title: Zadeva T-395/04: Tožba Air One S.p.A. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 5. oktobra 2004

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/49

         Tožba Air One S.p.A. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 5. oktobra 2004
   (Zadeva T-395/04)
   (2004/C 300/95)
   Jezik postopka: italijanščina
   Air One S.p.A., ki ga zastopata Gianluca Belotti in Matteo Padellaro, je dne 5. oktobra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razsodi in razglasi, da s tem, da ni oblikovala svojega stališča, čeprav je bila k temu uradno pozvana, glede prijave, ki jo je 22. decembra 2003 Air One vložil v zvezi z nezakonitimi državnimi pomočmi, ki naj bi jih italijanski organi dodelili letalskemu prevozniku Ryanair, Komisija ni izpolnila obveznosti iz Pogodbe ES;

               —

               Komisiji naloži, naj glede prijave, ki jo je vložila tožeča stranka, brez odlašanja oblikuje svoje stališče in sicer tako, da v zvezi s prijavo ter predlaganimi začasnimi ukrepi sprejme formalni akt;

               —

               v vsakem primeru toženi stranki naloži plačilo stroškov, tudi če bi Komisija sprejela akt pred izrekom sodbe in bi bil zaradi tega postopek ustavljen.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   V utemeljitev svoje tožbe zaradi nedelovanja tožeča stranka navaja, da je 22. decembra 2003 na Evropsko komisijo naslovila prijavo zaradi nezakonitih državnih pomoči, katerih upravičenec naj bi bil letalski prevoznik Ryanair preko različnih italijanskih letališč, pri čemer naj bi bil slednji na italijanskih vmesnih pristankih deležen izjemno konkurenčnih letaliških tarif ter cen za opravljene storitve ter včasih tudi popolne oprostitve stroškov.
   Ker Komisija ni izvedla nikakršnega preverjanja, jo je Air One uradno pozval, naj na podlagi člena 232 ES oblikuje svoje stališče glede prijave. Po preteku štirih mesecev brez odgovora, se je Air One odločil zadevo predložiti Sodišču prve stopnje.
   S tem v zvezi tožeča stranka poudarja, da Sodišče mora kaznovati obdobje devetih mesecev, v katerem ni bilo izvedeno nikakršno preverjanje in v katerem Komisija – kljub natančni prijavi o dejstvih, katere je slednja v večjem delu in v podobnih primerih že obravnavala in označila za državne pomoči - ni ukrepala proti italijanskim oblastem zaradi domnevno nezakonitih pomoči, ki zelo verjetno niso združljive s skupnim trgom.
   Poleg tega tožeča stranka kot pomembno navaja tudi dejstvo, da so bile sporne pomoči dodeljene podjetju, ki deluje v letalskem sektorju in ki je danes premet posebne pozornosti s strani Komisije, tudi kar zadeva državne pomoči.


title: Merila za dodelitev zadev senatom

text:
               6.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/28

         Merila za dodelitev zadev senatom
   (2007/C 235/51)
   Sodišče za uslužbence je dne 19. septembra 2007 v skladu s členoma 4 Priloge I k Statutu Sodišča in 12 Poslovnika Sodišča prve stopnje odločilo, da bo do 30. septembra 2008 obdržalo naslednje pogoje za dodelitev zadev senatom:

               —

               prvi senat bo pokrival vse zadeve, razen zadev, ki se v glavnem nanašajo na vprašanja zaposlovanja, ocenjevanja/napredovanja in dokončnega prenehanja nalog in ki jih bo pokrival drugi senat;

               —

               nekatere zadeve bodo dodeljene tretjemu senatu, in sicer neodvisno od zadevnih področjih in avtomatično, kar se bo opredelilo na upravni seji;

               —

               od zgoraj navedenih pravil razdelitve bo možno odstopiti zaradi povezanosti in da bi se zagotovila uravnotežena in razumno spreminjajoča se delovna obremenjenost v okviru Sodišča za uslužbence.


title: Zadeva T-282/16: Tožba, vložena 30. maja 2016 – Inpost Paczkomaty/Komisija

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/58

         Tožba, vložena 30. maja 2016 – Inpost Paczkomaty/Komisija
   (Zadeva T-282/16)
   (2016/C 270/65)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Inpost Paczkomaty sp. z o.o. (Krakov, Poljska) (zastopnik: T. Proć, radca prawny)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničen razglasi Sklep (EU) C(2015) 8236 Evropske Komisije z dne 26. novembra 2015 o državni pomoči SA.38869 (2014/N), ki jo namerava Poljska dodeliti Poczta Polska (poljska pošta) za izravnavo neto stroškov v zvezi z obveznostjo zagotavljanja univerzalnih storitev v letih od 2013 do 2015;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Kršitev člena 106(2) PDEU, saj je Komisija neutemeljeno ugotovila izpolnjevanje zahtev iz točke 19 (Oddelek 2.6) Okvira [Evropske unije za državno pomoč v obliki nadomestila za javne storitve (2011)], kršitev načel Pogodbe o oddaji javnih naročil in nepravilna razlaga člena 7(2) Direktive 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 3, str. 71, v nadaljevanju: Direktiva o poštnih storitvah)

                           —

                           Metode, ki jih države članice uporabijo za financiranje opravljanja univerzalnih storitev morajo biti v skladu z načeli prepovedi diskriminacije, preglednosti in enakega obravnavanja, ki izhajajo iz določb Pogodbe DEU o svoboščinah na notranjem trgu, (vključno z izbiro izvajalca univerzalne poštne storitve v postopku, odprtem za konkurenco) in s členom 106(2) PDEU, kar naj v obravnavi zadevi ne bi bilo podano.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Kršitev člena 106(2) PDEU in neutemeljena ugotovitev izpolnitve zahtev iz točke 14 (Oddelek 2.2) ter točke 60 (Oddelek 2.10) Okvira [Evropske unije za državno pomoč v obliki nadomestila za javne storitve (2011)].

                           —

                           Evropska komisija naj bi neupravičeno izhajala iz tega, da je obveznost zagotavljanja javne službe, ki jo ima poljska pošta, dejansko skladna z zahtevami iz Direktive o poštnih storitvah, zaradi česar ni potrebno, da se kot dokaz natančne ocene potrebe po univerzalni storitvi izvede posvetovanje z javnostjo ali uporabijo druga ustrezna sredstva, ki omogočajo, da se upoštevajo interesi uporabnikov in ponudnikov storitev.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Kršitev člena 106(2) PDEU, neupravičena ugotovitev izpolnitve zahtev iz točke 52 (Oddelek 2.9) Okvira [Evropske unije za državno pomoč v obliki nadomestila za javne storitve (2011)] in kršitev člena 7(1),(3) in (5) Direktive o poštnih storitvah

                           —

                           Evropska komisija je neupravičeno izhajala iz predpostavke, da izravnalni sklad izpolnjuje zahteve po nediskriminaciji v zvezi z enotnim prispevkom, ki znaša maksimalno 2 % prihodkov ponudnikov univerzalnih ali enakovrednih storitev, ki so ga dolžni plačati; ta odstotni delež obveznega prispevka, ki se plača ponudnikom, se enako uporablja za vse udeležence na trgu, kar naj bi predstavljalo diskriminacijo, saj položaj ponudnikov univerzalnih storitev in položaj ponudnikov enakovrednih storitev nista enaka.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Kršitev člena 7(1) Direktive o poštnih storitvah, saj Evropska komisija sprejema, da se stroški univerzalne storitve financirajo z velikim številom izključnih in posebnih pravic, ki so bile dane poljski pošti.

                           —

                           Člen 7(1) Direktive o poštnih storitvah določa, da države članice ne podelijo ali ohranijo veljavnih izključnih ali posebnih pravic za vzpostavitev in zagotavljanje poštnih storitev. Po drugi strani pa je Komisija sprejela, da poljska pošta v zvezi s univerzalnimi storitvami, ki jih zagotavlja, dobi izključne in posebne pravice.

               5.

               Peti tožbeni razlog: Kršitev člena 102 PDEU v povezavi s členom 106(1) PDEU

                           —

                           Nesorazmerno visok obvezni prispevek za izravnalni sklad, naj bi privedel do „protikonkurenčnega zaprtja“ poštnega trga.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: Kršitev člena 16 in 17(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah

                           —

                           Z izpodbijanim sklepom je bila potrjena shema državnih pomoči, ki je prevedla do nesorazmernega posega v lastninsko pravico tožeče stranke in do nesorazmerne omejitve njene svobodne gospodarske pobude.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: Bistvena kršitev postopka in nespoštovanje obveznosti obrazložitve iz člena 296 PDEU

                           —

                           Komisija ni pravilno ugotovila dejanskega stanja in sklep oprla na več napačnih dejstev. Poleg tega naj bi Komisija podala napačno obrazložitev, saj v nasprotju s svojo prakso odločanja, okoliščine, da ni bil izveden razpis, ni štela za negativno kar zadeva učinke na konkurenco.


title: Zadeva C-467/07: Sklep predsednika Sodišča z dne 16. julija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Monomeles Protodikeio Livadeias – Grčija) – Panagiotis Koskovolis, Aikaterini Pappa proti Koinotita Kyriakiou Voiotias

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/32

         Sklep predsednika Sodišča z dne 16. julija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Monomeles Protodikeio Livadeias – Grčija) – Panagiotis Koskovolis, Aikaterini Pappa proti Koinotita Kyriakiou Voiotias
   (Zadeva C-467/07) (1)

   2009/C 282/55

      Jezik postopka: grščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 315, 22.12.2007.


title: Zadeva C-392/07: Tožba, vložena 14. avgusta 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

text:
               6.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/10

         Tožba, vložena 14. avgusta 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-392/07)
   (2007/C 235/18)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisije Evropskih skupnosti (zastopnik: R. Lyal)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija
   Predlogi tožeče stranke
   Komisija predlaga, naj Sodišče

               —

               ugotovi, da je Kraljevina Belgija, s tem da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, ki so potrebni za izpolnitev Direktive Sveta 2005/19/ES z dne 17. februarja 2005 o spremembah Direktive 90/434/EGS o skupnem sistemu obdavčitve za združitve, delitve, prenose sredstev in zamenjave kapitalskih deležev družb iz različnih držav članic (1) in se nanašajo na prenos statutarnega sedeža evropske družbe (SE) ali evropske zadruge (SCE) ter uvrstitev SE in SCE na seznam družb, za katere velja Direktiva, v vsakem primeru pa s tem, da jih ni sporočila Komisiji, kršila obveznosti iz te direktive;

               —

               Kraljevini Belgiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos določb Direktive o prenosu staturanega sedeža SE ali SCE ter črke a Priloge v nacionalno pravo se je iztekel 1. januarja 2006.

