title: Združene zadeve C-205/10 P, C-217/10 P in C-222/10 P: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 12. januarja 2011 – Heinz Helmuth Eriksen (C-205/10 P), Bent Hansen (C-217/10 P), Brigit Lind (C-222/10 P) proti Evropski komisiji (Pritožba — Odškodninska tožba — Posledice jedrske nesreče pri Thuleju (Grenlandija, Danska) za javno zdravje — Direktiva 96/29/Euratom — Nesprejetje ukrepov s strani Komisije proti državi članici)

text:
               16.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 120/3

         Sklep Sodišča (peti senat) z dne 12. januarja 2011 – Heinz Helmuth Eriksen (C-205/10 P), Bent Hansen (C-217/10 P), Brigit Lind (C-222/10 P) proti Evropski komisiji
   (Združene zadeve C-205/10 P, C-217/10 P in C-222/10 P) (1)

   (Pritožba - Odškodninska tožba - Posledice jedrske nesreče pri Thuleju (Grenlandija, Danska) za javno zdravje - Direktiva 96/29/Euratom - Nesprejetje ukrepov s strani Komisije proti državi članici)
   2011/C 120/04
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožniki: Heinz Helmuth Eriksen (C-205/10 P), Bent Hansen (C-217/10 P), Brigit Lind (C-222/10 P) (zastopnik: I. Anderson, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: M. Patakia in E. White, zastopnika)

      Predmet

   Pritožbe zoper sklepe Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 24. marca 2010 v zadevah Erikson proti Komisiji (T-516/08), Hansen proti Komisiji (T-6/09) in Lind proti Komisiji (T-5/09), s katerimi je Splošno sodišče kot očitno pravno neutemeljene zavrnilo odškodninske tožbe za povrnitev škode, ki naj bi tožečim strankam nastala zato, ker naj Komisija ne bi sprejela potrebnih ukrepov, na podlagi katerih bi bila Danska zavezana uskladiti svoje predpise z Direktivo 96/29 o določitvi temeljnih varnostnih standardov za varstvo zdravja delavcev in prebivalstva pred nevarnostmi zaradi ionizirajočega sevanja (UL L 159, str. 1) in uporabiti te določbe za delavce, vpletene v jedrsko nesrečo pri Thuleju (Grenlandija), s čimer naj ne bi upoštevala resolucije Evropskega parlamenta o posledicah jedrske nesreče pri Thuleju (Grenlandija) za javno zdravje z dne 10. maja 2007 (peticija 720/2002, 2006/2012 (INI))

      Izrek

               1.

               Pritožbe se zavržejo.

               2.

               H. H.. Eriksenu, B. Hansenu in B. Lind se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 195, 17.7.2010.


title: Zadeva T-161/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. junija 2014 – Free proti UUNT – Conradi +Kaiser (FreeLounge) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti FreeLounge — Prejšnja figurativna nacionalna znamka free LA LIBERTÉ N’A PAS DE PRIX, prejšnja besedna nacionalna znamka FREE, firma FREE in ime domene FREE.FR — Relativni razlog za zavrnitev — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. ° 207/2009 — Reformatorično pooblastilo)

text:
               21.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 4. junija 2014 – Free proti UUNT – Conradi + Kaiser (FreeLounge)
   (Zadeva T-161/12) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti FreeLounge - Prejšnja figurativna nacionalna znamka free LA LIBERTÉ N’A PAS DE PRIX, prejšnja besedna nacionalna znamka FREE, firma FREE in ime domene FREE.FR - Relativni razlog za zavrnitev - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št.o 207/2009 - Reformatorično pooblastilo))
   2014/C 235/20
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Free SAS (Pariz, Francija) (zastopnik: Y. Coursin, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Conradi + Kaiser GmbH (Kleinmaischeid, Nemčija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 25. januarja 2012 (zadeva R 437/2011-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Free SAS in Conradi + Kaiser GmbH.

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 25. januarja 2012 (zadeva R 437/2011-2) se razveljavi v delu v katerem se z njo šteje da storitve izdaje elektronskih knjig in periodike na internetu ter storitve izdaje knjig in periodike v elektronski obliki ravno tako na internetu iz razreda 41, ki so zajete z zahtevo za registracijo, niso podobne storitvam elektronskega širjenja informacij, zlasti s svetovnimi komunikacijskimi omrežji kot je internet, iz razreda 38, ki so zajete s prejšnjo figurativno znamko.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 194, 30.6.2012.


title: Zadeva F-68/06: Tožba, vložena 22. junija 2006 — Bakema proti Komisiji

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/48

         Tožba, vložena 22. junija 2006 — Bakema proti Komisiji
   (Zadeva F-68/06)
   (2006/C 212/85)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Reint Jacob Bakema (Zuidlaren, Nizozemska) (zastopnik: L. Rijpkema, lawyer)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb o zaposlitvi (OPSP), z dne 22. marca 2006;

               —

               odreditev OPSP, naj zaposli tožečo stranko znotraj funkcionalne skupine IV, razred 16;

               —

               ugotovitev, da je tožeči stranki treba za povrnitev škode odobriti ustrezno vsoto.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, bivši član tako imenovanega lokalnega osebja za tehnično pomoč (ALAT), je bila zaposlena kot član pogodbenega osebja in razvrščena v funkcionalno skupino IV, naziv 14.
   Tožeča stranka v svoji tožbi zatrjuje, da je tožena stranka zmotno uporabila veljavno zakonodajo, zlasti člen 82(2)(c) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti (PZDU) in člen 2 Splošnih določb za izvajanje (SDI) 49-2004. Tožeča stranka navaja, da je razlaga tožene stranke glede pojma „diploma“ iz teh členov zmotna in samovoljna. Pri izračunu njenih delovnih izkušenj, bi morala tožena stranka upoštevati vse dejavnosti, ki jih je tožeča stranka opravljala po pridobitvi njene „kandidaatsdiploma“.
   Tožeča stranka tudi zatrjuje, da, četudi bi bila član ALAT pred njeno zaposlitvijo kot član pogodbenega osebja, bi moralo v njenem primeru veljati načelo, navedeno v členu 86 PZDU. V skladu s tem načelom uslužbenec, ki gre na novo delovno mesto znotraj funkcionalne skupine, ne bi smel biti razvrščen v nižji razred ali stopnjo, kot je bil na njegovem prejšnjem delovnem mestu.


title: Zadeva C-79/07: Tožba, vložena 13. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Malti

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/24

         Tožba, vložena 13. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Malti
   (Zadeva C-79/07)
   (2007/C 82/43)
   Jezik postopka: malteščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Condou Durande in K. Xuereb, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Malta
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Republika Malta s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2003/110/ES z dne 25. novembra 2003 o pomoči v primeru tranzita za namene repatriacije po zračni poti (1), oziroma v vsakem primeru s tem, da teh predpisov ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               —

               Republiki Malti naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos te direktive se je iztekel 6. decembra 2005.

