title: Zadeva C-201/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 26. aprila 2010 – Ze Fu Fleischhandel GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 26. aprila 2010 – Ze Fu Fleischhandel GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Zadeva C-201/10)
   ()
   2010/C 209/18
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Hamburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ze Fu Fleischhandel GmbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali analogna uporaba določbe o zastaranju iz člena 195 BGB v različici, ki je veljala do konca leta 2001, za zahtevke za povračilo nepravilno dodeljenega izvoznega nadomestila krši načelo pravne varnosti iz prava Skupnosti?

               2.

               Ali uporaba 30-letnega zastaralnega roka v skladu s členom 195 BGB pri povračilu nepravilno dodeljenega izvoznega nadomestila krši načelo sorazmernosti iz prava Skupnosti?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: ali uporaba daljšega nacionalnega zastaralnega roka v smislu člena 3(3) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnost (1), ki se v posamičnem primeru določi na podlagi domnevane izredne pristojnosti v okviru razvoja prava s sodno prakso, krši načelo pravne varnosti iz prava Skupnosti?

      (1)  UL L 312, str. 1.


title: Zadeva T-38/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2013 – El Corte Inglés proti Komisiji (Carinska unija — Uvoz tekstilnih izdelkov, deklariranih kot da so jamajškega porekla — „Naknadna“ izterjava uvoznih dajatev — Zahteva za odpust dajatev — Člena 220(2)(b) in 239 Uredbe (EGS) št. 2913/92 — Zavrnilna odločba Komisije — Razveljavitev s strani nacionalnega sodišča odločbe nacionalnih organov o naknadnem upoštevanju dajatev — Ustavitev postopka)

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/29

         Sklep Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2013 – El Corte Inglés proti Komisiji
   (Zadeva T-38/09) (1)

   (Carinska unija - Uvoz tekstilnih izdelkov, deklariranih kot da so jamajškega porekla - „Naknadna“ izterjava uvoznih dajatev - Zahteva za odpust dajatev - Člena 220(2)(b) in 239 Uredbe (EGS) št. 2913/92 - Zavrnilna odločba Komisije - Razveljavitev s strani nacionalnega sodišča odločbe nacionalnih organov o naknadnem upoštevanju dajatev - Ustavitev postopka)
   2014/C 45/47
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španija) (zastopnika: M. Baz in P.Muñiz, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Valero Jordana in L. Keppenne, zastopnika)

      Intervenient v podporo pritožnice: Axstores AB, prej Åhléns AB (Stockholm, Švedska) (zastopniki: prej P. Fohlin in U. Käll, nato U. Käll in T. Wetterlundh, odvetniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 6317 konč. z dne 3. novembra 2008, s katero je bilo ugotovljeno, da je treba naknadno izterjati uvozne dajatve, ki od tožeče stranke niso bile zahtevane, in da odpust teh dajatev ni upravičen v posebnem primeru, ki se nanaša na uvoz tekstilnih proizvodov, ki naj bi bili jamajškega porekla ((zadeva REM 03/07)

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 69, 21.3.2009.


title: Zadeva T-449/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne  17. februarja 2006  — Komisija proti Trends in drugi ( Arbitražna klavzula — Izjema nedopustnosti — Tožba zoper družbenike družbe )

text:
               6.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/22

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 17. februarja 2006 — Komisija proti Trends in drugi
   (Zadeva T-449/04) (1)

   („Arbitražna klavzula - Izjema nedopustnosti - Tožba zoper družbenike družbe“)
   (2006/C 108/40)
   Jezik postopka: grščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: M. Patakia, zastopnik, skupaj z M. Bra, K. Kapoutzidou in S. Chatzigiannis, avocats)

      Tožene stranke: Transport Environment Development Systems (Trends) (Atene, Grčija) (zastopnik: V. Christianos, avocat), Marios Kontaratos (Atene), Anastasios Tillis (Neo Irakleio, Grčija) (zastopnik: V. Christianos, avocat), Georgios Argyrakos (Atene), Konstantinos Petrakis (Cholargos, Grčija) in Fotini Koutroumpa (Glyfada, Grčija)
   Predmet zadeve
   Predlog Komisije, da se toženim strankam naloži povračilo previsokega denarnega prispevka, ki ga je izplačala Evropska skupnost na podlagi dveh pogodb, sklenjenih v okviru izvajanja programa Skupnosti „Telematics systems in the area of transport“
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna v delu, v katerem je vložena zoper A. Tillisa, M. Kontaratosa, G. Argyrakosa, K. Petrakisa in F. Koutroumpovo.

               2)

               Komisija nosi svoje stroške kot tudi stroške, ki jih je glede izjeme nedopustnosti priglasil A. Tillis.

      (1)  UL C 184, 2.8.2003.


title: Zadeva C-358/05: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 21. junija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2003/54/ES – Notranji trg z električno energijo – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               4.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/6

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 21. junija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-358/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2003/54/ES - Notranji trg z električno energijo - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2007/C 183/09)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: B. Schima in S. Pardo Quintillán, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: F. Díez Moreno, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih za notranji trg z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 96/92/ES, v predvidenem roku – Izjave o ustavitvi naprav in ukrepih za ravnanje z odpadki (UL L 176, str. 37)
   Izrek

               1)

               Kraljevina Španija s tem, da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih za notranji trg z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 96/92/ES, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2)

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 296, 26.11.2005.


title: Zadeva C-679/11 P: Pritožba, ki jo je družba Alliance One International, Inc., prej družba Dimon, Inc., 27. decembra 2011 vložila zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 12. oktobra 2011 v zadevi T-41/05, Alliance One International, Inc., prej Dimon Inc., proti Evropski komisiji

text:
               10.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/20

         Pritožba, ki jo je družba Alliance One International, Inc., prej družba Dimon, Inc., 27. decembra 2011 vložila zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 12. oktobra 2011 v zadevi T-41/05, Alliance One International, Inc., prej Dimon Inc., proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-679/11 P)
   2012/C 73/36
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Alliance One International, Inc., prej Dimon, Inc. (zastopnika: M. Odriozola in A. Vide, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 12. oktobra 2011 v zadevi T-41/05 v delu, v katerem zavrača tožbene razloge, ki se nanašajo na očitno napačno presojo pri uporabi člena 101(1) PDEU in člena 23(2) Uredbe št. 1/2003 (1), nezadostno obrazložitev in kršitev načela enakega obravnavanja v zvezi z ugotovitvijo, da je družba Alliance One International, Inc., prej družba Dimon, Inc., solidarno odgovorna;

               —

               razglasi za nično Odločbe Komisije C(2004) 4030 konč. z dne 20. oktobra 2004 (zadeva COMP/C.38.238/B.2 – Surovi tobak – Španija) v delu, v katerem se nanaša na pritožnico, in naj ustrezno zniža globo, ki ji je bila naložena; in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Družba Alliance One International Inc., prej družba Dimon Inc. (v nadaljevanju: pritožnica), predlaga, naj: i) Sodišče razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 12. oktobra 2011 v zadevi T-41/05 v delu, v katerem je bilo ugotovljeno, da je družba Alliance One International, Inc. (v nadaljevanju: AOI)), prej družba Dimon Inc., (v nadaljevanju: Dimon), solidarno odgovorna za kršitev, ki jo je storila družba Agroexpansión; ii) se Odločba Komisije C(2004) 4030 konč. z dne 20. oktobra 2004 (zadeva COMP/C.38.238/B.2 – Surovi tobak – Španija) razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na pritožnico, in naj se ustrezno zniža globo, ki ji je bila naložena; in iii) se Komisiji naloži plačilo stroškov.

               2.

               Prvič, pritožnica trdi, da sta Komisija in Splošno sodišče napačno uporabila člen 101(1) PDEU in člen 23(2) Uredbe št. 1/2003 s tem, da sta ugotovila, da je družba AOI odgovorna za kršitev, ki jo je storila družba Agroexpansión. Pritožnica trdi, da je Splošno sodišče kršilo njeno pravico do obrambe in člen 296 PDEU, ker je v sodbi pojasnilo (torej ex post facto) razlogovanje glede dokaznega standarda, ki je bil uporabljen v odločbi Komisije. Pritožnica zato meni, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo pri opredelitvi metode za pripisovanje odgovornosti, zlasti ker je sprejelo metodo, ki temelji na dvojni podlagi, zaradi česar je prišlo do diskriminacije med družbama glede na njune možnosti v pritožbenem postopku, standard pa ni bil vzpostavljen. Poleg tega naj Splošno sodišče ne bi moglo zanemariti tega, da Komisija v odločbi ni utemeljila svojih stališč glede neobstoja izpodbijanja.

               3.

               Drugič, s sodbo Splošnega sodišča so bile pritožnici odvzete pravice, ki izhajajo iz temeljnih načel prava EU, EKČP in Listine o temeljnih pravicah, ki je zdaj del Lizbonske pogodbe in je zato del primarnega prava.

               4.

               Tretjič, čeprav je Splošno sodišče potrdilo, da pritožnice ni mogoče šteti za odgovorno za kršitev družba Agroexpansión v obdobju pred 18. novembrom 1997, na podlagi napake Komisije ni sklepalo pravilno in je dovolilo, da je bila pritožnica diskriminirana. Pritožnica najprej trdi, da bi bilo treba izhodiščni znesek globe povečati zgolj za 30 %, drugače bi bila družba Dimon diskriminirana glede na ostale naslovnike odločbe. Pritožnica nato trdi, da je Komisija napačno ugotovila promet družbe Dimon v letu 2003, zato da bi upravičila povečanje izhodiščnega zneska globe na podlagi petega odstavka oddelka 1A Smernic iz leta 1998.

               5.

