title: Zadeva C-561/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 7. novembra 2016 – Saras Energía S.A./Administración del Estado

text:
               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 7. novembra 2016 – Saras Energía S.A./Administración del Estado
   (Zadeva C-561/16)
   (2017/C 022/18)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Saras Energía S.A.

      Tožena stranka: Administración del Estado

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je s členom 7(1) in (9) Direktive 2012/27/EU (1) skladna ureditev države članice o vzpostavitvi nacionalnega sistema obveznosti energetske učinkovitosti, katerih primarna izpolnitev je letni finančni prispevek v nacionalni sklad za energetsko učinkovitost, ustanovljen na podlagi določbe iz člena 20(4) te direktive?

               2.

               Ali je s členoma 7(1) in 20(6) Direktive 2012/27/EU skladna nacionalna ureditev, s katero je določeno, da se lahko obveznosti glede prihranka energije namesto s finančnim prispevkov v nacionalni sklad za energetsko učinkovitost alternativno izpolnijo z akreditacijo doseženega prihranka?

               3.

               Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen: ali je določitev te alternativne možnosti izpolnitve obveznosti glede prihranka energije v skladu s členoma 7(1) in 20(6) Direktive, če je njen dejanski obstoj odvisen od tega, da jo vlada pravno uredi, o čemer pa odloči po prostem preudarku?
               V enakem smislu, ali je taka ureditev skladna z navedenimi določbami Direktive, če vlada te alternativne možnosti ne uredi?

               4.

               Ali je s členom 7(1) in (4) Direktive združljiv nacionalni sistem, v skladu s katerim se za zavezane strani, za katere veljajo obveznosti glede prihranka energije, štejejo le podjetja za maloprodajo energije, distributerji pa ne?

               5.

               Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen, ali je z navedenimi odstavki člena 7 skladno, da so kot zavezani subjekti določena podjetja za maloprodajo energije, ne da bi bili pojasnjeni razlogi, zakaj med zavezane subjekte niso vključeni distributerji energije?

      (1)  Direktiva 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o energetski učinkovitosti, spremembi direktiv 2009/125/ES in 2010/30/EU ter razveljavitvi direktiv 2004/8/ES in 2006/32/ES (UL 2012, L 315, str. 1).


title: Zadeva T-350/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 5. oktobra 2015 – Arvanitis in drugi/Parlament in drugi (Tožba zaradi opustitve ukrepanja in zaradi plačila odškodnine — Prenehanje dejavnosti družbe Olympiaki Aeroporia (OA) — Škoda, ki naj bi domnevno nastala delavcem OA, zaposlenim za določen čas, zaradi opustitve ukrepanja toženih strank, ki niso poskrbele za uporabo pravil prava Evropske unije glede njihovega odpuščanja — Neobstoj pojasnitve vzročne zveze med zatrjevano škodo in ravnanjem toženih strank — Nedopustnost)

text:
               23.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/56

         Sklep Splošnega sodišča z dne 5. oktobra 2015 – Arvanitis in drugi/Parlament in drugi
   (Zadeva T-350/14) (1)

   ((Tožba zaradi opustitve ukrepanja in zaradi plačila odškodnine - Prenehanje dejavnosti družbe Olympiaki Aeroporia (OA) - Škoda, ki naj bi domnevno nastala delavcem OA, zaposlenim za določen čas, zaradi opustitve ukrepanja toženih strank, ki niso poskrbele za uporabo pravil prava Evropske unije glede njihovega odpuščanja - Neobstoj pojasnitve vzročne zveze med zatrjevano škodo in ravnanjem toženih strank - Nedopustnost))
   (2015/C 389/64)
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Athanasios Arvanitis (Rhodes, Grčija) in 47 drugih tožečih strank, katerih imena so v prilogi k sklepu (zastopnik: C. Papadimitriou, odvetnik)

      Tožene stranke: Evropski parlament (zastopnika: L. Visaggio in A. Troupiotis, agenta); Evropski svet; Euroskupina; Svet Evropske unije (zastopnika: A. de Gregorio Merino in M. Balta, agenta); Evropska komisija (zastopnika: J.-P. Keppenne in M. Konstantinidis, agenti); in Evropska centralna banka (BCE) (zastopnika: P. Papapaschalis in P. Senkovic, agenta)

      Predmet

   Prvič, predlog, naj se ugotovi, da tožene stranke nezakonito niso ukrepale tako, da bi poskrbele da se pravilno uporabijo nekatera pravila prava Evropske unije v zvezi z odpuščanjem tožečih strank in, drugič, zahtevek za povračilo škode, ki naj bi tožečim strankam nastala zaradi te opustitve ukrepanja in ukrepov, ki so jih grški organi sprejeli v zvezi z nekaterimi odločitvami Komisije, Euroskupine in Evropske centralne banke.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Athanasios Arvanitis in 47 drugih tožečih strank, katerih imena so v prilogi k temu sklepu, nosijo stroške.

      (1)  UL C 439, 8.12.2014.


title: Zadeva C-406/08: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 28. januarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Queen's Bench Division) – Združeno kraljestvo) – Uniplex (UK) Ltd proti NHS Business Services Authority (Direktiva 89/665/EGS — Revizijski postopki oddaje javnih naročil — Rok za vložitev zahteve za revizijo — Začetek teka roka za vložitev zahteve za revizijo)

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/11

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 28. januarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Queen's Bench Division) – Združeno kraljestvo) – Uniplex (UK) Ltd proti NHS Business Services Authority
   (Zadeva C-406/08) (1)

   (Direktiva 89/665/EGS - Revizijski postopki oddaje javnih naročil - Rok za vložitev zahteve za revizijo - Začetek teka roka za vložitev zahteve za revizijo)
   2010/C 63/16
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (Queen's Bench Division)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Uniplex (UK) Ltd

      Tožena stranka: NHS Business Services Authority

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – High Court of Justice (Queen's Bench Division) – Razlaga členov 1 in 2 Direktive Sveta z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (UL L 395, str. 33) – Nacionalna zakonodaja, ki določa rok treh mesecev za vložitev zahteve za revizijo – Začetek teka roka – Datum, ko so bili predpisi Skupnosti glede oddaje javnih naročil kršeni, ali datum, ko je tožeča stranka izvedela za to kršitev.

      Izrek

               1.

               Na podlagi člena 1(1) Direktive Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992, začne rok za vložitev zahteve za revizijo zaradi kršitve pravil oddaje javnih naročil ali zaradi povračila škode, ki jo povzroči kršitev teh pravil, teči od dneva, ko je tožeča stranka izvedela ali bi morala izvedeti za to kršitev.

               2.

               Člen 1(1) Direktive 89/665 nasprotuje nacionalni določbi, kot je v postopku v glavni stvari, ki nacionalnemu sodišču dopušča, da zahtevo za revizijo, ki je bila vložena zaradi kršitve pravil oddaje javnih naročil ali zaradi povračila škode, ki jo povzroči kršitev teh pravil, zavrže kot prepozno na podlagi diskrecijske presoje merila, da mora biti zahteva za revizijo vložena takoj.

               3.

               Direktiva 89/665, kakor je bila spremenjena z Direktivo 92/50, nacionalnim sodiščem nalaga, da na podlagi svoje diskrecijske pravice podaljšajo rok za vložitev zahteve za revizijo na način, da tožeči stranki zagotovijo rok, ki je enak tistemu, ki bi ga imela, če bi rok, določen v nacionalni zakonodaji, začel teči na dan, ko je izvedela ali bi morala izvedeti za kršitev pravil o oddaji javnih naročil. Če nacionalnih določb, ki se nanašajo na potek rokov za vložitev zahteve za revizijo, ne bi bilo mogoče razlagati v skladu z Direktivo 89/665, kakor je bila spremenjena z Direktivo 92/50, jih nacionalno sodišče ne sme uporabljati, da se zagotovi celovito uporabo prava Skupnosti in zavaruje pravice, ki jih to priznava posameznikom.

      (1)  UL C 301, 22.11.2008.


title: Zadeva C-49/05P: Pritožba družbe Ferriere Nord SpA, vložena dne 7. februarja 2005 (fax z dne 2. februarja 2005) zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (četrti razširjeni senat) z dne 18. novembra 2004 v zadevi T-176/01, Ferriere Nord SpA, ob intervenciji Italijanske republike, proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               2.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/16

         Pritožba družbe Ferriere Nord SpA, vložena dne 7. februarja 2005 (fax z dne 2. februarja 2005) zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (četrti razširjeni senat) z dne 18. novembra 2004 v zadevi T-176/01, Ferriere Nord SpA, ob intervenciji Italijanske republike, proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-49/05P)
   (2005/C 82/34)
   Jezik postopka: italijanščina
   Družba Ferriere Nord SpA, ki jo zastopata W. Viscardini in G. Donà, avvocati, je dne 7. februarja 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (četrti razširjeni senat) z dne 18. novembra 2004 v zadevi T-176/01, Ferriere Nord SpA, ob intervenciji Italijanske republike, proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje z dne 18. novembra 2004,

               —

               razglasi za nično – po morebitni razglasitvi neuporabljivosti na podlagi člena 241 ES točke 82 „ureditve Skupnosti državnih pomoči za varstvo okolja“ za leto 2001 – Odločbo Komisije 2001/829/ES, ESPJ z dne 28. marca 2001 (1), s katero je bila pomoč avtonomne dežele Furlanije-Julijske krajine v korist družbe Ferriere Nord SpA za okoljske naložbe v nov proizvodni obrat za varjene jeklene mreže razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom,

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov in honorarjev tako postopka na prvi stopnji, kot tudi tega postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Sodišče prve stopnje naj bi nepravilno:

               —

               opredelilo pravno podlago priglasitve sporne pomoči in naj posledično nepravilno ne bi ocenilo za protizakonit formalni postopek preiskave z dne 3.6.1999;

               —

               presodilo, da so bili spoštovani postopkovni roki za odprtje in zaključek formalnega postopka preiskave;

               —

               izključilo obstoj kršitev pravic, priznanih „zadevnim osebam“, čeprav slednje niso mogle predložiti stališč v skladu z ureditvijo državnih pomoči na področju okolja za leto 2001 (ki je medtem začela veljati in na podlagi katere je Komisija sprejela svojo lastno odločitev o zaključku formalnega postopka preiskave), medtem ko je bila celotna preiskava vodena na podlagi „ureditve Skupnosti državnih pomoči za varstvo okolja“ (2) za leto 1994;

               —

               izključilo, da je Komisija kršila legitimno pričakovanje postopkovne narave družbe Ferriere Nord SpA, čeprav je svojo odločbo utemeljila na podlagi določenih dokumentov, ki jih družba Ferriere ni predložila samo zato, ker je Komisija k temu nikoli ni pozvala;

               —

               presodilo, da pomoč, dodeljena družbi Ferriere Nord, ni ukrep za izvajanje sistema, ki je že bil odobren v letu 1992;

               —

               razlagalo točko 82 navedene ureditve za leto 2001 tako, da je tej ureditvi določilo protizakonito retroaktivno uporabo, namesto da bi jo zavrnilo;

               —

               izključilo, da ima naložba, za katero je bila družbi Ferriere Nord dodeljena pomoč, okoljske cilje;

               —

               zanikalo breme dokazovanja, ki Komisiji, in ne podjetju, nalaga, da iz skupnega stroška naložbe izvzame del, ki zadeva varstvo okolja.

