title: Zadeva C-791/21 P: Pritožba, ki jo je 16. decembra 2021 vložila Zvezna republika Nemčija zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 6. oktobra 2021 v zadevi T-745/18, Covestro Deutschland AG/Evropska komisija

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/22

      Pritožba, ki jo je 16. decembra 2021 vložila Zvezna republika Nemčija zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 6. oktobra 2021 v zadevi T-745/18, Covestro Deutschland AG/Evropska komisija
      (Zadeva C-791/21 P)
      (2022/C 73/27)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnica: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: J. Möller in R. Kanitz, agenta)

         Drugi stranki v postopku: Covestro Deutschland AG, Evropska komisija

         Predlog

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 6. oktobra 2021 v zadevi T 745/18 v delu, v katerem je z njo tožba zavrnjena kot neutemeljena,

                  —

                  razglasi ničnost sklepa Komisije z dne 28. maja 2018 o državni pomoči SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), ki jo je Nemčija izvedla za pasovne odjemalce na podlagi člena 19 StromNEV, C(2018) 3166 final, za leti 2012 in 2013 v skladu s členom 61(1) Statuta Sodišča Evropske unije,

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov postopka pred Splošnim sodiščem in pred Sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja en razlog, s katerim zatrjuje kršitev člena 107(1) PDEU. Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo, ko je izhajalo iz tega, da gre pri ureditvi iz člena 19(2) nemškega Stromnetzentgeltverordnung (StromNEV) za državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU.
      Prvič, Splošno sodišče naj bi v povezavi s presojo državnega značaja omrežnin napačno uporabilo pravo z ugotovitvijo, da obvezno breme za stranke ali končne uporabnike ter državni nadzor nad sredstvi oziroma upravitelji tega denarja izkazujeta dve značilnosti, ki sta „dva elementa alternative“.
      Drugič, Splošno sodišče naj bi v okviru presoje ali gre za obstoj „bremena, ki je za končne odjemalce ali stranke obvezno“ napačno uporabilo pravo z ugotovitvijo, da razmerje med dobaviteljem električne energije in končnimi odjemalci električne energije ni bistveno. Poleg tega je Splošno sodišče pravno napačno upoštevalo obveznost zaračunavanja, in ne zakonite obveznosti plačila omrežnine.
      Tretjič, Splošno sodišče je v okviru presoje ali gre za državni nadzor oziroma možnosti države, da razpolaga s sredstvi, napačno presodilo, da izključna dodelitev pobranih omrežnin ne izključuje tega, da lahko država razpolaga s temi sredstvi.


title: Zadeva C-792/21 P: Pritožba, ki jo je 16. decembra 2021 vložila AZ zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 6. oktobra 2021 v zadevi T-196/19, AZ/Komisija

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/23

      Pritožba, ki jo je 16. decembra 2021 vložila AZ zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 6. oktobra 2021 v zadevi T-196/19, AZ/Komisija
      (Zadeva C-792/21 P)
      (2022/C 73/28)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnica: AZ (zastopniki: T. Hartmann, D. Fouquet, M. Kachel, odvetniki)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Zvezna republika Nemčija

         Predlog

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  1.

                              a)

                              razveljavi sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 6. oktobra 2021 v zadevi T-196/19 in razglasi ničnost sklepa Evropske komisije SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z dne 28. maja 2018, C(2018) 3166, za leti 2012 in 2013

                              b)

                              podredno k točki a), razveljavi izpodbijano sodbo, in sporni sklep v razmerju do pritožnice razglasi za ničen;

                  2.

                  podredno k točki 1,

                              a)

                              razveljavi izpodbijano sodbo ter sporni sklep razglasi za ničen v delu, v katerem od pasovnih odjemalcev z najmanj 7 000 urami uporabe na leto zahteva vračilo v višini več kot 20 %, od pasovnih odjemalcev z najmanj 7 500 urami letne uporabe zahteva vračilo v višini več kot 15 %, in za pasovne odjemalce z najmanj 8 000 urami uporabe na leto zahteva vračilo v višini več kot 10 % objavljenih omrežnin, v preostalem pa zadevo vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje o predlogu, ki je bil v postopku na prvi stopnji podan pod točko 1a), sporni sklep pa v preostalem razglasi za ničen;

                              b)

                              podredno k točki a), razveljavi izpodbijano sodbo in sporni sklep v razmerju do pritožnice razglasi za ničen v delu, v katerem od pasovnih odjemalcev z najmanj 7 000 urami letne uporabe zahteva vračilo v višini več kot 20 % objavljenih omrežnin, v preostalem pa zadevo vrne v odločanje Splošnemu sodišču glede predloga, ki je bil v postopku na prvi stopnji podan pod točko 1b), sporni sklep pa v razmerju do pritožnice v celoti (oziroma „tudi v preostalem“) razglasi za ničen;

                  3.

                  podredno k točki 2,

                              a)

                              razveljavi izpodbijano sodbo ter zadevo vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje glede predloga, ki je bil v postopku na prvi stopnji podan pod točko 1a), sporni sklep pa razglasi za ničen;

                              b)

                              podredno k točki a), razveljavi izpodbijano sodbo ter zadevo vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje glede predloga, ki je bil v postopku na prvi stopnji podan pod točko 1b), sporni sklep pa v razmerju do pritožnice razglasi za ničen;

                  4.

                  podredno k točki 3,

                              a)

                              razveljavi izpodbijano sodbo, sporni sklep pa razglasi za ničen v delu, v katerem od pasovnih odjemalcev z najmanj 7 000 urami letne uporabe zahteva vračilo v višini več kot 20 %, od pasovnih odjemalcev z najmanj 7 500 urami letne uporabe vračilo v višini več kot 15 %, in od pasovnih odjemalcev z najmanj 8 000 urami letne uporabe vračilo v višini več kot 10 % objavljenih omrežnin;

                              b)

                              podredno k točki a), razveljavi izpodbijano sodbo, sporni sklep pa v razmerju do pritožnice razglasi za ničen v delu, v katerem od pasovnih odjemalcev z najmanj 7 000 urami letne uporabe zahteva vračilo v višini več kot 20 % objavljenih omrežnin;

                  5.

                  podredno k točki 4,

                              a)

                              razveljavi izpodbijano sodbo ter zadevo vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje glede predloga, ki je bil v postopku na prvi stopnji podan pod točko 2a), sporni sklep razglasi za ničen v delu, v katerem od pasovnih odjemalcev z najmanj 7000 urami letne uporabe zahteva vračilo v višini več kot 20 %, od pasovnih odjemalcev z najmanj 7500 urami letne uporabe vračilo v višini več kot 15 %, in od pasovnih odjemalcev z najmanj 8000 urami letne uporabe vračilo v višini več kot 10 % objavljenih omrežnin;

                              b)

                              podredno k točki a), razveljavi izpodbijano sodbo ter zadevo vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje glede predloga, ki je bil v postopku na prvi stopnji podan pod točko 2 b), sporni sklep v razmerju do pritožnice razglasi za ničen v delu, v katerem od pasovnih odjemalcev z najmanj 7000 urami letne uporabe zahteva vračilo v višini več kot 20 % objavljenih omrežnin;

                  6.

                  Komisiji naloži plačilo stroškov, vključno z odvetniškimi in potnimi stroški.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja štiri pritožbene razloge.

         Prvi in drugi pritožbeni razlog: kršitev pravice do izjave in obveznosti obrazložitve

      Pritožnica v okviru prvih dveh pritožbenih razlogov trdi, da je Splošno sodišče kršilo postopkovne določbe prava Unije, in sicer pravico pritožnice do izjave ter svojo dolžnost obrazložitve sodbe. Zaradi teh kršitev je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ko je menilo, da gre za državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU.
      V prvem delu obeh pritožbenih razlogov pritožnica Splošnemu sodišču očita, da ni upoštevalo njene navedbe glede nepravilnosti referenčnega okvira kot podlage za preizkus selektivne prednosti (točke 8, 117 in 127 izpodbijane sodbe).
      V drugem delu obeh pritožbenih razlogov pritožnica navaja, da Splošno sodišče ni upoštevalo njene navedbe glede določitve višine dodatne dajatve na podlagi člena 19(2) nemškega Stromnetzentgeltverordnung (StromNEV) (točke 12, 68, 100 in 101 izpodbijane sodbe).
      V tretjem delu obeh pritožbenih razlogov pritožnica navaja, da Splošno sodišče pri preizkusu državne narave sredstev ni upoštevalo njene navedbe v zvezi z neobstojem nadomestila izgube vseh prihodkov in stroškov na podlagi dodelitve oprostitve omrežnine (točki 95 in 96 izpodbijane sodbe).
      V četrtem delu obeh pritožbenih razlogov pritožnica navaja, da Splošno sodišče pri preizkusu državne narave sredstev ni upoštevalo njene navedbe v zvezi z ničnostjo sklepa Bundesnetzagentur iz leta 2011 (točka 76 izpodbijane sodbe).

         Tretji pritožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU

      Pritožnica v okviru tretjega pritožbenega razloga poleg tega zatrjuje, da je Splošno sodišče kršilo materialno pravo Unije s tem, da je dodatno dajatev na podlagi člena 19(2) StromNEV štelo za državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU.
      Prvič, pritožnica v zvezi s tem trdi, da je Splošno sodišče pri preizkusu za dajatev in za državni nadzor glede na pravila o državnih pomočeh uporabilo pravno napačna merila (točke 77, 83, 86 in 101 izpodbijane sodbe).
      Drugič, pritožnica trdi, da je Splošno sodišče dodatno dajatev na podlagi člena 19(2) StromNEV zaradi izkrivljene predstavitve nacionalnega prava pravno napačno opredelilo kot dajatev, na katero se nanašajo pravila o državni pomoči, čeprav nista bili podani niti obveznost pobiranja upravljavca omrežja, niti dolžnost plačila uporabnika omrežja ali končnih odjemalcev električne energije, upravljavcem omrežja pa niso bili povrnjeni vsi izgubljeni prihodki in stroški (točke 68 in od 75 do 115 izpodbijane sodbe).
      Tretjič, pritožnica trdi, da je Splošno sodišče na podlagi izkrivljene predstavitve nacionalnega prava zavzelo pravno napačno stališče, da obstaja državni nadzor nad dodatno dajatvijo na podlagi člena 19(2) StromNEV, ker predpostavlja obveznost pobiranja in kritje stroškov v celoti in domneva, da je višino dajatve določila zvezna agencija za omrežja (točke od 100 do 112 izpodbijane sodbe).
      Četrtič, pritožnica trdi, da je Splošno sodišče na podlagi izkrivljene predstavitve nacionalnega prava določilo nepopoln in pomanjkljiv referenčni okvir (točka 8 in od 128 do 131 izpodbijane sodbe).

