title: Zadeva C-403/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad – Varna (Bolgarija) 25. avgusta 2014 – „Vekos Trade“ AD proti Direktor na Direkcia „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“, Varna, pri Centralno Upravlenie na Nacionalnata agencia za prihodite

text:
               10.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 395/24

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad – Varna (Bolgarija) 25. avgusta 2014 – „Vekos Trade“ AD proti Direktor na Direkcia „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“, Varna, pri Centralno Upravlenie na Nacionalnata agencia za prihodite
      (Zadeva C-403/14)
      (2014/C 395/30)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Administrativen sad – Varna

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka:„Vekos Trade“ AD

         Tožena stranka: Direktor na Direkcia „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“, Varna, pri Centralno Upravlenie na Nacionalnata agencia za prihodite

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali upravna in sodna praksa, v skladu s katero mora prodajalec – pošiljatelj v skladu s prevozno pogodbo – opredeliti verodostojnost pridobiteljevega podpisa in pojasniti vprašanje, ali ta izvira od osebe, ki zastopa družbo – pridobitelja –, od njenega zaposlenega na ustreznem mestu ali od pooblaščene osebe, kršita načela davčne nevtralnosti, sorazmernosti in zaupanja v pravo?

                  2.

                  Ali ima v primeru, kakršen je obravnavani, določba člena 138(1) Direktive Sveta 2006/112 z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) neposredni učinek in ali jo sme nacionalno sodišče uporabiti neposredno?

         (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva C-371/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vestre Landsret (Danska) 6. avgusta 2007 – Danfoss A/S in AstraZeneca A/S proti Skatteministeriet

text:
               20.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vestre Landsret (Danska) 6. avgusta 2007 – Danfoss A/S in AstraZeneca A/S proti Skatteministeriet
   (Zadeva C-371/07)
   (2007/C 247/20)
   Jezik postopka: danščina
   Predložitveno sodišče
   Vestre Landsret
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Danfoss A/S in AstraZeneca A/S

      Tožena stranka: Skatteministeriet
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člen 17(6), drugi pododstavek, Šeste direktive (1) razlagati tako, da je pravica države članice zavrniti pravico do odbitka davka na dodano vrednost za nabavo v zvezi s postrežbo poslovnih partnerjev in zaposlenih v menzi podjetja na sestankih pogojena s tem, da je v nacionalni zakonodaji, preden je začela veljati direktiva, obstajala pravna podlaga za to zavrnitev in da so to pravno podlago davčni organi v praksi uporabljali, da bi zavrnili pravico do odbitka davka na dodano vrednost za to nabavo?

               2)

               Ali dejstvo, da a) menze, ki so jih upravljala podjetja, v skladu z nacionalno zakonodajo na področju DDV, ki velja v zadevni državi članici, pred prenosom Šeste direktive leta 1978 niso bile predmet DDV, b) nacionalni predpisi o omejitvi odbitka s prenosom Šeste direktive niso bili spremenjeni, in c) da je bilo mogoče pravila o omejitvi odbitka za ta podjetja upoštevati izključno zaradi okoliščine, da so menze, ki so jih upravljala podjetja, postale predmet DDV med prenosom Šeste direktive, vpliva na odgovor na prvo vprašanje?

               3)

               Ali je izključitev od pravice do odbitka „ohranila“ pomen v smislu člena 17(2), drugi pododstavek, Šeste direktive, če je pravica do odbitka za sporne stroške od prenosa Šeste direktive leta 1978 in do 1999 obstajala zaradi upravne prakse, kot je ta v obravnavani zadevi?

               4)

               Ali je treba člen 6(2)(a) in (b) Šeste direktive razlagati tako, da se ta določba nanaša na brezplačno postrežbo poslovnih partnerjev podjetja v menzi podjetja na sestankih, ki potekajo v podjetju?

               5)

               Ali je treba člen 6(2)(a) in (b) Šeste direktive razlagati tako, da se ta določba nanaša na brezplačno postrežbo zaposlenih v podjetju v menzi podjetja na sestankih, ki potekajo v podjetju?

      (1)  Šesta direktiva Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1).


title: Zadeva T-271/10: Tožba, vložena 16. junija 2010 – H proti Svetu in drugimi

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/55

         Tožba, vložena 16. junija 2010 – H proti Svetu in drugimi
   (Zadeva T-271/10)
   ()
   2010/C 221/88
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: H (Catania, Italija) (zastopnika: C. Mereu in M. Velardo, odvetnika)

      Tožene stranke: Svet Evropske unije, Evropska komisija in Policijska misija Evropske unije v Bosni in Hercegovini (EUPM)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Izpodbijani sklep z dne 7. aprila 2010 in po potrebi sklep z dne 30. aprila 2010 naj se razglasita za nična;

               —

               toženim strankam naj se naloži plačilo odškodnine tožeči stranki, ocenjene na 30 000,00 EUR; in

               —

               toženim strankam naj se naloži plačilo stroškov postopka in 8-odstotnih obresti.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s tožbo v skladu s členom 263 PDEU predlaga razglasitev ničnosti sklepa Policijske misije Evropske unije (EUPM) v Bosni in Hercegovini z dne 7. aprila 2010 in po potrebi poznejše potrditvene odločbe z dne 30. aprila 2010, s katerim je bilo odločeno, da se tožečo stranko premesti iz glavnega štaba misije v Sarajevu v regionalni štab v Banja Luki in da se jo razvrsti v nižji razred. Poleg tega tožeča stranka v skladu s členom 340 PDEU zahteva odškodnino v višini 30 000,00 EUR.
   Tožeča stranka trdi, da je Splošno sodišče pristojno za odločanje v tej zadevi v skladu s sklepom Sodišča za uslužbence z dne 9. oktobra 2006 v zadevi F-53/06 Gualtieri proti Komisiji.
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja te tožbene razloge:

               prvič, tožeča stranka se sklicuje na zlorabo pooblastil, ker naj ne bi bilo nobenega objektivnega razloga za premestitev;

               drugič, tožeča stranka trdi, da je izpodbijani sklep nezadostno utemeljen, saj naj Policijska misija Evropske unije v Bosni in Hercegovini ne bi pojasnila operativnih razlogov za premestitev;

               tretjič, šlo naj bi za očitno napako pri presoji, saj naj ne bi bilo nujne potrebe po premestitvi tožilca v regionalni štab v Banja Luki;

               poleg tega naj bi šlo za kršitev Sklepa Sveta 2009/906/SZVP z dne 8. decembra 2009 (1), saj naj vodja misije ne bi bil pristojen za premeščanje zaposlenih, temveč zgolj za vsakodnevno upravljanje zaposlenih.

               Končno, tožeča stranka zahteva odškodnino zaradi psihičnega nadlegovanja.

      (1)  Sklep Sveta 2009/906/SZVP z dne 8. decembra 2009 o policijski misiji Evropske unije (EUPM) v Bosni in Hercegovini (BiH) (UL 2009, L 322, str. 22).


title: Zadeva T-564/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 5. septembra 2012 – Farage proti Parlamentu in Buzeku ( „Pravo institucij — Sklep predsednika Parlamenta, s katerim se proti evropskemu poslancu določi sankcija izgube pravice do dnevnic za obdobje desetih dni — Sklep odbora Parlamenta za pravne zadeve o nedopustnosti prošnje poslanca za zaščito njegove parlamentarne imunitete — Očitna nepristojnost Splošnega sodišča — Očitna nepristojnost“ )

text:
               27.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/25

      Sklep Splošnega sodišča z dne 5. septembra 2012 – Farage proti Parlamentu in Buzeku
      (Zadeva T-564/11) (1)

      (Pravo institucij - Sklep predsednika Parlamenta, s katerim se proti evropskemu poslancu določi sankcija izgube pravice do dnevnic za obdobje desetih dni - Sklep odbora Parlamenta za pravne zadeve o nedopustnosti prošnje poslanca za zaščito njegove parlamentarne imunitete - Očitna nepristojnost Splošnega sodišča - Očitna nepristojnost)
      (2012/C 331/47)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Nigel Paul Farage (Bruselj, Belgija) (zastopnik: P. Bennett, solicitor)

         Toženi stranki: Evropski parlament (zastopnika: N. Lorenz in D. Moore, zastopnika) in Jerzy Buzek (Bruselj, Belgija)

         Predmet

      Predlog za razglasitev ničnosti, prvič, sklepa predsednika Parlamenta z dne 2. marca 2010, s katerim je bila tožeči stranki naložena sankcija izgube pravice do dnevnic za obdobje desetih dni, drugič, sklepa predsedstva Parlamenta, s katerim je bil potrjen zgoraj navedeni sklep predsednika Parlamenta, tretjič, sklepa odbora Parlamenta za pravne zadeve, s katerim je bila prošnja tožeče stranke za zaščito njene imunitete razglašena za nedopustno, četrtič, sklepa Parlamenta, ki ni podrobneje opredeljen.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Nigel Paul Farage nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Evropski parlament.

         (1)  UL C 25, 28.1.2012.


title: Zadeva T-437/09: Tožba, vložena 19. oktobra 2009 – Oyster Cosmetics proti UUNT – Kadabell (OYSTER COSMETICS)

text:
               16.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 11/32

         Tožba, vložena 19. oktobra 2009 – Oyster Cosmetics proti UUNT – Kadabell (OYSTER COSMETICS)
   (Zadeva T-437/09)
   2010/C 11/60
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Oyster Cosmetics SpA (Castiglione delle Stiviere, Italija) (zastopnika: A. Perani in P. Pozzi, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Kadabell GmbH & Co. KG (Lenzkirch, Nemčija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 5 avgusta 2009 v zadevi R 1367/2008 1 naj se razveljavi,

               —

               drugi stranki pred odborom za pritožbe naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „OYSTER COSMETICS“ za proizvode iz razreda 3

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: figurativna znamka Skupnosti „KADUS OYSTRA AUTO STOP PROTECTION“, registrirana za proizvode iz razreda 3.

