title: Združeni zadevi C-870/19 in C-871/19: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 24. marca 2021 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze/MI (C-870/19), TB (C-871/19) (Predhodno odločanje – Približevanje zakonodaje – Tahograf (nadzorna naprava) v cestnem prometu – Uredba (EGS) št. 3821/85 – Člen 15(7) – Uredba (ES) št. 561/2006 – Postopek pregleda – Upravna kazen – Nepredložitev tahografskih vložkov za tekoči dan in predhodnih 28 dni – Enotna kršitev ali več kršitev)

text:
               17.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/3

      Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 24. marca 2021 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze/MI (C-870/19), TB (C-871/19)
      (Združeni zadevi C-870/19 in C-871/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Približevanje zakonodaje - Tahograf (nadzorna naprava) v cestnem prometu - Uredba (EGS) št. 3821/85 - Člen 15(7) - Uredba (ES) št. 561/2006 - Postopek pregleda - Upravna kazen - Nepredložitev tahografskih vložkov za tekoči dan in predhodnih 28 dni - Enotna kršitev ali več kršitev)
      (2021/C 189/03)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Corte suprema di cassazione

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze

         Toženi stranki: MI (C-870/19), TB (C-871/19)

         Izrek

      Člen 15(7) Uredbe Sveta (EGS) 3821/85 z dne 20. decembra 1985 o tahografu (nadzorni napravi) v cestnem prometu, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne15. marca 2006, in člen 19 Uredbe št. 561/2006 je treba razlagati tako, da če voznik vozila za prevoz v cestnem prometu ob inšpekcijskem pregledu ne predloži tahografskih vložkov, ki se nanašajo na več delovnih dni v obdobju, ki zajema dan pregleda in predhodnih 28 dni, morajo pristojni organi države članice, v kateri je bil opravljen pregled, ugotoviti samo enotno kršitev tega voznika in mu zanjo naložiti le eno kazen.

         (1)  UL C 54, 17.2.2020.


title: Zadeva C-950/19: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 24. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Helsingin hallinto-oikeus – Finska) – Postopek, ki ga je začel A (Predhodno odločanje – Pravo družb – Direktiva 2006/43/ES – Obvezne revizije za letne in konsolidirane računovodske izkaze – Člen 22a(1)(a) – Zaposlitev zakonitega revizorja pri revidiranem subjektu – Obdobje nedelovanja – Prepoved prevzema ključnega vodstvenega položaja v revidiranem podjetju – Kršitev – Teža in trajanje kršitve – Izraz „prevzeti položaj“ – Obseg – Sklenitev pogodbe o zaposlitvi z revidiranim subjektom – Neodvisnost zakonitih revizorjev – Zunanji vidik)

text:
               17.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/4

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 24. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Helsingin hallinto-oikeus – Finska) – Postopek, ki ga je začel A
      (Zadeva C-950/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Pravo družb - Direktiva 2006/43/ES - Obvezne revizije za letne in konsolidirane računovodske izkaze - Člen 22a(1)(a) - Zaposlitev zakonitega revizorja pri revidiranem subjektu - Obdobje nedelovanja - Prepoved prevzema ključnega vodstvenega položaja v revidiranem podjetju - Kršitev - Teža in trajanje kršitve - Izraz „prevzeti položaj“ - Obseg - Sklenitev pogodbe o zaposlitvi z revidiranim subjektom - Neodvisnost zakonitih revizorjev - Zunanji vidik)
      (2021/C 189/04)
      Jezik postopka: finščina

         Predložitveno sodišče

      Helsingin hallinto-oikeus

         Stranka v postopku v glavni stvari

      A

         Ob udeležbi: Patentti- ja rekisterihallituksen tilintarkastuslautakunta

         Izrek

      Člen 22a(1)(a) Direktive 2006/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o obveznih revizijah za letne in konsolidirane računovodske izkaze, spremembi direktiv Sveta 78/660/EGS in 83/349/EGS ter razveljavitvi Direktive Sveta 84/253/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2014/56/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014, je treba razlagati tako, da je treba za zakonitega revizorja, kot je ključni revizijski partner, ki ga imenuje revizijsko podjetje v okviru revizijskega posla, šteti, da ključni vodstveni položaj v revidiranem subjektu v smislu te določbe prevzame v trenutku, ko s tem subjektom sklene pogodbo o zaposlitvi, ki se nanaša na ta položaj, tudi če dejansko še ni začel opravljati svoje funkcije na navedenem položaju.

         (1)  UL C 77, 9.3.2020.


title: Zadeva C-28/20: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 23. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Attunda tingsrätt – Švedska) – Airhelp Ltd/Scandinavian Airlines System SAS (Predhodno odločanje – Zračni promet – Uredba (ES) št. 261/2004 – Člen 5(3) – Skupna pravila na področju odškodnine in pomoči potnikom v primerih odpovedi ali velike zamude letov – Izjema od obveznosti zagotovitve odškodnine – Pojem „izredne razmere“ – Stavka pilotov, organizirana v zakonitem okviru – „Notranji“ in „zunanji“ dejavniki pri dejavnosti dejanskega letalskega prevoznika – Členi 16, 17 in 28 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Neobstoj posega v svobodo gospodarske pobude, lastninsko pravico in pravico do kolektivnih pogajanj, ki jih ima letalski prevoznik)

text:
               17.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/4

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 23. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Attunda tingsrätt – Švedska) – Airhelp Ltd/Scandinavian Airlines System SAS
      (Zadeva C-28/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Zračni promet - Uredba (ES) št. 261/2004 - Člen 5(3) - Skupna pravila na področju odškodnine in pomoči potnikom v primerih odpovedi ali velike zamude letov - Izjema od obveznosti zagotovitve odškodnine - Pojem „izredne razmere“ - Stavka pilotov, organizirana v zakonitem okviru - „Notranji“ in „zunanji“ dejavniki pri dejavnosti dejanskega letalskega prevoznika - Členi 16, 17 in 28 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Neobstoj posega v svobodo gospodarske pobude, lastninsko pravico in pravico do kolektivnih pogajanj, ki jih ima letalski prevoznik)
      (2021/C 189/05)
      Jezik postopka: švedščina

         Predložitveno sodišče

      Attunda tingsrätt

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Airhelp Ltd

         Tožena stranka: Scandinavian Airlines System SAS

         Izrek

      Člen 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 je treba razlagati tako, da stavka, ki se začne na poziv sindikata delavcev dejanskega letalskega prevoznika, ob spoštovanju pogojev, določenih v nacionalni zakonodaji, zlasti roka za napoved stavke, določenega s to zakonodajo, in ki je namenjena uveljavitvi zahtev delavcev tega prevoznika ter v katero je vključena kategorija zaposlenih, ki so nujno potrebni za izvedbo leta, ne spada pod pojem „izredne razmere“ v smislu te določbe.

         (1)  UL C 85, 23.3.2020.


title: Zadeva C-603/20 PPU: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 24. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice, Family Division (England and Wales) – Združeno kraljestvo) – SS/MCP (Predhodno odločanje – Nujni postopek predhodnega odločanja – Območje svobode, varnosti in pravice – Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Uredba (ES) št. 2201/2003 – Člen 10 – Pristojnost v sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo – Odvzem otroka – Pristojnost sodišč države članice – Ozemeljska veljavnost – Premestitev otroka v tretjo državo – Pridobitev običajnega prebivališča v tej tretji državi)

text:
               17.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/5

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 24. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice, Family Division (England and Wales) – Združeno kraljestvo) – SS/MCP
      (Zadeva C-603/20 PPU) (1)

      (Predhodno odločanje - Nujni postopek predhodnega odločanja - Območje svobode, varnosti in pravice - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 2201/2003 - Člen 10 - Pristojnost v sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo - Odvzem otroka - Pristojnost sodišč države članice - Ozemeljska veljavnost - Premestitev otroka v tretjo državo - Pridobitev običajnega prebivališča v tej tretji državi)
      (2021/C 189/06)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      High Court of Justice, Family Division (England and Wales)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: SS

         Tožena stranka: MCP

         Izrek

      Člen 10 Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 2116/2004 z dne 2. decembra 2004, je treba razlagati tako, da se ne uporablja v primeru, v katerem se ugotovi, da je otrok, ki je bil odvzet in premeščen v tretjo državo, na datum vložitve zahtevka v zvezi s starševsko odgovornostjo v tej tretji državi že pridobil običajno prebivališče. V takem primeru je treba o pristojnosti sodišča, pri katerem je bil vložen zahtevek, odločiti v skladu z veljavnimi mednarodnimi konvencijami, če pa takih mednarodnih konvencij ni, v skladu s členom 14 te uredbe.

         (1)  UL C 28, 25.1.2021.


title: Zadeva C-25/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Mercantil n° 2 de Madrid (Španija) 15. januarja 2021 – ZA, AZ, BX, CV, DU in ET/Repsol Comercial de Productos Petrolíferos S.A.

text:
               17.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/5

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid (Španija) 15. januarja 2021 – ZA, AZ, BX, CV, DU in ET/Repsol Comercial de Productos Petrolíferos S.A.
      (Zadeva C-25/21)
      (2021/C 189/07)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: ZA, AZ, BX, CV, DU in ET

         Tožena stranka: Repsol Comercial de Productos Petrolíferos S.A.

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                     Ali je treba, če tožeča stranka dokaže, da njeno pogodbeno razmerje v zvezi z izključno dobavo in poslovanjem pod blagovno znamko (v obliki komisijske prodaje ali pa dokončne prodaje z referenčno ceno-preprodaja s popustom) z družbo REPSOL spada pod ozemeljski in časovni okvir, ki ga je analiziral nacionalni organ, pristojen za konkurenco, šteti, da na pogodbeno razmerje vpliva odločba sodišča za varstvo konkurence z dne 11. julija 2001 (zadeva 490/00 REPSOL) in/ali odločba nacionalne komisije za konkurenco z dne 30. julija 2009 (zadeva 652/07 REPSOL/CEPSA/BP), saj se zahteve iz člena 2 Uredbe (ES) št. 1/2003 (1)
                     v zvezi z dokaznim bremenom glede kršitve na podlagi teh dveh odločb štejejo za izpolnjene?