         Četrti pritožbeni razlog: kršitev načela prepovedi diskriminacije

      Pritožnica nazadnje v okviru svojega četrtega pritožnega razloga navaja kršitev načela prepovedi diskriminacije, ki naj bi bila v tem, da Splošno sodišče ni upoštevalo nezakonitega neenakega obravnavanja kot posledico vračila pomoči, zahtevanega v spornem sklepu Komisije, v razmerju do prehodnega pravila na podlagi člena 32(7) StromNEV 2013, posledično pa zanikalo kršitev splošnega načela enakega obravnavanja iz prava Unije (točka 141 izpodbijane sodbe).


title: Zadeva C-793/21 P: Pritožba, ki jo je 16. decembra 2021 vložila Zvezna republika Nemčija zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 6. oktobra 2021 v zadevi T-196/19, AZ/Komisija

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/26

      Pritožba, ki jo je 16. decembra 2021 vložila Zvezna republika Nemčija zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 6. oktobra 2021 v zadevi T-196/19, AZ/Komisija
      (Zadeva C-793/21 P)
      (2022/C 73/29)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnica: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: J. Möller in R. Kanitz, agenta)

         Drugi stranki v postopku: AZ, Evropska komisija

         Predlog

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 6. oktobra 2021 v zadevi T-196/19 v delu, v katerem je z njo tožba zavrnjena kot neutemeljena,

                  —

                  razglasi ničnost sklepa Komisije z dne 28. maja 2018 o državni pomoči 54.34045 (20131C) (ex 2012lNN), ki jo je Nemčija izvedla za pasovne odjemalce na podlagi člena 19 StromNEV, C(2018) 3166 final, za leti 2012 in 2013, v skladu s členom 61(1) Statuta Sodišča,

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov postopka pred Splošnim sodiščem in pred Sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja en razlog, s katerim zatrjuje kršitev člena 107(1) PDEU. Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo, ko je izhajalo iz tega, da gre pri ureditvi iz člena 19(2) nemškega Stromnetzentgeltverordnung (StromNEV) za državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU.
      Prvič, Splošno sodišče naj bi v povezavi s presojo državnega značaja omrežnin napačno uporabilo pravo z ugotovitvijo, da obvezno breme za stranke ali končne uporabnike ter državni nadzor nad sredstvi oziroma upravitelji tega denarja izkazujeta dve značilnosti, ki sta „dva elementa alternative“.
      Drugič, Splošno sodišče naj bi v okviru presoje ali gre za obstoj „bremena, ki je za končne odjemalce ali stranke obvezno“ napačno uporabilo pravo z ugotovitvijo, da razmerje med dobaviteljem električne energije in končnimi odjemalci električne energije ni bistveno. Poleg tega je Splošno sodišče pravno napačno upoštevalo obveznost zaračunavanja, in ne zakonite obveznosti plačila omrežnine.
      Tretjič, Splošno sodišče je v okviru presoje ali gre za državni nadzor oziroma možnosti države, da razpolaga s sredstvi, pravno napačno presodilo, da izključna dodelitev pobranih omrežnin ne izključuje tega, da lahko država razpolaga s temi sredstvi.


title: Zadeva C-794/21 P: Pritožba, ki jo je 16. decembra 2021 vložila Zvezna republika Nemčija zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 6. oktobra 2021 v združenih zadevah T-233/19 in T-234/19, Infineon Technologies Dresden GmbH & Co. KG in Infineon Technologies AG/Evropska komisija

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/26

      Pritožba, ki jo je 16. decembra 2021 vložila Zvezna republika Nemčija zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 6. oktobra 2021 v združenih zadevah T-233/19 in T-234/19, Infineon Technologies Dresden GmbH & Co. KG in Infineon Technologies AG/Evropska komisija
      (Zadeva C-794/21 P)
      (2022/C 73/30)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnica: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: J. Möller in R. Kanitz, agenta)

         Druge stranke v postopku: Infineon Technologies Dresden GmbH & Co. KG, Infineon Technologies AG, Evropska komisija

         Predlog

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 6. oktobra 2021 v povezanih zadevah T-233/19 in T-234/19 razveljavi v delu, v katerem sta bili tožbi zavrnjeni kot neutemeljeni,

                  —

                  sklep Komisije z dne 28. maja 2018 o shemi pomoči SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), ki jo je Nemčija izvedla za pasovne odjemalce na podlagi člena 19 StromNEV, C(2018) 3166 final, za leti 2012 in 2013 na podlagi člena 61(1) Statuta Sodišča razglasi za ničen,

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov postopkov pred Splošnim sodiščem in Sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica navaja en sam pritožbeni razlog, v katerem zatrjuje kršitev člena 107(1) PDEU. Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo, s tem da je štelo, da je ureditev iz člena 19(2) Stromnetzentgeltverordnung (StromNEV) (uredba o omrežnini) državna pomoč v smislu člena 107(1) PDEU.
      Prvič, Splošno sodišče naj bi pri ugotovitvi, da ima omrežnina državno naravo, napačno uporabilo pravo, ker je štelo, da sta obvezna obremenitev odjemalca ali končnega odjemalca in državni nadzor nad denarnimi sredstvi ali upravljavcem teh denarnih sredstev lastnosti, ki naj bi bili „del alternative“.
      Drugič, Splošno sodišče naj bi pri presoji, ali gre za „obvezno obremenitev odjemalca ali končnega odjemalca“ napačno uporabilo pravo, ker je štelo, da to ni odvisno od razmerja med dobaviteljem električne energije in končnim odjemalcem električne energije. Poleg tega naj bi Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker se je oprlo na obveznost pobiranja in ne na zakonsko določeno obveznost plačevanja omrežnine.
      Tretjič, Splošno sodišče naj bi pri presoji, ali gre za državni nadzor ali pravico razpolaganja, napačno uporabilo pravo, ker je štelo, da namenskost pobrane omrežnine ne izključuje tega, da bi lahko država razpolagala s temi sredstvi.


title: Zadeva C-795/21 P: Pritožba, ki so jo 16. decembra 2021 vložile WEPA Hygieneprodukte GmbH in WEPA Deutschland GmbH & Co. KG, nekdanja Wepa Leuna GmbH, in Wepa Papierfabrik Sachsen GmbH zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 6. oktobra 2021 v zadevi T-238/19, Wepa Hygieneprodukte GmbH in drugi/Evropska komisija

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/27

      Pritožba, ki so jo 16. decembra 2021 vložile WEPA Hygieneprodukte GmbH in WEPA Deutschland GmbH & Co. KG, nekdanja Wepa Leuna GmbH, in Wepa Papierfabrik Sachsen GmbH zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 6. oktobra 2021 v zadevi T-238/19, Wepa Hygieneprodukte GmbH in drugi/Evropska komisija
      (Zadeva C-795/21 P)
      (2022/C 73/31)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnice: WEPA Hygieneprodukte GmbH, WEPA Deutschland GmbH & Co. KG, nekdanja Wepa Leuna GmbH, in Wepa Papierfabrik Sachsen GmbH (zastopniki: H. Janssen, A. Vallone, Rechtsanwälte, D. Salm, Rechtsanwältin)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Zvezna republika Nemčija

         Predlog

      Pritožnice Sodišču predlagajo, naj:

                  1.

                  sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 6. oktobra 2021 v zadevi T-238/19 v celoti razveljavi:

                  2.

                  sklep Komisije z dne 28. maja 2018 o shemi pomoči SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), ki jo je Nemčija izvedla za pasovne odjemalce na podlagi člena 19 StromNEV, C(2018) 3166 final razglasi za ničen;

                  3.

                  podredno zadevo vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje;

                  4.

                  Komisiji naloži plačilo stroškov obeh sodnih postopkov.

         Pritožbena razloga in bistvene trditve

      Pritožnice v prvem pritožbenem razlogu navajajo, da je Splošno sodišče izkrivilo dejstva in napačno presodilo vsebino in obseg nacionalnega prava, ker je svojo odločbo utemeljilo s tem, prvič, da Bundesnetzagentur (zvezna agencija za omrežja) zavezujoče določa višino prispevka na podlagi odstavka 19(2) Stromnetzentgeltverordnung (StromNEV) (uredba o omrežnini), drugič, da je zvezna agencija za omrežja v zvezi s tem navedla zelo podrobna pojasnila, in tretjič, da je izguba dohodka, ki jo utrpijo upravljavci omrežij, z omenjenim prispevkom v celoti pokrita. Dejstva, za katera je Splošno sodišče menilo, da dokazujejo državni nadzor nad denarnimi sredstvi, zbranimi z omenjenim prispevkom, sploh niso bila podana.
      Pritožnice v drugem pritožbenem razlogu navajajo, da Splošno sodišče ni upoštevalo zahteve, da mora iti za pomoč iz državnih sredstev v smislu člena 107(1) PDEU. Prvič, Splošno sodišče naj ne bi upoštevalo, da pri prispevku na podlagi člena 19(2) StromNEV ne gre za dajatev, „obvezno breme“ ali „parafiskalno dajatev“ (prvi del drugega pritožbenega razloga). Drugič, Splošno sodišče naj ne bi upoštevalo, da oprostitev pasovnih odjemalcev iz odstavka 19(2), drugi stavek, StromNEV in prispevek iz odstavka 19(2) StromNEV nista pomoč iz državnih sredstev (drugi del drugega pritožbenega razloga). Če pa prispevek ni dajatev – kar naj bi bilo pravilno stališče –, pogoji za uporabo člena 107(1) PDEU tudi po naziranju Splošnega sodišča niso izpolnjeni. In tudi če bi šlo za dajatev, pogoji za uporabo člena 107(1) PDEU ne bi bili izpolnjeni zaradi tega, ker prispevek ni državna ali iz državnih sredstev dodeljena pomoč.


title: Zadeva C-796/21 P: Pritožba, ki jo je 16. decembra 2021 vložila Zvezna republika Nemčija zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 6. oktobra 2021 v zadevi T-238/19, Wepa Hygieneprodukte GmbH in drugi/Evropska komisija

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/28

      Pritožba, ki jo je 16. decembra 2021 vložila Zvezna republika Nemčija zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 6. oktobra 2021 v zadevi T-238/19, Wepa Hygieneprodukte GmbH in drugi/Evropska komisija
      (Zadeva C-796/21 P)
      (2022/C 73/32)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnica: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: J. Möller in R. Kanitz, agenta)

         Druge stranke v postopku: WEPA Hygieneprodukte GmbH, WEPA Deutschland GmbH & Co. KG, nekdanja Wepa Leuna GmbH, Wepa Papierfabrik Sachsen GmbH in Evropska komisija

         Predlog

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 6. oktobra 2021 v zadevi T-238/19 razveljavi v delu, v katerem je bila tožba zavrnjena kot neutemeljena,

                  —

                  sklep Komisije z dne 28. maja 2018 o shemi pomoči SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), ki jo je Nemčija izvedla za pasovne odjemalce na podlagi člena 19 StromNEV, C(2018) 3166 final, za leti 2012 in 2013 na podlagi člena 61(1) Statuta Sodišča razglasi za ničen,