      (1)  UL L 310, 28.11.2001, str. 22.

      (2)  UL C 72, 10.3.1994, str. 3.


title: Zadeva T-141/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 5. junija 2008 – Internationaler Hilfsfonds proti Komisiji ( Ničnostna tožba – Dostop do dokumentov – Uredba (ES) št. 1049/2001 – Delna zavrnitev – Akt, zoper katerega ni mogoče vložiti pravnega sredstva – Zgolj potrditveni akt – Nedopustnost )

text:
               19.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/19

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 5. junija 2008 – Internationaler Hilfsfonds proti Komisiji
   (Zadeva T-141/05) (1)

   („Ničnostna tožba - Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Delna zavrnitev - Akt, zoper katerega ni mogoče vložiti pravnega sredstva - Zgolj potrditveni akt - Nedopustnost“)
   (2008/C 183/38)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Internationaler Hilfsfonds eV (Rosbach, Nemčija) (zastopnik: H. Kaltenecker, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: P. Costa de Oliveira, S. Fries in C. Ladenburger, zastopniki)
   Predmet
   Zahteva za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 14. februarja 2005, s katero je tožeči stranki zavrnila dostop do določenih dokumentov v zvezi s Pogodbo „LIEN 97-2011“.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne kot nedopustna.

               2)

               Internationaler Hilfsfonds eV nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Komisija.

      (1)  UL C 143, 11.6.2005.


title: Zadeva C-383/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena dne 6. septembra 2004

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/24

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena dne 6. septembra 2004
   (Zadeva C-383/04)
   (2004/C 262/45)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa A. Bordes, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 6. septembra 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo potrebnih zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov za uskladitev z Direktivo Sveta št. 1999/105 z dne 22. decembra 1999 o trženju gozdnega reprodukcijskega materiala (1) oziroma s tem, da o sprejemu omenjenih predpisov ni obvestilo Komisije, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.

               2.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok, določen za uskladitev s to direktivo, se je iztekel dne 1. januarja 2003.

      (1)  UL L 11, 15.1.2000, str. 17.


title: Zadeva C-462/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Dâmbovița – Secția civilă (Romunija) 5. septembra 2011 – Victor Cozman proti Teatrul Municipal Târgoviște

text:
               12.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Dâmbovița – Secția civilă (Romunija) 5. septembra 2011 – Victor Cozman proti Teatrul Municipal Târgoviște
   (Zadeva C-462/11)
   2011/C 331/21
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunalul Dâmbovița

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Victor Cozman

      Tožena stranka: Teatrul Municipal Târgoviște

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 1 Dodatnega protokola št. 1 k Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin razlagati tako, da dopušča 25-odstotno znižanje plač osebju, ki prejema plačilo iz javnih sredstev, na podlagi člena 1(1) zakona št. 118/2010 o določitvi nekaterih nujnih ukrepov za vzpostavitev uravnoteženega proračuna?

               2.

               Če je odgovor na vprašanje pritrdilen, ali je pravica do plače absolutna pravica, ki je država ne sme omejiti?


title: Zadeva C-457/15: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 28. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Berlin – Nemčija) – Vattenfall Europe Generation AG/Bundesrepublik Deutschland (Predhodno odločanje — Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Evropski uniji — Direktiva 2003/87/ES — Področje uporabe ratione temporis — Začetek veljavnosti obveznosti trgovanja s pravicami — Člen 3 — Priloga I — Pojem, naprava‘ — Dejavnost izgorevanja goriv v napravah s skupno nazivno vhodno toplotno močjo nad 20 MW)

text:
               26.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 350/13

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 28. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Berlin – Nemčija) – Vattenfall Europe Generation AG/Bundesrepublik Deutschland
   (Zadeva C-457/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Evropski uniji - Direktiva 2003/87/ES - Področje uporabe ratione temporis - Začetek veljavnosti obveznosti trgovanja s pravicami - Člen 3 - Priloga I - Pojem, naprava‘ - Dejavnost izgorevanja goriv v napravah s skupno nazivno vhodno toplotno močjo nad 20 MW))
   (2016/C 350/16)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vattenfall Europe Generation AG

      Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

      Izrek

   Prilogo I k Direktivi 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009, je treba, ker uvršča „izgorevanje goriv v napravah s skupno nazivno vhodno toplotno močjo nad 20 MW“ na seznam vrst dejavnosti, za katere se uporablja ta direktiva, razlagati tako, da obveznost trgovanja s pravicami za napravo, katere namen je proizvodnja električne energije, začne veljati ob prvem izpustu toplogrednih plinov in s tem morda pred začetkom prve proizvodnje električne energije.

      (1)  UL C 398, 30.11.2015.


title: Zadeva T-22/05: Tožba Antonia Violettija in drugih proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 11. januarja 2005

text:
               2.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/37

         Tožba Antonia Violettija in drugih proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 11. januarja 2005
   (Zadeva T-22/05)
   (2005/C 82/67)
   Jezik postopka: francoščina
   Antonio Violetti, stanujoč v Cittigliu (Italija) in 12 drugih uradnikov, ki jih zastopa Eric Boigelot, avocat, so dne 11. januarja 2005 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložili tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeče stranke Sodišču prve stopnje predlagajo, naj:

               1.

               odredi predložitev vseh spisov glede tožečih strank in zapečatenih s strani Evropskega urada za boj proti prevaram (OLAF);

               2.

               odredi predložitev poročila o zaključku interne preiskave zoper tožeče stranke;

               3.

               razglasi za nično preiskavo, ki se je vodila zoper tožeče stranke;

               4.

               razglasi za ničen zaznamek OLAF-a o obvestilu o preiskavi in informacijo za italijanske pravosodne organe;

               5.

               razglasi za nično poročilo o preiskavi, ki je bilo poslano italijanskim pravosodnim organom;

               6.

               razglasi za ničen vsak nadaljnji akt in/ali s temi odločbami povezan akt, ki bi bile izdane po tej tožbi;

               7.

               naloži Komisiji plačilo odškodnine, ocenjene po pravični oceni za vsako tožečo stranko na 30 000 evrov pod pridržkom zvišanja in/ali znižanja v teku postopka;

               8.

               Komisiji v vsakem primeru naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   OLAF je obvestil tožeče stranke, da je bila začeta interna preiskava o uporabi ureditve v zvezi z nezgodnim zavarovanjem. Po tem obvestilu so zainteresirani uradniki zaprosili za dostop do svojega zdravniškega spisa. Ta dostop jim je bil zavrnjen.
   Tožbeni razlog temelji na kršitvi člena 73 Kadrovskih predpisov, člena 28 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev, kršitvi Ureditve o pokritju rizikov nesreč in poklicne bolezni uradnikov Evropskih skupnosti, kot tudi kršitvi splošnih pravnih načel, kot je načelo dobre uprave, načelo enakega obravnavanja, kot tudi kršitvi dolžne skrbnosti in načel, ki OLAF-u in Komisiji nalagajo, da izda odločbe le na podlagi pravno dopustnih razlogov, kar pomeni upoštevnih in v katerih ni kršitve pooblastila za odločanje po prostem preudarku.
   Tožeče stranke prav tako menijo, da sta Uredba 1073/1999 (1) in Odločba Komisije 1999/396/ES z dne 2. junija 1999 (2) nezakoniti in posledično uveljavlja ugovor nezakonitosti v smislu člena 241 Pogodbe ES.

      (1)  Uredba (ES) št. 1073/1999 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. maja 1999 o preiskavah, ki jih izvaja Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) (UL L 136, str.1).

      (2)  1999/396/ES, ESPJ, Euratom: Odločba Komisije z dne 2. junija 1999 o pogojih za izvajanje notranjih preiskav v zvezi s preprečevanjem goljufij, korupcije in kakršnega koli nezakonitega ravnanja, ki škoduje interesom Skupnosti (UL L 149, str. 57).


title: Zadeva T-275/05: Tožba The Black & Decker Corporation proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 20. julija 2005

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/56

         Tožba The Black & Decker Corporation proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 20. julija 2005
   (Zadeva T-275/05)
   (2005/C 217/115)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   The Black & Decker Corporation, s sedežem v Towsonu, Maryland (ZDA), ki jo zastopa P. Harris, Solicitor, je dne 20. julija 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).
   Atlas Copco Aktiebolag, s sedežem v Stockholmu (Švedska), je bil tudi stranka v postopku pred odborom za pritožbe.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. maja 2005 (zadeva R 789/2004-1);

               —

               razglasi postopek z ugovorom B622 136 za nedopusten;

               —

               UUNT naloži, da nosi stroške, ki jih je imela tožeča stranka v tem postopku in v zvezi s pritožbo.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Tožeča stranka

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Barvna znamka črne in rumene barve iz razreda 7 (prenosna električna orodja za ročno uporabo itd.)

               Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom:

               Atlas Copco Aktiebolag

               Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom:

               Neregistrirane znamke in znaki, uporabljeni v trgovini v vseh državah članicah za električna orodja.

