
   (Zadeva T-209/09)
   2009/C 180/104
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Alder Capital Ltd (Dublin, Irska) (zastopnika: H. Hartwig in A. von Mühlendahl, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Halder Holdings BV (Haag, Nizozemska)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 20. februarja 2009 v zadevi R 486/2008-2 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, ki jih je tožeča stranka priglasila pred odborom za pritožbe; in

               —

               drugi stranki pred odborom za pritožbe naj se — če bi Halder Holdings postala intervenientka v tej zadevi — naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, ki jih je tožeča stranka priglasila pred odborom za pritožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka „ALDER CAPITAL“ za storitve iz razreda 36

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: beneluški registraciji besedne znamke „Halder“ in „Halder Investments“ za storitve iz razredov 35 in 36; mednarodna registracija besedne znamke „Halder“ za storitve iz razredov 35 in 36; Neregistrirana trgovska imena in imena firme „Halder“, „Halder Holdings“, „Halder Investments“ in „Halder Interest“, ki se uporabljajo v gospodarskem prometu

      Odločba oddelka za izbris: Zadevna znamka Skupnosti se razglasi za nično

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožba se zavrne.
   Navajani tožbeni razlogi:

               (1)

               Kršitev členov 57 in 58 Uredbe Sveta št. 40/94 (ki sta v Uredbi Sveta št. 207/2009 postala člena 58 in 59) ter člena 8(3) Uredbe Komisije št. 216/96 (1), ker je odbor za pritožbe napačno ugodil zahtevi druge stranke v postopku pred njim, da še enkrat presodi vprašanje resne in dejanske uporabe;

               (2)

               Kršitev člena 52(1)(a) (ki je v Uredbi Sveta št. 207/2009 postal člen 53(1)(a)) in člena 55(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94 (ki je v Uredbi Sveta št. 207/2009 postal člen 56(1)(b)) v zvezi s členom 42(1) (ki je v Uredbi Sveta št. 207/2009 postal člen 41(1)) in členom 8(2) Uredbe Sveta št. 40/94 (ki je v Uredbi Sveta št. 207/2009 postal člen 8(2)), ker odbor za pritožbe ni takoj zavrnil zahteve za ugotovitev ničnosti, ki jo je vložila druga stranka v postopku pred njim, v delu, v katerem je ta temeljila na prejšnjih pravicah, ki so bile prenesene na tretjo osebo;

               (3)

               Kršitev člena 56(2) in (3) (ki je v Uredbi Sveta št. 207/2009 postal člen 57(2) in (3)) v povezavi s členom 15 Uredbe Sveta št. 40/94 (ki je v Uredbi Sveta št. 207/2009 postal člen 15) ter člena 10 Direktive Sveta št. 89/104/EGS (2) in pravila 40(6) v povezavi s pravilom 22(3) in (4) Uredbe Komisije št. 2868/95 (3), ker je odbor za pritožbe napačno ugotovil, da je druga stranka v postopku pred njim dokazala resno in dejansko uporabo vseh njenih prejšnjih znamk povsod;

               (4)

               Podredno, kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94 (ki je v Uredbi Sveta št. 207/2009 postal člen 8(1)(b)), ker je odbor za pritožbe napačno ugotovil, da med zadevnima znamkama obstaja verjetnost zmede.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 216/96 z dne 5. februarja 1996 o poslovniku odborov za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (blagovne znamke in modeli) (UL L 28, 6.2.1996, str. 11).

      (2)  Prva direktiva Sveta 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL L 40, 11.2.1989, str. 1).

      (3)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (UL L 303, 15.12.1995, str. 1).


title: Zadeva C-407/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe, vložen s sodbo Hof van Cassatie van België z dne  8. novembra 2005  v zadevi Reyners & Sogama bvba proti 1. Belgisch Interventie- en Restitutiebureau, 2. Državi Belgiji

text:
               28.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/8

         Predlog za sprejem predhodne odločbe, vložen s sodbo Hof van Cassatie van België z dne 8. novembra 2005 v zadevi Reyners & Sogama bvba proti 1. Belgisch Interventie- en Restitutiebureau, 2. Državi Belgiji
   (Zadeva C-407/05)
   (2006/C 22/15)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Hof van Cassatie van België je s sodbo z dne 8. novembra 2005 v zadevi Reyners & Sogama bvba proti 1. Belgisch Interventie- en Restitutiebureau, 2. Državi Belgiji, ki jo je sodno tajništvo prejelo 21. novembra 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložilo predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Hof van Cassatie van België predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjem vprašanju:
   „Ali je treba člen 11a Uredbe Komisije (EGS) št. 1062/87 z dne 27. marca 1987 (1) o določbah za izvedbo tranzitnega postopka in o ukrepih za njegovo poenostavitev, določenega s členom 1 Uredbe Komisije (EGS) št. 1429/90 (2) z dne 29. maja 1990 o spremembi Uredbe (EGS) št. 1062/87 (3), člen 34 Uredbe Sveta (EGS) št. 2726/90 z dne 17. septembra 1990 o tranzitnem postopku Skupnosti in člen 49 Uredbe Komisije (EGS) št. 1214/92 (4) z dne 21. aprila 1992 o določbah za izvedbo tranzitnega postopka in o ukrepih za njegovo poenostavitev razlagati:

               —

               tako, da, čeprav v obvestilu, naslovljenem na deklaranta, ni bil naveden trimesečni rok, v katerem je mogoče uradu odhoda, v vednost pristojnim organom, predložiti dokaz o pravilnosti tranzitne operacije ali o kraju, kjer je dejansko prišlo do kršitve ali nepravilnosti, sodišče lahko na podlagi ustreznih dejstev odloči, da obvestilo, ki ne omenja trimesečnega roka, vendarle izpolnjuje zakoniti cilj obravnavane določbe;

               —

               ali tako, da mora biti v obvestilu, naslovljenem na deklaranta, obvezno naveden trimesečni rok, v katerem je mogoče uradu odhoda, v vednost pristojnim organom, predložiti dokaz o pravilnosti tranzitne operacije ali o kraju, kjer je dejansko prišlo do kršitve ali nepravilnosti, tako da pristojni organ ne more začeti izterjave, preden je izrecno navedel deklarantu, da ima na voljo tri mesece za predložitev zahtevanega dokaza, in če v tem roku dokaz ni bil predložen?“

      (1)  UL L 107, str. 1.

      (2)  UL L 137, str. 21.

      (3)  UL L 262, str. 1.

      (4)  UL L 132, str. 1.


title: Zadeva C-247/10 P: Pritožba, ki jo je Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd vložila 18. maja 2010 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 4. marca 2010 v zadevi T-407/06, Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd proti Svetu Evropske unije

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/25

         Pritožba, ki jo je Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd vložila 18. maja 2010 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 4. marca 2010 v zadevi T-407/06, Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-247/10 P)
   ()
   2010/C 209/35
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd (zastopnik: M. Sánchez Rydelski, odvetnik)

      Druge stranke v postopku: Wenzhou Taima Shoes Co., Ltd, Svet Evropske unije, Evropska komisija, Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC), BA.LA. di Lanciotti Vittorio & C. Sas, Calzaturificio Elisabet Srl, Calzaturificio Iacovelli di Iacovelli Giuseppe & C. Snc, Calzaturificio Leopamy Srl, Calzaturificio Lunella Srl, Calzaturificio Mia Shoe Snc di Gattafoni Carlo & C., Calzaturificio Primitempi di Monaldi Geri, Calzaturificio R. G. di Rossi & Galiè Srl, Calz. S. G. di Seghetta Giampiero e Sergio Snc, Carim Srl, Florens Shoes SpA, Gattafoni Shoe Snc di Gattafoni Giampaolo & C., Grif Srl, Missouri Srl, New Swing Srl, Podosan Medical Shoes di Cirilli Michela, Viviane Sas

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 4. marca 2010 v zadevi T-407/06;

               —

               razglasi za nično Uredbo (ES) št. 1472/2006 (1) o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz določene usnjene obutve s poreklom iz Kitajske in Vietnama v delu, v katerem se nanaša na pritožnico; in

               —

               naloži Svetu Evropske unije plačilo stroškov pritožnice, ki so ji nastali v pritožbenem postopku in postopku v zadevi T-407/06 pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica trdi:

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ko je odločilo, da lahko Komisija zakonito odloči na podlagi člena 17(3) Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 (2) z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti („osnovna uredba“), da ne prouči in da se ne izreče o zahtevkih pritožnice za tržnogospodarsko obravnavo („TGO“) in individualno obravnavo („IO“).

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo glede vprašanja, ali ugotovljena kršitev člena 20(5) osnovne uredbe pomeni kršitev pravice pritožnice do obrambe.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1472/2006 z dne 5. oktobra 2006 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Vietnama (UL L 275, str. 1).

      (2)  UL 1996, L 56, str. 1.


title: Zadeva C-227/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) 14. maja 2012 – Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, TUI Airlines Nederland BV, delujoča z imenom ArkeFly proti Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

text:
               18.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 250/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) 14. maja 2012 – Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, TUI Airlines Nederland BV, delujoča z imenom ArkeFly proti Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu
   (Zadeva C-227/12)
   2012/C 250/14
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Amsterdam

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, TUI Airlines Nederland BV, delujoča z imenom ArkeFly

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se člena 7 in 16 Uredbe [št. 261/2004] (1) v povezavi z načelom lojalnosti do Unije razlagata tako, da (v povezavi z nacionalnim zakonom) državnemu organu, kakršen je tožena stranka, daje pristojnost oziroma mu nalaga obveznost sprejetja izvršilnega ukrepa zoper letalskega prevoznika zaradi neizplačila odškodnine potnikom za zamude, čeprav se ti potniki pri tem lahko sklicujejo na pravno sredstvo, predvideno v členu 33 Montrealske konvencije (2)?