      (1)  UL L 58, str. 19.


title: Zadeva T-387/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 2. februarja 2012 – Goutier proti UUNT – Euro Data (ARANTAX) ( „Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti ARANTAX — Prejšnja nacionalna besedna znamka ANTAX — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke — Člen 42(2) in (3) Uredbe št. 207/2009“ )

text:
               17.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 2. februarja 2012 – Goutier proti UUNT – Euro Data (ARANTAX)
   (Zadeva T-387/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti ARANTAX - Prejšnja nacionalna besedna znamka ANTAX - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke - Člen 42(2) in (3) Uredbe št. 207/2009)
   2012/C 80/27
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Klaus Goutier (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnik: E. Happe, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: B. Schmidt, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Euro Data GmbH & Co. KG, Datenverarbeitungsdienst (Saarbrücken, Nemčija) (zastopnik: D. Wagner, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 1. julija 2010 (zadeva R 126/2009-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med Euro Data GmbH & Co. KG, Datenverarbeitungsdienst, in Klausom Goutierjem.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Klausu Goutierju se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 301, 6.11.2010.


title: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2004 v zadevi T-200/02, Vassilios Tsarnavas proti Komisiji Evropskih skupnosti (Uradniki — Pozna sestava izdaja ocenjevalnega lista — Predlog za razglasitev ničnosti — Odškodninski zahtevek — Nedopustnost)

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/26

      SKLEP SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 8. julija 2004
   v zadevi T-200/02, Vassilios Tsarnavas proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Uradniki - Pozna sestava izdaja ocenjevalnega lista - Predlog za razglasitev ničnosti - Odškodninski zahtevek - Nedopustnost)
   (2004/C 262/49)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-200/02, Vassilios Tsarnavas, nekdanji uradnik Komisije Evropskih skupnosti, s prebivališčem v Bruslju (Belgija), ki ga zastopa N. Lhoëst, avocat, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnik: D. Martin, z naslovom za vročanje v Luksemburgu), zaradi predloga za razglasitev ničnosti odločbe Komisije o delni zavrnitvi ugovora tožeče stranke in zaradi odškodninskega zahtevka za znesek 12.500 EUR za povračilo škode, ki jo je tožeča stranka domnevno utrpela zaradi zamude Komisije pri sestavi ocenjevalnega lista za obdobje od 1. julija 1997 do 30. junija 1999, je Sodišče prve stopnje (prvi senat), v sestavi B. Vesterdorf, predsednik, M. E. Martins Ribeiro in I. Labucka, sodnici; sodni tajnik: H. Jung, dne 8. julija 2004 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 202, 24.8.2002.


title: Zadeva T-489/12: Tožba, vložena 8. novembra 2012 – Planet proti Komisiji

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/55

         Tožba, vložena 8. novembra 2012 – Planet proti Komisiji
   (Zadeva T-489/12)
   2013/C 26/111
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Planet AE Anonimi Etairia parochis symvouleftikon ypiresion (delniška družba, izvajalka svetovalnih storitev) (Atene, Grčija) (zastopnik: V. Christianos, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je Evropska komisija s tem, da ni priznala odhodkov za plače najvišjih vodstvenih delavcev tožeče stranke, kršila pogodbe ONTOGOV, FIT in RACWeb, poleg tega pa, da so odhodki za plače vodstvenih delavcev tožeče stranke, ki so bili Komisiji priglašeni za navedene pogodbe, v skupnem znesku 547 653,42 EUR dopustni, in da ni treba, da jih tožeča stranka povrne Komisiji; in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Predmetna tožba se nanaša na odgovornost Komisije na podlagi pogodb: (a) št. 507237 za izvedbo projekta „Ontology enabled E-Gov Service Configuration“ (ONTOGOV), (b) št. 027090 za izvedbo projekta „Fostering self-adaptive e-government service improvement using semantic technologies“ (FIT) in (c) št. 045101 za izvedbo projekta „Risk Assessment for Customs in Western Balkans“ (RACWeb), v skladu s členoma 272 PDEU in 340, prvi odstavek, PDEU. Tožeča stranka zlasti zatrjuje, da je kljub temu, da je v celoti, pravilno in zelo uspešno izpolnila svoje pogodbene obveznosti, Komisija v nasprotju z zgoraj navedenimi pogodbami in določbami o reviziji zavrnila odhodke za plače tožeče stranke za njene tri najvišje vodstvene delavce.
   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja zlasti dva tožbena razloga:

               —

               prvi tožbeni razlog, ki temelji na trditvi, da tožeča stranka nikakor ni kršila svojih pogodbenih obveznosti glede odhodkov za plače, saj (a) odhodki za plače treh najvišjih vodstvenih delavcev izpolnjujejo pogoje za upravičenost, v skladu s klavzulami zadevnih pogodb; in (b) pogodbe nikakor ne prepovedujejo sodelovanja najvišjih vodstvenih delavcev pri financiranih projektih.

               —

               drugi tožbeni razlog, ki temelji na trditvi, da je Komisija med revizijo knjigovodstva kršila svoje pogodbene obveznosti, saj (a) je bila revizija Komisije opravljena v nasprotju z grškimi in mednarodnimi revizijskimi standardi; (b) zahteva Komisije za predložitev dokumentov, ki jih družbi Planet sploh ni treba hraniti, pomeni kršitev zadevnih pogodb in poskus enostranskega naknadnega spreminjanja pogodbenih obveznosti družbe Planet in (c) so izsledki zadevne revizije v nasprotju z izsledki predhodne revizije knjigovodstva družbe Planet, ki jo je opravila Komisija.


title: Zadeva C-388/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Belgija) 17. julija 2015 – Denis Malcorp in drugi/Vlaams Gewest, intervenient: Gemeentelijk Havenbedrijf Antwerpen

text:
               26.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 354/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Belgija) 17. julija 2015 – Denis Malcorp in drugi/Vlaams Gewest, intervenient: Gemeentelijk Havenbedrijf Antwerpen
   (Zadeva C-388/15)
   (2015/C 354/21)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Denis Malcorp, Myriam Rijssens, Guido Van De Walle

      Tožena stranka: Vlaams Gewest

      Intervenient: Gemeentelijk Havenbedrijf Antwerpen

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Regionalni prostorski načrt (GRUP) vsebuje urbanistična pravila, s katerimi je zavezujoče urejeno, da je razvoj območij (natančneje za pristaniška podjetja in podjetja, katerih dejavnost je povezana z vodo, logistične parke, infrastrukturo plovnih poti ter prometno in transportno infrastrukturo), v katerih se nahajajo naravne vrednote (območje naravnega habitatnega tipa ali habitat vrste, za katero je bilo določeno ustrezno posebno ohranitveno območje), ki prispevajo k ciljem ohranjanja zadevnih posebnih ohranitvenih območij, mogoč šele po ureditvi trajnostnega habitata na prevladujočih naravnih območjih (določenih na območju Natura 2000) in po odločitvi flamske vlade po predhodnem mnenju flamske uprave, pristojne za ohranjanje narave – ki mora biti del vloge za urbanistično dovoljenje za uresničevanje navedenih namenov – da je trajnostna ureditev prevladujočih naravnih območij uspela.
   Ali je pri določanju verjetnih pomembnih vplivov in/ali izvajanju ustrezne presoje posledic v smislu člena 6(3) Direktive o habitatih (1) mogoče upoštevati ta urbanistična pravila in pozitivni razvoj prevladujočega naravnega območja, ki je z njimi določen, ali pa je treba ta urbanistična pravila razlagati le kot „izravnalne ukrepe“ v smislu člena 6(4) Direktive o habitatih, če so izpolnjeni pogoji iz te določbe?

      (1)  Direktiva Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL L 206, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 102).


title: Zadeva C-161/06: Predlog za sprejem predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský Soud v Ostravě  24. marca 2006  — Skoma-Lux s.r.o. proti Celní ředitelství Olomouc

text:
               20.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/9

         Predlog za sprejem predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský Soud v Ostravě 24. marca 2006 — Skoma-Lux s.r.o. proti Celní ředitelství Olomouc
   (Zadeva C-161/06)
   (2006/C 121/15)
   Jezik postopka: češčina
   Predložitveno sodišče
   Krajský Soud v Ostravě
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Skoma-Lux s.r.o.

      Tožena stranka: Celní ředitelství Olomouc
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člen 58 Akta o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Republike Slovaške in prilagoditvah Pogodb, na katerih temelji Evropska unija, na podlagi katerega je Češka republika 1. maja 2004 postala država članica Evropske unije, razlagati tako, da se država članica proti posamezniku, lahko sklicuje na uredbo, ki v času uporabe ni bila uradno objavljena v Uradnem listu v uradnem jeziku te države članice?

               2)

               V primeru negativnega odgovora na prvo vprašanje: ali predstavlja dejstvo, da zadevne uredbe ni mogoče uporabiti proti posamezniku, problem razlage ali problem veljavnosti prava Skupnosti v smislu člena 234 ES?

               3)

               Če Sodišče odloči, da se vprašanje za predhodno odločanje nanaša na veljavnost akta Skupnosti v smislu sodbe z dne 22. oktobra 1987 v zadevi Foto-Frost, 314/85 (Recueil, str. 4199), ali je Uredba št. 2454/93 za tožečo stranko in za njen spor s carinskimi organi Češke republike neveljavna, ker ni bila uradno objavljena v Uradnem listu Evropskih skupnosti v smislu člena 58 Akta o pogojih pristopa?


title: Zadeva C-63/12: Tožba, vložena 7. februarja 2012 – Evropska komisija proti Svetu Evropske unije

text:
               21.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/14

         Tožba, vložena 7. februarja 2012 – Evropska komisija proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-63/12)
   2012/C 118/22
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall, J.-P. Keppenne in D. Martin, zastopniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Sklep Sveta 2011/866/EU z dne 19. decembra 2011 o predlogu Komisije za uredbo Sveta o prilagoditvi osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev Evropske unije ter korekcijskih koeficientov, ki se zanje uporabljajo, z učinkom od 1. julija 2011 (1), naj se razglasi za ničnega;

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija navaja dva očitka, ki se nanašata na Prilogo XI h Kadrovskim predpisom za uradnike.
   Prvi očitek se nanaša na to, da je Svet zavrnil sprejetje take prilagoditve osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev kot jo je predlagala Komisija 24. novembra 2011, s čimer je kršil metodo, ki je določena za to prilagoditev za obdobje osmih let, ki se zaključi 31. decembra 2012. V okviru tega očitka Komisija navaja glavni tožbeni razlog, ki se nanaša na zlorabo pooblastil in prekoračitev pristojnosti Sveta, in podredni tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev pogojev za uporabo člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom. Glavni tožbeni razlog se nanaša na to, da je Svet dejansko sam uporabil člen 10 in s tem kršil zahtevane institucionalne pogoje; Svet naj bi s tem kršil člen 65 Kadrovskih predpisov ter člena 3 in 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom. V okviru podrednega tožbenega razloga Komisija navaja, da vsebinski pogoji za uporabo člena 10 leta 2011 nikakor niso bili izpolnjeni, kot je to razvidno iz dveh gospodarskih poročil, ki ju je predložila Svetu na njegovo prošnjo. Poleg tega Komisija meni, da Svet ni pravilno obrazložil svojega sklepa.
   Drugi očitek se nanaša na to, da je Svet zavrnil prilagoditev korekcijskih koeficientov, ki se morajo uporabljati za te osebne prejemke in pokojnine, glede na različne kraje opravljanja dela ali prebivanja zadevnih oseb. Komisija v okviru prvega tožbenega razloga iz tega očitka navaja, da so bili s to zavrnitvijo kršeni člen 64 Kadrovskih predpisov ter člena 1 in 3 Priloge XI k tem predpisom. V okviru drugega tožbenega razloga Komisija navaja, da ta zavrnitev ni obrazložena, zaradi česar je bil kršen člen 296(2) PDEU.