               Odločba Oddelka za ugovore:

               Zavrnitev ugovora kot nedopustnega

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Razveljavitev izpodbijane odločbe in odstop zadeve oddelku za ugovore v nadaljnji postopek

               Tožbeni razlog:

               Tožeča stranka trdi, da bi moral biti ugovor razglašen za nedopustnega, ker ni dovolj jasno določil prejšnjih znamk in znakov, na katere se je skliceval, v nasprotju s Pravilom 18(1) Uredbe št. 2868/95 (1)

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti, UL L 303, 15.12.1995, str. 1.


title: Zadeva T-713/16: Tožba, vložena 7. oktobra 2016 – Fair deal for expats in drugi/Komisija

text:
               21.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 428/20

         Tožba, vložena 7. oktobra 2016 – Fair deal for expats in drugi/Komisija
   (Zadeva T-713/16)
   (2016/C 428/23)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Fair deal for expats (Lauzun, Francija) in 8 drugih (zastopniki: R. Croft, L. Nelson, E. Hazzan, Solicitors, P. Green, H. Warwick, M. Gregoire, Barristers)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               na eni strani navodila predsednika Evropske unije, ki so bila po elektronski poti z dopisom z dne 28. junija 2016 sporočena članom kolegija komisarjev EU, in vsebovana v govoru predsednika J.-C. Junckerja na plenarnem zasedanju Evropskega parlamenta v Bruslju 28. junija 2016 (GOVOR/16/2356), s katerimi se prepovedujejo katera koli formalna ali neformalna pogajanja med Komisijo in vlado Združenega kraljestva pred njenim obvestilom o izstopu iz EU na podlagi člena 50 PEU, in na drugi izjavo predsednika Evropske komisije, da je dal članom kolegija komisarjev Evropske unije zgoraj navedeno navodilo s „predsedniško odredbo“, kot je to izrecno izjavil na tem plenarnem zasedanju Evropskega parlamenta v Bruslju 28. junija 2016 in kot je navedeno v sporočilih Komisije za javnost glede tega govora v angleškem in francoskem jeziku (GOVOR/16/2353), v skladu s členom 264(1) PDEU razglasi za nične; in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo pet tožbenih razlogov.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom se očita, da za sporne ukrepe ni pravne podlage oziroma ni ustrezne pravne podlage.
               Tožeče stranke zatrjujejo da:

                           —

                           ni pravne podlage za to, da bi Komisija po izidu nezavezujočega referenduma v pričakovanju obvestila, posredovanega na podlagi člena 50 PEU, zavrnila začetek pogovorov z vlado Združenega kraljestva in drugimi;

                           —

                           sporni ukrepi ne temeljijo na objektivnih dejavnikih in da je mogoče razumno sklepati, da temeljijo na prepričanjih njihovega izdajatelja;

                           —

                           so bili sporni ukrepi sprejeti tako, da gre za zlorabo pooblastil, saj se je s tem, da se jih je v govoru opredelilo kot „predsedniško odredbo“, zavajalo Evropski parlament, uslužbence in uradnike Komisije in drugih institucij EU, vlade držav članic in državljane EU.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom se očita, da se s spornimi ukrepi v nasprotju s členom 18 PDEU diskriminira Združeno kraljestvo in njegove državljane glede na državljanstvo.
               Tožeče stranke zatrjujejo da:

                           —

                           je bistvo spornih ukrepov, da se Komisiji prepovejo pogajanja z zastopniki vlade Združenega kraljestva;

                           —

                           se s tem Združeno kraljestvo, njegove državljane in zlasti tožeče stranke postavlja v bistveno slabši položaj;

                           —

                           se s spornimi ukrepi poleg tega tožeče stranke postavljajo v slabši položaj glede uveljavljanja njihovih temeljnih pravic, vključno s pravico do prostega gibanja.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom se očita, da se s spornimi ukrepi kršijo temeljne pravice tožečih strank iz prava Unije.
               Tožeče stranke zatrjujejo da:

                           —

                           se s spornimi ukrepi kršijo temeljne pravice tožečih strank, ki izhajajo iz člena 20(1) PDEU, vključno s pravico do prostega gibanja, ki je med drugim zagotovljena s členi 20(2)(a), 21(1), 45 in 49 PDEU ter Direktivo 2004/38/ES o pravicah državljanov (1);

                           —

                           se s spornimi ukrepi kršijo pravice tožečih strank, zagotovljene z Listino o temeljnih pravicah.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom se očita, da so bili sporni ukrepi sprejeti v nasprotju z načelom lojalnega sodelovanja iz člena 4(3) PDEU.
               Tožeče stranke zatrjujejo, da se s spornimi ukrepi Komisiji in njenim uslužbencem izrecno prepoveduje, da bi ravnali v skladu z načelom lojalnega sodelovanja, tako da bi Združenemu kraljestvu in drugim institucijam EU pomagali pri izpolnjevanju nalog, ki izhajajo iz Pogodb.

               5.

               S petim tožbenim razlogom se očita, da so sporni ukrepi v delu, v katerem so bili v celoti ali delno sprejeti zato, da bi se državljane preostalih držav članic EU odvrnilo ali preplašilo od prostega izražanja njihovih mnenj (glede članstva v EU), kot je to varovano s členom 11 Listine o temeljnih pravicah, nezakoniti.

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (Besedilo velja za EGP) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 46).


title: Zadeva C-3/15: Sklep predsednika Sodišča z dne 8. julija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Hannover – Nemčija) – Alexandra Stück/Swiss International Air Lines AG

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/24

         Sklep predsednika Sodišča z dne 8. julija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Hannover – Nemčija) – Alexandra Stück/Swiss International Air Lines AG
   (Zadeva C-3/15) (1)

   (2015/C 398/33)
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 118, 13.4.2015.


title: Zadeva T-241/14 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. februarja 2016 – Bodson in drugi/EIB (Pritožba — Javni uslužbenci — Zaposleni v EIB — Pogodbena narava delovnega razmerja — Osebni prejemki — Reforma sistema dodatkov na EIB — Obveznost obrazložitve — Izkrivljanje — Napačna uporaba prava)

text:
               4.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/25

         Sodba Splošnega sodišča z dne 26. februarja 2016 – Bodson in drugi/EIB
   (Zadeva T-241/14 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Zaposleni v EIB - Pogodbena narava delovnega razmerja - Osebni prejemki - Reforma sistema dodatkov na EIB - Obveznost obrazložitve - Izkrivljanje - Napačna uporaba prava))
   (2016/C 118/26)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožniki: Jean-Pierre Bodson (Luxembourg, Luksemburg), Dalila Bundy (Cosnes-et-Romain, Francija), Didier Dulieu (Roussy-le-Village, Francija), Marie-Christel Heger (Nospelt, Luksemburg), Evangelos Kourgias (Senningerberg, Luksemburg), Manuel Sutil (Luksemburg), Patrick Vanhoudt (Gonderange, Luksemburg) in Henry von Blumenthal (Bergem, Luksemburg) (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska investicijska banka (zastopniki: C. Gómez de la Cruz, T. Gilliams in G. Nuvoli, agenti, skupaj s P.-E. Partschem, odvetnikom)

      Predmet

   Pritožba, vložena zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 12. februarja 2014 v zadevi Bodson in drugi/EIB (F-83/12, ZOdl. JU, EU:F:2014:15), s katero se predlaga razveljavitev navedene sodbe.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               M. Bodson drugi pritožniki, katerih imena so navedena v prilogi, nosijo svoje stroške in stroške, ki jih je v okviru postopka na tej stopnji priglasila Evropska investicijska banka (EIB).

      (1)  UL C 223, 14.7.2014.


title: Zadeva T-299/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. maja 2011 – Elf Aquitaine proti Komisiji ( „Konkurenca — Omejevalni sporazum — Trg natrijevega klorata — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP — Odgovornost za kršitveno ravnanje — Pravica do obrambe — Obveznost obrazložitve — Načelo individualizacije kazenskih sankcij — Načelo zakonitosti kazni — Domneva nedolžnosti — Načelo dobrega upravljanja — Načelo pravne varnosti — Zloraba pooblastil — Globe — Obteževalna okoliščina — Odvračanje — Olajševalna okoliščina — Sodelovanje med upravnim postopkom — Znatna dodana vrednost“ )

text:
               25.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. maja 2011 – Elf Aquitaine proti Komisiji
   (Zadeva T-299/08) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazum - Trg natrijevega klorata - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP - Odgovornost za kršitveno ravnanje - Pravica do obrambe - Obveznost obrazložitve - Načelo individualizacije kazenskih sankcij - Načelo zakonitosti kazni - Domneva nedolžnosti - Načelo dobrega upravljanja - Načelo pravne varnosti - Zloraba pooblastil - Globe - Obteževalna okoliščina - Odvračanje - Olajševalna okoliščina - Sodelovanje med upravnim postopkom - Znatna dodana vrednost)
   2011/C 186/35
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Elf Aquitaine SA (Courbevoie, Francija) (zastopnika: É. Morgan de Rivery in S. Thibault-Liger, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: X. Lewis, É. Gippini Fournier in R. Sauer, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 2626 konč. z dne 11. junija 2008, ki se nanaša na postopek uporabe člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/38.695 – Natrijev klorat) v delu, ki se nanaša na družbo Elf Aquitaine SA, in, podredno, predlog za odpravo ali zmanjšanje globe, ki je bila tej družbi naložena z navedeno odločbo.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Elf Aquitaine SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 272, 25.10.2008.


title: Zadeva F-56/11: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 24. aprila 2013 – Lebedef proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Disciplinski postopek — Disciplinska kazen — Degradiranje)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/84

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 24. aprila 2013 – Lebedef proti Komisiji
   (Zadeva F-56/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Disciplinski postopek - Disciplinska kazen - Degradiranje)
   2013/C 225/192
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luksemburg) (zastopnik: F. Frabetti, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Berscheid in J. Baquero Cruz, zastopnika)

      Predmet

   Javni uslužbenci – Predlog za razglasitev ničnosti odločbe, s katero je bila tožeči stranki naložena sankcija nazadovanja za dva naziva v isti funkcionalni skupini.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               G. Lebedef nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 226, 30.7.2011, str. 31.


title: Zadeva C-412/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Stuttgart (Nemčija) 10. oktobra 2006 — Annelore Hamilton proti Volksbank Filder eG

text:
               16.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Stuttgart (Nemčija) 10. oktobra 2006 — Annelore Hamilton proti Volksbank Filder eG
   (Zadeva C-412/06)
   (2006/C 310/12)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Oberlandesgericht Stuttgart (Nemčija)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Annelore Hamilton

      Tožena stranka: Volksbank Filder eG
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člena 4(1) in 5(1) Direktive Sveta 85/577/EGS z dne 20. decembra 1985 (1) razlagati tako, da nacionalnemu zakonodajalcu ne preprečujeta, da na podlagi člena 5 priznano pravico do odstopa časovno omeji kljub nepravilnemu pouku potrošnika, tako da ugasne en mesec po obojestranski popolni izvršitvi storitev iz pogodbe?
               V primeru nikalnega odgovora na prvo predložitveno vprašanje:

               2)

               Ali je treba Direktivo 85/577/EGS razlagati tako, da potrošnik zlasti po neizpolnitvi pogodbe ne more izgubiti pravice do odstopa, če ni bil poučen na podlagi člena 4(1) Direktive?

      (1)  UL L 372, str. 31.


title: Zadeva C-139/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Karlsruhe (Nemčija) 7. aprila 2008 – Kazenski postopek zoper Rafeta Kqikuja

text:
               19.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Karlsruhe (Nemčija) 7. aprila 2008 – Kazenski postopek zoper Rafeta Kqikuja
   (Zadeva C-139/08)
   (2008/C 183/17)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Oberlandesgericht Karlsruhe
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka:

               1.