                  2.

                  Ali mora biti v primeru pritrdilnega odgovora na prejšnje vprašanje in če se v konkretnem primeru dokaže, da na pogodbeno razmerje vpliva odločba sodišča za varstvo konkurence z dne 11. julija 2001 (zadeva 490/00 REPSOL) in/ali odločba nacionalne komisije za konkurenco z dne 30. julija 2009 (zadeva 652/07 REPSOL/CEPSA/BP), nujna posledica ugotovitev ničnosti pogodbe v skladu s členom 101(2) PDEU?

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL 2003, L 1, str. 1).


title: Zadeva C-47/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Ravensburg (Nemčija) 28. januarja 2021 – F. F., B. A./C. Bank AG, Bank D. K. AG

text:
               17.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/6

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Ravensburg (Nemčija) 28. januarja 2021 – F. F., B. A./C. Bank AG, Bank D. K. AG
      (Zadeva C-47/21)
      (2021/C 189/08)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Ravensburg

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: F. F., B. A.

         Toženi stranki: C. Bank AG, Bank D. K. AG

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Glede fikcije zakonitosti v skladu s členom 247(6)(2), tretji stavek, in (12)(1), tretji stavek, Einführungsgesetz zum Bürgerlichen Gesetzbuche (zakon o uvedbi civilnega zakonika, v nadaljevanju: EGBGB):

                              (a)

                              Ali sta člena 247(6)(2), tretji stavek, in 247(12)(1), tretji stavek, EGBGB v delu, v katerem določata, da pogodbeni pogoji, ki so v nasprotju z zahtevami iz člena 10(2)(p) Direktive 2008/48/ES (1), zadostijo zahtevam iz člena 247(6)(2), prvi in drugi stavek, EGBGB in iz člena 247(12)(1), drugi stavek, točka 2(b), EGBGB, nezdružljiva s členoma 10(2)(p) in 14(1) Direktive 2008/48/ES?
                              Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen:

                              (b)

                              Ali iz prava Unije, zlasti iz členov 10(2)(p) in 14(1) Direktive 2008/48/ES, izhaja, da se člena 247(6)(2), tretji stavek, in 247(12)(1), tretji stavek, EGBGB ne uporabljata v delu, v katerem določata, da pogodbeni pogoji, ki so v nasprotju z zahtevami iz člena 10(2)(p) Direktive 2008/48/ES, zadostijo zahtevam iz člena 247(6)(2), prvi in drugi stavek, EGBGB in iz člena 247(12)(1), drugi stavek, točka 2(b), EGBGB?
                              Ne glede na odgovor na vprašanji 1(a) in 1(b):

                  2.

                  Glede informacij, ki se morajo vključiti, v skladu s členom 10(2) Direktive 2008/48/ES:

                              (a)

                              Ali je treba člen 10(2)(p) Direktive 2008/48/ES razlagati tako, da mora biti znesek dnevnih obresti, ki ga je treba navesti v kreditni pogodbi, mogoče izračunati na podlagi pogodbene posojilne obrestne mere, navedene v pogodbi?

                              (b)

                              Glede člena 10(2)(r) Direktive 2008/48/ES:

                                          (aa)

                                          Ali je treba to določbo razlagati tako, da morajo biti informacije o nadomestilu, ki se zaračuna pri predčasnem odplačilu posojila, navedene v kreditni pogodbi, tako natančne, da lahko potrošnik vsaj približno izračuna višino tega nadomestila, ki se zaračuna?
                                          (če je odgovor na predhodno vprašanje pritrdilen)

                                          (bb)

                                          Ali člen 10(2)(r) in člen 14(1), drugi stavek, Direktive 2008/48/ES nasprotujeta nacionalni ureditvi, v skladu s katero se v primeru nepopolnih informacij v smislu člena 10(2)(r) Direktive 2008/48/ES rok za odstop kljub temu začne ob sklenitvi pogodbe in zgolj preneha obstajati pravica dajalca kredita do nadomestila za predčasno odplačilo kredita?

                              (c)

                              Ali je treba člen 10(2)(l) Direktive 2008/48/ES razlagati tako, da je treba obrestno mero zamudnih obresti, veljavno ob sklenitvi kreditne pogodbe, sporočiti kot absolutno število ali kot absolutno število navesti vsaj veljavno referenčno obrestno mero (v obravnavani zadevi temeljno obrestno mero v skladu s členom 247 Bürgerliches Gesetzbuch (civilni zakonik, v nadaljevanju: BGB)), na podlagi katere se z upoštevanjem pribitka (v obravnavani zadevi pet odstotnih točk v skladu s členom 288(1), drugi stavek, BGB) ugotovi veljavna obrestna mera zamudnih obresti, in ali je treba potrošnika seznaniti z referenčno obrestno mero (temeljno obrestno mero) in njeno spremenljivostjo?

                              (d)

                              Ali je treba člen 10(2)(t) Direktive 2008/48/ES razlagati tako, da morajo biti v besedilu kreditne pogodbe navedeni bistveni formalni pogoji za uporabo izvensodnih postopkov pritožbe in drugih pravnih sredstev?
                              Če je odgovor vsaj na eno od zgornjih vprašanj od 2(a) do 2(d) pritrdilen:

                              (e)

                              Ali je treba člen 14(1), drugi stavek, točka (b), Direktive 2008/48/ES razlagati tako, da rok za odstop začne teči le, če so bile informacije v skladu s členom 10(2) Direktive 2008/48/ES podane v celoti in pravilno?
                              Če je odgovor nikalen:

                              (f)

                              Katera so upoštevna merila za to, da rok za odstop začne teči, kljub temu da informacije niso bile podane v celoti ali pravilno?
                              Če je odgovor na zgornje vprašanje 1(a) in/ali vsaj na eno od vprašanj od 2(a) do 2(d) pritrdilen:

                  3.

                  Glede izgube pravice do odstopa v skladu s členom 14(1), prvi stavek, Direktive 2008/48/ES:

                              (a)

                              Ali se pravica do odstopa v skladu s členom 14(1), prvi stavek, Direktive 2008/48/ES lahko izgubi?
                              Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen:

                              (b)

                              Ali gre pri izgubi za časovno omejitev pravice do odstopa, ki mora biti urejena v parlamentarnem zakonu?
                              Če je odgovor nikalen:

                              (c)

                              Ali izguba v subjektivnem smislu predpostavlja, da je potrošnik vedel, da njegova pravica do odstopa še vedno obstaja, oziroma da je pri tem, da za to ni vedel, šlo vsaj za njegovo hudo malomarnost?
                              Če je odgovor nikalen:

                              (d)

                              Ali možnost dajalca kredita, da kreditojemalcu naknadno poda informacije v skladu s členom 14(1), drugi stavek, točka (b), Direktive 2008/48/ES in s tem sproži tek roka za odstop, nasprotuje uporabi pravil o izgubi v skladu z načelom dobre vere?
                              Če je odgovor nikalen:

                              (e)

                              Ali je to združljivo z ustaljenimi načeli mednarodnega prava, na katera so nemška sodišča vezana v skladu z ustavo?
                              Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen:

                              (f)

                              Kako mora nemški uporabnik prava razrešiti konflikt med zavezujočimi zahtevami mednarodnega prava in zahtevami Sodišča Evropske unije?

                  4.

                  Glede stališča, da gre za zlorabo pravice potrošnika do odstopa v skladu s členom 14(1), prvi stavek, Direktive 2008/48/ES:

                              (a)

                              Ali uveljavljanje pravice do odstopa v skladu s členom 14(1), prvi stavek, Direktive 2008/48/ES lahko pomeni zlorabo?
                              Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen:

                              (b)

                              Ali gre pri tem, ko se izhaja iz zlorabe pravice do odstopa, za omejitev te pravice, ki mora biti urejena v parlamentarnem zakonu?
                              Če je odgovor nikalen:

                              (c)

                              Ali se pri tem, ko se izhaja iz zlorabe pravice do odstopa, v subjektivnem smislu predpostavlja, da je potrošnik vedel, da njegova pravica do odstopa še vedno obstaja, oziroma da je pri tem, da za to ni vedel, šlo vsaj za njegovo hudo malomarnost?
                              Če je odgovor nikalen:

                              (d)

                              Ali možnost dajalca kredita, da kreditojemalcu naknadno poda informacije v skladu s členom 14(1), drugi stavek, točka (b), Direktive 2008/48/ES in s tem sproži tek roka za odstop, nasprotuje stališču, da gre za zlorabo pravice do odstopa v skladu z načelom dobre vere?
                              Če je odgovor nikalen:

                              (e)

                              Ali je to združljivo z ustaljenimi načeli mednarodnega prava, na katera so nemška sodišča vezana v skladu z ustavo?
                              Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen:

                              (f)

                              Kako mora nemški uporabnik prava razrešiti konflikt med zavezujočimi zahtevami mednarodnega prava in zahtevami Sodišča Evropske unije?

                  5.

                  Ne glede na odgovore na zgornja vprašanja:

                              (a)

                              Ali je združljivo s pravom Unije, zlasti s pravico do odstopa v skladu s členom 14(1), prvi stavek, Direktive 2008/48/ES, če na podlagi nacionalnega prava v primeru kreditne pogodbe, povezane s prodajno pogodbo, po potrošnikovem veljavnem uveljavljanju pravice do odstopa v skladu s členom 14(1) Direktive 2008/48/ES

                                          (aa)

                                          pravica potrošnika nasproti dajalcu kredita do vračila plačanih obrokov posojila učinkuje šele, ko je potrošnik dajalcu kredita vrnil kupljeni predmet ali dokazal, da mu ga je poslal?