      (1)  UL L 341, str. 54.


title: Zadeva C-379/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour administrative (Luksemburg) 18. julija 2011 – Caves Krier Frères SARL proti Directeur de l'Administration de l'emploi

text:
               8.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 298/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour administrative (Luksemburg) 18. julija 2011 – Caves Krier Frères SARL proti Directeur de l'Administration de l'emploi
   (Zadeva C-379/11)
   2011/C 298/22
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour administrative

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Caves Krier Frères SARL

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Administration de l'emploi

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je člen L.541-1, prvi pododstavek, zakonika o delovnih razmerjih v delu, ki pravico do povračila prispevkov za socialno varnost, ki jo imajo delodajalci v zasebnem sektorju, in sicer deleža delodajalca in deleža zavarovanca, za brezposelne osebe, ki so jih zaposlili in so starejše od 45 let, ne glede na to, ali so prejemale nadomestilo, pogojuje s tem, da so bile brezposelne osebe najmanj en mesec prijavljene kot iskalke zaposlitve na zavodu za zaposlovanje Administration de l'emploi v Luksemburgu, medtem ko do tega ukrepa niso upravičeni delodajalci, ki zaposlijo brezposelne osebe, ki so kot iskalke zaposlitve prijavljene pri ustreznih tujih organih, v skladu s pravom Unije ter zlasti s členoma 21 in 45 Pogodbe o delovanju Evropske unije?


title: Zadeva C-677/15 P: Pritožba, ki jo je Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) vložil 16. decembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 7. oktobra 2015 v zadevi T-299/11, European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, European Dynamics Belgium SA/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               7.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/8

         Pritožba, ki jo je Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) vložil 16. decembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 7. oktobra 2015 v zadevi T-299/11, European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, European Dynamics Belgium SA/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-677/15 P)
   (2016/C 090/12)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopniki: N. Bambara, agent, P. Wytinck in B. Hoorelbeke, odvetnika)

      Druge stranke v postopku: European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, European Dynamics Belgium SA

      Predlogi

   Pritožnik Sodišču predlaga:

               —

               Glavni predlog:

                           —

                           Izpodbijana sodba Splošnega sodišča naj se razveljavi v delu, v katerem je ugotovljeno, da odločitev o oddaji naročila vsebuje več vsebinskih nezakonitosti, vključno s kršitvijo načel enakih možnosti in preglednosti, očitne napake pri presoji in več opustitev obrazložitve (točka 1 izreka izpodbijane sodbe), in v delu, v katerem je Evropski uniji naloženo plačilo odškodnine družbi European Dynamics Luxembourg za izgubo priložnosti za dodelitev okvirne pogodbe (točka 2 izreka izpodbijane sodbe),

                           —

                           tožba za razglasitev ničnosti izpodbijane odločitve o oddaji naročila in odškodninski zahtevek, ki ju je vložila tožeča stranka v postopku na prvi stopnji, naj se zavrneta.

               —

               Podredni predlog: izpodbijana sodba Splošnega sodišča naj se razveljavi v delu, v katerem je ugotovljeno, da odločitev o oddaji naročila vsebuje več vsebinskih nezakonitosti, vključno s kršitvijo načel enakih možnosti in preglednosti, očitne napake pri presoji in več opustitev obrazložitve, in v delu, v katerem je Evropski uniji naloženo plačilo odškodnine družbi European Dynamics Luxembourg za izgubo priložnosti za dodelitev okvirne pogodbe, ter se zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču.

               —

               Še bolj podredno: izpodbijana sodba Splošnega sodišča naj se razveljavi v delu, v katerem je Evropski uniji naloženo plačilo odškodnine družbi European Dynamics Luxembourg za izgubo priložnosti za dodelitev okvirne pogodbe, ter se zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču.

               —

               Tožečim strankam iz postopka na prvi stopnji naj se naloži plačilo celotnih stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Pritožba temelji na štirih glavnih pritožbenih razlogih, in sicer: 1) da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo pri razlagi in uporabi načel enakih možnosti in preglednosti ter je kršilo svojo obveznost obrazložitve, kot je določena v členu 36 Statuta Sodišča, 2) da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo pri razlagi in uporabi preizkusa glede očitnih napak pri presoji, 3) da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo pri uporabi člena 100(2) splošne finančne uredbe (1) v povezavi z drugim odstavkom člena 296 PDEU, in 4) da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ko je dodelilo odškodnino na podlagi izgube priložnosti.

               2.

                  S prvim pritožbenim razlogom pritožnik trdi, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker ni presojalo in ugotovilo, ali je uvedba meril za ponderiranje za podmerila prvih tehničnih meril za oddajo, ki ponudnikom niso bila sporočena pred oddajo njihovih ponudb, 1) pomenila spremembo meril za oddajo naročila, določenih v razpisni dokumentaciji ali objavi naročila, 2) vsebovala elemente, ki bi, če bi bili znani ob oblikovanju ponudb, lahko vplivali na to oblikovanje, ali 3) temeljila na elementih, ki so lahko povzročili diskriminacijo enega od ponudnikov. Pritožnik v drugem delu prvega pritožbenega razloga prav tako navaja, da je Splošno sodišče kršilo svojo obveznost obrazložitve, kot je določena v členu 36 Statuta Sodišča, saj ni navedlo nobenega razloga, zakaj meni, da je uvedba neobjavljenih ponderjev za podmerila, uporabljena v prvem merilu za oddajo, škodljivo vplivala na možnosti tožečih strank iz postopka na prvi stopnji za uvrstitev na prvo ali drugo mesto kaskadnega mehanizma za sporni javni razpis.

               3.

                  Z drugim pritožbenim razlogom pritožnik trdi, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker ni preučilo, ali bi lahko ugotovljene napake pri presoji, ki jih je storila ocenjevalna komisija pri oceni ponudbe družbe European Dynamics glede na prvo in drugo merilo za oddajo, vplivale na končni izid sporne odločitve o oddaji naročila. Pritožnik poudarja, da je Splošno sodišče dolžno preučiti, ali bi ugotovljene očitne napake pri presoji privedle do drugačnega rezultata postopka oddaje javnega naročila z dveh vidikov. Prvič, Splošno sodišče mora preučiti, ali bi neizbrani ponudnik, če te očitne napake ne bi bile storjene, prejel dovolj točk za višjo uvrstitev v kaskadnem mehanizmu. Drugič, Splošno sodišče mora preučiti, ali ugotovljene očitne napake vplivajo na oceno, pridobljeno za dano (pod)merilo, če obstaja več drugih razlogov (pri katerih niso bile storjene očitne napake pri presoji), ki enako upravičujejo dodeljene ocene.

               4.

                  S tretjim pritožbenim razlogom pritožnik navaja, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker je ločeno preučilo vsako posamezno pripombo ocenjevalne komisije in ne v širšem kontekstu ter tako uporabilo strožji preskus glede obveznosti obrazložitve, kot pa izhaja ustaljene sodne prakse Sodišča. Poleg tega je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker ni preučilo, ali drugi razlogi (pri katerih ni bila storjena opustitev obrazložitve), ki jih je UUNT navedel v utemeljitev ocen, dodeljenih za prvo merilo za oddajo, še vedno ne bi zadoščali za potrditev veljavnosti dodeljene ocene. Zato je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker je izpodbijano odločitev razveljavilo na podlagi kršitve člena 100(2) splošne finančne uredbe v povezavi s členom 296 PDEU.

               5.

                  S četrtim pritožbenim razlogom pritožnik trdi, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker je prvi tožeči stranki v postopku na prvi stopnji dodelilo odškodnino, saj ni bil dokazan eden od kumulativnih pogojev za vzpostavitev nepogodbene odgovornosti institucij EU (to je, obstoj nezakonitega ravnanja). Pritožnik podredno trdi, da tudi če bi bilo njegovi pritožbi ugodeno zgolj v okviru prvega pritožbenega razloga, bi bilo treba izpodbijano sodbo še vedno razveljaviti v delu, v katerem je naložena obveznost plačila odškodnine, saj v tem primeru ni dokazan obstoj vzročne zveze med preostalim nezakonitim ravnanjem (očitna napaka pri presoji in opustitev obrazložitve) in domnevno škodo. Še bolj podredno pritožnik predlaga razveljavitev sodbe zaradi protislovja med preudarki iz izpodbijane sodbe in drugo alinejo izreka izpodbijane sodbe. Najbolj podredno pritožnik poudarja, da izrek izpodbijane sodbe vsekakor vsebuje vsebinsko napako, saj je plačilo odškodnine družbi European Dynamics Luxembourg za izgubo priložnosti naloženo Evropski uniji namesto UUNT.

      (1)  Uredba (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (UL L 298, str. 1).


title: Zadeva T-492/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 10. julija 2008 – Jungbunzlauer in drugi proti Komisiji

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/58

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 10. julija 2008 – Jungbunzlauer in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-492/04) (1)

   (2008/C 223/102)

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 82, 2.4.2005.


title: Zadeva C-176/11: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 12. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – HIT hoteli, igralnice, turizem d.d. Nova Gorica, HIT LARIX, prirejanje posebnih iger na srečo in turizem d.d. proti Bundesminister für Finanzen (Člen 56 PDEU — Omejitev svobode opravljanja storitev — Igre na srečo — Ureditev države članice, ki prepoveduje oglaševanje igralnic, ki so v drugih državah, če raven pravnega varstva igralcev v teh državah ni enakovredna ravni pravnega varstva, ki je zagotovljena na nacionalni ravni — Utemeljenost — Nujni razlogi v splošnem interesu — Sorazmernost)

text:
               22.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/13

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 12. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – HIT hoteli, igralnice, turizem d.d. Nova Gorica, HIT LARIX, prirejanje posebnih iger na srečo in turizem d.d. proti Bundesminister für Finanzen
   (Zadeva C-176/11) (1)

   (Člen 56 PDEU - Omejitev svobode opravljanja storitev - Igre na srečo - Ureditev države članice, ki prepoveduje oglaševanje igralnic, ki so v drugih državah, če raven pravnega varstva igralcev v teh državah ni enakovredna ravni pravnega varstva, ki je zagotovljena na nacionalni ravni - Utemeljenost - Nujni razlogi v splošnem interesu - Sorazmernost)
   2012/C 287/21
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: HIT hoteli, igralnice, turizem d.d. Nova Gorica, HIT LARIX, prirejanje posebnih iger na srečo in turizem d.d.