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009 (1), ker je odbor za pritožbe zmotno menil, da je obstajala verjetnost zamenjave med zadevnimi znamkami.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).


title: Zadeva C-673/15 P: Pritožba, ki jo je The Tea Board vložila 15. decembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 2. oktobra 2015 v zadevi T-624/13, The Tea Board/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               21.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/11

         Pritožba, ki jo je The Tea Board vložila 15. decembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 2. oktobra 2015 v zadevi T-624/13, The Tea Board/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-673/15 P)
   (2016/C 106/15)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: The Tea Board (zastopnika: M.C. Maier, A. Nordemann, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Delta Lingerie

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano sodbo Splošnega sodišča z dne 2. oktobra 2015 v zadevi T-624/13 v delu, v katerem je Splošno sodišče zavrnilo tožbo glede spodaj navedenih storitev, ki so zajete s prijavljeno znamko za razreda 35 in 38;

                  Poslovne svetovalne storitve pri zasnovi in obratovanju maloprodajnih trgovin in prodajnih središč za maloprodajo in reklamiranje; Storitve pospeševanja prodaje (za tretje osebe), oglasna dejavnost, vodenje komercialnih poslov, poslovna administracija, spletno oglaševanje v računalniškem omrežju, razdeljevanje reklamnega materiala (letakov, prospektov, brezplačnih časopisov, vzorcev blaga), storitve naročanja na časopise za tretje osebe; Poslovne informacije ali poizvedbe; Organizacija prireditev, razstav v komercialne ali reklamne namene, vodenje oglaševanja, oddajanje oglasnih površin v najem, radijsko, televizijsko oglaševanje, reklamno sponzorstvo. (Razred 35)

                  Telekomunikacije, računalniško podprt prenos sporočil in slik, storitve interaktivnega televizijskega oddajanja zaradi predstavitve izdelkov, komuniciranje preko računalniških terminalov, komunikacija (prenos) na svetovnem računalniškem omrežju, odprta ali zaprta. (Razred 38)

               —

               po potrebi zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču,

               —

               toženi stranki na prvi stopnji naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Namen pritožbe je delna razveljavitev sodbe Splošnega sodišča v zadevi T-624/13 z dne 2. oktobra 2015 v delu, v katerem je Splošno sodišče zavrnilo tožbo glede storitev, ki so zajete s prijavljeno znamko za razreda 35 in 38.

               2.

               Pritožba temelji na dveh pritožbenih razlogih: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti (1) in kršitev njenega člena 8(5).

               3.

               Pritožnica meni, da osnovna funkcija kolektivne znamke Skupnosti v smislu člena 66(2) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti, ki vsebuje označbo geografskega izvora blaga, ki ga zajema, ni služiti kot označba trgovskega izvora, temveč zgolj zagotavljati kolektivni izvor blaga ali storitev, ki se ponujajo in prodajajo pod znamko, torej da proizvodi prihajajo iz podjetja, ki se nahaja v geografski regiji, sprejeti kot kolektivna znamka Skupnosti, in ki je upravičeno do uporabe kolektivne znamke Skupnosti.

               4.

               Po mnenju pritožnice je treba zato ugotoviti, da je treba v okviru člena 8(1)(b) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti upoštevati geografski izvor kot relevanten dejavnik bodisi pri presoji podobnosti zadevnega blaga in/ali storitev bodisi pri izvedbi celovite presoje verjetnosti zmede.

               5.

               Zato pri primerjavi blaga in/ali storitev prejšnje kolektivne znamke Skupnosti v smislu člena 66(2) Uredbe o blagovni znamki Skupnost, ki vsebuje geografsko označbo, z blagom in/ali storitvami, zajetimi z individualno znamko Skupnosti, po mnenju pritožnice ni odločilna podobnost zadevnega blaga in storitev v njihovi naravi, namenu, končnih uporabnikih in/ali distribucijskih kanalih. Preveriti je treba, ali imajo zadevno blago in/ali storitve enak geografski izvor.

               6.

               Razlaga člena 66(2) Uredbe o blagovni znamki Skupnost, ki jo zagovarja pritožnica, izhaja iz

                           1)

                           notranje logike Uredbe št. 207/2009, zlasti dejstva, da

                                       i.

                                       je člen 66(2) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti izjema v Uredbi št. 207/2009, ker se v skladu s členom 7(1)(c) te uredbe znamk, ki jih sestavljajo izključno znaki ali podatki, ki lahko v gospodarskem prometu označujejo geografski izvor blaga ali opravljanja storitve, ne registrira,

                                       ii.

                                       v skladu s členom 67(2) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti pravilnik o uporabi kolektivne znamke Skupnosti, ki vsebuje geografsko označbo, vsaki osebi, katere blago ali storitve izvirajo z zadevnega geografskega območja, omogoča, da postane član združenja, ki je imetnik znamke, in zato kolektivna znamka Skupnosti, ki vsebuje geografsko označbo, nikoli ne more razlikovati blaga ali storitev članov združenja, ki je imetnik znamke, od blaga ali storitev drugih podjetij.

                           2)

                           razlage te določbe ob upoštevanju Uredbe št. 1151/2012 (2) in ob upoštevanju Sporazuma o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine, v skladu s katerim bi morale biti geografske označbe deležne visoke ravni zaščite in v skladu s katerim je prepovedana predstavitev blaga, ki označuje ali nakazuje, da določeno blago izvira iz geografskega območja, ki ni dejanski kraj porekla, na način, ki zavaja javnost glede geografskega porekla blaga.

               7.

               Pritožnica meni, da je lastnosti, ki jih je Splošno sodišče pripisalo DARJEELING, mogoče prenesti tudi na storitve, kot so poslovne svetovalne storitve ali telekomunikacijske storitve, in da lahko te lastnosti okrepijo privlačnost sporne znamke v zvezi s tem. Pritožnica tudi poudarja, da Splošno sodišče v sodbi ni navedlo utemeljenih razlogov, zakaj lastnosti, ki se povezujejo z znamko DARJEELING, ni mogoče prenesti na storitve iz razredov 35 in 38, kar pomeni, da gre za napačno uporabo prava.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).

      (2)  Uredba (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (UL L 343, str. 1).


title: Zadeva C-523/04: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 24. aprila 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski (Neizpolnitev obveznosti države – Sklenitev dvostranskega sporazuma med državo članico in Združenimi državami Amerike o zračnem prometu – Pravica do ustanavljanja – Sekundarna zakonodaja, ki ureja notranji trg zračnega prometa – Zunanja pristojnost Skupnosti)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/6

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 24. aprila 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-523/04) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Sklenitev dvostranskega sporazuma med državo članico in Združenimi državami Amerike o zračnem prometu - Pravica do ustanavljanja - Sekundarna zakonodaja, ki ureja notranji trg zračnega prometa - Zunanja pristojnost Skupnosti)
   (2007/C 96/09)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Huttunen in W. Wils, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Nizozemska (zastopnika: H.G. Sevenster in D.J.M. de Grave, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Francoska republika (Zastopnika: G. de Bergues in A. Hare, zastopnika)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 5 in 52 Pogodbe ES (postala člena 10 in 43 ES) – Kršitev Uredbe Sveta (EGS) št. 2409/92 z dne 23. julija 1992 o prevozninah in tarifah za zračni prevoz (UL L 240, str. 15) in Uredbe Sveta št. 2299/89 z dne 24. julija 1989 o kodeksu poslovanja računalniških sistemov rezervacij (UL L 220, str. 1), kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (EGS) št. 3089/93 z dne 29. oktobra 1993 (UL L 278, str. 1) – Dvostranski sporazum „odprto nebo “z Združenimi državami – Revizija – Omejitve svobodnega opravljanja storitev.
   Izrek

               1)

               Kraljevina Nizozemska s prevzemanjem ali ohranitvijo v veljavi mednarodnih obveznosti do Združenih držav Amerike:

                           —

                           glede prevoznin letalskih prevoznikov, ki so jih Združene države Amerike določile za zračne proge znotraj Skupnosti,

                           —

                           glede računalniških sistemov rezervacij, ki so na voljo za uporabo ali se uporabljajo na nizozemskem ozemlju in

                           —

                           s priznanjem Združenim državam Amerike pravice do odvzema, do začasnega preklica ali do omejitve prometnih pravic, kadar letalski prevozniki, ki jih je določila Kraljevina Nizozemska, niso v njeni lasti ali lasti nizozemskih državljanov,

                     kljub spremembi sporazuma o letalskem prometu, sklenjenega med Kraljevino Nizozemsko in Združenimi državami Amerike 3. aprila 1957, ni izpolnila obveznosti iz členov 5 Pogodbe ES (ki je postal člen 10 ES) in 52 Pogodbe ES (po spremembi člen 43 ES), in Uredbe Sveta (EGS) št. 2409/92 z dne 23. julija 1992 o prevozninah in tarifah za zračni prevoz, in Uredbe Sveta št. 2299/89 z dne 24. julija 1989 o uvedbi kodeksa poslovanja računalniških sistemov rezervacij.

               2)

               Kraljevini Nizozemski se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Francoska republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 57, 5.3.2005.


title: Zadeva T-381/08: Tožba, vložena 15. septembra 2008 – DAI proti Komisiji

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/36

         Tožba, vložena 15. septembra 2008 – DAI proti Komisiji
   (Zadeva T-381/08)
   (2008/C 313/65)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Tožeča stranka: DAI – Sociedade de Desenvolvimento Agro-Industrial, SA (Coruche, Portugalska) (zastopniki: J. da Cruz Vilaça, L. Romão in A. Mestre, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Tožba naj se razglasi za dopustno.

               —

               Ugodi naj se tožbi in naj se razglasi delno ničnost Odločbe Komisije z dne 11. junija 2008 o določitvi zneskov na državo članico retroaktivne pomoči za prestrukturiranje za pridelovalce in podjetja, ki so se prestrukturirali v tržnih letih 2006/2007 in 2007/2008 v okviru začasne sheme za prestrukturiranje industrije sladkorja v Skupnosti (notificirano pod dokumentarno številko C(2008) 2557) (1), kolikor se nanaša na znesek, dodeljen Portugalski, kot pomoč za prestrukturiranje za pridelovalce in podjetja, ki so se prestrukturirala v tržnih letih 2006/2007 in 2007/2008.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo vseh stroškov, vključno s stroški tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Kršitev člena 1(1)(c) Uredbe (ES) št. 1261/2007 (2) in člena 16a Uredbe (ES) št. 968/2006, ki je bil uveden z Uredbo (ES) št. 1264/2007 (3).
   Kršitev načel enakosti, pravne varnosti in prepovedi retroaktivnosti zakonov.

      (1)  UL L 156, str. 20.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1261/2007 z dne 9. oktobra 2007 o spremembi Uredbe (ES) št. 320/2006 o ustanovitvi začasne sheme za prestrukturiranje industrije sladkorja v Skupnosti (UL L 283, str. 8).