               2.

               Če je odgovor na zgornje vprašanje pritrdilen: Ali je ena od možnosti za izvršitev tudi izdaja upravne odredbe o naložitvi denarne kazni, ki je sporna v tem primeru?

               3.

               Ali je pri tem pomembno:

                           (a)

                           ali so letalski prevozniki potnike opozorili na te pravice;

                           (b)

                           ali je bila ob sumu nezadostnega upoštevanja člena 14 navedene uredbe pred izdajo odredbe o naložitvi denarne kazni zoper letalskega prevoznika izrečena sankcija zaradi neizpolnjevanja navedenega člena;

                           (c)

                           ali so prizadeti potniki letalskim prevoznikom sporočili, da želijo prejeti to plačilo;

                           (d)

                           da se tožena stranka ni odločila za instrument odredbe z grožnjo upravne prisile (pri kateri tožena stranka, če letalski prevozniki ne izpolnijo odredbe, na stroške letalskih prevoznikov sama izplača potnike), temveč za instrument odredbe o naložitvi denarne kazni (pri katerem morajo letalski prevozniki, če ne izpolnijo odredbe, toženi stranki plačati znesek v višini skupne dolgovane odškodnine, ki se izplača v državni proračun)?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).

      (2)  Konvencija o poenotenju nekaterih pravil za mednarodni letalski prevoz, ki je bila sprejeta 28. maja 1999 v Montrealu in jo je Evropska skupnost podpisala 9. decembra 1999, v njenem imenu pa je bila odobrena s Sklepom Sveta 2001/539/ES z dne 5. aprila 2001 (UL L 194, str. 38).


title: Zadeva F-21/05: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 18. junija 2009 — De Geest proti Komisiji

text:
               15.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/37

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 18. junija 2009 — De Geest proti Komisiji
   (Zadeva F-21/05) (1)

   2009/C 193/63

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 171, 9.7.2005, str. 28.


title: Zadeva C-445/11 P: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 19. decembra 2012 – Bavaria NV proti Evropski komisiji (Pritožba — Konkurenca — Omejevalni sporazum — Nizozemski trg piva — Odločba Komisije, s katero je ugotovljena kršitev člena 81 ES — Globe — Trajanje upravnega postopka — Raven globe)

text:
               16.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/9

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 19. decembra 2012 – Bavaria NV proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-445/11 P) (1)

   (Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazum - Nizozemski trg piva - Odločba Komisije, s katero je ugotovljena kršitev člena 81 ES - Globe - Trajanje upravnega postopka - Raven globe)
   2013/C 46/16
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Pritožnica: Bavaria NV (zastopniki: O. Brouwer, P.W. Schepens in N. Al-Ani, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: P. Van Nuffel in F. Ronkes Agerbeek, agenta, skupaj z M. Slotboomom, odvetnikom)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti razširjeni senat) z dne 16. junija 2011 v zadevi Bavaria NV proti Komisiji (T-235/07), s katero je Splošno sodišče razglasilo ničnost člena 1 Odločbe Komisije C(2007) 1697 z dne 18. aprila 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 (ES) (zadeva COMP/B 2/37.766 – Nizozemski trg piva) v delu, v katerem je Evropska komisija ugotovila, da je družba Bavaria NV sodelovala pri kršitvi, ki je vključevala občasno usklajevanje tržnih pogojev, ki se niso nanašali na cene, za posamezne kupce v gostinskem sektorju na Nizozemskem

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Bavaria NV se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 340, 19.11.2011.


title: Zadeva T-717/15: Tožba, vložena 4. decembra 2015 – Drugsrus/EMA

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/74

         Tožba, vložena 4. decembra 2015 – Drugsrus/EMA
   (Zadeva T-717/15)
   (2016/C 038/100)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Drugsrus Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopniki: M. Howe in S. Ford, barristers, ter R. Sanghvi, solicitor)

      Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila (EMA)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo, vsebovano v elektronski pošti EMA z dne 8. oktobra 2015, da družba Drugsrus ne sme proizvoda, uvoženega kot Bretaris Genuair, označiti z znamko Eklira Genuair, razglasi za nično, in

               —

               EMA naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en razlog.
   Tožeča stranka trdi, da je EMA napačno uporabila pravo, ko je odločila, da centralno odobrenih zdravil ni dovoljeno označiti z drugo znamko. Trdi, da lahko vzporedni uvoznik v skladu s pravili PDEU o prostem pretoku blaga proizvod prepakira in/ali označi z drugo znamko za vzporedno distribucijo, če je tako prepakiranje ali uporaba druge znamke objektivno nujna za učinkovit dostop uvoženega proizvoda do trga države članice uvoznice.