      Tožena stranka: Bundesminister für Finanzen

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Verwaltungsgerichtshof – Razlaga člena 56 PDEU in naslednjih – Svoboda opravljanja storitev – Igre na srečo – Ureditev države članice, ki na svojem ozemlju prepoveduje oglaševanje igralnic, ki so v drugih državah, če se raven pravnega varstva igralcev v teh državah ne šteje za enakovredno ravni pravnega varstva, ki je zagotovljena na nacionalni ravni

      Izrek

   Člen 56 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje ureditvi države članice, ki v tej državi članici oglaševanje igralnic iz druge države članice dovoljuje le, če zakonske določbe o varstvu igralcev, ki jih je sprejela ta druga država članica, določajo vsebinsko enakovredne varovalke kot upoštevni predpisi, ki veljajo v prvonavedeni državi članici.

      (1)  UL C 226, 30.7.2011.


title: Zadeva T-333/17: Tožba, vložena 29. maja 2017 – Austrian Power Grid in Voralberger Übertragungsnetz/ACER

text:
               31.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/36

         Tožba, vložena 29. maja 2017 – Austrian Power Grid in Voralberger Übertragungsnetz/ACER
   (Zadeva T-333/17)
   (2017/C 249/52)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Austrian Power Grid AG (Dunaj, Avstrija) in Voralberger Übertragungsnetz GmbH (Bregenz, Avstrija) (zastopnika: H. Kristoferitsch in S. Huber, odvetnika)

      Tožena stranka: Agencija za sodelovanje energetskih regulatorjev (ACER)

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               razglasi za ničen celoten sklep pritožbenega odbora Agencije za sodelovanje energetskih regulatorjev (ACER) z dne 17. marca 2017, zadeva A-001-2017 (prečiščeno besedilo) in razglasi za nične naslednje dele in določbe sklepa ACER št. 06/2016 z dne 17. novembra 2016 o predlogu sistemskih operaterjev električnega prenosnega omrežja za določitev območij določanja zmogljivosti:

                           i.

                           člen 1 izpodbijanega sklepa v povezavi s

                                       —

                                       Prilogo I, člen 1(1)(c);

                                       —

                                       besedo „tudi“ in besedilo „za namene dodeljevanja zmogljivosti na zadevnih mejah trgovalnega območja, dokler so zahteve iz člena 5(3) tega dokumenta izpolnjene“ v Prilogi I, člen 2(2)(e);

                           ii.

                           člen 2 izpodbijanega sklepa;

                           iii.

                           Prilogo IV;

                           iv.

                           Prilogo V;

                  podredno,

               izpodbijani sklep razglasi za ničen v celoti in zadevo vrne v ponovno odločanje pritožbenemu odboru;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata sedem tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: pritožbeni odbor je napačno štel, da je ACER pristojna za spremembo predloga sistemskih operaterjev prenosnega omrežja.
               Tožeča stranka trdi, da je izpodbijani sklep nezakonit, ker pritožbeni odbor ni preizkusil dejstva, da ACER ni pristojna za vsebinsko spreminjanje predloga vseh sistemskih operaterjev prenosnih omrežij za določitev območij določanja zmogljivosti.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: pritožbeni odbor je napačno domneval, da ACER ni treba upoštevati predloga E-Control za spremembo.
               Tožeče stranke navajajo, da vloga, s katero avstrijski nacionalni regulativni organ (NRO) E-Control predlaga, naj se osnutek predloga vseh sistemskih operaterjev prenosnih omrežij za določitev območij določanja zmogljivosti spremeni, ni bila obravnavana v skladu s postopkom iz člena 9(12) Uredbe 2015/1222 (1). Tožeči stranki trdita, da je pritožbeni odbor s to nezakonito uporabo člena 9 Uredbe 2015/1222, napačno uporabil pravo.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: pritožbeni odbor je napačno domneval, da je ACER v postopku na podlagi člena 15 Uredbe 2015/1222 pristojna za določitev trgovalnih območij.
               Tožeči stranki navajata, da iz vseh razpoložljivih metod razlage in tudi iz sodne prakse ter avtentične razlage Komisije jasno izhaja sklep, da razdelitev obstoječega trgovalnega območja in obveznost uvedbe mehanizma za dodeljevanje zmogljivosti ne moreta temeljiti na členu 15 Uredbe 2015/1222. Tožeči stranki trdita, nasprotno, da razlaga, ki jo zastopa pritožbeni odbor, temelji na nepravilni in nepopolni razlagi prava in dejanskega stanja v tej zadevi.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: pritožbeni odbor je napačno razlagal pojem „strukturna prezasedenost“ in polje svoje presoje.
               Tožeči stranki navajata, da je ACER v sklepu o določitev območij določanja zmogljivosti navedla razlago strukturne prezasedenosti, ki ne temelji niti na Uredbi 2015/1222 niti na Uredbi (ES) št. 714/2009 (2), da bi tako upravičila svojo domnevo, da je nemško-avstrijska meja strukturno prezasedena. Tožeči stranki navajata, da je pritožbeni odbor s tem, ko je de facto sprejel to napačno razlago, uveljavil sklep, ki je z vsebinskega vidika nezakonit. Poleg tega tožeči stranki trdita, da je pritožbeni odbor s tem, ko je sprejel domnevo ACER o obstoju strukturne prezasedenosti na nemško-avstrijskem povezovalnem daljnovodu, napačno prevalil dokazno breme na tožeči stranki in kršil svojo dolžnost, da celovito preizkusi dejstva v zadevi, in dolžnost obrazložitve.

               5.

               Peti tožbeni razlog: pritožbeni odbor je napačno štel, da je razdelitev nemško-avstrijskega trgovalnega območja sorazmerna.
               Tožeči stranki navajata, da sta jasno dokazali, da je razdelitev nemško-avstrijskega trgovalnega območja, ki jo je odredila ACER, nesorazmeren poseg v njune pravice. Kot trdita tožeči stranki pa pritožbeni odbor kljub temu sploh ni upošteval argumentov, ki sta jih navedli v njunih pritožbah. Tožeči stranki navajata tudi, da je pritožbeni odbor naredil napako s tem, ko je štel da sta razdelitev trgovalnega območja in uvedba mehanizma za dodeljevanje zmogljivosti sorazmerni.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: pritožbeni odbor je naredil napako s tem, ko je ugotovil, da uvedba nemško-avstrijskega trgovalnega območja ne omejuje temeljnih svoboščin.
               Tožeči stranki navajata, da sta dokazali, da uvedba mehanizma za dodeljevanje zmogljivosti – v nasprotju s stališči ACER in pritožbenega odbora – omejuje prost pretok blaga iz členov 34 in 35 PDEU in svobodo opravljanja storitev (člen 56 PDEU). Tožeči stranki navajata, da je pritožbeni odbor zelo na kratko in neobrazloženo zavrnil njune argumente in navedel, da količinskih omejitev pri dvostranski trgovini z energijo ne omejujejo temeljne svoboščine. Tožeči stranki navajata, da je pritožbeni odbor s tem kršil primarno pravo EU in obveznost ustrezne obrazložitve.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: pritožbeni odbor je naredil napako s tem, da je štel, da je sklep ACER o določitvi območij določanja zmogljivosti v skladu s postopkovnimi pravili.
               Tožeči stranki navajata, da sta v pritožbah dokazali, da je sklep ACER o določitvi območij določanja zmogljivosti deloma napačen iz naslednjih razlogov: (i) ACER je prekoračila svojo pristojnost, ko je štela, da ima nezavezujoče mnenje ACER 09/2015, ki je bilo izdano septembra 2015, zavezujoče učinke, in, ker to mnenje ni bilo sprejeto po posvetovalnem postopku, je ACER s tem bistveno kršila procesne pravice tožečih strank; (ii) pripravljalni spis ACER za pripravo sklepa o določitvi območij določanja zmogljivosti ni vseboval tehničnih študij, analiz in poglobljenih ocen: bodisi je ACER tožečima strankama posredovala v bistvenem nepopolne informacije in s tem kršila pravico tožečih strank do dostopa do celotnega spisa v tej zadevi iz člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah bodisi ACER sploh ni pripravila in/ali upoštevala tehnične ekspertize in analiz, da bi tako svoj sklep o določitvi območij določanja zmogljivosti oprla na verodostojna dejstva; (iii) ACER ni upoštevala obveznih zahtev za spreminjanje območij trgovanja, ki so navedene v členu 33 Uredbe 2015/1222; (iv) sklep o določitvi območij določanja zmogljivosti temelji na dejstvih, ki niso bila dovolj pojasnjena, ACER pa tudi ni podala nobenih pojasnil.
               Tožeči stranki navajata, da je pritožbeni odbor kljub tem težkim kršitvam predpisanih procesnih pravil, ki jih je napravila ACER, na zelo splošen način potrdil zakonitost sklepa o določitvi območij določanja zmogljivosti in zato ravnal nezakonito.

      (1)  Uredba Komisije (EU) 2015/1222 z dne 24. julija 2015 o določitvi smernic za dodeljevanje zmogljivosti in upravljanje prezasedenosti (UL 2015, L 197, str. 24).

      (2)  Uredba (ES) št. 714/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o pogojih za dostop do omrežja za čezmejne izmenjave električne energije in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1228/2003 (UL 2009, L 211, str. 8).


title: Zadeva F-17/09: Tožba, vložena 27. februarja 2009 — Meister proti UUNT

text:
               16.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/46

         Tožba, vložena 27. februarja 2009 — Meister proti UUNT
   (Zadeva F-17/09)
   2009/C 113/95
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Herbert E. Meister (Alicante, Španija) (zastopnik: H.-J. Zimmermann, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predmet in opis spora

   Razveljavitev odločbe o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke zoper obračun točk delovne uspešnosti za leto 2008 in odškodninski zahtevek zaradi kršitev načel zakonitega kadrovanja.