                                          (bb)

                                          tožba, ki jo potrošnik po vrnitvi kupljenega predmeta vloži zaradi vračila plačanih obrokov posojila, velja za trenutno neutemeljeno in jo je treba zavrniti, če dajalec kredita s sprejetjem kupljenega predmeta ni prišel v zamudo s sprejetjem izpolnitve?
                                          Če je odgovor nikalen:

                              (b)

                              Ali iz prava Unije izhaja, da se nacionalni ureditvi, opisani pod točko (a)(aa) in/ali (a)(bb), ne uporabljata?
                              Ne glede na odgovore na zgornja vprašanja od 1 do 5:

                  6.

                  Ali člen 348a(2), točka 1, ZPO v delu, v katerem se nanaša tudi na sprejemanje predložitvenih odločb na podlagi člena 267, drugi odstavek, PDEU, ni združljiv s pristojnostjo nacionalnih sodišč, da predložijo vprašanja v predhodno odločanje Sodišču na podlagi člena 267, drugi odstavek, PDEU in se zato ne uporablja za sprejemanje predložitvenih odločb?

         (1)  Direktiva 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (UL 2008, L 133, str. 66).


title: Zadeva C-62/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 2. februarja 2021 – Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG/E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL

text:
               17.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/9

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 2. februarja 2021 – Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG/E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL
      (Zadeva C-62/21)
      (2021/C 189/09)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesgerichtshof

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka in revidentka: Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG

         Tožene stranke in nasprotne stranke v revizijskem postopku: E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL

         Vprašanji za predhodno odločanje:

                  1.

                  Ali okoliščina, opredeljena v členu 56(1)(a) Uredbe št. 207/2009 (1) in členu 63(1)(a) Uredbe 2017/1001 (2), da lahko zahtevo za razveljavitev znamke Evropske unije zaradi njene neuporabe vloži katera koli fizična ali pravna oseba in katera koli interesna skupina ali telo, ki je lahko stranka v postopku, povzroči neveljavnost pogodbenega dogovora, s katerim se tretja oseba imetniku znamke Evropske unije zaveže, da na Urad Evropske unije za intelektualno lastnino ne bo vložila zahteve za razveljavitev te znamke Evropske unije zaradi neuporabe?

                  2.

                  Ali okoliščina, opredeljena v členu 56(1)(a) Uredbe št. 207/2009 in členu 63(1)(a) Uredbe 2017/1001, da lahko zahtevo za razveljavitev znamke Evropske unije zaradi njene neuporabe vloži katera koli fizična ali pravna oseba in katera koli interesna skupina ali telo, ki je lahko stranka v postopku, povzroči, da se v postopku za razveljavitev pred Uradom Evropske unije za intelektualno lastnino in sodiščema Evropske unije ne upošteva pravnomočna sodba sodišča države članice, s katero je toženi stranki naloženo, naj umakne zahtevo za razveljavitev znamke Evropske unije zaradi neuporabe, ki jo je vložila sama ali oseba, ki jo je za to pooblastila?

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (Kodificirano besedilo) (UL 2009 L 78, str. 1).

         (2)  Uredba (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2017 o blagovni znamki Evropske unije (UL 2017 L 154, str. 1).


title: Zadeva C-86/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Španija) 11. februarja 2021 – Gerencia Regional de Salud de Castilla y León/Delia

text:
               17.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/10

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Španija) 11. februarja 2021 – Gerencia Regional de Salud de Castilla y León/Delia
      (Zadeva C-86/21)
      (2021/C 189/10)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Gerencia Regional de Salud de Castilla y León

         Nasprotna stranka: Delia

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali člen 45 PDEU in člen 7 Uredbe št. [492]/2011 (1) nasprotujeta nacionalni določbi, kot je člen 6(2)(c) Decreto 43/2009, de 2 de julio (odlok št. 43/2009 z dne 2. julija 2009), ki preprečuje priznavanje dela, opravljenega v določeni poklicni skupini v okviru javnega zdravstva druge države članice Evropske unije?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali se priznanje dela, opravljenega v okviru sistema javnega zdravstva v državi članici, lahko pogoji s predhodno potrditvijo izpolnjevanja nekaterih splošnih meril za odobritev kariernih sistemov zdravstvenega osebja držav članic Evropske unije?

         (1)  Uredba (EU) št. 492/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2011 o prostem gibanju delavcev v Uniji (UL 2011, L 141, str. 1)


title: Zadeva C-112/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 25. februarja 2021 – X BV/Classic Coach Company vof, Y, Z

text:
               17.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/10

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 25. februarja 2021 – X BV/Classic Coach Company vof, Y, Z
      (Zadeva C-112/21)
      (2021/C 189/11)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: X BV

         Tožene stranke: Classic Coach Company vof, Y, Z

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali za ugotovitev, da gre za „prejšnjo pravico“ tretje osebe v smislu člena 6(2) razveljavljene Direktive 2008/95/ES (1),

                              a)

                              zadostuje, da je ta tretja oseba pred vložitvijo prijave znamke v gospodarskem prometu uporabljala pravico, priznano v zakonodaji zadevne države članice, ali pa

                              b)

                              se zahteva, da lahko ta tretja oseba na podlagi te prejšnje pravice v skladu z veljavno nacionalno zakonodajo imetniku znamke prepove uporabo?

                  2.

                  Ali je pri odgovoru na prvo vprašanje pomembno tudi to, ali ima imetnik znamke še starejšo (v zakonodaji zadevne države članice priznano) pravico v zvezi z znakom, ki je bil registriran kot znamka, in če je tako, ali je potem pomembno, ali lahko imetnik znamke na podlagi te še starejše priznane pravice prepove, da bi tretje osebe uporabljale domnevno „prejšnjo pravico“?

         (1)  Direktiva 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL 2008, L 299, str. 25).


title: Zadeva C-129/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van beroep te Brussel (Belgija) 2. marca 2021 – Proximus NV/Gegevensbeschermingsautoriteit

text:
               17.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/11

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van beroep te Brussel (Belgija) 2. marca 2021 – Proximus NV/Gegevensbeschermingsautoriteit
      (Zadeva C-129/21)
      (2021/C 189/12)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Hof van beroep te Brussel

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Proximus NV

         Tožena stranka: Gegevensbeschermingsautoriteit

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 12[(2)] Direktive 2002/58/ES (1) v povezavi s členom 2[(f)] te direktive in členom 95 Splošne uredbe o varstvu podatkov (2) razlagati tako, da nacionalnemu nadzornemu organu omogoča, da zahteva naročnikovo „privolitev“ v smislu Splošne uredbe o varstvu podatkov kot podlago za objavo njegovih osebnih podatkov v javno dostopnih naročniških imenikih in telefonskih imeniških storitvah, tako v tistih, ki jih izda sam operater, kot tistih, ki jih izdajajo drugi ponudniki, če glede tega ne obstaja nacionalna zakonodaja, v kateri bi bilo določeno drugače?

                  2.

                  Ali je treba pravico do izbrisa iz člena 17 Splošne uredbe o varstvu podatkov razlagati tako, da nasprotuje temu, da nacionalni nadzorni organ naročnikovo zahtevo za odstranitev iz javno dostopnih naročniških imenikov in telefonskih imeniških storitev opredeli kot naročnikovo zahtevo za izbris v smislu člena 17 Splošne uredbe o varstvu podatkov?

                  3.

                  Ali je treba člen 24 in člen 5[(2] Splošne uredbe o varstvu podatkov razlagati tako, da nasprotujeta temu, da nacionalni nadzorni organ na podlagi odgovornosti, določene v teh členih, sklepa, da mora upravljavec sprejeti ustrezne tehnične in organizacijske ukrepe, da druge upravljavce – in sicer ponudnike telefonskih storitev ter druge ponudnike naročniških imenikov in telefonskih imeniških storitev, ki so prejeli podatke tega upravljavca – obvesti o preklicu privolitve s strani posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, v skladu s členom 6 v povezavi s členom 7 Uredbe?

                  4.

                  Ali je treba člen 17[(2)] Splošne uredbe o varstvu podatkov razlagati tako, da nasprotuje temu, da nacionalni nadzorni organ ponudniku javno dostopnih naročniških imenikov in telefonskih imeniških storitev, od katerega se zahteva, da ne objavi več podatkov o osebi, odredi, naj sprejme razumne ukrepe za obvestitev iskalnikov o tej zahtevi za izbris?

         (1)  Direktiva 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (UL 2002, L 201, str. 37).