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov postopkov pred Splošnim sodiščem in Sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica navaja en sam pritožbeni razlog, v katerem zatrjuje kršitev člena 107(1) PDEU. Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo, s tem da je štelo, da je ureditev iz člena 19(2) Stromnetzentgeltverordnung (StromNEV) (uredba o omrežnini) državna pomoč v smislu člena 107(1) PDEU.
      Prvič, Splošno sodišče naj bi pri ugotovitvi, da ima omrežnina državno naravo, napačno uporabilo pravo, ker je štelo, da sta obvezna obremenitev odjemalca ali končnega odjemalca in državni nadzor nad denarnimi sredstvi ali upravljavcem teh denarnih sredstev lastnosti, ki naj bi bili „del alternative“.
      Drugič, Splošno sodišče naj bi pri presoji, ali gre za „obvezno obremenitev odjemalca ali končnega odjemalca“ napačno uporabilo pravo, ker je štelo, da to ni odvisno od razmerja med dobaviteljem električne energije in končnim odjemalcem električne energije. Poleg tega naj bi Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker se je oprlo na obveznost pobiranja in ne na zakonsko določeno obveznost plačevanja omrežnine.
      Tretjič, Splošno sodišče naj bi pri presoji, ali gre za državni nadzor ali pravico razpolaganja, napačno uporabilo pravo, ker je štelo, da namenskost pobrane omrežnine ne izključuje tega, da bi lahko država razpolagala s temi sredstvi.


title: Zadeva C-800/21 P: Pritožba, ki sta jo 17. decembra 2021 vložili Infineon Technologies AG in Infineon Technologies Dresden GmbH & Co. KG zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 6. oktobra 2021 v združenih zadevah T-233/19 in T-234/19, Infineon Technologies Dresden GmbH & Co. KG in Infineon Technologies AG/Evropska komisija

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/29

      Pritožba, ki sta jo 17. decembra 2021 vložili Infineon Technologies AG in Infineon Technologies Dresden GmbH & Co. KG zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 6. oktobra 2021 v združenih zadevah T-233/19 in T-234/19, Infineon Technologies Dresden GmbH & Co. KG in Infineon Technologies AG/Evropska komisija
      (Zadeva C-800/21 P)
      (2022/C 73/33)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnici: Infineon Technologies AG in Infineon Technologies Dresden GmbH & Co. KG (zastopnika: L. Assmann in M. Peiffer, Rechtsanwälte)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Zvezna republika Nemčija

         Predlog

      Pritožnici Sodišču predlagata, naj:

                  —

                  sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 6. oktobra 2021 v povezanih zadevah T 233/19 in T 234/19 (ECLI:EU:T:2021:647) v celoti razveljavi;

                  —

                  sklep Komisije z dne 28. maja 2018 o shemi pomoči SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), ki jo je Nemčija izvedla za pasovne odjemalce na podlagi člena 19 StromNEV, C(2018) 3166 final razglasi za ničen;

                  —

                  podredno zadevo vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov obeh sodnih postopkov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Razlog, zaradi katerega se vodi ta postopek, je oprostitev plačila omrežnine, zaradi katere pritožnici v letih 2012 in 2013 za električno energijo, prejeto iz splošnega omrežja, upravljavcem omrežij nista morali plačati nobene omrežnine (v nadaljevanju: oprostitev plačila omrežnine).
      Splošno sodišče je v izpodbijani sodbi odločilo, da je bila oprostitev plačila omrežnine financirana iz državnih sredstev, zaradi česar gre za državno pomoč v smislu člena 107 PDEU (točka 111 izpodbijane sodbe). Pri tem naj bi Splošno sodišče v temelju napačno razlagalo pojem državne pomoči iz sodne prakse Sodišča.
      Oprostitev plačila omrežnine naj bi se financirala iz prispevka na podlagi člena 19(2) Stromnetzentgeltverordnung (StromNEV) (uredba o omrežnini). Ta naj – v nasprotju s tem, kar Splošno sodišče navaja v točki 97 izpodbijane sodbe – ne bi bil obvezno breme v smislu sodne prakse Sodišča, na podlagi katerega bi bilo lahko razvidno, da gre za državna sredstva v smislu člena 107(1) PDEU.
      Pritožnici s pritožbo grajata zlasti uporabo prava Unije in navajata, da je Splošno sodišče nacionalno pravo z vidika meril prava Unije o državnih pomočeh napačno ovrednotilo (prvi pritožbeni razlog). Pravilno stališče naj bi bilo, da oprostitve plačila omrežnin niso bile dodeljene iz državnih sredstev v smislu člena 107(1) PDEU.
      Iz sodne prakse Sodišča naj bi bilo razvidno, da gre za državna sredstva v tem smislu le, če obstaja zadosti tesna povezava z državnim proračunom. Prispevek iz člena 19(2) StromNEV, ki je predmet tega postopka, pa naj ne bi izkazoval zadosti tesne povezave z nemškim proračunom. Pri tem prispevku gre zato za zasebna in ne za državna sredstva, ki so se plačevala med upravljavci omrežij in odjemalci.
      Poleg tega pritožnici pritožbo utemeljujeta s tem, da je Splošno sodišče izkrivilo dejstva s tem, da je napačno presodilo vsebino in obseg nacionalnega prava (drugi pritožbeni razlog).


title: Zadeva C-803/21 P: Pritožba, ki jo je 17. decembra 2021 vložila Versobank AS zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti razširjeni senat) z dne 6. oktobra 2021 v združenih zadevah T-351/18 in T-584/18, Ukrselhosprom PCF in Versobank/ECB

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/30

      Pritožba, ki jo je 17. decembra 2021 vložila Versobank AS zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti razširjeni senat) z dne 6. oktobra 2021 v združenih zadevah T-351/18 in T-584/18, Ukrselhosprom PCF in Versobank/ECB
      (Zadeva C-803/21 P)
      (2022/C 73/34)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Versobank AS (zastopnik: O. Behrends, Rechtsanwalt)

         Druge stranke v postopku: Evropska centralna banka (ECB), Evropska komisija, Ukrselhosprom PCF LLC

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano sodbo razveljavi;

                  —

                  sklepa ECB z dne 26. marca 2018 (v nadaljevanju: prvi izpodbijani sklep) in z dne 17. julija 2018 (v nadaljevanju: drugi izpodbijani sklep) o odvzemu dovoljenja pritožnici razglasi za nična;

                  —

                  če Sodišče Evropske unije ne bo moglo meritorno odločiti, združeni zadevi T-351/18 in T-584/18 vrne v razsojanje Splošnemu sodišču, da bo to odločilo o ničnostni tožbi; in

                  —

                  ECB naloži plačilo stroškov pritožnice in stroškov te pritožbe.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja šest pritožbenih razlogov.
      Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker je napačno ugotovilo, da se postopek v zadevi T-351/18 lahko ustavi, ker napačno ni upoštevalo, da je domnevni učinek ex tunc drugega izpodbijanega sklepa v nasprotju s členom 263 PDEU, in ker je napačno ugotovilo, da pritožnica nima pravnega interesa za razglasitev ničnosti prvega izpodbijanega sklepa.
      Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo v zvezi z več bistvenimi kršitvami postopka.
      Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče neupravičeno ni priznalo, da je ECB z odločitvami na področju plačilnih in drugih finančnih storitev, na področju AML/CFT (preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma) ter na področju reševanja prekoračila svoje pristojnosti.
      Četrti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker je odločilo o vprašanju, ki je bilo prekludirano s poravnavo pred nacionalnim upravnim sodiščem.
      Peti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo Uredbo o enotnem mehanizmu za reševanje (1) namesto nacionalnega prava v zvezi z oceno propada ali verjetnega propada in sklepi o nereševanju ter napačno razlagalo njihov pomen, ne da bi odredilo razkritje teh sklepov.
      Šesti pritožbeni razlog: Splošno sodišče (1) ni upoštevalo meja svoje pristojnosti na podlagi člena 263 PDEU, ker je sprejelo odločitve, ki jih ureja nacionalno pravo in so v izključni pristojnosti pristojnih nacionalnih organov in sodišč, in je z odločitvami ali presojami, ki jih ECB ni sprejela oziroma opravila, prekoračilo nadzor nad odločbami ECB, (2) je svojo odločitev utemeljilo s presenetljivimi ugotovitvami na podlagi prepozno predloženih obsežnih dokumentov tik pred obravnavo, ne da bi pritožnici omogočilo, da se o njih izjavi, (3) ni upoštevalo kršitve pritožničinih pravic iz člena 47 Listine pred začetkom postopka in tega, da pritožnica ves čas postopka ni bila učinkovito zastopana, in (4) je napačno zavrnilo odreditev predložitve sklepov o reševanju na nacionalni ravni, vendar je kljub temu izrazilo podrobna, vendar napačna stališča o pravnem pomenu in pravni podlagi teh sklepov.

         (1)  Uredba (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2014 o določitvi enotnih pravil in enotnega postopka za reševanje kreditnih institucij in določenih investicijskih podjetij v okviru enotnega mehanizma za reševanje in enotnega sklada za reševanje ter o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 (UL 2014 L 225, str. 1).


title: Zadeva C-154/20: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 9. decembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nejvyšší správní soud – Češka republika) – Kemwater ProChemie s. r. o./Odvolací finanční ředitelství (Predhodno odločanje – Obdavčenje – Davek na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Člen 168 – Pravica do odbitka vstopnega davka – Vsebinski pogoji za pravico do odbitka – Dobaviteljev status davčnega zavezanca – Dokazno breme – Zavrnitev pravice do odbitka, kadar resnični dobavitelj ni bil ugotovljen – Pogoji)

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/2

      Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 9. decembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nejvyšší správní soud – Češka republika) – Kemwater ProChemie s. r. o./Odvolací finanční ředitelství
      (Zadeva C-154/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 168 - Pravica do odbitka vstopnega davka - Vsebinski pogoji za pravico do odbitka - Dobaviteljev status davčnega zavezanca - Dokazno breme - Zavrnitev pravice do odbitka, kadar resnični dobavitelj ni bil ugotovljen - Pogoji)
      (2022/C 73/02)
      Jezik postopka: češčina

         Predložitveno sodišče

      Nejvyšší správní soud

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka in nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Kemwater ProChemie s. r. o.

         Tožena stranka in vlagateljica kasacijske pritožbe: Odvolací finanční ředitelství

         Izrek

      Direktivo Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da je treba uveljavljanje pravice do odbitka vstopnega davka na dodano vrednost (DDV) zavrniti, ne da bi morala davčna uprava dokazati, da je davčni zavezanec storil utajo DDV oziroma da je vedel ali bi moral vedeti, da je bila transakcija, na katero se sklicuje za utemeljitev pravice do odbitka, povezana s takšno utajo, če resnični dobavitelj zadevnega blaga ali storitev ni bil ugotovljen, ta zavezanec pa ne predloži dokaza, da je imel ta dobavitelj status davčnega zavezanca, pod pogojem, da – ob upoštevanju dejanskih okoliščin in dokazov, ki jih je predložil navedeni davčni zavezanec – ni potrebnih podatkov za preveritev, da je resnični dobavitelj imel ta status.