               Nazadnje, pritožnica trdi, da je lahko upravičeno pričakovala, da ji bo na podlagi tretje alinee oddelka B, točka 3, Smernic iz leta 1998 globa znižana. Splošno sodišče je v zvezi s tem storilo napako, ker (i) je ugotovilo, da v obravnavanem primeru ni mogoče upoštevati olajševalnih okoliščin zaradi narave kršitve; in (ii) je sprejelo trditev Komisije, da so bile pritožnici olajševalne okoliščine že priznane.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).


title: Zadeva F-100/14: Tožba, vložena 29. septembra 2014 – ZZ in drugi/Svet

text:
               15.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 448/41

         Tožba, vložena 29. septembra 2014 – ZZ in drugi/Svet
   (Zadeva F-100/14)
   (2014/C 448/52)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: ZZ in drugi (zastopnik: S. Orlandi, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Ugotovitev, da se ne uporabita člen 7 Priloge V in člen 8 Priloge VII h Kadrovskim predpisom, kot so bili spremenjeni z Uredbo Parlamenta in Sveta št. 1023/2013 z dne 22. oktobra 2013 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije in Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije, ter razglasitev ničnosti sklepov, s katerimi so bila ukinjena nadomestila za potne stroške od kraja zaposlitve do matičnega kraja in potovalni čas.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Člen 7 Priloge V k Kadrovskim predpisom in člen 8 Priloge VII k Kadrovskim predpisom naj se razglasita za nezakonita;

               —

               razveljavi naj se odločba, da se ji od leta 2014 ne odobri potovalnega časa in letnih potnih stroškov;

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-248/11: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 22. marca 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Cluj – Romunija) – kazenski postopek zoper Rareșa Doralina Nilașa, Sergiua-Dana Dascăla, Gicuja Agenora Gânsco, Ano-Mario Oprean, Ionuța Horeo Baboșa (Direktiva 2004/39/ES — Trg finančnih instrumentov — Člen 4(1), točka 14 — Pojem „regulirani trg“ — Dovoljenje — Zahteve glede delovanja — Trg, katerega pravna narava ni določena, vendar ga po združitvi upravlja pravna oseba, ki upravlja tudi regulirani trg — Člen 47 — Neobstoj vpisa na seznam reguliranih trgov — Direktiva 2003/6/ES — Področje uporabe — Tržne manipulacije)

text:
               5.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 133/10

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 22. marca 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Cluj – Romunija) – kazenski postopek zoper Rareșa Doralina Nilașa, Sergiua-Dana Dascăla, Gicuja Agenora Gânsco, Ano-Mario Oprean, Ionuța Horeo Baboșa
   (Zadeva C-248/11) (1)

   (Direktiva 2004/39/ES - Trg finančnih instrumentov - Člen 4(1), točka 14 - Pojem „regulirani trg“ - Dovoljenje - Zahteve glede delovanja - Trg, katerega pravna narava ni določena, vendar ga po združitvi upravlja pravna oseba, ki upravlja tudi regulirani trg - Člen 47 - Neobstoj vpisa na seznam reguliranih trgov - Direktiva 2003/6/ES - Področje uporabe - Tržne manipulacije)
   2012/C 133/18
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Cluj

      Stranke v postopku v glavni stvari

   Rareș Doralin Nilaș, Sergiu-Dan Dascăl, Gicu Agenor Gânscă, Ana-Maria Oprean, Ionuț Horea Baboș

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Curtea de Apel Cluj – Razlaga Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov in o spremembah direktiv Sveta 85/611/EGS, 93/6/EGS in Direktive 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/22/EGS (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 263), zlasti njenih členov 4, točka 14, od 9 do 14 in 47 – Opredelitev pojma „regulirani trg“ – Vključitev Bourse Rasdaq, sekundarnega trga finančnih instrumentov, ki nima dovoljenja pristojnih organov, ampak ga upravlja Bourse Bucarest, ki ima dovoljenje kot regulirani trg – Veljavni pravni sistem – Kršitev manipulacije trga

      Izrek

               1.

               Člen 4(1), točka 14, Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov in o spremembah direktiv Sveta 85/611/EGS, 93/6/EGS in Direktive 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/22/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007, je treba razlagati tako, da trg finančnih instrumentov, ki ne izpolnjuje zahtev iz naslova III te direktive, ni zajet s pojmom „regulirani trg“, kakor je opredeljen v tej določbi, ne glede na to, da se je njegov upravljavec združil z upravljavcem takega reguliranega trga.

               2.

               Člen 47 Direktive 2004/39, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/44, je treba razlagati tako, da vpis trga na seznam reguliranih trgov iz tega člena ni nujen pogoj, da se ta trg opredeli za regulirani trg v smislu te direktive.

      (1)  UL C 252, 27.8.2011.


title: Zadeva T-430/12: Tožba, vložena 2. oktobra 2012 – Heinrich proti UUNT – Komisija (European Network Rapid Manufacturing)

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/37

         Tožba, vložena 2. oktobra 2012 – Heinrich proti UUNT – Komisija (European Network Rapid Manufacturing)
   (Zadeva T-430/12)
   2012/C 355/77
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Heinrich Beteiligungs GmbH (Witten, Nemčija) (zastopnik: A. Theis, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 5. julija 2012 v zadevi R 793/2011-1;

               —

               naložitev stroškov postopka toženi stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedne elemente „European Network Rapid Manufacturing“, za proizvode in storitev iz razredov 6, 7, 12, 17 in 42 – Znamka Skupnosti št. 7 407 968

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Evropska komisija

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: figurativna znamka v heraldičnem pogledu posnema evropski emblem

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: pritožbi se ugodi in figurativna znamka se razglasi za nično

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(h) Uredbe št. 207/2009 v povezavi s členom 6ter(1)(a) Pariške konvencije za varstvo industrijske lastnine


title: Zadeva C-659/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Združeno kraljestvo) 13. decembra 2013 – C & J Clark International Ltd proti The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               8.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/8

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Združeno kraljestvo) 13. decembra 2013 – C & J Clark International Ltd proti The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
      (Zadeva C-659/13)
      (2014/C 71/14)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: C & J Clark International Ltd

         Tožena stranka: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je Uredba Sveta (ES) št. 1472/2006 (1) neveljavna, ker krši člena 2(7)(b) in 9(5) osnovne protidampinške uredbe (Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 (2)), saj Komisija ni obravnavala zahtevkov za tržnogospodarsko obravnavo in individualno obravnavo, ki so jih vložili proizvajalci izvozniki iz Kitajske in Vietnama, ki niso bili vzorčeni v skladu s členom 17 osnovne protidampinške uredbe?

                  2.

                  Ali je Uredba Sveta (ES) št. 1472/2006 neveljavna, ker krši člen 2(7)(c) osnovne protidampinške uredbe (Uredbe Sveta (ES) št. 384/96), saj Komisija v treh mesecih po začetku preiskave ni odločila o zahtevkih za tržnogospodarsko obravnavo in individualno obravnavo, ki so jih vložili proizvajalci izvozniki iz Kitajske in Vietnama, ki niso bili vzorčeni v skladu s členom 17 osnovne protidampinške uredbe?

                  3.

                  Ali je Uredba Sveta (ES) št. 1472/2006 neveljavna, ker krši člen 2(7)(c) osnovne protidampinške uredbe (Uredbe Sveta (ES) št. 384/96), saj Komisija v treh mesecih po začetku preiskave ni odločila o zahtevkih za tržnogospodarsko obravnavo in individualno obravnavo, ki so jih vložili proizvajalci izvozniki iz Kitajske in Vietnama, ki so bili vzorčeni v skladu s členom 17 osnovne protidampinške uredbe?

                  4.

                  Ali je Uredba Sveta (ES) št. 1472/2006 neveljavna, ker krši člene 3, 4(1), 5(4) in 17 osnovne protidampinške uredbe (Uredbe Sveta (ES) št. 384/96), saj za to, da bi Komisija lahko veljavno ocenila škodo in, posledično, vzročno zvezo, ni sodelovalo dovolj proizvajalcev industrije Skupnosti?

                  5.

                  Ali je Uredba Sveta (ES) št. 1472/2006 neveljavna, ker krši člen 3(2) osnovne protidampinške uredbe (Uredbe Sveta (ES) št. 384/96) in člen 253 ES, saj so dokazi iz dokumentacije preiskave pokazali, da je bila škoda za industrijo Skupnosti ugotovljena na podlagi bistveno pomanjkljivih podatkov, v navedeni uredbi pa ni obrazloženo, zakaj ti dokazi niso bili upoštevani?

                  6.

                  Ali je Uredba Sveta (ES) št. 1472/2006 neveljavna, ker krši člen 3(7) osnovne protidampinške uredbe (Uredbe Sveta (ES) št. 384/96), saj učinki drugih dejavnikov, za katere je znano, da povzročajo škodo, niso bili pravilno razlikovani in ločeni od učinkov domnevno dampinškega uvoza?

                  7.

                  Koliko se lahko sodišča držav članic pri ugotavljanju, da v zvezi z družbami, ki – tako kot tožeče stranke v zadevah Brosmann (C 249/10 P) in Zhejiang Aokang (C 247/10 P) – niso bile vzorčene, so pa vložile zahtevek za tržnogospodarsko obravnavo ali individualno obravnavo, ki ni bil obravnavan, dajatve niso bile zakonsko dolgovane v smislu člena 236 Carinskega zakonika Skupnosti (Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 (3)), sklicujejo na razlago Uredbe Sveta (ES) št. 1472/2006, ki jo je Sodišče podalo v okviru zadev Brosmann in Zhejiang Aokang ?

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1472/2006 z dne 5. oktobra 2006 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Vietnama (UL L 275, str. 1).

         (2)  Uredba Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 11, zvezek 10, str. 45).

         (3)  Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 4, str. 307).


title: Zadeva C-388/07: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 5. marca 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Anglija & Wales), Queen's Bench Divison (Administrative Court) – (Združeno kraljestvo)) – The Queen, The Incorporated Trustees of the National Council for Ageing (Age Concern England) proti Secretary of State for Business, Enterprise and Regulatory Reform (Direktiva 2000/78 — Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu — Diskriminacija zaradi starosti — Odpustitev zaradi upokojitve — Utemeljitev)

text:
               1.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 5. marca 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Anglija & Wales), Queen's Bench Divison (Administrative Court) – (Združeno kraljestvo)) – The Queen, The Incorporated Trustees of the National Council for Ageing (Age Concern England) proti Secretary of State for Business, Enterprise and Regulatory Reform
   (Zadeva C-388/07) (1)

   (Direktiva 2000/78 - Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu - Diskriminacija zaradi starosti - Odpustitev zaradi upokojitve - Utemeljitev)
   2009/C 102/08
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (Anglija & Wales), Queen's Bench Divison (Administrative Court)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: The Queen, The Incorporated Trustees of the National Council for Ageing (Age Concern England)

      Tožena stranka: Secretary of State for Business, Enterprise and Regulatory Reform

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Razlaga členov 2(2) in 6(1) Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL L 303, str. 16) – Področje uporabe – Nacionalna pravila, ki delodajalcem dovoljujejo, da zaradi upokojitve odpustijo zaposlene, stare 65 let ali več

      Izrek

               1)

               Nacionalna ureditev, kot je razvidno iz členov 3, 7(4) in (5) ter 30 uredbe o enakosti pri zaposlovanju (starost) iz leta 2006 (Employment Equality (Age) Regulations 2006) spada na področje uporabe Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu.