title: Zadeva T-315/01: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 21. septembra 2005 — Kadi proti Svetu in Komisiji („Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osamo bin Ladnom, mrežo Al Kaida in talibani — Pristojnost Skupnosti — Zamrznitev sredstev — Temeljne pravice — Ius cogens — Sodni nadzor — Ničnostna tožba“)

text:
               12.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/17

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 21. septembra 2005 — Kadi proti Svetu in Komisiji
   (Zadeva T-315/01) (1)

   („Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osamo bin Ladnom, mrežo Al Kaida in talibani - Pristojnost Skupnosti - Zamrznitev sredstev - Temeljne pravice -
         Ius cogens
       - Sodni nadzor - Ničnostna tožba“)
   (2005/C 281/32)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Yassin Abdullah Kadi (Džida, Saudova Arabija) (zastopniki: D. Pannick, QC, P. Saini, barrister, G. Martin in A. Tudor, solicitors)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Vitsentzatos in M. Bishop, zastopnika) in Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Van Solinge in C. Brown, zastopnika)

      Intervenient v podporo toženih strank: Združeno kraljestvo Velike Britanije in Severne Irske (zastopnik: najprej J. Collins, nato R. Caudwell, zastopnik, zadnje navedeni ob sodelovanju S. Moora, barrister)
   Predmet zadeve
   Sprva predlog, naj se razglasita za nično Uredba Sveta (ES) št. 467/2001 z dne 6. marca 2001 o prepovedi izvoza nekaterega blaga in storitev v Afganistan, o poostritvi prepovedi poletov in podaljšanju zamrznitve sredstev in drugih finančnih virov talibanov iz Afganistana in o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 337/2000 (UL L 67, str. 1) ter Uredba Komisije (ES) št. 2062/2001 z dne 19. oktobra 2001 o tretji spremembi Uredbe št. 467/2001 (UL L 277, str. 25), nato pa predlog, naj se razglasi za nično Uredba Sveta (ES) št. 881/2002 z dne 27. maja 2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osamo bin Ladnom, mrežo Al Kaida in talibani, in o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 467/2001 (UL L 139, str. 9), ker se ti akti nanašajo na tožečo stranko
   Izrek sodbe

               1.

               Ni več treba odločati o predlogu za razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 467/2001 z dne 6. marca 2001 o prepovedi izvoza nekaterega blaga in storitev v Afganistan, o poostritvi prepovedi poletov in podaljšanju zamrznitve sredstev in drugih finančnih virov talibanov iz Afganistana in o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 337/2000, in Uredbe Komisije (ES) št. 2069/2001 z dne 19. oktobra 2001 o tretji spremembi Uredbe št. 467/2001.

               2.

               Tožba se zavrne v delu, v katerem je vložena zoper Uredbo Sveta (ES) št. 881/2002 z dne 27. maja 2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osamo bin Ladnom, mrežo Al Kaida in talibani, in o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 467/2001.

               3.

               Tožeči stranki se naloži plačilo njenih stroškov in stroškov Sveta ter stroškov, ki jih je priglasila Komisija do 1. julija 2002.

               4.

               Združeno kraljestvo in Komisija, ta za obdobje po 1. juliju 2002, nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 56 z dne 2.3.2002


title: Zadeva C-312/05 P: Pritožba TeleTech Holdings, Inc. zoper sodbo drugega senata Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 25. maja 2005 v zadevi T-288/03, TeleTech Holdings, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) in Teletech International, S.A. kot intervenientu, vložena 8. avgusta 2005

text:
               1.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/12

         Pritožba TeleTech Holdings, Inc. zoper sodbo drugega senata Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 25. maja 2005 v zadevi T-288/03, TeleTech Holdings, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) in Teletech International, S.A. kot intervenientu, vložena 8. avgusta 2005
   (Zadeva C-312/05 P)
   (2005/C 243/20)
   Jezik postopka: španščina
   TeleTech Holdings, Inc., ki jo zastopata E. Armijo Chávarri in A. Castan Pérez-Gómez, abogados, je 8. avgusta 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila pritožbo zoper sodbo drugega senata Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 25. maja 2005 v zadevi T-288/03, TeleTech Holdings, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) in Teletech International, S.A kot intervenientu.
   Pritožnik Sodišču predlaga, naj izpodbijano sodbo razveljavi in ugodi njegovim predlogom.
   Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ta pritožba temelji na dveh razlogih
   Prvi pritožbeni razlog izhaja iz tega, da naj bi Sodišče prve stopnje kršilo določbo člena 52 Uredbe št. 40/94 (1) (v zvezi z določbo člena 8(1)(b) navedene direktive) s tem, da je napačno razlagalo omenjeni člen in tako kršilo načelo soobstoja in primerjave znamk Skupnosti in nacionalnih znamk. Ta isti pritožbeni razlog se sklicuje na kršitev člena 74 zgoraj navedene uredbe, ravno tako zaradi napačne razlage, in kršitve pritožnikovih pravic do obrambe.
   Drugi pritožbeni razlog izhaja iz tega, da je pri razlagi člena 8(1)(b) Uredbe 40/94 s strani Sodišča prve stopnje podana napačna uporaba prava, zato ker je slednje za presojo verjetnosti zmede med dvema nasprotujočima si znamkama nepravilno uporabil merilo zaznave s strani upoštevne javnosti.