         (1)  UL C 209, 22.6.2020.


title: Zadeva C-217/20: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 9. decembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Overijssel – Nizozemska) – XXXX/Staatssecretaris van Financiën (Predhodno odločanje – Direktiva 2003/88/ES – Organizacija delovnega časa – Varovanje zdravja in varnosti delavcev – Člen 7(1) – Pravica do plačanega letnega dopusta – Višina plače – Znižana plača zaradi nezmožnosti za delo)

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/3

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 9. decembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Overijssel – Nizozemska) – XXXX/Staatssecretaris van Financiën
      (Zadeva C-217/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Direktiva 2003/88/ES - Organizacija delovnega časa - Varovanje zdravja in varnosti delavcev - Člen 7(1) - Pravica do plačanega letnega dopusta - Višina plače - Znižana plača zaradi nezmožnosti za delo)
      (2022/C 73/03)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank Overijssel

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: XXXX

         Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën

         Izrek

      Člen 7(1) Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalnim določbam in praksi, v skladu s katerimi se, kadar delavec, ki zaradi bolezni ni zmožen za delo, uresničuje svojo pravico do plačanega letnega dopusta, pri določitvi zneska plače, ki mu bo izplačan iz naslova njegovega plačanega letnega dopusta, upošteva znižanje – zaradi nezmožnosti za delo – zneska plače, ki ga je prejel v obdobju dela pred obdobjem, v katerem se uveljavlja letni dopust.

         (1)  UL C 297, 7.9.2020.


title: Zadeva C-242/20: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 9. decembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Visoki trgovački sud Republike Hrvatske – Hrvaška) – HRVATSKE Šume d.o.o., Zagreb, pravna naslednica HRVATSKE ŠUME javno poduzeće za gospodarjenje šumama i šumskim zemljištima u Republiki Hrvatskoj p.o., Zagreb/BP Europa SE, pravna naslednica Deutsche BP AG, ki je bila pravna naslednica THE BURMAH OIL (Deutschland), GmbH (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Uredba (ES) št. 44/2001 – Člen 5, točka 3 – Pojem „zadeve v zvezi z delikti ali kvazidelikti“ – Sodni izvršilni postopek – Tožba za vračilo zaradi neupravičene obogatitve – Člen 22, točka 5 – Izvršitev odločb – Izključna pristojnost)

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/3

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 9. decembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Visoki trgovački sud Republike Hrvatske – Hrvaška) – HRVATSKE Šume d.o.o., Zagreb, pravna naslednica HRVATSKE ŠUME javno poduzeće za gospodarjenje šumama i šumskim zemljištima u Republiki Hrvatskoj p.o., Zagreb/BP Europa SE, pravna naslednica Deutsche BP AG, ki je bila pravna naslednica THE BURMAH OIL (Deutschland), GmbH
      (Zadeva C-242/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Člen 5, točka 3 - Pojem „zadeve v zvezi z delikti ali kvazidelikti“ - Sodni izvršilni postopek - Tožba za vračilo zaradi neupravičene obogatitve - Člen 22, točka 5 - Izvršitev odločb - Izključna pristojnost)
      (2022/C 73/04)
      Jezik postopka: hrvaščina

         Predložitveno sodišče

      Visoki trgovački sud Republike Hrvatske

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: HRVATSKE Šume d.o.o., Zagreb, pravna naslednica HRVATSKE ŠUME javno poduzeće za gospodarjenje šumama i šumskim zemljištima u Republiki Hrvatskoj p.o., Zagreb

         Tožena stranka: BP Europa SE, pravna naslednica Deutsche BP AG, ki je bila pravna naslednica THE BURMAH OIL (Deutschland), GmbH

         Izrek

                  1.

                  Člen 22, točka 5, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da tožba za vračilo zaradi neupravičene obogatitve, ni zajeta z izključno pristojnostjo iz te določbe, čeprav je bila vložena zaradi izteka roka, v katerem se lahko vračilo zneskov, ki so bili neupravičeno plačani v izvršilnem postopku, zahteva v okviru istega izvršilnega postopka.

                  2.

                  Člen 5, točka 3, Uredbe št. 44/2001 je treba razlagati tako, da tožba za vračilo zaradi neupravičene obogatitve ni zajeta s pristojnostjo, ki je predpisana v tej določbi.

         (1)  UL C 262, 10.8.2020.


title: Zadeva C-370/20: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 9. decembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Pro Rauchfrei e.V./JS e.K. (Predhodno odločanje – Proizvodnja, predstavitev in prodaja tobačnih izdelkov – Direktiva 2014/40/EU – Označevanje in embalaža – Člen 8(8) – Zdravstvena opozorila, ki morajo biti navedena na vsakem zavojčku tobačnega izdelka in na kakršni koli zunanji embalaži – Prodajni avtomat za zavojčke cigaret – Zdravstvena opozorila, ki od zunaj niso vidna – Upodobitev zavojčkov – Pojem „slika“ zavojčkov in kakršne koli zunanje embalaže, ki so ciljno usmerjene na potrošnike v Uniji)

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/4

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 9. decembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Pro Rauchfrei e.V./JS e.K.
      (Zadeva C-370/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Proizvodnja, predstavitev in prodaja tobačnih izdelkov - Direktiva 2014/40/EU - Označevanje in embalaža - Člen 8(8) - Zdravstvena opozorila, ki morajo biti navedena na vsakem zavojčku tobačnega izdelka in na kakršni koli zunanji embalaži - Prodajni avtomat za zavojčke cigaret - Zdravstvena opozorila, ki od zunaj niso vidna - Upodobitev zavojčkov - Pojem „slika“ zavojčkov in kakršne koli zunanje embalaže, ki so ciljno usmerjene na potrošnike v Uniji)
      (2022/C 73/05)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesgerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka in vlagateljica revizije: Pro Rauchfrei e.V.

         Tožena stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: JS e.K.

         Izrek

                  1.

                  Člen 8(8) Direktive 2014/40/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o proizvodnji, predstavitvi in prodaji tobačnih in povezanih izdelkov in razveljavitvi Direktive 2001/37/ES je treba razlagati tako, da „slika zavojčka“ v smislu te določbe pomeni sliko, ki ni natančen prikaz zavojčka cigaret, ampak jo potrošnik zaradi njenega videza, in sicer njenih obrisov, mer, barv in logotipa znamke, povezuje s takšnim zavojčkom.

                  2.

                  Člen 8(8) Direktive 2014/40 je treba razlagati tako, da slika zavojčka cigaret, ki je zajeta s to določbo, vendar ne vsebuje zdravstvenih opozoril iz naslova II, poglavje II, te direktive, ni v skladu s to določbo, čeprav ima potrošnik možnost, da vidi ta opozorila na zavojčku cigaret, ki ustreza takšni sliki, preden ga kupi.

         (1)  UL C 390, 16.11.2020.


title: Zadeva C-374/20 P: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 9. decembra 2021 – Agrochem-Maks d.o.o./Evropska komisija, Kraljevina Švedska (Pritožba – Fitofarmacevtska sredstva – Aktivna snov – Uredba (ES) št. 1107/2009 – Člen 6(f) – Priloga II, točka 2.2 – Pojem „dodatni podatki potrditvene narave“ – Izvedbena uredba (EU) št. 844/2012 – Člen 13(3) – Zavrnitev obnovitve odobritve aktivne snovi „oksasulfuron“ za dajanje na trg – Obseg odločitve države članice poročevalke, s katero je bil zahtevek za obnovitev razglašen za dopusten – Pravic te države članice in Evropske agencije za varnost hrane (EFSA), da od vlagatelja zahtevata, naj predloži dodatne informacije – Pravica države članice poročevalke, da spremni svoj osnutek poročila o oceni obnovitve – Previdnostno načelo)

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/5

      Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 9. decembra 2021 – Agrochem-Maks d.o.o./Evropska komisija, Kraljevina Švedska
      (Zadeva C-374/20 P) (1)

      (Pritožba - Fitofarmacevtska sredstva - Aktivna snov - Uredba (ES) št. 1107/2009 - Člen 6(f) - Priloga II, točka 2.2 - Pojem „dodatni podatki potrditvene narave“ - Izvedbena uredba (EU) št. 844/2012 - Člen 13(3) - Zavrnitev obnovitve odobritve aktivne snovi „oksasulfuron“ za dajanje na trg - Obseg odločitve države članice poročevalke, s katero je bil zahtevek za obnovitev razglašen za dopusten - Pravic te države članice in Evropske agencije za varnost hrane (EFSA), da od vlagatelja zahtevata, naj predloži dodatne informacije - Pravica države članice poročevalke, da spremni svoj osnutek poročila o oceni obnovitve - Previdnostno načelo)
      (2022/C 73/06)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Agrochem-Maks d.o.o. (zastopnika: S. Pappas in A. Pappas, avocats)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija (zastopniki: sprva X. Lewis, I. Naglis in G. Koleva, nato G. Koleva, agenti), Kraljevina Švedska (zastopniki: J. Lundberg, O. Simonsson, C. Meyer-Seitz, A. M. Runeskjöld, H. Shev, H. Eklinder, R. Shahsavan Eriksson in M. Salborn Hodgson, agenti)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Agrochems-Maks d.o.o. se naloži, da poleg svojih stroškov nosi tudi stroške Evropske komisije.

                  3.

                  Kraljevina Švedska nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 329, 5.10.2020.


title: Zadeva C-708/20: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 9. decembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe County Court at Birkenhead – Združeno kraljestvo) – BT/Seguros Catalana Occidente, EB (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v civilnih in gospodarskih zadevah – Uredba (EU) št. 1215/2012 – Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah – Pristojnost v zvezi z zavarovanji – Zahtevek za povrnitev škode, ki jo je posameznik s stalnim prebivališčem v državi članici utrpel zaradi nesreče, do katere je prišlo v prostorih za nastanitev, najetih v drugi državi članici – Tožba, ki jo je oškodovanec vložil na eni strani proti zavarovalnici in na drugi strani proti zavarovancu, ki je lastnik teh prostorov za nastanitev – Možnost uporabe člena 13(3) te uredbe)

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/5

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 9. decembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe County Court at Birkenhead – Združeno kraljestvo) – BT/Seguros Catalana Occidente, EB
      (Zadeva C-708/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih in gospodarskih zadevah - Uredba (EU) št. 1215/2012 - Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah - Pristojnost v zvezi z zavarovanji - Zahtevek za povrnitev škode, ki jo je posameznik s stalnim prebivališčem v državi članici utrpel zaradi nesreče, do katere je prišlo v prostorih za nastanitev, najetih v drugi državi članici - Tožba, ki jo je oškodovanec vložil na eni strani proti zavarovalnici in na drugi strani proti zavarovancu, ki je lastnik teh prostorov za nastanitev - Možnost uporabe člena 13(3) te uredbe)
      (2022/C 73/07)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      County Court at Birkenhead

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: BT

         Toženi stranki: Seguros Catalana Occidente, EB

         Izrek

      13(3) Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da se v primeru neposredne tožbe, ki jo je oškodovanec vložil proti zavarovalnici v skladu s členom 13(2) te uredbe, sodišče države članice, v kateri ima ta oseba stalno Člen prebivališče, na podlagi navedenega člena 13(3) ne more izreči za pristojno tudi za odločanje o odškodninskem zahtevku, ki ga je navedena oseba hkrati podala proti zavarovalcu ali zavarovancu s stalnim prebivališčem v drugi državi članici, ki ga zavarovalnica ni pritegnila v postopek.