               2)

               Člen 6(1) Direktive 2000/78 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalnemu ukrepu, ki tako kot člen 3 uredbe, ki se obravnava v postopku v glavni stvari, ne vsebuje natančne navedbe ciljev, s katerimi je mogoče upravičiti odstopanje od načela prepovedi diskriminacije zaradi starosti. Vendar pa navedeni člen 6(1) omogoča odstopanje od tega načela le pri ukrepih, ki so upravičeni zaradi legitimnih ciljev socialne politike, kot so tisti, povezani s politiko zaposlovanja, delovnega trga ali poklicnega usposabljanja. Nacionalno sodišče mora preveriti, ali ureditev v postopku v glavni stvari ustreza temu legitimnemu cilju in ali bi lahko nacionalni zakonodajni oziroma regulativni organ ob upoštevanju diskrecijske pravice, ki jo imajo države članice na področju socialne politike, upravičeno menil, da so bili izbrani načini uresničevanja tega cilja primerni in nujni.

               3)

               Člen 6(1) Direktive 2000/78 državam članicam omogoča, da v nacionalnem pravu predvidijo nekatere oblike različnega obravnavanja zaradi starosti, kadar so te „objektivno in razumno“ utemeljene z legitimnim ciljem, kot je politika zaposlovanja, delovnega trga ali poklicnega usposabljanja, ter kadar so načini uresničevanja tega cilja primerni in nujni. Državam članicam nalaga obveznost, da z veliko gotovostjo dokažejo legitimnost cilja, ki je naveden v utemeljitev. Dejstvu, da izraz „razumno“, ki je uporabljen v členu 6(1) navedene direktive, ni uporabljen v njenem členu 2(2)(b), ni treba pripisovati posebnega pomena.

      (1)  UL C 283, 24.11.2007.


title: Zadeva C-556/08: Tožba, vložena 16. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/36

         Tožba, vložena 16. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-556/08)
   (2009/C 44/60)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. Støvlbæk in A.A. Gilly, zastopnika)

      Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Združeno kraljestvo, s tem da ni sprejelo vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/36/ES (1) z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij, v vsakem primeru pa s tem, da jih ni v celoti sporočilo Komisiji, ni izpolnilo svojih obveznosti iz te direktive;

               —

               Združenemu kraljestvu naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos direktive se je iztekel 20. oktobra 2007.

      (1)  UL L 255, str. 22.


title: Zadeva C-28/16: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 12. januarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kúria – Madžarska) – Magyar Villamos Művek Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság (Predhodno odločanje — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Davek na dodano vrednost — Direktiva 2006/112/EE — Členi 2, 9, 26, 167, 168 in 173 — Odbitek vstopnega davka — Davčni zavezanec, ki hkrati opravlja gospodarske in negospodarske dejavnosti — Holdinška družba, ki opravlja storitve za svoje hčerinske družbe brezplačno)

text:
               10.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/12

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 12. januarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kúria – Madžarska) – Magyar Villamos Művek Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
   (Zadeva C-28/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Davek na dodano vrednost - Direktiva 2006/112/EE - Členi 2, 9, 26, 167, 168 in 173 - Odbitek vstopnega davka - Davčni zavezanec, ki hkrati opravlja gospodarske in negospodarske dejavnosti - Holdinška družba, ki opravlja storitve za svoje hčerinske družbe brezplačno))
   (2017/C 112/17)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Kúria

      Stranki

      Tožeča stranka: Magyar Villamos Művek Zrt.

      Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

      Izrek

   Člene 2, 9, 26, 167, 168 in 173 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da ker vmešavanje holdinške družbe, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, v upravljanje njenih hčerinskih družb, ni „ekonomska dejavnost“ v smislu te direktive, če ta družba svojim hčerinskim družbam ni zaračunala niti cene storitev, ki jih je opravila v interesu celotne skupine družb ali nekaterih njenih hčerinskih družb, niti ustreznega davka na dodano vrednost, ta holdinška družba ne more imeti pravice do odbitka vstopnega davka na dodano vrednost za opravljene storitve, če se te storitve nanašajo na transakcije, ki ne spadajo na področje uporabe te direktive.

      (1)  UL C 156, 2.5.2016.


title: Zadeva T-445/14: Tožba, vložena 16. junija 2014 – ABB proti Komisiji

text:
               8.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/39

         Tožba, vložena 16. junija 2014 – ABB proti Komisiji
   (Zadeva T-445/14)
   2014/C 303/47
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: ABB Ltd (Zürich, Švica) in ABB AB (Västerås, Švedska) (zastopnika: I. Vandenborre in S. Dionnet, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               za delno ničen razglasi člen 1 izpodbijanega sklepa, kjer je ugotovljeno, da sta tožeči stranki sodelovali pri enotni in trajajoči kršitvi v sektorju (zelo) visokonapetostnih podzemnih in/ali podvodnih električnih kablov, in sicer v delu, kjer ugotovitev zajema vse projekte za podzemne električne kable z minimalno napetostjo 110 kV (in ne le projekte za podzemne električne kable z minimalno napetostjo 220 kV);

               —

               za delno ničen razglasi člen 1 izpodbijanega sklepa, kjer je ugotovljeno, da sta tožeči stranki sodelovali pri enotni in trajajoči kršitvi v sektorju (zelo) visokonapetostnih podzemnih in/ali podvodnih električnih kablov, in sicer v delu, kjer ugotovitev zajema vse pripomočke v zvezi s projekti za podzemne električne kable z minimalno napetostjo 110 kV (in ne le za pripomočke v zvezi s projekti za podzemne električne kable z minimalno napetostjo 220 kV);

               —

               za delno ničen razglasi člen 1 izpodbijanega sklepa, in sicer v delu, kjer je ugotovljeno, da sta tožeči stranki sodelovali pri kršitvi od 1. aprila 2000;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki s tožbo predlagata razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije C(2014) 2139 final z dne 2. aprila v zadevi AT.39610 – Električni kabli.
   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata šest tožbenih razlogov.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje, da Komisija ni izpolnila obveznosti dokaznega bremena, ki ga ima, ter da je naredila očitno napako pri presoji, ko je zatrdila, da je kršitev zadevala vse projekte v zvezi s podzemnimi električnimi kabli z minimalno napetostjo 110 kV, pri čemer je iz spisa Komisije jasno izhajalo, da kršitev ni zadevala vseh projektov z napetostjo pod 220 kV.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje, da Komisija ni izpolnila obveznosti dokaznega bremena, ki ga ima, ko je ugotovila sodelovanje tožečih strank pri takšni kršitvi glede vseh projektov v zvezi s podzemnimi električnimi kabli z minimalno napetostjo 110 kV.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je Komisija naredila očitno napako pri presoji, ko je na področje kršitve vključila vse pripomočke v zvezi s projekti za podzemne električne kable z minimalno napetostjo 110 kV, pri čemer je iz dokazov iz spisa Komisije izhajalo, da je kršitev zadevala le pripomočke v zvezi s projekti za podzemne električne kable z minimalno napetostjo 220 kV.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je Komisija nepravilno uporabilo pravo, ko je ugotovila, da sta tožeči stranki pri kršitvi sodelovali od 1. aprila 2000.

               5.

               S petim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je Komisija naredila očitno napako pri presoji in kršila načelo domneve nedolžnosti, ko je domnevala, da se je udeležba tožečih strank pri kršitvi začela s prvim možnim datumom.

               6.

               S šestim tožbenim razlogom se zatrjuje, da v nasprotju s členom 296 PDEU izpodbijani sklep ni ustrezno obrazložen.


title: Popravek obvestila v Uradnem listu v zadevi T-68/03 ( UL C 247, 20.10.2007, str. 22 )

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/47

         Popravek obvestila v Uradnem listu v zadevi T-68/03

      (
            „Uradni list Evropske Unije“ C 247 z dne 20 oktobra 2007, str. 22
         )

   (2007/C 283/84)
   Obvestilo za UL v zadevi T-68/03, Olympiaki Aeroporia Ypiresies proti Komisiji se glasi:

         „Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2007 – Olympiaki Aeroporia Ypiresies proti Komisiji
         (Zadeva T-68/03) (1)

         (Državne pomoči - Pomoč za prestrukturiranje, ki jo je Helenska republika dodelila letalski družbi Olympic Airways - Odločba o razglasitvi pomoči za nezdružljivo s skupnim trgom in naložitvi njene izterjave - Zloraba pomoči - Nove pomoči - Dokazno breme - Pravica biti slišan - Merilo zasebnega upnika - Napačna ugotovitev dejanskega stanja - Očitna zmota pri presoji - Obrazložitev - Člen 87(1) in (3)(c) ES)
         (2006/C 000/01)
         Jezik postopka: grščina
         Stranki

            Tožeča stranka: Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE, nekdanja Olympiaki Aeroporia AE (Atene, Grčija) (zastopniki: najprej D. Waelbroeck, E. Bourtzalas, odvetnika, J. Ellison, M. Hall, solicitors, A. Kalogeropoulos, C. Tagaras, A Chiotelis, odvetniki, nato P. Anestis, odvetnik, in T. Soames, solicitor)

            Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: D. Triantafyllou in J.L. Buendía Sierra, zastopnika, skupaj z A. Oikonomou, odvetnik)
         Predmet
         Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 11. decembra 2002 o pomoči, ki jo je Grčija dodelila Olympic Airways (UL 2003, L 132, str. 1).
         Izrek

                     1)

                     Člena 2 in 3 Odločbe Komisije 2003/372 z dne 11. decembra 2002 o pomoči, ki jo je Grčija dodelila Olympic Airways se razglasita za nična v delu v katerem navajata dopuščanje stalnega neplačevanja, prvič, letaliških pristojbin ki jih Olympic Airways dolguje mednarodnemu letališču v Atenah in, drugič, davka na dodano vrednost, ki jih Olympic Airways dolguje zaradi nabav goriva in rezervnih delov.

                     2)

                     V preostalem se tožba zavrne.