      (1)  UL L 321, str. 26.


title: Zadeva T-61/10: Tožba, vložena 8. februarja 2010 – Victoria Sánchez proti Parlamentu in Komisiji

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/58

         Tožba, vložena 8. februarja 2010 – Victoria Sánchez proti Parlamentu in Komisiji
   (Zadeva T-61/10)
   2010/C 100/86
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Fernando Marcelino Victoria Sánchez (Sevilja, Španija) (Zastopnik: N. Domínguez Varela, odvetnik)

      Toženi stranki: Evropski parlament in Evropska komisija

      Predlog tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da je opustitev ukrepanja Evropskega parlamenta in Evropske komisije, s tem da nista odgovorila na pisno peticijo z dne 6. oktobra 2009, v nasprotju s pravom Skupnosti, in tema institucijama naj se naloži, da to stanje popravita.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v tem postopku je 28. avgusta 2008 na komisijo za peticije Evropskega parlamenta naslovila peticijo v zvezi z domnevno mrežo korupcije v Španiji na področju socialne varnosti in javnega zdravja. Predsednik te komisije je 3. maja 2009 tožečo stranko obvestil, da je bil postopek z njeno peticijo ustavljen.
   Tožeča stranka je 6. decembra 2009 v skladu s členom 265 PDEU na Evropski parlament in Evropsko komisijo naslovila poziv. V njem zahteva:

               —

               naj Evropski parlament za nično razglasi odločbo predsednika komisije za peticije, ki je bila vročena 3. maja 2009, in naj odredi preiskavo o okoliščinah, v katerih je bila ta odločba sprejeta.

               —

               naj tudi Evropska komisija sproži preiskavo o razsojanju v Španiji.

         Ker tožeča stranka v predvidenem roku ni prejela odgovora, je vložila to tožbo zaradi nedelovanja.
   V podporo svojih trditev tožeča stranka zatrjuje kršitev njenih temeljnih pravic do peticije, do enakosti pred zakonom in do prepovedi diskriminacije ter dejstvo, da so pogoji za razglasitev opustitve ukrepanja toženih institucij v obravnavanem primeru izpolnjeni.


title: Zadeva C-177/06: Tožba, vložena  4. aprila 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

text:
               17.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/25

         Tožba, vložena 4. aprila 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-177/06)
   (2006/C 143/47)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: F. Castillo de la Torre, zastopnik)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija
   Predlogi tožeče stranke:
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               Ugotovi, da Kraljevina Španija s tem, da v določenem roku ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za uskladitev s členoma 2 in 3 Odločb Komisije z dne 20. decembra 2001 o programu pomoči, ki ga Španija izvaja v letu 1993 v korist novoustanovljenih podjetij v Álavi, Vizcayi in Guipúzcoi, dokumenti C (2001) 4448 konč. (1), C (2001) 4478 konč. (2) in C (2001) 4475 konč. (3), oziroma, v vsakem primeru, s tem, da v skladu s členom 4, o njihovem sprejetju ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz teh odločb in Pogodbe ES;

               —

               Kraljevini Španiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, ki ga določa člen 4 teh odločb za to, da Kraljevina Španija sporoči izvedbene ukrepe, se je iztekel 1. marca 2002, pri čemer pa Komisija ni prejela nobenega obvestila v tej zvezi.

      (1)  UL L 77, 24.3.2003, str. 1.

      (2)  UL L 40, 14.2.2003, str. 11.

      (3)  UL L 17, 22.1.2003, str. 20.


title: Zadeva C-315/09: Tožba, vložena 7. avgusta 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

text:
               24.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/13

         Tožba, vložena 7. avgusta 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-315/09)
   2009/C 256/25
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: F. Erlbacher in L. de Schietere de Lophem, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2006/88/ES z dne 24. oktobra 2006 o zahtevah za zdravstveno varstvo živali in proizvodov iz ribogojstva ter o preprečevanju in nadzoru nekaterih bolezni pri vodnih živalih (1), kakor je bila spremenjena z Direktivo Komisije 2008/53/ES z dne 30. aprila 2008 o spremembi Priloge IV k Direktivi Sveta 2006/88/ES glede spomladanske viremije pri krapih (SVC) (2), vsekakor pa s tem, da jih ni sporočila Komisiji, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenih direktiv;

               —

               Kraljevini Belgiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos Direktive 2006/88/ES se je iztekel 1. maja 2008 in rok za prenos Direktive 2008/53/ES 1. avgusta 2008. Vendar tožena stranka ob vložitvi te tožbe še ni sprejela potrebnih ukrepov za prenos teh direktiv, nikakor pa o tem ni obvestila Komisije.

      (1)  UL L 328, str. 14

      (2)  UL L 117, str. 27


title: Zadeva C-162/14: Sklep predsednika Sodišča z dne 23. marca 2015 – Evropska komisija proti Republiki Poljski

text:
               29.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/21

         Sklep predsednika Sodišča z dne 23. marca 2015 – Evropska komisija proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-162/14) (1)

   (2015/C 213/34)
   Jezik postopka: poljščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 202, 30.6.2014.


title: Zadeva C-38/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Irski, vložena dne 1. februarja 2005

text:
               2.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/14

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Irski, vložena dne 1. februarja 2005
   (Zadeva C-38/05)
   (2005/C 82/29)
   Jezik postopka: angleščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa Barry Doherty, kot zastopnik, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 1. februarja 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Irski.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, da:

               —

               razglasi, da je Irska kršila svoje obveznosti iz členov 15(4), 18(1) 19(i), prva in tretja alinea, Uredbe Sveta (EGS) 2847/93 z dne 12. oktobra 1993 o oblikovanju nadzornega sistema na področju skupne ribiške politike (1), ker ni sporočila podatkov, ki jih zahtevajo te določbe, za leti 1999 in 2000; in

               —

               Irski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Členi 15(4), 18(1) in 19(i) Uredbe 2847/93 od držav članic zahtevajo, da pošljejo določene podatke po računalniškem omrežju v določenem roku. Bistveno je, da ima Komisija te podatke na voljo, da lahko upravlja in razvija skupno ribiško politiko, še posebej glede ohranitve, upravljanja in izkoriščanja živih vodnih virov.
   Irska ni sporočila zahtevanih podatkov iz zgoraj omenjenih členov za leti 1999 in 2000 in je s tem kršila svoje obveznosti.

      (1)  UL L 261, 20.10.1993, str. 1.


title: Zadeva C-239/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Luksemburg) 12. maja 2010 – Xuan-Mai Tran proti Landsbanki Luxembourg SA, v stečaju

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Luksemburg) 12. maja 2010 – Xuan-Mai Tran proti Landsbanki Luxembourg SA, v stečaju
   (Zadeva C-239/10)
   ()
   2010/C 209/32
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Xuan-Mai Tran

      Tožena stranka: Landsbanki Luxembourg SA, v stečaju

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člene 1, 2 in 3 Direktive Sveta 98/59/ES z dne 20. julija 1998 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti (1) razlagati tako, da se uporabljajo za prenehanje dejavnosti zaradi uvedbe stečaja delodajalca ali sodne odločbe o odreditvi prenehanja in likvidacije kreditne institucije kot delodajalca zaradi plačilne nesposobnosti na podlagi člena 61(1)(a) in (b) zakona o finančnem sektorju, spremenjenega 5. aprila 1993, glede katerih nacionalni zakon določa prenehanje veljavnosti pogodbe o zaposlitvi s takojšnjim učinkom?

               2.

               Če je odgovor na navedeno vprašanje pritrdilen, ali je treba člene 1, 2 in 3 Direktive 98/59/ES razlagati tako, da se stečajnega upravitelja ali likvidacijskega upravitelja obravnava kot delodajalca, ki načrtuje kolektivne odpuste in lahko s tega vidika opravi dejanja iz členov 2 in 3 navedene direktive ter izvede odpust (zadeva C-323/08, točke 39, 40 in 41) (2)?