         (2)  Uredba (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov) (UL 2016, L 119, str. 1).


title: Zadeva C-136/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Constitucional (Portugalska) 3. marca 2021 — Autoridade Tributária e Aduaneira/VectorImpacto — Automóveis Unipessoal Lda

text:
               17.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/12

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Constitucional (Portugalska) 3. marca 2021 — Autoridade Tributária e Aduaneira/VectorImpacto — Automóveis Unipessoal Lda
      (Zadeva C-136/21)
      (2021/C 189/13)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Constitucional

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Nasprotna stranka: VectorImpacto — Automóveis Unipessoal Lda

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je člen 110 PDEU, ločeno oziroma v povezavi s členom 191 PDEU, zlasti z njegovim odstavkom 2, mogoče razlagati tako, da ne nasprotuje predpisu nacionalnega prava, ki pri uporabi znižanj, povezanih s povprečnim zmanjšanjem vrednosti vozil na nacionalnem trgu, za davek na rabljena vozila z dokončno registrsko oznako Skupnosti, ki so jo dodelile druge države članice Evropske unije, ne upošteva okoljskega elementa, zaradi česar je lahko tako izračunan znesek višji od zneska, obračunanega za enakovrstna domača rabljena motorna vozila?


title: Zadeva C-148/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal d'arrondissement (Luksemburg) 8. marca 2021 – Christian Louboutin/Amazon Europe Core Sàrl, Amazon EU Sàrl, Amazon Services Europe Sàrl

text:
               17.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/12

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal d'arrondissement (Luksemburg) 8. marca 2021 – Christian Louboutin/Amazon Europe Core Sàrl, Amazon EU Sàrl, Amazon Services Europe Sàrl
      (Zadeva C-148/21)
      (2021/C 189/14)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal d'arrondissement

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Christian Louboutin

         Tožene stranke: Amazon Europe Core Sàrl, Amazon EU Sàrl, Amazon Services Europe Sàrl

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 9(2) Uredbe 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2017 o blagovni znamki Evropske unije (1) razlagati tako, da je treba uporabo znaka, ki je enak znamki, v oglasu, objavljenem na spletnem mestu, pripisati njegovemu upravljavcu ali gospodarsko povezanim subjektom zaradi mešanja lastnih ponudb upravljavca ali gospodarsko povezanih subjektov in ponudb tretjih prodajalcev na tem spletnem mestu z vključitvijo teh oglasov v lastno komercialno sporočilo upravljavca ali gospodarsko povezanih subjektov?
                  Ali je taka vključitev potrjena z dejstvom, da:

                              —

                              so oglasi na spletnem mestu predstavljeni enotno?

                              —

                              so lastni oglasi upravljavca in gospodarsko povezanih subjektov ter tretjih prodajalcev prikazani brez razlikovanja glede na njihov izvor, vendar z jasno prikazanim logotipom upravljavca ali gospodarsko povezanih subjektov v oglasnih rubrikah tretjih spletnih mest v obliki oglasov „pop-up“?

                              —

                              upravljavec ali gospodarsko povezani subjekti tretjim prodajalcem ponujajo celovito storitev, vključno s pomočjo pri oblikovanju oglasov in določanju prodajnih cen, skladiščenjem in odpremljanjem proizvodov?

                              —

                              je spletno mesto upravljavca in gospodarsko povezanih subjektov oblikovano tako, da je predstavljeno v obliki butikov in oznak, kot so „najbolje prodajano“, „najbolj iskano“ ali „najbolj priljubljeno“, ne da bi se jasno in na prvi pogled razlikovalo med lastnimi proizvodi upravljavca in gospodarsko povezanih subjektov ter proizvodi tretjih prodajalcev?

                  2.

                  Ali je treba člen 9(2) Uredbe 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2017 o blagovni znamki Evropske unije razlagati tako, da je treba uporabo znaka, ki je enak znamki, v oglasu, objavljenem na spletnem prodajnem mestu, načeloma pripisati njegovemu upravljavcu ali gospodarsko povezanim subjektom, če ima v dojemanju običajno obveščenega in razumno pozornega internetnega uporabnika ta upravljavec ali gospodarsko povezani subjekt aktivno vlogo pri oblikovanju tega oglasa ali če se ta oglas dojema kot del lastnega komercialnega sporočila tega upravljavca?
                  Ali na tako dojemanje vpliva:

                              —

                              okoliščina, da so ta upravljavec in/ali gospodarsko povezani subjekti ugledni distributerji zelo raznolikih proizvodov, med katerimi so proizvodi iz kategorije proizvodov, izpostavljenih v oglasu;

                              —

                              ali okoliščina, da je v tako objavljenem oglasu glava, v kateri je prikazana znamka storitve tega upravljavca ali gospodarsko povezanih subjektov, ki je znana kot znamka distributerja;

                              —

                              ali okoliščina, da ta upravljavec ali gospodarsko povezani subjekti hkrati s tem prikazom ponujajo storitve, ki jih običajno ponujajo distributerji proizvodov iz iste kategorije, kot je proizvod, izpostavljen v oglasu?

                  3.

                  Ali je treba člen 9(2) Uredbe 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta o blagovni znamki Evropske unije razlagati tako, da odprema proizvoda, opremljenega z znakom, ki je enak znamki, v gospodarskem prometu in brez soglasja imetnika znamke končnemu potrošniku ne pomeni uporabe, ki jo je mogoče pripisati pošiljatelju, razen če zadnjenavedeni dejansko ve za namestitev tega znaka na proizvodu?
                  Ali je tak pošiljatelj uporabnik zadevnega znaka, če je sam ali gospodarsko povezan subjekt končnega potrošnika obvestil, da je odgovoren za to odpremo po tem, ko je sam ali gospodarsko povezan subjekt skladiščil proizvod za ta namen?
                  Ali je tak pošiljatelj uporabnik zadevnega znaka, če je sam ali gospodarsko povezan subjekt pred tem aktivno prispeval k prikazu oglasa za proizvod, ki je opremljen s tem znakom, v gospodarskem prometu ali je prejel naročilo končnega potrošnika na podlagi tega oglasa?

         (1)  UL 2017, L 154, str. 1.


title: Zadeva C-153/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal administratif (Luksemburg) 5. marca 2021 – A, B in C, čigar zakonita zastopnika sta njegova starša/Ministre de l’Immigration et de l’Asile

text:
               17.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/14

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal administratif (Luksemburg) 5. marca 2021 – A, B in C, čigar zakonita zastopnika sta njegova starša/Ministre de l’Immigration et de l’Asile
      (Zadeva C-153/21)
      (2021/C 189/15)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal administratif

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: A, B in C, čigar zakonita zastopnika sta njegova starša

         Tožena stranka: Ministre de l’Immigration et de l’Asile

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je mogoče člen 33(2)(a) Direktive 2013/32/EU o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (1) v povezavi s členom 23 Direktive 2011/95/EU o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite (2) ter s členom 24 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da je mogoče na njegovi podlagi prošnjo za mednarodno zaščito, ki so jo starši v imenu in za račun svojega mladoletnega otroka vložili v drugi državi članici (v obravnavanem primeru v Luksemburgu), kot je ta, ki je mednarodno zaščito predhodno priznala le otrokovim staršem ter bratom in sestram (v obravnavanem primeru Grčija), razglasiti za nedopustno z obrazložitvijo, da organi države, ki so zadnjenavedenim priznali mednarodno zaščito pred njihovim odhodom in rojstvom otroka, zagotavljajo, da bo lahko ta otrok ob prihodu in vrnitvi drugih družinskih članov upravičen do izdaje dovoljenja za prebivanje in priznanja enakih ugodnosti, kot so dodeljene upravičencem do mednarodne zaščite, pri čemer pa ne zatrjujejo, da bo status mednarodne zaščite priznan njemu osebno?

         (1)  UL 2013, L 180, str. 60.

         (2)  UL 2011, L 337, str. 9.


title: Zadeva C-164/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administratīvā rajona tiesa (Latvija) 12. marca 2021 — SIA BALTIJAS STARPTAUTISKĀ AKADĒMIJA/Latvijas Zinātnes padome

text:
               17.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/14

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administratīvā rajona tiesa (Latvija) 12. marca 2021 — SIA BALTIJAS STARPTAUTISKĀ AKADĒMIJA/Latvijas Zinātnes padome
      (Zadeva C-164/21)
      (2021/C 189/16)
      Jezik postopka: latvijščina

         Predložitveno sodišče

      Administratīvā rajona tiesa

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: SIA BALTIJAS STARPTAUTISKĀ AKADĒMIJA

         Tožena stranka: Latvijas Zinātnes padome

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  (1)

                  Ali je mogoče kot subjekt v smislu člena 2(83) Uredbe št. 651/2014 (1) opredeliti organizacijo (zasebnega prava), ki opravlja različne glavne dejavnosti, med katerimi je raziskovalna dejavnost, vendar njeni prihodki izvirajo pretežno iz plačljivih izobraževalnih storitev?

                  (2)

                  Ali je upravičeno uporabiti zahtevo, ki se nanaša na delež financiranja (prihodki in stroški) gospodarskih in negospodarskih dejavnosti, da bi se ugotovilo, ali subjekt izpolnjuje zahtevo, določeno v členu 2(83) Uredbe št. 651/2014 in v skladu s katero je glavni cilj subjekta neodvisno izvajanje temeljnih raziskav, industrijskih raziskav ali eksperimentalnega razvoja ali obsežno razširjanje rezultatov teh dejavnosti prek izobraževanja, objav ali prenosa znanja? Če je odgovor pritrdilen, kakšen bi bil ustrezen delež financiranja gospodarskih in negospodarskih dejavnosti za določitev glavnega cilja subjektovih dejavnosti?

                  (3)

                  Ali je glede na določbe člena 2(83) Uredbe št. 651/2014 upravičeno uporabiti zahtevo, v skladu s katero se prihodki, prejeti iz glavne dejavnosti, ponovno vložijo v glavno dejavnost zadevnega subjekta, in ali je treba za ustrezno določitev glavnega cilja dejavnosti subjekta, ki predlaga projekt, presojati druge vidike? Ali se ta presoja spremeni glede na uporabo prejetih prihodkov (glede na to, ali se ponovno vložijo v glavno dejavnost ali se, na primer, v primeru zasebnega vlagatelja, plačajo kot dividende delničarjem), tudi kadar večji del prihodkov izvira iz nadomestil, plačanih za izobraževalne storitve?