                     3)

                     Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE nosi 75 % lastnih stroškov in stroškov Komisije. Komisija nosi 25 % lastnih stroškov in stroškov Olympiaki Aeroporia Ypiresies.

      (1)  UL C 112, 10.5.2003.“


title: Zadeva T-458/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 3. julija 2007 – Au Lys de France proti Komisiji ( Konkurenca – Prevladujoč položaj – Oddajanje prodajnih površin za trgovino na drobno na letališču Roissy-Charles-de-Gaulle, ki ga upravlja Aéroports de Paris – Zavrnitev pritožbe – Ničnostna tožba – Pomanjkanje interesa Skupnosti )

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/33

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 3. julija 2007 – Au Lys de France proti Komisiji
   (Zadeva T-458/04) (1)

   („Konkurenca - Prevladujoč položaj - Oddajanje prodajnih površin za trgovino na drobno na letališču Roissy-Charles-de-Gaulle, ki ga upravlja Aéroports de Paris - Zavrnitev pritožbe - Ničnostna tožba - Pomanjkanje interesa Skupnosti“)
   (2007/C 199/61)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Au Lys de France SA (Raincy, Francija) (zastopnik: G. Lesourd, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: najprej P. Oliver in O. Beynet, nato P. Oliver, zastopniki)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Aéroports de Paris (Pariz, Francija) (zastopnika: H. Calvet in O. Billard, odvetnika)
   Predmet
   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 17. septembra 2004 o opredelitvi pritožbe, ki jo je tožeča stranka vložila zoper ustanovo javnega prava Aéroports de Paris zaradi kršitve člena 82 Pogodbe ES (zadeva COMP/D3/38.666 Au Lys de France proti Aéroports de Paris).
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Družbi Au Lys de France SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 45, 19.2.2005.


title: Zadeva T-348/05 INTP: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 9. julija 2009 — JSC Kirovo Chepetsky Khimichesky Kombinat proti Svetu ( Postopek — Razlaga sodbe )

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/31

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 9. julija 2009 — JSC Kirovo Chepetsky Khimichesky Kombinat proti Svetu
   (Zadeva T-348/05 INTP)
   („Postopek - Razlaga sodbe“)
   2009/C 205/54
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (Kirovo-Chepetsk, Rusija) (zastopnik: B. Evtimov, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnik: J.-P. Hix, zastopnik, skupaj z G. Berrischem, odvetnik)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: K. Talabér-Ritz in H. van Vliet, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razlago sodbe Sodišča prve stopnje z dne 10. septembra 2008 (T-348/05).

      Izrek

               1)

               Točko 1 izreka sodbe Sodišča prve stopnje z dne 10. septembra 2008 v zadevi JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat proti Svetu (T-348/05) je treba razlagati tako, da je Uredba Sveta (ES) št. 945/2005 z dne 21. junija 2005 o spremembi Uredbe (ES) št. 658/2002 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve za uvoz amonijevega nitrata s poreklom iz Rusije in Uredbe (ES) št. 132/2001 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve za uvoz amonijevega nitrata s poreklom med drugim iz Ukrajine na podlagi opravljenega delnega vmesnega pregleda v skladu s členom 11(3) Uredbe (ES) št. 384/96, za nično razglašena v delu, ki zadeva JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat.

               2)

               JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat, Svet Evropske unije in Komisija Evropskih skupnosti nosijo svoje stroške.

               3)

               Izvirnik te sodbe je priložen izvirniku razlagane sodbe, na kateri je ob robu napotilo na to sodbo.


title: Izbris zadeve C-314/04

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/22

         Izbris zadeve C-314/04 (1)

   (2005/C 106/47)

      (Jezik postopka: španščina)

   S sklepom z dne 28. januarja 2005 je predsednik Sodišča Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. C-314/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Španija)): Ricardo Manuel Torres Aucejo proti Fondo de Garantía Salarial.

      (1)  UL C 228, 11.9.2004


title: Zadeva T-466/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. julija 2012 – Comercial Losan proti UUNT – McDonald’s International Property (Mc. Baby) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti Mc. Baby — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti Mc Kids. always quality. always fun! — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               11.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 5. julija 2012 – Comercial Losan proti UUNT – McDonald’s International Property (Mc. Baby)
   (Zadeva T-466/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti Mc. Baby - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti Mc Kids. always quality. always fun! - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2012/C 243/30
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Comercial Losan, SLU (Zaragoza, Španija) (zastopnik: A. Vela Ballesteros, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: McDonald's International Property Co. Ltd (Wilmington, Delaware, Združene države)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 1. septembra 2009 (zadeva R 1706/2008-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama McDonald’s International Property Co. Ltd in Comercial Losan, SLU.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Comercial Losan, SLU se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 24, 30.1.2010.


title: Zadeva T-56/07 P: Pritožba, ki jo je 23. februarja 2007 vložila Komisija Evropskih skupnosti zoper sodbo, ki jo je 14. decembra 2006 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-122/05, Economidis proti Komisiji

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/46

         Pritožba, ki jo je 23. februarja 2007 vložila Komisija Evropskih skupnosti zoper sodbo, ki jo je 14. decembra 2006 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-122/05, Economidis proti Komisiji
   (Zadeva T-56/07 P)
   (2007/C 95/94)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Pritožnica: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: J. Curall in G. Berscheid, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: Ioannis Economidis (Woluwé-St-Etienne, Belgija)
   Predlogi pritožnice:

               —

               naj se razveljavi izpodbijana sodba v delu, v katerem je bilo ugodeno prvima dvema tožbenima razlogoma v zvezi z nezakonitostjo postopka imenovanja in kršitvijo člena 29(1) in člena 31 Kadrovskih predpisov ter v katerem je bilo razglašeno za nično imenovanje druge osebe na mesto vodje oddelka „Biotehnologija in uporabna genomika “in, posledično, je bila za nično razglašena kandidatura tožeče stranke na prvi stopnji za to mesto;

               —

               naj, tako da samo odloči o sporu, ugodi predlogom tožene stranke na prvi stopnji in naj zato zavrne tožbo v zadevi F-122/05;

               —

               podredno, naj predloži zadevo v odločanje Sodišču za uslužbence da odloči o ostalih tožbenih predlogih;

               —

               naj se tožeči stranki na prvi stopnji naloži plačilo stroškov pritožbe in njenih stroškov pred Sodiščem za uslužbence.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   S sodbo z dne 14. decembra 2006, katere razveljavitev se predlaga v okviru te pritožbe, je Sodišče za uslužbence (SDU) razglasilo za nično odločbo Komisije z dne 23. decembra 2004 o imenovanju drugega kandidata na mesto vodje oddelka in, posledično, o zavrnitvi kandidature tožeče stranke.
   Komisija se v utemeljitev predloga za razveljavitev te sodbe sklicuje na tri pritožbene razloge izmed katerih se prvi nanaša na napačno uporabo sodne prakse „Kratz“ (1) v tem primeru, ker naj bi nova veljavna ureditev, in sicer upoštevne določbe Kadrovskih predpisov in sklepa Komisije SVK (2), bile drugačne od tistih, ki so veljale v okviru zadeve „Kratz“, česar Sodišče za uslužbence zmotno ni upoštevalo.
   V drugem pritožbenem razlogu se Komisija sklicuje na domnevno protislovnost obrazložitve izpodbijane sodbe, in sicer na začetno ugotovitev upoštevnosti načela ločitve nalog in naziva, možnosti zasesti mesto zgolj s preimenovanjem, pri čemer je naziv avtomatično tisti, ki ga je kandidat imel na dan imenovanja, medtem ko je Sodišče za uslužbence kasneje ugotovilo obveznost objave delovnih mest po skupinah za dva naziva.
   Tretjič, Komisija trdi, da če bi bilo treba upoštevati obveznost objave mest za vodjo oddelka po dvojicah določenih nazivov, kot so bile naložene institucijam z izpodbijano sodbo, tožeča stranka na prvi stopnji ne bi imela pravnega interesa in bi njena tožba morala biti zavržena kot nedopustna. Komisija trdi, da naj bi izpodbijana sodba tako presegla predmet tožbe na prvi stopnji.

      (1)  Sodba Sodišča prve stopnje z dne 17. maja 1995 v zadevi Kratz proti Komisiji (T-10/94, Recueil, str. II-1455).

      (2)  Sklep Komisije z dne 28. aprila 2004, C (2004) 1597, v zvezi s srednjim vodstvenim kadrom, objavljen v Upravnih obvestilih št. 72/2004 z dne 23. junija 2004.


title: Zadeva C-503/15: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 16. februarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Secretario Judicial del Juzgado de Violencia sobre la Mujer Único de Terrassa – Španija) – Ramón Margarit Panicello/Pilar Hernández Martínez (Predhodno odločanje — Člen 267 PDEU — Sodni tajnik — Pojem „nacionalno sodišče“ — Obvezna sodna pristojnost — Izvajanje sodnih funkcij — Neodvisnost — Nepristojnost Sodišča)

text:
               10.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/8

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 16. februarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Secretario Judicial del Juzgado de Violencia sobre la Mujer Único de Terrassa – Španija) – Ramón Margarit Panicello/Pilar Hernández Martínez
   (Zadeva C-503/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 267 PDEU - Sodni tajnik - Pojem „nacionalno sodišče“ - Obvezna sodna pristojnost - Izvajanje sodnih funkcij - Neodvisnost - Nepristojnost Sodišča))
   (2017/C 112/11)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Secretario Judicial del Juzgado de Violencia sobre la Mujer Único de Terrassa

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ramón Margarit Panicello

      Tožena stranka: Pilar Hernández Martínez

      Izrek

   Sodišče Evropske unije ni pristojno za odgovor na vprašanja, ki jih je postavil Secretario Judicial del Juzgado de Violencia sobre la Mujer Único de Terrassa (sodni tajnik sodišča v Terrassi, Španija, pristojnega za obravnavo zadev v zvezi z nasiljem nad ženskami).