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka zahteva,

               —

               naj Sodišče za uslužbence razveljavi odločbo predsednika z dne 20. decembra 2008, s katero je bila zavrnjena njena notranja pritožba v skladu s členom 90(2) Kadrovskih predpisov z dne 20. avgusta;

               —

               naj ji tožena stranka plača odškodnino, katere višino bo določilo Sodišče za uslužbence;

               —

               naj tožena stranka plača vse stroške postopka.


title: Zadeva T-229/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2014 – Advance Magazine Publishers proti UUNT – López Cabré (VOGUE) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti VOGUE — Prejšnja besedna znamka Skupnosti VOGUE — Verjetnost zmede — Enakost ali podobnost proizvodov — Enakost ali podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Nenatančnost prijave znamke — Člen 26(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Pravilo 2(2) Uredbe (ES) št. 2868/95 — Delna zavrnitev registracije)

text:
               14.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2014 – Advance Magazine Publishers proti UUNT – López Cabré (VOGUE)
   (Zadeva T-229/12) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti VOGUE - Prejšnja besedna znamka Skupnosti VOGUE - Verjetnost zmede - Enakost ali podobnost proizvodov - Enakost ali podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Nenatančnost prijave znamke - Člen 26(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Pravilo 2(2) Uredbe (ES) št. 2868/95 - Delna zavrnitev registracije))
   2014/C 112/37
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, New York, Združene države) (zastopnik: C. Aikens, barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: V. Melgar, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Eduardo López Cabré (Barcelona, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 26. marca 2012 (zadeva R 1170/2011-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med Eduardom Lópezom Cabréjem in Advance Magazine Publishers, Inc.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 26. marca 2012 (zadeva R 1170/2011-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med Eduardom Lópezom Cabréjem in Advance Magazine Publishers, Inc, se razveljavi v delu, v katerem je potrjena odločba oddelka za ugovore z dne 18. marca 2011, s katero je bilo ugodeno ugovoru za pripomočke iz razreda 18 v smislu v smislu Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji blaga in storitev zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957, kakor je bil revidiran in spremenjen.

               2.

               V preostalem se predlog za razveljavitev odločbe iz točke 1 tega izreka zavrne.

               3.

               O predlogu, naj se ugovoru ugodi le v delu, ki se nanaša na dežnike, sončnike in pripomočke za dežnike in sončnike, ni treba odločiti.

               4.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 227, 28.7.2012.


title: Zadeva T-12/05: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 24. septembra 2009 – SBS TV in SBS Danish Television proti Komisiji ( Državne pomoči — Dokapitalizacija izdajatelja javnega televizijskega programa zaradi prve odločbe o odreditvi vračila nezdružljive državne pomoči — Odločba o nenasprotovanju — Razglasitev ničnosti prve odločbe — Ustavitev postopka )

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/46

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 24. septembra 2009 – SBS TV in SBS Danish Television proti Komisiji
   (Zadeva T-12/05) (1)

   („Državne pomoči - Dokapitalizacija izdajatelja javnega televizijskega programa zaradi prve odločbe o odreditvi vračila nezdružljive državne pomoči - Odločba o nenasprotovanju - Razglasitev ničnosti prve odločbe - Ustavitev postopka“)
   2009/C 282/88
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: SBS TV A/S, prej TV Danmark A/S (Skovlunde, Danska); in SBS Danish Television Ltd, prej Kanal 5 Denmark Ltd (Hounslow, Middlesex, Združeno kraljestvo) (zastopniki: sprva D. Vandermeersch, T. Müller-Ibold, K. Nordlander in H. Peytz, nato D. Vandermeersch, H. Peytz in K.-U. Karl, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: N. Khan in M. Niejahr, zastopnika)

      Intervenientka v podporo tožečih strank: Viasat Broadcasting UK Ltd (West Drayton, Middlesex, Združeno kraljestvo) (zastopnika: S. Hjelmborg in M. Honoré, odvetnika)

      Intervenientki v podporo tožene stranke: Kraljevina Danska (zastopniki: J. Molde, zastopnik, skupaj s P. Bieringom, K. Lundgaard Hansenom, odvetnika); in TV 2/Danmark A/S (Odense, Danska) (zastopnika: O. Koktvedgaard in M. Thorninger, odvetnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije C (2004) 3632 konč. z dne 6. oktobra 2004 v zvezi z dokapitalizacijo TV 2/Danmark A/S.

      Izrek

               1

               Postopek se ustavi.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 69, 19.3.2005.


title: Zadeva F-32/14: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 26. marca 2015 – DO/AEMF (Javni uslužbenci — Uslužbenci ESMA — Začasni uslužbenec — Nepodaljšanje pogodbe — Ocenjevalno poročilo — Pozna sestava ocenjevalnega poročila — Nedoslednost splošnih in posebnih ocen)

text:
               26.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/36

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 26. marca 2015 – DO/AEMF
   (Zadeva F-32/14) (1)

   ((Javni uslužbenci - Uslužbenci ESMA - Začasni uslužbenec - Nepodaljšanje pogodbe - Ocenjevalno poročilo - Pozna sestava ocenjevalnega poročila - Nedoslednost splošnih in posebnih ocen))
   (2015/C 171/43)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: DO (zastopnik: S. A. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski organ za vrednostne papirje in trge (zastopniki: R. Vasileva, zastopnik, D. Waelbroeck in A. Duron, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o nepodaljšanju pogodbe tožeče stranke kot začasnega uslužbenca zaradi neugodnega ocenjevalnega poročila, za razglasitev ničnosti tega ocenjevalnega poročila in za povrnitev utrpljene škode.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               DO nosi svoje stroške in se ji naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasil Evropski organ za vrednostne papirje in trge.

      (1)  UL C 184, 16.6.2014, str. 45.


title: Zadeva C-232/16 P: Sklep Sodišča Sodišča (šesti senat) z dne 9. marca 2017 – Simet SpA/Evropska komisija (Pritožba — Člen 181 Poslovnika Sodišča — Državne pomoči — Prometni sektor — Storitve medregionalnega avtobusnega prevoza — Uredba (EGS) št. 1191/69 — Pravica do nadomestila za finančne obremenitve, ki izhajajo iz izvrševanja obveznosti javnih služb — Nacionalna sodna odločba — Pomoč, ki je nezdružljiva z notranjim trgom)

text:
               29.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 168/17

         Sklep Sodišča Sodišča (šesti senat) z dne 9. marca 2017 – Simet SpA/Evropska komisija
   (Zadeva C-232/16 P) (1)

   ((Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Državne pomoči - Prometni sektor - Storitve medregionalnega avtobusnega prevoza - Uredba (EGS) št. 1191/69 - Pravica do nadomestila za finančne obremenitve, ki izhajajo iz izvrševanja obveznosti javnih služb - Nacionalna sodna odločba - Pomoč, ki je nezdružljiva z notranjim trgom))
   (2017/C 168/22)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Simet SpA (zastopniki: A. Clarizia, C. Varrone in P. Clarizia, odvetniki)

      Druga stranka: Evropska komisija (zastopniki: G. Conte, D. Grespan in P.J. Loewenthal, agenti)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Simet SpA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 232, 27.6.2016.


title: Zadeva C-358/09 P: Pritožba, ki jo je 7. septembra 2009 vložila DSV Road NV zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti senat), razglašeno 8. julija 2009 v zadevi T-219/07, DSV Road NV proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               5.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/17

         Pritožba, ki jo je 7. septembra 2009 vložila DSV Road NV zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti senat), razglašeno 8. julija 2009 v zadevi T-219/07, DSV Road NV proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-358/09 P)
   2009/C 297/22
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Pritožnica: DSV Road NV (zastopnika: A. Poelmans in G. Preckler, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi pritožnice

   Pritožnica predlaga,

               —

               naj se pritožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               naj se v skladu s tem sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 8. julija 2008 v zadevi T-219/07 v celoti razveljavi;

               —

               če bo Sodišče v primeru razveljavitve odločilo, da bo o predloženem sporu odločilo samo:
               naj se Odločbo Komisije Evropskih skupnosti z dne 24. aprila 2007 o predlogu Kraljevine Belgije, notificirano pod številko REC 05/02, C(2007) 1776, s katero je bilo ugotovljeno, da je treba uvozne dajatve v višini 168 004,65 EUR, ki so predmet predloga Kraljevine Belgije z dne 12. avgusta 2002, naknadno izterjati in da odpust uvoznih dajatev ni upravičen, razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Člen 220(2)(b) carinskega zakonika (1)

               Prvi pritožbeni razlog: Sodišče prve stopnje pri uporabi člena 220(2)(b) carinskega zakonika ni upoštevalo razlage Sodišča v zvezi s tem členom v sodbi z dne 9. marca 2006 (2), zlasti v zvezi z bremenom dokazovanja, da temelji izdaja netočnih potrdil na nepravilni predstavitvi dejstev s strani izvoznika; v skladu z zadevno sodbo ne samo, da je dokazno breme nedvoumno na carinskih organih, ki hočejo naknadno izterjati dajatve, ampak morajo ta dokaz sestavljati objektivni izvirni dokumenti.
               S tem je Sodišče prve stopnje kršilo člen 220(2)(b) carinskega zakonika in tako napačno uporabilo in s tem kršilo pravo Skupnosti. Zato je Sodišče pooblaščeno, da to napačno uporabo prava odpravi.
               Drugi pritožbeni razlog: Sodišče prve stopnje je pri preučitvi predloženih dokazov v vsakem primeru te napačno razlagalo, saj sporni dokaz ne izpolnjuje zahtev iz člena 220(2)(b) carinskega zakonika, kot jih je razlagalo Sodišče v svoji sodbi z dne 9. marca 2006 (3).
               S tem je Sodišče prve stopnje napačno uporabilo pravo pri opredelitvi predloženega dokaza ter tako kršilo pravo Skupnosti. (4)

               Poleg tega Sodišče prve stopnje pri preučitvi dokaza ni odločilo dosledno, ampak protislovno, saj je na eni strani predložen dokazni material obravnavalo kot zadosten za to, da je Komisija dokazala, da temelji izdaja netočnih potrdil na nepravilni predstavitvi dejstev s strani izvoznika, in je na drugi strani v skladu z istimi pravili zavrnilo kot nezadosten dokaz, ki ga je morala predložiti pritožnica, da so tajski carinski organi vedeli ali bi vsaj razumno morali vedeti, da blago ne pride v poštev za preferencialno obravnavo.
               Naloga Sodišča je, da napake, ki jih je storilo Sodišče prve stopnje pri preučitvi in preizkusu listin v spisu, predloženih kot dokaz, opredeli kot pomanjkljivo obrazložitev. (5)

               2.

               Člen 239 carinskega zakonika
               Edini pritožbeni razlog: Sodišče prve stopnje je na podlagi napačne uporabe člena 220(2)(b) carinskega zakonika oziroma zaradi napake pri preučitvi listin v spisu, predloženih kot dokaz, neupravičeno odločilo, da položaj pritožnice ni poseben primer v smislu člena 239 carinskega zakonika.

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1).

      (2)  Beemsterboer (C-293/04, ZOdl., str. I-2263).

      (3)  Glej opombo 2.

      (4)  Sklep Sodišča z dne 11. julija 1996 v zadevi An Taisce in WWF UK proti Komisiji (C-325/94 P, Recueil, str. I-3727, točki 28 in 30).

