title: Pojasnilo o predlogih nacionalnih sodišč za začetek postopka predhodnega odločanja

text:
               5.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/1

         Z začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe to besedilo nadomesti pojasnilo, objavljeno v UL C 143 z dne 11. junija 2005, str. 1, in dodatek k temu pojasnilu, objavljen v UL C 64 z dne 8. marca 2008.

      POJASNILO

   o predlogih nacionalnih sodišč za začetek postopka predhodnega odločanja
   2009/C 297/01
   I.   Splošne določbe

               1.

               Sistem predhodnega odločanja je temeljni mehanizem prava Evropske unije, njegov namen je dati nacionalnim sodiščem na razpolago sredstvo za zagotavljanje enotne razlage in uporabe tega prava v vseh državah članicah.

               2.

               Sodišče Evropske unije je pristojno za odločanje o predhodnih vprašanjih glede razlage prava Evropske unije in glede veljavnosti aktov institucij, organov, uradov ali agencij Unije. To splošno pristojnost ima na podlagi člena 19(3)(b) Pogodbe o Evropski uniji (ULEU 2008, C 115, str. 13, v nadaljevanju: PEU) in člena 267 Pogodbe o delovanju Evropske unije (ULEU 2008, C 115, str. 47, v nadaljevanju: PDEU).

               3.

               V skladu s členom 256(3) PDEU je Splošno sodišče pristojno za obravnavanje vprašanj, predloženih v predhodno odločanje v skladu s členom 267, na posebnih področjih, določenih s statutom. Sodišče ostaja izključno pristojno za predhodno odločanje, ker glede tega statut ni bil spremenjen.

               4.

               Člen 267 PDEU daje Sodišču splošno pristojnost, vendar so v različnih določbah izjeme in omejitve te pristojnosti. Zlasti to velja za člena 275 in 276 PDEU, kot tudi za člen 10 Protokola (št. 36) o prehodnih določbah Lizbonske pogodbe (ULEU 2008, C 115, str. 322).

               5.

               Ker postopek predhodnega odločanja temelji na sodelovanju med Sodiščem in nacionalnimi sodišči, se zdi primerno, da se za zagotovitev njegove učinkovitosti nacionalnim sodiščem posredujejo nekatera pojasnila.

               6.

               Ta praktična pojasnila, ki nikakor niso pravno zavezujoča, so namenjena usmerjanju nacionalnih sodišč glede primernosti vložitve predloga za predhodno odločanje in, glede na okoliščine primera, pomoči pri oblikovanju in predložitvi vprašanj, predloženih Sodišču.

      Vloga Sodišča v postopku predhodnega odločanja

               7.

               V postopku predhodnega odločanja je naloga Sodišča, da poda razlago prava Unije ali da odloči o njegovi veljavnosti, tega prava pa ne uporabi za dejansko stanje v postopku v glavni stvari, ker je to naloga nacionalnega sodišča. Sodišče ni pristojno niti za odločanje o spornih dejanskih vprašanjih v postopku v glavni stvari niti za razsojanje med razhajajočimi se mnenji glede razlage ali uporabe pravil nacionalnega prava.

               8.

               Sodišče odloči o razlagi ali veljavnosti prava Unije, pri čemer si prizadeva dati koristen odgovor za rešitev spora, vendar pa je predložitveno sodišče pristojno za to, da ugotovi, kakšne posledice naj ima odločitev, in glede na okoliščine primera za to, da odkloni uporabo zadevnega nacionalnega pravila.

      Odločitev o predložitvi vprašanja Sodišču

         Quién puede plantear una cuestión prejudicial

               9.

               V okviru člena 267 PDEU lahko katero koli sodišče države članice, ki odloča v postopku, ki se konča s sodno odločbo, načeloma naslovi na Sodišče vprašanje za predhodno odločanje (1). Pojem sodišča Sodišče razlaga kot avtonomen pojem prava Unije.

               10.

               Nacionalno sodišče samo odloči, ali bo predložilo Sodišču vprašanje za predhodno odločanje, ne glede na zahteve strank v glavni stvari glede tega.

         Predlog za predhodno odločanje glede razlage

               11.

               Katero koli sodišče lahko Sodišču postavi vprašanja o razlagi pravila prava Unije, če meni, da je to potrebno za rešitev spora, ki mu je bil predložen v odločanje.

               12.

               Vendar pa sodišča, zoper odločitve katerih po nacionalnem pravu ni pravnega sredstva, načeloma morajo predložiti tako vprašanje Sodišču, razen če na zadevnem področju že obstaja sodna praksa (in morebitni novi elementi ne vzbujajo resničnega dvoma glede možnosti uporabe sodne prakse) ali če je jasno razvidna pravilna razlaga zadevnega pravnega pravila.

               13.

               Tako sodišče, zoper odločbe katerega je mogoče vložiti pravno sredstvo, lahko – zlasti če presodi, da je sodna praksa Sodišča dovolj jasna – samo odloči o pravilni razlagi prava Unije in ga uporabi za dejansko stanje, ki ga samo ugotovi. Vendar se lahko izkaže, da je predlog za predhodno odločanje zlasti koristen v ustrezni fazi postopka, kadar gre za vprašanje nove razlage, ki je splošnega pomena za enotno uporabo prava Unije v vseh državah članicah, ali kadar se zdi, da obstoječe sodne prakse ni mogoče uporabiti za novo dejansko stanje.

               14.

               Naloga nacionalnega sodišča je pojasniti, zakaj je zahtevana razlaga potrebna za sprejetje njegove sodbe.

         Predlog za predhodno odločanje glede veljavnosti

               15.

               Nacionalna sodišča sicer lahko zavrnejo pred njimi uveljavljane razloge neveljavnosti, vendar lahko le Sodišče razglasi neveljavnost akta institucije, organa, urada ali agencije Unije.

               16.

               Katero koli nacionalno sodišče torej mora predložiti vprašanje Sodišču, če dvomi o veljavnosti takega akta, pri čemer navede, zakaj meni, da ni veljaven.

               17.

               Če nacionalno sodišče resno dvomi o veljavnosti akta institucije, organa, urada ali agencije Unije, na katerem temelji nacionalni akt, lahko izjemoma začasno zadrži njegovo izvajanje ali sprejme kakšen drugi začasni ukrep. V tem primeru nacionalno sodišče mora predložiti vprašanje glede veljavnosti akta Skupnosti Sodišču in navesti, zakaj meni, da ni veljaven.

      Čas predložitve vprašanja za predhodno odločanje

               18.

               Nacionalno sodišče lahko naslovi na Sodišče vprašanje za predhodno odločanje takoj, ko ugotovi, da je za odločitev v zadevi treba odločiti o vprašanju ali vprašanjih glede razlage ali veljavnosti; nacionalno sodišče lahko samo najbolje presodi, v kateri fazi postopka je tako vprašanje primerno predložiti.

               19.

               Vseeno pa je zaželeno, da se predlog za sprejetje predhodne odločbe sprejme šele v tisti fazi postopka, ko je nacionalno sodišče že lahko opredelilo dejanski in pravni okvir problema, da bi Sodišče imelo na voljo vse elemente, potrebne za presojo, glede na okoliščine primera, ali se pravo Unije uporablja za spor v glavni stvari. Za učinkovit potek postopka se prav tako lahko izkaže koristno, da se predlog vloži šele po kontradiktorni obravnavi.

      Oblika predloga za predhodno odločanje

               20.

               Vrsta odločbe, s katero nacionalno sodišče predloži vprašanje za predhodno odločanje Sodišču, je odvisna od nacionalnih postopkovnih pravil. Vendar je treba upoštevati, da je ta dokument podlaga za postopek, ki poteka pred Sodiščem in da mora slednje imeti na razpolago elemente, ki mu omogočajo, da da nacionalnemu sodišču koristen odgovor. Poleg tega se zainteresiranim, ki imajo pravico posredovati stališča pred Sodiščem - t.j. države članice in institucije -, vroči samo predlog za sprejetje predhodne odločbe in njen prevod.

               21.

               Ker je treba predlog prevesti, naj bo napisan preprosto, jasno in natančno, brez odvečnih elementov.

               22.

               Pogosto približno deset strani zadostuje za ustrezno predstavitev okvira predloga za predhodno odločanje. Čeprav strnjeno napisan, mora predlog za sprejetje predhodne odločbe vseeno biti dovolj popoln in vsebovati vse relevantne podatke, tako da omogoča Sodišču kot tudi zainteresiranim, ki imajo pravico posredovati stališča, da lahko dobro razumejo dejanski okvir in predpise v zadevi v glavni stvari. Zlasti mora predlog za sprejetje predhodne odločbe:

                           —

                           obsegati kratek povzetek vsebine spora, relevantnih dejstev, kot so bila ugotovljena, ali vsaj pojasniti, na kakšne dejanske primere se vprašanje za predhodno odločanje nanaša;

                           —

                           navesti besedila nacionalnih določb, ki naj bi se uporabile, in opredeliti, odvisno od okoliščin primera, relevantno nacionalno sodno prakso, pri čemer je treba vsakokrat navesti natančne reference (na primer, stran v uradnem listu ali določeni zbirki; morebiti referenca na internetu);

                           —

                           čim natančneje opredeliti določbe Unije, ki so v konkretnem primeru relevantne;

                           —

                           navesti razloge, ki so predložitveno sodišče pripeljali do vprašanja glede razlage ali veljavnosti določenih določb Unije, in ugotovljeno vez med temi določbami in nacionalno zakonodajo, ki velja v sporu v glavni stvari;

                           —

                           obsegati, glede na okoliščine primera, povzetek bistvenih relevantnih trditev strank v postopku v glavni stvari.

                     Da bi olajšali branje predloga in sklicevanje nanj, je koristno, da se različne točke ali odstavki predloga za sprejetje predhodne odločbe oštevilčijo.

               23.

               Končno, predložitveno sodišče lahko strnjeno navede stališče glede odgovorov na vprašanja, postavljena v okviru predhodnega odločanja, če presodi, da je to sposobno storiti.

               24.

               Samo vprašanje ali vprašanja za predhodno odločanje morajo biti v posebnem, jasno označenem delu predloga, po navadi na njegovem začetku ali koncu. Biti morajo razumljiva, ne da bi se sklicevala na obrazložitev predloga, ki pa bo vendarle nudila sobesedilo za ustrezno presojo.

      Učinki predloga za predhodno odločanje na nacionalni postopek

               25.

               Predložitev vprašanja za predhodno odločanje prekine potek nacionalnega postopka do odločitve Sodišča.

               26.

               Vendar nacionalno sodišče ostane pristojno za sprejetje začasnih ukrepov, zlasti v okviru predloga glede veljavnosti (glej točko 17 zgoraj).