      (1)  UL C 414, 14.12.2015.


title: Zadeva C-401/05: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 14. decembra 2006 (Predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemska) — VDP Dental Laboratory NV proti Staatssecretaris van Financiën (Šesta direktiva DDV — Oprostitve — Člen 13(A)(1)(e) — Obseg oprostitve — Izdelava in popravilo zobne protetike, ki ga opravi posrednik, ki nima statusa zobozdravnika ali zobnega tehnika — Odstop dela podpogodbeniku, ki je zobni tehnik)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/17

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 14. decembra 2006 (Predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemska) — VDP Dental Laboratory NV proti Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-401/05) (1)

   (Šesta direktiva DDV - Oprostitve - Člen 13(A)(1)(e) - Obseg oprostitve - Izdelava in popravilo zobne protetike, ki ga opravi posrednik, ki nima statusa zobozdravnika ali zobnega tehnika - Odstop dela podpogodbeniku, ki je zobni tehnik)
   (2006/C 331/28)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hoge Raad der Nederlanden
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: VDP Dental Laboratory NV

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Hoge Raad der Nederlanden — Razlaga členov 13, 17 in 28 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) — Pojem „dobava zobnih protetik, ki jo opravijo zobozdravniki in zobni tehniki“ — Dobava, ki jo opravi davčni zavezanec, ki je izdelavo zobne protetike odstopil podpogodbniku, ki je zobni tehnik — Pravica do odbitka DDV v primeru dobave v drugo državo članico, ki je izvzela oprostitev
   Izrek
   Člen 13(A)(1)(e) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 95/7/ES proti z dne 10. aprila 1995, je treba razlagati tako, da se ne uporablja za dobave zobne protetike, ki jih opravi posrednik, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki nima statusa zobozdravnika ali zobnega tehnika, vendar je te protetike pridobil od zobnega tehnika.

      (1)  UL C 36, 11.2.2006.


title: Zadeva T-424/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 5. decembra 2006 — Angelidis proti Parlamentu ( Uradniki — Ocenjevalno poročilo — Ničnostna tožba — Neposvetovanje s predhodnim nadrejenim — Obrazložitev — Odškodninska tožba — Pozna sestava — Nepremoženjska škoda — Dopustnost )

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/38

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 5. decembra 2006 — Angelidis proti Parlamentu
   (Zadeva T-424/04) (1)

   („Uradniki - Ocenjevalno poročilo - Ničnostna tožba - Neposvetovanje s predhodnim nadrejenim - Obrazložitev - Odškodninska tožba - Pozna sestava - Nepremoženjska škoda - Dopustnost“)
   (2006/C 331/83)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Angel Angelidis (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: É. Boigelot, avocat)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: M. Mustapha Pacha in J. de Wachter, zastopnika)
   Predmet
   Po eni strani razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila tožeče stranke, uradnika z nazivom A3 Evropskega parlamenta, za obdobje od 1. januarja do 31. decembra 2002, in po drugi strani odškodninski zahtevek za povračilo domnevno utrpljene škode zaradi spornega ocenjevalnega poročila in zaradi njegove domnevne prepozne sestave.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 314, 18.12.2004.


title: Zadeva T-226/07: Tožba, vložena dne 20. junija 2007 – Prana Haus GmbH proti UUNT (PRANAHAUS)

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/37

         Tožba, vložena dne 20. junija 2007 – Prana Haus GmbH proti UUNT (PRANAHAUS)
   (Zadeva T-226/07)
   (2007/C 211/71)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Prana Haus GmbH (Fribourg, Nemčija) (zastopnik: N. Hebeis)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba prvega odbora za pritožbe z dne 18. aprila 2007 v zadevi R 1611/2006-1 naj se razveljavi;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naj se naloži, da v register znamk Skupnosti vpiše zahtevo za registracijo št. 4 839 916 znamke „PRANAHAUS“;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „PRANAHAUS“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 16 in 35 (prijava št. 4 839 916).

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 40/94 (1) z obrazložitvijo, da ne obstaja absolutni razlog za zavrnitev registracije prijavljene znamke.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, str. 1).


title: Zadeva T-369/08: Tožba, vložena 4. septembra 2008 – EWRIA in drugi proti Komisiji

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/44

         Tožba, vložena 4. septembra 2008 – EWRIA in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-369/08)
   (2008/C 301/75)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeče stranke: European Wire Rope Importers Association (EWRIA) (Hemer, Nemčija); Câbleries Namuroises SA (Namur, Belgija); Ropenhagen A/S (Vallensbæk Strand, Danska); Eisen- und Stahlhandelsgesellschaft mbH (Kaarst, Nemčija); Heko Industrieerzeugnisse (Hemer, Nemčija); Interkabel Internationale Seil- und Kabel-Handels GmbH (Solms, Nemčija); Jose Casañ Colomar SA (Valencia, Španija); Denwire Ltd. (Dudley, Združeno kraljestvo) (zastopnik: T. Lieber, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               Tožba naj se razglasi za dopustno;

               —

               Odločba Komisije z dne 4. julija 2008, s katero je Komisija zavrnila predlog tožečih strank za delni vmesni pregled protidampinških dajatev na jeklene žičnate vrvi (JŽV) z namenom, da se prilagodi obseg ukrepov in da se iz teh ukrepov izključijo vrvi za splošno rabo (VSR), naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži, naj opravi delni vmesni pregled protidampinških dajatev na uvoz JŽV z namenom, da se prilagodi obseg ukrepov in da se iz teh ukrepov izključijo VSR;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke s to tožbo predlagajo, naj se za nično razglasi Odločba Komisije z dne 4. julija 2008, s katero je bil zavrnjen njihov predlog za delni vmesni pregled protidampinške dajatve na uvoz nekaterih železnih ali jeklenih vrvi in kablov iz Ljudske republike Kitajske, Indije, Južne Afrike, Ukrajine in Rusije (1) z namenom, da se iz obsega izdelkov, na katere se nanaša ta ukrep, izključijo vrvi za splošno rabo (VSR). Komisija je zavrnila delni vmesni pregled z obrazložitvijo, da ni dokazov, da ti dve vrsti izdelkov, na kateri se nanaša ukrep, nimata enakih fizičnih, tehničnih in kemičnih lastnosti.
   Tožeče stranke navajajo tri tožbene razloge v utemeljitev svojih zahtevkov.
   Prvič, tožeče stranke zatrjujejo, da so institucije Skupnosti, ki niso opravile delnega vmesnega pregleda, s tem kršile člena 11(3) in 21 osnovne uredbe (2). Navajajo, da se sprememba okoliščin, ki upravičuje vmesni pregled, lahko nanaša tudi na opredelitev zadevnega izdelka.
   Drugič, tožeče stranke zatrjujejo, da so institucije Skupnosti, ki niso opravile delnega vmesnega pregleda, s tem kršile njihova upravičena pričakovanja. Navajajo, da jih je Komisija po končanem pregledu zaradi izteka ukrepa v zvezi z jeklenimi žičnatimi vrvmi iz Ljudske republike Kitajske, Indije, Južne Afrike in Ukrajine sama pozvala, naj vložijo predlog za delni vmesni pregled z namenom, da se prilagodi obseg zadevnih ukrepov.
   Nazadnje tožeče stranke zatrjujejo, da so institucije Skupnosti, s tem da niso opravile vmesnega pregleda, storile očitno napako v presoji in kršile člen 1(4) osnovne uredbe, saj so svoje ugotovitve utemeljile na preširokem obsegu izdelkov, kar jih je privedlo do tega, da so primerjale različne izdelke in tako prišle do napačnih ugotovitev.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1796/1999 z dne 12. avgusta 1999, kot je bila spremenjena z Uredbo št. 1858/2005 z dne 8. novembra 2005 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz jeklenih vrvi in kablov iz Ljudske republike Kitajske, Indije, Južne Afrike in Ukrajine po pregledu zaradi izteka ukrepov v skladu s členom 11(2) Uredbe (ES) št. 384/96 (UL 2005 L 299, str. 1) in Uredbe Sveta (ES) št. 1601/2001 z dne 2. avgusta 2001, kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1279/2007 z dne 30. oktobra 2007 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na nekatere železne ali jeklene vrvi in kable s poreklom iz Rusije ter o razveljavitvi protidampinških ukrepov na uvoz nekaterih železnih ali jeklenih vrvi in kablov z poreklom iz Tajske in Turčije (UL 2007 L 285, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 1996 L 56, str. 1).


title: Zadeva C-350/12 P: Pritožba, ki jo je Svet Evropske unije vložil 24. julija 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 4. maja 2012 v zadevi T-529/09, Sophie in 't Veld proti Svetu Evropske unije

text:
               6.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/16

         Pritožba, ki jo je Svet Evropske unije vložil 24. julija 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 4. maja 2012 v zadevi T-529/09, Sophie in 't Veld proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-350/12 P)
   2012/C 303/29
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Svet Evropske unije (zastopniki: P. Berman, B. Driessen, Cs. Fekete, zastopniki)

      Drugi stranki v postopku: Sophie in 't Veld, Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano sodbo Splošnega sodišča,

               —

               dokončno odloči o predmetu te pritožbe

         in

               —

               tožeči stranki v zadevi T-529/09 naloži, naj plača stroške Sveta v zvezi z navedeno zadevo in to pritožbo.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta pritožba se nanaša na razlago izjem v zvezi z varstvom javnega interesa glede mednarodnih odnosov in na varstvo pravnih nasvetov. Te izjeme so določene v absolutni izjemi od pravice javnosti do dostopa v tretji alinei člena 4(1)(a) in v kvalificirani izjemi od pravice dostopa javnosti v drugi alinei člena 4(2) Uredbe (1).
   Svet navaja, da je Splošno sodišče pri razlagi navedenih izjem storilo štiri napake.
   Prvič, Splošno sodišče naj bi napačno menilo, da spor glede izbire pravne podlage ne more ogroziti interesov EU pri mednarodnih odnosih (prvi del prvega pritožbenega razloga). Spori med institucijami glede pristojnosti Unije in glede izbire pravne podlage so tesno povezani s spori glede vsebine mednarodnih sporazumov. Spori med institucijami glede pristojnosti lahko poleg tega vplivajo na pogajalski položaj EU, negativno vplivajo na njeno verodostojnost kot pogajalski partner in ogrozijo izid pogajanj.
   Drugič, Splošno sodišče naj bi uporabilo napačno merilo nadzora in presojo Sveta glede pomena zadevnega dokumenta za mednarodne odnose nadomestilo z lastno presojo (drugi del prvega pritožbenega razloga). V zvezi z varstvom javnega interesa pri mednarodnih odnosih je merilo nadzora tisto, ki daje zadevni instituciji „široko diskrecijo“, in ne merilo, ki bi zahtevalo dokaz „dejanske in specifične“ škode. Splošno sodišče naj bi s tem, ko je popoln nadzor nad presojo Sveta opravilo z uporabo zahteve po „dejanski in specifični“ škodi in s tem presojo Sveta glede posledic razkritja dokumenta javnosti na zunanjo politiko nadomestilo z lastno presojo, napačno uporabilo pravo.
   Tretjič, Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo, ker ni upoštevalo občutljive vsebine zahtevanega pravnega mnenja in specifičnih okoliščin, ki so prevladovale v času, ko je bil zahtevan dostop (prvi del drugega pritožbenega razloga). Predmet obravnave v pravnem mnenju se nanaša na občutljiva mednarodna pogajanja, ki so v času zahteve za dostop še vedno potekala in pri katerih so bili ogroženi bistveni in ključni interesi na področju čezatlantskega sodelovanja pri preprečevanju in boju proti terorizmu in financiranju terorizma ter kjer je bilo vprašanje izbire pravne podlage, ki je bilo obravnavano v pravnem mnenju, predmet spora med institucijami. Splošno sodišče naj bi spregledalo te specifične značilnosti pravnega mnenja.
   Zadnjič, Splošno sodišče naj bi za namene uporabe preizkusa prevladujočega javnega interesa napačno izenačilo pogajanje o mednarodnem sporazumu in sklenitev takega sporazuma z zakonodajnimi dejavnostmi institucij (drugi del drugega pritožbenega razloga). S tem naj bi Splošno sodišče spregledalo pomembne razlike med pogajanjem o mednarodnih sporazumih, kjer je sodelovanje javnosti nujno omejeno z vidika ogroženosti strateških in taktičnih interesov, in med sklenitvijo in prenosom teh sporazumov.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).