      (3)  Uredba Komisije (ES) št. 1264/2007 z dne 26. oktobra 2007 o spremembi Uredbe (ES) št. 968/2006 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 320/2006 o ustanovitvi začasne sheme za prestrukturiranje industrije sladkorja v Skupnosti (UL L 283, str. 16).


title: Zadeva C-265/14 P: Pritožba, ki so jo Cemex S.A.B. de C.V. in drugi vložili 2. junija 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 14. marca 2014 v zadevi T-292/11, Cemex in drugi proti Komisiji

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/19

         Pritožba, ki so jo Cemex S.A.B. de C.V. in drugi vložili 2. junija 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 14. marca 2014 v zadevi T-292/11, Cemex in drugi proti Komisiji
   (Zadeva C-265/14 P)
   2014/C 253/26
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnice: Cemex S.A.B. de C.V., New Sunward Holding BV, Cemex España, S.A., Cemex Deutschland AG, Cemex UK, Cemex Czech Operations s.r.o., Cemex France Gestion in Cemex Austria AG (zastopniki: J. Folguera Crespo, P. Vidal Martínez, H. González Durántez in B. Martínez Corral, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Sodba Splošnega sodišča z dne 14. marca 2014 naj se razveljavi.

               —

               Odloči naj se o vsebini zadeve iz ničnostne tožbe, vložene pri Splošnem sodišču, Sklep pa naj se razveljavi.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov družbe Cemex in njenih hčerinskih družb v postopku na prvi stopnji pri Splošnem sodišču in v tem postopku pri Sodišču Evropske unije.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   1 —   Napačna presoja obrazložitve sklepa

   Pritožnice zatrjujejo, da je Splošno sodišče napačno presodilo obrazložitev izpodbijanega sklepa o zahtevi po informacijah, ki je bil napisan zelo na splošno. Splošno sodišče naj pri svoji analizi ne bi upoštevalo okoliščin konkretnega primera, niti vsebine izpodbijanega sklepa, niti ni odločilo o sorazmernosti pri sprejetju izpodbijanega sklepa glede na materialne možnosti Komisije in tehnične okoliščine ali roka.
   2 —   Napaka pri presoji potrebe po informacijah

   Splošno sodišče naj bi tudi napačno odločilo o potrebi po informacijah, ki se zahtevajo v izpodbijanem sklepu, saj je z delom teh informacij Komisija že razpolagala ali pa niso bile povezane s predmetom preiskave.
   3 —   Napaka pri obrazložitvi izpodbijane sodbe in pri presoji kršitve člena 18(3) Uredbe št. 1/2003
       (1)
      v povezavi z naravo zahtevanih informacij

   Pritožnice navajajo tudi napačno obrazložitev izpodbijane sodbe, saj se Splošno sodišče ni izreklo glede nekaterih njihovih trditev o naravi zahtevanih informacij, odgovor na katere naj bi zahteval vrednostne sodbe o možnih primerih. Poleg tega naj bi Splošno sodišče napačno presodilo neobstoj kršitve člena 18(3) Uredbe št. 1/2003, ker se je z izpodbijanim sklepom zahtevalo odgovor na vprašanja, ki se niso nanašala na dejstva niti niso imela nobene zveze z dejanskimi podatki.
   4 —   Napaka pri presoji zahteve po sorazmernosti

   Pritožnice zatrjujejo, da je Splošno sodišče napačno zavrnilo njihovo tožbo, s katero so predlagale razglasitev delne ničnosti izpodbijanega sklepa o zahtevi po informacijah, ker je štelo, da Komisija s tem, da je sprejela sklep in določila rok za odgovor, ni ravnala neustrezno niti nesorazmerno. Poleg tega pritožnice navajajo, da je Splošno sodišče storilo napako, ker je štelo, da je bila Komisijina zahteva za informacije utemeljena, kljub temu, da bi odgovor pritožnic zahteval posebno veliko dela.
   5 —   Napaka pri presoji obstoja kršitve člena 3 Uredbe št. 1
       (2)

   Splošno sodišče naj bi storilo napako, ker je presodilo, da Komisija s tem, da je izpodbijani sklep vročila samo v španščini, ni kršila člena 3 Uredbe št. 1.
   6 —   Napaka pri presoji kršitve načela dobrega upravljanja

   Pritožnice nazadnje zatrjujejo, da je Splošno sodišče storilo napako, ker ni presodilo, da ravnanje Komisije, ki ga je Splošno sodišče obsodilo, ni pomenilo kršitve načela dobrega upravljanja.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov [101 PDEU] in [102 PDEU] (UL 2003, L 1, str. 1).

      (2)  Uredba št. 1 z dne 15. aprila 1958 o določitvi jezikov, ki se uporabljajo v Evropski gospodarski skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščin, poglavje 1, zvezek 1, str. 3)


title: Zadeva T-190/06: Tožba, vložena 19. julija 2006 — Total in Elf Aquitaine proti Komisiji

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/40

         Tožba, vložena 19. julija 2006 — Total in Elf Aquitaine proti Komisiji
   (Zadeva T-190/06)
   (2006/C 212/70)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Total SA in Elf Aquitaine (Courbevoie, Francija) (zastopnika: E. Morgan de Rivery, avocat, in A. Noël-Baron, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti členov 1 (o) in (p), 2 (i), 3 in 4 Odločbe Komisije C(2006) 1766 končna z dne 3. maja 2006;

               —

               podredno, sprememba člena 2 (i) Odločbe Komisije C(2006) 1766 končna z dne 3. maja 2006 v delu, v katerem je Arkema SA naloženo plačilo globe v višini 78 663 milijonov evrov, od katerih sta na podlagi solidarne odgovornosti zavezana Total SA za 42 milijonov evrov in Elf Aquitaine SA za 65,1 milijonov evrov, ter znižanje zneska zadevne globe na ustrezno raven;

               —

               v vsakem primeru, naložitev plačila vseh stroškov Komisiji.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeči stranki s to tožbo predlagata delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 1766 končna z dne 3. maja 2006 v zadevi COMP/F/38.620 — Vodikov peroksid in natrijev perborat, s katero je Komisija ugotovila, da so podjetja naslovniki odločbe, med katerimi sta tožeči stranki, kršila člen 81(1) ES in člen 53 Sporazuma EGP s tem, da so sodelovala pri vrsti sporazumov in usklajenih ravnanj, ki jih sestavljajo izmenjave informacij med konkurenti in sporazumi o cenah in o proizvodnih zmogljivostih ter nadzor nad izvajanjem teh sporazumov v sektorju vodikovega peroksida in natrijevega perborata. Podredno, predlagata znižanje zneska globe, naložene njuni hčerinski družbi, za plačilo katere sta solidarno odgovorni.
   Tožba temelji na desetih tožbenih razlogih.
   Najprej, tožeči stranki trdita, da naj bi izpodbijana odločba kršila njune pravice do obrambe in domnevo nedolžnosti.
   Drugič, zatrjujeta, da naj bi izpodbijana odločba v delu, v katerem ju obsoja za sporno kršitev, ki naj bi jo storila njuna hčerinska družba, kršila obveznost obrazložitve, po eni strani, ker naj utemeljitev Komisije, za katero tožeči stranki menita, da je delno nasprotujoča, ne bi bila zadostno razvita ob upoštevanju novega stališča glede njiju, in, po drugi strani, ker naj Komisija s tem, da ni odgovorila nanje, ne bi upoštevala podrobnih navedb, ki jih tožeči stranki zatrjujeta v utemeljevanje njunega nevmešavanja v vodenje hčerinske družbe.
   Tožeči stranki poleg tega ocenjujeta, da naj bi izpodbijana odločba kršila enotno naravo pojma podjetje v smislu člena 81 ES in člena 23(2) Uredbe 1/2003 (1) ter pravila, ki urejajo odgovornost družbe matere za kršitve, ki jih stori njena hčerinska družba. Kar zadeva slednji tožbeni razlog, tožeči stranki zatrjujeta, da naj bi Komisija kršila okvir, ki ga določa sodnik Skupnosti, svojega pooblastila, da družbi materi pripiše kršitve, ki jih je storila njena hčerinska družba. Prav tako naj bi napačno razlagala sodno prakso v zvezi z odgovornostjo in nasprotovala svoji praksi odločanja na tem področju. Po mnenju tožečih strank naj bi Komisija poleg tega kršila načelo samostojnosti pravne osebe.
   Tožeči stranki tudi menita, da naj bi Komisija kršila pooblastila za odločanje po prostem preudarku s tem, da je napačno uporabila domnevo o odgovornosti Total in da je ob presoji ponovnega dejanja menila, da je njena, z izpodbijano odločbo obsojena hčerinska družba, še vedno pripadala Total.
   Poleg tega tožeči stranki trdita, da naj bi Komisija kršila več bistvenih načel, ki jih priznavajo države članice in ki so del pravnega reda Skupnosti, kot so načelo prepovedi diskriminacije, načelo osebne odgovornosti, načelo individualizacije kazni in načelo zakonitosti.
   Tožeči stranki tudi trdita, da izpodbijana odločba škoduje načeloma dobrega upravljanja in pravne varnosti.
   Tožeči stranki končno ocenjujeta, da naj bi Komisija kršila pravila, ki urejajo določanje glob, kot je načelo enakosti obravnavanja, saj naj ne bi uporabila 25-odstotnega znižanja izhodiščnega zneska, naloženega tožečima strankama, medtem ko ga je za drugega naslovnika izpodbijane odločbe uporabila. Po mnenju tožečih strank naj bi izpodbijana odločba s kršitvijo načela domneve nedolžnosti in načela pravne varnosti kršila tudi okvir pooblastila Komisije v zvezi z upoštevanjem odvračilnega učinka.
   Nazadnje tožeči stranki zatrjujeta, da izpodbijana odločba pomeni zlorabo pooblastila, ker jima nalaga odgovornost za kršitev, ki jo je storila njuna hčerinska družba, in jo obsoja solidarno z njo.
   Podredno, tožeči stranki menita, da bi bilo treba globo, ki je naložena njuni hčerinski družbi in za plačilo katere sta solidarno odgovorni, znižati na pravična razmerja. Predlagata, da postaneta upravičeni do 25-odstotnega znižanja izhodiščnega zneska globe, ki jima je bila naložena, in do olajševalnih okoliščin, ker sta bili skoraj hkrati obsojeni na znatni globi v dveh podobnih zadevah.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe, UL L 1, str. 1.


title: Zadeva F-84/11: Tožba, vložena 29. avgusta 2011 – ZZ in drugi proti Sodišču

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/42

         Tožba, vložena 29. avgusta 2011 – ZZ in drugi proti Sodišču
   (Zadeva F-84/11)
   2011/C 340/87
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: ZZ in drugi (zastopniki: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J. – N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Sodišče Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Sodišča, s katero je zavrnilo zahtevo tožečih strank za dodatek za izmensko delo, določen v členu 1 Uredbe Sveta (ESPJ, EGS, Euratom) št. 300/76 z dne 9. februarja 1976 o kategorijah uradnikov, upravičenih do dodatkov za izmensko delo, ter stopnje in pogoji dodeljevanja dodatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1, str. 78) in odškodninski zahtevek.