      (1)  UL L 225, str. 16.

      (2)  Sodba z dne 10. decembra 2009 v zadevi Rodríguez Mayor in drugi, še nebjavljena v ZOdl.


title: Zadeva C-103/09: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 22. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal – Združeno kraljestvo) – The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs proti Weald Leasing Limited (Šesta direktiva o DDV — Pojem zlorabe — Transakcije zakupa, ki jih izvaja skupina podjetij zaradi odloga plačila neodbitnega DDV)

text:
               19.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 22. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal – Združeno kraljestvo) – The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs proti Weald Leasing Limited
   (Zadeva C-103/09) (1)

   (Šesta direktiva o DDV - Pojem zlorabe - Transakcije zakupa, ki jih izvaja skupina podjetij zaradi odloga plačila neodbitnega DDV)
   2011/C 55/08
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Nasprotna stranka: Weald Leasing Limited

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – The Court of Appeal, London – Razlaga Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) – Poje zlorabe – Transakcije zakupa in podzakupa, ki jih izvaja skupina podjetij, katerih storitve so v veliki meri oproščene DDV, zato da bi odložila plačilo DDV.

      Izrek

               1.

               Davčna ugodnost, ki je posledica tega, da podjetje uporabi transakcije zakupa sredstev, kot so te, ki so obravnavane v postopku v glavni stvari, namesto da bi ta sredstva neposredno kupilo, ni davčna ugodnost, katere pridobitev bi bila v nasprotju s ciljem upoštevnih določb Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 95/7/ES z dne 10. aprila 1995, in nacionalne zakonodaje, ki to direktivo prenaša, pod pogojem, da so pogodbeni pogoji v zvezi s temi transakcijami in zlasti tisti, ki se nanašajo na znesek zakupnine, v skladu z običajnimi tržnimi pogoji in da udeležba tretje družbe, ki je posrednik, ne more ovirati uporabe teh določb, kar preveri nacionalno sodišče. Okoliščina, da to podjetje v okviru svojih normalnih komercialnih transakcij ne uporablja transakcij zakupa, na to ne vpliva.

               2.

               Če nekateri pogodbeni pogoji v zvezi s transakcijami zakupa, ki so predmet obravnave v zadevi v postopku v glavni stvari, in/ali udeležba tretje družbe, ki je posrednik pri teh transakcijah, predstavljajo zlorabo, je treba omenjene transakcije znova opredeliti, tako da se vzpostavi položaj, kakršen bi obstajal, če elementov iz teh pogodbenih pogojev, ki predstavljajo zlorabo, in/ali če udeležbe te družbe ne bi bilo.

      (1)  UL C 129, 6.6.2009.


title: Zadeva C-358/09 P: Sklep Sodišča z dne 1. julija 2010 – DSV Road NV proti Evropski komisiji (Pritožba — Carinski zakonik — Uvoz disket s poreklom s Tajske — Naknadna izterjava uvoznih dajatev — Zahtevek za odpust uvoznih dajatev)

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/16

      Sklep Sodišča z dne 1. julija 2010 – DSV Road NV proti Evropski komisiji
      (Zadeva C-358/09 P) (1)

      (Pritožba - Carinski zakonik - Uvoz disket s poreklom s Tajske - Naknadna izterjava uvoznih dajatev - Zahtevek za odpust uvoznih dajatev)
      (2010/C 288/25)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Stranki

         Pritožnica: DSV Road NV (zastopnika: A. Poelmans in G. Preckler, odvetnika)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnik: L. Bouyon, zastopnik)

         Predmet

      Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 8. julija 2009 v zadevi DSV Road proti Komisiji (T-219/07), s katero je to sodišče zavrnilo predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 24. aprila 2007, s katero je bilo belgijskim organom sporočeno, da je naknadna izterjava uvoznih dajatev na diskete s poreklom s Tajske upravičena in da niso upravičeni odobriti zahtevka za odpust teh dajatev (spis REC 05/02).

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi DSV Road NV se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 297, 5.12.2009.


title: Zadeva T-180/04: Tožba Przedsiebiorstwo Polmos Bialystock proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) vložena dne 25. maja 2004

text:
               28.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/21

         Tožba Przedsiebiorstwo Polmos Bialystock proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) vložena dne 25. maja 2004
   (Zadeva T-180/04)
   (2004/C 217/38)
   Jezik postopka: angleščina
   Przedsiebiorstwo Polmos Bialystock, s sedežem v Bialystocku, Poljska, ki ga zastopa C. Bercial Arias, lawyer, je dne 25. maja 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).
   V & S Vin & Sprit AB je bil druga stranka v postopku pred Odborom za pritožbe.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo prvega Odbora za pritožbe z dne 16. marca 2004 (zadeva R 430/2003-1), katera je potrdila odločbo št. 1200/2003 Oddelka za ugovore, kateri je potrdil ugovor št. B 432 635,

               —

               Uradu naloži plačilo stroškov, vključno s tistimi, ki so nastali v postopku z ugovorom in pred Odborom za pritožbe.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Tožeča stranka

               Zadevna znamka Skupnosti:

               Slikovna znamka „ABSOLWENT B GRADUATE VODKA WÓDKA“ za blago v razredu 33 (pivo itd.)

               Imetnik izpodbijane znamke ali znaka v postopku ugovora:

               V & S Vin & Sprit AB

               Izpodbijana znamka ali znak:

               Besedna nacionalna znamka „ABSOLUT“

               Odločba Oddelka za ugovore:

               Zavrnitev registracije

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe

               Tožbeni razlogi pred Sodiščem prve stopnje:

               Neuporabljivost členov 8(1)(b) in 8(2)(c) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 (1). V tem kontekstu tožeča stranka navaja, da si zadevni znaki niso podobni.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti, UL L 11 z dne 14. 1. 1994, str. 1.


title: Zadeva T-435/12: Tožba, vložena 24. septembra 2012 – Bacardi proti UUNT – Granette & Starorežná Distilleries (42 BELOW)

text:
               8.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 379/24

         Tožba, vložena 24. septembra 2012 – Bacardi proti UUNT – Granette & Starorežná Distilleries (42 BELOW)
   (Zadeva T-435/12)
   2012/C 379/42
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bacardi Co. Ltd (Vaduz, Liechtenstein) (zastopnik: M. Reinisch, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Granette & Starorežná Distilleries a.s. (Ústí nad Labem, Češka republika)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 9. julija 2012 v zadevi R 2100/2011-2;

               —

               zavrne ugovor proti registraciji besedno-figurativne znamke „42 BELOW“ št. 8391856 za proizvode iz razreda 33;

               —

               posreduje sodbo Splošnega sodišča Evropske unije UUNT; in

               —

               naloži UUNT in drugi stranki pred odborom za pritožbe plačilo vseh stroškov in izdatkov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „42 BELOW“ za proizvode iz razreda 33 – prijava znamke Skupnosti št. 8391856

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: registracija češke znamke št. 263350 za figurativno znamko „VODKA 42“, med drugim za proizvode in storitve iz razreda 33; neregistrirana znamka „VODKA 42“, ki se uporablja v Češki republiki in na Slovaškem

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi in zavrnitev znamke Skupnosti za vse proizvode

      Navajana tožbena razloga:

               —

               kršitev pravila 50(2)(g) Uredbe Komisije št. 2868/95; in

               —

               kršitev člena 8(4) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva C-330/08: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 11. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2004/35/ES – Okoljska odgovornost – Preprečevanje in sanacija okoljske škode – Neprenos v predpisanem roku)

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/11

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 11. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki
   (Zadeva C-330/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2004/35/ES - Okoljska odgovornost - Preprečevanje in sanacija okoljske škode - Neprenos v predpisanem roku)
   (2009/C 32/18)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Rozet in U. Wölker, zastopnika)

      Tožena stranka: Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in A. Adam, zastopnika)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje določb, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2004/35/ES z dne 21. aprila 2004 o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode (UL L 143, str. 56)
   Izrek

               1)

               Francoska republika, s tem da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2004/35/ES z dne 21. aprila 2004 o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode, ni izpolnila obveznosti iz člena 19(1), prvi pododstavek, te Direktive.