title: Zadeva F-99/14: Tožba, vložena 29. septembra 2014 – ZZ/Svet

text:
               15.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 448/40

         Tožba, vložena 29. septembra 2014 – ZZ/Svet
   (Zadeva F-99/14)
   (2014/C 448/51)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: M. Velardo, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti dveh obvestil uslužbencem Sveta, v delu, v katerem povezujejo upravičenje do nadomestila potnih stroškov od kraja zaposlitve do kraja izvora in čas potovanja z nadomestilom za izselitev in bivanje v tujini, ter naložitev toženi stranki plačila odškodnine za domnevno utrpljeno premoženjsko in nepremoženjsko škodo.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Na podlagi člena 270 PDEU naj se za ničen razglasi sklep, vsebovan v obvestilu uslužbencev [Communication au personnel („CP“)] 13/14 (sklep št. 2/2014) z dne 9. januarja 2014, s katerim je bila spremenjena ureditev, ki se uporabi za potovalni čas, potem ko se od 1. januarja 2014 uporabi določba člena 7 Priloge V k Kadrovskim predpisom, in v obvestilu uslužbencem [Communication au personnel („CP“)] 9/14 (sklep št.o12/2014), s katerim je bila spremenjena ureditev, ki se uporabi za potne stroške, potem ko se od 1. januarja 2014 uporabi določba člena 8 Priloge VII h Kadrovskim predpisom, kot so bili spremenjeni z Uredbo (EU, Euratom) št. 1023/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije in Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije, objavljeno v Uradnem listu, L 287, z dne 29. oktobra 2013. Predlog za razglasitev ničnosti je omejen na del obvestila uslužbencem, v katerem se upravičenje do nadomestila potnih stroškov in potovalni čas povezuje z nadomestilom za izselitev in bivanje v tujini, in na člen 6 [CP] 9/14, s katerim so bila uvedena nova merila za določitev kraja izvora;

               —

               toženi stranki naj se naloži, da tožeči stranki plača znesek 1 69  051,96 EUR za utrpljeno premoženjsko škodo ter znesek 40  000 EUR za nepremoženjsko škodo;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo odškodnine, skupaj z zamudnimi ter poravnalnimi obrestmi po obrestni meri 6,75 za utrpljeno nepremoženjsko in premoženjsko škodo;

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-4/05: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. oktobra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Aachen — Nemčija) — Hasan Güzeli proti Oberbürgermeister der Stadt Aachen (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Sporazum o pridružitvi EGS-Turčija — Prosto gibanje delavcev — Člen 10(1) Sklepa št. 1/80 Pridružitvenega sveta — Zavrnitev podaljšanja dovoljenja za začasno bivanje turškemu delavcu)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/7

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. oktobra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Aachen — Nemčija) — Hasan Güzeli proti Oberbürgermeister der Stadt Aachen
   (Zadeva C-4/05) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Sporazum o pridružitvi EGS-Turčija - Prosto gibanje delavcev - Člen 10(1) Sklepa št. 1/80 Pridružitvenega sveta - Zavrnitev podaljšanja dovoljenja za začasno bivanje turškemu delavcu)
   (2006/C 326/14)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Verwaltungsgericht Aachen
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hasan Güzeli

      Tožena stranka: Oberbürgermeister der Stadt Aachen
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Verwaltungsgericht Aachen — Razlaga člena 10(1) Sklepa št. 1/80 Pridružitvenega sveta EGS-Turčija — Prepoved diskriminacije turških delavcev, ki so vključeni v zakoniti trg dela, glede delovnih pogojev — Zavrnitev podaljšanja dovoljenja za začasno bivanje, s katero preneha zaposlitev sezonskemu turškemu delavcu, ki ima delovno dovoljenje za nedoločen čas
   Izrek
   Člen 6(1), prva alinea, Sklepa št. 1/80, Pridružitvenega sveta EGS-Turčija z dne 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve je treba razlagati tako, da se turški delavec lahko sklicuje na pravice, ki mu jih daje ta določba, zgolj če je njegovo delo, kot zaposlena oseba pri drugem delodajalcu, v skladu z zakoni in drugimi predpisi države članice gostiteljice na področju vstopa na njeno ozemlje ter zaposlitve. Nacionalno sodišče mora priti do ugotovitev, potrebnih za določitev ali gre za tak primer pri turškem delavcu, ki je zamenjal delodajalca pred iztekom obdobja treh let, določenega v členu 6(1), druga alinea, tega sklepa.
   Člen 6(2), drugi stavek, Sklepa št. 1/80 je treba razlagati tako, da je njegov namen zagotoviti, da obdobja prekinitve zakonite zaposlitve zaradi neprostovoljne brezposelnosti ali dolgotrajne bolezni ne vplivajo na pravice, ki jih je turški delavec že pridobil na podlagi prejšnjih zaključenih obdobij zaposlitve, obdobij, za katere je trajanje določeno v vsaki od treh alinei odstavka 1 tega člena.

      (1)  UL C 57, 5.4.2005.


title: Sodba Sodišča z dne 24. septembra 2014 v zadevi E-3/14 – Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški (Država EGP ni izpolnila svojih obveznosti – Direktiva 2009/12/ES o letaliških pristojbinah)

text:
               23.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/6

         SODBA SODIŠČA
   z dne 24. septembra 2014
   v zadevi E-3/14
   Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški
   (Država EGP ni izpolnila svojih obveznosti – Direktiva 2009/12/ES o letaliških pristojbinah)
   (2015/C 131/06)
   V zadevi E-3/14, Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Kraljevina Norveška, ker v predpisanem roku ni sprejela in/ali uradno obvestila Nadzornega organa Efte o sprejetju potrebnih ukrepov za izvajanje akta iz točke 65a Priloge XIII k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2009/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2009 o letaliških pristojbinah), kakor je bil navedenemu sporazumu prilagojen s Protokolom št. 1 k Sporazumu EGP, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta in člena 7 Sporazuma EGP – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher, sodnik Per Christiansen in sodnik poročevalec Páll Hreinsson, 24. septembra 2014 izdalo sodbo,
   katere izrek se glasi:

               1.

               Kraljevina Norveška s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za izvajanje akta iz točke 65a Priloge XIII k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2009/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2009 o letaliških pristojbinah), kakor je bil navedenemu sporazumu prilagojen s Protokolom št. 1 k Sporazumu EGP, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta in člena 7 Sporazuma EGP.

               2.

               Kraljevini Norveški se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva T-787/14 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. oktobra 2016 – ECB/Cerafogli (Pritožba — Javni uslužbenci — Zaposleni v ECB — Dostop do dokumentov — Dokumenti, ki se nanašajo na spor med strankama v postopku — Delna zavrnitev dostopa — Pravilo o skladnosti med tožbo in pritožbo v predhodnem postopku — Ugovor nezakonitosti)

text:
               12.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/14

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. oktobra 2016 – ECB/Cerafogli
   (Zadeva T-787/14 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Zaposleni v ECB - Dostop do dokumentov - Dokumenti, ki se nanašajo na spor med strankama v postopku - Delna zavrnitev dostopa - Pravilo o skladnosti med tožbo in pritožbo v predhodnem postopku - Ugovor nezakonitosti))
   (2016/C 462/16)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska centralna banka (zastopniki: sprva E. Carlini, M. López Torres in F. Malfrère, nato E. Carlini in F. Malfrère, agenti, skupaj z B. Wägenbaur, odevtnik)

      Druga stranka: Maria Concetta Cerafogli (Rim, Italija) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Intervenientka v podporo tožeče stranke: Evropska komisija (zastopnika: sprva J. Currall in G. Gattinara, nato G. Gattinara, agenta)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 18. septembra 2014, Cerafogli/ECB (F 26/12, EU:F:2014:218), s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Evropska centralna banka (ECB) nosi svoje stroške in stroške Marie Concetta Cerafogli.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 46, 9.2.2015.


title: Zadeva C-443/11: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. aprila 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Amsterdam – Nizozemska) – F. P. Jeltes, M. A. Peeters, J. G.J. Arnold proti Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Socialna varnost delavcev migrantov — Člen 45 PDEU — Uredba (EGS) št. 1408/71 — Člen 71 — Netipični obmejni delavci, ki so popolnoma brezposelni in ki so v državi članici zadnje zaposlitve ohranili osebne in poklicne vezi — Uredba (ES) št. 883/2004 — Člen 65 — Pravica do dajatve v državi članici stalnega prebivališča — Zavrnitev plačila s strani države članice zadnje zaposlitve — Dopustnost — Upoštevnost sodbe Sodišča z dne 12. junija 1986 v zadevi Miethe (1/85) — Prehodne določbe — Člen 87(8) — Pojem „nespremenjeno stanje“ )