      Stroški in brezplačna pravna pomoč

               27.

               Postopek predhodnega odločanja pred Sodiščem je brezplačen in to ne odloča o stroških strank v postopku v glavni stvari; za odločitev o tem je pristojno nacionalno sodišče.

               28.

               Če ena izmed strank nima zadostnih sredstev in če to nacionalna pravila dopuščajo, ji lahko predložitveno sodišče dodeli brezplačno pravno pomoč za pokritje stroškov, zlasti stroškov za zastopanje, ki jih ima pred Sodiščem. Slednje lahko tudi samo dodeli tako brezplačno pravno pomoč, če zadevna stranka do nje ni upravičena že na nacionalni ravni ali če ta pomoč ne krije ali le delno krije Sodišču priglašene stroške.

      Izmenjave med nacionalnim sodiščem in Sodiščem

               29.

               Predlog za sprejetje predhodne odločbe in potrebne listine (zlasti, glede na okoliščine primera, spis v zadevi, morebiti njegov prepis) mora nacionalno sodišče poslati s priporočeno pošto neposredno Sodišču (pošto je treba nasloviti na „Sodno tajništvo Sodišča, L-2925 Luxembourg“, tel. +352 4303-1).

               30.

               Sodno tajništvo Sodišča bo vse do razglasitve odločbe v stiku z nacionalnim sodiščem in mu bo posredovalo prepise vlog.

               31.

               Sodišče odločbo pošlje predložitvenemu sodišču. Zaželeno je, da nacionalno sodišče Sodišče obvesti o tem, kako je uporabilo njegovo odločbo v sporu v glavni stvari, in mu po možnosti pošlje svojo končno odločbo.

         II.   Nujni postopek predhodnega odločanja

               32.

               Ta del pojasnila vsebuje praktične navedbe glede nujnega postopka predhodnega odločanja za obravnavanje predlogov za sprejetje predhodnih odločb, ki se nanašajo na območje svobode, varnosti in pravice. Ta postopek urejata člen 23a Protokola (št. 3) o Statutu Sodišča Evropske unije (ULEU 2008, C 115, str. 210) in člen 104b Poslovnika Sodišča. Možnost zahtevati uporabo tega postopka tako obstaja poleg možnosti zahtevati izvedbo hitrega postopka pod pogoji iz člena 23a navedenega protokola in člena 104a Poslovnika.

      Pogoji za uporabo nujnega postopka predhodnega odločanja

               33.

               Nujni postopek predhodnega odločanja se lahko uporabi samo za področja iz naslova IV tretjega dela PDEU glede območja svobode, varnosti in pravic.

               34.

               O uporabi tega postopka odloči Sodišče. Načeloma Sodišče o tem odloči le na obrazložen predlog predložitvenega sodišča. Izjemoma lahko Sodišče po uradni dolžnosti odloči, da se o predlogu za sprejetje predhodne odločbe odloči v nujnem postopku predhodnega odločanja, kadar meni, da je to nujno.

               35.

               Nujni postopek predhodnega odločanja poenostavlja različne stopnje postopka pred Sodiščem, hkrati pa je tako za Sodišče kot za stranke in druge udeležence v postopku, zlasti za države članice, zelo zahteven.

               36.

               Zato ga je mogoče predlagati le takrat, kadar je nesporno nujno, da Sodišče o predlogu za sprejetje predhodne odločbe odloči brez odlašanja. Na tem mestu takih primerov ni mogoče taksativno navesti, zlasti zaradi različnosti in nenehnega razvoja pravil Unije, ki urejajo območje svobode, varnosti in pravice; kot primer pa je mogoče navesti, da bi nacionalno sodišče predlog za nujni postopek predhodnega odločanja lahko podalo bodisi kadar bi bil pravni položaj osebe, ki je zaprta ali ji je odvzeta prostost – kot je navedeno v četrtem odstavku člena 267 PDEU – odvisen od odgovora na zastavljeno vprašanje bodisi kadar bi bila v sporu glede roditeljske pravice ali varstva otrok pristojnost sodnika, ki v sporu odloča na podlagi prava Unije, odvisna od odgovora na vprašanje za predhodno odločanje.

      Predlog za uporabo nujnega postopka predhodnega odločanja

               37.

               Da bi Sodišče lahko hitro odločilo o tem, ali je treba uporabiti nujni postopek predhodnega odločanja, je treba v predlogu navesti pravne in dejanske okoliščine, ki kažejo na nujnost, in zlasti nevarnosti, ki bi pretile, če bi se o predlogu za sprejetje predhodnih odločb odločalo v rednem postopku.

               38.

               Predložitveno sodišče kolikor mogoče jedrnato navede stališče glede odgovora na zastavljena vprašanja. Taka navedba omogoča hitrejši postopek, saj stranke in drugi udeleženci v postopku lažje zavzamejo stališče in Sodišče lažje sprejme odločitev.

               39.

               Predlog za nujni postopek predhodnega odločanja mora biti podan v taki obliki, da je v sodnem tajništvu Sodišča mogoče nemudoma ugotoviti, da je za spis potrebna posebna obravnava. Zato je treba predlog podati v posebnem dokumentu, in ne v predložitveni odločbi, ali pa je treba nanj izrecno opozoriti v spremnem dopisu.

               40.

               Glede predložitvene odločbe je treba opozoriti, da je njena jedrnatost še toliko pomembnejša v primeru nujnosti, saj omogoči hitrejši postopek.

      Izmenjave med Sodiščem, nacionalnim sodiščem in strankami

               41.

               Nacionalna sodišča, ki podajo predlog za nujni postopek predhodnega odločanja, naj za to, da bi bilo omogočeno komuniciranje z nacionalnim sodiščem in s strankami pred tem sodiščem, navedejo elektronski naslov ali številko telefaksa, ki ju Sodišče lahko uporabi, pa tudi elektronske naslove ali številke telefaksov zastopnikov strank.

               42.

               Predhodno se lahko Sodišču po elektronski pošti (ECJ Registry@curia.europa.eu) ali telefaksu (+352 43 37 66) pošlje prepis ali izvod podpisane predložitvene odločbe skupaj s predlogom za nujni postopek predhodnega odločanja. Predlog za sprejetje predhodne odločbe in predlog za nujni postopek je mogoče začeti obravnavati po prejemu takega prepisa. Izvirnik teh dokumentov je treba kljub temu čim prej poslati v sodno tajništvo Sodišča.

      (1)  V skladu z odstavki od 1 do 3 člena 10 Protokola št. 36 se pristojnosti Sodišča glede aktov, ki so bili sprejeti na podlagi naslova VI PEU na področju policijskega sodelovanja in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah pred začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe (UL 2007, C 306, str. 1) in kasneje niso bili spremenjeni, ne spremenijo pet let od začetka veljavnosti Lizbonske pogodbe (1. december 2009). V tem obdobju lahko predhodno vprašanje glede takih aktov postavijo le sodišča držav članic, ki so sprejele pristojnost Sodišča, pri čemer vsaka država odloči, ali imajo pravico do predložitve Sodišču vsa sodišča ali le tista, ki odločajo na zadnji stopnji.


title: Zadeva C-404/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Nemčija) 24. julija 2015 – kazenski postopek proti Pálu Aranyosiju

text:
               28.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Nemčija) 24. julija 2015 – kazenski postopek proti Pálu Aranyosiju
   (Zadeva C-404/15)
   (2015/C 320/26)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen

      Stranki v postopku v glavni stvari

   Pál Aranyosi

      Druga stranka: Generalstaatsanwaltschaft Bremen

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 1(3) Okvirnega sklepa Sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (2002/584/PNZ) (1) razlagati tako, da izročitev zaradi kazenskega pregona ni dopustna, če obstajajo tehtni razlogi za to, da se s pogoji za pridržanje v državi članici izdajateljici kršijo temeljne pravice zadevne osebe in splošna pravna načela, kot so določena v členu 6 Pogodbe o Evropski uniji, ali pa ga je treba razlagati tako, da država izvršiteljica v teh primerih odločitev o dopustnosti izročitve lahko ali mora pogojevati z zagotovitvijo spoštovanja pogojev za pridržanje? Lahko država izvršiteljica pri tem določi konkretne minimalne zahteve za pogoje za pridržanje, ki jih je treba zagotoviti, ali jih mora določiti?

               2.

               Ali je treba člena 5 in 6(1) Okvirnega sklepa Sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (2002/584/PNZ) razlagati tako, da ima odreditveni pravosodni organ tudi pooblastilo za zagotovitev spoštovanja pogojev za pridržanje, ali se glede tega ohrani ureditev pristojnosti države članice izdajateljice?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 34.


title: Zadeva T-330/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 17. februarja 2011 – RapidEye proti Komisiji (Ničnostna tožba — Državne pomoči — Pomoči, ki so jih nemški organi dodelili na podlagi večsektorskega okvira za regionalno pomoč — Načrt geo-informacijskega sistema s satelitom — Predlog za potrditev dometa odločbe, s katero je bila pomoč razglašena za združljivo s skupnim trgom — Odgovor Komisije — Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva — Nedopustnost)

text:
               9.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/13

         Sklep Splošnega sodišča z dne 17. februarja 2011 – RapidEye proti Komisiji
   (Zadeva T-330/09) (1)

   (Ničnostna tožba - Državne pomoči - Pomoči, ki so jih nemški organi dodelili na podlagi večsektorskega okvira za regionalno pomoč - Načrt geo-informacijskega sistema s satelitom - Predlog za potrditev dometa odločbe, s katero je bila pomoč razglašena za združljivo s skupnim trgom - Odgovor Komisije - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Nedopustnost)
   2011/C 113/25
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: RapidEye AG (Brandenbourg-sur-la-Havel, Nemčija) (zastopnik: T. Jestaedt, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: K. Gross in B. Martenczuk, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe, ki naj bi bila vsebovana v dopisu Komisije z dne 9. junija 2009 o pomoči, ki so jo družbi RapidEye AG dodelili nemški organi za vzpostavitev geo-informacijskega sistema s satelitom [Državna pomoč CP 183/2009 – Nemčija; RapidEye AG (naknadni nadzor MSR 1998 – N 416/2002)].