      (1)  Sveta z dne 20. decembra 1993, o znamki Skupnosti (UL L 11, 14.1.1994, str. 1.)


title: Zadeva C-435/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 17. oktobra 2006 — C

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/33

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 17. oktobra 2006 — C
   (Zadeva C-435/06)
   (2006/C 326/69)
   Jezik postopka: finščina
   Predložitveno sodišče
   Korkein hallinto-oikeus
   Stranka v postopku o glavni stvari

      Tožeča stranka: C
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

                           a)

                           Ali se Uredba Sveta (ES) št. 2201/2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (Uredba Bruselj IIa) (1) uporablja za izvršitev odločbe v celoti, kot je ta, ki je predložena, kadar je slednja izdana v okviru zaščite otrok, ki je predmet javnega prava, v obliki enega samega sklepa o takojšnjem prevzemu skrbništva in namestitvi otroka v rejniško družino zunaj lastne družine?

                           b)

                           oziroma ali se Uredba glede na člen 1(2)(d) uporablja le za del sklepa, ki se nanaša na namestitev v rejniško družino zunaj lastne družine,

                           c)

                           in se v slednjem primeru Uredba Bruselj IIa uporablja za odločbo o namestitvi, ki je sestavni del sklepa o prevzemu skrbništva, tudi kadar bi za sam sklep o prevzemu skrbništva, od katerega je odvisna odločba o namestitvi, veljali predpisi zadevnih držav članic, ki se nanašajo na vzajemno priznanje in izvrševanje upravnih odločb in so med seboj usklajeni na podlagi sodelovanja?

               2)

               Ali je v primeru, če je odgovor na vprašanje 1a) pritrdilen, navedene usklajene predpise, ki so utemeljeni na neposrednem izvrševanju in priznanju upravnih odločb v obliki upravnega sodelovanja, vseeno mogoče uporabljati za prevzem skrbništva otroka, glede na dejstvo, da se v uredbi niso upoštevali predpisi o priznanju in izvrševanju odločb o skrbništvu, ki so predmet javnega prava in so jih nordijske države uskladile na predlog Sveta, temveč se je upošteval le ustrezna civilnopravna konvencija?

               3)

               Ali se Uredba Bruselj IIa, če je odgovor na vprašanje 1a) pritrdilen in odgovor na vprašanje 2 nikalen, ratione temporis uporablja za zadevo, če so švedski organi, ob upoštevanju členov 72 in 64(2) uredbe ter navedenih usklajenih predpisov nordijskih držav o odločbah o skrbništvu, ki so predmet javnega prava, svojo odločbo o takojšnjem prevzemu skrbništva ter o namestitvi v družino sprejelo 23.2.2005, odločbo o takojšnjem prevzemu skrbništva 25.2.2005 predložili v potrditev Länsrätt, ki jo je 3.3.2005 potrdilo?

      (1)  UL L 338, str. 1.


title: Zadeva C-174/15: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. novembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Den Haag – Nizozemska) – Vereniging Openbare Bibliotheken/Stichting Leenrecht (Predhodno odločanje — Avtorska pravica in sorodne pravice — Pravica dajanja v najem in pravica posojanja varovanih del — Direktiva 2006/115/ES — Člen 1(1) — Posojanje primerkov del — Člen 2(1) — Posojanje predmetov — Posojanje primerka knjige v digitalni obliki — Javne knjižnice)

text:
               16.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 14/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. novembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Den Haag – Nizozemska) – Vereniging Openbare Bibliotheken/Stichting Leenrecht
   (Zadeva C-174/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Avtorska pravica in sorodne pravice - Pravica dajanja v najem in pravica posojanja varovanih del - Direktiva 2006/115/ES - Člen 1(1) - Posojanje primerkov del - Člen 2(1) - Posojanje predmetov - Posojanje primerka knjige v digitalni obliki - Javne knjižnice))
   (2017/C 014/07)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Den Haag

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vereniging Openbare Bibliotheken

      Tožena stranka: Stichting Leenrecht

      ob udeležbi: Vereniging Nederlands Uitgeversverbond, Stichting LIRA, Stichting Pictoright

      Izrek

               1.