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/8

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. aprila 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Amsterdam – Nizozemska) – F. P. Jeltes, M. A. Peeters, J. G.J. Arnold proti Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
   (Zadeva C-443/11) (1)

   (Socialna varnost delavcev migrantov - Člen 45 PDEU - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Člen 71 - Netipični obmejni delavci, ki so popolnoma brezposelni in ki so v državi članici zadnje zaposlitve ohranili osebne in poklicne vezi - Uredba (ES) št. 883/2004 - Člen 65 - Pravica do dajatve v državi članici stalnega prebivališča - Zavrnitev plačila s strani države članice zadnje zaposlitve - Dopustnost - Upoštevnost sodbe Sodišča z dne 12. junija 1986 v zadevi Miethe (1/85) - Prehodne določbe - Člen 87(8) - Pojem „nespremenjeno stanje“)
   2013/C 156/12
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Amsterdam

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: F.P. Jeltes, M.A. Peeters, J.G.J. Arnold

      Tožena stranka: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Rechtbank Amsterdam – Razlaga člena 45 PDEU, člena 7(2) Uredbe Sveta št. 1612/68 (EGS) z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 15), člena 71 Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 35) ter členov 65 in 87(8) Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 72) – Popolnoma brezposelni obmejni delavci – Pravica do dajatev države članice prebivališča – Delavec, ki je v državi članici zadnje zaposlitve ohranil osebne in profesionalne vezi in v kateri ima najboljše možnosti za ponoven vstop v delovni proces – Država članica, ki na podlagi nacionalne zakonodaje ne ugodi zahtevku za nadomestilo za brezposelnost samo zato, ker ta delavec prebiva v drugi državi članici.

      Izrek

               1.

               Po začetku veljavnosti Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 988/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009, se določb člena 65 te uredbe ne sme razlagati glede na sodbo Sodišča z dne 12. junija 1986 v zadevi Miethe (1/85). V zvezi z obmejnim delavcem, ki je popolnoma brezposeln in ki je z državo članico svoje zadnje zaposlitve ohranil takšne osebne in poklicne vezi, da ima tam boljše možnosti za ponovno vključitev na trg dela, je treba ta člen 65 razumeti tako, da takemu delavcu dopušča, da je dodatno na voljo službam za zaposlovanje navedene države, vendar ne za to, da bi v njej pridobil nadomestilo za brezposelnost, temveč samo za to, da bi v njej prejel pomoč pri iskanju nove zaposlitve.

               2.

               Pravila v zvezi s prostim gibanjem delavcev, določena zlasti v členu 45 PDEU, je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo temu, da država članica zadnje zaposlitve v skladu s svojo nacionalno zakonodajo obmejnemu delavcu, ki je popolnoma brezposeln in ki ima v tej državi članici boljše možnosti za ponovno vključitev na trg dela, zavrne dodelitev nadomestila za brezposelnost, ker ta delavec ne prebiva na njenem ozemlju, saj je v skladu z določbami člena 65 Uredbe št. 883/2004, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 988/2009, zakonodaja, ki se uporabi, zakonodaja države članice stalnega prebivališča.

               3.

               Določbe člena 87(8) Uredbe št. 883/2004, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 988/2009, je treba uporabiti za obmejne delavce, ki so popolnoma brezposelni in ki glede na vezi, ki so jih ohranili v državi članici zadnje zaposlitve, v skladu s členom 71 Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti v različici, ki je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 592/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008, nadomestilo za brezposelnost prejemajo v tej državi članici na podlagi njene zakonodaje.
               Pojem „nespremenjeno stanje“ v smislu člena 87(8) Uredbe št. 883/2004, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 988/2009, je treba presojati glede na nacionalno zakonodajo s področja socialne varnosti. Nacionalno sodišče mora preveriti, ali delavca, kot sta M. A. Peeters in J. G. J. Arnold, izpolnjujeta pogoje, določene s to zakonodajo, za uveljavljanje nadaljevanja izplačevanja nadomestila za brezposelnost, ki se jima je v skladu s členom 71 Uredbe št. 1408/71 v različici, ki je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo št. 118/97, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 592/2008, izplačevalo na podlagi navedene zakonodaje.

      (1)  UL C 355, 3.12.2011.


title: Zadeva T-212/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2016 – Aldi/EUIPO – Miquel Alimentació Grup (Gourmet) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije Gourmet — Prejšnji nacionalni besedna in figurativna znamka GOURMET in Gourmet — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/28

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2016 – Aldi/EUIPO – Miquel Alimentació Grup (Gourmet)
   (Zadeva T-212/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije Gourmet - Prejšnji nacionalni besedna in figurativna znamka GOURMET in Gourmet - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 038/38)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Nemčija) (zastopniki: C. Fürsen, N. Lützenrath, U. Rademacher in N. Bertram, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: M. Eberl in M. Fischer, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Miquel Alimentació Grup, SA (Vilamalla, Španija) (zastopnika: C. Duch Fonoll in R. Niebel, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 24. februarja 2015 (zadeva R 0314/2014-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Miquel Alimentació Grup in Aldi.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Aldi GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 198, 15.6.2015.


title: Zadeva C-458/09 P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 24 novembra 2011 – Italijanska republika proti Evropski komisiji (Pritožba — Pomoč, ki so jo italijanski organi dodelili družbam, katerih delnice so začele kotirati na borzi — Zakonodaja, ki določa davčne ugodnosti)

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/4

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 24 novembra 2011 – Italijanska republika proti Evropski komisiji
      (Zadeva C-458/09 P) (1)

      (Pritožba - Pomoč, ki so jo italijanski organi dodelili družbam, katerih delnice so začele kotirati na borzi - Zakonodaja, ki določa davčne ugodnosti)
      (2012/C 25/06)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranke

         Pritožnica: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, zastopnik in P. Gentili, avvocato dello Stato)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: V. Di Bucci, D. Grespan in E. Righini, zastopniki)

         Intervenientka v podporo pritožnice: Republika Finska (zastopnika: M. Pere in H. Leppo, zastopnika)

         Predmet

      Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 4. septembra 2009 v zadevi Italija proti Komisiji (T-211/05), s katero je Sodišče prve stopnje (zdaj Splošno sodišče) zavrnilo predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije 2006/261/ES z dne 16. marca 2005 o programu pomoči C8/2004 (prej NN 164/2003), ki ga Italija izvaja v korist družb, katerih delnice so začele kotirati na borzi (UL L 94, 2006, str. 42)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

                  3.

                  Republika Finska nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 24, 30.1.2010.


title: Zadeva C-282/13: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 22. januarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – T-Mobile Austria GmbH/Telekom-Control-Kommission (Predhodno odločanje – Elektronska komunikacijska omrežja in storitve – Direktiva 2002/20/ES – Člen 5(6) – Pravice do uporabe radijskih frekvenc in številk – Direktiva 2002/21/ES – Člen 4(1) – Pravica do pravnega sredstva zoper odločbo nacionalnega regulativnega organa – Pojem „podjetje, ki je prizadeto z odločbo nacionalnega regulativnega organa“ – Člen 9b – Prenos individualnih pravic do uporabe frekvenc – Nova dodelitev pravic do uporabe radijskih frekvenc po združitvi dveh podjetij)

text:
               30.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/3

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 22. januarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – T-Mobile Austria GmbH/Telekom-Control-Kommission
      (Zadeva C-282/13) (1)

      ((Predhodno odločanje - Elektronska komunikacijska omrežja in storitve - Direktiva 2002/20/ES - Člen 5(6) - Pravice do uporabe radijskih frekvenc in številk - Direktiva 2002/21/ES - Člen 4(1) - Pravica do pravnega sredstva zoper odločbo nacionalnega regulativnega organa - Pojem „podjetje, ki je prizadeto z odločbo nacionalnega regulativnega organa“ - Člen 9b - Prenos individualnih pravic do uporabe frekvenc - Nova dodelitev pravic do uporabe radijskih frekvenc po združitvi dveh podjetij))
      (2015/C 107/03)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgerichtshof

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: T-Mobile Austria GmbH

         Tožena stranka: Telekom-Control-Kommission

         Ob udeležbi: Hutchison Drei Austria Holdings GmbH, prej Hutchison 3G Austria Holdings GmbH, Hutchison Drei Austria GmbH, prej Hutchison 3G Austria GmbH in Orange Austria Telecommunication GmbH, Stubai SCA, Orange Belgium SA, A1 Telekom Austria AG, Bundesministerin für Verkehr, Innovation und Technologie

         Izrek

      Člena 4(1) in 9b Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/140/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009, ter člen 5(6) Direktive 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/140, je treba razlagati tako, da je mogoče podjetje v okoliščinah, kakršne so obravnavane v postopku v glavni stvari, opredeliti kot prizadeto osebo v smislu člena 4(1) Direktive 2002/21, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/140, če je to podjetje, ki zagotavlja elektronska komunikacijska omrežja oziroma storitve, konkurent podjetja oziroma podjetij, ki so stranke v postopku odobritve prenosa pravic do uporabe radijskih frekvenc, predvidenem v navedenem členu 5(6), in naslovniki odločbe NRO, ter če ta odločba lahko vpliva na položaj prvega podjetja na trgu.

         (1)  UL C 260, 7.9.2013.


title: Zadeva C-87/08: Tožba, vložena 26. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Češki republiki

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/23

         Tožba, vložena 26. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Češki republiki
   (Zadeva C-87/08)
   (2008/C 92/45)
   Jezik postopka: češčina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: P. Dejmek, zastopnik)

      Tožena stranka: Češka republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Češka republika, s tem da ni sprejela vseh zakonov in predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Komisije 2006/73/ES z dne 10. avgusta 2006 o izvajanju Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z organizacijskimi zahtevami in pogoji poslovanja investicijskih družb ter opredeljenimi izrazi za namene navedene direktive (1) oziroma v vsakem primeru, s tem da o sprejetju teh predpisov ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 53(1) te direktive;

               —

               Češki republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive v nacionalni pravni red se je iztekel 31. januarja 2007.

      (1)  UL L 241, str. 26.


title: Zadeva T-326/08: Tožba, vložena 12. avgusta 2008 – G. & C. proti Komisiji

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/37

         Tožba, vložena 12. avgusta 2008 – G. & C. proti Komisiji
   (Zadeva T-326/08)
   (2008/C 272/74)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: G. & C. Srl (Licata, Italija) (zastopniki: A. Maiorana, A. De Matteis, A. De Francesco, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (ES) št. 530/2008 z dne 12. junija 2008, objavljene v UL L 155 z dne 13. junija 2008.