               Generalstaatsanwaltschaft Karlsruhe

               2.

               Staatsanwaltschaft Konstanz

      Tožena stranka: Rafet Kqiku
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je treba ureditev iz členov 1 in 2 Odločbe št. 896/2006/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o vzpostavitvi poenostavljenega režima kontrole oseb na zunanjih mejah, ki temelji na tem, da države članice enostransko priznajo določena dovoljenja za prebivanje, ki jih izdata Švica in Lihtenštajn za namen tranzita prek njihovega ozemlja (1), razumeti tako, da dovoljenja za bivanje, ki jih izdata Švica in Lihtenštajn in so našteta v Prilogi in zaradi enostranskega priznanja s strani držav članic, ki polno izvajajo schengenski pravni red, veljajo kot enakovredna enotnim ali nacionalnim vizumom, neposredno pridobijo učinek dovoljenja za prebivanje, ki dovoljuje tranzit preko skupnega območja;
   ali
   je treba ureditev iz členov 1 in 2 Odločbe št. 896/2006/ES razumeti tako, da so državljani tretjih držav, ki so imetniki enega izmed v prilogi naštetih dovoljenj za bivanje, ki jih izdata Švica in Lihtenštajn in jih enostransko priznajo države članice, ki polno izvajajo schengenski pravni red, za namen tranzita preko skupnega ozemlja opravičene dolžnosti pridobitve vizuma, ki izhaja iz člena 1(1) Uredbe (ES) št. 539/2001?

      (1)  UL 2006 L 167, str. 8.


title: Zadeva C-124/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 15. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/35

         Sklep predsednika Sodišča z dne 15. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-124/06) (1)

   (2007/C 95/69)

      Jezik postopka: grščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 96, 22.4.2006.


title: Zadeva T-476/11 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. oktobra 2013 – Komisija proti Moschonaki ( „Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Razpis prostega delovnega mesta — Zavrnitev kandidature — Ničnostna tožba — Pravni interes — Dopustnost — Pravilo o skladnosti med tožbo in pritožbo — Člen 91(2) Kadrovskih predpisov za uradnike — Odškodninska tožba“ )

text:
               7.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 359/8

         Sodba Splošnega sodišča z dne 25. oktobra 2013 – Komisija proti Moschonaki
   (Zadeva T-476/11 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Razpis prostega delovnega mesta - Zavrnitev kandidature - Ničnostna tožba - Pravni interes - Dopustnost - Pravilo o skladnosti med tožbo in pritožbo - Člen 91(2) Kadrovskih predpisov za uradnike - Odškodninska tožba)
   2013/C 359/12
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in B. Eggers, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: Chrysanthe Moschonaki (Bruselj, Belgija) (zastopnik: N. Lhoëst, odvetnik)

      Intervenient v podporo pritožnice: Računsko sodišče Evropske unije (zastopnika: T. Kennedy in I. Ní Riagáin Düro, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 28. junija 2011 v zadevi AS proti Komisiji (F-55/10, še neobjavljena v ZOdl.), s katero se predlaga razveljavitev navedene sodbe.

      Izrek

               1.

               Sodba Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 28. junija 2011 v zadevi AS proti Komisiji (F-55/10, še neobjavljena v ZOdl.) se razveljavi v delu, v katerem je z njo ugotovljena dopustnost tožbenega razloga, ki se nanaša na kršitev člena 7 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije, v delu, v katerem je z njo razglašena ničnost odločbe z dne 30. septembra 2009, s katero je Evropska komisija zavrnila kandidaturo Chrysanthe Moschonaki na podlagi tega tožbenega razloga, in v delu, v katerem je z njo Komisiji naloženo, da mora C. Moschonaki plačati 3 000 EUR.

               2.

               Pritožba se v preostalem zavrne.

               3.

               Zadeva se vrne v razsojanje Sodišču za uslužbence.

               4.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 319, 29.10.2011.


title: Zadeva T-682/15 P: Pritožba, ki jo je 26. novembra 2015 vložil Patrick Wanègue zoper sklep, ki ga je 15. septembra 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-21/15, Wanègue/Odbor regij

text:
               15.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 59/24

         Pritožba, ki jo je 26. novembra 2015 vložil Patrick Wanègue zoper sklep, ki ga je 15. septembra 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-21/15, Wanègue/Odbor regij
   (Zadeva T-682/15 P)
   (2016/C 059/27)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Patrick Wanègue (Dilbeek, Belgija) (zastopnik: M. A. Lucas, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Odbor regij Evropske unije

      Predlogi

      Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

                  razglasi ničnost sklepa z dne 15. septembra 2015 v zadevi F-21/15, s katerim je Sodišče za uslužbence (drugi senat) kot delno očitno pravno neutemeljeno in delno očitno nedopustno zavrnilo tožbo, ki jo je tožeča stranka 5. februarja 2015 vložila proti Odboru regij;

               —

                  odloči o tožbi in ugodi njenim tožbenim predlogom,

               —

                  Odboru regij naloži plačilo stroškov na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja pet razlogov.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: kršitev členov 51(1) in 53(1) Poslovnika Sodišča za uslužbence ter načela enakosti strank v postopku, ker je bil dvomesečni rok, določen za vložitev odgovora na tožbo, ki se mu prišteje 10-dnevni rok zaradi oddaljenosti, izračunan od prejema obvestila o vročitvi dopolnitve tožbe, in ne od prejema obvestila o vročitvi tožbe, tako da je bil odgovor na tožbo Odbora regij vložen v spis postopka, čeprav ni bil vložen v roku, Sodišče za uslužbence se je pri zavrnitvi tožbe s sklepom oprlo na ta odgovor na podlagi člena 81 Poslovnika in tožeča stranka je bila prikrajšana za možnosti, da predlaga izdajo zamudne sodbe na podlagi člena 121 Poslovnika.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: prvič, kršitev načela razlage določb prava Evropske unije ob upoštevanju njihovega konteksta in obveznosti obrazložitve, ker je Sodišče za uslužbence v točkah od 64 do 70 sklepa člen 56 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije razlagalo brez upoštevanja člena 55 teh predpisov in odločb, ki jih je Odbor regij sprejel na tej podlagi, ter ni odgovorilo na trditve, ki jih je tožeča stranka navedla v zvezi s temi določbami, in drugič, napačna uporaba prava, ker Sodišče za uslužbence s tem ni upoštevalo obsega in namena členov 55 in 56 Kadrovskih predpisov ter člena 3 Priloge VI k tem predpisom, pa tudi členov 2 in 4 odločbe št. 048/03 o podrobnih pravilih za dodeljevanje pavšalnih nadomestil za nadurno delo, ki so ga opravljali nekateri uradniki iz kategorij C in D, ki so morali redno delati preko delovnega časa (v nadaljevanju: odločba št. 48/03).

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: kršitev načel razlage določb Kadrovskih predpisov v skladu z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah in člena 31 Listine v skladu z odločbo št. 48/03, ter obveznosti obrazložitve sodb in dosledne razlage procesnih aktov, ker Sodišče za uslužbence v točkah od 71 do 74 sklepa ni upoštevalo člena 6 odločbe št. 48/03 za namene razlage člena 31(2) Listine, ni pravno zadostno odgovorilo na argumentacijo tožeče stranke, ki je temeljila na teh določbah, ter je napačno razlagalo predmet in namen njene tožbe.

               4.

               Četrti pritožbeni razlog: prvič, kršitev obveznosti dosledne razlage procesnih aktov in načela presoje tožb glede na elemente, ki obstajajo ob sprejetju izpodbijanega akta, ker je Sodišče za uslužbence v točki 77 sklepa štelo, da je tožeča stranka svojo argumentacijo v zvezi z načelom enakega obravnavanja oprla na posledice sporne odločbe in jo je vsekakor zavrnilo na podlagi teh posledic, in drugič, kršitev obveznosti obrazložitve, načela razlage določb Kadrovskih prepisov v skladu z načelom enakosti in kršitev zadnjenavedenega načela, ker Sodišče za uslužbence v točki 77 ter v točkah od 78 do 80 sklepa ni pravno zadostno odgovorilo na njeno argumentacijo.

               5.

               Peti pritožbeni razlog: prvič, kršitev obveznosti dosledne razlage procesnih aktov in člena 50(1)(e) Poslovnika Sodišča za uslužbence, ker je to v točki 82 sklepa štelo, da ugovor nezakonitosti, ki ga je vložila tožeča stranka, ni podkrepljen z nikakršno argumentacijo, v nasprotju z zahtevami iz te določbe, in da je zato očitno nedopusten, in drugič, posledična nezakonitost točk od 54 do 57 izpodbijanega sklepa.


title: Zadeva F-122/10: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 11. decembra 2012 – Cocchi in Falcione proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Pokojnina — Prenos pokojninskih pravic, pridobljenih v nacionalni pokojninski shemi — Umik ponudbe za prenos — Akt, s katerim niso bile podeljene subjekivne pravice ali podobne ugodnosti)

text:
               16.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/27

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 11. decembra 2012 – Cocchi in Falcione proti Komisiji
   (Zadeva F-122/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Pokojnina - Prenos pokojninskih pravic, pridobljenih v nacionalni pokojninski shemi - Umik ponudbe za prenos - Akt, s katerim niso bile podeljene subjekivne pravice ali podobne ugodnosti)
   2013/C 46/49
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Giorgio Cocchi (Wezembeek-Oppem, Belgija) in Nicola Falcione (Bruselj, Belgija) (zastopnika: S. Orlandi in J.-N. Louis, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Martin in J. Baquero Cruz, zastopnika)

      Predmet

   Javni uslužbenci – Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o umiku ponudbe za prenos pokojninskih pravic tožečih strank, ki sta jo ti že sprejeli.

      Izrek

               1.

               Odločbi Evropske komisije z dne 12. in 23. februarja 2010 sta razglašeni za nični v delu, v katerem sta bili z njima umaknjeni ponudbi, dani G. Cocchiju in N. Falcioneju, v katerih je naveden rezultat v dodatnih pokojninskih anuitetah, ki bi jih povzročil morebiten prenos njihovih pokojninskih pravic.

               2.

               Tožba se v preostalem zavrne.

               3.

               Evropska Komisija nosi svoje stroške in tretjino stroškov G. Cocchija in N. Falcioneja.

               4.