      Predlogi tožečih strank

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe OPI z dne 17. maja 2011, s katero je bila zavrnjena pritožba tožečih strank z dne 17. januarja 2011, s katero so slednje zahtevale dodatek za izmensko delo, določen v členu 1 Uredbe Sveta (ESPJ, EGS, Euratom) št. 300/76 z dne 9. februarja 1976, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 1873/2006 z dne 11. decembra 2006, in povračilo škode, ki naj bi jo utrpele, ker OPI na njihovo prvo in novo zahtevo ni odgovoril v predpisanem roku in ker v zavrnilni odločbi ni navedel pravnega pouka, zaradi česar je bila tožečim strankam odvzeta možnost uspeha v pravdi;

               —

               Sodišču naj se naloži, da vsaki tožeči stranki plača 10 700,76 EUR iz naslova odškodnine za premoženjsko škodo in 3 000 EUR iz naslova odškodnine za nepremoženjsko škodo;

               —

               Sodišču naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-377/10: Tožba, vložena 6. septembra 2010 – Preparados Alimenticios proti UUNT – Rila Feinkost-Importe (Jambo Afrika)

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/39

         Tožba, vložena 6. septembra 2010 – Preparados Alimenticios proti UUNT – Rila Feinkost-Importe (Jambo Afrika)
   (Zadeva T-377/10)
   ()
   2010/C 301/64
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Preparados Alimenticios, SA (Barcelona, Španija) (zastopnik: D. Pellisé Urquiza, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Rila Feinkost-Importe GmbH & Co. KG (Stemwede-Levern, Nemčija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 9. junija 2010 v zadevi R 1144/2009-1 naj se razveljavi;

               —

               Ugotovi naj se, da je ta tožba dopustna in utemeljena; in

               —

               Sporna prijava znamke Skupnosti naj se zavrne.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Jambo Afrika“ za proizvode iz razredov 29, 30 in 33

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Španske registracije figurativne znamke št. 2573221, št. 2573219 in št. 2573216 „JUMBO“ za proizvode iz razredov 29 in 30; registracija figurativne znamke Skupnosti št. 2217404 „JUMBO CUBE“ za proizvode iz razreda 29; registracija figurativne znamke Skupnosti št. 2412823 „JUMBO MARINADE“ za proizvode iz razredov 29 in 30; registracija figurativne znamke Skupnosti št. 2413391 „JUMBO NOKKOS“ za proizvode iz razredov 29 in 30; registracije figurativne znamke Skupnosti št. 2413581, št. 2423275, št. 2970754, št. 3246139, št. 3754462 in št. 4088761 „JUMBO“ za proizvode iz razredov 29 in 30

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru v zvezi z delom spornih proizvodov

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev ugovora v celoti

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, saj odbor za pritožbe nepravilno ni upošteval verjetnosti zmede.


title: Zadeva C-185/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven administrativen sad (Bolgarija) 14. aprila 2014 – EasyPay AD, Finance Engineering AD proti Ministerski savet na Republika Balgaria, Natsionalen osiguritelen institut

text:
               24.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven administrativen sad (Bolgarija) 14. aprila 2014 – EasyPay AD, Finance Engineering AD proti Ministerski savet na Republika Balgaria, Natsionalen osiguritelen institut
   (Zadeva C-185/14)
   2014/C 194/21
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Varhoven administrativen sad

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: EasyPay AD, Finance Engineering AD

      Toženi stranki: Ministerski savet na Republika Balgaria, Natsionalen osiguritelen institut

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali velja, da področje uporabe Direktive 97/67/ES (1), kakor je bila spremenjena z Direktivama 2002/39/ES (2) in 2008/6/ES (3), ne obsega poštne storitve, kakršna je storitev poštnega nakazila, s katero pošiljatelj, ki je v obravnavanem primeru država, denarna sredstva nakaže prejemniku – osebam, ki so upravičenci do socialnih dajatev – tako da se zanjo uporabljajo določbe členov 106 in 107 PDEU?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je treba člena 106 in 107 PDEU razlagati tako, da ne dovoljujeta omejevanja svobodne konkurence pri opravljanju poštne storitve, kakršna je ta v obravnavanem primeru, če je to utemeljeno z nujnimi preudarki v povezavi z zagotavljanjem ustavne pravice državljanov in socialno politiko države in če je hkrati mogoče storitev glede na njeno naravo opredeliti kot storitev splošnega gospodarskega pomena, pod pogojem, da plačilo, ki ga prejme izvajalec storitve, pomeni nadomestilo, ki ne presega zneska, določenega v členu 2(1)(a) Sklepa Evropske komisije C(2011) 9380 z dne 20. decembra 2011?

      (1)  Direktiva 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 3, str. 71).

      (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2002/39/ES z dne 10. junija 2002 o spremembah Direktive 97/67/ES glede nadaljnjega odpiranja trgov poštnih storitev v Skupnosti konkurenci (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 4, str. 316).

      (3)  Direktiva 2008/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. februarja 2008 o spremembi Direktive 97/67/ES glede popolnega oblikovanja notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti (UL L 52, 27.2.2008, str. 3).


title: Zadeva T-38/14: Tožba, vložena 14. januarja 2014 – Kafetzakis in drugi proti Helenski republiki in drugim

text:
               1.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 292/45

         Tožba, vložena 14. januarja 2014 – Kafetzakis in drugi proti Helenski republiki in drugim
   (Zadeva T-38/14)
   2014/C 292/55
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Georgios Kafetzakis (Atene, Grčija) in 102 drugih tožečih strank(zastopnik: Ch. Papadimitriou, odvetnik)

      Tožene stranke: Helenska republika, Evropski parlament, Evropski svet, Svet Evropske unije, Evropska komisija, Evropska centralna banka, Eurogroup

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               ugotovi, da tožene stranke niso sprejele predpisov, potrebnih za to, da se izrecno izključi obveznice, ki jih je Helenska republika nujno odobrila tožečim strankam po njihovi odpustitvi iz nekdanje družbe Olympic Airways, odrejenim s sklepom Evropske komisije;

               —

               odredi, da se tožečim strankam in vsem odpuščenim delavcem nekdanje družbe Olympic Airways dodeli neposredno veljavni pravni akt – direktiva, uredba ali drugi pravni instrument Evropske unije – zato da se izterja 100-odstotna vrednost obveznosti, ki so jim bile priznane za izravnavo škode, ki jim je nastala zaradi nujne odpustitve iz družbe Olympic Airways; in

               —

               vsaki tožeči stranki na podlagi neposredno veljavnega pravnega akta – direktive, uredbe ali drugega pravnega instrumenta Evropske unije – dodeli nadomestilo škode v višini 3 00  000 EUR zaradi skrbi, hudih kršitev temeljnih pravic in predčasno prekinitev delovnega življenja, ki so jih utrpeli.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: pravni predpisi in drugi ukrepi, ki so imeli za posledico, da je Grčija imetnike grških obveznic, ki jih je izdala grška država, nujno vključila v sodelovanja pri P.S.I. (Private Sector Involvement), so dejansko bili pravni akti Evropske unije.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: ukrepe, ki jih je sprejela grška vlada, zato da bi obvladala državni dolg, so v bistvenem naložili organi Evropske unije, zlasti ECB in Evropska komisija.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: tožene stranke niso sprejele pravnih predpisov, da bi bile izrecno izvzete grške obveznice tožečih strank, ki jim jih je grška država dodelila kot nadomestilo za škodo s pravnimi akti ministrskega sveta, s katerimi so bili določeni pogoji za uporabo P.S.I. v Grčiji.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: enačenje delavcev nekdanje družbe Olympic Airways, ki so bili odpuščeni, z enostavnimi imetniki grških državnih obveznic in dejstvo, da niso bili izrecno izvzeti iz PSI in niso dobili nadomestila, jim je povzročilo neposredno, osebno in resno škodo ter preprečilo uživanje temeljnih pravic.

               5.

               Peti tožbeni razlog: vsi predpisi, ki jih je sprejela grška vlada, so bili izdani po navodilih oziroma natančneje, po sklepu Eurogroup, ECOFIN, ECB in Evropske komisije.


title: Zadeva C-470/03: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 17. aprila 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tampereen käräjäoikeus – Finska) – AGM-COS.MET Srl proti Suomen valtio, Tarmo Lehtinen (Direktiva 98/37/ES – Ukrepi z enakim učinkom – Stroji, ki štejejo za skladne z Direktivo 98/37/ES – Kritike, ki jih je državni uradnik javno izrazil)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 17. aprila 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tampereen käräjäoikeus – Finska) – AGM-COS.MET Srl proti Suomen valtio, Tarmo Lehtinen
   (Zadeva C-470/03) (1)

   (Direktiva 98/37/ES - Ukrepi z enakim učinkom - Stroji, ki štejejo za skladne z Direktivo 98/37/ES - Kritike, ki jih je državni uradnik javno izrazil)
   (2007/C 96/02)
   Jezik postopka: finščina
   Predložitveno sodišče
   Tampereen käräjäoikeus
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: AGM-COS.MET Srl

      Toženi stranki: Suomen valtio, Tarmo Lehtinen
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tampereen käräjäoikeus – Razlaga člena 28 ES Direktive 98/37/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o približevanju zakonov držav članic o strojih (UL L 207, str. 1) – Ukrepi z enakim učinkom – Kritike dvigal za servisiranje vozil, uvoženih iz druge države članice, ki jih je državni uradnik javno izrazil – Stroji, ki niso skladni z usklajenim standardom – Odgovornost države za ravnanja uradnika.
   Izrek

               1)

               Država je odgovorna za izjave uradnika, ki zaradi svoje oblike in okoliščin pri njihovih naslovnikih ustvarjajo vtis, da gre za uradna stališča države in ne osebna mnenja uradnika. Odločilni element za to, da je za izjave uradnika mogoče pripisati državi, je, ali lahko v danih okoliščinah naslovniki teh izjav razumno predpostavljajo, da gre za stališča, ki jih uradnik zavzame v okviru svoje funkcije. Če se izjave uradnika, ki stroj, ki je certificiran za skladnega z Direktivo, označujejo za takega, ki ne ustreza standardom, ki zanj veljajo, in nevarnega, lahko pripišejo državi, torej pomenijo kršitev člena 4(1) Direktive 98/37/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o približevanju zakonov držav članic o strojih.

               2)

               V okoliščinah, kot so te, ki so podane v postopku v glavni stvari, kršitve člena 4(1) Direktive 98/37, storjene z ravnanjem uradnika, če jo lahko pripišemo državi članici tega uradnika, ni mogoče upravičiti niti s ciljem varovanja zdravja niti s svobodo izražanja uradnikov.