               Člen 1(1), člen 2(1)(b) in člen 6(1) Direktive 2006/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o pravici dajanja v najem in pravici posojanja ter o določenih pravicah, sorodnih avtorski pravici, na področju intelektualne lastnine je treba razlagati tako, da je s pojmom „posojanje“ v smislu teh določb zajeto posojanje primerka knjige v digitalni obliki, kadar se to posojanje izvede tako, da se ta primerek namesti na strežnik javne knjižnice in uporabniku omogoči, da s prenosom na svoj računalnik reproducira navedeni primerek, pri čemer se lahko v obdobju izposoje prenese le en primerek in po izteku tega obdobja uporabnik primerka, ki ga je prenesel, ne more več uporabljati.

               2.

               Pravo Unije in zlasti člen 6 Direktive 2006/115 je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da država članica kot pogoj za uporabo člena 6(1) Direktive 2006/115 določi pogoj, da je bil primerek knjige v digitalni obliki, ki ga da na voljo javna knjižnica, dan v promet s prvo prodajo tega primerka ali z drugim prenosom lastništva na njem v Evropski uniji s strani imetnika pravice javnega distribuiranja ali z njegovim privoljenjem v smislu člena 4(2) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi.

               3.

               Člen 6(1) Direktive 2006/115 je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da se v njem določeno odstopanje za javno posojanje uporabi, kadar javna knjižnica daje na razpolago primerek knjige v digitalni obliki, ki je bil pridobljen iz nezakonitega vira.

      (1)  UL C 213, 29.6.2015.


title: Zadeva T-243/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2007 – Grčija proti Komisiji ( EKUJS – Jamstveni oddelek – Odhodki, izključeni iz financiranja Skupnosti – Poljščine – Oljčno olje – Finančna revizija – Rok 24 mesecev )

text:
               20.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/31

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2007 – Grčija proti Komisiji
   (Zadeva T-243/05) (1)

   („EKUJS - Jamstveni oddelek - Odhodki, izključeni iz financiranja Skupnosti - Poljščine - Oljčno olje - Finančna revizija - Rok 24 mesecev“)
   (2007/C 247/49)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Helenska republika (zastopnika: G. Kanellopoulos in E. Svolopoulou, zastopnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: H. Tserepa-Lacombe in L. Vissaggio, zastopnika, skupaj z N. Korogiannakisom, odvetnik)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2005/354/ES z dne 29. aprila 2005 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) iz financiranja Skupnosti (UL L 112, str. 14) v delu, kjer izključuje določene odhodke Helenske republike v sektorjih poljščin in oljčnega olja, kot tudi na področju finančne revizije.
   Izrek

               1)

               Odločba Komisije 2005/354/ES z dne 29. aprila 2005 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) iz financiranja Skupnosti se razglasi za nično v delu, kjer za Helensko republiko določa posebni popravek v višini 200 146,68 eura za finančna leta od 1996 do 1998 (pomoč za porabo oljčnega olja).

               2)

               V preostalem se tožba zavrne.

               3)

               Helenska republika poleg lastnih stroškov nosi tudi 70 % stroškov, ki jih je priglasila Komisija, slednja pa nosi 30 % lastnih stroškov.

      (1)  UL C 205, 20.8.2005.


title: Zadeva F-18/07: Sklep predsednika Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 4. novembra 2008 – Marcuccio proti Komisiji (Javni uslužbenci – Uradniki – Zahteva – Zavrnitev, vročena po molku organa – Izključno potrditven akt – Prepozna pritožba – Očitna nedopustnost)

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/45

         Sklep predsednika Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 4. novembra 2008 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva F-18/07) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Zahteva - Zavrnitev, vročena po molku organa - Izključno potrditven akt - Prepozna pritožba - Očitna nedopustnost)
   (2009/C 6/91)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: J. Currall in C. Berardis-Kayser, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferro, odvetnik)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe z dne 25. oktobra 2005, s katero je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke, da se ji prizna, da je zbolela za težko boleznijo v skladu s členom 72 Kadrovskih predpisov in Pravilnikom o zdravstvenem zavarovanju uradnikov Evropskih skupnosti.
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 223, 22.9.2007, str. 18.


title: Zadeva F-14/10: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 30. junija 2011 – Marcuccio proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Socialna varnost — Nesreča — Postopek za priznanje delne trajne invalidnosti v smislu člena 73 Kadrovskih predpisov — Trajanje postopka — Odškodninska tožba — Tožba, ki je očitno brez pravne podlage — Člen 94 Poslovnika)

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/52

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 30. junija 2011 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva F-14/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Socialna varnost - Nesreča - Postopek za priznanje delne trajne invalidnosti v smislu člena 73 Kadrovskih predpisov - Trajanje postopka - Odškodninska tožba - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage - Člen 94 Poslovnika)
   2011/C 252/113
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall in C. Berardis-Kayser, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferro, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog, da se toženi stranki naloži vračilo škode, ki jo je tožeča stranka utrpela zaradi nerazumnega trajanja postopka za priznanje delne invalidnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba L. Marcuccia se zavrne, ker je očitno brez pravne podlage.