                  (4)

                  Ali je bistveno, da so člani subjekta, ki ponudi zadevni projekt, pravne osebe, za presojo, ali navedeni subjekt ustreza opredelitvi iz člena 2(83) Uredbe št. 651/2014, torej ali gre za družbo, ustanovljeno v skladu s gospodarskim pravom za opravljanje pridobitne (člen 1 Komerclikums (trgovinski zakonik)) gospodarske dejavnosti (plačljiva dejavnost), ali da so njegovi člani ali delničarji fizične ali pravne osebe, ki opravljajo pridobitno dejavnost (vključno z opravljanjem plačljivih izobraževalnih dejavnosti) ali so bile ustanovljene z namenom opravljanja nepridobitne dejavnosti (na primer društvo ali fundacija)?

                  (5)

                  Ali sta za presojo gospodarske narave dejavnosti subjekta, ki predlaga projekt, bistvena delež nacionalnih študentov in študentov držav članic Evropske unije v primerjavi z deležem tujih študentov (iz tretjih držav) in okoliščina, da je cilj glavne dejavnosti navedenega subjekta študentom zagotoviti visokošolsko izobrazbo in usposobljenost, ki bosta konkurenčni na mednarodnem trgu dela v skladu s sodobnimi mednarodnimi zahtevami (točka 5 statuta tožeče stranke)?

         (1)  Uredba Komisije (EU) št. 651/2014 z dne 17. junija 2014 o razglasitvi nekaterih vrst pomoči za združljive z notranjim trgom pri uporabi členov 107 in 108 Pogodbe (UL 2014, L 187, str. 1).


title: Zadeva T-161/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. februarja 2021 – Braesch in drugi/Komisija (Ničnostna tožba – Državne pomoči – Pomoč za preventivno prestrukturiranje banke Banca Monte dei Paschi di Siena – Faza predhodne preučitve – Sklep, s katerim je pomoč razglašena za združljivo z notranjim trgom – Ugovor nedopustnosti – Zadevna stranka – Pravni interes – Procesno upravičenje – Dopustnost)

text:
               17.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/16

      Sodba Splošnega sodišča z dne 24. februarja 2021 – Braesch in drugi/Komisija
      (Zadeva T-161/18) (1)

      (Ničnostna tožba - Državne pomoči - Pomoč za preventivno prestrukturiranje banke Banca Monte dei Paschi di Siena - Faza predhodne preučitve - Sklep, s katerim je pomoč razglašena za združljivo z notranjim trgom - Ugovor nedopustnosti - Zadevna stranka - Pravni interes - Procesno upravičenje - Dopustnost)
      (2021/C 189/17)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Anthony Braesch (Luxembourg, Luksemburg), Trinity Investments DAC (Dublin, Irska), Bybrook Capital Master Fund LP (Grand Cayman, Kajmanski otoki), Bybrook Capital Hazelton Master Fund LP (Grand Cayman), Bybrook Capital Badminton Fund LP (Grand Cayman) (zastopniki: M. Siragusa, A. Champsaur, G. Faella in L. Prosperetti, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: K. Blanck in A. Bouchagiar, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2017) 4690 final z dne 4. julija 2017 o državni pomoči SA.47677 (2017/N) – Italija, nova pomoč in spremenjeni načrt prestrukturiranja banke Banca Monte dei Paschi di Siena.

         Izrek

                  1.

                  Ugovor nedopustnosti se zavrne.

                  2.

                  Odločitev o stroških se pridrži.

         (1)  UL C 190, 4.6.2018.


title: Zadeva T-134/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. marca 2021 – AM/EIB (Javni uslužbenci – Osebje EIB – Prejemki – Dopustnost – Rok za vložitev predloga za uvedbo spravnega postopka – Akt, ki posega v položaj – Dodatek za geografsko mobilnost – Premestitev v zunanjo pisarno – Zavrnitev odobritve dodatka – Ničnostna in odškodninska tožba)

text:
               17.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/16

      Sodba Splošnega sodišča z dne 10. marca 2021 – AM/EIB
      (Zadeva T-134/19) (1)

      (Javni uslužbenci - Osebje EIB - Prejemki - Dopustnost - Rok za vložitev predloga za uvedbo spravnega postopka - Akt, ki posega v položaj - Dodatek za geografsko mobilnost - Premestitev v zunanjo pisarno - Zavrnitev odobritve dodatka - Ničnostna in odškodninska tožba)
      (2021/C 189/18)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: AM (zastopnici: L. Levi in A. Champetier, odvetnici)

         Tožena stranka: Evropska investicijska banka (zastopniki: G. Faedo in M. Loizou, agenta, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU in člena 50a Statuta Sodišča Evropske unije za, prvič, razglasitev ničnosti odločb EIB z dne 30. junija in 11. decembra 2017 ter po potrebi odločbe predsednika EIB z dne 20. novembra 2018 o potrditvi teh odločb, s katerima je bila tožeči stranki zavrnjena pravica do dodatka za geografsko mobilnost, in drugič, za povrnitev premoženjske in nepremoženjske škode, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela zaradi navedenih odločb.

         Izrek

                  1.

                  Odločbi Evropske investicijske banke (EIB) z dne 30. junija in 11. decembra 2017 se razglasita za nični v delu, v katerem je osebi AM zavrnjen dodatek za geografsko mobilnost.

                  2.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                  BEI nosi svoje stroške in stroške osebe AM.

         (1)  UL C 155, 6.5.2019.


title: Zadeva T-114/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. marca 2021 – Alvargonzález Ramos/EUIPO – Ursus-3 Capital, A.V. (URSUS Kapital) (Znamka Evropske unije – Postopek za razveljavitev – Figurativna znamka Evropske unije URSUS Kapital – Resna in dejanska uporaba znamke – Delna razveljavitev – Člen 18(1) in člen 58(1)(a) Uredbe(EU) 2017/1001 – Dokaz o resni in dejanski uporabi – Presoja dokazov – Opredelitev storitev)

text:
               17.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/17

      Sodba Splošnega sodišča z dne 17. marca 2021 – Alvargonzález Ramos/EUIPO – Ursus-3 Capital, A.V. (URSUS Kapital)
      (Zadeva T-114/20) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek za razveljavitev - Figurativna znamka Evropske unije URSUS Kapital - Resna in dejanska uporaba znamke - Delna razveljavitev - Člen 18(1) in člen 58(1)(a) Uredbe(EU) 2017/1001 - Dokaz o resni in dejanski uporabi - Presoja dokazov - Opredelitev storitev)
      (2021/C 189/19)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Pablo Erik Alvargonzález Ramos (Madrid, Španija) (zastopnik: E. Sugrañes Coca, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: S. Palmero Cabezas, agent)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO: Ursus-3 Capital, A.V., SA (Madrid)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 10. decembra 2019 (zadeva R 711/2019-5) v zvezi s postopkom za razveljavitev med družbo Ursus-3 Capital, A.V. in P. E. Alvargonzálezom Ramosom.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Pablu Eriku Alvargonzálezu Ramosu se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 129, 20.4.2020.


title: Zadeva T-127/21: Tožba, vložena 26. februarja 2021 – Swissgrid/Komisija

text:
               17.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/18

      Tožba, vložena 26. februarja 2021 – Swissgrid/Komisija
      (Zadeva T-127/21)
      (2021/C 189/20)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Swissgrid AG (Aarau, Švica) (zastopniki: P. De Baere, P. L’Ecluse, K. T’Syen in V. Lefever, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razglasi za nično;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 17. decembra 2020, s katero operaterje prenosnih sistemov (TSOs) obvešča, da tožeča stranka ni kvalificirana za sodelovanje v evropskih platformah za izmenjavo standardnega produkta za izravnalno energijo, vključno s Trans European Replacement Reserves Exchange (TERRE), in TERRE TSOs nalaga, naj tožečo stranko najpozneje 1. maja 2020 izključi iz platforme TERRE. V utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: v izpodbijani odločbi je nepravilno uporabljen člen 1(6) Uredbe Komisije (EU) 2017/2195 z dne 23. novembra 2017 (1).

                              —

                              Z izpodbijano odločbo naj bi bil kršen člen 1(6) Uredbe 2017/2195 s tem, da je v njej ugotovljeno, da bi moralo biti za to, da bi tožeča stranka lahko sodelovala v evropskih platformah za izmenjavo standardnih produktov za izravnalno energijo, sodelovanje tožeče stranke „nujno“ za odpravo problema sigurnosti sistema, ki izhaja iz nepredvidenih fizičnih pretokov energije, medtem ko je upoštevno merilo, ali bi izključitev Švice „lahko povzročil[a] nepredvidene fizične pretoke moči preko Švice, kar bi ogrozilo sigurnost sistema v regiji“.

                              —

                              Izpodbijana odločba naj bi bila v nasprotju s členom 1(6) Uredbe (EU) 2017/2195, ker naj bi se z njo alternativni pogoji člena 1(6) Uredbe (EU) 2017/2195 razlagali kot kumulativni pogoji.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: v izpodbijani odločbi naj bi se napačno uporabil člen 1(7) Uredbe (EU) 2017/2195

                              —

                              izpodbijana odločba naj bi bila v nasprotju s členom 1(7)Uredbe (EU) 2017/2195, ker naj bi se drugi stavek člena 1(7) Uredbe (EU) 2017/2195 razlagal tako, da zahteva sklenitev medvladnega sporazuma o sodelovanju na področju električne energije z EU v smislu prvega alternativnega pogoja iz člena 1(6) Uredbe (EU) 2017/2195;

                              —

                              izpodbijana odločba naj bi bila v nasprotju s členom 1(7) Uredbe (EU) 2017/2195, ker naj ne bi pravilno temeljila na mnenjih, ki sta jih podala ACER in vsi operaterji prenosnih sistemov (TSOs).