               2)

               Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 272, 25.10.2008.


title: Zadeva T-135/01: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  14. decembra 2005  — Fedon & Fingli in drugi proti Svetu in Komisiji ( Nepogodbena odgovornost Skupnosti — Nezdružljivost skupnostne ureditve uvoza banan s pravili Svetovne trgovinske organizacije (STO) — Uvedba povračilnih ukrepov Združenih držav Amerike v obliki dodatnih carinskih dajatev na uvoz iz Skupnosti na podlagi dovoljenja ORS — Sklep organa za reševanje sporov STO — Pravni učinki — Odgovornost Skupnosti glede na to, da nezakonito ravnanje njenih organov ni podano — Vzročna zveza — Neobičajna in posebna škoda )

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/25

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. decembra 2005 — Fedon & Fingli in drugi proti Svetu in Komisiji
   (Zadeva T-135/01) (1)

   („Nepogodbena odgovornost Skupnosti - Nezdružljivost skupnostne ureditve uvoza banan s pravili Svetovne trgovinske organizacije (STO) - Uvedba povračilnih ukrepov Združenih držav Amerike v obliki dodatnih carinskih dajatev na uvoz iz Skupnosti na podlagi dovoljenja ORS - Sklep organa za reševanje sporov STO - Pravni učinki - Odgovornost Skupnosti glede na to, da nezakonito ravnanje njenih organov ni podano - Vzročna zveza - Neobičajna in posebna škoda“)
   (2006/C 48/47)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Giorgio Fedon & Fingli SpA (Vallesella di Cadore, Italija), Fedon Srl (Pieve d'Alpago, Italija) in Fedon America, Inc. (Wilmington, Delaware, Združene države) (zastopniki: I. Van Bael, A. Cevese in F. Di Gianni, avocats)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije (zastopnika: S. Marquardt in F. Ruggeri Laderchi, zastopnika) in Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: najprej P. Kuijper, E. Righini, V. Di Bucci in B. Jansen, nato P. Kuijper, E. Righini in V. Di Bucci, zastopniki)
   Predmet zadeve
   Odškodninska tožba za škodo, ki naj bi izvirala iz dodatne carinske dajatve na uvoze etuijev za očala tožečih strank, katerih odmero je Združenim državam Amerike odobril organ za reševanje sporov Svetovne trgovinske organizacije (STO) po ugotovitvi nezdružljivosti sporazumov in dogovorov, priloženih k sporazumu o ustanovitvi STO, s skupnostno ureditvijo uvoza banan.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožečima strankama se poleg tega, da nosita svoje stroške, naloži plačilo stroškov, ki sta jih priglasila Svet in Komisija.

      (1)  UL C 275, 29.9.2001.


title: Zadeva T-802/16: Tožba, vložena 8. novembra 2016 – Endoceutics/EUIPO – Merck (FEMIBION)

text:
               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/45

         Tožba, vložena 8. novembra 2016 – Endoceutics/EUIPO – Merck (FEMIBION)
   (Zadeva T-802/16)
   (2017/C 022/61)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Endoceutics, Inc. (Quebec, Kanada) (zastopnik: M. Wahlin, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Merck KGaA (Darmstadt, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka EU „FEMIBION“ – znamka EU št. 898 924

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 14. julija 2016 v zadevi R 1608/2015-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo delno razveljavi in znamko EU prekliče za „farmacevtske pripravke za podporo imunskega sistema, za menopavzo, za menstruacijo, za zdravljenje in obvladovanje nosečnosti, za preprečevanje, zdravljenje in obvladovanje stresa, za preprečevanje, zdravljenje in obvladovanje neuravnoteženega ali pomanjkljive prehrane“;

               —

               imetniku znamke EU naloži plačilo stroškov tožeče stranke v postopku s tožbo pred Splošnim sodiščem in v postopku pred EUIPO.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 51(1)(a) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-504/12: Tožba, vložena 19. novembra 2012 – Murnauer Markenvertrieb proti UUNT (NOTFALL CREME)

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/63

         Tožba, vložena 19. novembra 2012 – Murnauer Markenvertrieb proti UUNT (NOTFALL CREME)
   (Zadeva T-504/12)
   2013/C 26/124
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Trebur, Nemčija) (zastopnika: F. Traub in H. Daniel, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga

   Tožeča stranka predlaga, naj se

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 20. septembra 2012 v zadevi R 1596/2010-4 razveljavi;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „NOTFALL CREME“, za proizvode iz razredov 3 in 5 – Prijava znamke Skupnosti št. 10 107 134

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev členov 7(1)(b) in (c) ter 83 Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-233/13 P: Pritožba, ki jo je Principessa, v likvidaciji, vložila 29. aprila 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 20. februarja 2013 v združenih zadevah od T-278/00 do T-280/00, od T-282/00 do T-286/00 in od T-288/00 do T-295/00, Albergo Quattro Fontane in drugi proti Komisiji

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/19

         Pritožba, ki jo je Principessa, v likvidaciji, vložila 29. aprila 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 20. februarja 2013 v združenih zadevah od T-278/00 do T-280/00, od T-282/00 do T-286/00 in od T-288/00 do T-295/00, Albergo Quattro Fontane in drugi proti Komisiji
   (Zadeva C-233/13 P)
   2013/C 207/31
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožnica: Principessa, v likvidaciji (zastopnika: A. Bianchini in F. Busetto, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Comitato „Venezia vuole vivere“

      Predlogi

               —

               izpodbijani sklep Splošnega sodišča naj razveljavi;

               —

               ugodi naj predlogom, ki so bili predstavljeni na prvi stopnji, in naj tako:

                           —

                           v delu in kolikor to zahteva interes pritožnic razglasi za nično Odločbo Komisije 2000/394/ES z dne 25. novembra 1999 v zvezi z ukrepi pomoči podjetjem, ki se nahajajo na območju Benetk in Chioggie, določenimi z zakonoma št. 30/1997 in št. 206/1995 o zmanjšanju prispevkov za socialno varnost;

                           —

                           podredno, navedeno odločbo razglasi za nično v delu, v katerem nalaga obveznost vračila zneskov, za katere so bili zmanjšani zadevni prispevki za socialno varnost, skupaj z vračilom zamudnih obresti za zadevna obdobja;

               —

               Komisiji naloži stroške postopkov na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica navaja devet pritožbenih razlogov:

                  Prvi pritožbeni razlog: sklep ni pravilen, ker ne upošteva, da z zadevnimi ukrepi upravičenci niso dobili nobenih ugodnosti, saj gre za kompenzacijski ukrep.