         (1)  UL C 110, 29.3.2021.


title: Zadeva C-630/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Stuttgart (Nemčija) 13. oktobra 2021 – O.K./Mercedes-Benz Bank AG

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/6

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Stuttgart (Nemčija) 13. oktobra 2021 – O.K./Mercedes-Benz Bank AG
      (Zadeva C-630/21)
      (2022/C 73/08)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberlandesgericht Stuttgart

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka in pritožnica: O.K.

         Tožena stranka in nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Mercedes-Benz Bank AG

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 14 Direktive 2008/48 (1) razlagati tako, da potrošnik nima več pravice do odstopa, če sta obe stranki v celoti izpolnili kreditno pogodbo?

                  2.

                  Če je odgovor na vprašanje (1) nikalen:
                  Ali člen 14 Direktive 2008/48 nasprotuje nacionalni ureditvi države članice, zaradi katere potrošnik ne more več uveljavljati pravice do odstopa od pogodbe, kadar sta obe stranki v celoti izpolnili kreditno pogodbo?

                  3.

                  Če je odgovor na vprašanje (1) nikalen, odgovor na vprašanje (2) pa pritrdilen:
                  Ali člen 14(3) Direktive 2008/48 nasprotuje nacionalni ureditvi države članice, v skladu s katero ima potrošnik, ki je veljavno uveljavljal svojo pravico do odstopa, ki temelji na členu 14(1) Direktive 2008/48, v razmerju do kreditodajalca pravico do vrnitve plodov in koristi, ki jih je ta pridobil s plačili potrošnika, opravljenimi do odstopa od pogodbe?

         (1)  Direktiva 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (UL 2008, L 133, str. 66).


title: Zadeva C-647/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Słupsku (Poljska) 25. oktobra 2021 – kazenski postopek zoper D. K.

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/6

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Słupsku (Poljska) 25. oktobra 2021 – kazenski postopek zoper D. K.
      (Zadeva C-647/21)
      (2022/C 73/09)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Okręgowy w Słupsku

         Stranka v postopku v glavni stvari

      D. K.

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 19(1), drugi odstavek, PEU, v povezavi s členom 47 Listine o temeljnih pravicah razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna sta člen 47b(5) in (6) v povezavi s členom 30(1) in členom 24(1) ustawa z dnia 27 lipca 2001 r. – Prawo o ustroju sądów powszechnych, (zakon z dne 27. julija 2001 o organizaciji splošnih sodišč, Poljska), na podlagi katere je organ nacionalnega sodišča, kakršen je kolegij sodišča, pristojen, da sodnika tega sodišča razreši obveznosti, da odloči o delu ali vseh zadevah, ki so mu bile dodeljene, pri čemer:

                              (a)

                              je kolegij sodišča po samem zakonu sestavljen iz predsednikov sodišč, ki jih na ta delovna mesta imenuje organ izvršilne oblasti, kakršen je Minister Sprawiedliwości (minister za pravosodje, Poljska), ki je istočasno tudi Prokurator Generalny (generalni državni tožilec, Poljska);

                              (b)

                              je sodnik razrešen obveznosti odločanja o zadevah, ki so mu bile dodeljene, brez njegove privolitve;

                              (c)

                              nacionalno pravo ne določa meril, ki bi jih moral uporabiti kolegij sodišča za to, da sodnika razreši obveznosti odločanja o zadevah, ki so mu bile dodeljene, ter ne določa obveznost obrazložitve in sodnega nadzora nad takšno razrešitvijo;

                              (d)

                              so bili nekateri člani kolegija sodišča na sodniško mesto imenovani v okoliščinah, ki so enake tistim iz sodbe Sodišča z dne 15. julija 2021, Komisija/Poljska (disciplinska ureditev za sodnike) (C-791/19, EU:C:2021:596)?

                  2.

                  Ali je treba določbe navedene v prvem vprašanju in načelo primarnosti razlagati tako, da nacionalnemu sodišču, ki obravnava zadevo v okviru kazenskega postopka, ki spada na področje uporabe Direktive 2016/343 (1) in katerega sodnik je bil razrešen obveznosti obravnavanja zadev na način, opisan v prvem vprašanju, in vsem državnim organom dopuščajo (oziroma jih zavezujejo), da ne upoštevajo akta kolegija sodišča in drugih aktov, ki mu sledijo, kot so sklepi o predodelitvi zadev, vključno z zadevo v glavni stvari, z neupoštevanjem razrešitve sodnika, tako da bi bil lahko on še naprej del senata, ki odloča o tej zadevi?

                  3.

                  Ali je treba določbe navedene v prvem vprašanju in načelo primarnosti razlagati tako, da zahtevajo, da v nacionalnem pravnem redu v zvezi s kazenskim postopkom, ki spada na področje uporabe Direktive 2016/343, obstajajo taki ukrepi, ki strankam v postopku, kot je obtoženi v postopku v glavni stvari, zagotavljajo nadzor in pravno sredstvo zoper odločbe, navedene v [prvem vprašanju], ki vodijo do spremembe sodečega senata sodišča, in s tem razrešitve sodnika, ki mu je bila zadeva dodeljena, obveznosti odločanja o tej zadevi, kot je opisano v prvem vprašanju?

         (1)  Direktiva (EU) 2016/343 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o krepitvi nekaterih vidikov domneve nedolžnosti in krepitvi pravice biti navzoč na sojenju v kazenskem postopku (UL 2016, L 65, str. 1).


title: Zadeva C-648/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Słupsku (Poljska) 25. oktobra 2021 – kazenski postopek zoper M.C., M.F.

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/7

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Słupsku (Poljska) 25. oktobra 2021 – kazenski postopek zoper M.C., M.F.
      (Zadeva C-648/21)
      (2022/C 73/10)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Okręgowy w Słupsku

         Stranki v postopku v glavni stvari

      M.C., M.F.

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 19(1), drugi odstavek, PEU, v povezavi s členom 47 Listine o temeljnih pravicah razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna sta člen 47b(5) in (6) v povezavi s členom 30(1) in členom 24(1) ustawa z dnia 27 lipca 2001 r. – Prawo o ustroju sądów powszechnych, (zakon z dne 27. julija 2001 o organizaciji splošnih sodišč, Poljska), na podlagi katere je organ nacionalnega sodišča, kakršen je kolegij sodišča, pristojen, da sodnika tega sodišča razreši obveznosti, da odloči o delu ali vseh zadevah, ki so mu bile dodeljene, pri čemer:

                              (a)

                              je kolegij sodišča po samem zakonu sestavljen iz predsednikov sodišč, ki jih na ta delovna mesta imenuje organ izvršilne oblasti, kakršen je Minister Sprawiedliwości (minister za pravosodje, Poljska), ki je istočasno tudi Prokurator Generalny (generalni državni tožilec, Poljska);

                              (b)

                              je sodnik razrešen obveznosti odločanja o zadevah, ki so mu bile dodeljene, brez njegove privolitve;

                              (c)

                              nacionalno pravo ne določa meril, ki bi jih moral uporabiti kolegij sodišča za to, da sodnika razreši obveznosti odločanja o zadevah, ki so mu bile dodeljene, ter ne določa obveznost obrazložitve in sodnega nadzora nad takšno razrešitvijo;

                              (d)

                              so bili nekateri člani kolegija sodišča na sodniško mesto imenovani v okoliščinah, ki so enake tistim iz sodbe Sodišča z dne 15. julija 2021, Komisija/Poljska (disciplinska ureditev za sodnike) (C-791/19, EU:C:2021:596)?

                  2.

                  Ali je treba določbe navedene v prvem vprašanju in načelo primarnosti razlagati tako, da nacionalnemu sodišču, ki obravnava zadevo v okviru kazenskega postopka, ki spada na področje uporabe Direktive 2016/343 (1) in katerega sodnik je bil razrešen obveznosti obravnavanja zadev na način, opisan v prvem vprašanju, in vsem državnim organom dopuščajo (oziroma jih zavezujejo), da ne upoštevajo akta kolegija sodišča in drugih aktov, ki mu sledijo, kot so sklepi o predodelitvi zadev, vključno z zadevo v glavni stvari, z neupoštevanjem razrešitve sodnika, tako da bi bil lahko on še naprej del senata, ki odloča o tej zadevi?

                  3.

                  Ali je treba določbe navedene v prvem vprašanju in načelo primarnosti razlagati tako, da zahtevajo, da v nacionalnem pravnem redu v zvezi s kazenskim postopkom, ki spada na področje uporabe Direktive 2016/34, obstajajo taki ukrepi, ki strankam v postopku, kakršne so obtoženci v postopku v glavni stvari, zagotavljajo nadzor in pravno sredstvo zoper odločbe, navedene v [prvem vprašanju], ki vodijo do spremembe sodečega senata sodišča, in s tem razrešitve sodnika, ki mu je bila zadeva dodeljena, obveznosti odločanja o tej zadevi, kot je opisano v prvem vprašanju?

         (1)  Direktiva (EU) 2016/343 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o krepitvi nekaterih vidikov domneve nedolžnosti in krepitvi pravice biti navzoč na sojenju v kazenskem postopku (UL 2016, L 65, str. 1).


title: Zadeva C-650/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 27. oktobra 2021 – FW, CE

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/8

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 27. oktobra 2021 – FW, CE
      (Zadeva C-650/21)
      (2022/C 73/11)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgerichtshof

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Revidenta: FW, CE

         Zadevni organ: Landespolizeidirektion Niederösterreich, Finanzamt Österreich

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba pravo Unije, zlasti člene 1, 2 in 6 Direktive 2000/78/ES (1) v povezavi s členom 21 Listine o temeljnih pravicah, razlagati tako, da nasprotuje nacionalni določbi, s katero se plačni sistem, ki je diskriminatoren na podlagi starosti, nadomesti s plačnim sistemom, pri katerem se uvrstitev uradnika še naprej določa po službeni dobi, izračunani na način, ki ni nediskriminatoren, na podlagi starega plačnega sistema z določenim mesecem prerazvrstitve (februarjem 2015), in se pri tem sicer prvotno ugotovljena pretekla delovna doba popravi z določitvijo primerjalnega referenčnega datuma, pri katerem pa se doba, dopolnjena po 18. rojstnem dnevu, lahko preizkusi le v delu, ki zadeva drugo dobo, ki se upošteva polovično, in pri katerem se razširitev obdobja, v katerem je treba upoštevati preteklo delovno dobo, za štiri leta upošteva tako, da se druga doba, ki se upošteva polovično, pri določitvi primerjalnega referenčnega datuma šteje za dobo pred začetkom zaposlitve le, če presega obseg štirih let, ki se upoštevajo polovično (pavšalni odbitek štirih let, ki se upoštevajo polovično)?

                  2.

                  Ali je treba na prvo vprašanje odgovoriti drugače, kar zadeva tiste postopke, v katerih je bil pred uveljavitvijo 2. Dienstrechts-Novelle 2019 (2. sprememba zakonodaje o javnih uslužbencih iz leta 2019) sicer že pravnomočno določen nov referenčni datum za napredovanje, vendar pa ta še ni vplival na plačni položaj uradnika, ker pristojni organ še ni sprejel odločitve na podlagi neposredne uporabe prava Unije, in v katerih je treba sedaj znova brez upoštevanja v vmesnem času določenega referenčnega datuma za napredovanje primerjalni referenčni datum ponovno določiti glede na referenčni datum za napredovanje, ki je bil glede na starost določen diskriminatorno, v zvezi z drugo dobo, ki se upošteva polovično, pa je treba uporabiti pavšalni odbitek?