               3)

               Člen 4(1) Direktive 98/37 je treba razlagati tako, da po eni strani posameznikom daje pravice in po drugi strani državam članicam ne dopušča nobene diskrecijske pravice, v obravnavanem primeru, kar zadeva stroje, ki so skladni s to direktivo ali se štejejo za take. Nespoštovanje te določbe, ki je posledica izjav uradnika države članice, če jih lahko pripišemo tej državi, pa pomeni dovolj resno kršitev prava Skupnosti, da ta država odgovarja.

               4)

               Pravo Skupnosti ne nasprotuje temu, da nacionalno pravo države članice določa posebne pogoje za povračilo škode, ki ni povzročena osebam ali premoženju, pod pogojem, da niso oblikovani tako, da v praksi onemogočijo ali pretirano otežijo pridobitev odškodnine za škodo, nastalo zaradi kršitve prava Skupnosti.

               5)

               V primeru kršitve prava Skupnosti slednje ne nasprotuje, da poleg države odgovarja uradnik, vendar pa tega ne nalaga.

      (1)  UL C 35, 7.2.2004.


title: Zadeva C-340/07: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 6. marca 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2002/73/ES – Enako obravnavanje moških in žensk – Dostop do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja – Pogoji za zaposlitev – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               26.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/9

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 6. marca 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-340/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2002/73/ES - Enako obravnavanje moških in žensk - Dostop do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja - Pogoji za zaposlitev - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2008/C 107/14)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Rozet in M. van Beek, zastopnika)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg (zastopnik: C. Schiltz, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države članice – Nesprejetje vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 o spremembi Direktive Sveta 76/207/EGS o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev (UL L 269, str. 15), v predpisanem roku.
   Izrek

               1)

               Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 o spremembi Direktive Sveta 76/207/EGS o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev, v predpisanem roku, ni izpolnilo obveznosti iz člena 2(1), prvi pododstavek, te direktive.

               2)

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 211, 8.9.2007.


title: Zadeva C-100/15 P: Pritožba, ki jo je Netherlands Maritime Technology Association, prej Scheepsbouw Nederland, vložila 26. februarja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 9. decembra 2014 v zadevi T-140/13, Netherlands Maritime Technology Association/Evropska komisija

text:
               20.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 127/15

         Pritožba, ki jo je Netherlands Maritime Technology Association, prej Scheepsbouw Nederland, vložila 26. februarja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 9. decembra 2014 v zadevi T-140/13, Netherlands Maritime Technology Association/Evropska komisija
   (Zadeva C-100/15 P)
   (2015/C 127/21)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Netherlands Maritime Technology Association, prej Scheepsbouw Nederland (zastopnika: K. Struckmann, odvetnik, G. Forwood, Barrister)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Kraljevina Španija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano sodbo v delu, v katerem je bil zavrnjen predlog pritožnice za razglasitev ničnosti odločbe;

               —

               izpodbijano odločbo razglasi za nično oziroma, podredno, zadevo vrne v ponovno odločanje Splošnemu sodišču, da odloči v skladu s pravno presojo iz sodbe Sodišča in;

               —

               vsekakor odredi povrnitev stroškov pritožnici, vključno s stroški postopka pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica trdi, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je štelo, da je predhodni pregled Komisije zadosten in popoln, natančneje s tem:

               —

               da ni ustrezno upoštevalo vseh trditev, ki jih je pritožnica navedla na prvi stopnji;

               —

               da je storilo očitno napako pri presoji; in

               —

               da je podalo nezadostno in protislovno obrazložitev.

         Bistvene trditve je mogoče povzeti tako:

               —

               s prvim pritožbenim razlogom se zatrjuje, da je Splošno sodišče napačno razumelo trditve pritožnice v zvezi s kompleksno strukturo nove sheme SPN, njenim samoizvajanjem in selektivnostjo ter da s tem ni upoštevalo, ali je bilo v odločbi ustrezno preučeno delovanje sheme kot celote in v povezavi z drugimi davčnimi določbami ter določbami prava gospodarskih družb.

               —

               z drugim pritožbenim razlogom se zatrjuje, da je Splošno sodišče storilo očitno napako pri razumevanju odločbe, s čimer je zmotno ugotovilo, da je bil v odločbi zadostno preučen krog upravičencev nove sheme SPN.

               —

               s tretjim pritožbenim razlogom se zatrjuje, da Splošno sodišče ni podalo zadostne in dosledne obrazložitve o tem, zakaj naj bilo upravičeno, da v izpodbijani odločbi gospodarsko interesno združenje ni bilo upoštevano kot potencialni upravičenec nove SPN, oziroma da ni bil opredeljen referenčni okvir za presojo učinkov ukrepa. Poleg tega naj Splošno sodišče ne bi podalo zadostne obrazložitve o tem, zakaj naj bi bilo v izpodbijani odločbi dovolj pojasnjeno, zakaj je nova shema SPN sestavni del splošnega sistema.


title: Zadeva T-344/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. septembra 2012 – Total proti Komisiji ( „Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Nizozemski trg bitumna za asfaltiranje cest — Odločba, s katero je bila ugotovljena kršitev člena 81 ES — Odgovornost za kršitveno ravnanje — Globe — Teža in trajanje kršitve“ )

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/14

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. septembra 2012 – Total proti Komisiji
   (Zadeva T-344/06) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Nizozemski trg bitumna za asfaltiranje cest - Odločba, s katero je bila ugotovljena kršitev člena 81 ES - Odgovornost za kršitveno ravnanje - Globe - Teža in trajanje kršitve)
   2012/C 355/24
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Total SA (Courbevoie, Francija) (zastopniki: sprva A. Lamothe, L. Godfroid in A. Gosset-Grainville, nato A. Lamothe, L. Godfroid in O. Prost, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Bouquet in F. Castillo de la Torre, zastopnika)

      Predmet

   Primarno, razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2006) 4090 final, z dne 13. septembra 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES (zadeva COMP/F/38.456 – Bitumen-Nizozemska), in podredno, predlog za zmanjšanja zneska globe, ki je bila tožeči stranki naložena s to odločbo.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Total SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 20, 27.1.2007.


title: Izbris zadeve C-389/04

text:
               24.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 330/11

         Izbris zadeve C-389/04 (1)

   (2005/C 330/23)

      (Jezik postopka: francoščina)

   Predsednik Sodišča Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 5. oktobra 2005 odredil izbris zadeve pod opr. št. C-389/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki.

      (1)  UL C 273, 6.11.2004.


title: Zadeva T-317/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. septembra 2015 – Klement/UUNT – Bullerjan (Oblika pečice) (Znamka Skupnosti — Postopek za razveljavitev — Tridimenzionalna znamka Skupnosti — Oblika pečice — Resna in dejanska uporaba znamke — Člen 15(1)(a) in člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Narava uporabe znamke — Oblika, ki se razlikuje v elementih, ki ne spreminjajo razlikovalnega značaja)

text:
               23.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/49

         Sodba Splošnega sodišča z dne 24. septembra 2015 – Klement/UUNT – Bullerjan (Oblika pečice)
   (Zadeva T-317/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek za razveljavitev - Tridimenzionalna znamka Skupnosti - Oblika pečice - Resna in dejanska uporaba znamke - Člen 15(1)(a) in člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Narava uporabe znamke - Oblika, ki se razlikuje v elementih, ki ne spreminjajo razlikovalnega značaja))
   (2015/C 389/53)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Toni Klement (Dippoldiswalde, Nemčija) (zastopnika: J. Weiser in A. Grohmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopniki: sprva D. Walicka, nato A. Poch, D. Botis in A. Schifko, agenti)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Bullerjan GmbH (Isernhagen-Kirchhorst, Nemčija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 27. februarja 2014 (zadeva R 1656/2013-1) v zvezi s postopkom razveljavitve med Tonijem Klementom in družbo Bullerjan GmbH.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Toniju Klementu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 261, 11.8.2014.


title: Zadeva C-443/09: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 19. aprila 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Ordinario di Cosenza – Italija) – CCIAA di Cosenza proti Grillo Star Srl Fallimento (Direktiva 2008/7/ES — Posredni davki na zbiranje kapitala — Člena 5(1)(c) in 6(1)(e) — Področje uporabe — Letna dajatev, plačana lokalnim zbornicam za trgovino, industrijo, obrtništvo in kmetijstvo)

text:
               9.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/2

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 19. aprila 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Ordinario di Cosenza – Italija) – CCIAA di Cosenza proti Grillo Star Srl Fallimento
   (Zadeva C-443/09) (1)

   (Direktiva 2008/7/ES - Posredni davki na zbiranje kapitala - Člena 5(1)(c) in 6(1)(e) - Področje uporabe - Letna dajatev, plačana lokalnim zbornicam za trgovino, industrijo, obrtništvo in kmetijstvo)
   2012/C 165/02
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Ordinario di Cosenza

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: CCIAA di Cosenza

      Tožena stranka: Grillo Star Srl Fallimento

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale Ordinario di Cosenza – Razlaga členov 5(1)(c) in 6(1)(e) Direktive Sveta 2008/7/ES z dne 12. februarja 2008 o posrednih davkih na zbiranje kapitala – Naložitev letne dajatve zaradi vpisa v poslovni register, ki ga vodijo lokalne trgovinske zbornice – Letna dajatev, določena v pavšalnem znesku – Pojem „dajatve v obliki pristojbin in taks“

      Izrek

   Člen 5(1)(c) Direktive Sveta 2008/7/ES z dne 12. februarja 2008 o posrednih davkih na zbiranje kapitala je treba razlagati tako, da ne nasprotuje dajatvi, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki jo letno dolgujejo vsa podjetja zaradi njihovega vpisa v poslovni register, čeprav ima tak vpis za kapitalske družbe konstitutivni učinek in to dajatev te družbe dolgujejo tudi za obdobje, v katerem opravljajo zgolj pripravljalne dejavnosti za obratovanje podjetja.