               2.

               L. Marcuccio poleg svojih stroškov nosi tudi stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               3.

               L. Marcucciu se naloži, naj Sodišču za uslužbence na podlagi člena 94 Poslovnika povrne 1 000 EUR.

      (1)  UL C 134, 22.5.2010, str. 54.


               20.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 174/11

         Tožba skupine DB Schenker proti Nadzornemu organu Efte, vložena 6. aprila 2013
   (Zadeva E-4/13)
   2013/C 174/07
   Podjetja Schenker North AB, Schenker Privpak AB in Schenker Privpak AS (skupaj „skupina DB Schenker“), ki jih zastopa odvetnik Jon Midthjell, Advokatfirmaet Midthjell AS, Grev Wedels plass 5, 0151 Oslo, Norveška, so 6. aprila 2013 pri Sodišču Efte vložila tožbo proti Nadzornemu organu Efte.
   Tožeče stranke Sodišču Efte predlagajo, naj:

               1.

               razveljavi odločbo Nadzornega organa Efte z dne 7. februarja 2013 v zadevi št. 73038 (DB Schenker – dostop do dokumentov), v delu, v katerem je z njo zavrnjen dostop do dokumentov, pridobljenih med pregledom, v zadevi št. 34250 (Norway Post/Privpak);

               2.

               Nadzornemu organu Efte (in vsem morebitnim intervenientom) naloži plačilo stroškov.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               Tožeče stranke, podjetja Schenker North AB, Schenker Privpak AB in Schenker Privpak AS, so del mednarodne špediterske in logistične skupine DB Schenker. Podjetje Schenker North AB vodi poslovne dejavnosti skupine na Norveškem, Švedskem in Danskem, vključno z dejavnostmi hčerinskih družb Schenker Privpak AS in Schenker Privpak AB.

               —

               Tožeče stranke so 3. avgusta 2010 vložile prošnjo za dostop do dokumentov v zvezi z zadevo št. 34250 na podlagi pravil o javnem dostopu do dokumentov, ki so bila določena z Odločbo Nadzornega organa Efte št. 407/08/COL z dne 27. junija 2008. V odločbi z dne 16. avgusta 2011 je Nadzorni organ Efte zavrnil dostop do nekaterih dokumentov v spisu (v nadaljnjem besedilu: dokumenti, pridobljeni med pregledom). Odločba je bila 21. decembra 2012 razveljavljena s sodbo Sodišča Efte v zadevi E-14/11 v delu, v katerem je bil z njo zavrnjen popoln ali delen dostop do dokumentov, pridobljenih med pregledom, v zadevi št. 34250 Norway Post/Privpak.

               —

               Z odločbo Nadzornega organa Efte št. 300/12/COL so bila 5. septembra 2012 določena nova pravila o javnem dostopu do dokumentov. Nadzorni organ Efte je 7. februarja 2013 sprejel odločbo, s katero je na podlagi novih pravil o javnem dostopu do dokumentov zavrnil dostop do številnih dokumentov, pridobljenih med pregledom. Tožeče stranke predlagajo razveljavitev navedene odločbe na podlagi člena 36 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču.

         Tožeče stranke zatrjujejo, da je Nadzorni organ Efte med drugim:

               —

               sprejel nezakonito predpostavko, da pravila o javnem dostopu do dokumentov iz leta 2012 niso del prava EGP in za njih ne velja načelo enotne razlage, ter omogočil novim pravilom nezakonit retroaktiven učinek;

               —

               kršil člen 4(4) pravil o javnem dostopu do dokumentov iz leta 2012 in obveznost obrazložitve, glej člen 16 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču; ter

               —

               kršil pravico do delnega dostopa iz člena 4(9) pravil o javnem dostopu do dokumentov iz leta 2012 in obveznost obrazložitve, glej člen 16 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču.


title: Zadeva T-217/10: Tožba, vložena 11. maja 2010 – Rautaruukki Oyj proti UUNT – Manuel Vigil Pérez (MONTERREY)

text:
               17.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/26

         Tožba, vložena 11. maja 2010 – Rautaruukki Oyj proti UUNT – Manuel Vigil Pérez (MONTERREY)
   (Zadeva T-217/10)
   2010/C 195/40
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Rautaruukki Oyj (Helsinki, Finska) (zastopnik: J. Tanhuanpää, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Manuel Vigil Pérez (Madrid, Španija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 24. februarja 2010 v zadevi R 1001/2009-2 naj se razveljavi;

               —

               odločba oddelka za ugovore št. B 1173707 naj se v celoti razveljavi;

               —

               dovoli naj se registracija znamke tožeče stranke „MONTERREY“ za vse proizvode in storitve iz razredov 6 in 19 v skladu s prijavo znamke Skupnosti tožeče stranke št. 5276936;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred odborom za pritožbe; in

               —

               drugi stranki pred odborom za pritožbe naj se, če bo intervenirala v tej zadevi, naloži plačilo stroškov, vključno s temi, ki jih je v postopku pred odborom za pritožbe imela tožeča stranka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „MONTERREY“ za proizvode in storitve iz razredov 6, 19 in 37

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: španska figurativna znamka „MONTERREY“ (registracija št. 1695663) za storitve iz razreda 37; španska figurativna znamka „MONTERREY“ (registracija št. 1695662) za storitve iz razreda 36

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: delna zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               Tožeča stranka navaja tri tožbene razloge.