                  3.

                  Ali je treba pravo Unije, zlasti člene 1, 2 in 6 Direktive 2000/78/ES v povezavi s členom 21 Listine o temeljnih pravicah, razlagati tako, da nasprotuje nacionalni določbi, v skladu s katero se kljub novi določitvi službene dobe in plačnega položaja doba usposabljanja pri samoupravni lokalni skupnosti znotraj države pri določanju primerjalnega referenčnega datuma šteje za dobo pred začetkom zaposlitve le tedaj, če se je uradnik zaposlil po 31. marcu 2000, v nasprotnem primeru pa se ta doba za dobo pred začetkom zaposlitve šteje le kot druga doba, ki se upošteva polovično, in se v zvezi z njo torej uporabi pavšalni odbitek, pri čemer ta določba tendenčno v slabši položaj postavlja uradnike, ki so dlje časa zaposleni?

         (1)  Direktiva Sveta z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL 2000, L 303, str. 16).


title: Zadeva C-658/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Belgija) 29. oktobra 2021 – VZW Belgische Vereniging van de Industrie van Plantenbeschermingsmiddelen (PHYTOFAR)/Vlaams Gewest

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/9

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Belgija) 29. oktobra 2021 – VZW Belgische Vereniging van de Industrie van Plantenbeschermingsmiddelen (PHYTOFAR)/Vlaams Gewest
      (Zadeva C-658/21)
      (2022/C 73/12)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Raad van State

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: VZW Belgische Vereniging van de Industrie van Plantenbeschermingsmiddelen (PHYTOFAR)

         Tožena stranka: Vlaams Gewest

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 5(1) Direktive (EU) 2015/1535 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. septembra 2015 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih predpisov in pravil za storitve informacijske družbe razlagati tako, da se za prepoved uporabe pesticidov, ki vsebujejo glifosat, za uporabnike, ki nimajo dovoljenja za uporabo fitofarmacevtskih sredstev, na zemljiščih v zasebni rabi šteje, da se nanaša na tehnični predpis, ki ga je v skladu z določbami tega člena treba sporočiti Evropski komisiji?

         (1)  UL 2015, L 241, str. 1.


title: Zadeva C-663/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 5. novembra 2021 – Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/10

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 5. novembra 2021 – Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl
      (Zadeva C-663/21)
      (2022/C 73/13)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Revident: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

         Nasprotna stranka: AA

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba pri presoji, ali je beguncu status upravičenca do azila, ki mu ga je pred tem priznal pristojni organ, dovoljeno preklicati iz razloga, navedenega v členu 14(4)(b) Direktive 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite (prenovitev), (1) opraviti tehtanje interesov kot samostojno merilo tako, da morajo za preklic javni interesi za vračanje pretehtati interese begunca, da ohrani zaščito države zatočišča, pri čemer je treba zavrženost kaznivega dejanja in morebitno nevarnost za splošno javnost primerjati z interesi tujca za zaščito, vključno z obsegom in vrsto ukrepov, ki mu grozijo?

                  2.

                  Ali določbe Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav, (2) zlasti njen člen 5, člen 6, člen 8 in člen 9, nasprotujejo nacionalnemu pravnemu položaju, po katerem je treba proti državljanu tretje države, ki se mu s preklicem statusa upravičenca do azila odvzame pravica do prebivanja kot begunec, ki jo je imel do takrat, odločbo o vrnitvi izdati tudi, če je že v trenutku izdaje odločbe o vrnitvi jasno, da odstranitev zaradi načela nevračanja za nedoločen čas ni dopustna in je to tudi ugotovljeno na način, ki omogoča pravnomočnost?

         (1)  (UL 2011, L 337, str. 9).

         (2)  (UL 2008, L 348, str. 98).


title: Zadeva C-680/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgija) 11. novembra 2021 – UL, SA Royal Antwerp Football Club/Union royale belge des sociétés de football association ASBL

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/10

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgija) 11. novembra 2021 – UL, SA Royal Antwerp Football Club/Union royale belge des sociétés de football association ASBL
      (Zadeva C-680/21)
      (2022/C 73/14)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: UL, SA Royal Antwerp Football Club

         Tožena stranka: Union royale belge des sociétés de football association ASBL

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 101 PDEU razlagati tako, da nasprotuje načrtu v zvezi z, doma vzgojenimi igralci‘, ki ga je 2. februarja 2005 sprejel izvršni odbor UEFA, ki ga je 21. aprila 2005 52 zvez, ki so članice UEFA, odobrilo na kongresu v Talinu in ki se izvaja s pravilniki, ki so jih sprejele UEFA in zveze, ki so njene članice?

                  2.

                  Ali je treba člena 45 in 101 PDEU razlagati tako, da nasprotujeta uporabi pravil o vpisu in uvrstitvi doma vzgojenih igralcev na seznam igralcev za tekmo, ki so formalizirana v členih P335.11 in P.1422 pravilnika URBSFA ter povzeta v členu B4.1[12] pod naslovom 4 in členu B6.109 pod naslovom 6 novega pravilnika URBSFA?


title: Zadeva C-693/21 P: Pritožba, ki jo je 18. novembra 2021 vložila EDP España, S.A. zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 8. septembra 2021 v zadevi T-328/18, Naturgy Energy Group/Komisija

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/11

      Pritožba, ki jo je 18. novembra 2021 vložila EDP España, S.A. zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 8. septembra 2021 v zadevi T-328/18, Naturgy Energy Group/Komisija
      (Zadeva C-693/21 P)
      (2022/C 73/15)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Pritožnica: EDP España, S.A. (zastopniki: J.L. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo, V. Romero Algarra, abogados)

         Druge stranke v postopku: Naturgy Energy Group, S.A., nekdanja Gas Natural SDG, S.A., Evropska komisija, Viesgo Producción, S.L., pravna naslednica Viesgo Generación, S.L.

         Predlog

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Ugotovi, da so razlogi, navedeni v utemeljitev te pritožbe, dopustni in utemeljeni.

                  —

                  Sodbo Splošnega sodišča z dne 8. septembra 2021 v zadevi T-328/18, Naturgy Energy Group/Komisija, razveljavi.

                  —

                  Sklep Komisije z dne 27. novembra 2017 v zvezi z državno pomočjo SA.47912 (2017/NN) (1) – Okoljska pobuda Španije za termoelektrarne na premog, s katerim je bil začet formalni postopek preiskave iz člena 108(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije, razglasi za ničen.

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica razveljavitev izpodbijane tožbe predlaga iz teh razlogov:

         Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je glede pojma selektivnosti napačno razložilo in uporabilo obveznost obrazložitve.
      Pritožnica trdi, da Splošno sodišče ni izpeljalo pravne posledice, ki izhaja iz sodne prakse sodišč Unije, ki je v tej zadevi ni hotelo uporabiti in v skladu s katero mora neobrazložitev glede pojma selektivnosti povzročiti razglasitev ničnosti sklepa o začetku formalnega postopka preiskave. Splošno sodišče je poleg tega poskusilo odpraviti to neobrazložitev s tem, da je v nasprotju s sodno prakso sestavilo osnutek obrazložitev glede različnih točk spornega sklepa.

         Drugi pritožbeni razlog: če Sodišče ne bi ugodilo prvemu pritožbenemu razlogu, je Splošno sodišče v zvezi s pojmom selektivnosti napačno razložilo in uporabilo člen 107(1) PDEU.
      Pritožnica zlasti trdi, da je Splošno sodišče napačno štelo, da se mora njegov nadzor omejiti na vprašaje, ali je Komisija storila očitno napako pri presoji. Splošno sodišče se je zmotilo, ker je svojo analizo osredotočilo na vprašanje, ali je strankama uspelo „očitno“ dokazati napako v analizi Komisije, ne pa na upoštevno vprašanje, in sicer, ali je analiza Komisije glede selektivnosti napačna. Vsekakor bi moralo Splošno sodišče, tudi če bi bil test, ki ga je treba uporabiti, ta, priti do ugotovitve, da je Komisija storila očitno napako pri presoji pri preučitvi pogoja selektivnosti.

         (1)  UL 2018, C 80, str. 20.


title: Zadeva C-696/21 P: Pritožba, ki jo je GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG vložila 18. novembra 2021 zoper sklep Splošnega sodišča (peti senat) z dne 9. septembra 2021 v zadevi T-881/19, GABO:mi/Komisija

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/12

      Pritožba, ki jo je GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG vložila 18. novembra 2021 zoper sklep Splošnega sodišča (peti senat) z dne 9. septembra 2021 v zadevi T-881/19, GABO:mi/Komisija
      (Zadeva C-696/21 P)
      (2022/C 73/16)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnica: GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG (zastopnik: Ch. Mayer, Rechtsanwalt)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijani sklep v delu, v katerem se ne nanaša na sporazume o dodelitvi nepovratnih sredstev, ki sta jih podpisala REA ali IMI-JU (CANCER-ID, DIACAT, EU-AIMS, EUC2LID, EUROFORGEN, ONCOTRACK, RADAR-CNS), toženi stranki pa naloži plačilo 1 304 465,36 EUR, skupaj z obrestmi v višini 74 024,01 EUR g. Ivu-Meinertu Willrodtu, kot stečajnemu upravitelju družbe GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbhH & Co. KG;

                  —

                  alternativno, razveljavi izpodbijani sklep v delu, v katerem se ne nanaša na sporazume o dodelitvi nepovratnih sredstev, ki sta jih podpisala REA ali IMI-JU (CANCER-ID, DIACAT, EU-AIMS, EUC2LID, EUROFORGEN, ONCOTRACK, RADAR-CNS), tožbo, ki jo je pritožnica vložila pri Splošnem sodišču Evropske unije pa razglasi za dopustno in zadevo vrne Splošnem sodišču Evropske unije, da o njej vsebinsko odloči;

                  —

                  alternativno, razveljavi izpodbijani sklep v delu, v katerem se ne nanaša na sporazume o dodelitvi nepovratnih sredstev, ki sta jih podpisala REA ali IMI-JU, zadevo pa vrne Splošnemu sodišču Evropske unije in

                  —

                  toženi stranki naloži, naj krije vse stroške postopkov.