                  Drugi pritožbeni razlog: sklep ni pravilen, ker ni izključil niti ni presodil, ali zadevni ukrepi lahko vplivajo na konkurenco in na trgovino znotraj Skupnosti.

                  Tretji pritožbeni razlog: sklep ni pravilen, ker v njem niso bile uporabljene izjeme iz člena 87(2)(b) ES (sedaj člen 107(2)(b) PDEU) in iz člena 87(3)(b) ES (sedaj člen 107(3)(b) PDEU).

                  Četrti pritožbeni razlog: sklep ni pravilen, ker v njem niso bile uporabljene izjeme iz člena 87(3)(c) ES (sedaj člen 107(3)(c) PDEU).

                  Peti pritožbeni razlog: sklep ni pravilen, ker v njem niso bile uporabljene izjeme iz člena 87(3)(d) in (e) (sedaj člen 107(3)(d) in (e) PDEU).

                  Šesti pritožbeni razlog: sklep ni pravilen, ker v njem niso bile uporabljene izjeme iz člena 86(2) ES (sedaj člen 106(2) PDEU).

                  Sedmi pritožbeni razlog: sklep ni pravilen, ker je izključil obstoj pomoči in s tem kršil člen 88(3) ES (sedaj člen 108(3) PDEU) in člen 15 Uredbe št. 659/1999 (1).

                  Osmi pritožbeni razlog: sklep ni pravilen, ker ni uporabil člena 14(1) Uredbe št. 659/1999, v zvezi z odredbo vračila.

                  Deveti pritožbeni razlog: sklep ni pravilen, ker ni uporabil člena 14(1) Uredbe št. 659/1999, v zvezi z uporabo obresti.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES(UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339).


title: Zadeva T-100/07: Tožba, vložena 4. aprila 2007 – UPS Europe in UPS Deutschland proti Komisiji

text:
               9.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/16

         Tožba, vložena 4. aprila 2007 – UPS Europe in UPS Deutschland proti Komisiji
   (Zadeva T-100/07)
   (2007/C 129/29)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeči stranki: UPS Europe NV/SA (Bruselj, Belgija) in UPS Deutschland Inc. & Co. OHG (Neuss, Nemčija) (zastopnika: T. Ottervanger in E. Henny, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank
   V njunih vlogah tožeči stranki predlagata Sodišču prve stopnje, naj:

               —

               v skladu s členom 232 ES ugotovi nedelovanje Komisije, ker ni odločila o pritožbi tožečih strank, ki sta jo vložili pri Komisiji 22. aprila 2004;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov, ki so nastali tožečima strankama v postopku;

               —

               sprejme take nadaljnje ukrepe, za katere Sodišče meni, da so primerni.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeči stranki sta vložili tožbo na podlagi člena 232 ES, v kateri trdita, da Komisija ni sprejela končne odločbe o njuni pritožbi, ki je bila najprej vložena dne 22. aprila 2004, sledil pa ji je poziv z dne 27. novembra 2006, da naj odloči o domnevni zlorabi prevladujočega položaja družbe Deutsche Post na podlagi člena 82 ES.
   Tožeči stranki trdita, da imata pravni interes za vložitev takšne pritožbe v skladu z zahtevo člena 7(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 (1) in ju nedelovanje Komisije neposredno in posamično zadeva. Tožeči stranki pravzaprav trdita, da oblikovanje previsokih cen družbe Deutsche Post na prodajnem trgu vpliva nanju kot potrošnika in konkurenta.
   Tožeči stranki dalje navajata, da mora Komisija v skladu z Obvestilom Komisije o obravnavanju pritožb na podlagi členov 81 in 82 ES (2) po prejetju pritožbe, da je bil kršen člen 82 ES, bodisi sprožiti postopek proti tistemu, na kogar se pritožba nanaša, bodisi sprejeti končno odločbo o zavrnitvi pritožbe, po tem ko je vlagatelju pritožbe dala možnost, da se izjavi. Tožeči stranki pa trdita, da kljub temu, da sta v danem roku podali stališča v zvezi s predhodno zavrnitvijo pritožbe, Komisija v nasprotju s pravom Skupnosti ni sprejela končne odločbe.
   Nazadnje tožeči stranki navajata, da je glede na okoliščine primera minulo obdobje približno treh let, v katerem sta večkrat nagovarjali Komisijo, da naj ukrepa, dovolj dolgo, da bi lahko sprejela končno odločbo. Še posebej obdobje 18 mesecev, ki je minilo, odkar sta tožeči stranki predložili svoja konča stališča, je po mnenju tožečih strank več kot razumno, da bi Komisija končala tretjo fazo preiskave.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1-25).

      (2)  UL C 101, str. 65-77.


title: Zadeva T-99/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2008 – AC-Treuhand proti Komisiji ( Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Organski peroksidi – Globe – Člen 81 ES – Pravice obrambe – Pravica do poštenega sojenja – Pojem storilca kaznivega dejanja – Načelo določenosti kaznivih dejanj in kazni (nullum crimen, nulla poena sine lege) – Načelo pravne varnosti – Zaupanje v pravo )

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/42

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2008 – AC-Treuhand proti Komisiji
   (Zadeva T-99/04) (1)

   („Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Organski peroksidi - Globe - Člen 81 ES - Pravice obrambe - Pravica do poštenega sojenja - Pojem storilca kaznivega dejanja - Načelo določenosti kaznivih dejanj in kazni (nullum crimen, nulla poena sine lege) - Načelo pravne varnosti - Zaupanje v pravo“)
   (2008/C 209/72)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: AC-Treuhand AG (Zürich, Švica) (zastopniki: M. Karl, C. Steinle in J. Drolshammer, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: A. Bouquet, zastopnik, skupaj z A. Böhlkejem, odvetnikom)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije 2005/349/ES z dne 10. decembra 2003 o postopku iz člena 81 ES in iz člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/E-2/37.857 – Organski peroksidi) (UL 2005, L 110, str. 44)
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               AC-Treuhand AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 118, 30.4.2004.


title: Združeni zadevi C-317/04 in C-318/04: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne  30. maja 2006  — Evropski parlament proti Svetu Evropske unije (Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov — Letalski promet — Sklep 2004/496/ES — Sporazum med Evropsko skupnostjo in Združenimi državami Amerike — Evidence imen letalskih potnikov, posredovane Uradu za carinsko in mejno zaščito Združenih držav Amerike — Direktiva 95/46/ES — Člen 25 — Tretje države — Odločba 2004/535/ES — Ustrezno varstvo osebnih podatkov)

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/1

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 30. maja 2006 — Evropski parlament proti Svetu Evropske unije
   (Združeni zadevi C-317/04 in C-318/04) (1)

   (Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov - Letalski promet - Sklep 2004/496/ES - Sporazum med Evropsko skupnostjo in Združenimi državami Amerike - Evidence imen letalskih potnikov, posredovane Uradu za carinsko in mejno zaščito Združenih držav Amerike - Direktiva 95/46/ES - Člen 25 - Tretje države - Odločba 2004/535/ES - Ustrezno varstvo osebnih podatkov)
   (2006/C 178/02)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Evropski parlament (zastopniki: R. Passos, N. Lorenz, H. Duintjer Tebbens in A. Caiola, zastopniki)

      Intervenient v podporo tožeče stranke: Evropski nadzornik za varstvo podatkov (ENVP) (zastopnika: H. Hijmans in V. Perez Asinari, zastopnika)