               V okviru prvega tožbenega razloga tožeča stranka navaja, da izpodbijana odločba krši člen 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe zmotno ocenil podobnost proizvodov in storitev.

               V okviru drugega tožbenega razloga tožeča stranka navaja, da izpodbijana odločba krši pravilo 99 Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti, saj je odbor za pritožbe napačno predvideval, da prevod prejšnje pravice ustreza izvirniku.

               V okviru tretjega tožbenega razloga tožeča stranka navaja, da izpodbijana odločba krši načela varstva zaupanja v pravo, enakega obravnavanja in zakonitosti.


title: Zadeva T-172/14: Tožba, vložena 20. marca 2014 – Stahlwerk Bous proti Komisiji

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/46

         Tožba, vložena 20. marca 2014 – Stahlwerk Bous proti Komisiji
   (Zadeva T-172/14)
   2014/C 142/59
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Stahlwerk Bous GmbH (Bous, Nemčija) (zastopniki: H. Höfler, C. Kahle in V. Winkler, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničnega razglasi sklep tožene stranke o začetku formalnega postopka na podlagi člena 108(2) PDEU v zadevi „Državna pomoč SA.33995 (2013/C) – Nemčija, Podpora za elektriko iz obnovljivih virov energije in omejena dodatna dajatev EEG za energetsko intenzivne uporabnike“, ki je bil sporočen skupaj s pozivom k predložitvi pripomb (UL 2014, C 37, str. 73);

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Bistvena kršitev postopka

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da tožena stranka svojega sklepa o začetku formalnega postopka preiskave iz člena 108(2) PDEU, glede na zahteve člena 296(2) PDEU, ni zadostno obrazložila. Sklep o začetku postopka naj namreč ne bi vseboval nobene specifične vsebinske presoje, oprte na dejanske in pravne elemente, glede obstoja vseh elementov pomoči iz člena 107(2) PDEU.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Kršitev pogodb

                           —

                           V zvezi s tem tožeča stranka navaja, da sklep Komisije o začetku postopka krši člen 107(1) PDEU. Glede tega navaja, da je Sodišče že v svoji sodbi z dne 13. marca 2001 v zadevi PreussenElektra (C-379/98, Recueil str. I-2099) odločilo, da nemški zakon o favoriziranju energije iz obnovljivih virov (v nadaljevanju: EEG) ni dodeljeval pomoči. EEG naj bi v bistvu ostal nespremenjen. Zlasti naj bi ostali nespremenjeni vidiki, ki so bistveni za presojo ali je podana državna pomoč. Enako naj bi veljalo za sklep tožene stranke z dne 22. maja 2002 (UL, C 164, str. 5) v katerem je ta ugotovila, da EEG ne predstavlja pomoči.

                           —

                           Dalje tožeča stranka navaja, da omejitev dodatne dajatve EEG ne izpolnjuje pogojev za državno pomoč iz člena 107(1) PDEU. Zlasti trdi, da omejitev posebne dajatve EEG ne predstavlja prednosti, ki je podjetje pod normalnimi tržnimi pogoji ne bi moglo pridobiti, saj ni selektivna, ne gre za pomoč države ali pomoč iz državnih sredstev, poleg tega tudi ni podano izkrivljanje konkurence niti potencialno ne prizadene trgovine med državami članicami.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Združljivost s skupnim trgom

                           —

                           Če bi Splošno sodišče presodilo, da gre za državno pomoč, je ta po mnenju tožeče stranke združljiva s skupnim trgom na podlagi člena 107(3)(b) in (c) PDEU.


title: Zadeva T-489/15: Tožba, vložena 26. avgusta 2015 – LG Electronics/UUNT – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY SNAP)

text:
               12.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 337/43

         Tožba, vložena 26. avgusta 2015 – LG Electronics/UUNT – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY SNAP)
   (Zadeva T-489/15)
   (2015/C 337/48)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: LG Electronics, Inc. (Seul, Republika Koreja) (zastopnik: M. Graf, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Cyrus Wellness Consulting (Berlin, Nemčija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: Besedna znamka Skupnosti „VIEWTY SNAP“ – Prijava registracije št. 9 125 055

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 12. junija 2015 v zadevi R 1938/2014-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.