      (5)  Sodba Sodišča z dne 24. oktobra 1996 v zadevi Komisija proti Lisrestal in drugim (C-32/95 P, Recueil, str. I-5399, točka 40).


title: Zadeva C-607/14: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. maja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe First-tier Tribunal (Tax Chamber) - Združeno kraljestvo) – Bookit, Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (Predhodno odločanje — Skupni sistem davka na dodano vrednost — Direktiva 2006/112/ES — Oprostitev — Člen 135(1)(d) — Transakcije v zvezi s plačili in transferji — Pojem — Nakup vstopnic za kino prek telefona ali spleta — Plačilo z debetno ali kreditno kartico — Storitve, imenovane, obdelava plačila s kartico‘)

text:
               18.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/5

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. maja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe First-tier Tribunal (Tax Chamber) - Združeno kraljestvo) – Bookit, Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Zadeva C-607/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Skupni sistem davka na dodano vrednost - Direktiva 2006/112/ES - Oprostitev - Člen 135(1)(d) - Transakcije v zvezi s plačili in transferji - Pojem - Nakup vstopnic za kino prek telefona ali spleta - Plačilo z debetno ali kreditno kartico - Storitve, imenovane, obdelava plačila s kartico‘))
   (2016/C 260/06)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Bookit, Ltd

      Tožena stranka: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Izrek

   Člen 135(1)(d) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da se oprostitev davka na dodano vrednost, ki je v njem določena za transakcije v zvezi s plačili in transferji, ne uporablja za storitev, imenovano „obdelava plačila z debetno ali kreditno kartico“, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari in ki jo opravi davčni zavezanec, ki je ponudnik te storitve, ko oseba prek njega kupi vstopnico za kino, ki jo ta proda v imenu in za račun drugega subjekta ter ki jo ta oseba plača z debetno ali kreditno kartico.

      (1)  UL C 81, 9.3.2015.


title: Zadeva T-165/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14 maja 2009 — Fiorucci proti UUNT — Edwin (ELIO FIORUCCI) ( Znamka Skupnosti — Postopek za razglasitev ničnosti in razveljavitev — Besedna znamka Skupnosti ELIO FIORUCCI — Registracija imena splošno znane osebe kot znamke — Člena 52(2)(a) in 50(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/34

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14 maja 2009 — Fiorucci proti UUNT — Edwin (ELIO FIORUCCI)
   (Zadeva T-165/06) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek za razglasitev ničnosti in razveljavitev - Besedna znamka Skupnosti ELIO FIORUCCI - Registracija imena splošno znane osebe kot znamke - Člena 52(2)(a) in 50(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   2009/C 153/65
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Elio Fiorucci (Milano, Italija) (zastopniki: A. Vanzetti, G. Sironi in F. Rossi, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (zastopnika: O. Montalto in L. Rampini, zastopnika)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Edwin Co. Ltd (Tokio, Japonska) (zastopniki: D. Rigatti, M. Bertani, S. Verea, K. Muraro in M. Balestriero, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 6. aprila 2006 (zadeva R 238/2005-1) v zvezi s postopkom za razglasitev ničnosti znamke in razveljavitev med Eliom Fioruccijem in družbo Edwin Co. Ltd.

      Izrek

               1)

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 6. aprila 2006 (zadeva R 238/2005-1) se razveljavi v delu, v katerem je bilo napačno uporabljeno pravo pri razlagi člena 8(3) Codice della Proprietà Industriale (italijanski zakonik o industrijski lastnini).

               2)

               V preostalem se tožba zavrne.

               3)

               UUNT se naloži plačilo njegovih stroškov in dveh tretjin stroškov, ki jih je priglasil Elio Fiorucci.

               4)

               Družba Edwin Co. Ltd nosi svoje stroške in tretjino stroškov, ki jih je priglasil Elio Fiorucci.

      (1)  UL C 190, 12.8.2006.


title: Zadeva T-714/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. septembra 2015 – Gold Crest/UUNT (MIGHTY BRIGHT) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti MIGHTY BRIGHT — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               19.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/25

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. septembra 2015 – Gold Crest/UUNT (MIGHTY BRIGHT)
   (Zadeva T-714/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti MIGHTY BRIGHT - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 346/28)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Gold Crest LLC (Goleta, Združene države) (zastopnika: P. Rath in W. Festl-Wietek, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: S. Bonne, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega senata za pritožbe pri UUNT z dne 8. oktobra 2013 (zadeva R 2038/2012-2) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka MIGHTY BRIGHT kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Gold Crest LLC nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

      (1)  UL C 61,1.3.2014.


title: Zadeva C-168/08: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. julija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation — Francija) — Iaszlo Hadadi (Hadady) proti Csilli Marti Mesko, poročeni Hadadi (Hadady) (Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Uredba (ES) št. 2201/2003 — Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo — Člen 64 — Prehodne določbe — Uporaba za odločbo države članice, ki je k Evropski uniji pristopila leta 2004 — Člen 3(1) — Pristojnost v zadevah, povezanih z razvezo zakonske zveze — Upoštevne navezne okoliščine — Običajno prebivališče — Državljanstvo — Zakonca, ki prebivata v Franciji ter imata oba francosko in madžarsko državljanstvo)

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/11

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. julija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation — Francija) — Iaszlo Hadadi (Hadady) proti Csilli Marti Mesko, poročeni Hadadi (Hadady)
   (Zadeva C-168/08) (1)

   (Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 2201/2003 - Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo - Člen 64 - Prehodne določbe - Uporaba za odločbo države članice, ki je k Evropski uniji pristopila leta 2004 - Člen 3(1) - Pristojnost v zadevah, povezanih z razvezo zakonske zveze - Upoštevne navezne okoliščine - Običajno prebivališče - Državljanstvo - Zakonca, ki prebivata v Franciji ter imata oba francosko in madžarsko državljanstvo)
   2009/C 220/17
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Iaszlo Hadadi (Hadady)

      Tožena stranka: Csilla Marta Mesko, poročena Hadadi (Hadady)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Cour de cassation (France) — Razlaga člena 2 Uredbe Sveta (ES) št. 1347/2000 z dne 29. maja 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo (UL L 160, str. 19) ter členov 3 in 64 Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (UL L 338, str. 1) — Pogoji za priznanje sodbe o razvezi zakonske zveze — Upoštevne navezne okoliščine: ‚domicile“ali državljanstvo strank

      Izrek

               1)

               Kadar mora sodišče države članice, v kateri se zahteva priznanje, na podlagi člena 64(4) Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000, preveriti, ali bi bilo sodišče države članice, v kateri je bila sprejeta sodna odločba, pristojno na podlagi člena 3(1)(b) te uredbe, zadnjenavedena določba nasprotuje, da bi sodišče države članice, v kateri se zahteva priznanje, zakonca, ki imata obe državljanstvi tako te države članice kot države članice izvora, štelo le za državljana države članice, v kateri se zahteva priznanje. To sodišče mora, nasprotno, upoštevati dejstvo, da imata zakonca tudi državljanstvo države članice izvora in da bi lahko bila zato sodišča zadnjenavedene pristojna za odločanje o sporu.

               2)

               V primeru, ko imata oba zakonca državljanstvi enakih dveh držav članic, člen 3(1)(b) Uredbe št. 2201/2003 nasprotuje temu, da se sodna pristojnost ene od držav članic izloči, ker tožena stranka ne dokaže drugih naveznih okoliščin s to državo. Nasprotno so sodišča držav članic, katerih državljana sta zakonca, pristojna na podlagi te določbe, ker se lahko po izbiri odločita za sodišče države članice, pri katerem se lahko obravnava spor.

      (1)  UL C 158, 21.6.2008.


title: Zadeva C-636/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgerichts München I (Nemčija) 9. decembra 2011 – Karl Berger proti Freistaat Bayern

text:
               31.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgerichts München I (Nemčija) 9. decembra 2011 – Karl Berger proti Freistaat Bayern
   (Zadeva C-636/11)
   2012/C 98/14
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht München I

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Karl Berger

      Tožena stranka: Freistaat Bayern

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 10 Uredbe ((ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta (1) nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero se obveščanje javnosti lahko opravi z navedbo imena živila ali krme in nosilca živilske dejavnosti ali dejavnosti proizvodnje krme, pod čigar imenom ali firmo se živilo ali krma proizvaja ali obdeluje ali je dana v promet, če se živilo, ki ne škoduje zdravju, vendar ni primerno za prehrano in je posebej gnusno, daje ali je bilo dano v promet v ne zanemarljivih količinah ali če se tako živilo zaradi svojih posebnosti prodaja le v majhnih količinah, vendar že dlje časa?

               2.

               Če je odgovor na navedeno vprašanje pritrdilen: Ali je treba na prvo vprašanje odgovoriti drugače, če se je dejansko stanje zgodilo pred 1. januarjem 2007, vendar je bilo nacionalno pravo že prilagojeno glede na navedeno uredbo?

      (1)  Uredba (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 6, str. 463).


title: Zadeva T-110/05: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 14. junija 2006 — Italija proti Komisiji ( Ptičja gripa — Izredni ukrepi za podporo, sprejeti v sektorju jajc — Nesprejetje izrednih ukrepov za podporo v sektorju perutninskega mesa — Ničnostna tožba — Nedopustnost )

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/44

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 14. junija 2006 — Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-110/05) (1)

   („Ptičja gripa - Izredni ukrepi za podporo, sprejeti v sektorju jajc - Nesprejetje izrednih ukrepov za podporo v sektorju perutninskega mesa - Ničnostna tožba - Nedopustnost“)
   (2006/C 224/95)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (Zastopnik: G. Aiello, zastopnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (Zastopnika: C. Cattabriga in L. Visaggio, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (ES) št. 2102/2004 z dne 9. decembra 2004 o nekaterih izrednih ukrepih za podporo trgu v sektorju jajc v Italiji (UL L 365, str. 10), kolikor ne določa izrednih ukrepov za podporo trgu v sektorju perutninskega mesa v smislu člena 14 Uredbe Sveta (EGS) št. 2777/75 z dne 29. oktobra 1975 o skupni tržni ureditvi za perutninsko meso (UL L 282, str. 77).
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 115, 14.5.2005.


title: Zadeva T-89/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 20. maja 2009 — VIP Car Solutions proti Parlamentu ( Javna naročila storitev — Skupnostni postopek javnega razpisa — Prevoz članov Evropskega parlamenta z avtomobilom z voznikom in minibusom med zasedanji v Strasbourgu — Zavrnitev ponudbe ponudnika — Obveznost obrazložitve — Zavrnitev v zvezi s sporočilom o cenah izbranega ponudnika — Odškodninska tožba )

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/36

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 20. maja 2009 — VIP Car Solutions proti Parlamentu
   (Zadeva T-89/07) (1)

   („Javna naročila storitev - Skupnostni postopek javnega razpisa - Prevoz članov Evropskega parlamenta z avtomobilom z voznikom in minibusom med zasedanji v Strasbourgu - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Obveznost obrazložitve - Zavrnitev v zvezi s sporočilom o cenah izbranega ponudnika - Odškodninska tožba“)
   2009/C 153/68
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: VIP Car Solutions SARL (Hoenheim, Francija) (zastopnika: G. Welzer in S. Leuvrey, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: D. Petersheim in M. Ecker, zastopnika)

      Predmet

   Prvič, razglasitev ničnosti Odločbe Parlamenta z dne 24. januarja 2007, s katero je bila zavrnjena ponudba, ki jo je tožeča stranka predložila v okviru javnega razpisa št. EU/2006/06/UTD/1 o prevozu članov Evropskega parlamenta z avtomobilom z voznikom in minibusom med zasedanji v Strasbourgu, in drugič, odškodninski zahtevek.