      (1)  UL C 51, 27.2.2010.


title: Združeni zadevi C-458/14 in C-67/15: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 14. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia, Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna – Italija) – Promoimpresa srl (C-458/14)/Consorzio dei comuni della Sponda Bresciana del Lago di Garda e del Lago di Idro, Regione Lombardia in Mario Melis in drugi (C-67/15)/Comune di Loiri Porto San Paolo, Provincia di Olbia Tempio (Predhodno odločanje — Javna naročila in svoboda ustanavljanja — Člen 49 PDEU — Direktiva 2006/123/ES — Člen 12 — Koncesije na gospodarsko pomembnem javnem dobrem ob morju, jezerih in rekah — Samodejno podaljšanje — Neobstoj postopka javnega razpisa)

text:
               12.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 335/6

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 14. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia, Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna – Italija) – Promoimpresa srl (C-458/14)/Consorzio dei comuni della Sponda Bresciana del Lago di Garda e del Lago di Idro, Regione Lombardia in Mario Melis in drugi (C-67/15)/Comune di Loiri Porto San Paolo, Provincia di Olbia Tempio
   (Združeni zadevi C-458/14 in C-67/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Javna naročila in svoboda ustanavljanja - Člen 49 PDEU - Direktiva 2006/123/ES - Člen 12 - Koncesije na gospodarsko pomembnem javnem dobrem ob morju, jezerih in rekah - Samodejno podaljšanje - Neobstoj postopka javnega razpisa))
   (2016/C 335/06)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia, Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Promoimpresa srl (C-458/14) in Mario Melis in drugi (C-67/15)

      Tožene stranke: Consorzio dei comuni della Sponda Bresciana del Lago di Garda e del Lago di Idro, Regione Lombardia (C-458/14), Comune di Loiri Porto San Paolo, Provincia di Olbia Tempio (C-67/15)

      ob udeležbi: Alessandro Piredda in drugi

      Izrek

               1.

               Člen 12(1) in (2) Direktive 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalnemu ukrepu, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki določa samodejno podaljšanje dovoljenj, ki obstajajo na javnem dobrem ob morju in jezerih in ki so namenjena opravljanju turistično-rekreativnih dejavnosti, brez izvedbe vsakršnega postopka izbora med potencialnimi kandidati.

               2.

               Člen 49 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki dopušča samodejno podaljšanje koncesij, ki obstajajo na javnem dobrem in ki so namenjene opravljanju turistično-rekreativnih dejavnosti, če te koncesije pomenijo gotov čezmejni interes.

      (1)  UL C 448, 15.12.2014

      UL C 146, 4.5.2015


title: Zadeva C-402/14: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. decembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Dioikitiko Efeteio Athinon – Grčija) – Viamar – Elliniki Aftokiniton kai Genikon Epicheiriseon AE/Elliniko Dimosio (Predhodno odločanje — Prosti pretok blaga — Davčne določbe — Notranji davki — Carine fiskalne narave — Dajatve z enakim učinkom — Formalnosti pri prestopu mej — Člen 30 PDEU — Člen 110 PDEU — Direktiva 92/12/EGS — Člen 3(3) — Direktiva 2008/118/ES — Člen 1(3) — Neobstoj prenosa v nacionalno pravo — Neposredni učinek — Plačilo dajatve za nova motorna vozila ob uvozu teh vozil na ozemlje države članice — Dajatev, povezana z registracijo in morebitnim začetkom uporabe vozila — Zavrnitev vračila dajatve ob neobstoju registracije vozila)

text:
               22.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 68/15

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. decembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Dioikitiko Efeteio Athinon – Grčija) – Viamar – Elliniki Aftokiniton kai Genikon Epicheiriseon AE/Elliniko Dimosio
   (Zadeva C-402/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Prosti pretok blaga - Davčne določbe - Notranji davki - Carine fiskalne narave - Dajatve z enakim učinkom - Formalnosti pri prestopu mej - Člen 30 PDEU - Člen 110 PDEU - Direktiva 92/12/EGS - Člen 3(3) - Direktiva 2008/118/ES - Člen 1(3) - Neobstoj prenosa v nacionalno pravo - Neposredni učinek - Plačilo dajatve za nova motorna vozila ob uvozu teh vozil na ozemlje države članice - Dajatev, povezana z registracijo in morebitnim začetkom uporabe vozila - Zavrnitev vračila dajatve ob neobstoju registracije vozila))
   (2016/C 068/18)
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Dioikitiko Efeteio Athinon

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Viamar – Elliniki Aftokiniton kai Genikon Epicheiriseon AE

      Tožena stranka: Elliniko Dimosio

      Izrek

               1.

               Člen 1(3) Direktive Sveta 2008/118/ES z dne 16. decembra 2008 o splošnem režimu za trošarino in o razveljavitvi Direktive 92/12/EGS je treba razlagati tako, da izpolnjuje pogoje za neposredno učinkovanje, ki posameznikom omogoča, da se nanj sklicujejo pred nacionalnim sodiščem v sporu z državo članico.

               2.

               Člen 30 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje praksi države članice, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, po kateri se dajatev ob registraciji, plačana ob uvozu motornih vozil iz drugih držav članic, ne vrne, čeprav se zadevna vozila, ki niso bila nikoli registrirana v tej državi, izvozijo naprej v drugo državo članico.

      (1)  UL C 380, 27.10.2014.


title: Zadeva F-83/10: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 5. junija 2012 – Giannakouris proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Plačilo — Družinski dodatki — Dodatek za šolanje — Pogoji za odobritev — Znižanje istovrstnega dodatka iz drugega vira)

text:
               21.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/30

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 5. junija 2012 – Giannakouris proti Komisiji
   (Zadeva F-83/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Plačilo - Družinski dodatki - Dodatek za šolanje - Pogoji za odobritev - Znižanje istovrstnega dodatka iz drugega vira)
   2012/C 217/64
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Konstantinos Giannakouris (Roodt-sur-Syre, Luksemburg) (zastopnik: V. Christianos, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: D. Martin, zastopnik, skupaj z E. Bourtzalasom in E. Antypasom, odvetnikoma)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije o znižanju dodatka za šolanje, odobrenega tožeči stranki, zaradi dejstva, da njegova hči prejema finančno pomoč, ki jo je država članica dodelila v obliki štipendije in posojila.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               K. Giannakourisu se naloži plačilo stroškov Evropske komisije.

      (1)  UL C 13, 15.1.2011, str. 38.


title: Zadeva C-140/11: Sklep predsednika prvega senata Sodišča z dne 29. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Procuratore generale della Repubblica presso la Corte Suprema di Cassazione proti Demba Ngagne

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/29

         Sklep predsednika prvega senata Sodišča z dne 29. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Procuratore generale della Repubblica presso la Corte Suprema di Cassazione proti Demba Ngagne
   (Zadeva C-140/11) (1)

   2011/C 252/69
   Jezik postopka: italijanščina
   Predsednik prvega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 152, 21.5.2011.


title: Zadeva C-152/10: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 16. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Højesteret – Danska) – Unomedical A/S proti Skatteministeriet (Skupna carinska tarifa — Tarifna uvrstitev — Kombinirana nomenklatura — Plastične drenažne vrečke za dializo, zasnovane izključno za uporabo z dializatorji (umetne ledvice) — Urinske plastične drenažne vrečke, zasnovane izključno za uporabo s katetri — Tarifni številki 9018 in 3926 — Pojma „deli“ in „pribor“ — Drugi proizvodi iz plastičnih mas)

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/8

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 16. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Højesteret – Danska) – Unomedical A/S proti Skatteministeriet
   (Zadeva C-152/10) (1)

   (Skupna carinska tarifa - Tarifna uvrstitev - Kombinirana nomenklatura - Plastične drenažne vrečke za dializo, zasnovane izključno za uporabo z dializatorji (umetne ledvice) - Urinske plastične drenažne vrečke, zasnovane izključno za uporabo s katetri - Tarifni številki 9018 in 3926 - Pojma „deli“ in „pribor“ - Drugi proizvodi iz plastičnih mas)
   2011/C 232/13
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Højesteret

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Unomedical A/S

      Tožena stranka: Skatteministeriet

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Højesteret – Razlaga Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL L 256, str. 1) – Drenažna vrečka za dializo, izdelana iz plastičnih mas, ki je posebej zasnovana za uporabo z dializatorji – Uvrstitev v tarifno podštevilko 9018 90 30 oziroma 3926 90 99 – Drenažna vrečka, izdelana iz plastičnih mas, ki je posebej zasnovana za uporabo s katetrom – Uvrstitev v tarifno podštevilko 9018 39 00 oziroma 3926 90 99 – Pojem „deli in pribor“

      Izrek

   Kombinirana nomenklatura iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi v različicah, uporabnih v sporu o glavni stvari, je treba razlagati tako, da je bilo treba drenažno vrečko za dializo, izdelano iz plastičnih mas, ki je posebej zasnovana za uporabo z dializatorjem (umetne ledvice) in jo je mogoče uporabljati le tako, med majem 2001 in decembrom 2003 uvrstiti pod tarifno podštevilko 3926 90 99 te nomenklature kot „plastične mase in proizvode iz teh mas“ in da je bilo treba urinsko drenažno vrečko, izdelano iz plastičnih mas, ki je posebej zasnovana za uporabo s katetrom in jo je zato mogoče uporabljati le tako, v istem obdobju uvrstiti pod tarifno podštevilko 3926 90 99 te nomenklature kot „plastične mase in proizvode iz teh mas.“

      (1)  UL C 148, 5.6.2010.


title: Zadeva F-130/05: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 13. decembra 2007 – Soares proti Komisiji (Javni uslužbenci – Uradniki – Ponovna vzpostavitev kariere – Neobstoj ocenjevalnega poročila – Primerjalna ocena uspešnosti – Zahteva na podlagi člena 90(1) Kadrovskih predpisov – Dopustnost tožbe – Novo bistveno dejstvo)

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/53

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 13. decembra 2007 – Soares proti Komisiji
   (Zadeva F-130/05) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Ponovna vzpostavitev kariere - Neobstoj ocenjevalnega poročila - Primerjalna ocena uspešnosti - Zahteva na podlagi člena 90(1) Kadrovskih predpisov - Dopustnost tožbe - Novo bistveno dejstvo)
   (2008/C 22/99)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Carlos Alberto Soares (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Berardis-Kayser in K. Herrmann)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe OPI z dne 19. septembra 2005 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke, s katero je želela doseči ugodno obnovitev svoje kariere.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 60, 11.3.2006, str. 57.


title: Zadeva T-158/15: Tožba, vložena 1. aprila 2015 – Abertis Infraestructuras in Abertis Telecom Satélites/Komisija

text:
               1.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/21

         Tožba, vložena 1. aprila 2015 – Abertis Infraestructuras in Abertis Telecom Satélites/Komisija
   (Zadeva T-158/15)
   (2015/C 178/21)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Abertis Infraestructuras, SA (Barcelona, Španija), Abertis Telecom Satélites, SA (Madrid, Španija) (zastopniki: J. Buendía Sierra, M. Maragall de Gispert, M. Santa María Fernández, J. Panero Rivas, odvetniki, in A. Balcells Cartagena, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               razloge za razglasitev ničnosti iz te tožbe razglasi za dopustne in jim ugodi;

               —

               za ničen razglasi člen 1 Sklepa, v delu v katerem je z njim ugotovljeno, da se nova upravna razlaga člena 12 TRLIS, ki jo je sprejela španska uprava, šteje za državno pomoč, ki ni združljiva z notranjim trgom;

               —

               za ničen razglasi člen 4(1) Sklepa v delu, v katerem od Kraljevine Španije zahteva, da ukine to, kar šteje za sistem pomoči, kakor je opisan v členu 1;

               —

               za ničen razglasi člen 4 od (2) do (5) Sklepa, ker Kraljevini Španiji nalaga izterjavo zneskov, ki jih Komisija šteje za državno pomoč;

               —

               podredno, omeji obseg obveznosti izterjave, naložene Kraljevini Španiji v členu 4(2) Sklepa, in sicer enako kot v prvem in drugem sklepu.