               G. Cocchi in N. Falcione nosita dve tretjini svojih stroškov.

      (1)  UL C 63, 26.2.2011, str. 34.


title: Zadeva T-668/11: Tožba, vložena 30. decembra 2011 – VIP Car Solutions proti Parlamentu

text:
               14.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 109/14

         Tožba, vložena 30. decembra 2011 – VIP Car Solutions proti Parlamentu
   (Zadeva T-668/11)
   2012/C 109/33
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: VIP Car Solutions SARL (Hoenheim, Francija) (zastopnik: G. Welzer, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Evropskemu parlamentu naloži, naj družbi SARL VIP CAR SOLUTIONS plača 1 408 000 EUR;

               —

               Evropskemu parlamentu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka zahteva povračilo premoženjske in nepremoženjske škode, za katero meni, da ji je nastala zaradi odločbe Parlamenta z dne 24. januarja 2007, da se zavrne njena ponudba v okviru postopka javnega razpisa glede prevoza poslancev Evropskega parlamenta z avtomobilom in minibusom z voznikom med zasedanji v Strasbourgu (št. PE/2006/06/UTD/1) (1). Ta odločba je bila razglašena za nično s sodbo Splošnega sodišča z dne 20. maja 2009, izdano v zadevi VIP Car Solutions proti Parlamentu (T-89/07) (2).
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe kot resno kršitev Parlamenta, zaradi katere je nastala škoda, navaja:

               —

               kršitev obveznosti obvestiti o ceni, ki jo je predlagal uspešni ponudnik;

               —

               kršitev obveznosti obrazložitve, saj Parlament ni sporočil nobene informacije o značilnostih in prednostih sprejete ponudbe, in

               —

               očitno napako pri presoji, saj Parlament svoje odločbe o zavrnitvi ni oprl na merila za izbor in podelitev, ki so bila predhodno opredeljena v razpisni dokumentaciji.

      (1)  UL 2006/S 177-187988.

      (2)  ZOdl., str. II-1403.


title: Zadeva C-93/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Wiesbaden (Nemčija) 6. marca 2009 — Hartmut Eifert proti Land Hessen, Vabljen: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

text:
               16.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Wiesbaden (Nemčija) 6. marca 2009 — Hartmut Eifert proti Land Hessen, Vabljen: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung
   (Zadeva C-93/09)
   2009/C 113/46
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Wiesbaden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hartmut Eifert

      Tožena stranka: Land Hessen

      Vabljen: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Sta člena 40(1), točka 8b, in 44a Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 209, str. 1), dodana z Uredbo Sveta (ES) št. 1437/2007 z dne 26. novembra 2007 o spremembi Uredbe (ES) št. 1290/2005 o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 322, str. 1), neveljavna?

               2.

               Je Uredba Komisije (ES) št. 259/2008 z dne 18. marca 2008 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005 glede objavljanja informacij o upravičencih do sredstev iz Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) (UL L 76, str. 28)

                           a)

                           neveljavna

                           b)

                           ali veljavna le zato, ker je Direktiva 2006/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o hrambi podatkov, pridobljenih ali obdelanih v zvezi z zagotavljanjem javno dostopnih elektronskih komunikacijskih storitev ali javnih komunikacijskih omrežij, in spremembi Direktive 2002/58/ES (UL L 105, str. 54) neveljavna?

         Če sta predpisa, navedena v prvem in drugem vprašanju, veljavna:

               3.

               Je treba člen 18(2), druga alinea, Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL L 281, str. 31) razlagati tako, da objavljanje v skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 259/2008 z dne 18. marca 2008 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005 glede objavljanja informacij o upravičencih do sredstev iz Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) lahko nastopi šele takrat, ko je izvršen postopek, ki je določen v tem členu in nadomešča uradno obvestilo nadzornemu organu?

               4.

               Je treba člen 20 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL L 281, str. 31) razlagati tako, da objavljanje v skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 259/2008 z dne 18. marca 2008 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005 glede objavljanja informacij o upravičencih do sredstev iz Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) lahko nastopi šele, ko je izvršeno predhodno preverjanje, ki ga za ta primer predpisuje nacionalno pravo?

               5.

               Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen, ali je treba člen 20 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL L 281, str. 31) razlagati tako, da ne gre za učinkovito predhodno preverjanje, če se izvaja na podlagi seznama iz člena 18(2), druga alinea, te direktive, ki ne vsebuje predpisanega podatka?

               6.

               Je treba člen 7 — in tu še posebej točko e — Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL L 281, str. 31) razlagati tako, da prepoveduje prakso shranjevanja IP naslovov uporabnikov neke internetne strani brez izrecnega privoljenja?


title: Zadeva C-519/08: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 24. aprila 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Monomeles Protodikeio Athinon — Grčija) — Archontia Koukou proti Elliniko Dimosio (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika — Socialna politika — Direktiva 1999/70/ES — Določbi 5 in 8 Okvirnega sporazuma o delu za določen čas — Pogodbe o zaposlitvi za določen čas v javnem sektorju — Veriženje pogodb — Znižanje splošne ravni zaščite delavcev — Ukrepi za preprečevanje zlorab — Sankcije — Absolutna prepoved spremembe pogodb o zaposlitvi za določen čas v pogodbe za nedoločen čas v javnem sektorju — Posledice nepravilnega prenosa direktive — Skladna razlaga)

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/17

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 24. aprila 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Monomeles Protodikeio Athinon — Grčija) — Archontia Koukou proti Elliniko Dimosio
   (Zadeva C-519/08) (1)

   (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika - Socialna politika - Direktiva 1999/70/ES - Določbi 5 in 8 Okvirnega sporazuma o delu za določen čas - Pogodbe o zaposlitvi za določen čas v javnem sektorju - Veriženje pogodb - Znižanje splošne ravni zaščite delavcev - Ukrepi za preprečevanje zlorab - Sankcije - Absolutna prepoved spremembe pogodb o zaposlitvi za določen čas v pogodbe za nedoločen čas v javnem sektorju - Posledice nepravilnega prenosa direktive - Skladna razlaga)
   2009/C 205/31
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Monomeles Protodikeio Athinon

      Stranki

      Tožeča stranka: Archontia Koukou

      Tožena stranka: Elliniko Dimosio

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Monomeles Prodikeio Athinon — Razlaga določb 5 in 3 Priloge k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL L 175, str. 43) — Objektivni razlogi, ki utemeljujejo neomejeno obnavljanje zaporednih pogodb o zaposlitvi za določen čas — Obveznost sklepanja takih pogodb, ki je določena v nacionalni zakonodaji — Prepoved sprejetja nacionalnih predpisov za prenos zakonodaje Skupnosti, s katerimi bi se znižala raven zaščite delavcev — Pojem znižanja

      Izrek

               1)

               Določbo 5(1)(a) Okvirnega sporazuma ETUC-UNICE-CEEP o delu za določen čas, ki je bil sklenjen 18. marca 1999 in je priloga k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP, je treba razlagati tako, da nasprotuje veriženju pogodb o zaposlitvi za določen čas, ki je utemeljeno samo z dejstvom, da je določeno v splošnem zakonu ali podzakonskem predpisu države članice. Nasprotno, pojem „objektivni razlogi“ v smislu te določbe zahteva, da je uporaba take posebne vrste delovnega razmerja, kot je predvidena v nacionalni zakonodaji, utemeljena z obstojem konkretnih dejstev, ki se nanašajo zlasti na zadevno dejavnost in pogoje njenega opravljanja.

               2)

               Določbo 5(1) Okvirnega sporazuma o delu za določen čas je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, kakršna je v zadevi v glavni stvari, ki s tem, da nalaga — kot preventivni ukrep pred zlorabo veriženja pogodb o zaposlitvi za določen čas — spoštovanje najdaljšega skupnega trajanja takih pogodb, določa izjeme od te omejitve glede nekaterih kategorij delavcev, če so ti upravičeni do vsaj enega preventivnega ukrepa pred zlorabo veriženja pogodb o zaposlitvi za določen čas, določenih v tej določbi.

               3)

               Določbo 5(1) Okvirnega sporazuma o delu za določen čas je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, kakršna je v zadevi v glavni stvari, ki nalaga — kot ukrep kaznovanja zlorabe veriženja pogodb o zaposlitvi za določen čas — izplačilo plače in nadomestila ter kazenske in disciplinske sankcije, če so — kar mora preveriti predložitveno sodišče — pogoji za uporabo in dejanska izvedba upoštevnih določb nacionalnega prava primeren ukrep za kaznovanje, če javna uprava zlorabi veriženje pogodb o zaposlitvi za določen čas.

               4)

               Določbo 5(1) Okvirnega sporazuma o delu za določen čas je treba razlagati tako, da če nacionalni pravni red zadevne države članice v javnem sektorju ne vključuje drugih učinkovitih ukrepov za preprečitev in, če je to potrebno, za kaznovanje zlorabe veriženja pogodb o zaposlitvi za določen čas — kar mora preveriti predložitveno sodišče —, ta nasprotuje nacionalni zakonodaji, kakršna je v zadevi v glavni stvari, če se ta ne uporablja ratione temporis za zaporedne pogodbe o zaposlitvi za določen čas, ki so bile sklenjene ali obnovljene po poteku obdobja za prenos, določenega z Direktivo 1999/70, če niso bile več veljavne na dan začetka veljave te zakonodaje ali v kateremkoli trenutku v obdobju treh mesecev pred tem datumom.

               5)

               Določbo 5(1) Okvirnega sporazuma o delu za določen čas je treba v okoliščinah, kakršne so v zadevi v glavni stvari, razlagati tako, da če nacionalni pravni red zadevne države članice v zadevnem sektorju vsebuje druge učinkovite ukrepe za preprečitev in, če je to potrebno, za kaznovanje zlorabe veriženja pogodb o zaposlitvi za določen čas v smislu iste točke 1, ta določba ne nasprotuje uporabi nacionalnega pravnega pravila, ki absolutno in samo v javnem sektorju prepoveduje spremembo v pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas več zaporednih pogodb o zaposlitvi za določen čas, ki jih je treba — zato ker je njihov cilj zadovoljevanje stalnih in trajnih potreb delodajalca — šteti za zlorabo. Vendar mora predložitveno sodišče presoditi, v kolikšnem delu so pogoji uporabe in dejanska izvedba upoštevnih določb nacionalnega prava primeren ukrep za preprečevanje in po potrebi kaznovanje, če javna uprava zlorabi veriženje pogodb o zaposlitvi za določen čas.

               6)

               Določbo 5(1) Okvirnega sporazuma o delu za določen čas je treba razlagati tako, da načeloma ne nasprotuje temu, da so za spore o zlorabi pogodb o zaposlitvi za določen čas v javnem sektorju izključno pristojna upravna sodišča. Vendar mora predložitveno sodišče skrbeti za to, da je zagotovljena pravica do učinkovitega sodnega varstva zaradi spoštovanja načel učinkovitosti in enakosti.