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Družbi RapidEye AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 267, 7.11.2009.


title: Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 14. julija 2005 v zadevi C-52/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht): Personalrat der Feuerwehr Hamburg proti Leiter der Feuerwehr Hamburg (Člen 104(3) Poslovnika — Socialna politika — Zaščita varnosti in zdravja delavcev — Direktivi 89/391/EGS in 93/104/ES — Področje uporabe — Intervencijske enote gasilske javne službe — Vključitev — Pogoji)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/23

      SKLEP SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 14. julija 2005
   v zadevi C-52/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht): Personalrat der Feuerwehr Hamburg proti Leiter der Feuerwehr Hamburg (1)

   (Člen 104(3) Poslovnika - Socialna politika - Zaščita varnosti in zdravja delavcev - Direktivi 89/391/EGS in 93/104/ES - Področje uporabe - Intervencijske enote gasilske javne službe - Vključitev - Pogoji)
   (2005/C 217/44)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-52/04, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) s sklepom z dne 17. decembra 2003, ki je prispel na Sodišče dne 10. februarja 2004, v postopku Personalrat der Feuerwehr Hamburg proti Leiter der Feuerwehr Hamburg, je Sodišče (drugi senat) v sestavi M. C. W. A. Timmermans, predsednik senata, C. Gulmann, R. Schintgen (poročevalec), J. Makarczyk in J. Klučka, sodniki, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodni tajnik: R. Grass, dne 14. julija 2005 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi:
   Člen 2 Direktive Sveta 89/391/EGS z dne 12. junija 1989 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu in člen 1(3) Direktive Sveta 93/104/ES z dne 23. novembra 1993 o določenih vidikih organizacije delovnega časa je treba razlagati v tem smislu, da:

               —

               dejavnosti intervencijskih enot gasilske javne službe, kot je javna služba v zadevi v glavni stvari, se običajno nanašajo na področje uporabe navedenih direktiv, tako da načeloma člen 6(2) Direktive 93/104 nasprotuje prekoračitvi meje 48 ur, določene za maksimalni tedenski delovni čas, vključno z dežurstvi;

               —

               je taka prekoračitev mogoča v izjemnih okoliščinah, ki so tako resne in obsežne, da mora cilj, da se zagotovi dobro opravljanje služb, ki so nujne za zaščito javnih interesov, kot so javni red, zdravje in varnost, začasno prevladati nad ciljem, da se zagotovita varnost in zdravje delavcev, ki so v skupinah za posredovanje in pomoč; vendar je treba cilje Direktive 89/391 tudi v takem izjemnem položaju, v kar največji meri, ohraniti.

      (1)  UL C 94, 17.4.2004.


title: Zadeva T-413/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 4. septembra 2008 – Gualtieri proti Komisiji ( Pritožba – Napoteni nacionalni strokovnjak – Predložitvena odločba – Izpodbojna odločba – Nedopustnost )

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/25

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 4. septembra 2008 – Gualtieri proti Komisiji
   (Zadeva T-413/06) (1)

   („Pritožba - Napoteni nacionalni strokovnjak - Predložitvena odločba - Izpodbojna odločba - Nedopustnost“)
   (2008/C 272/46)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Claudia Gualtieri (Bruselj, Belgija) (zastopnika: P. Gualtieri in M. Gualtieri, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall, zastopnik, skupaj z G. Faedo, odvetnik)
   Predmet
   Pritožba zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 9. oktobra 2006 v zadevi Gualtieri proti Komisiji (F-53/06, še neobjavljen v ZOdl.), s katero se predlaga razglasitev ničnosti tega sklepa.
   Izrek

               1)

               Pritožbo se zavrže.

               2)

               Claudia Gualtieri nosi svoje stroške in plača stroške, ki jih je v tem postopku priglasila Komisija.

      (1)  UL C 42, 24.2.2007.


title: Zadeva C-423/11 P: Pritožba, ki jo je 11. avgusta 2011 vložila Republika Poljska zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 23. maja 2011 v zadevi T-226/10, Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej proti Komisiji

text:
               22.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/22

         Pritožba, ki jo je 11. avgusta 2011 vložila Republika Poljska zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 23. maja 2011 v zadevi T-226/10, Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej proti Komisiji
   (Zadeva C-423/11 P)
   2011/C 311/38
   Jezik postopka: poljščina

      Stranke

      Pritožnica: Republika Poljska (zastopnik: M. Szpunar)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

      Predlog

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               v celoti razveljavi sklep Splošnega sodišča Evropske unije z dne 23. maja 2011 v zadevi T-226/10.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Razlog za zavrnitev tožbe je bil, da so odvetniki (radcowie prawni), ki so zastopali Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej (predsednik urada za elektronske komunikacije) bili pri tem uradu v delovnem razmerju, kar po mnenju Splošnega sodišča izključuje možnost, da bi lahko zastopali tožečo stranko pred Splošnim sodiščem. Vlada Republike Poljske glede izpodbijanega sklepa navaja te očitke:

               Prvič, Splošno sodišče naj bi kršilo člen 19(3) in (4) Statuta Sodišča Evropske unije, ker naj bi ti določbi napačno razlagalo. Ureditev Evropske unije naj ne bi uskladila dopustnih oblik zagotavljanja pravnih storitev. Prav tako naj člen 19 Statuta ne bi vseboval omejitev, ampak le napotilo na nacionalne predpise. Republika Poljska meni, da člen 19 Statuta ne omogoča splošnega in samovoljnega odvzema pravic odvetnikom glede zastopanja strank pred Sodiščem, ki so na podlagi delovnega razmerja opravljali pravne storitve in jim poljska zakonodaja zagotavlja neodvisnost v polnem obsegu.

               Drugič, podana naj bi bila kršitev načela sorazmernosti v skladu s členom 5(4) PEU. Vlada Republike Poljske meni, da omejitev možnosti zastopanja stranke, da jo zastopa odvetnik, ki je z njo v delovnem razmerju, presega ukrepe, ki so potrebni za dosego cilja zagotovitve pravnih storitev za stranko s strani neodvisnega odvetnika. Obstajali naj bi manj omejevalni materialni in formalni načini, s katerimi se da doseči ta cilj, predvsem nacionalni predpisi glede načela opravljanja poklica in poklicni etiki.

               Tretjič, zaradi nezadostne obrazložitve naj bi bila podana kršitev postopka. Vlada Republike Poljske meni, da Sodišče ni zadostno obrazložilo sklepa v zadevi T-226/10; predvsem ni upoštevala posebnosti delovnega razmerja med odvetniki in Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej.


title: Zadeva C-368/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 14. julija 2015 – Ilves Jakelu Oy

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/34

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 14. julija 2015 – Ilves Jakelu Oy
   (Zadeva C-368/15)
   (2015/C 311/40)
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ilves Jakelu Oy

      Tožena stranka: Ministerium für Verkehr und Kommunikation

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba pri razlagi člena 9 Direktive o poštnih storitvah 97/67/ES (1), kakor je bila spremenjena z direktivama 2002/39/ES (2) in 2008/6/ES (3), dostavo poštnih pošiljk pogodbenih strank obravnavati kot storitev, ki je zunaj okvira univerzalne storitve, v smislu odstavka 1 te določbe ali kot storitev, ki je zajeta v okviru univerzalne storitve, v smislu odstavka 2, če poštno podjetje dogovori pogoje dostave s svojimi strankami in jim zaračuna posebej dogovorjeno poštnino?

               2.

               Če je zgoraj navedena dostava poštnih pošiljk pogodbenih strank storitev, ki je zunaj okvira univerzalne storitve, ali je treba potem člen 9(1) in člen 2, točka 14 razlagati tako, da je mogoče izvajanje takih poštnih storitev v okoliščinah, kot so okoliščine postopka v glavni stvari, pogojevati s posamičnim dovoljenjem, kot je določeno v zakonu o poštnih storitvah?

               3.

               Če je zgoraj navedena dostava poštnih pošiljk pogodbenih strank storitev, ki je zunaj okvira univerzalne storitve, ali je treba potem člen 9(1) razlagati tako, da je mogoče dovoljenje za izvajanje teh storitev pogojevati samo z zahtevami za zagotavljanje upoštevanja bistvenih zahtev v smislu člena 2, točka 19 Direktive o poštnih storitvah in da dovoljenj za izvajanje teh storitev ni mogoče pogojevati z zahtevami glede kakovosti, dostopnosti in izvajanja teh storitev v smislu člena 9(2) Direktive?

               4.

               Če je mogoče dovoljenja za zgoraj navedeno dostavo poštnih pošiljk pogodbenih strank pogojevati samo z zahtevami za zagotavljanje upoštevanja bistvenih zahtev, ali je potem mogoče zahteve, kot so obravnavane v postopku v glavni stvari, ki se nanašajo na pogoje dostave poštne službe, pogostost dostave pošiljk, službo za spremembo naslovov in prekinitev dostave, označevanje pošiljk in sprejemna mesta, obravnavati kot da so skladne z bistvenimi zahtevami v smislu člena 2, točka 19 in potrebne za zagotavljanje upoštevanja bistvenih zahtev v smislu člena 9(1)?

      (1)  Direktiva 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve (UL L 15, str. 14).

      (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2002/39/ES z dne 10. junija 2002 o spremembah Direktive 97/67/ES glede nadaljnjega odpiranja trgov poštnih storitev v Skupnosti konkurenci (UL L 176, str. 21).

      (3)  Direktiva 2008/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. februarja 2008 o spremembi Direktive 97/67/ES glede popolnega oblikovanja notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti (UL L 52, str. 3).


title: Zadeva C-137/08: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 9. novembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Budapesti II. és III. Kerületi Bíróság – Republika Madžarska) – VB Pénzügyi Lízing Zrt. proti Ferencu Schneiderju (Direktiva 93/13/EGS — Nedovoljeni pogoji v potrošniških pogodbah — Merila presoje — Presoja klavzule o pristojnosti sodišča po uradni dolžnosti s strani nacionalnega sodišča — Člen 23 Statuta Sodišča)

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 9. novembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Budapesti II. és III. Kerületi Bíróság – Republika Madžarska) – VB Pénzügyi Lízing Zrt. proti Ferencu Schneiderju
   (Zadeva C-137/08) (1)

   (Direktiva 93/13/EGS - Nedovoljeni pogoji v potrošniških pogodbah - Merila presoje - Presoja klavzule o pristojnosti sodišča po uradni dolžnosti s strani nacionalnega sodišča - Člen 23 Statuta Sodišča)
   2011/C 13/02
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Budapesti II. és III. kerületi bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: VB Pénzügyi Lízing Zrt.

      Tožena stranka: Ferenc Schneider

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Budapesti II. és III. kerületi bíróság – Razlaga člena 23, prvi odstavek, Protokola o Statutu Sodišča in Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL L 95, str. 29) – Klavzula o pristojnosti sodišča, ki kot pristojno določa sodišče, ki je bližje sedežu prodajalca ali ponudnika kot pa stalnemu prebivališču potrošnika – Pooblastilo nacionalnega sodišča, da po uradni dolžnosti preizkusi nedovoljenost klavzule o pristojnosti sodišča v okviru preizkusa svoje pristojnosti – Merila presoje nedovoljenosti klavzule

      Izrek

               1.