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim v zadevi Španija/Komisija, T-826/14, in zadevi Banco Santander in Santusa/Komisija, T-12/15.
   Natančneje, zatrjuje se napačno uporabo prava pri pravni opredelitvi državne pomoči, pri identifikaciji upravičenca pomoči in opredelitvi upravne razlage kot drugačne pomoči, kot se presoja v sklepih Komisije, ter kršitev načel zaupanja v pravo, načela estoppel in načela pravne varnosti.


title: Zadeva C-190/07: Sklep predsednika Sodišča z dne 20. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/39

         Sklep predsednika Sodišča z dne 20. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-190/07) (1)

   (2008/C 51/67)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 129, 9.6.2007.


title: Zadeva C-156/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht München (Nemčija) 17. marca 2016 – Tigers GmbH/Hauptzollamt Landshut

text:
               13.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/29

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht München (Nemčija) 17. marca 2016 – Tigers GmbH/Hauptzollamt Landshut
      (Zadeva C-156/16)
      (2016/C 211/37)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgericht München

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Tigers GmbH

         Tožena stranka: Hauptzollamt Landshut

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  I.

                  Ali člen 1(3) Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 412/2013 (1) z dne 13. maja 2013 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz keramične namizne in kuhinjske posode s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 131, str. 1, v nadaljevanju: Uredba št. 412/2013) dopušča, da se za prvo določitev dokončne protidampiške dajatve naknadno predloži veljaven trgovinski račun, če so izpolnjeni vsi ostali pogoji za uporabo individualne stopnje protidampinške dajatve, določene za posamezno družbo?

                  II.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:
                  Ali člen 78 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 (2) z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 4, str. 307), v različici, kot je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 2700/2000 (3) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2000 nasprotuje temu, da carinski organ v okviru postopka pregleda zavrne vračilo protidampinške dajatve z utemeljitvijo, da je deklarant veljaven trgovinski račun predložil šele po sprejetju carinske deklaracije?

         (1)  UL L 131, str. 1.

         (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 4, str. 307.

         (3)  Uredba (ES) št. 2700/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2000 o spremembi uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 10, str. 239),


title: Zadeva C-207/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia provincial de Tarragona, Sección cuarta (Španija) 14. aprila 2016 – Ministerio Fiscal

text:
               11.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia provincial de Tarragona, Sección cuarta (Španija) 14. aprila 2016 – Ministerio Fiscal
   (Zadeva C-207/16)
   (2016/C 251/09)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Audiencia provincial de Tarragona, Sección cuarta

      Stranka v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ministerio Fiscal

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali se lahko zadostna resnost kaznivih dejanj kot merilo, ki upravičuje poseganje v temeljne pravice, priznane v členih 7 in 8 Listine (1), ugotovi zgolj glede na kazen, ki se lahko naloži za preiskovano kaznivo dejanje, ali pa je treba poleg tega pri kriminalnem dejanju ugotoviti posebne stopnje škodljivosti za posamične in/ali kolektivne pravne dobrine?

               2.

               Če je določitev resnosti kaznivega dejanja zgolj na podlagi zagrožene kazni v skladu z ustavnimi načeli Unije, ki jih je Sodišče uporabilo v sodbi z dne 8. aprila 2014 kot merila za strog nadzor nad Direktivo (2), kakšen bi moral biti ta spodnji prag? Ali bi bil v skladu s splošno zahtevo po najmanj triletni zaporni kazni?

      (1)  Listina Evropske unije o temeljnih pravicah (UL C 326, str. 391).

      (2)  Direktiva 2006/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o hrambi podatkov, pridobljenih ali obdelanih v zvezi z zagotavljanjem javno dostopnih elektronskih komunikacijskih storitev ali javnih komunikacijskih omrežij, in spremembi Direktive 2002/58/ES (UL L 105, str. 54).


title: Zadeva T-400/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 23. septembra 2015 – L'Oréal/UUNT – Cosmetica Cabinas (AINHOA) (Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Skupnosti AINHOA — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti in prejšnja figurativna mednarodna znamka NOA — Relativni razlogi za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen (8)(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               23.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/34

         Sodba Splošnega sodišča z dne 23. septembra 2015 – L'Oréal/UUNT – Cosmetica Cabinas (AINHOA)
   (Zadeva T-400/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Skupnosti AINHOA - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti in prejšnja figurativna mednarodna znamka NOA - Relativni razlogi za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen (8)(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 389/35)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: L'Oréal (Pariz, Francija) (zastopnika: M. H. Granado Carpenter in M. L. Polo Carreño, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: O. Mondéjar Ortuño in A. Schifko, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Cosmetica Cabinas, SL (El Masnou, Španija) (zastopnika: L. Montoya Terán in J.-B. Devaureix, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 6. junija. 2013 (zadeva R 1643/2012-1) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med L’Oréal in Cosmetica Cabinas, SL.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               L’Oréal se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 298, 12.10.2013.


title: Zadeva T-378/05: Tožba, vložena  7. oktobra 2005  — Marenco proti Komisiji

text:
               14.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/22

         Tožba, vložena 7. oktobra 2005 — Marenco proti Komisiji
   (Zadeva T-378/05)
   (2006/C 10/45)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Giuliano Marenco (Bruselj, Belgija) (zastopnika: A. Pappalardo, M. Merola, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti določitve plače tožeče stranke za januar 2005 (zadnji mesec zaposlitve),

                           —

                           v delu, kjer ta določitev ne upošteva povišanja osnovne plače, ki ga določa člen 7(4) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom,

                           —

                           v delu, kjer je multiplikacijski faktor določen na 0,9982852 namesto 1;

               —

               razglasitev ničnost Odločbe vodje oddelka za pokojnine Urada za upravljanje in izplačevanje posameznih dajatev z dne 31. januarja 2005, o podelitvi in izplačilu pokojnine tožeče stranke,

                           —

                           v delu kjer ne upošteva povišanja osnovne plače, ki ga določa člen 7(4) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom,

                           —

                           v delu, kjer se znotraj razvrstitve ob prenehanju funkcije pojavlja številka 0,9982852 namesto 1,

                           —

                           v delu, kjer določa razvrstitev pokojnine na A*16/03,

               —

               razglasitev ničnosti Odločbe generalnega direktorja Direktorata za kadrovske zadeve in administracijo (ADMIN.B. 2 — SHS/amd — D(05)15121)) s 1. julija 2005, s katero sta bila zavrnjena oba ugovora tožeče stranke (NoR/266/05 in R/298/05),

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, nekdanji namestnik generalnega direktorja pravne službe Komisije, ki se je upokojil februarja 2005, je bil pred prenehanjem funkcije razvrščen v naziv A*16 in je na podlagi člena 7(4) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom do konca leta 2004 prejemal povišano plačo. V skladu s spremembami Kadrovskih predpisov, ki so stopile v veljavo 1. maja 2004, se je za njegovo osnovno plačo uporabljal multiplikacijski faktor 0,9580274, ki je razlikoval med osnovno plačo, ki je določena na podlagi starih in novih Kadrovskih predpisov za njegov naziv in plačilni razred.
   Tožeča stranka je 1. januarja 2005 dosegla plačilni razred 6 svojega naziva. Ker so osnovne plače, ki so določene za ta plačilni razred na podlagi starih in novih Kadrovskih predpisov, enake, tožeča stranka meni, da bi odslej multiplikacijski faktor, ki se uporablja, moral biti „1“. Vendar naj bi se od tega meseca dalje na njeni zadnji plačilni listi in v odločbi o podelitvi in izplačilu njene pokojnine pojavljal multiplikacijski faktor 0,9982852. Poleg tega se povišanje plače, ki je določeno v členu 7(4) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom, ni upoštevalo pri njegovi plači za mesec januar 2005 in se posledično ni upoštevalo pri določitvi njene pokojnine, ki je bila izračunana na podlagi plače tega meseca. Končno, naj bi odločba o določitvi pokojnine razvrstila tožečo stranko v plačilni razred 3 namesto 6 njegovega naziva.
   V utemeljitev svoje tožbe se tožeča stranka sklicuje na kršitev členov 2(2), 7(4) in člena 8(2) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom. Prav tako navaja kršitev legitimnega pričakovanja, domnevno zaradi navedenega izračuna pokojnine z informacijskim orodjem („calculette“), ki ga je dala Komisija na razpolago osebju. Tožeča stranka meni, da je program za izračun pokojnine določal upoštevanje zadevnega povišanja pri določitvi pokojnine.


title: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 10. februarja 2005 v zadevi T-291/04 R: Enviro Tech Europe Ltd in Enviro Tech International, Inc., proti Komisiji Evropskih skupnosti (Začasna odredba — Direktivi 67/548/EGS in 2004/73/ES)

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/29

      SKLEP PREDSEDNIKA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 10. februarja 2005
   v zadevi T-291/04 R: Enviro Tech Europe Ltd in Enviro Tech International, Inc., proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Začasna odredba - Direktivi 67/548/EGS in 2004/73/ES)
   (2005/C 132/53)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi T-291/04 R, Enviro Tech Europe Ltd, s sedežem v Surreyu (Združeno kraljestvo), in Enviro Tech International, Inc., s sedežem v Čikagu, Illinois (Združene države), ki ju zastopata C. Mereu in K. Van Maldegem, avocats, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: X. Lewis in D. Recchia, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), zaradi predloga, na eni strani, za odlog vključitve n-propyl bromida v Direktivo Komisije 2004/73/ES z dne 29. aprila 2004 o 29. prilagoditvi tehničnemu napredku Direktive Sveta 67/548 z dne 27. junija 1967 o približevanju zakonov in drugih predpisov v zvezi z razvrščanjem, pakiranjem in označevanjem nevarnih snovi (UL L 152, str. 1), in na drugi strani, za izdajo drugih začasnih odredb, je predsednik Sodišča prve stopnje dne 10. februarja 2005 izdal sklep, katerega izrek se glasi:

               1)

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2)

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-384/12: Sklep predsednika Sodišča z dne 11. decembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Rostock – Nemčija) – Kazenski postopek zoper Pera Haralda Lökkevika, ob udeležbi: Staatsanwaltschaft Rostock

text:
               2.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/16

         Sklep predsednika Sodišča z dne 11. decembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Rostock – Nemčija) – Kazenski postopek zoper Pera Haralda Lökkevika, ob udeležbi: Staatsanwaltschaft Rostock
   (Zadeva C-384/12) (1)

   2013/C 63/31
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 343, 10.11.2012.


title: Zadeva T-177/17: Tožba, vložena 15. marca 2017 – EKETA/Komisija

text:
               15.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/41

         Tožba, vložena 15. marca 2017 – EKETA/Komisija
   (Zadeva T-177/17)
   (2017/C 151/53)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Solun, Grčija) (zastopnika: V. Christianos in S. Paliou, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da zahteva iz bremepisa št. 3241615292/29.11.2016, ki jo je Evropska komisija naslovila na ΕΚΕΤΑ zaradi vračila zneska 211 185,95 EUR, ki ustreza plačilu, ki ga je EKETA prejela za projekt ASK-IT, ni utemeljena za znesek 143 910,77 EUR;

               —

               ugotovi, da je znesek 143 910,77 EUR upravičen izdatek in da EKETA tega zneska ni dolžna vrniti Evropski komisiji,

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               S predmetno tožbo Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) izpodbija zahtevo Komisije iz bremepisa 3241615292/29.11.2016 v zvezi z udeležbo pri projektu ASK-IT. S tem bremepisom Komisije od ΕΚΕΤΑ zahteva vračilo dela plačila, ki ga je prejela za projekt ASK-IT, v znesku 211 185,95 EUR. Zahteva je posledica revizije na kraju samem, ki jo je Komisija izvedla v prostorih tožeče stranke.