         Pritožbena razloga in bistvene trditve

      1.   Prvi pritožbeni razlog: kršitev pravice do poštenega sojenja, zaradi kršitve dolžnosti obveščanja

      Splošno sodišče je kršilo pravico do poštenega sojenja s tem, da je ugotovilo, da je tožba nedopustna, ne da bi tožečo stranko vnaprej obvestilo o domnevni netočnosti glede predmeta spora.
      Pravica iz člena 47 Listine mora vsebovati dolžnost skrbnega ravnanja do strank v postopku, ki se tukaj odraža kot dolžnost izrecne obvestitve strank glede stališča sodišča pred sprejetjem odločbe in povabila tem strankam, da podajo izjavo, oziroma če je treba, da podajo nadaljnja pojasnila. To mora veljati zlasti v primeru, kot je obravnavani, v katerem so podani nesporazumi glede obsega dokumentov, s katerimi razpolaga pritožnica (takrat tožeča stranka), in v katerem – v skladu z mnenjem Splošnega sodišča – trditev ni bila zadostno utemeljena.
      2.   Drugi pritožbeni razlog: napačna uporaba člena 76(d) Poslovnika Splošnega sodišča

      Ugotovitev Splošnega sodišča, da tožba ni izpolnjevala zahtev iz člena 76(d) Poslovnika Splošnega sodišča, je pravno napačna. Splošno sodišče je prekoračilo obseg zahtev za utemeljitev tožbe na podlagi tega člena.
      Zlasti, v nasprotju z domnevo Splošnega sodišča, je Komisija imela možnost za ustrezno obrambo, prav tako je bilo mogoče, da Splošno sodišče odloči o tožbi. Še zlasti zato, ker je Komisija že sprejela trditve tožeče stranke.
      Dalje, tožba ni bila nejasna in nespecifična glede zneskov, ki jih zatrjuje tožeča stranka.
      Poleg tega, v nasprotju s trditvami Splošnega sodišča, tožba ni bila nejasna v celoti, zlasti niso bile podane „neskladnosti“ med pravno podlago in navedenimi trditvami.


title: Zadeva C-698/21 P: Pritožba, ki jo je 19. novembra 2021 vložila Naturgy Energy Group, S.A, nekdanja Gas Natural SDG, S.A. zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 8. septembra 2021 v zadevi T-328/18, Naturgy Energy Group/Komisija

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/13

      Pritožba, ki jo je 19. novembra 2021 vložila Naturgy Energy Group, S.A, nekdanja Gas Natural SDG, S.A. zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 8. septembra 2021 v zadevi T-328/18, Naturgy Energy Group/Komisija
      (Zadeva C-698/21 P)
      (2022/C 73/17)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Pritožnica: Naturgy Energy Group, S.A., nekdanja Gas Natural SDG, S.A. (zastopnika: F. González Díaz, J. Blanco Carol, abogados)

         Druge stranke v postopku: Evropska komisija, EDP España, S.A., Viesgo Producción, S.L., pravna naslednica Viesgo Generación, S.L.

         Predlog

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  a.

                  razveljavi sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 8. septembra 2021 v zadevi T-328/18, Naturgy Energy Group/Komisija.

                  b.

                  samo dokončno odloči o zadevi, ne da bi jo vrnilo v razsojanje Splošnemu sodišču, kot je to dovoljeno s členom 61 Statuta Sodišča, in Sklep C(2017) 7733 final z dne 27. novembra 2017 v zvezi z državno pomočjo SA.47912 (2017/NN) (1) – Okoljska pobuda Španije za termoelektrarne na premog razglasi za ničen.

                  c.

                  Komisiji naloži plačilo stroškov postopka na obeh stopnjah.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja ta pritožbena razloga:
      1.   Prvi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava pri nadzoru obrazložitve spornega sklepa v delu, v katerem se nanaša na selektivnost zadevnega ukrepa.

      Družba Naturgy meni, da je Splošno sodišče pri preučitvi obrazložitve spornega sklepa v delu, v katerem se ta nanaša na selektivnost zadevnega ukrepa, napačno uporabilo pravo.
      Družba Naturgy v bistvu šteje, da ni mogoče ugotoviti, da je obrazložitve spornega sklepa skladna s pravom, ker v njej ni obravnavana analiza primerljivosti, ki se s sodno prakso zahteva za upravičenje selektivnosti pomoči, in ne vsebuje niti posplošene in predhodne predstavitve razlogov, iz katerih bi bil zadevni ukrep na podlagi te analize primerljivosti selektiven. Splošno sodišče se ne more veljavno sklicevati na začasnost spornega sklepa, da bi obrazložitev preizkusilo na podlagi nepravilnih meril. Natančneje, ker se sporni sklep nanaša na ukrep, ki se izvaja in ima zato pomembne pravne učinke za njegove upravičence, bi moralo Splošno sodišče od Komisije zahtevati vsaj kratko in začasno obrazložitev, ki bi bila v skladu z merili, ki so bila v sodni praksi izoblikovana glede selektivnosti.
      2.   Drugi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava pri nadzoru uporabe člena 107(1) PDEU v zvezi s selektivnostjo zadevnega ukrepa.

      Družba Naturgy meni, da je v ugotovitvi Splošnega sodišča glede preizkusa opredelitve Komisije, da je zadevni ukrep selektiven, dvakrat napačno uporabljeno pravo. Družba Naturgy navaja, da Splošno sodišče prava ni napačno uporabilo le zato, ker je štelo, da se pravna merila za nadzor selektivnosti ukrepa razlikujejo glede na to, ali se analiza zadevnega ukrepa opravi pred ali po začetku formalnega postopka preiskave, ampak tudi zato, ker je obrnilo dokazno breme in ni ugotovilo, da je Komisija storila napako s tem, da je glede na obrazložitev spornega sklepa zaključila, da je zadevni ukrep selektiven, ne da bi to selektivnost veljavno dokazala.

         (1)  UL 2018, C 80, str. 20


title: Zadeva T-522/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 29. novembra 2021 – Nguyen/Svet (Javni uslužbenci – Pogodbeni uslužbenci – Reforma Kadrovskih predpisov iz leta 2014 – Povračilo letnih potnih stroškov in odobritev potovalnega časa – Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/42

      Sklep Splošnega sodišča z dne 29. novembra 2021 – Nguyen/Svet
      (Zadeva T-522/16) (1)

      (Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenci - Reforma Kadrovskih predpisov iz leta 2014 - Povračilo letnih potnih stroškov in odobritev potovalnega časa - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)
      (2022/C 73/52)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Huynh Duong Vi Nguyen (Woluwe-Saint-Lambert, Belgija) (zastopnica: M. Velardo, odvetnica)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in R. Meyer, agenta)

         Intervenient v podporo tožene stranke: Evropski parlament (zastopnika: E. Taneva in M. Ecker, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU, naj se v bistvu, prvič, odločbe o tem, da s 1. januarjem 2014 preneha odobritev potovalnega časa in povračila letnih potnih stroškov tožeči stranki, da bi lahko vzdrževala stik s svojim matičnim krajem, razglasijo za nične, in drugič, naj se toženi stranki naloži, da mora povrniti premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki naj bi ju tožeča stranka utrpela.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Huynh Duong Vi Nguyen nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov Sveta Evropske unije.

                  3.

                  Evropski parlament nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 448, 15.12.2014 (zadeva sprva vpisana pri Sodišču za uslužbence Evropske unije pod številko F-99/14 in prenesena na Splošno sodišče Evropske unije dne 1.9.2016).


title: Zadeva T-524/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 29. novembra 2021 – Aresu/Komisija (Javni uslužbenci – Uradniki – Sprememba Kadrovskih predpisov iz leta 2014 – Potovalni čas – Dopust v matični državi – Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/43

      Sklep Splošnega sodišča z dne 29. novembra 2021 – Aresu/Komisija
      (Zadeva T-524/16) (1)

      (Javni uslužbenci - Uradniki - Sprememba Kadrovskih predpisov iz leta 2014 - Potovalni čas - Dopust v matični državi - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)
      (2022/C 73/53)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Antonio Aresu (Bruselj, Belgija) (zastopnik: M. Velardo, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Gattinara in F. Blanc, agenta)

         Intervenienta v podporo tožene stranke: Evropski parlament (zastopnika: E. Taneva in M. Ecker, agenta), Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in R. Meyer, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe, da se tožeči stranki od 1. januarja 2014 ne odobri več potovalnega časa petih dni, ki ga je imela prej na podlagi člena 7 Priloge V h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropske unije, kakor so bili spremenjeni z Uredbo (EU, Euratom) št. 1023/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013 (UL 2013, L 287, str. 15).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Antoniu Aresu se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov, ki so nastali Evropski komisiji, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

                  3.

                  Evropski parlament in Svet Evropske unije nosita svoje stroške.

         (1)  UL C 26, 26.1.2015 (zadeva sprva vpisana pri Sodišču za uslužbence Evropske unije pod številko F-106/14 in prenesena na Splošno sodišče Evropske unije dne 1.9.2016).


title: Zadeva T-709/20 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 1. decembra 2021 – OJ/Komisija (Začasna odredba – Javni uslužbenci – Zaposlovanje – Javni natečaj – Sklep EPSO o zavrnitvi podaljšanja rokov za računalniško podprte teste z vprašanji izbirnega tipa – Predlog za izdajo začasnih ukrepov – Neobstoj nujnosti)

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/44

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 1. decembra 2021 – OJ/Komisija
      (Zadeva T-709/20 R)
      (Začasna odredba - Javni uslužbenci - Zaposlovanje - Javni natečaj - Sklep EPSO o zavrnitvi podaljšanja rokov za računalniško podprte teste z vprašanji izbirnega tipa - Predlog za izdajo začasnih ukrepov - Neobstoj nujnosti)
      (2022/C 73/54)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: OJ (zastopnik: H.-E. von Harpe, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: I. Melo Sampaio in L. Hohenecker, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za prekinitev izbirnega postopka javnega natečaja EPSO/AD/380/19, ki se nanaša na oblikovanje rezervnega seznama upravnih uslužbencev za Komisijo na področju mednarodnega sodelovanja in upravljanja pomoči tretjim državam.

         Izrek

                  1.

                  Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                  Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-726/20: Sklep Splošnega sodišča z dne 29. novembra 2021 – Grupa Azoty in drugi/Komisija (Ničnostna tožba – Državne pomoči – Smernice za nekatere ukrepe državne pomoči v okviru sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov po letu 2021 – Upravičeni sektorji – Izključitev sektorja proizvodnje gnojil – Neobstoj neposrednega nanašanja – Nedopustnost)

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/44

      Sklep Splošnega sodišča z dne 29. novembra 2021 – Grupa Azoty in drugi/Komisija
      (Zadeva T-726/20) (1)

      (Ničnostna tožba - Državne pomoči - Smernice za nekatere ukrepe državne pomoči v okviru sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov po letu 2021 - Upravičeni sektorji - Izključitev sektorja proizvodnje gnojil - Neobstoj neposrednega nanašanja - Nedopustnost)
      (2022/C 73/55)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Grupa Azoty S.A. (Tarnów, Poljska), Azomureș S.A. (Târgu Mureş, Romunija), Lipasmata Kavalas LTD Ypokatastima Allodapis (Palaio Fáliro, Grčija) (zastopniki: D. Haverbeke, L. Ruessmann in P. Sellar, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Bouchagiar in G. Braga da Cruz, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti sporočila Komisije z dne 25. septembra 2020 o smernicah za nekatere ukrepe državne pomoči v okviru sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov po letu 2021 (UL 2020, C 317, str. 5).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže kot nedopustna.

                  2.

                  Postopek v zvezi s predlogom za intervencijo, ki ga je vložil Nadzorni organ Efte, se ustavi.

                  3.

                  Družbe Grupa Azoty S.A., Azomureș SA in Lipasmata Kavalas LTD Ypokatastima Allodapis nosijo svoje stroške in stroške Evropske komisije.

                  4.

                  Nadzorni organ Efte nosi stroške v zvezi s svojim predlogom za intervencijo.