               Člen 23, prvi odstavek, Statuta Sodišča Evropske unije ne nasprotuje določbi nacionalnega prava, v skladu s katero mora sodišče, ki začne postopek predhodnega odločanja, hkrati po uradni dolžnosti o tem obvestiti ministra za pravosodje iz zadevne države članice.

               2.

               Člen 267 PDEU je treba razlagati tako, da je Sodišče Evropske unije pristojno za razlago pojma „nedovoljeni pogodbeni pogoj“ iz člena 3(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah in priloge k tej direktivi ter meril, ki jih lahko uporabi ali mora uporabiti nacionalno sodišče pri proučitvi pogodbene klavzule glede na določbe te direktive, pri čemer je pristojno, da ob upoštevanju navedenih meril odloči o konkretni opredelitvi posebne pogodbene klavzule glede na okoliščine obravnavanega primera.

               3.

               Nacionalno sodišče mora po uradni dolžnosti opraviti poizvedbe za ugotovitev, ali klavzula o izključni krajevni pristojnosti sodišča iz pogodbe, ki je predmet spora, ki mu je bil predložen, in ki je bila sklenjena med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom, spada na področje uporabe Direktive 93/13, in če spada, po uradni dolžnosti presoditi morebitno nedovoljenost take klavzule.

      (1)  UL C 183, 19.7.2008.


title: Zadeva T-805/14: Tožba, vložena 9. decembra 2014 – Stagecoach Group/UUNT (MEGABUS.COM)

text:
               2.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 34/44

         Tožba, vložena 9. decembra 2014 – Stagecoach Group/UUNT (MEGABUS.COM)
   (Zadeva T-805/14)
   (2015/C 034/53)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Stagecoach Group plc (Perth, Združeno kraljestvo) (zastopnik: G. Jacobs, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „MEGABUS.COM“ – prijava znamke Skupnosti št. 1 1 1 31  216

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 7. oktobra 2014 v zadevi R 1894/2013-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               se znamka Skupnosti št. 1 1 1 31  216„MEGABUS.COM“ registrira za vse proizvode in storitve, ali se deloma registrira za nekatere proizvode in storitve

               —

               se znamka Skupnosti št. 1 1 1 31  216„MEGABUS.COM“, podredno, registrira vsaj deloma glede „opravljanja storitev potniškega prevoza“, za katerega je bil predložen dokaz o razlikovalnem učinku;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(c) in 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-406/11 P: Pritožba, ki jo je Atlas Transport GmbH vložila 29. julija 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 16. maja 2011 v zadevi T-145/08, Atlas Transport GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli); druga tranka v postopku: Atlas Air Inc.

text:
               22.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/20

         Pritožba, ki jo je Atlas Transport GmbH vložila 29. julija 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 16. maja 2011 v zadevi T-145/08, Atlas Transport GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli); druga tranka v postopku: Atlas Air Inc.
   (Zadeva C-406/11 P)
   2011/C 311/33
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Atlas Transport GmbH (zastopnik: K. Schmidt-Hern, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in Atlas Air Inc.

      Predlogi

               —

               Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 16. maja 2011 v zadevi T-145/08 naj se razveljavi;

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 24. januarja 2008 (zadeva R 1023/2007-1) naj se razveljavi;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) – UUNT naj se naloži plačilo stroškov postopka na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   UUNT in Splošno sodišče naj bi z izpodbijanima odločbama kršila člen 59, tretji stavek, Uredbe št. 40/94, s katerim je urejena obveznost obrazložitve pritožbe. Poleg tega naj bi UUNT in Splošno sodišče z izpodbijanima odločbama kršila člen 60 Uredbe št. 40/94 v povezavi s pravilom 20(7) Uredbe št. 2868/95 in pravna načela, ki jih priznavajo države članice. Postopek pred UUNT naj bi bilo obvezno treba prekiniti, tako da se naj rok za pritožbo še sploh ne bi iztekel.


title: Zadeva T-578/13: Tožba, vložena 6. novembra 2013 – Luxembourg Pamol (Ciper) in Luxembourg Industries proti Komisiji

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/35

         Tožba, vložena 6. novembra 2013 – Luxembourg Pamol (Ciper) in Luxembourg Industries proti Komisiji
   (Zadeva T-578/13)
   2014/C 45/60
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Luxembourg Pamol (Ciper) Ltd (Nikozija, Ciper), in Luxembourg Industries Ltd (Tel-Aviv, Izrael) (zastopnika: C. Mereu in K. Van Maldegem, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               ugotovi, da je tožba dopustna in utemeljena;

               —

               razglasi izpodbijano odločbo za nično; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki predlagata razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 8. oktobra 2013, o kateri sta bili tožeči stranki uradno obveščeni 9. oktobra 2013, o objavi nekaterih delov Peer Review Report in Final Addendum on Potassium Phosphonates, v zvezi s katerimi sta se tožeči stranki sklicevali na zaupnost v skladu z Direktivo Sveta 91/414/EGS (1) in Uredbo Komisije (EU) št. 188/2011 (2) (v nadaljevanju: izpodbijana odločba).
   Tožeči stranki v utemeljitev svoje tožbe navajata dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na to, da naj bi Komisija kršila člen 14 Direktive Sveta 91/414/EGS in temeljno pravico do varstva poslovnih skrivnosti iz člena 339 Pogodbe o delovanju Evropske unije, člena 7 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člena 8 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, ker naj bi zgoraj navedene določbe napačno razlagala in napačno presojala zahteve tožeče stranke po zaupnosti.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na to, da naj bi Komisija kršila temeljna načela prava EU, načelo dobrega upravljanja in pravico tožečih strank do obrambe, ker naj jima ne bi dala zadostne priložnosti za obrambo in pojasnitev razlogovanja, na katerem temeljita njuni zahtevi po zaupnosti.

      (1)  Direktiva Sveta z dne 15. julija 1991 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet (91/414/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 11, str. 332).

      (2)  Uredba Komisije (EU) št. 188/2011 z dne 25. februarja 2011 o podrobnih pravilih za izvajanje Direktive Sveta 91/414/EGS glede postopka za oceno aktivnih snovi, ki niso bile v prometu dve leti po dnevu notifikacije navedene direktive (UL L 53, str. 51).


title: Zadeva C-26/12: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 18. julija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te Leeuwarden – Nizozemska) – fiscale eenheid PPG Holdings BV cs te Hoogezand proti Inspecteur van de Belastingdienst/Noord/kantoor Groningen (Davek na dodano vrednost — Šesta direktiva 77/388/EGS — Člena 17 in 13(B)(d), točka 6 — Oprostitve — Odbitek vstopnega davka — Pokojninski sklad — Pojem „upravljanje posebnih investicijskih skladov“ )

text:
               7.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/10

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 18. julija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te Leeuwarden – Nizozemska) – fiscale eenheid PPG Holdings BV cs te Hoogezand proti Inspecteur van de Belastingdienst/Noord/kantoor Groningen
   (Zadeva C-26/12) (1)

   (Davek na dodano vrednost - Šesta direktiva 77/388/EGS - Člena 17 in 13(B)(d), točka 6 - Oprostitve - Odbitek vstopnega davka - Pokojninski sklad - Pojem „upravljanje posebnih investicijskih skladov“)
   2013/C 260/18
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Gerechtshof te Leeuwarden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: fiscale eenheid PPG Holdings BV cs te Hoogezand

      Tožena stranka: Inspecteur van de Belastingdienst/Noord/kantoor Groningen

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Gerechtshof te Leeuwarden – Razlaga členov 13 B(d), točka 6, in 17 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. Maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23) in členov 135(1)(g), 168 in 169 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. Novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Odbitek vstopnega davka – Davčni zavezanec, ki je v skladu z nacionalno zakonodajo na področju pokojnin ustanovil pokojninski sklad, da bi zagotovil pokojnine svojim delavcem, ki so vključeni v ta sklad – Odbitek vstopnega davka, ki se nanaša na storitve, ki so bile opravljene zanj za upravljanje pokojninskega sklada

      Izrek

   Člen 17 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. Maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero je treba razlagati tako, da je davčni zavezanec, ki je ustanovil pokojninski sklad, ki je pravno in davčno ločen subjekt, kot je ta v postopku v glavni stvari, za zagotovitev pokojninskih pravic svojim zaposlenim in bivšim zaposlenim, upravičen do odbitka DDV, ki ga je plačal za storitve v zvezi z upravljanjem in delovanjem tega sklada, če obstoj neposredne in takojšnje povezave izhaja iz vseh okoliščin zadevnih transakcij.

      (1)  UL C 98, 31.3.2012.


title: Zadeva T-409/06: Tožba, vložena 21. decembra 2006 — Sun Sang Kong Yuen Shoes Factory proti Svetu

text:
               24.2.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 42/39

         Tožba, vložena 21. decembra 2006 — Sun Sang Kong Yuen Shoes Factory proti Svetu
   (Zadeva T-409/06)
   (2007/C 42/69)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Sun Sang Kong Yuen Shoes Factory (Hui Yang) Co., Ltd (Xin Xu, Kitajska) (zastopniki: I. MacVay, solicitor, R. Thompson, QC, in K. Beal, barrister)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti izpodbijane uredbe, v delu, ki se nanaša na tožečo stranko;

               —

               naložitev plačila stroškov tožeče stranke toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, ki je kitajska proizvajalka in izvoznica usnjene obutve, predlaga, naj se za nično razglasi Uredbo Sveta (ES) št. 1472/2006 z dne 5. oktobra 2006 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Vietnama (1).
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja šest tožbenih razlogov:

               —

               izpodbijana uredba naj bi vsebovala očitno napako v presoji oziroma krši bistvene postopkovne določbe in načelo enakega obravnavanja s tem, ko v njej ni ugotovljeno, da je tožeča stranka delovala pod pogoji tržnega gospodarstva (2);

               —

               Komisija naj bi z zavrnitvijo obravnavanja tožeče stranke na tržni način kršila člen 3 temeljne uredbe in storila očitno napako pri presoji, ker ni upoštevala zadevnih informacij glede strukture trga, zlasti pa pomembne vloge neodvisnih posrednikov pri dobavi proizvodov, ki jih proizvaja tožeča stranka;

               —

               Komisija naj bi ravnala izven obsega člena 81(1) temeljne uredbe in kršila pravico do obrambe tožeče stranke;

               —

               Komisija naj bi kršila člen 20 temeljne uredbe s tem, ko tožeče stranke ni pravilno obvestila o koreniti spremembi dokončnih ukrepov, ki jih je Komisija predlagala med 7. in 28. julijem 2006;

               —

               izpodbijana uredba naj bi vsebovala očitno napako pri presoji glede obsega in trajanja kršitve, na kateri je bila utemeljena uvedba carin za tožečo stranko; in

               —

               izpodbijana uredba naj bi kršila člen 2(10) temeljne uredbe glede na zahtevo, da se pri oceni stopnje dampinga opravi „pošteno primerjavo“ med izvozno ceno in normalno vrednostjo.