               2.

               V tem okviru tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj v skladu s členom 272 PDEU ugotovi, da od zgoraj navedenega zneska iz bremepisa znesek 143 910,77 EUR predstavlja upravičeni izdatek in da ΕΚΕΤΑ Komisiji tega zneska ni dolžna vrniti.

               3.

               ΕΚΕΤΑ poudarja, da zgoraj navedeni znesek 143 910,77 EUR obsega upravičene izdatke za osebje, podizvajanje in posredne stroške, ki jih je Komisija neutemeljeno zavrnila kot neupravičene izdatke. Upravičenost izdatkov tožeče stranke potrjujejo dokazi, ki so bili predloženi Evropski komisiji ob reviziji na kraju samem, v nadaljnji korespondenci in pred Splošnim sodiščem.


title: Zadeva C-65/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Bari (Italija) 12. februarja 2015 – kazenski postopek zoper Vita Santora

text:
               27.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/38

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Bari (Italija) 12. februarja 2015 – kazenski postopek zoper Vita Santora
   (Zadeva C-65/15)
   (2015/C 138/51)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Bari

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Vito Santoro

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člene 49 in naslednje PDEU ter 56 in naslednje PDEU, kakor so bili razloženi tudi v sodbi Sodišča Evropske unije z dne 16. februarja 2012 [v združenih zadevah C 72/10 in C 77/10], razlagati tako, da nasprotujejo objavi javnega razpisa glede koncesij s krajšim trajanjem od tistih, ki so bile dodeljene v preteklosti, pri čemer je bil navedeni javni razpis objavljen zaradi odprave posledic nezakonitosti izključitve nekega števila gospodarskih subjektov iz prejšnjih javnih razpisov?

               2.

               Ali je treba člene 49 in naslednje PDEU ter 56 in naslednje PDEU, kakor so bili razloženi tudi v zgoraj navedeni sodbi Sodišča Evropske unije, razlagati tako, da nasprotujejo temu, da zahteva po časovni uskladitvi prenehanja koncesij pomeni ustrezno utemeljitev krajšega trajanja koncesij, ki so predmet javnega razpisa, od tistih, ki so bile dodeljene v preteklosti?

               3.

               Ali je treba člene 49 in naslednje PDEU ter 56 in naslednje PDEU, kakor so bili razloženi tudi v zgoraj navedeni sodbi Sodišča Evropske unije, razlagati tako, da nasprotujejo določitvi obveznosti neodplačnega prenosa uporabe opredmetenih in neopredmetenih sredstev, ki tvorijo omrežje za upravljanje in pobiranje stav, v primeru prenehanja dejavnosti zaradi poteka trajanja koncesije ali zaradi ukrepov izgube ali odvzema pravice?


title: Zadeva T-513/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. marca 2015 – Braun Melsungen/UUNT (SafeSet) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti SafeSet — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisni značaj — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Obveznost obrazložitve — Člen 75, prvi stavek, Uredbe št. 207/2009 — Ugotavljanje dejanskega stanja po uradni dolžnosti — Člen 76(1) Uredbe št. 207/2009)

text:
               27.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/47

         Sodba Splošnega sodišča z dne 6. marca 2015 – Braun Melsungen/UUNT (SafeSet)
   (Zadeva T-513/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti SafeSet - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisni značaj - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Obveznost obrazložitve - Člen 75, prvi stavek, Uredbe št. 207/2009 - Ugotavljanje dejanskega stanja po uradni dolžnosti - Člen 76(1) Uredbe št. 207/2009))
   (2015/C 138/61)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Braun Melsungen AG (Melsungen, Nemčija) (zastopnik: M.–C. Seiler, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 27. junija 2013 (zadeva R 1598/2012-1), v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka SafeSet kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Braun Melsungen AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 336, 16.11.2013.


title: Zadeva F-34/06: Tožba, vložena  3. februarja 2006  — Michail proti Komisiji

text:
               1.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 154/24

         Tožba, vložena 3. februarja 2006 — Michail proti Komisiji
   (Zadeva F-34/06)
   (2006/C 154/57)
   Jezik postopka: grščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Christos Michail (Bruselj, Belgija) (zastopnik: C. Meïdanis, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasi naj se za nično karierno ocenjevalno poročilo (KOP) tožeče stranke za leto 2004, kot ga je določil sistem SYSPER 2, v katerem se nahaja;

               —

               razglasi naj se za nično odločba organa, pristojnega za imenovanja (OPI) z dne 4. novembra 2005, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo nepremoženjske škode, ki je nastala tožeči stranki, v znesku 120 000evrov;

               —

               o stroških naj se odloči v skladu s predpisi.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, uradnik z nazivom A*12, izpodbija veljavnost KOP, ki ga je tožena stranka glede njega izdala za leto 2004. V podporo svoji tožbi, najprej navaja, da KOP obravnava in vsebuje obrazložitev zgolj za obdobje od 1. maja 2004 do 31. decembra 2004, medtem ko prvi štirje meseci naj ne bi bili upoštevani, niti z navedbo ocene iz vmesnega poročila, ki se nanaša točno na to obdobje. Ta opustitev naj bi pomenila kršitev člena 4(3) splošnih določb za izvajanje člena 43 Kadrovskih predpisov. Tožeča stranka dodaja, da naj bi vmesno poročilo v vsakem primeru izdal nepristojen organ.
   Zatem, tožeča stranka zatrjuje, da so mu njegovi nadrejeni v drugem delu leta 2004 dodeljevali zgolj naloge, ki so odvisne od okoliščin in pomožne, ki naj ne bi bile uporabne za namene sestave KOP uradnika z njegovim nazivom.
   Tožeča stranka se končno sklicuje na kršitev člena 12a Kadrovskih predpisov, ki se nanaša na psihično nadlegovanje.


title: Zadeva C-245/06 P: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 9. marca 2007 – Saiwa SpA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Barilla G. e R. Fratelli SpA (Pritožba – Znamka Skupnosti – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 – Verjetnost zmede – Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki vsebuje besedne elemente SELEZIONE ORO in Barilla – Ugovor imetnika nacionalne in mednarodne znamke ORO ter nacionalne znamke ORO SAIWA – Pritožba deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/25

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 9. marca 2007 – Saiwa SpA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Barilla G. e R. Fratelli SpA
   (Zadeva C-245/06 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 - Verjetnost zmede - Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki vsebuje besedne elemente „SELEZIONE ORO “in „Barilla“ - Ugovor imetnika nacionalne in mednarodne znamke ORO ter nacionalne znamke ORO SAIWA - Pritožba deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena)
   (2007/C 96/44)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Pritožnica: Saiwa SpA (zastopniki: G. Sena, P. Tarchini, J.-P. Karsenty, M. Karsenty-Ricard, odvetniki)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: O. Montalto in L. Rampini, zastopnika), Barilla G. e R. Fratelli SpA, nekdanja Barilla Alimentare SpA (zastopnik: A. Vanzetti, odvetnik)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 5. aprila 2006 v zadevi Saiwa SpA proti UUNT (T-344/03), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo ničnostno tožbo, ki jo je vložil prijavitelj nacionalne in mednarodne besedne znamke „ORO “in nacionalne besedne znamke „ORO SAIWIA “za proizvode iz razreda 30 zoper odločbo R 480/2002-4 četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 18. julija 2003, s katero je bila zavrnjena pritožba zoper odločbo oddelka za ugovore o zavrnitvi ugovora zoper prijavo za registracijo figurativne znamke, ki vsebuje izraza „SELEZIONE ORO “in „Barilla “za proizvode iz razreda 30 – Podobnost med znamkami – Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 011, str.1).
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Saiwa SpA se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Barilla G. e R. Fratelli SpA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 178, 29.7.2006.


title: Zadeva T-387/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 30. aprila 2007 – EnBW Energie Baden-Württemberg proti Komisiji (Ničnostna tožba – Direktiva 2003/87/ES – Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov – Nemški nacionalni načrt razdelitve pravic do emisije – Državne pomoči – Pravni interes – Nedopustnost)

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/23

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 30. aprila 2007 – EnBW Energie Baden-Württemberg proti Komisiji
   (Zadeva T-387/04) (1)

   (Ničnostna tožba - Direktiva 2003/87/ES - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov - Nemški nacionalni načrt razdelitve pravic do emisije - Državne pomoči - Pravni interes - Nedopustnost)
   (2007/C 140/39)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: EnBW Energie Baden-Württemberg (Karlsruhe, Nemčija) (zastopniki: C.-D. Ehlermann, M. Seyfarth, A. Gutermuth in M. Wissmann, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: U. Wölker, M. Niejahr in T. Scharf, zastopniki)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: W.-D. Plessing in U. Forsthoff, zastopnika, skupaj z D. Sellnerjem in U. Karpensteinom, odvetnika)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije C (2004) 2515/2, konč. z dne 7. julija 2004 o nacionalnem načrtu razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, ki ga je Zvezna republika Nemčija sporočila v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL L 275, str. 32).
   Izrek

               1)

               Tožba se kot nedopustna zavrže.

               2)

               Tožeča stranka nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila tožena stranka.

               3)

               Intervenientka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 6, 8.1.2005.