               7)

               Določbo 8(3) Okvirnega sporazuma o delu za določen čas je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, kakršna je v zadevi v glavni stvari, ki zaradi ugotovitve obstoja zlorabe pogodb o zaposlitvi za določen čas določa dodatne pogoje v primerjavi s tistimi, ki so bili določeni v prejšnjih nacionalnih predpisih, kot je med drugim člen 8(3) zakona 2112/1920 o obvezni odpovedi pogodbe o zaposlitvi zaposlenim v zasebnem sektorju, če taki pogoji — kar mora preučiti navedeno sodišče — vplivajo na omejeno kategorijo delavcev, ki so sklenili pogodbo o zaposlitvi za določen čas ali so bili kompenzirani s sprejetjem preventivnih ukrepov pred zlorabo pogodb o zaposlitvi za določen čas v smislu določbe 5(1) tega okvirnega sporazuma.

               8)

               Predložitveno sodišče mora — kolikor je mogoče — upoštevne določbe nacionalnega prava razlagati v skladu z določbama 5(1) in 8(3) Okvirnega sporazuma o delu za določen čas in v zvezi s tem ugotoviti, ali je treba določbo nacionalnega prava, kot je člen 8(3) zakona 2112/1920 uporabiti za spor v glavni stvari namesto nekaterih drugih določb tega prava.

      (1)  UL C 44, 21.2.2009.


title: Zadeva T-122/13: Tožba, vložena 21. februarja 2013 – Laboratoires Polive proti UUNT – Arbora & Ausonia (dodie)

text:
               27.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/20

         Tožba, vložena 21. februarja 2013 – Laboratoires Polive proti UUNT – Arbora & Ausonia (dodie)
   (Zadeva T-122/13)
   2013/C 123/33
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Laboratoires Polive (Levallois Perret, Francija) (zastopnik: A. Sion, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Arbora & Ausonia, SL (Barcelona, Španija)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo odbora za pritožbe z dne 28. novembra 2012;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka (v barvah) „dodie“ za proizvode iz razredov 3, 5, 8, 9, 10, 11, 16, 18, 21, 25 in 28 – Prijava znamke skupnosti št. 9 037 821

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: španska in portugalska znamka besedne znamke „DODOT“ za proizvode iz razredov 3, 5, 10, 12, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 28, 44

      Odločba oddelka za ugovore: ugovoru se delno ugodi

      Odločba odbora za pritožbe: izpodbijana odločba se razveljavi, ugodi se ugovoru in zavrne znamka, prijavljena za nekatere proizvode iz razredov 3, 5, 8, 10, 11, 16, 18, 21, 25 in 28

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva T-355/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. septembra 2012 – Koninklijke BAM Groep proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Nizozemski trg bitumna za asfaltiranje cest — Odločba, s katero je ugotovljena kršitev člena 81 ES — Odgovornost za kršitveno ravnanje — Trajanje kršitve)

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. septembra 2012 – Koninklijke BAM Groep proti Komisiji
   (Zadeva T-355/06) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Nizozemski trg bitumna za asfaltiranje cest - Odločba, s katero je ugotovljena kršitev člena 81 ES - Odgovornost za kršitveno ravnanje - Trajanje kršitve)
   2012/C 355/31
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Koninklijke BAM Groep NV (Bunnik, Nizozemska) (zastopnika: M. Biesheuvel in J. de Pree, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Bouquet, A. Nijenhuis in F. Ronkes Agerbeek, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2006) 4090 final z dne 13. septembra 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 (ES) (zadeva COMP/F/38.456 – bitumen (Nizozemska)), v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Koninklijke BAM Groep NV se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 20, 27.1.2007.


title: Zadeva T-649/11: Tožba, vložena 15. decembra 2011 – Cham proti Svetu

text:
               11.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/20

         Tožba, vložena 15. decembra 2011 – Cham proti Svetu
   (Zadeva T-649/11)
   2012/C 39/38
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Cham Holding Co. SA (Damask, Sirija) (zastopnik: E. Ruchat, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj tožbo tožeče stranke razglasi za dopustno in posledično:

               —

               Sklep Sveta 2011/628/SVZP z dne 23. septembra 2011 o spremembah Sklepa 2011/273/SZVP z dne 9. maja 2011 o omejevalnih ukrepih proti Siriji in Uredbo Sveta (EU) št. 950/2011 z dne 23. septembra 2011 o spremembi Uredbe Sveta (EU) št. 442/2011 z dne 9. maja 2011 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji v delih, v katerih se nanašata na tožečo stranko, razglasi za nična, ker je dodana na seznam subjektov, ki jih vključuje člen 5 Uredbe (EU) št. 442/2011 z dne 9. maja 2011 in člena 3 in 4 Sklepa 2011/273/SZVP z dne 9. maja 2011;

               —

               Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge, ki so v bistvu enaki ali podobni razlogom, navedenim v zadevi T-433/11, Makhlouf proti Svetu (1).

      (1)  UL 2011, C 290, str. 14.


title: Zadeva C-121/10: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 4. decembra 2013 – Evropska komisija proti Svetu Evropske unije (Ničnostna tožba — Državne pomoči — Člen 108(1) in (2) PDEU — Državna pomoč, ki jo je Madžarska dodelila za nakup kmetijskih zemljišč — Pristojnost Sveta Evropske unije — Obstoječi sistem pomoči — Ustrezni ukrepi — Neločljivost dveh sistemov pomoči — Sprememba okoliščin — Izjemne okoliščine — Gospodarska kriza — Očitna napaka pri presoji — Načelo sorazmernosti)

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/3

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 4. decembra 2013 – Evropska komisija proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-121/10) (1)

   (Ničnostna tožba - Državne pomoči - Člen 108(1) in (2) PDEU - Državna pomoč, ki jo je Madžarska dodelila za nakup kmetijskih zemljišč - Pristojnost Sveta Evropske unije - Obstoječi sistem pomoči - Ustrezni ukrepi - Neločljivost dveh sistemov pomoči - Sprememba okoliščin - Izjemne okoliščine - Gospodarska kriza - Očitna napaka pri presoji - Načelo sorazmernosti)
   2014/C 45/05
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: V. Di Bucci, L. Flynn, A. Stobiecka-Kuik in K. Walkerová, agenti)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: E. Sitbon in F. Florindo Gijón, agenta)

      Intervenientke v podporo toženi stranki: Republika Litva (zastopnika: D. Kriaučiūnas in L. Liubertaitė, agenta), Madžarska (zastopniki: G. Koós, M. Fehér in K. Szíjjártó, agenti), Republika Poljska (zastopnik: M. Szpunar, agent)

      Predmet

   Ničnostna tožba – Razglasitev ničnosti Sklepa Sveta z dne 22. decembra 2009 o dodelitvi državne pomoči s strani oblasti Republike Madžarske za nakup kmetijskih zemljišč med 1. januarjem 2010 in 31. decembrom 2013 (2009/1017/EU) (UL L 348, str. 55) – Nepristojnost - Zloraba pooblastila – Kršitev načela lojalnega sodelovanja med državami članicami in institucijami – Očitna napaka pri presoji

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Republika Litva, Madžarska in Republika Poljska nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 134, 22.5.2010.


title: Zadeva F-112/12: Tožba, vložena 4. oktobra 2012 – ZZ in drugi proti Komisiji

text:
               8.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 379/35

         Tožba, vložena 4. oktobra 2012 – ZZ in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-112/12)
   2012/C 379/59
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ in drugi (zastopniki: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal in S. Orlandi, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločb o prenosu pravic tožečih strank do starostne pokojnine v pokojninski sistem Unije, v katerih so uporabljene nove SID v zvezi s členoma 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom.

      Predlogi tožečih strank

               —

               Razglasitev ničnosti odločb o prenosu pravic tožečih strank do starostne pokojnine, pridobljenih pred zaposlitvijo pri Komisiji, na podlagi člena 11(2) Priloge VIII Kadrovskih predpisov;

               —

               če je to potrebno, razglasitev ničnosti odločb, s katerimi so bile zavrnjene njihove pritožbe, ki so enake, zoper odločbe o prenosu njihovih pravic do starostne pokojnine;

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji.


title: Zadeva T-330/02: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 13. julija 2006 — Wagenborg proti Komisiji

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/53

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 13. julija 2006 — Wagenborg proti Komisiji
   (Zadeva T-330/02) (1)

   (2006/C 224/113)

      Jezik postopka: nizozemščina

   Predsednik tretjega razširjenega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 323 z dne 21.12.2002.


title: Zadeva C-689/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana (Italija) 24. decembra 2013 – PFE proti Airgest

text:
               14.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana (Italija) 24. decembra 2013 – PFE proti Airgest
   (Zadeva C-689/13)
   2014/C 112/28
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Puligienica Facility Esco SpA (PFE)

      Tožena stranka: Airgest SpA

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je glede na podobnost postopka mogoče uporabiti načela, ki jih je Sodišče EU razglasilo s sodbo z dne 4. julija 2013 v zadevi C-100/12, v zvezi s posebnim primerom, ki je bil predložen v predhodno odločanje, v katerem sta bili pri postopku za oddajo javnih naročil udeleženi le dve podjetji, tudi v primeru, ki ga obravnava to predložitveno sodišče, v katerem je razpisna komisija izločila vsa sodelujoča podjetja pri razpisu za oddajo javnega naročila, razen dveh, ne da bi katero od izločenih podjetij vložilo pritožbo zaradi te izločitve, tako da sta v sporu, ki ga obravnava to sodišče, dejansko udeleženi le dve podjetji?

               2.

               Ali je člen 99(3) zakonika o upravnem postopku v zvezi z vprašanji, o katerih je treba odločati z uporabo prava Evropske unije, v nasprotju z razlago navedenega prava, zlasti s členom 267 PDEU, v delu, v katerem omenjeno postopkovno določilo za vse senate in kolegije Consiglio di Stato določa obveznost upoštevanja vsakega pravnega načela, določenega na občni seji, tudi kadar je povsem jasno, da je bilo ali da bi lahko bilo na občni seji določeno kakšno načelo, ki je v nasprotju ali nezdružljivo s pravom Evropske unije, zlasti pa:

               3.

               Ali je senat ali kolegij Consiglio di Stato, ki obravnava zadevo, če dvomi o skladnosti ali združljivosti s pravom Evropske unije za katero pravno načelo, ki je bilo že sprejeto na občni seji, dolžan na tej občni seji z obrazloženim sklepom predložiti sklep o pritožbi, ob predpostavki, da se zadeva lahko še prej pošlje v predhodno odločanje Sodišču EU, da ugotovi skladnost in združljivost spornega pravnega načela s pravom EU, oziroma ali senat ali kolegij Consiglio di Stato, kot nacionalno sodišče, ki odloča na zadnji stopnji, sme ali celo mora, kot splošno sodišče, ki uporablja pravo Evropske unije, samostojno vložiti vprašanje za predhodno odločanje Sodišču EU, da to poda pravilno razlago prava Evropske unije?

               4.