      (1)  UL L 275, str. 1.

      (2)  Glej člen 2(7)(b) in (c) Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 1996 L 56, str. 1).


title: Zadeva F-63/08: Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 14. marca 2013 – Christoph in drugi proti Komisiji (Javni uslužbenci — Nestalno osebje — členi 2, 3a in 3b PZDU — Začasni uslužbenci — Pogodbeni uslužbenci — Pomožni pogodbeni uslužbenci — Trajanje pogodbe — Člena 8 in 88 PZDU — Odločba Komisije z dne 28. aprila 2004 o najdaljšem trajanju zaposlitve nestalnega osebja služb Komisije — Direktiva 1999/70/ES — Uporaba za institucije)

text:
               27.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/28

         Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 14. marca 2013 – Christoph in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-63/08) (1)

   (Javni uslužbenci - Nestalno osebje - členi 2, 3a in 3b PZDU - Začasni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenci - Pomožni pogodbeni uslužbenci - Trajanje pogodbe - Člena 8 in 88 PZDU - Odločba Komisije z dne 28. aprila 2004 o najdaljšem trajanju zaposlitve nestalnega osebja služb Komisije - Direktiva 1999/70/ES - Uporaba za institucije)
   2013/C 123/50
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Eugen Christoph in drugi (Leggiuno, Italija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in D. Martin, zastopnika)

      Intervenient v podporo toženi stranki: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva M. Bauer in K. Zieleśkiewicz, zastopnika, nato M. Bauer in J. Herrmann, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločb, s katerimi so določeni pogoji za zaposlitev tožečih strank, ker je trajanje njihove pogodbe ali podaljšanje te omejeno na določen čas.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne, ker je očitno brez vsake pravne podlage.

               2.

               Tožeče stranke nosijo svoje stroške in se jim naloži plačilo stroškov, ki so nastali Evropski komisiji.

               3.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 247, 27.9.2008, str. 25.


title: Zadeva T-379/14: Tožba, vložena 3. junija 2014 – Universal Music proti UUNT – Yello Strom (Yellow Lounge)

text:
               1.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 292/46

         Tožba, vložena 3. junija 2014 – Universal Music proti UUNT – Yello Strom (Yellow Lounge)
   (Zadeva T-379/14)
   2014/C 292/56
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Universal Music GmbH (Berlin, Nemčija) (zastopnik: M. Viefhues, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Yello Strom GmbH (Köln, Nemčija)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo četrtega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 20. marca 2014 v zadevi R 274/2013-4 razveljavi in

               —

               toženi stranki in morebitnim drugim udeležencem naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Yellow Lounge“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 16, 35, 38, 41, 42 in 45 – prijava znamke Skupnosti št. 1 0 0 33  421

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Yello Strom GmbH

      Navajana znamka ali znak: nacionalna besedna znamka „Yello“ za proizvode in storitve iz razredov 4, 7, 9, 16, 35, 38, 41, 42 in 45

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva T-240/11: Tožba, vložena 4. maja 2011 – L'Oréal proti UUNT – United Global Media Group (MyBeauty)

text:
               9.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 204/27

         Tožba, vložena 4. maja 2011 – L'Oréal proti UUNT – United Global Media Group (MyBeauty)
   (Zadeva T-240/11)
   2011/C 204/48
   Jezik, v katerem je bila vložena tožba: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: L'Oréal (Paris, Francija) (zastopnika: A. von Mühlendahl in S. Abel, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: United Global Media Group, Inc. (El Segundo, U.S.A.)

      Predlogi

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 3. februarja 2011 v zadevi R 898/2010-1 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka, vključno s tistimi, ki so tožeči stranki nastali pred odborom za pritožbe; ali

               —

               podredno, drugi stranki pred odborom za pritožbe naj se – če bi intervenirala v postopku pred Splošnim sodiščem – naloži plačilo stroškov, vključno s tistimi, ki so tožeči stranki nastali pred odborom za pritožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „MyBeauty TV“ za proizvode iz razredov 3, 35 in 41 – prijava znamke Skupnosti št. 6406755

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: druga stranka v postopku je vložila ugovor na podlagi člena 8(4) UZS, ker naj bi bila imetnica številnih prejšnjih neregistriranih znamk, podobnih znamki tožeče stranke.

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora. Oddelek za ugovore je v zvezi s stroški navedlo, da bi morala vlagateljica ugovora kot neuspela stranka normalno nositi stroške, ki so nastali z zastopanjem tožeče stranke, vendar tej taki stroški niso nastali, ker ni imenovala zastopnika v smislu člena 93 UZS.

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe in naložitev plačila stroškov vlagateljice ugovora tožeči stranki

      Navajani tožbeni razlogi: tožeča stranka trdi, da je treba izpodbijano odločbo razveljaviti, ker naj bi bil z njo kršen člen 85(1) Uredbe Sveta št. 207/2009. V skladu s to določbo nosi stranka, ki izgubi v postopku z ugovorom, stroške druge stranke, ki so nujni za potek postopka. V skladu s členom 85(1) ta obveznost ni omejena na stroške poklicnega zastopnika v smislu člena 93(1) UZS. Tudi pravilo 94 IUZS ne vsebuje določbe, v skladu s katero bi bilo mogoče dobiti povrnjeno le plačilo stroškov poklicnega zastopnika. V pravilu 94 IUZS je le določen „prag“ za povrnljive stroške poklicnega zastopnika uspešne stranke. Če bi bilo treba pravilo 94 IUZS razlagati tako, da v primeru, kot je obravnavani, prepoveduje povračilo stroškov, bi bilo to pravilo v popolnem nasprotju s členom 85(1) IUZS, zaradi česar bi bilo nično in se ne bi smelo uporabiti.


title: Zadeva C-198/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 13. aprila 2017 – Ivan Wallmann/TUIfly GmbH

text:
               17.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 231/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 13. aprila 2017 – Ivan Wallmann/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-198/17)
   (2017/C 231/12)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ivan Wallmann

      Tožena stranka: TUIfly GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali odsotnost z dela pomembnega dela letalskega osebja dejanskega letalskega prevoznika, ki je potrebno za izvedbo leta, zaradi bolniškega staleža pomeni izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)? Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: kakšna mora biti stopnja odsotnosti z dela za domnevo obstoja takšnih razmer?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: ali spontana odsotnost z dela pomembnega dela letalskega osebja dejanskega letalskega prevoznika, ki je potrebno za izvedbo leta, zaradi prekinitve dela, ki nima podlage v delovnem pravu in zakonodaji o kolektivnih pogodbah („nezakonita stavka“) pomeni izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004? Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: kakšna mora biti stopnja odsotnosti z dela za domnevo obstoja takšnih razmer?

               3.

               Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje pritrdilen: ali so morale izredne razmere obstajati v času odpovedanega leta, ali pa ima dejanski letalski prevoznik na podlagi poslovnih razlogov pravico pripraviti nov program letov?

               4.

               Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje pritrdilen: ali se možnost izognitve nanaša na izredne razmere ali na posledice nastopa izrednih razmer?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91, (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).


title: Zadeva F-19/13: Tožba, vložena 19. februarja 2013 – ZZ proti Komisiji

text:
               27.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/30

         Tožba, vložena 19. februarja 2013 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-19/13)
   2013/C 123/54
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija

      Predmet in opis spora

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe, da se izračun bonusa pokojninskih pravic, pridobljenih pred začetkom dela, opravi na podlagi novih splošnih izvedbenih določb

      Predlog tožeče stranke

               —

               Odločba z dne 2. julija 2012, ki se nanaša na izračun bonusa pokojninskih pravic, pridobljenih pred začetkom dela na Komisiji, naj se razglasi za nično;

               —

               če je potrebno, naj se odločba, s katero je bila zavrnjena pritožba z dne 7. decembra 2012 glede uporabe splošnih izvedbenih določb in diskontnih stopenj, ki so veljale ob vložitvi zahtevka za prenos pokojninskih pravic, razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-448/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 8. oktobra 2012 – M. Roest, druga stranka: Burgemeester van Amsterdam

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 8. oktobra 2012 – M. Roest, druga stranka: Burgemeester van Amsterdam
   (Zadeva C-448/12)
   2013/C 26/30
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: M. Roest

      Druga stranka: Burgemeester van Amsterdam (župan Amsterdama)

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je ob upoštevanju členov 7 in 8 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter člena 8 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin člen 1(2) Uredbe Sveta (ES) št. 2252/2004 z dne 13. decembra 2004 o standardih za varnostne značilnosti in biometrične podatke v potnih listih in potovalnih dokumentih, ki jih izdajo države članice (UL L 385, str. 1), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 444/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. maja 2009 o spremembi Uredbe (ES) št. 2252/2004 (UL L 142, str. 1), veljaven?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje, da je člen 1(2) Uredbe Sveta (ES) št. 2252/2004 z dne 13. decembra 2004 o standardih za varnostne značilnosti in biometrične podatke v potnih listih in potovalnih dokumentih, ki jih izdajo države članice (UL L 385, str. 1), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 444/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. maja 2009 o spremembi Uredbe (ES) št. 2252/2004 (UL L 142, str. 1), veljaven, ali je treba člen 4(3) Uredbe št. 2252/2004 ob upoštevanju členov 7 in 8 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 8(2) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin in člena 7, uvodno besedilo in točka (f), Direktive o zasebnosti (1) v povezavi s členom 6(1), uvodno besedilo in točka (b), te direktive razlagati tako, da morajo pri izvajanju te uredbe države članice z zakonom zagotoviti, da se biometrični podatki, ki se zbirajo in shranjujejo na podlagi navedene uredbe, ne smejo zbirati, obdelovati in uporabljati za druge namene kot za izdajo dokumenta?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 15, str. 355).


title: Zadeva T-155/15 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 20. maja 2015 – Kaddour/Svet (Začasna odredba — Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Siriji — Zamrznitev sredstev ter omejitev vstopa ali tranzita prek ozemlja Unije — Predlog za odlog izvršitve — Kršitev zahtev obličnosti — Nedopustnost)

text:
               6.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/21

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 20. maja 2015 – Kaddour/Svet
   (Zadeva T-155/15 R)
   ((Začasna odredba - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Siriji - Zamrznitev sredstev ter omejitev vstopa ali tranzita prek ozemlja Unije - Predlog za odlog izvršitve - Kršitev zahtev obličnosti - Nedopustnost))
   (2015/C 221/30)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Khaled Kaddour (Damas, Sirija) (zastopniki: A. Boesch, D. Amaudruz in M. Ponsard, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve ukrepov, naloženih tožeči stranki z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2015/108 z dne 26. januarja 2015 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (UL L 20, str. 2) in Izvedbenim sklepom Sveta (SZVP) 2015/117 z dne 26. januarja 2015 o izvajanju Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL L 20, str. 85).