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: izpodbijana odločba naj bi bila v nasprotju s členom 41(2)(a) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in pravico tožeče stranke do obrambe, ker Evropska komisija ni upoštevala trditev tožeče stranke v njenih dopisih, naslovljenih na Evropsko komisijo z dne 29. septembra 2020 in 8. decembra 2020, ter na njih ni odgovorila.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: izpodbijana odločba naj bi bila v nasprotju s členom 41(2)(c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in členom 296 PDEU, ker (i) v njej niso podani ustrezni razlogi za odločitev Evropske komisije za neupoštevanje (a) trditev, ki jih je tožeča stranka podala v dopisih, naslovljenih na Evropsko komisijo z dne 29. septembra 2020 in 8. decembra 2020, (b) mnenja vseh TSOs in (c) mnenja ACER; ter (ii) vsebuje protislovno in neustrezno obrazložitev.

         (1)  Uredba Komisije (EU) 2017/2195 z dne 23. novembra 2017 o določitvi smernic za izravnavo električne energije (Besedilo velja za EGP) (UL 2017, L 312, str. 6-53).


title: Zadeva T-151/21: Tožba, vložena 19. marca 2021 – Saure/Komisija

text:
               17.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/19

      Tožba, vložena 19. marca 2021 – Saure/Komisija
      (Zadeva T-151/21)
      (2021/C 189/21)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Hans-Wilhelm Saure (Berlin, Nemčija) (zastopnik: C. Partsch, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep Komisije o zavrnitvi zahteve tožeče stranke za vpogled v dokumente Komisije z dne 27. januarja 2021, z izdelavo kopij celotne dokumentacije Komisije v komunikaciji z

                              a)

                              družbo BioNTech SE,

                              b)

                              Bundeskanzleramt Deutschland (Urad zveznega kanclerja, Nemčija) v zvezi z družbo BioNTech SE in njenimi proizvodi,

                              c)

                              nemškim zveznim ministrom za zdravje v zvezi z nakupom cepiv za boj proti pandemiji koronavirusa,
                              od 1. aprila 2020 in zlasti glede količine cepiv, ki jo je ponudila družba BioNTech in njenimi roki dobave
                              razglasi za ničen,

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: tožeča stranka ima pravico do dostopa do spornih dokumentov Evropske komisije v skladu s členom 2(1) Uredbe (EU) št. 1049/2001 (1).

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: člen 4(2), točka 1, Uredbe (ES) št. 1049/2001 ne nasprotuje pravici do dostopa do spornih informacij. Z razširjanjem informacij se ne vpliva na poslovne interese fizične ali pravne osebe. Zahtevane informacije naj ne bi vsebovale nobenih poslovnih informacij v smislu Direktive (EU) 2016/943 (2).

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: člen 4(3), prvi pododstavek, Uredbe (ES) št. 1049/2001 ne nasprotuje pravici do dostopa do spornih informacij. Predpis ščiti zgolj tekoči proces odločanja. Predmet zahteve tožeče stranke za vpogled v dokumente pa bi bila dokumentacija o pogajanjih tožene stranke glede dobave cepiva. Pogajanja so že zaključena. V preostalem obstaja prevladujoč javni interes glede razširjanja spornih informacij, ker se po celotni Evropi že več tednov razpravlja in poroča o nakupu cepiva s strani EU.

         (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL 2001, L 145, str. 43).

         (2)  Direktiva (EU) 2016/943 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o varstvu nerazkritega strokovnega znanja in izkušenj ter poslovnih informacij (poslovnih skrivnosti) pred njihovo protipravno pridobitvijo, uporabo in razkritjem (UL 2016, L 157, str. 1).


title: Zadeva T-154/21: Tožba, vložena 23. marca 2021 – Saure/Komisija

text:
               17.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/20

      Tožba, vložena 23. marca 2021 – Saure/Komisija
      (Zadeva T-154/21)
      (2021/C 189/22)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Hans-Wilhelm Saure (Berlin, Nemčija) (zastopnik: C. Partsch, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  s strani Komisije zavrnjeno zahtevo tožeče stranke za vpogled v dokumente Komisije, dokumentarna številka Gestdem 2021/0592, z izdelavo kopij, ki se nanašajo na
                  vse protokole, povzetke, zabeležke, akte v zvezi s sejami, pogajanji, sklepi, predlogi, zapisniki, izmenjanimi elektronskimi dopisi, izmenjanimi dopisi, telefonskimi protokoli – zlasti glede Advance Purchase Agreements – in konkretnimi pogodbami s farmacevtskimi družbami o dobavi cepiv zoper Covid19 za boj proti pandemiji koronavirusa tako imenovanih „Steering Committees“, kot tudi „Joint Negotiations Teams“ – pod Advance Purchase Agreements razumemo vsakršno pogodbo za nakup, dobavo, zagotovitev, rezervacijo ali razvoj cepiv zoper Covid19 za države članice EU
                  razglasi za nično,

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: tožeča stranka ima pravico do dostopa do spornih dokumentov Evropske komisije v skladu s členom 2(1) Uredbe (EU) št. 1049/2001 (1). Zavrnitev Komisije krši to določbo.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: zahtevi tožeče stranke do dostopa ne nasprotujejo nobeni razlogi za izključitev iz Uredbe (ES) št. 1049/2001. Komisija ni navedla nobenih razlogov za izključitev, prav tako pa ni nobenih očitnih razlogov.

         (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL 2001, L 145, str. 43).


title: Zadeva T-162/21: Tožba, vložena 22. marca 2021 – BZ/ECB

text:
               17.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/21

      Tožba, vložena 22. marca 2021 – BZ/ECB
      (Zadeva T-162/21)
      (2021/C 189/23)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: BZ (zastopnik: H. Tettenborn, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep Izvršilnega odbora z dne 17. novembra 2020 in z dne 12 januarja 2021 o izvršitvi sodbe z dne 28. maja 2020 v zadevi T-483/16 RENV razglasi za ničen v delu, v katerem je z njim določena (nezadostna) odškodnina le 50 000 EUR in tožeči stranki naložena dolžnost zaupnosti v zvezi z dopisom z dne 12. januarja 2021;

                  —

                  tožeči stranki prisodi odškodnino 30 000 EUR za moralno in nepremoženjsko škodo, ki jo je utrpela, ker ECB ni pravilno izvršila sodbe z dne 28. maja 2020 v zadevi T-483/16 RENV;

                  —

                  toženi stranki naloži, naj nosi svoje stroške in stroške tožeče stranke iz tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 266 PDEU, ki zajema to, (a) da niso bili odpravljeni pretekli učinki sklepov, ki so bili razglašeni za nične; (b) da tožeča stranka ni prejela pravične odškodnine za neugodnosti/posledice, ki so ji bile povzročene; (c) da ni bila ustrezno obveščena o sklepu Izvršilnega odbora z dne 17. novembra 2020 ali vsaj o bistvenih delih tega sklepa; in (d) da ji ni bilo dovoljeno dopis ECB z dne 12. januarja 2021 sporočiti znotraj in zunaj ECB.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev načel preglednosti in dobrega upravljanja ter člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja, dobrega počutja osebja ter členov 21 in 31 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve in kršitev člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.


title: Zadeva T-164/21: Tožba, vložena 26. marca 2021 – QM/Europol

text:
               17.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/21

      Tožba, vložena 26. marca 2021 – QM/Europol
      (Zadeva T-164/21)
      (2021/C 189/24)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: QM (zastopnik: N. de Montigny, odvetnica)

         Tožena stranka: Agencija Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol)

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  odločbo z dne 27. maja 2020, da se pogodba tožeče stranke ne podaljša s pogodbo za nedoločen čas, razglasi za nično;

                  —

                  odločbo z dne 18. decembra 2020 o zavrnitvi pritožbe po potrebi razglasi za nično v delu, v katerem so v njej navedeni dodatni elementi obrazložitve;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: organ za sklepanje pogodb o zaposlitvi (OPSP) naj bi storil napako pri uporabi meril za oceno kandidata za podaljšanje in natančneje pri razlagi pojma „predvidene prihodnje potrebe“, glede katerih do sprejetja odločbe še ni bilo odločeno in te do takrat niso bile niti opredeljene.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev pravice do dejanske možnosti podati izjavo, preden je bila sprejeta odločba, ki posega v položaj.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev dolžnosti dobrega upravljanja in legitimne pravice tožeče stranke, da se oceni njena uspešnost pri opravljanju nalog, ki se zahtevajo na tem delovnem mestu. Tožeča stranka graja odločbo, ker naj bi bila ta sprejeta na podlagi predsodkov in strahu, ne da bi bila njena sposobnost dejansko preučena.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji, ki naj bi jo OPSP storil pri presoji profila in sposobnosti tožeče stranke.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: zloraba pravice in kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja.


title: Zadeva T-165/21: Tožba, vložena 29. marca 2021 – Amort in drugi/Komisija

text:
               17.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/22

      Tožba, vložena 29. marca 2021 – Amort in drugi/Komisija
      (Zadeva T-165/21)
      (2021/C 189/25)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Heidi Amort (Jenesien, Italija) in 31 drugih tožečih strank (zastopnica: R. Holzeisen, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeče stranke predlagajo, naj se izvedbeni sklep, vključno z njegovimi spremembami in dopolnitvami, razglasi za ničen.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožba zoper Izvedbeni sklep C(2021) 698 (final) Evropske komisije z dne 29. januarja 2021 o pogojnem dovoljenju za promet za zdravilo za uporabo v humani medicini „COVID-19 Vaccine AstraZeneca – cepivo proti COVID-19 (ChAdOx1-[rekombinantno])“ v skladu z Uredbo (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta se opira na te razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: izpodbijani Izvedbeni sklep krši člen 2, točki 1 in 2, Uredbe (ES) št. 507/2006 (1). Znanstveno naj bi bilo dokazano, da svetovno razširjena panika glede domnevne visoke smrtnosti, povezane z okužbo s SARS-CoV-2-, ni utemeljena. Poleg tega naj WHO in EU ne bi ustrezno dokazali krizne situacije v smislu grožnje javnemu zdravju.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: izpodbijani Izvedbeni sklep krši člen 4 Uredbe (ES) št. 507/2006, ker:

                              —

                              ne obstaja pozitivno razmerje med tveganji in koristmi v skladu s členom 1, točka 28a, Direktive 2001/83/ES (2);

                              —

                              ni izpolnjen pogoj iz člena 4(1)(b) Uredbe (ES) št. 507/2006, saj ni verjetno, da bi vlagatelj predložil izčrpne klinične podatke;

                              —

                              ni izpolnjen pogoj iz člena 4(1)(c) Uredbe (ES) št. 507/2006, saj ni nezadovoljene zdravstvene potrebe, ki bi bila lahko z dovoljenim zdravilom zapolnjena;

                              —

                              ni izpolnjen pogoj iz člena 4(1)(d) Uredbe (ES) št. 507/2006.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: Kršitev Uredbe (ES) št. 1394/2007 (3), Direktive 2001/83/ES in Uredbe (ES) št. 726/2004 (4).