      Izrek

               1)

               Odločba, s katero je Evropski parlament zavrnil ponudbo VIP Car Solutions SARL, ki je bila predložena v okviru javnega razpisa št. EU/2006/06/UTD/1, se razglasi za nično.

               2)

               Tožba se v preostalem zavrne.

               3)

               Evropski parlament nosi stroške.

      (1)  UL C 117, 29.5.2007.


title: Zadeva C-180/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Tribunale di Genova (Italija) z dne 15. marca 2004, v zadevi Andrea Vassallo proti Azienda Ospedaliera Ospedale San Martino di Genova e Cliniche Universitarie Convenzionate („Aziende“)

text:
               12.6.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/6

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Tribunale di Genova (Italija) z dne 15. marca 2004, v zadevi Andrea Vassallo proti Azienda Ospedaliera Ospedale San Martino di Genova e Cliniche Universitarie Convenzionate („Aziende“)
   (Zadeva C-180/04)
   (2004/C 156/12)
   Tribunale di Genova je s sklepom z dne 15. marca 2004 v zadevi Andrea Vassallo proti Azienda Ospedaliera Ospedale San Martino di Genova e Cliniche Universitarie Convenzionate („Aziende“), ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 16. aprila 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Tribunale di Genova predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1)

               Ob upoštevanju načel nediskriminacije in učinkovitosti ter ob upoštevanju ukrepov, ki jih je Italija sprejela v zvezi z delovnimi razmerji med delavci in delodajalci v nejavnem sektorju, ali je treba Direktivo Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 (člen 1 ter klavzulo 1(b) in določbo 5 Okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega med ETUC, UNICE in CEEP, ki je prevzet v Direktivi) razumeti v tem smislu, da ne dovoljuje take nacionalne ureditve kot je v členu 36 zakonodajnega dekreta št. 165 z dne 30. marca 2001, ki ne določa „pod kakšnimi pogoji se pogodbe o zaposlitvi in delovna razmerja za določen čas štejejo za pogodbe ali razmerja za nedoločen čas“, ter celo v temelju izključuje možnost, da bi zloraba navedene vrste pogodbe o zaposlitvi in delovnega razmerja lahko bila podlaga za nastanek delovnega razmerja za nedoločen čas?

               2)

               Če je odgovor na vprašanje, postavljeno v prvi točki pritrdilen: ob upoštevanju dejstva, da je rok za prenos direktive že potekel, ali je treba Direktivo Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 (ter še posebej določbo 5) ter načela prava Skupnosti, ki jih je treba uporabiti, - v luči zakonodajnega dekreta 368/2001 in še posebej člena 5, ki določa, da je običajna posledica zlorabe pogodbe o zaposlitvi ali delovnega razmerja za določen čas nastanek delovnega razmerja za nedoločen čas – razumeti v tem smislu, da posamezniku daje dejansko in neposredno iztožljivo pravico na podlagi nacionalnih pravil, ki so najbližje obravnavani zadevi (torej na podlagi pravil iz zakonodajnega dekreta 368/2001), torej pravico do ugotovitve obstoja delovnega razmerja za nedoločen čas?

               3)

               Če je odgovor na vprašanje, postavljeno v prvi točki pritrdilen in odgovor na vprašanje, postavljeno v drugi točki negativen: ob upoštevanju dejstva, da je rok za prenos direktive že potekel, ali je treba Direktivo Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 (ter še posebej določba 5) ter načela prava Skupnosti, ki jih je treba uporabiti, razumeti v tem smislu, da posamezniku dajejo samo pravico zahtevati odškodnino za škodo, ki mu je morebiti nastala zaradi dejstva, da Italijanska republika ni sprejela ustreznih ukrepov, ki bi preprečevali zlorabe pogodb o zaposlitvi in/ali delovnih razmerij za določen čas v javni upravi?


title: Zadeva C-212/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 21. maja 2008 – Société Zeturf Ltd proti Premier ministre, Ministre de l'Agriculture et de la Pêche, Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer et des Collectivités territoriales, Ministre de l'Économie, de l'Industrie et de l'Emploi – Intervenient: G.I.E. Pari Mutuel Urbain (PMU)

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 21. maja 2008 – Société Zeturf Ltd proti Premier ministre, Ministre de l'Agriculture et de la Pêche, Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer et des Collectivités territoriales, Ministre de l'Économie, de l'Industrie et de l'Emploi – Intervenient: G.I.E. Pari Mutuel Urbain (PMU)
   (Zadeva C-212/08)
   (2008/C 197/20)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Conseil d'État
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Société Zeturf Ltd

      Tožene stranke: Premier ministre, Ministre de l'Agriculture et de la Pêche, Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer et des Collectivités territoriales, Ministre de l'Économie, de l'Industrie et de l'Emploi
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člena 49 in 50 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki podeljuje izključno pravico do prirejanja konjskih stav izven hipodromov enemu samemu nepridobitno usmerjenemu izvajalcu, če to ureditev – čeprav kaže, da omogoča učinkovitejše zagotavljanje ciljev boja proti kriminalu in s tem varstva javnega reda kot milejši ukrepi – zaradi preprečevanja nevarnosti nezakonitih dirkališč in usmerjanja igralcev k zakoniti ponudbi spremlja dinamična poslovna politika izvajalca, ki zato ne izpolnjuje v celoti cilja zmanjšanja priložnosti za igranje iger na srečo?

               2.

               Ali je treba za presojo, ali je nacionalna ureditev, kot je veljavna ureditev v Franciji, ki podeljuje izključno pravico do prirejanja stav z nagradnim skladom (stave „parimutuel“) izven hipodromov enemu samemu nepridobitno usmerjenemu izvajalcu, v nasprotju s členoma 49 in 50 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, kršitev svobode opravljanja storitev presojati le z vidika omejitev ponudbe spletnih konjskih stav ali pa je treba upoštevati celoten sektor konjskih stav, ne glede na to, v kakšni obliki se ponujajo in so na voljo igralcem?


title: Zadeva F-23/10: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 28. septembra 2011 – Allen proti Komisiji (Javni uslužbenci — Socialna varnost — Huda bolezen — Člen 72 Kadrovskih predpisov — Razširitev zdravstvenega zavarovanja s SSZZ — Merilo neobstoja zavarovanja v drugem sistemu)

text:
               10.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 362/23

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 28. septembra 2011 – Allen proti Komisiji
   (Zadeva F-23/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Socialna varnost - Huda bolezen - Člen 72 Kadrovskih predpisov - Razširitev zdravstvenega zavarovanja s SSZZ - Merilo neobstoja zavarovanja v drugem sistemu)
   2011/C 362/38
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Allen (Armacão de Pera, Portugalska) (zastopnika: L. Levi in A. Blot, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in D. Martin, zastopnika)

      Predmet

   Tožba za razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi zahteve tožeče stranke za priznanje hude bolezni.

      Izrek

               1.

               Odločbe z dne 30. junija 2009, 17. julija 2009 in 7. januarja 2010, s katerimi Evropska komisija F. Allen ni priznala, da trpi a hudo boleznijo, in je zavrnila razširitev njenega zdravstvenega zavarovanja, se razglasijo za nične.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Evropski komisiji se naloži plačilo vseh stroškov.

      (1)  UL C 161, 19.6.2010, str. 58.


title: Zadeva T-64/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 6. novembra 2014 – ANKO/Komisija (Arbitražna klavzula – Šesti okvirni program za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2002-2006) – Pogodba v zvezi s projektom Doc@Hand – Vračilo vnaprej plačanega zneska – Dopis z obvestilom o izdaji obvestila o dolgovanem znesku – Neobstoj pravnega interesa – Nedopustnost)

text:
               19.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/37

      Sklep Splošnega sodišča z dne 6. novembra 2014 – ANKO/Komisija
      (Zadeva T-64/13) (1)

      (Arbitražna klavzula - Šesti okvirni program za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2002-2006) - Pogodba v zvezi s projektom Doc@Hand - Vračilo vnaprej plačanega zneska - Dopis z obvestilom o izdaji obvestila o dolgovanem znesku - Neobstoj pravnega interesa - Nedopustnost)
      (2015/C 016/59)
      Jezik postopka: grščina

         Stranke

         Tožeča stranka: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Atene, Grčija) (zastopnik: V. Christianos, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: R. Lyal in A. Cordewener, zastopnika, skupaj s S. Drakakakis, odvetnik)

         Predmet

      Tožba, vložena na podlagi člena 272 PDEU, katere namen je, da Splošno sodišče ugotovi, prvič, da tožeča stranka ni dolžna vrniti zneska, ki ji ga je Komisija izplačala za projekt Doc@Hand, ki je bil sklenjen v okviru šestega okvirnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2002-2006), in, drugič, da tožeča stranka ni dolžna plačati pavšalnega nadomestila na podlagi tega projekta.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže kot nedopustna.

                  2.

                  ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 86, 23.3.2013.


title: Zadeva C-486/09: Tožba, vložena 30. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/42

         Tožba, vložena 30. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-486/09)
   2010/C 24/73
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Condou-Durande in N. Bambara, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Italijanska republika, s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Uredbo Sveta (ES) št. 1030/2002 (1) z dne 13. junija 2002, ni izpolnila obveznosti iz členov 1 in 9 navedene uredbe;

               —

               Italijanski republiki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V skladu s členom 1 skupaj s členom 9 Uredbe (ES) št. 1030/2002 morajo države članice sprejeti vse potrebne ukrepe za vzpostavitev enotne oblike dovoljenja za prebivanje za državljane tretjih držav do 14. avgusta 2003.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1030/2002 z dne 13. junija 2002 o enotni obliki dovoljenja za prebivanje za državljane tretjih držav (UL L 157, str. 1).


title: Zadeva C-9/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de commerce de Verviers (Belgija) 6. januarja 2012 – Corman-Collins SA proti La Maison du Whisky SA

text:
               10.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de commerce de Verviers (Belgija) 6. januarja 2012 – Corman-Collins SA proti La Maison du Whisky SA
   (Zadeva C-9/12)
   2012/C 73/38
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de commerce de Verviers

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Corman-Collins SA

      Tožena stranka: La Maison du Whisky SA

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 2 Uredbe št. 44/2001 (1), morebiti v povezavi s členom 5(1)(a) ali (b), razlagati tako, da nasprotuje pravilu glede pristojnosti, kot je to iz člena 4 belgijskega zakona z dne 27. julija 1961, ki določa, da so pristojna belgijska sodišča, če ima distributer sedež na ozemlju Belgije in če distribucijska pogodba v celoti ali deloma učinkuje na tem ozemlju, ne glede na sedež principala, kadar je ta tožena stranka?