      Izrek

               1.

               Predlog za začasno odredbo se zavrne.

               2.

               Stroški se pridržijo.


title: Zadeva C-364/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Symvoulio tis Epikrateias (Epitropi Anastolon) (Grčija) z dne 30. julija 2004 v zadevi Michaniki AE proti Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias kai Dimosion Ergon, ob intervenciji Syndesmos Technikon Etaireion Anoteron Taxeon

text:
               20.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 284/7

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Symvoulio tis Epikrateias (Epitropi Anastolon) (Grčija) z dne 30. julija 2004 v zadevi Michaniki AE proti Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias kai Dimosion Ergon, ob intervenciji Syndesmos Technikon Etaireion Anoteron Taxeon
   (Zadeva C-364/04)
   (2004/C 284/15)
   Symvoulio tis Epikrateias (Epitropi Anastolon) (Grčija) je s sklepom z dne 30. julija 2004 v zadevi Michaniki AE proti Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias kai Dimosion Ergon, ob intervenciji Syndesmos Technikon Etaireion Anoteron Taxeon, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 20. avgusta 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Symvoulio tis Epiktrateias (Grčija) predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali člen 30(4) Direktive Sveta 93/37/EGS (1) z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje, naročnika zavezuje k temu, da v odločbi, ki jo izda tekom izvedbe razpisnega postopka v obliki javnega razpisa, kot je opisan v obrazložitvi te odločbe (Oddaja ponudb brez pojasnila, z ločenimi popusti za posamezne cenovne skupine in nadzor skladnosti ločenih popustov s predpisi) in s katero pozove ponudnika, da pojasni svojo ponudbo, katere izračunana vrednost praga je opredeljena kot neobičajno nizka na podlagi uporabe matematične metode, ki kaže enake značilnosti kot matematična metoda, opisana v obrazložitvi zadevne odločbe, poda točno določeno vsebino?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pozitiven: ali za izpolnitev zahtev iz navedene določbe Direktive 93/37/EGS zadošča, da se v zadevni odločbi navedeni ločeni popusti, ponujeni s strani ponudnika za eno ali več cenovnih skupin, naročniku zdijo sporni, ali pa mora naročnik ob tem navesti tudi razloge, na podlagi katerih šteje tak popust za spornega, in podati natančno oceno o mejnih stroških enakovrednih del?

      (1)  UL L 199, 9.8.1993, str. 54.


title: Zadeva T-281/11 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. maja 2013 – Canga Fano proti Svetu ( „Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Napredovanje — Napredovalno obdobje 2009 — Odločba o nenapredovanju v naziv AD 13 — Primerjava uspešnosti — Nadzor sodišča nad očitno napako pri presoji“ )

text:
               29.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. maja 2013 – Canga Fano proti Svetu
   (Zadeva T-281/11 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2009 - Odločba o nenapredovanju v naziv AD 13 - Primerjava uspešnosti - Nadzor sodišča nad očitno napako pri presoji)
   2013/C 189/36
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Diego Canga Fano (Bruselj, Belgija) (zastopnika: S. Rodrigues in C. Bernard-Glanz, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in J. Herrmann, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 24. marca 2011 v zadevi Canga Fano proti Svetu (F-104/09, neobjavljena v ZOdl. JU)), s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Diego Canga Fano nosi svoje stroške in stroške, ki jih je na prvi stopnji priglasil Svet Evropske unije.

      (1)  UL C 238, 13.8.2011.


title: Zadeva F-6/15: Tožba, vložena 21. januarja 2015 – ZZ/EASA

text:
               30.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/40

      Tožba, vložena 21. januarja 2015 – ZZ/EASA
      (Zadeva F-6/15)
      (2015/C 107/53)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: E. Asenov, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropske agencije za varnost v letalstvu (EASA)

         Predmet in opis spora

      Razglasitev ničnosti odločbe Evropske agencije za varnost v letalstvu, s katero je bila pogodba za krajši delovni čas tožeče stranke odpovedana pred potekom roka, določenega v tej pogodbi, in odškodninski zahtevek s pripadajočimi obrestmi zaradi premoženjske in nepremoženjske škode, nastale zaradi predčasne odpovedi pogodbe tožeče stranke.

         Predlogi tožeče stranke

                  —

                  Za nično naj se razglasi Odločba št. 2014/039/E z dne 16. april 2014, s katero je bila pogodba tožeče stranke predčasno odpovedana in ki jo je EASA potrdila z Odločbo št. SR 14-005 z dne 27. oktobra 2014;

                  —

                  dodeli naj se odškodnina iz naslova nepremoženjske škode, ki jo je tožeča stranka zaradi izpodbijane odločbe utrpela v obliki ponižanja, žalitev, zmanjšanju ugleda in poslabšanju zdravja. Tožeča stranka to nepremoženjsko škodo ocenjuje v višini zneska 100 000 EUR;

                  —

                  dodeli naj se odškodnina za premoženjsko škodo, ki je tožeči stranki nastala zaradi predčasne odpovedi njene pogodbe. Ta škoda ustreza razliki med polnim dohodkom tožeče stranke in nadomestilom na podlagi člena 47(b)(ii) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije za obdobje med predčasno odpovedjo pogodbe tožeče stranke in dnevom njene ponovne veljave ali dnevom poteka pogodbe, in sicer 1. novembra 2015. Ta razlika se ocenjuje na približno 75 000 EUR, vendar lahko natančnejše izračune opravi računovodska služba EASA;

                  —

                  vzpostavita naj se normalno izvrševanje pogodbe tožeče stranke in poklicen odnos med tožečo stranko in Evropsko agencijo za varnost v letalstvu;

                  —

                  za dokazne namene:

                              —

                              na ustni del obravnave naj se pozove pričo, da bo pričala o ugledu, ki ga je tožeča stranka uživala v civilnoletalski srenji pred nezakonitim suspenzom;

                              —

                              na ustni del obravnave naj se pozove pričo, da bo pričala o duševnem in zdravstvenem stanju tožeče stranke med nezakonitim suspenzom, po njem in po odpovedi njene pogodbe;

                              —

                              EASA naj se naloži, da predloži seznam njenih občutljivih delovnih mest;

                  —

                  toženi stranki naj se naloži plačilo lastnih stroškov in tudi stroškov tožeče stranke, vključno s stroški odvetnika, ki tožečo stranko zastopa pred Sodiščem za uslužbence, stroški prič in drugimi stroški postopka.


title: Zadeva T-19/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. oktobra 2011 – Mindo proti Komisiji (Konkurenca — Karteli — Italijanski trg nakupa in prve predelave surovega tobaka — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Določanje cen in razdelitev trga — Plačilo globe, ki ga opravi solidarni dolžnik — Tožeča stranka v likvidaciji — Prenehanje pravnega interesa — Ustavitev postopka)

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 5. oktobra 2011 – Mindo proti Komisiji
   (Zadeva T-19/06) (1)

   (Konkurenca - Karteli - Italijanski trg nakupa in prve predelave surovega tobaka - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Določanje cen in razdelitev trga - Plačilo globe, ki ga opravi solidarni dolžnik - Tožeča stranka v likvidaciji - Prenehanje pravnega interesa - Ustavitev postopka)
   2011/C 340/28
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mindo Srl (Rim, Italija) (zastopnika: J. Folguera Crespo in P. Vidal Martínez, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva É. Gippini Fournier, N. Khan in F. Amato, nato É. Gippini Fournier, N. Khan in L. Malferrari, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti dela odločbe Komisije C(2005) 4012 konč. z dne 20. oktobra 2005 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81(1) (ES) (zadeva COMP/C.38.281/B.2 – Surov tobak – Italija) in podredno predlog za znižanje globe, naložene družbi Mindo Srl.

      Izrek

               1.

               O tožbi ni več treba odločiti.

               2.

               Družbi Mindo Srl se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 60, 11.3.2006.


title: Zadeva C-336/17 P: Pritožba, ki so jo HB in drugi vložili 6. junija 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 5. aprila 2017 v zadevi T-361/14, HB in drugi/Evropska komisija

text:
               28.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/22

         Pritožba, ki so jo HB in drugi vložili 6. junija 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 5. aprila 2017 v zadevi T-361/14, HB in drugi/Evropska komisija
   (Zadeva C-336/17 P)
   (2017/C 283/31)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožniki: HB in drugi (zastopnik: Dr. P. Brockmann, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlog

   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               1.

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 5. aprila 2017, v zadevi T-361/14, HB in drugi/Komisija, s katero je bila zaradi neutemeljenosti tožba zavrnjena, stroški pa naloženi tožeči stranki, zadevo vrne Splošnemu sodišču, da se lahko ponovi ustno zaslišanje;
               podredno

               2.

               samo odloči v zadevi in potrdi, da psihološko medsebojno vplivanje med človekom in živaljo spada na področje pristojnosti Unije, če meni, da ima v zvezi s tem dovolj informacij;

               3.

               Evropski komisiji v vsakem primeru naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvi pritožbeni razlog: postopkovne nepravilnosti zaradi kršitve zaslišanja strank s tem, ko

               —

               je bila odvetnikom in sodnikom preprečena seznanitev v zvezi s tem, da je prva tožeča stranka pravočasno prišla na ustno obravnavo 27. septembra 2016, ker je sodni uslužbenec izrekel prepoved približevanja za mladoletno hčer, saj je njena varuška imela zamudo, prvi tožeči stranki je bil posledično zavrnjen dostop in v nasprotju z lastnimi navedbami sodniki in zastopniki niso bili obveščeni o njeni prisotnosti;

               —

               druge tožeče stranke prav tako niso bile obveščene, da morajo v dvorani aktivno izkazati prisotnost, da se njihovo prisotnost zazna, kajti kljub temu, da so slednje prišle pred začetkom postopka, vendar po uri, navedeni v povabilu;

         Pri tem je bilo zaslišanje strank, ki je bilo pisno zahtevano, preprečeno, kar je po mnenju pritožnice moralo imeti za posledico napačno pravno presojo.

      Drugi pritožbeni razlog: postopkovne nepravilnosti zaradi proaktivne presoje dokazov, s tem da

               —

               so bili vsi dokazni predlogi brez obrazložitve in nepravilno zavrnjeni;

               —

               zlasti glede interdisciplinarnih vprašanj ni bilo dopuščeno pojasnjevanje s strani izvedencev;

               —

               strankam niso bila postavljena nobena pisna ali ustna vprašanja

         To pa je, po mnenju pritožnice, moralo voditi k napačni pravni presoji, namreč neutemeljenosti tožbe.