               —

               Naložitev stroškov postopka toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so isti kot v zadevi T-313/08 Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c. proti Komisiji.


title: Zadeva T-455/14: Tožba, vložena 17. junija 2014 – Pirelli & C. proti Komisiji

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/42

         Tožba, vložena 17. junija 2014 – Pirelli & C. proti Komisiji
   (Zadeva T-455/14)
   2014/C 261/68
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Pirelli & C. SpA (Milano, Italija) (zastopniki: M. Siragusa, F. Moretti, G. Rizza in P. Ferrari, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka predlaga Splošnemu sodišču, naj:

                  primarno

                           —

                           razglasi za ničen Sklep v delu, ki zadeva tožečo stranko, natančneje: člen 1, točka 5(d), člen 2(g) in člen 4, in tožečo stranko vključi na seznam naslovnikov ukrepa;

                  podredno

                           —

                           odredi beneficium ordinis seu excussionis v korist tožeče stranke;
                           v primeru morebitne ugodne razsodbe v korist družbe Prysmian v ločenem postopku, ki ga je ta družba začela s tožbo za razveljavitev Sklepa;

                           —

                           razglasi ničnost Sklepa ali spremeni njegov člen 2(g) s tem, da zniža globo, ki je bila solidarno naložena družbi Prysmian in tožeči stranki;

                  v vsakem primeru

                           —

                           naloži Evropski komisiji plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožba je vložena zoper Sklep Evropske komisije z dne 2. aprila 2014 št. C(2014) 2139 final v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva AT.39610 – Električni kabli).
   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja šest razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve
               Družba Pirelli s prvim tožbenim razlogom zatrjuje, da v sklepu niso niti razdelane niti omenjene podrobne trditve glede neuporabe Parental Liability Presumption (v nadaljevanju: PLP) za razmerje Pirelli-Prysmian. Sklep bi bilo torej treba zaradi absolutne napake glede obrazložitve razglasiti za ničen.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev splošnih načel in temeljnih pravic z uporabo domneve o odločilnem vplivu
               Z drugim tožbenim razlogom tožeča stranka navaja, da so s Sklepom kršene temeljne pravice tožeče stranke, zagotovljene s členoma 48 in 49 Listine iz Nice ter členoma 6(2) in 7(1) Konvencije. Poleg tega naložitev odgovornosti družbi Pirelli pomeni kršitev lastninske pravice (člen 1 Dodatnega protokola k Konvenciji in člen 14 Konvencije ter člena 17 in 21 Listine iz Nice) in je v nasprotju z načelom nevtralnosti iz člena 345 PDEU. Nazadnje naj bi Komisija očitno kršila pravico družbe Pirelli do obrambe, ki je določena v členu 6 Konvencije in členu 48(2) Listine iz Nice, ker se tožeča stranka ni mogla braniti glede zadevne kršitve, saj ni imela dostopa do nobenega dokaza, ki bi ga uporabila za zavrnitev obtožb zoper družbo Prysmian.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: neuporabljivost Parental liability presumption, ker niso izpolnjeni pogoji, ki jo utemeljujejo, in kršitev člena 101 PDEU
               S tretjim tožbenim razlogom tožeča stranka navaja, da je Komisija napačno uporabila PLP v zadevnem primeru in kršila člen 101 PDEU, ker ni upoštevala posebnih značilnosti nadzornega razmerja med družbama Pirelli-Prysmian.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti
               S četrtim tožbenim razlogom tožeča stranka navaja, da je z uporabo PLP v obravnavanem primeru kršeno načelo sorazmernosti, kot ga določa člen 5(4) PEU, ker se z njo ne dosega nobenega od ciljev, ki ga je Komisija z njeno uporabo želela doseči. Zato ni bilo nobenega razloga, da se odgovornosti družbe Prysmian razširi tudi na družbo Pirelli.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev načel sorazmernosti in enakega obravnavanja z nepravilno uporabo načela solidarnosti v zvezi z družbama Pirelli in Prysmian glede obveznosti plačila globe, ki jo je naložila Komisija, in podredno zaradi neizvedene ustrezne prilagoditve temu načelu
               S petim tožbenim razlogom tožeča stranka navaja, da naprtitev družbi Pirelli solidarne odgovornosti z družbo Prysmian ne le ne uresničuje, temveč je prav v nasprotju s cilji, ki jih Komisija želi doseči na področju sankcij. Podredno, Komisija bi morala pri upoštevanju ločene odgovornosti, priznane družbama Prysmian in Pirelli, vsaj določiti beneficium ordinis seu excussionis v korist družbe Pirelli. Nazadnje, Komisija je s tem, da ni v zadostni meri upoštevala različna položaja tožeče stranke in družbe Prysmian, kršila načelo sorazmernosti in načelo enakega obravnavanja. Sklep je torej treba razglasiti za ničen v delu, ki zadeva globo, oziroma jo naj podredno naslovno sodišče spremeni na podlagi svoje neomejene sodne pristojnosti in določi beneficium ordinis seu excussionis v korist družbe Pirelli.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: nezakonitost Sklepa zaradi kršitve člena 101 PDEU ter členov 2 in 23 Uredbe (ES) št. 1/2003 v delu, ki se nanaša na družbo Prysmian
               S šestim tožbenim razlogom tožeča stranka uveljavlja trditve v prid svoje pravice do (delne ali popolne) razglasitve ničnosti Sklepa ali znižanja globe, ki ga je družba Prysmian pridobila prek pritožbenega postopka zoper Sklep. Ti argumenti, razen tistih, ki niso v korist tožeči stranki, so navedeni v tej tožbi.


title: Zadeva T-522/11: Tožba, vložena 28. septembra 2011 – Otero González proti UUNT – Apli-Agipa (APLI-AGIPA)

text:
               14.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/16

         Tožba, vložena 28. septembra 2011 – Otero González proti UUNT – Apli-Agipa (APLI-AGIPA)
   (Zadeva T-522/11)
   2012/C 13/33
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: José Luis Otero González (Barcelona, Španija) (zastopnik: S. Correa, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Apli-Agipa SAS (Dormans, Francija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe z dne 13. julija 2011 v zadevi R 1454/2010-2, v zvezi z ugoditvijo prijavi za naslednje proizvode: „fotografije, lepila za pisarniški material ali za gospodinjstvo, čopiči, pisalni stroji in pisarniški pribor (razen pohištva), material za učenje ali poučevanje (razen aparatov), zavijalni materiali iz umetnih snovi (ki jih ne obsegajo drugi razredi), tiskarske črke, klišeji“;

               —

               zavrne prijavo znamke Skupnosti št. 5676382 „APLI-AGIPA“ za vse odobrene proizvode iz razreda 16;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Apli-Agipa SAS

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „APLI-AGIPA“ za proizvode iz razreda 16

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: španska besedna znamka „AGIPA“ in španska figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „a-agipa“, obe za proizvode iz razreda 16

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: delna ugoditev pritožbi

      Navajan tožbeni razlog: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009, ker naj bi glede nasprotujočih si znamk obstajala verjetnost zmede.


title: Zadeva T-264/06: Tožba, vložena 22. septembra 2006 — DC-HADLER NETWORKS proti Komisiji

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/53

         Tožba, vložena 22. septembra 2006 — DC-HADLER NETWORKS proti Komisiji
   (Zadeva T-264/06)
   (2006/C 294/110)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: DC-HADLER NETWORKS SA (Bruselj, Belgija) (Zastopnik: L. Muller, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke tožeče stranke:

               —

               ugotoviti, da je ta tožba dopustna in utemeljena;

               —

               izpodbijani ukrep razglasiti za ničen.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe:
   Tožeča stranka v tej zadevi je izvajalec v postopku javnega razpisa za projekt EuropeAid/122742/C/SUP/RU, naslovljen „Social Integration of the Disabled in Privolzhsky Federal Okrug — Supply of social integration and rehabilitation-related equipment for the disabled and IT and office equipment for the information network“, ki je opredeljen v okviru nacionalnega akcijskega programa Tacis 2003 (1). Z dopisom z dne 20. junija 2006 je Komisija tožečo stranko obvestila, da je njena ponudba sprejeta za serije 1, 2 in 4. Vendar je Komisija 14. julija tožeči stranki poslala pismo, s katerim jo je obvestila, da se je naročnik odločil, da razveljavi postopek javnega razpisa in s tožečo stranko ne podpiše pogodbe zaradi nezadostne konkurence. S to tožbo tožeča stranka zahteva razglasitev ničnosti odločbe iz omenjenega pisma.
   V podporo svoji tožbi tožeča stranka navaja dva tožbena razloga.
   Prvi tožbeni razlog se nanaša na bistveno kršitev postopka, saj po mnenju tožeče stranke obrazložitve, ki jo je navedla Komisija v utemeljitev svoji odločbi, da ji navsezadnje ne dodeli naročila, ni mogoče obravnavati kot zadostno. Šele na zahtevo tožeče stranke v pismu, naslovljenem na Komisijo 17. julija 2006, naj bi le-ta s pismom z dne 27. julija 2006 sporočila, da je njena odločba temeljila na členu 101 Uredbe Sveta št. 1605/2002 (2). Po mnenju tožeče stranke obrazložitev izpodbijane odločbe s strani Komisije ne omogoča preučitve razlogov, ki naj bi jo privedli do njene prejšnje odločbe, da dodeli naročilo tožeči stranki. Zatrjuje, da naj bi bila ta pomanjkljiva obrazložitev s strani Komisije toliko bolj pomembna, ker je Komisija spremenila svoje prejšnje uradno stališče.
   Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 253 ES. Tožeča stranka meni, da je Komisija z razveljavitvijo postopka javnega razpisa zaradi nezadostne konkurence storila očitno in hudo napako, saj je podala netočno in nepopolno obrazložitev, še posebej ker ji je bilo v preteklosti dodeljenih več naročil, čeprav je bila edina ponudnica.

      (1)  Program, ki temelji na Uredbi Sveta (ES, Euratom) št. 99/2000 z dne 29. decembra 1999 o zagotavljanju pomoči partnerskim državam v vzhodni Evropi in srednji Aziji (UL L 12, str.1)

      (2)  Uredba (ES, Euratom) z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za skupni proračun Evropskih skupnosti (UL L 248, p.1)