      Tožena stranka (v zadevi C-317/04): Svet Evropske unije (zastopnika: M. C. Giorgi Fort in M. Bishop, zastopnika)

      Tožena stranka (v zadevi C-318/04): Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: P. J. Kuijper, A. van Solinge, C. Docksey in F. Benyon, zastopniki)

      Intervenienti v podporo tožene stranke (v zadevi C-317/04): Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: P. J. Kuijper, A. van Solinge in C. Docksey, zastopniki); Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: M. Bethell, C. White in T. Harris, zastopniki, skupaj z T. Wardom, barrister)

      Intervenienti v podporo tožene stranke (v zadevi C-318/04): Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: M. Bethell, C. White in T. Harris, zastopniki, skupaj z T. Wardom, barrister)
   Predmet
   Tožba za razglasitev ničnosti: razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2004/496/ES z dne 17. maja 2004 o sklenitvi Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Združenimi državami Amerike o obdelavi in prenosu podatkov PNR s strani letalskih prevoznikov Uradu za carine in varovanje meja pri Ministrstvu Združenih držav za domovinsko varnost (UL L 183, str. 83)
   Izrek

               1)

               Sklep Sveta 2004/496/ES z dne 17. maja 2004 o sklenitvi Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Združenimi državami Amerike o obdelavi in prenosu podatkov PNR s strani letalskih prevoznikov Uradu za carine in varovanje meja pri Ministrstvu Združenih držav za domovinsko varnost in Odločba Komisije 2004/535/ES z dne 14. maja 2004 o ustreznem varstvu osebnih podatkov, vsebovanih v Evidenci imen letalskih potnikov, posredovani Uradu za carinsko in mejno zaščito Združenih držav Amerike, se razglasita za nična.

               2)

               Učinki odločbe 2004/535 se ohranijo do 30. septembra 2006, vendar pa teh učinkov ni mogoče ohraniti po dnevu ugasnitve navedenega sporazuma.

               3)

               Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov v zadevi C-317/04.

               4)

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov v zadevi C-318/04.

               5)

               Komisija Evropskih skupnosti nosi svoje stroške v zadevi C-317/04.

               6)

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska in evropski nadzornik za varstvo podatkov nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 228, 11.9.2004.


title: Zadeva T-442/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 24. oktobra 2012 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji (Ničnostna tožba — Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva — Akt, ki je delno potrditveni in delno informativni — Nedopustnost — Odškodninska tožba — Neobstoj opredelitve očitanega ravnanja ali opredelitve zatrjevane škode — Nedopustnost — Odškodninska tožba — Neobstoj dokaza o škodi — Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               22.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/22

         Sklep Splošnega sodišča z dne 24. oktobra 2012 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji
   (Zadeva T-442/11) (1)

   (Ničnostna tožba - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Akt, ki je delno potrditveni in delno informativni - Nedopustnost - Odškodninska tožba - Neobstoj opredelitve očitanega ravnanja ali opredelitve zatrjevane škode - Nedopustnost - Odškodninska tožba - Neobstoj dokaza o škodi - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)
   2012/C 399/41
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnika: N. Korogiannakis in M. Dermitzakis, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: S. Delaude in D. Calciu, agenta, skupaj s P. Wytinckom, odvetnikom)

      Predmet

   Prvič, predlog za razglasitev ničnosti dopisa Komisije z dne 27. maja 2011, drugič, predlog, naj se Komisiji naloži plačilo odškodnine, in tretjič, predlog, naj se tej instituciji naloži objava sporočila.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Družba Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 290, 1.10.2011.


title: Zadeva C-438/07: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 6. oktobra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski (Neizpolnitev obveznosti države — Okolje — Direktiva 91/271/EGS — Čiščenje komunalne odpadne vode — Nedoločitev strožjega postopka čiščenja dušika v vseh čistilnih napravah za komunalno odpadno vodo iz aglomeracij s populacijskim ekvivalentom, večjim od 10000 )

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/4

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 6. oktobra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski
   (Zadeva C-438/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Okolje - Direktiva 91/271/EGS - Čiščenje komunalne odpadne vode - Nedoločitev strožjega postopka čiščenja dušika v vseh čistilnih napravah za komunalno odpadno vodo iz aglomeracij s populacijskim ekvivalentom, večjim od 10 000)
   2009/C 282/06
   Jezik postopka: švedščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: I. Koskinen, L. Parpala, M. Patakia in S. Pardo Quintillán, zastopniki)

      Tožena stranka: Kraljevina Švedska (zastopnik: A. Falk, zastopnik)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Republika Finska (zastopnika: J. Heliskoski in A. Guimaraes-Purokoski, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 5(2), (3) in (5) Direktive Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (UL L 135, str. 40), kakor je bila spremenjena z Direktivo Komisije 98/15/ES z dne 27. februarja 1998 (UL L 67, str. 29) – Nezagotovitev, da bi najkasneje do 31. decembra 1998 vsi izpusti iz čistilnih naprav za komunalno odpadno vodo iz aglomeracij s populacijskim ekvivalentom, večjim od 10 000, ki se izlivajo na občutljiva območja ali njihova zbiralna področja, ustrezali zadevnim zahtevam iz Priloge I k Direktivi Sveta 91/271/EGS.

      Izrek

               1.

               Kraljevina Švedska s tem, da najkasneje do 31. decembra 1998 ni zagotovila, da bi izpusti iz čistilnih naprav za komunalno odpadno vodo iz aglomeracij s populacijskim ekvivalentom, večjim od 10 000, naštetih v prilogah 2 in 3 k njenemu odgovoru na tožbo, kakor sta bili spremenjeni z njeno dupliko, ki se neposredno izlivajo na občutljiva območja ali njihova zbiralna področja, ustrezali zadevnim zahtevam iz Priloge I k Direktivi Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode, kakor je bila spremenjena z Direktivo Komisije 98/15/ES z dne 27. februarja 1998, ni izpolnila obveznosti iz člena 5(2), (3) in (5) navedene direktive.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Komisija Evropskih skupnosti, Kraljevina Švedska in Republika Finska nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 283, 24.11.2007.


title: Zadeva T-103/10 P(R): Pritožba, ki jo je 5. marca 2010 vložil Evropski parlament zoper sklep, ki ga je 18. decembra 2009 razglasil predsednik Sodišča za uslužbence v zadevi F-92/09 R, U proti Parlamentu

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/70

         Pritožba, ki jo je 5. marca 2010 vložil Evropski parlament zoper sklep, ki ga je 18. decembra 2009 razglasil predsednik Sodišča za uslužbence v zadevi F-92/09 R, U proti Parlamentu
   (Zadeva T-103/10 P(R))
   2010/C 113/103
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropski parlament (zastopnika: S. Seyr in K. Zejdová, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: U

      Predlogi pritožnice

               —

               za ničnega naj se razglasi izpodbijani sklep predsednika Sodišča za uslužbence;

               —

               dokončno naj se odloči o predlogu za izdajo začasne odredbe, ki naj se ga zavrne kot neutemeljenega;

               —

               odločitev o stroških naj se pridrži.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   S to pritožbo pritožnica predlaga razglasitev ničnosti sklepa predsednika Sodišča za uslužbence z dne 18. decembra 2009, sprejetega v zadevi U proti Parlamentu, F-92/09 R, s katero je bila izvršitev odločbe o odpustitvi z dne 6. julija 2009 začasno zadržana do končne odločitve Splošnega sodišča.
   Tožeča stranka v podporo svoji pritožbi navaja tri pritožbene razloge:

               —

               neobrazložitev, saj naj bi iz razlogovanja v izpodbijanem sklepu glede več vprašanj ne bilo mogoče razbrati razlogov, ki so sodnika, ki je odločal o začasni odredbi, vodili do njegove odločitve;

               —

               nespoštovanje pravic do obrambe Evropskega parlamenta, saj naj bi sklep o začasni odredbi presegal okvir osnovne ocene v skladu s členom 102(2) Poslovnika Sodišča za uslužbence, ki določa, da je ob predlogu za začasno odredbo treba med drugim navesti predmet spora, okoliščine, iz katerih izhaja nujnost, ter dejanske in pravne razloge, ki na prvi pogled izkazujejo utemeljenost predlagane začasne odredbe. Sklep naj bi, s tem ko se spušča v podrobnosti postopka izboljšave, kršil pravice do obrambe Evropskega parlamenta, saj naj bi mu s tem odvzel možnost zavzeti stališče in se braniti glede teh vprašanj;

               —

               nespoštovanje pravil glede dokaznega bremena in dokaznih pravil, saj naj bi glede pogoja nujnosti ne bi bili upoštevani vsi upoštevni dejavniki, ki bi lahko vplivali na finančni položaj tožeče stranke, s čimer naj bi bilo kršeno načelo enakega obravnavanja strank pred sodiščem.


title: Zadeva C-46/11: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 15. marca 2012 – Evropska komisija proti Republiki Poljski (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 92/43/EGS — Ohranjanje naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst — Nezadostna zaščita nekaterih vrst, zlasti vidre (Lutra lutra))

text:
               5.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 133/9

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 15. marca 2012 – Evropska komisija proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-46/11) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 92/43/EGS - Ohranjanje naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst - Nezadostna zaščita nekaterih vrst, zlasti vidre (Lutra lutra))
   2012/C 133/14
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: S. Petrova in K. Herrmann, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Poljska (zastopniki: M. Szpunar, D. Krawczyk in B. Majczyna, zastopniki)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člen 16(9) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL L 206, str. 7) – Nezadostna zaščita nekaterih vrst, zlasti vidre (Lutra Lutra)

      Izrek

               1.

               Republika Poljska s tem, da ni pravilno prenesla pogojev za odstopanja iz člena 16(1) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst, la République de Pologne ni izpolnila obveznosti, ki jih ima v skladu s to določbo.

               2.

               Republiki Poljski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 103, 2.4.2011.


title: Zadeva C-495/10: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 21. decembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Centre hospitalier universitaire de Besançon proti Thomasu Dutrueuxu, Caisse primaire d'assurance maladie du Jura (Direktiva 85/374/ES — Odgovornost za proizvode z napako — Področje uporabe — Nacionalni sistem, ki javnim zdravstvenim zavodom tudi ob neobstoju njihove krivde nalaga obveznost povrnitve škode, ki nastane pacientu zaradi napačnega delovanja naprave ali proizvoda, uporabljenega pri zdravljenju)

text:
               18.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 49/11

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 21. decembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Centre hospitalier universitaire de Besançon proti Thomasu Dutrueuxu, Caisse primaire d'assurance maladie du Jura
   (Zadeva C-495/10) (1)

   (Direktiva 85/374/ES - Odgovornost za proizvode z napako - Področje uporabe - Nacionalni sistem, ki javnim zdravstvenim zavodom tudi ob neobstoju njihove krivde nalaga obveznost povrnitve škode, ki nastane pacientu zaradi napačnega delovanja naprave ali proizvoda, uporabljenega pri zdravljenju)
   2012/C 49/17
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Centre hospitalier universitaire de Besançon

      Toženi stranki: Thomas Dutrueux, Caisse primaire d'assurance maladie du Jura

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Conseil d'État – Razlaga člena 13 Direktive Sveta 85/374/ES z dne 25. julija 1985 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi z odgovornostjo za proizvode z napako (UL L 210, str. 29) – Odgovornost javnih zdravstvenih zavodov do njihovih pacientov – Dopustnost nacionalnega sistema odgovornosti, ki žrtvi omogoča, da tudi ob neobstoju krivde prejme nadomestilo za škodo, povzročeno zaradi napačnega delovanja proizvodov z napako – Omejitev odgovornosti izvajalca storitev

      Izrek

   Odgovornost ponudnika storitev, ki v okviru opravljanja storitev, kot je bolnišnično zdravljenje, uporablja naprave ali proizvode z napako, katerih sam ni proizvajalec v smislu določb člena 3 Direktive Sveta z dne 25. julija 1985 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi z odgovornostjo za proizvode z napako (85/374/ES), kakor je bila spremenjena z Direktivo 1999/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. maja 1999, ter s tem povzroči škodo uporabniku storitve, ne spada na področje uporabe Direktive 85/374. Ta direktiva torej ne nasprotuje temu, da država članica vzpostavi sistem, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki določa odgovornost takšnega ponudnika za tako povzročeno škodo tudi ob neobstoju kakršne koli njegove krivde, vendar samo, če imata oškodovanec in/ali navedeni ponudnik možnost uveljavljati odgovornost proizvajalca na podlagi navedene direktive, če so izpolnjeni pogoji, ki so z njo določeni.

      (1)  UL C 30, 29.1.2011.


title: Zadeva T-183/14: Tožba, vložena 21. marca 2014 – Schmiedag proti Komisiji

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/53

         Tožba, vložena 21. marca 2014 – Schmiedag proti Komisiji
   (Zadeva T-183/14)
   2014/C 142/67
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Schmiedag GmbH (Hagen, Nemčija) (zastopniki: H. Höfler, C. Kahle in V. Winkler, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničnega razglasi sklep tožene stranke o začetku formalnega postopka na podlagi člena 108(2) PDEU v zadevi „Državna pomoč SA.33995 (2013/C) – Nemčija, Podpora za elektriko iz obnovljivih virov energije in omejena dodatna dajatev EEG za energetsko intenzivne uporabnike“, ki je bil sporočen skupaj s pozivom k predložitvi pripomb (UL 2014, C 37, str. 73);

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Bistvena kršitev postopka

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da tožena stranka svojega sklepa o začetku formalnega postopka preiskave iz člena 108(2) PDEU, glede na zahteve člena 296(2) PDEU, ni zadostno obrazložila. Sklep o začetku postopka naj namreč ne bi vseboval nobene specifične vsebinske presoje, oprte na dejanske in pravne elemente, glede obstoja vseh elementov pomoči iz člena 107(2) PDEU.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Kršitev pogodb

                           —

                           V zvezi s tem tožeča stranka navaja, da sklep Komisije o začetku postopka krši člen 107(1) PDEU. Glede tega navaja, da je Sodišče že v svoji sodbi z dne 13. marca 2001 v zadevi PreussenElektra (C-379/98, Recueil str. I-2099) odločilo, da nemški zakon o favoriziranju energije iz obnovljivih virov (v nadaljevanju: EEG) ni dodeljeval pomoči. EEG naj bi v bistvu ostal nespremenjen. Zlasti naj bi ostali nespremenjeni vidiki, ki so bistveni za presojo ali je podana državna pomoč. Enako naj bi veljalo za sklep tožene stranke z dne 22. maja 2002 (UL, C 164, str. 5) v katerem je ta ugotovila, da EEG ne predstavlja pomoči.