      Tretji pritožbeni razlog: V primeru, da Splošno sodišče meni, da etika vključuje vprašanje človekovih pravic in je pomembna zahteva za integracijo, bi bilo mogoče sprejeti vsebinsko odločitev na podlagi stanja spisa.


title: Zadeva T-3/07: Tožba, vložena 2. januarja 2007 — Španija proti Komisiji

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/31

         Tožba, vložena 2. januarja 2007 — Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-3/07)
   (2007/C 56/62)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: Sr. J. M. Rodríguez Cárcamo)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se Odločba C(2006) 5103 v kateri je določena uporaba finančnih korekcij za pet projektov, ki se izvajajo na ozemlju Andaluzije v celoti razglasi za nično:

                           —

                           ugoditev prvemu izmed navajanih tožbenih razlogov mora privesti do delne razglasitve ničnosti izpodbijane odločbe, tako da se znesek korekcij zmanjša na 1.136.320 EUR,

                           —

                           ugoditev drugemu izmed navajanih tožbenih razlogov mora privesti do delne razglasitve ničnosti izpodbijane odločbe, tako da se znesek korekcij zmanjša na 267.746 EUR, oziroma podredno in zaradi napačnega izračuna na 90.186 EUR,

                           —

                           ugoditev tretjemu izmed navajanih tožbenih razlogov mora privesti do delne razglasitve ničnosti izpodbijane odločbe, tako da se vrednost korekcij zmanjša na 76.369 EUR,

                           —

                           ugoditev četrtemu izmed navajanih tožbenih razlogov mora privesti do delne razglasitve ničnosti izpodbijane odločbe, tako da se vrednost korekcij zmanjša na 3.264.849 EUR.

               —

               naj se Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ta tožba je vložena zoper Odločbo Komisije C(2006) 5103, z dne 20. oktobra 2006, o zmanjšanju pomoči Kohezijskega sklada za pet projektov, ki se izvajajo na ozemlju Avtonomne skupnosti Andaluzija in sicer:

               —

               N. 2000.ES.16.C.PE.012 (Ukrepi na področju ravnanja z odpadki Avtonomne skupnosti Andaluzije).

               —

               N. 2000.ES.16.C.PE.066 (Ukrepi na področju kanalizacije in čiščenja odpadnih voda v urbanem območju Guadalquivir).

               —

               N. 2000.ES.16.C.PE.004 (Ukrepi na področju kanalizacije in čiščenja odpadnih voda v urbanem območju jug: Fase I).

               —

               N. 2001.ES-16.C.PE.025 (Povečanje zmogljivosti naprav za obdelavo komunalnih odpadkov v Avtonomni skupnosti Andaluzija — 2001).

               —

               N. 2000.ES.16.C.PE.138 (Ukrepi na področju ravnanja z odpadki v Avtonomni skupnosti Andaluzija).

         V izpodbijani odločbi, katere osrednji predmet je obravnava projekta 012, je Komisija na podlagi ugotovitev glede zadostnosti nadzora nad tem ali so stroški predmet pomoči, in glede spoštovanja določenih pravil, ki veljajo za javno naročanje (neposredna oddaja naročil, uporaba izkušenj kot merila za oddajo in domnevne nepravilnosti pri objavi določenih naročil) uporabila korekcijo 4.745.284 evrov.
   V utemeljitev svojih zahtevkov tožeča stranka zatrjuje:

               —

               Kršitev načel varstva zaupanja v pravo, pravne varnosti in sorazmernosti glede dejstva ali so določeni stroški predmet pomoči, ker je bila izpodbijana odločba sprejeta, ko še ni potekel rok za odlog, ki je bil zaprošen za umik stroškov, ki niso predmet pomoči in njihovo nadomestitev z drugimi stroški, ki so predmet pomoči.

               —

               Nepravilno razlago člena 11(3)(b) in (e) Direktive 92/50/EGS (1) v zvezi z domnevnimi nepravilnostmi pri neposredni oddaji naročil storitev. V okviru tega razloga se podredno uveljavlja tudi napačen izračun.

               —

               Kršitev direktiv s področja javnih naročil, v zvezi z okoliščino, da je bilo med merili za oddajo tudi „merilo izkušenj“. Glede tega navaja da to merilo, čeprav v predpisih, ki se uporabijo, ni izrecno določeno, sodna praksa Skupnosti dopušča in da uporaba tega merila nikakor ne more predstavljati resne in očitne kršitve pravnega reda Skupnosti, ker gre v vsakem primeru le za napačno uporabo prava, ki je opravičljiva zaradi nejasnosti ureditve.

               —

               Nepravilnosti, ki so posledica dejstva, da določana naročila niso bila objavljena ne predstavljajo resne in očitne neizpolnitve, in zato dovolj resne kršitve prava Skupnosti.

      (1)  Direktiva Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev (UL L 209, 24.7.1992, str. 1).


title: Zadeva T-203/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 20. novembra 2015 – Zitro IP/UUNT (WORLD OF BINGO) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti WORLD OF BINGO — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/60

         Sklep Splošnega sodišča z dne 20. novembra 2015 – Zitro IP/UUNT (WORLD OF BINGO)
   (Zadeva T-203/15) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti WORLD OF BINGO - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage))
   (2016/C 038/80)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Zitro IP Sàrl (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: A. Canela Giménez, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: V. Melgar in J. Crespo Carrillo, agenta)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 23. februarja 2015 (zadeva R 1900/2014-4) glede zahteve za registracijo besednega znaka WORLD OF BINGO kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Zitro IP Sàrl se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 198, 15.6.2015.


title: Zadeva C-530/08: Sklep predsednika šestega senata Sodišča z dne 12. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Madžarski

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/43

         Sklep predsednika šestega senata Sodišča z dne 12. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Madžarski
   (Zadeva C-530/08) (1)

   2010/C 63/70

      Jezik postopka: madžarščina

   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 19, 24.1.2009.


title: Izbris zadeve C-246/03

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/21

         Izbris zadeve C-246/03 (1)

   (2005/C 106/45)

      (Jezik postopka: grščina)

   S sklepom z dne 19. novembra 2004 je predsednik Sodišča Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. C-246/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki.

      (1)  UL C 184, 2.8.2003.


title: Zadeva C-283/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Oberster Gerichtshof z dne 30. junija 2005 v pravnem sporu ASML Netherlands BV proti SEMIS Semiconductor Industry Services GmbH

text:
               17.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 229/8

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Oberster Gerichtshof z dne 30. junija 2005 v pravnem sporu ASML Netherlands BV proti SEMIS Semiconductor Industry Services GmbH
   (Zadeva C-283/05)
   (2005/C 229/17)
   Jezik postopka: nemščina
   Der Oberste Gerichtshof je s sklepom z dne 30. junija 2005 v zadevi ASML Netherlands BV proti SEMIS Semiconductor Industry Services GmbH, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 14. julija 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe glede naslednjih vprašanj:

               1.

               Ali je treba del stavka „…, razen če toženec ni začel postopka za izpodbijanje sodne odločbe, čeprav je imel to možnost“ v členu 34, drugi odstavek, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah („Uredba“) (1) razlagati tako, da je pogoj za to „možnost“ na vsak način veljavna vročitev izvoda zamudne sodbe toženi stranki, po pravu, ki se uporablja, s katero je bilo ugodeno tožbi, ki je bila izdana v državi članici.

               2.

               V primeru, da je odgovor na prvo vprašanje nikalen:
               Ali bi že sama vročitev izvoda sklepa o predlogu za razglasitev izvršljivosti zamudne sodbe Landesgerichta v 'S-Hertogenbosch z dne 16. junija 2004 za Avstrijo in za odobritev izvršitve na podlagi razglasitve izvršljivosti tujega izvršilnega naslova, morala pri nasprotniku zahteve in zavezani strani (= tožena stranka v postopku v glavni stvari) poskrbeti za, na eni strani obstoj te sodbe, po drugi strani pa tudi nakazati na obstoj, v nasprotju s tem, po pravnem redu države, kjer je bila sodba izdana (vedno), obstoječega pravnega sredstva z namenom, da se po tej poti seznani o možnosti za izpodbijanje sodne odločbe kot primaren pogoj za uporabo izjeme od ovire priznanja v skladu s členom 34, drugi odstavek, „Uredbe“.

      (1)  UL L 12, str. 1.


title: Zadeva T-75/08: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 30. septembra 2009 – JOOP! proti UUNT (!) ( Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke Skupnosti v obliki klicaja — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Neobstoj razlikovalnega učinka, pridobljenega z rabo — Člen 7(1)(b) in (c) ter (3) Uredbe (ES) št. 40/94 (sedaj člen 7(1)(b) in (c) ter (3) Uredbe (ES) št. 207/2009) )

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/43

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 30. septembra 2009 – JOOP! proti UUNT (!)
   (Zadeva T-75/08) (1)

   („Znamka Skupnosti - Prijava figurativne znamke Skupnosti v obliki klicaja - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Neobstoj razlikovalnega učinka, pridobljenega z rabo - Člen 7(1)(b) in (c) ter (3) Uredbe (ES) št. 40/94 (sedaj člen 7(1)(b) in (c) ter (3) Uredbe (ES) št. 207/2009)“)
   2009/C 282/81
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: JOOP! GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopniki: H. Schmidt-Hollburg, W. Möllering, A. Löhde, H. Leo, A. Witte, T. Frank, A. Theil, H.-P. Rühland, B. Willers in T. Rein, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 26 novembra 2007 (zadeva R 1134/2007-1) glede prijave figurativnega znaka kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi JOOP! GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 107, 26.4.2008.


title: Zadeva C-368/08: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 19. maja 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2004/35/ES — Sanacija okoljske škode — Načelo plača povzročitelj obremenitve )

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/16

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 19. maja 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-368/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2004/35/ES - Sanacija okoljske škode - Načelo „plača povzročitelj obremenitve“)
   2009/C 153/31
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: U. Wölker in I. Dimitriou, zastopnika)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopnik: N. Dafniou, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države — Nesprejetje vseh določb, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode, v predpisanem roku

      Izrek

               1)

               Helenska republika s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode, v predpisanem roku, ni izpolnila obveznosti iz člena 19(1) te direktive.