               2.

               Ali je treba člen 5(1)(a) Uredbe št. 44/2001 razlagati tako, da se uporablja za pogodbo o distribuciji blaga, na podlagi katere ena stranka od druge kupuje izdelke, da bi jih prodajala na ozemlju druge države članice?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen, ali je treba člen 5(1)(b) Uredbe št. 44/2001 razlagati tako, da se nanaša na distribucijsko pogodbo, kakršna je zadevna pogodba med strankama?

               4.

               Če je odgovor na drugo in tretje vprašanje nikalen, ali je sporna obveznost v primeru prenehanja distribucijske pogodbe obveznost prodajalca principala ali obveznost kupca distributerja?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42).


title: Zadeva T-3/12: Tožba, vložena 3. januarja 2012 – Kreyenberg proti UUNT – Komisiji (MEMBER OF €e euro experts)

text:
               3.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/18

         Tožba, vložena 3. januarja 2012 – Kreyenberg proti UUNT – Komisiji (MEMBER OF €e euro experts)
   (Zadeva T-3/12)
   2012/C 65/35
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Heinrich Kreyenberg (Ratingen, Nemčija) (zastopnik: J. Krenzel, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka predlaga:

               —

               odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 5. oktobra 2011 v zadevi R 1804/2010-2 naj se razveljavi, in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedne elemente „MEMBER OF €e euro experts“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 16, 35, 36, 39, 41, 42, 44 in 45

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Evropska komisija

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: Kršitev člena 52(1)(a) v povezavi s členom 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009 zaradi domnevnega tveganja zavajanja glede kakovosti proizvodov in storitev, ki jih vključuje znamka, in kršitev člena 7(1)(h) Uredbe št. 207/2009, ker naj bi bilo v znamki s številko 3556 (številka okrožnice) z vidika grboslovja domnevno določeno posnemanje evropske zastave, ki je v skladu s členom 6ter Pariške konvencije za varstvo industrijske lastnine varovana, in kršitev člena 7(1)(i) Uredbe št. 207/2009, ker naj bi tožeča stranka s svojo znamko monopolizirala simbol „€“, katerega grafično upodabljanje je določeno s sporočilom Komisije COM (97) 418 konč.

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(i) Uredbe št. 207/2009, ker ne gre za upodobitev, ki bi bila enaka uradnemu znaku „€“, kar je nujno za uporabo tega člena, in, podredno, izjeme iz člena 6ter Pariške konvencije za varstvo industrijske lastnine naj bi vsekakor veljale, saj javnost ne izhaja iz načela obstoja zveze med figurativno znamko tožeče stranke in evropsko monetarno unijo (ali Evropsko unijo), in, tudi podredno, kršitev člena 7(1)(c) in (g) Uredbe št. 207/2009, saj naj bi se Komisija v svoji zahtevi za ugotovitev ničnosti izrecno sklicevala na člen 7(1)(c), kar naj bi pomenilo le, da je šlo pri zahtevi za napačno izhodišče, sklicevanje na člen 7(1)(g), prvič navedeno v postopku s pritožbo, pa naj bi bilo prepozno in nedopustno.


title: Zadeva C-172/06: Tožba, vložena  31. marca 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/35

         Tožba, vložena 31. marca 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-172/06)
   (2006/C 131/65)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: S. Pardo Quintillán, zastopnik)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovitev, da Kraljevina Španija s tem, da je za dodelitev državnih pomoči gospodarskim subjektom, ki želijo v Španiji trgovati s sončnimi zbiralniki, ki so zakonito proizvedeni in se prodajajo v drugi državi članici ali v državi podpisnici Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, postavila pogoj, da morajo ti zbiralniki imeti potrdilo o skladnosti z zahtevami, ki jih določa nacionalna ureditev, in da je treba zato na njih — v posebej za to določenih nacionalnih laboratorijih — še enkrat opraviti preizkuse, ki so že bili opravljeni v navedenih državah, ni izpolnila obveznosti iz členov 28 in 30 Pogodbe ES in členov 11 in 13 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru,

               —

               naložitev plačila stroškov Kraljevini Španiji.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Španski predpisi o pogojih za dodelitev državnih pomoči za sončne zbiralnike iz druge države članice ali iz države podpisnice Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru so v nasprotju s temeljnim načelom o prostem pretoku blaga in jih ni mogoče utemeljiti z nobenim izmed razlogov splošnega interesa, ki so našteti v členu 30 ES, in tudi ne z enim od višjih razlogov, ki jih je potrdila sodna praksa Sodišča.


title: Zadeva T-333/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 17. septembra 2014  – ATC in drugi proti Komisiji (Nepogodbena odgovornost — Uvoz ptic — Dogovor o višini povračila škode — Ustavitev postopka)

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/37

         Sklep Splošnega sodišča z dne 17. septembra 2014 – ATC in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-333/10) (1)

   ((Nepogodbena odgovornost - Uvoz ptic - Dogovor o višini povračila škode - Ustavitev postopka))
   2014/C 409/53
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Animal Trading Company (ATC) BV (Loon op Zand, Nizozemska); Avicentra NV (Malle, Belgija); Borgstein Birds and Zoofood Trading vof (Wamel, Nizozemska); Bird Trading Company Van der Stappen BV (Dongen, Nizozemska); New Little Birds Srl (Anagni, Italija); Vogelhuis Kloeg (Zevenbergen, Nizozemska); in Giovanni Pistone (Westerlo, Belgija) (zastopnika: M. Osse in J. Houdijk, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva F. Jimeno Fernández in B. Burggraaf, nato F. Jimeno Fernández in H. Kranenborg, zastopniki)

      Predmet

   Odškodninska tožba za povračilo škode, ki naj bi tožečim strankam nastala zaradi sprejetja Odločbe Komisije z dne 27. oktobra 2005 o nekaterih zaščitnih ukrepih pri uvozu ptic v ujetništvu v zvezi z visoko patogeno aviarno influenco v nekaterih tretjih državah (UL L 285, str. 60), kakor je bila podaljšana, in Uredbe Komisije (ES) št. 318/2007 z dne 23. marca 2007 o pogojih zdravstvenega varstva živali pri uvozu nekaterih ptic v Skupnost in pogojih za karanteno teh ptic (UL L 84, str. 7).

      Izrek

               1.

               Ta postopek se ustavi.

               2.

               Družbe Animal Trading Company (ATC) BV, Avicentra NV, Borgstein Birds and Zoofood Trading vof, Bird Trading Company Van der Stappen BV, New Little Birds Srl, Vogelhuis Kloeg ter G. Pistone nosijo vsak svoje stroške.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 274, 9.10.2010.


title: Zadeva C-74/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena dne 15. februarja 2005

text:
               2.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/24

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena dne 15. februarja 2005
   (Zadeva C-74/05)
   (2005/C 82/49)
   Jezik postopka: francoščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa Nicola Yerrell, zastopnica, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 15. februarja 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo sveta 2000/79/ES z dne 27. novembra 2000 o Evropskem sporazumu o razporejanju delovnega časa mobilnih delavcev v civilnem letalstvu, ki so ga sklenili AEA (Združenje evropskih letalskih prevoznikov), ETF (Evropska federacija delavcev v prometu), ECA (Evropsko združenje pilotov), ERA (Evropsko združenje regionalnih letalskih prevoznikov) in IACA (Mednarodno združenje letalskih prevoznikov) (1), oziroma s tem, da ni zagotovilo, da bi socialni partnerji sprejeli nujne predpise s sporazumom in/ali o navedenih predpisih ni obvestilo Komisije, ni izpolnilo obveznosti iz Pogodbe ES;

               2.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za prenos direktive v notranji pravni red, je potekel 1. decembra 2003.

      (1)  UL L 302, 1.12.2000, str. 57.


title: Zadeva C-116/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bezirksgericht Ried i.I. (Avstrija) 30. marca 2009 — Kazenski postopek proti Antoniu Formatu, Lenki Rohackovi, Torstenu Kuntzu, Gardelu Jongu Atenu, Hubertu Kanatschnigu, Jarmili Szabovi, Zdenki Powerovi, Nousii Nettuno

text:
               6.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bezirksgericht Ried i.I. (Avstrija) 30. marca 2009 — Kazenski postopek proti Antoniu Formatu, Lenki Rohackovi, Torstenu Kuntzu, Gardelu Jongu Atenu, Hubertu Kanatschnigu, Jarmili Szabovi, Zdenki Powerovi, Nousii Nettuno
   (Zadeva C-116/09)
   2009/C 129/16
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bezirksgericht Ried i.I.

      Stranke v postopku v glavni stvari

   Antonio Formato, Lenka Rohackova, Torsten Kuntz, Gardel Jong Aten, Hubert Kanatschnig, Jarmila Szabova, Zdenka Powerova, Nousia Nettuno

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 43 ES (Pogodba o ustanovitvi Evropske skupnosti v različici z 2. oktobra 1997, zadnjič spremenjena zaradi pristopa Republike Bolgarije in Romunije 25. aprila 2005, UL L 157, str. 11) razlagati tako, da nasprotuje predpisu, ki opravljanje dejavnosti iger na srečo v igralnicah dovoljuje izključno družbam, ki imajo obliko delniške družbe s sedežem v tej državi članici, in torej predpisuje ustanovitev ali pridobitev kapitalske družbe v tej državi članici?

               2.

               Ali je treba člena 43 ES in 49 ES razlagati tako, da nasprotujeta državnemu monopolu nad določenimi igrami na srečo, kot so na primer igre na srečo v igralnicah, kadar v zadevni državi članici ni koherentne in sistematične politike omejevanja iger na srečo, ker prireditelji, ki imajo državno koncesijo, spodbujajo k udeležbi v igrah na srečo — kot so državne športne stave in loterije — in v ta namen oglašujejo (televizija, časopisi, revije), pri čemer reklama navaja, da bo tik pred žrebanjem lota za stavni listek na voljo gotovinska odkupnina („TOI TOI TOI — Verjemi v srečo“)?

               3.

               Ali je treba člena 43 ES in 49 ES razlagati tako, da nasprotujeta predpisu, v skladu s katerim so vse v nacionalnem pravu o igrah na srečo predvidene koncesije za igre na srečo in za igralnice podeljene za obdobje 15 let na podlagi ureditve, ki iz razpisa izključuje konkurente Skupnostnega prostora (ki ne pripadajo tej državi članici)?