         (1)  UL C 72, 1.3.2021.


title: Zadeva T-741/20: Sklep Splošnega sodišča z dne 29. novembra 2021 – Advansa Manufacturing in drugi/Komisija (Ničnostna tožba – Državne pomoči – Smernice za nekatere ukrepe državne pomoči v okviru sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov po letu 2021 – Upravičeni sektorji – Izključitev sektorja proizvodnje umetnih in sintetičnih vlaken – Neobstoj neposrednega nanašanja – Nedopustnost)

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/45

      Sklep Splošnega sodišča z dne 29. novembra 2021 – Advansa Manufacturing in drugi/Komisija
      (Zadeva T-741/20) (1)

      (Ničnostna tožba - Državne pomoči - Smernice za nekatere ukrepe državne pomoči v okviru sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov po letu 2021 - Upravičeni sektorji - Izključitev sektorja proizvodnje umetnih in sintetičnih vlaken - Neobstoj neposrednega nanašanja - Nedopustnost)
      (2022/C 73/56)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Advansa Manufacturing GmbH (Frankfurt na Majni, Nemčija) in 14 drugih tožečih strank, katerih imena so v prilogi k sklepu (zastopniki: D. Haverbeke, L. Ruessmann in P. Sellar, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Bouchagiar in G. Braga da Cruz, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti sporočila Komisije z dne 25. septembra 2020 o smernicah za nekatere ukrepe državne pomoči v okviru sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov po letu 2021 (UL 2020, C 317, str. 5).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže kot nedopustna.

                  2.

                  Postopek v zvezi s predlogom za intervencijo, ki ga je vložil Nadzorni organ Efte, se ustavi.

                  3.

                  Družba Advansa Manufacturing GmbH in druge tožeče stranke, katerih imena so v prilogi, nosijo svoje stroške in stroške Evropske komisije.

                  4.

                  Nadzorni organ Efte nosi stroške v zvezi s svojim predlogom za intervencijo.

         (1)  UL C 79, 8.3.2021.


title: Zadeva T-744/20: Sklep Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2021 – Airoldi Metalli/Komisija (Damping – Uvoz iztiskanih izdelkov iz aluminija s poreklom iz Kitajske – Akt o naložitvi začasne protidampinške dajatve – Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva – Pripravljalni akt – Nedopustnost – Dokončna protidampinška dajatev – Izguba pravnega interesa – Ustavitev postopka)

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/45

      Sklep Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2021 – Airoldi Metalli/Komisija
      (Zadeva T-744/20) (1)

      (Damping - Uvoz iztiskanih izdelkov iz aluminija s poreklom iz Kitajske - Akt o naložitvi začasne protidampinške dajatve - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Pripravljalni akt - Nedopustnost - Dokončna protidampinška dajatev - Izguba pravnega interesa - Ustavitev postopka)
      (2022/C 73/57)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Airoldi Metalli SpA (Molteno, Italija) (zastopniki: M. Campa, D. Rovetta, G. Pandey in V. Villante, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Luengo in P. Němečková, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2020/1428 z dne 12. oktobra 2020 o uvedbi začasne protidampinške dajatve na uvoz iztiskanih izdelkov iz aluminija s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL 2020, L 336, str. 8).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže kot nedopustna.

                  2.

                  Družba Airoldi Metalli SpA nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

                  3.

                  Evropski parlament, družba Airoldi Metalli in Komisija nosijo vsak svoje stroške v zvezi s predlogom za intervencijo.

         (1)  UL C 53, 15.2.2021.


title: Zadeva T-710/21 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2021 – Roos in drugi/Parlament (Začasna odredba – Člani Parlamenta – Pogoji za dostop do prostorov Evropskega parlamenta v njegovih treh krajih dela, povezani z zdravstveno krizo – Predlog za odlog izvršitve – Neobstoj nujnosti)

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/46

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2021 – Roos in drugi/Parlament
      (Zadeva T-710/21 R)
      (Začasna odredba - Člani Parlamenta - Pogoji za dostop do prostorov Evropskega parlamenta v njegovih treh krajih dela, povezani z zdravstveno krizo - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti)
      (2022/C 73/58)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Robert Roos (Poortugaal, Nizozemska), Anne-Sophie Pelletier (Ixelles, Belgija), Francesca Donato (Palermo, Italija), Virginie Joron (Durningen, Francija), IC (zastopniki: P. de Bandt, M. Gherghinaru in L. Panepinto, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: S. Alves in A.-M. Dumbrăvan, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi členov 278 PDEU in 279 PDEU za odlog izvršitve sklepa predsedstva Evropskega parlamenta z dne 27. oktobra 2021 o izrednih pravilih glede zdravja in varnosti, ki veljajo za dostop do prostorov Evropskega parlamenta v njegovih treh krajih dela.

         Izrek

                  1.

                  Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                  Sklep z dne 5. novembra 2021, Roos in drugi/Parlament (T-710/21 R), se razveljavi.

                  3.

                  Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-711/21 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2021 – ID in drugi/Parlament (Začasna odredba – Javni uslužbenci – Pogoji za dostop do prostorov Evropskega parlamenta v njegovih treh krajih dela, povezani z zdravstveno krizo – Predlog za odlog izvršitve – Neobstoj nujnosti)

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/47

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2021 – ID in drugi/Parlament
      (Zadeva T-711/21 R)
      (Začasna odredba - Javni uslužbenci - Pogoji za dostop do prostorov Evropskega parlamenta v njegovih treh krajih dela, povezani z zdravstveno krizo - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti)
      (2022/C 73/59)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeče stranke: ID in 6 drugih tožečih strank, katerih imena so navedena v prilogi k sklepu (zastopniki: P. de Bandt, M. Gherghinaru in L. Panepinto, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopniki: D. Boytha, S. Bukšek Tomac in L. Darie, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi členov 278 PDEU in 279 PDEU za odlog izvršitve sklepa predsedstva Evropskega parlamenta z dne 27. oktobra 2021 o izrednih pravilih glede zdravja in varnosti, ki veljajo za dostop do prostorov Evropskega parlamenta v njegovih treh krajih dela.

         Izrek

                  1.

                  Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                  Sklep z dne 5. novembra 2021, ID in drugi/Parlament (T-711/21 R), se razveljavi.

                  3.

                  Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-713/21: Tožba, vložena 5. novembra 2021 – Agentur für Globale Gesundheitsverantwortung/EMA

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/47

      Tožba, vložena 5. novembra 2021 – Agentur für Globale Gesundheitsverantwortung/EMA
      (Zadeva T-713/21)
      (2022/C 73/60)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Agentur für Globale Gesundheitsverantwortung (Elsbethen, Avstrija) (zastopnica: A. Steindl, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi sklep EMA z dne 21. septembra 2021 (EMA/468888/2021), s katerim je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke z dne 13. avgusta 2021 zoper sklep EMA z dne 28. julija 2021 (EMA/421922/2021), za ničen;

                  —

                  odobri dostop do študije „c4591001-interim-ado-report-body“, na podlagi katere sta bila sprejeta ocenjevalno poročilo EMA/CHMP/282047/2021 Rev. 1 z dne 22. julija 2021 in Izvedbeni sklep Komisije C(2021)4034(final) z dne 31. maja 2021.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja te razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: razglasitev ničnosti, ker so bili anonimizirani podatki študije C4591001, ki so se nanašali na sodelujoče v študiji iz ZDA, nepravilno pravno opredeljeni kot osebni podatki v smislu uredbe 2018/1725 (1).

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: razglasitev ničnosti, ker je EMA napačno uporabila pravo s tem, da po njenih navedbah študija C4591001 glede sprememb pediatrične indikacije še ni končana in da je v skladu z njeno politiko glede objave kliničnih podatkov „EMA Policy(0070) on Clinical Data Publication“ (EMA/144064/2019).

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: razglasitev ničnosti, ker je EMA napačno uporabila pravo s tem, da je štela, da je treba uporabiti člen 4(2), prvi primer uporabe Uredbe št. 1049/2001 (2) („varstvo poslovnih interesov fizične ali pravne osebe, vključno z intelektualno lastnino“).

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: razglasitev ničnosti, ker po navedbah EMA ni podan javni interes za razkritje v smislu člena 4(2), zadnji stavek, Uredbe št. 1049/2001.

         (1)  Uredba (EU) 2018/1725 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2018 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah, organih, uradih in agencijah Unije in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 45/2001 in Sklepa št. 1247/2002/ES (UL 2018, L 295, str. 39).

         (2)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL 2001, L 145, str. 43).


title: Zadeva T-733/21: Tožba, vložena 16. novembra 2021 – Greenspider/EISMEA

text:
               14.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/48

      Tožba, vložena 16. novembra 2021 – Greenspider/EISMEA
      (Zadeva T-733/21)
      (2022/C 73/61)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Greenspider GmbH (Germering, Nemčija) (zastopnika: G. Vignolo in V. Palmisano, odvetnika)
      Tožena stranka: Izvajalska agencija Evropskega sveta za inovacije ter za mala in srednja podjetja (EISMEA)

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi, da je ta tožba na podlagi člena 272 PDEU dopustna in utemeljena;

                  —

                  ugotovi in razglasi, da je družba Greenspider pravilno izpolnila pogodbene obveznosti, ki jih je imela na podlagi sporazuma o nepovratnih sredstvih (Grant Agreement);

                  —

                  ugotovi in razglasi, da v skladu s členom 1162 belgijskega civilnega zakonika v primeru dvoma razlaga pogodbe, ki jo poda družba Greenspider, prevlada na razlago, ki jo poda EISMEA;

                  —

                  ugotovi, da niso podani pogoji za izdajo bremepisa, ki ga je EISMEA naslovila na družbo Greenspider, in da zato znesek, ki se zahteva v navedenem bremepisu, ni dolgovan;

                  —

                  ugotovi in razglasi, da EISMEA ni izpolnila pogodbenih obveznosti, in ji posledično naloži, naj družbi Greenspider plača 111 475,00 EUR;

                  —

                  EISMEA naloži plačilo stroškov, ki so družbi Greenspider nastali v tem postopku.

         Tožbena razloga in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: EISMEA ni izpolnila pogodbenih obveznosti.

                              —

                              V zvezi s tem se trdi, da ta tožbeni razlog temelji na neutemeljenosti razlogov, s katerimi je EISMEA utemeljila zavrnitev izplačila salda upravičenih stroškov projekta, in na tem, da je mogoče stroške na enoto priznati.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev prava, ki se uporablja za pogodbo.

                              —

                              V zvezi s tem se trdi, da ta tožbeni razlog temelji na kršitvi člena 126 Uredbe št. 966/2012 (1) Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012; zlorabi načela pogodbene avtonomije: kršitvi in neuporabi člena 1162 belgijskega civilnega zakonika ter členov 3 in 5 Direktive Sveta 93/13/EGS (2) z dne 5. aprila 1993; kršitvi načela dobre vere pri izvrševanju pogodb in zlorabi prava; kršitvi načela dobrega upravljanja; kršitvi načel pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj; in kršitvi načela sorazmernosti.

         (1)  Uredba (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (UL 2012, L 298, str. 1).

         (2)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).