               2)

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 247, 27.9.2008.


title: Zadeva C-421/08 P: Pritožba, ki jo je vložila Calebus, SA 24. septembra 2008 zoper sklep Sodišča prve stopnje (prvi senat), razglašen 14. julija 2008 v zadevi T-366/06, Calebus, SA proti Komisiji Evropskih skupnosti ob intervenciji Kraljevine Španije

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/5

         Pritožba, ki jo je vložila Calebus, SA 24. septembra 2008 zoper sklep Sodišča prve stopnje (prvi senat), razglašen 14. julija 2008 v zadevi T-366/06, Calebus, SA proti Komisiji Evropskih skupnosti ob intervenciji Kraljevine Španije
   (Zadeva C-421/08 P)
   (2009/C 55/08)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Pritožnica: Calebus, SA (zastopnik: R. Bocanegra Sierra, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Komisija Evropskih skupnosti in Kraljevina Španija
   Predlogi pritožnice
   Ugotovi naj se, da je bila zoper sklep Sodišča prve stopnje z dne 14. julija 2008, s katerim je bila tožba družbe Calebus, SA v zadevi T-366/06 razglašena za nedopustno, vložena pritožba; ta pritožba naj se razglasi za dopustno; po izpolnitvi predpisanih zahtev postopka naj se pritožbi ugodi, izpodbijani sklep razglasi za ničnega, tožba razglasi za dopustno, njenim predlogom pa ugodi.
   Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožba je bila vložena zoper sklep Sodišča prve stopnje z dne 14. julija 2008, s katerim je bila tožba, ki jo je v zadevi T-366/06 družba Calebus, SA vložila zoper Odločbo 2006/613/ES (1) z dne 19. julija 2006, s katero je bil določen seznam območij v sredozemski biogeografski regiji, pomembnih za Skupnost, kolikor se nanaša na vključitev v območje, pomembno za Skupnost, (OPS) „ES61110006 Ramblas de Gergal, Tabernas y Sur de Sierra Alhamilla“, navedeno v zadevnem seznamu, kmetijskega zemljišča „Las Cuerdas“, razglašena za nedopustno.
   V pritožbi je navedeno, da je bilo v izpodbijanem sklepu, s tem da je bilo ugotovljeno, da tožba ni dopustna, ker pritožnica ni imela neposrednega interesa za razglasitev ničnosti, pravo napačno uporabljeno. V nasprotju z ugotovitvami iz sklepa morajo na podlagi same Odločbe 2006/613 in avtomatično države članice območja, ki so določena kot območja, pomembna za Skupnost, (OPS) in med katera spada kmetijsko zemljišče „Las Cuerdas“, vsekakor vključiti v sistem zaščite, zaradi katerega se nujno omejijo možnosti uporabe tega zemljišča, s tem pa zmanjša njegova donosnost in prodajna cena. Države članice imajo glede določitve dejanske vsebine teh ukrepov sicer diskrecijsko pravico, ne morejo pa odločati, ali bodo tovrstni ukrepi veljali za kmetijska zemljišča, tako da obstoj te pravice ni v nasprotju z neposrednim učinkom, ki ga ima odločba na pravni položaj pritožnice.

      (1)  UR L L 259, str. 1.


title: Zadeva C-351/09: Tožba, vložena 28. avgusta 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Malti

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/45

         Tožba, vložena 28. avgusta 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Malti
   (Zadeva C-351/09)
   2009/C 267/77
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: S. Pardo Quintillán, K. Xuereb, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Malta

      Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da je Republika Malta

                           (a)

                           s tem, da ni uvedla programov za spremljanje stanja celinskih površinskih voda in da ti niso bili pripravljeni za izvedbo v skladu s členom 8(1) in (2) Direktive 2000/60/ES (1), ter

                           (b)

                           s tem, da ni izpolnila obveznosti predložitve zbirnih poročil o programih spremljanja stanja celinskih površinskih voda v skladu s členom 15(2) te direktive,

               —

               kršila člena 8 in 15 navedene direktive;

               —

               Republiki Malti naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Na podlagi člena 15(2) Direktive je bil zadnji rok za predložitev zbirnih poročil o programih spremljanja stanja 22. marec 2007. Nadalje, obveznost predložitve zbirnih poročil o programih spremljanja stanja celinskih voda je neodvisna od kakršne koli obveznosti predložitve prvega načrta upravljanja povodja. Do danes zbirno poročilo o programih spremljanja stanja celinskih površinskih voda ni na voljo. Zato Komisija meni, da Republika Malta ni izpolnila obveznosti iz člena 15(2) Direktive.
   Poleg tega je Komisija na podlagi zgoraj navedene informacije, ki jo je posredovala Republika Malta, in ob neobstoju informacij glede zbirnega poročila o programih spremljanja stanja celinskih površinskih voda, ki ga je Republika Malta dolžna predložiti, zavzela stališče, da Republika Malta do danes ni uvedla programov za spremljanje stanja celinskih površinskih voda in da ti niso pripravljeni za izvedbo v skladu s členom 8(1) in (2) Direktive. Ti programi so bistveni za ureditev skladnega in izčrpnega pregleda stanja voda na vsakem vodnem območju (2).

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike (UL L 327, str.1).

      (2)  Člen 8(1) Direktive 2000/60/ES.


title: Zadeva T-187/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. oktobra 2015 – Sonova Holding/UUNT (Flex) (Znamka Skupnosti — Besedna znamka Skupnosti FLEX — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) in člen 7(2) Uredbe (ES) št.o207/2009)

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/46

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. oktobra 2015 – Sonova Holding/UUNT (Flex)
   (Zadeva T-187/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Besedna znamka Skupnosti FLEX - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) in člen 7(2) Uredbe (ES) št.o207/2009))
   (2015/C 398/58)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sonova Holding AG (Stäfa, Švica) (zastopnik: C. Hawkes, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: L. Rampini, agent)

      Predmet

   Tožba zoper Odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 12. decembra 2013 (zadeva R 357/2013-2) glede zahteve za registracijo besednega znaka FLEX kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Sonova Holding AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 151, 19.5.2014.


title: Zadeva C-382/14: Sklep predsednika Sodišča z dne 17. novembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Rüsselsheim – Nemčija) – Juergen Schneider, Erika Schneider/Condor Flugdienst GmbH

text:
               16.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/11

         Sklep predsednika Sodišča z dne 17. novembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Rüsselsheim – Nemčija) – Juergen Schneider, Erika Schneider/Condor Flugdienst GmbH
   (Zadeva C-382/14) (1)

   (2015/C 056/15)
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 439, 8.12.2014.


title: Zadeva T-455/09: Tožba, vložena 7. novembra 2009 – Jiménez Sarmiento proti UUNT – Robin in drugi (Q)

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/57

         Tožba, vložena 7. novembra 2009 – Jiménez Sarmiento proti UUNT – Robin in drugi (Q)
   (Zadeva T-455/09)
   2010/C 24/102
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Vicente J. Jiménez Sarmiento (Madrid, Španija) (zastopnik: P. Ma García-Cabrerizo del Santo, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druge stranke pred odborom za pritožbe: Michel Robin (Lasnes, Belgija), Daniel Falzone (Waterloo, Belgija), Maxime Monseur (Tamines, Belgija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Na podlagi pravila 70 iz Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti naj se izda sodba, s katero naj se razglasi, da je rok štirih mesecev za vložitev vloge o navedbi razlogov za upravno pritožbo, zaradi katere je prišlo do te tožbe, potekel 16. maja 2009, ki je bil sobota, in da je treba zato vlogo, vloženo 18. maja istega leta, šteti za pravočasno.

               —

               Podredno in če Splošno sodišče prejšnjemu predlogu ne ugodi, naj se izda sodba, s katero naj se razglasi, da je tožeča stranka napravila opravičljivo napako pri izračunu tega roka.

               —

               Če se ugodi enemu od prejšnjih predlogov, naj se razveljavi odločba odbora za pritožbe UUNT v zadevi R 0312/2009-4 z dne 7. septembra 2009 in ugotovi, da je bila vloga, v kateri so navedeni razlogi za zadevno upravno pritožbo, vložena pravočasno, in naj se naloži odboru za pritožbe UUNT, da presodi o utemeljenosti te pritožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Michel Robin, Daniel Falzone in Maximo Monseu

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki jo sestavlja poševna črka Q, na spodnjem delu napisana debelo (št. registracije 4 804 266) za proizvode iz razredov 18, 25 in 28

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: španska figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „quadrata“ (št. 1 770 312) za proizvode iz razreda 25

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora zaradi nedopustnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe zaradi nedopustnosti

      Navajani tožbeni razlogi: nepravilni razlaga in uporaba pravila 70 Uredbe Komisije(ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti, odmik od stalne prakse tožene stranke z izpodbijano odločbo in opravičljiva napaka tožeče stranke


title: Zadeva T-465/15: Tožba, vložena 11. avgusta 2015 – Makhlouf/Svet

text:
               12.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 337/33

         Tožba, vložena 11. avgusta 2015 – Makhlouf/Svet
   (Zadeva T-465/15)
   (2015/C 337/35)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ehab Makhlouf (Damask, Sirija) (zastopnik: E. Ruchat, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je tožba tožeče stranke dopustna in utemeljena;

               —

               posledično Sklep (SVZP) 2015/837 z dne 28. maja 2015 in poznejše akte za njegovo izvajanje razglasi za nične v delu, v katerem se nanašajo na tožečo stranko;

               —

               Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge, ki so v bistvu enaki ali podobni tožbenim razlogom iz zadeve Makhlouf/Svet (T-432/11) (1).

      (1)  UL C 290, str. 13.


title: Zadeva T-169/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. novembra 2010 – Vidieffe proti UUNT – Ellis International Group (GOTHA) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti GOTHA — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti gotcha — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/37

         Sodba Splošnega sodišča z dne 25. novembra 2010 – Vidieffe proti UUNT – Ellis International Group (GOTHA)
   (Zadeva T-169/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti GOTHA - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti gotcha - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2011/C 30/65
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Vidieffe Srl (Bologna, Italija) (zastopniki: M. Lamandini, D. De Pasquale in M. Pappalardo, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Bullock, zastopnik)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT: Perry Ellis International Group Holdings, Ltd (Nassau, Bahami)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 12. februarja 2009 (zadeva R 657/2008-1) glede postopka z ugovorom med Perry Ellis International Group Holdings, Ltd in Vidieffe Srl.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 12. febrauarja 2009 (zadeva R 657/2008-1) se razveljavi v delu, v katerem razveljavlja odločbo oddelka za ugovore o zavrnitvi ugovora, prvič, glede „izdelkov iz usnja [in imitacij] (ki jih ne obsegajo drugi razredi); kovčkov in potovalnih torb; dežnikov, sončnikov in sprehajalnih palic“ iz razreda 18 in, drugič, glede vseh proizvodov iz razreda 25.

               2.

               V ostalem se tožba zavrne.

               3.

               UUNT nosi lastne stroške in stroške, ki jih je priglasila Vidieffe Srl.

      (1)  UL C 141, 20.6.2009.