               Ali ob predpostavki, da bi se odgovor na predhodno vprašanje oblikoval v smislu, da je treba vsakemu senatu in kolegiju Consiglio di Stato priznati pristojnost/dolžnost, da vprašanja za predhodno odločanje vloži neposredno pri Sodišču EU, oziroma v vsakem primeru, v katerem je Sodišče EU podalo kakršno koli mnenje, predvsem če ga je podalo po občni seji Consiglio di Stato, s potrditvijo obstoja neskladja ali nepopolne skladnosti med pravilno razlago prava Evropske unije in načelom notranjega prava, izraženim na občni seji, lahko ali morajo vsi senati ali kolegiji Consiglio di Stato kot najvišja splošna sodišča, ki uporabijo pravo Evropske unije, takoj uporabljati pravilno razlago prava Evropske unije, kot ga razlaga Sodišče EU, ali so tudi v takih primerih dolžni z obrazloženim sklepom obravnavo tožbe predložiti na občni seji, tako da ta lahko samostojno odloča in ima pravico do proste presoje o uporabi prava Evropske unije, kar je na obvezujoč način razglasilo že Sodišče EU?

               5.

               Nazadnje, ali razlaga upravno postopkovnega sistema Italijanske republike v smislu, da se na občni seji predloži v presojo morebitni sklep o vložitvi v predhodno odločanje Sodišču EU – oziroma tudi le opredelitev zadeve, če ta izhaja neposredno iz uporabe načel prava Evropske unije, ki jih je že razglasilo Sodišče EU – ni ovira, razen za načela razumnega trajanja sojenja in hitre vložitve pravnega sredstva za revizijo postopka dodeljevanja javnih naročil, tudi za zahtevo, da je treba pravo Evropske unije v celoti in hitro izvajati pri vsakem sodišču vsake države članice, tako da se mora obvezno skladati s pravilno razlago, ki jo je podalo Sodišče EU, tudi zaradi čimvečjega razširjanja načel t. i. „polnega učinka“ in prednosti prava Evropske unije pred (ne le materialnim, temveč tudi procesnim) nacionalnim pravom posamezne države članice (v zadevnem primeru pred členom 99(3) zakonika o upravnem postopku Italijanske republike)?


title: Zadeva T-326/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 9. julija 2007 – Total proti UUNT – Peterson (Beverly Hills Formula TOTAL PROTECTION)

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/57

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 9. julija 2007 – Total proti UUNT – Peterson (Beverly Hills Formula TOTAL PROTECTION)
   (Zadeva T-326/06) (1)

   (2007/C 211/106)

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 326, 30.12.2006.


title: Zadeva C-595/14: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 23. decembra 2015 – Evropski parlament/Svet Evropske unije (Ničnostna tožba — Nadomestitev izpodbijanega sklepa med postopkom — Predmet tožbe — Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah — Uvedba nadzornih ukrepov za novo psihoaktivno snov — Pravni okvir, ki se uporablja od začetka veljavnosti Lizbonske pogodbe — Prehodne določbe — Posvetovanje z Evropskim parlamentom)

text:
               22.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 68/18

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 23. decembra 2015 – Evropski parlament/Svet Evropske unije
   (Zadeva C-595/14) (1)

   ((Ničnostna tožba - Nadomestitev izpodbijanega sklepa med postopkom - Predmet tožbe - Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Uvedba nadzornih ukrepov za novo psihoaktivno snov - Pravni okvir, ki se uporablja od začetka veljavnosti Lizbonske pogodbe - Prehodne določbe - Posvetovanje z Evropskim parlamentom))
   (2016/C 068/21)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropski parlament (zastopniki: F. Drexler, A. Caiola in M. Pencheva, agenti)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: K. Pleśniak in K. Michoel, agenta)

      Izrek

               1.

               Izvedbeni sklep Sveta z dne 25. decembra 2014 o uvedbi nadzornih ukrepov za 4-jodo-2,5-dimetoksi-N-(2- metoksibenzil)fenetilamin (25I-NBOMe), 3,4-dikloro-N-[[1 – (dimetilamino)cikloheksil]metil]benzamid (AH-7921), 3,4- metilendioksipirovaleron (MDPV) in 2-(3-metoksifenil)-2-(etilamino)cikloheksanon (metoksetamin) (2014/688/EU) se razglasi za ničen.

               2.

               Učinki Izvedbenega sklepa 2014/688 ostanejo v veljavi.

               3.

               Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 138, 27.4.2015.


               26.6.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 168/5

         Razporeditev sodnikov v senate in sestava velikega senata
   (2004/C 168/09)
   Sodišče prve stopnje je na upravni seji dne 13. maja 2004, po nastopu mandata naslednjih sodnic in sodnikov: ga. Cremona, g. Czúcz, ga. Wiszniewska-Białecka, ga. Pelikánová, g. Šváby, g. Vadapalas, ga. Jürimäe, ga. Labucka in g. Papasavvas, ter po spremembah člena 10(1) Poslovnika z dne 21. aprila 2004, spremenilo sklep z dne 2. julija 2003 o razporeditvi sodnikov v senate in sestavi velikega senata kot sledi:
   Razporeditev sodnikov in sodnic v senate za obdobje od 13. maja 2004 do 31. avgusta 2004:
   prvi senat treh sodnikov:
   g. Vesterdorf, predsednik, g. Mengozzi, ga. Martins Ribeiro, ga. Labucka, sodnici in sodnik;
   prvi razširjeni senat petih sodnikov:
   g. Vesterdorf, predsednik, g. Jaeger, g. Mengozzi, ga. Martins Ribeiro, g. Dehousse, ga. Labucka, sodnici in sodniki;
   drugi senat treh sodnikov:
   g. Pirrung, predsednik senata, g. Meij, g. Forwood, ga. Pelikánová, g. Papasavvas, sodnica in sodniki;
   drugi razširjeni senat petih sodnikov:
   g. Pirrung, predsednik senata, g. Meij, g. Forwood, ga. Pelikánová, g. Papasavvas, sodnica in sodniki;
   tretji senat treh sodnikov:
   g. Azizi, predsednik senata, g. Jaeger, g. Dehousse, ga. Cremona, g. Czúcz, sodnica in sodniki;
   tretji razširjeni senat petih sodnikov:
   g. Azizi, predsednik senata, g. Jaeger, g. Dehousse, ga. Cremona, g. Czúcz, sodnica in sodniki;
   četrti senat treh sodnikov:
   g. Legal, predsednik senata, ga. Tiili, g. Vilaras, ga. Wiszniewska-Białecka, g. Vadapalas, sodnici in sodnika;
   četrti razširjeni senat petih sodnikov:
   g. Legal, predsednik senata, ga. Tiili, g. Vilaras, ga. Wiszniewska-Białecka, g. Vadapalas, sodnici in sodnika;
   peti senat treh sodnikov:
   ga. Lindh, predsednica senata, g. García-Valdecasas, g. Cooke, g. Šváby, ga. Jürimäe, sodnica in sodniki;
   peti razširjeni senat petih sodnikov:
   ga. Lindh, predsednica senata, g. García-Valdecasas, g. Cooke, g. Šváby, ga. Jürimäe, sodnica in sodniki.
   Če je število sodnikov v senatu večje od števila, ki je predpisan s členom 10(1) Poslovnika Sodišča prve stopnje, predsednik senata, na podlagi krožnega vrstnega reda za vsako zadevo posebej, ob vložitvi predhodnega poročila po členu 52 poslovnika, določi enega ali več sodnikov, razen sodnika poročevalca, ki ne bo sodeloval pri sojenju, pri čemer upošteva službeno dobo sodnikov razporejenih v senat iz člena 6 poslovnika Sodišča prve stopnje.
   Veliki senat v obdobju od 1. junija 2004 do 31. avgusta 2004 sestavljajo naslednje sodnice in sodniki: g. Vesterdorf, predsednik, ga. Lindh, g. Azizi, g. Pirrung in g. Legal, predsednica in predsedniki razširjenih senatov, člani senata, ki bi odločal v zadevi v kolikor bi bila ta dodeljena senatu petih sodnikov ter štirje drugi sodniki, ki jih določi predsednik Sodišča prve stopnje glede na krožni vrstni red izmed sodnikov drugih senatov po vrstnem redu glede na službeno dobo, ki jo imajo sodniki v senatu, v skladu s členom 6 Poslovnika Sodišča prve stopnje.
   V zadevah, v katerih je bil pisni postopek zaključen in je bila opravljena ustna obravnava oziroma narok zanjo določen pred 13. majem 2004, sodeči senati nadaljujejo ustni postopek, se posvetujejo in izdajo sodbo v prejšnjih sestavah.


title: Zadeva T-520/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 3. septembra 2015 – Philip Morris/Komisija (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Osnutek poročila o oceni učinka, pripravljen v okviru predloga revizije direktive o tobačnih izdelkih — Zavrnitev dostopa — Razkritje po vložitvi tožbe — Ustavitev postopka)

text:
               16.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/27

         Sklep Splošnega sodišča z dne 3. septembra 2015 – Philip Morris/Komisija
   (Zadeva T-520/13) (1)

   ((Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Osnutek poročila o oceni učinka, pripravljen v okviru predloga revizije direktive o tobačnih izdelkih - Zavrnitev dostopa - Razkritje po vložitvi tožbe - Ustavitev postopka))
   (2015/C 381/29)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Philip Morris Benelux (Anvers, Belgija) (zastopnika: K. Nordlander, odvetnik, P. Harrison, solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Baquero Cruz in F. Clotuche-Duvieusart, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 15. julija 2013, s katerim je bila zavrnjena zahteva za dostop do osnutka poročila o analizi učinka, priloženega predlogu revidirane direktive o tobačnih izdelkih, ki ga je pripravila Komisija.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Evropska Komisija nosi svoje stroške in stroške družbe Philip Morris Benelux.