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: groba kršitev členov 168 in 169 PDEU ter členov 3, 35 in 38 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

         (1)  Uredba Komisije (ES) št. 507/2006 z dne 29. marca 2006 o pogojnem dovoljenju za promet zdravil za humano uporabo, ki sodijo na področje uporabe Uredbe (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2006, L 92, str. 6).

         (2)  Direktiva 2001/83/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 69).

         (3)  Uredba (ES) št. 1394/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o zdravilih za napredno zdravljenje ter o spremembi Direktive 2001/83/ES in Uredbe (ES) št. 726/2004 (UL 2007, L 324, str. 121).

         (4)  Uredba (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o postopkih Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za humano in veterinarsko uporabo ter o ustanovitvi Evropske agencije za zdravila (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 34, str. 229).


title: Zadeva T-166/21: Tožba, vložena 29. marca 2021 – Autorità di sistema portuale del Mare Ligure occidentale in drugi/Komisija

text:
               17.5.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/23

      Tožba, vložena 29. marca 2021 – Autorità di sistema portuale del Mare Ligure occidentale in drugi/Komisija
      (Zadeva T-166/21)
      (2021/C 189/26)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Autorità di sistema portuale del Mare Ligure occidentale in 15 drugih tožečih strank (zastopniki: F. Munari, I. Perego, G. Roberti, S. Zunarelli, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  razglasi ničnost členov 1, 2, 3 in 4 sklepa Komisije;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Ta tožba je vložena zoper sklep Komisije z dne 4. decembra 2020 C(2020) 8498 final o shemi pomoči SA.38399 2019/C (ex 2018/E), ki jo je izvajala Italija – Obdavčitev dohodkov pravnih oseb za pristanišča v Italiji.
      V tem sklepu je bila kot državna pomoč opredeljena oprostitev plačila davka od dohodkov pravnih oseb, do katere so upravičeni italijanski pristaniški organi.
      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo te razloge in trditve.

                  1.

                  Sklep je napačen in vsebuje kršitev člena 107(1) PDEU v delu, v katerem je navedeno, da pristaniški organi opravljajo gospodarsko dejavnost pod pogoji, ki jih določi Komisija. Tožeče stranke v zvezi s tem trdijo, da je Komisija napačno štela, da lahko prenese merila, ki so se v praksi in v sodni praksi razvila glede pristanišč v drugih državah članicah, torej glede drugih vrst infrastruktur, kar je poleg tega v nasprotju s splošnima načeloma enakega obravnavanja in dobrega upravljanja.

                  2.

                  Sklep je napačen in vsebuje kršitev člena 107(1) PDEU tudi v delu, v katerem je Komisija izkrivila trditve, ki jih je Italija predložila v obrambo v zvezi z neobstojem trga, saj gre za sektor, ki v skladu z odločitvijo zakonodajalca ni odprt za konkurenco.

                  3.

                  Komisija je poleg tega kršila člen 345 PDEU, člene 3, 7 in 121 PDEU ter več načel prava Unije, ker ni upoštevala, da Pogodba ne posega v pravico držav članic, da pristaniško premoženje in infrastrukture ohranijo v javni lasti ter da urejanje in upravljanje tega premoženja in teh infrastruktur zaupajo in podelijo izključno poddržavnim enotam, kot so pristaniški organi.

                  4.

                  Sklep je napačen in vsebuje kršitev člena 107(1) PDEU, ker:

                              —

                              je v njem ugotovljen obstoj prenosa državnih sredstev;

                              —

                              je v njem ugotovljeno, da je sistem obdavčitve pristaniških organov selektiven; in

                              —

                              je v njem ugotovljeno, da lahko sistem obdavčitve italijanskih pristanišč izkrivlja konkurenco in vpliva na trgovino med državami članicami.

                  5.

                  Sklep poleg tega ni bil sprejet na podlagi preiskave in ni obrazložen.


title: Zadeva C-108/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 22. februarja 2021 – Deutsche Lufthansa AG/NB

text:
               27.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 391/3

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 22. februarja 2021 – Deutsche Lufthansa AG/NB
      (Zadeva C-108/21)
      (2021/C 391/04)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Köln

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Deutsche Lufthansa AG

         Tožena stranka: NB

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali gre pri stavki lastnih delavcev letalskega prevoznika, h kateri pozove sindikat, za izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)?
      Zadeva je bila s sklepom predsednika Sodišča z dne 17. junija 2021 izbrisana iz vpisnika Sodišča.

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).


title: Zadeva T-440/21: Tožba, vložena 20. julija 2021 – TM/ECB

text:
               27.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 391/20

      Tožba, vložena 20. julija 2021 – TM/ECB
      (Zadeva T-440/21)
      (2021/C 391/28)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: TM (zastopnika: L. Levi in A. Champetier, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost odločbe izvršilnega odbora Evropske centralne banke z dne 15. decembra 2020 o imenovanju gospe P. za generalnega direktorja informacijskih sistemov namesto tožeče stranke;

                  —

                  razglasi ničnost, če je potrebno, odločbe izvršilnega odbora z dne 11. maja 2021, s katero je bila zavrnjena posebna pritožba, ki jo je vložila tožeča stranka zoper odločbo o njenem neimenovanju;

                  —

                  tožeči stranki povrne premoženjsko škodo, ki ji je nastala z odločbo z dne 15. decembra 2020 v znesku 73 679,47 EUR;

                  —

                  tožeči stranki povrne nepremoženjsko škodo v simbolični višini 1 EUR.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog se nanaša na očitno napako pri presoji in kršitev člena 8a, točka (c), Pogojev za zaposlovanje in členov 1a.1.1(b), 1a.2.1.1 in 1a.2.6.1 Kadrovskih predpisov; Kršitev obvestila o prostem delovnem mestu; Kršitev interesa službe.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog se nanaša na nezakonitost postopka zaposlovanja 2020-2738- EXT zaradi kršitve člena 1a.3.1.2 § 4 Kadrovskih predpisov in zlorabe pooblastil.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev členov 1a.2.7.9, 1a.2.7.10 in 1a.2.7.11 Kadrovskih predpisov; neobstoj obrazložitve; kršitev načela dobrega upravljanja.


title: Zadeva T-492/21: Tožba, vložena 11. avgusta 2021 – Aquind in drugi/ACER

text:
               27.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 391/25

      Tožba, vložena 11. avgusta 2021 – Aquind in drugi/ACER
      (Zadeva T-492/21)
      (2021/C 391/34)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Aquind Ltd (London, Združeno kraljestvo), Aquind Energy Sàrl (Luxembourg, Luksemburg) in Aquind SAS (Rouen, Francija) (zastopniki: S. Goldberg, L. Van den Hende, L. Malý in E. White, odvetniki)

         Tožena stranka: Agencija Evropske unije za sodelovanje energetskih regulatorjev

         Predloga

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  razveljavi odločbo odbora tožene stranke za pritožbe z dne 4. junija 2021; in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo dva razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: odbor tožene stranke za pritožbe je napačno ugotovil, da pritožba, ki je bila vložena pri njem, ni bila dopustna. Trdi se, da je tožena stranka ostala pristojna za nadomestitev svoje razveljavljene odločbe (1) z novo in za priznanje izvzetja za povezovalni daljnovod družbe AQUIND na podlagi člena 17 Uredbe (ES) št. 714/2009 (2). Poleg tega se trdi, da odbor tožene stranke za pritožbe ni izpolnil obveznosti za zagotovitev celovite izpolnitve sodbe Splošnega sodišča z dne 18. novembra 2020 (3).

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: odbor tožene stranke za pritožbe je kršil zahteve iz člena 25(3) in člena 28(4) Uredbe (EU) 2019/942 (4) ter zahteve iz poslovnika odbora tožene stranke za pritožbe. Trdi se, da odbor tožene stranke za pritožbe ni uporabil pravilnega postopka, in sicer ker eden od njegovih članov ni sodeloval pri zaslišanju, ker ustni postopek ne pomeni vira za pridobitev dokazov in ker ni bil objavljen noben zapisnik razprave.

         (1)  Odločba A-001-2018 z dne 17. oktobra 2018 odbora tožene stranke za pritožbe.

         (2)  Uredba (ES) št. 714/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o pogojih za dostop do omrežja za čezmejne izmenjave električne energije in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1228/2003 (UL 2009, L 211, str. 15).

         (3)  Sodba z dne 18. novembra 2020, Aquind/ACER (T-735/18, EU:T:2020:542).