      (1)  UL C 344, 23.11.2013.


title: Zadeva T-454/13: Tožba, vložena 26. avgusta 2013 – SNCM proti Komisiji

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/41

         Tožba, vložena 26. avgusta 2013 – SNCM proti Komisiji
   (Zadeva T-454/13)
   2013/C 325/69
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Société nationale maritime Corse Méditerranée (SNCM) (Marseille, Francija) (zastopniki: A. Winckler, F.-C. Laprévote, J.-P. Mignard in S. Mabile, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               na podlagi člena 263 PDEU razglasi za ničen Sklep Komisije C(2013) 1926 z dne 2. maja 2013;

               —

               podredno, Sklep razglasi za delno ničen v delu, v katerem je v njem odločeno, da znesek pomoči vključuje elemente, navedene v točki 218 te odločbe;

               —

               Komisiji naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s tožbo predlaga razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2013) 1926 final z dne 2. maja 2013, s katerim je Komisija najprej kot državne pomoči opredelila finančna nadomestila, izplačana družbama Société Nationale Corse Méditerranée (SNCM) in Compagnie Méridionale de Navigation (CNM) iz naslova pomorskega prevoza, ki se je opravljalo med Marseillom in Korziko v letih od 2007 do 2013 v okviru sporazuma o gospodarski javni službi. Nato je Komisija za združljiva z notranjim trgom razglasila nadomestila, izplačana SNCM in CNM za prevoze, opravljane celo leto (v nadaljevanju: „osnovna“ služba), vendar pa je za nezdružljiva z notranjim trgom razglasila nadomestila, izplačana na podlagi službe, ki se je izvajala v visoki sezoni, kar je obdobje božiča, februar, od pomladi do jeseni in/ali poletje (v nadaljevanju: „dopolnilna“ služba). Nazadnje je Komisija naložila vračilo pomoči, razglašenih za nezdružljive z notranji trgom (zadeva državne pomoči SA.22843 2012/C (ex 2012/NN)).
   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na pravne in dejanske napake in očitne napake v presoji, ker je Komisija napačno presodila, da „dopolnilna“ služba ne pomeni gospodarske službe v splošnem interesu. Tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija s tem:

                           —

                           naredila pravno napako, ker je omejila široko polje proste presoje, ki ga državam priznava Pogodba o delovanju Evropske unije pri opredelitvi njihovih javnih služb;

                           —

                           uporabila napačen test, ki ga ni mogoče uporabiti v tem primeru „dejanske potrebe“ javne službe;

                           —

                           naredila pravno napako, dejansko napako in očitno napako pri presoji s tem, da je ločeno analizirala „osnovno“ službo in „dopolnilno“ službo;

                           —

                           naredila očitno napako pri presoji neobstoja zasebne iniciative glede „dopolnilne“ službe.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na očitno napako pri presoji, ker je Komisija napačno menila, da dodelitev gospodarske javne službe ne ustreza četrtemu merilu, določenemu v sodbi Sodišča z dne 24. julija 2003 v zadevi Altmark Trans in Regierungspräsidium Magdeburg (C-280/00, ZOdl, str. I-7747), čeprav je ta nastala na podlagi odprtega in transparentnega razpisa.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša, podredno in pod predpostavko, da nadomestilo „dopolnilne“ službe pomeni pomoč (quod non), na kršitev člena 106(2) PDEU in člena 107 PDEU, načel sorazmernosti in prepovedi neupravičene obogatitve in na očitno napako pri presoji pri ocenitvi zneska pomoči, ki ga je treba vrniti, ker naj izračun pomoči, ki jo je treba vrniti, ne bi upošteval niti dejanskih dodatnih stroškov, ki jih je imela SNCM pri „dopolnilni“ službi niti premalo plačanega nadomestila, ki se nanaša na „osnovno“ službo, in naj bi v vsakem primeru temeljila na napačni oceni deleža nadomestila, ki je bil dodeljen „osnovni“ službi in deleža, ki je bil dodeljen „dopolnilni“ službi.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela zaupanja v pravo, ker je Komisija ravnala v nasprotju s svojo prakso odločanja in je uporabila Sporočilo SIEG (1) ki na dan podpisa sporazuma o gospodarski javni službi še ni bilo sprejeto. Tožeča stranka poleg tega navaja, da je trajanje postopka bilo tako, da jo je utrdilo pri njenem legitimnem pričakovanju, da Komisija nacionalnim organom ne bo naložila vračila pomoči.

               5.

               Peti tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela enakega obravnavanja, ker je bila družba SNCM neupravičeno drugače obravnavana kot druge pomorske družbe.

      (1)  Sporočilo Komisije o uporabi pravil Evropske unije na področju državnih pomoči za nadomestila, dodeljena za opravljanje storitev v splošnem gospodarskem interesu (UL C 8, str. 4).


title: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 28. junija 2005 v zadevi T-158/04, Erich Drazdansky proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti „UUP'S“ — Prejšnje nacionalne besedne znamke UP — Zavrnitev predloga za restitutio in integrum — Člen 78(1), Uredbe (ES) št. 40/94 — Tožba, ki je očitno brez vsake pravne podlage)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/41

      SKLEP SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 28. junija 2005
   v zadevi T-158/04, Erich Drazdansky proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti „UUP'S“ - Prejšnje nacionalne besedne znamke UP - Zavrnitev predloga za restitutio in integrum - Člen 78(1), Uredbe (ES) št. 40/94 - Tožba, ki je očitno brez vsake pravne podlage)
   (2005/C 217/90)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi T-158/04, Erich Drazdansky, stanujoč v Wiener Neustadt (Avstrija), ki ga zastopa A. Leeb, Rechtsanwalt, avocat, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnik: G. Schneider), nasprotna stranka pred Odborom za pritožbe, intervenient v postopku sodišča prve stopnje je bila The Concentrate Manufacturing Company of Ireland (Seven-Up International), s sedežem v Hamiltonu (Bermudski otoki), ki ga zastopa M. de Justo Bailey, avocat, zaradi tožbe zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 3. marca 2004 (zadeva R 611/2003-2) v postopku z ugovorom med M. Drazdansky in družbo The Concentrate Manufacturing Company of Ireland, je Sodišče prve stopnje (četrti), v sestavi H. Legal, predsednik, P. Lindth in V. Vadapalas, sodnika, sodni tajnik: H. Jung, 28. junija 2005 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi:

               1)

               Tožba se zavrže.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 217, 28.8.2004.


title: Zadeva T-177/13: Tožba, vložena 18. marca 2013 – TestBioTech in drugi proti Komisiji

text:
               22.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/11

         Tožba, vložena 18. marca 2013 – TestBioTech in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-177/13)
   2013/C 178/20
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: TestBioTech eV (München, Nemčija); European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV (Braunschweig, Nemčija); in Sambucus eV (Vahlde, Nemčija) (zastopnika: K. Smith, QC, J. Stevenson, Barrister)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               ugotovi, da je tožba dopustna;

               —

               razglasi za ničen Sklep Komisije z dne 8. januarja 2013 o zavrnitvi predloga tožečih strank, da se izvede notranja revizija Sklepa Komisije št. 2012/347/EU z dne 28. junija 2012 o odobritvi dajanja na trg gensko spremenjene soje „MON 87701 × MON 89788“ družbi Monsanto Europe SA, v skladu z Uredbo št. 1829/2003 o gensko spremenjenih živilih in krmi;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tožečih strank; in

               —

               sprejme vse ostale primerne ukrepe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo štiri tožbene razloge.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje, da presoja, ki jo je opravila EFSA, da je soja „v osnovi enakovredna“ ustreznim primerljivim proizvodom, ni zakonita, temelji na znanstveni presoji, ki ni bila opravljena v skladu z njenimi navodili in/ali temelji na očitno napačni presoji.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje, da EFSA, s tem ko ni ustrezno oziroma sploh ni presojala mogočih sinergijskih/kombinatoričnih učinkov med sojo in ostalimi dejavniki in/ali ni zahtevala ustrezne presoje toksičnosti, ki jo je treba izvesti, ni ravnala v skladu s svojimi navodili, zakonskimi obveznostmi in/ali je storila očitno napako pri presoji.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje, da EFSA, s tem ko ni zahtevala ustrezne imunološke presoje, ki jo je treba izvesti, ni ravnala v skladu s svojimi navodili, zakonskimi obveznostmi in/ali je storila očitno napako pri presoji.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je odločitev EFSA, da noben poprodajni nadzor ne prikazuje porabe soje, očitno napačna in/ali vsebuje napake, ki so navajene v prvih treh tožbenih razlogih.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 22. junija 2005 v zadevi T-34/04, Plus Warenhandelsgesellschaft mbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke Skupnosti ki vsebuje besedni element „Turkish Power“ — Prejšnja besedna znamka POWER — Postopek z ugovorom — Morebitna verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94)

text:
               20.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/21

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 22. junija 2005
   v zadevi T-34/04, Plus Warenhandelsgesellschaft mbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava figurativne znamke Skupnosti ki vsebuje besedni element „Turkish Power“ - Prejšnja besedna znamka POWER - Postopek z ugovorom - Morebitna verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94)
   (2005/C 205/37)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi T-34/04, Plus Warenhandelsgesellschaft mbH, s sedežem v Mühlheimu (Nemčija), ki jo zastopa B. Piepenbrink, avocat, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnik: M. G. Schneider), drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe UUNT sta bila Joachim Bälz in Friedmar Hiller, stanujoča v Stuttgartu (Nemčija), zaradi tožbe zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 25. novembra 2003 (zadeva R 620/2002-2) o postopku z ugovorom med družbo Tengelmann Warenhandelsgesellschaft in g. Bälzem in g. Hillerjem, je Sodišče prve stopnje (četrti senat), v sestavi H. Legal, predsednik, P. Lindh, sodnica, in V. Vadapalas, sodnik,; sodni tajnik: C. Kristensen, administratorka, dne 22. junija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.


title: Zadeva T-448/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne  17. februarja 2006  — Komisija proti Trends in drugi (Arbitražna klavzula — Ugovor nedopustnosti — Tožba proti družbenikom družbe)

text:
               6.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/21

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 17. februarja 2006 — Komisija proti Trends in drugi
   (Zadeva T-448/04) (1)

   (Arbitražna klavzula - Ugovor nedopustnosti - Tožba proti družbenikom družbe)
   (2006/C 108/39)
   Jezik postopka: grščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (Zastopniki: M. Patakia, zastopnik, skupaj z M. Bra, K. Kapoutzidou in S. Chatzigiannis, avocats)

      Tožene stranke: Transport Environment Development Systems (Trends) (Atene, Grčija) (Zastopnik: V. Christianos, avocat), Marios Kontaratos (Atene), Anastasios Tillis (Neo Irakleio, Grčija) (Zastopnik: V. Christianos, avocat), Georgios Argyrakos (Atene), Konstantinos Petrakis (Cholargos, Grčija) in Fontini Koutroumpa (Glyfada, Grčija)
   Predmet zadeve
   Predlog Komisije, naj se tožečim strankam naloži povračilo zneska presežne finančne pomoči, ki jo je Evropska skupnost plačala iz naslova dveh pogodb, sklenjenih v okviru izvedbe programa Skupnosti „Telematics applicatios of commun interest“
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se zavrne kot nedopustna v delu, v katerem se nanaša na g. Tillisa, Kontaratosa, Argyrakosa, Petrakisa in go. Koutroumpa.

               2)

               Komisija nosi svoje stroške kot tudi stroške M Tilisa v zvezi z njegovim ugovorom nedopustnosti.

      (1)  UL C 184, 2.8.2003.