         (4)  Uredba (EU) 2019/942 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. junija 2019 o ustanovitvi Agencije Evropske unije za sodelovanje energetskih regulatorjev (UL 2019, L 158, str. 22).


title: Zadeva C-375/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven administrativen sad (Bolgarija) 17. junija 2021 – Sdruzhenie „Za Zemiata – dostap do pravosadie“, „The Green Tank – grazhdansko sdruzhenie s nestopanska tsel“ – Helenska republika, NS/Izpalnitelen direktor na Izpalnitelna agentsia po okolna sreda, TETS „Maritsa-iztok 2“ EAD

text:
               4.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 401/2

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven administrativen sad (Bolgarija) 17. junija 2021 – Sdruzhenie „Za Zemiata – dostap do pravosadie“, „The Green Tank – grazhdansko sdruzhenie s nestopanska tsel“ – Helenska republika, NS/Izpalnitelen direktor na Izpalnitelna agentsia po okolna sreda, TETS „Maritsa-iztok 2“ EAD
      (Zadeva C-375/21)
      (2021/C 401/02)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Varhoven administrativen sad

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Vlagatelji kasacijske pritožbe: Sdruzhenie „Za Zemiata – dostap do pravosadie“, „The Green Tank – grazhdansko sdruzhenie s nestopanska tsel“ – Helenska republika, NS

         Nasprotni stranki: Izpalnitelen direktor na Izpalnitelna agentsia po okolna sreda, TETS „Maritsa-iztok 2“ EAD

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 4(3) PEU v povezavi s členom 18 Direktive 2010/75/EU (1) ter členoma 13 in 23 Direktive 2008/50/ES (2) razlagati tako, da mora pristojni organ pri preverjanju prošnje za odstopanje na podlagi člena 15(4) Direktive 2010/75/EU presoditi, ali lahko odobritev odstopanja glede na vse upoštevne znanstvene podatke o onesnaževanju, vključno z ukrepi, sprejetimi v okviru ustreznega programa kakovosti zraka na določenem območju ali aglomeraciji na podlagi člena 23 Direktive 2008/50/ES, ogrozi spoštovanje okoljskih standardov kakovosti?

                  2.

                  Ali je treba člen 4(3) PEU v povezavi s členom 18 Direktive 2010/75/EU ter členoma 13 in 23 Direktive 2008/50/ES razlagati tako, da pristojni organ pri preverjanju prošnje za odstopanje v smislu člena 15(4) Direktive 2010/75/EU ne sme določiti manj strogih mejnih vrednosti emisij za onesnaževala zraka iz naprave, če bi bilo tako odstopanje lahko v nasprotju z ukrepi, določenimi v ustreznem programu kakovosti zraka, ki je bil sprejet na določenem območju ali aglomeraciji v skladu s členom 23 Direktive 2008/50/ES, in bi lahko ogrozilo uresničitev cilja, da je trajanje preseganja standardov kakovosti zraka čim krajše?

                  3.

                  Ali je treba člen 4(3) PEU v povezavi s členom 18 Direktive 2010/75/EU in členom 13 Direktive 2008/50/ES razlagati tako, da mora pristojni organ pri preverjanju prošnje za odstopanje na podlagi člena 15(4) Direktive 2010/75/EU presoditi, ali bi določitev manj strogih mejnih vrednosti emisij za onesnaževala zraka iz naprave ob upoštevanju vseh ustreznih znanstvenih podatkov o onesnaževanju okolja, vključno s kumulativnim učinkom drugih virov onesnaževala, prispevala k preseganju ustreznih standardov kakovosti zraka, določenih v skladu s členom 13 Direktive 2008/50/ES na določenem območju ali aglomeraciji, in če je tako, ali v tem primeru ne sme odobriti odstopanja, ki bi ogrozilo doseganje okoljskih standardov kakovosti?

         (1)  Direktiva 2010/75/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o industrijskih emisijah (celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja) (UL 2010, L 334, str. 17).

         (2)  Direktiva 2008/50/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2008 o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo (UL 2008, L 152, str. 1).


title: Zadeva T-146/20: Sklep Splošnega sodišča z dne 28. julija 2021 – Csordas in drugi/Komisija (Ničnostna tožba – Javni uslužbenci – Uradniki – Pravilnost volitev lokalne sekcije odbora uslužbencev Komisije za Luksemburg – Predložitev skupne liste kandidatov šestim sindikatom in združenjem uslužbencev – Obveznost nadzora institucije – Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               11.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 412/9

      Sklep Splošnega sodišča z dne 28. julija 2021 – Csordas in drugi/Komisija
      (Zadeva T-146/20) (1)

      (Ničnostna tožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Pravilnost volitev lokalne sekcije odbora uslužbencev Komisije za Luksemburg - Predložitev skupne liste kandidatov šestim sindikatom in združenjem uslužbencev - Obveznost nadzora institucije - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)
      (2021/C 412/07)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Annamaria Csordas (Luxembourg, Luksemburg), Adrian Sorin Cristescu (Luxembourg), Jean Putz (Esch-sur-Alzette, Luksemburg), Miguel Vicente-Nunez (Luxembourg) (zastopnik: M.-A. Lucas, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: T. Bohr, T. Lilamand in D. Milanowska, agenti)

         Predmet

      Tožba na podlagi člena 270 PDEU za, prvič, razglasitev ničnosti ali ugotovitev nezakonitosti opustitve Komisije, da obvesti o več aktih oziroma jih cenzurira v zvezi z volitvami lokalne sekcije odbora uslužbencev Komisije za Luksemburg iz novembra 2019, drugič, razglasitev ničnosti dopisa Komisije z dne 28. novembra 2019 o izračunu reprezentativnosti sindikatov in združenj uslužbencev, ki so reprezentativni v njenem okviru, in, tretjič, razglasitev ničnosti vseh odločitev o odobritvi dodatnih sredstev sindikatom in združenjem uslužbencev, ki so podpisniki sporazuma o reprezentativnosti z dne 14. oktobra 2019, glede na sredstva, s katerimi so sindikati in združenja uslužbencev razpolagali na podlagi reprezentativnosti, ki jim je bila priznana po volitvah lokalne sekcije odbora uslužbencev za Luksemburg leta 2016.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Tožečim strankam se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, ki so nastali v postopku za izdajo začasne odredbe.

         (1)  UL C 201, 15.6.2020.


title: Zadeva T-634/20: Sklep Splošnega sodišča z dne 28. julija 2021 – UPTR/Parlament in Svet (Ničnostna tožba – Cestni prevoz – Uredba (EU) 2020/1055 – Trg mednarodnega cestnega prevoza blaga – Kabotaža – Poklicno združenje – Procesno upravičenje – Neobstoj posamičnega nanašanja – Nedopustnost)

text:
               11.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 412/10

      Sklep Splošnega sodišča z dne 28. julija 2021 – UPTR/Parlament in Svet
      (Zadeva T-634/20) (1)

      (Ničnostna tožba - Cestni prevoz - Uredba (EU) 2020/1055 - Trg mednarodnega cestnega prevoza blaga - Kabotaža - Poklicno združenje - Procesno upravičenje - Neobstoj posamičnega nanašanja - Nedopustnost)
      (2021/C 412/08)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Unie van Professionele Transporteurs en Logistieke Ondernemers (UPTR) (Herstal, Belgija) (zastopnik: F. Vanden Bogaerde, odvetnik)

         Toženi stranki: Evropski parlament (zastopnika: R. van de Westelaken in A. Tamás, agenta), Svet Evropske unije (zastopniki: A. Norberg, L. Vetillard in S. Emmerechts, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti člena 2(4) Uredbe (EU) 2020/1055 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2020 o spremembi uredb (ES) št. 1071/2009, (ES) št. 1072/2009 in (EU) št. 1024/2012 za njihovo prilagoditev razvoju v sektorju cestnega prevoza (UL 2020, L 249, str. 17).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se kot nedopustna zavrže.

                  2.

                  Unie van Professionele Transporteurs en Logistieke Ondernemers (UPTR) se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 443, 21.12.2020.


title: Zadeva C-186/20: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 30. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovaška) – HYDINA SK s.r.o./Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky (Predhodno odločanje – Upravno sodelovanje in boj proti goljufijam na področju davka na dodano vrednost (DDV) – Uredba (EU) št. 904/2010 – Členi od 10 do 12 – Izmenjava informacij – Davčni nadzor – Roki – Prekinitev davčnega nadzora v primeru izmenjave informacij – Prekoračitev roka, določenega za posredovanje informacij – Vpliv na zakonitost prekinitve davčnega nadzora)

text:
               29.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 481/13

      Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 30. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovaška) – HYDINA SK s.r.o./Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky
      (Zadeva C-186/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Upravno sodelovanje in boj proti goljufijam na področju davka na dodano vrednost (DDV) - Uredba (EU) št. 904/2010 - Členi od 10 do 12 - Izmenjava informacij - Davčni nadzor - Roki - Prekinitev davčnega nadzora v primeru izmenjave informacij - Prekoračitev roka, določenega za posredovanje informacij - Vpliv na zakonitost prekinitve davčnega nadzora)
      (2021/C 481/17)
      Jezik postopka: slovaščina

         Predložitveno sodišče

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: HYDINA SK s.r.o.

         Druga stranka: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky

         Izrek

      Člen 10 Uredbe Sveta (EU) št. 904/2010 z dne 7. oktobra 2010 o upravnem sodelovanju in boju proti goljufijam na področju davka na dodano vrednost v povezavi z uvodno izjavo 25 te uredbe je treba razlagati tako, da ne določa rokov, katerih prekoračitev bi lahko vplivala na zakonitost prekinitve davčnega nadzora, določene s pravom države članice prosilke, dokler zaprošena država članica ne posreduje informacij, ki se zahtevajo v okviru mehanizma upravnega sodelovanja, uvedenega s to uredbo.

         (1)  UL C 222, 6.7.2020.