                           —

                           Dalje tožeča stranka navaja, da omejitev dodatne dajatve EEG ne izpolnjuje pogojev za državno pomoč iz člena 107(1) PDEU. Zlasti trdi, da omejitev dodatne dajatve EEG ne predstavlja prednosti, ki je podjetje pod normalnimi tržnimi pogoji ne bi moglo pridobiti, saj ni selektivna, ne gre za pomoč države ali pomoč iz državnih sredstev, poleg tega tudi ni podano izkrivljanje konkurence niti potencialno ne prizadene trgovine med državami članicami.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Združljivost s skupnim trgom

                           —

                           Če bi Splošno sodišče presodilo, da gre za državno pomoč, je ta po mnenju tožeče stranke združljiva s skupnim trgom na podlagi člena 107(3)(b) in (c) PDEU.


title: Zadeva T-397/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. maja 2011 – Prinz von Hannover proti UUNT (Upodobitev grba) (Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki predstavlja grb — Absolutni razlog za zavrnitev — Heraldična imitacija državnega simbola — Člen 7(1)(h) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Člen 6 Pariške konvencije)

text:
               9.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 204/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 25. maja 2011 – Prinz von Hannover proti UUNT (Upodobitev grba)
   (Zadeva T-397/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki predstavlja grb - Absolutni razlog za zavrnitev - Heraldična imitacija državnega simbola - Člen 7(1)(h) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Člen 6 Pariške konvencije)
   2011/C 204/36
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ernst August Prinz von Hannover Herzog zu Braunschweig und Lüneburg (Hannover, Nemčija) (zastopnika: R. Stötzel in J. Hilger, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 23. julija 2009 (zadeva R 1361/2008-1), ki se nanaša na zahtevo za registracijo figurativne znamke, ki predstavlja grbe hiše Hannover kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Ernst August Prinz von Hannover Herzog zu Braunschweig und Lüneburg nosi stroške.

      (1)  UL C 297, 5.12.2009.


title: Zadeva T-220/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 28. marca 2007 – Španija proti Komisiji ( EKUJS – Jamstveni oddelek – Izdatki, izključeni iz financiranja Skupnosti – Paradižniki in agrumi – Nadzori vzorcev – Višja sila )

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/32

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 28. marca 2007 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-220/04) (1)

   („EKUJS - Jamstveni oddelek - Izdatki, izključeni iz financiranja Skupnosti - Paradižniki in agrumi - Nadzori vzorcev - Višja sila“)
   (2007/C 96/66)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnika: L. Fraguas Gadea in F. Díez Moreno, zastopnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: najprej M. Nolin in S. Pardo Quintillán, nato M. Nolin in F. Jimeno Fernández, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Predlog za delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2004/136/ES z dne 4. februarja 2004 o izključitvi nekaterih izdatkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) iz financiranja Skupnosti (UL L 40, str. 31).
   Izrek sodbe

               1)

               Odločba Komisije 2004/136/ES z dne 4. februarja 2004 o izključitvi nekaterih izdatkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada iz financiranja Skupnosti se razglasi za nično v delu, v katerem iz financiranja Skupnosti izključuje znesek v višini 979.554,48 evrov, ki ustreza popravku pomoči andaluzijskim pridelovalcem določenih agrumov za finančno obdobje od 1998 do 2001.

               2)

               V preostalem se tožba zavrne.

               3)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 146, 29.5.2004 (prej C-175/04).


title: Zadeva T-59/15: Tožba, vložena 4. februarja 2015 – Amitié/EACEA

text:
               27.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/53

         Tožba, vložena 4. februarja 2015 – Amitié/EACEA
   (Zadeva T-59/15)
   (2015/C 138/71)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Amitié Srl (Bologna, Italija) (zastopnik: D. Bogaert, odvetnik)

      Tožena stranka: Izvajalska agencija za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbo, vloženo zoper izvajalsko agencijo za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo (EACEA), razglasi za nedopustno;

               —

               razglasi, da sklep EACEA z dne 26. novembra 2014 ni pravno utemeljen, in posledično za nične s takojšnjim učinkom razglasi ukrepe, ki jih je zoper tožečo stranko sprejela EACEA;

               —

               razglasi, da opomin za plačilo št. 3241415195 za znesek 9 41  310,38 EUR z dne 12. decembra 2014, ki ga je tožeča stranka izdala tožeči stranki, ni zapadel v plačilo;

               —

               EACEA naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   S tožbo, vloženo na podlagi členov 256 in 272 PDEU, tožeča stranka Sodišču predlaga, naj sklep EACEA z dne 26. novembra 2014, s katerim je ugotovljeno, da ukrepi, sprejeti zoper AMITIE na podlagi preiskave Urada za boj proti goljufijam (OLAF), ni utemeljen.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje, da ukrepi, sprejeti zoper EACEA, niso utemeljeni:

                           —

                           pogoji, določeni za sprejetje ukrepov, niso izpolnjeni: kršitev določb Uredbe št. 2988/1995 (1) in načela sorazmernosti;

                           —

                           kršitev pogodbenih določb in nepravilna uporaba uredb št. 966/2012 (2) in št. 1268/2012 (3).

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje, da preiskava OLAF in zaključki le-te niso veljavni (kršitev pogodbenih določb in upoštevnih uredb):

                           —

                           preiskava OLAF je kršila Uredbo št. 883/2013 (4) in/ali splošna načela, upoštevna v obravnavani zadevi;

                           —

                           ker sklep EACEA temelji na ugotovitvah preiskave OLAF, nezakonitost preiskave OLAF in poročila nujno vpliva na sklep EACEA.

      (1)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti.

      (2)  Uredba Sveta (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002.

      (3)  Delegirana uredba Komisije (EU) št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012 o pravilih uporabe Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije.

      (4)  Uredba (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. septembra 2013 o preiskavah, ki jih izvaja Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF), ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1073/1999 Evropskega parlamenta in Sveta in Uredbe Sveta (Euratom) št. 1074/1999.


title: Zadeva T-413/10 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 13. aprila 2011 – Socitrel proti Komisiji (Začasna odredba — Konkurenca — Sklep Komisije, s katerim je bila naložena globa — Bančna garancija — Predlog za odlog izvršitve — Finančna škoda — Neobstoj izjemnih okoliščin — Neobstoj nujnosti)

text:
               18.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/16

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 13. aprila 2011 – Socitrel proti Komisiji
   (Zadeva T-413/10 R)
   (Začasna odredba - Konkurenca - Sklep Komisije, s katerim je bila naložena globa - Bančna garancija - Predlog za odlog izvršitve - Finančna škoda - Neobstoj izjemnih okoliščin - Neobstoj nujnosti)
   2011/C 179/28
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Socitrel – Sociedade Industrial de Trefilaria, SA (Trofa, Portugalska) (zastopnika: F. Proença de Carvalho in T. Luísa de Faria, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: F. Castillo de la Torre, V. Bottka in P. Costa de Oliveira skupaj z M. Marquesom Mendesom, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve Sklepa Komisije C(2010) 4387 konč. z dne 30. junija 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/38.344 – Jeklo za prednapenjanje) ter predlog za oprostitev obveznosti pridobitve bančne garancije za izognitev takojšnji izterjavi globe, ki je bila naložena s členom 2 navedenega sklepa.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-218/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgerichts Hamburg (Nemčiaj) 6. maja 2010 – ADV Allround Vermittlungs AG v likvidaciji proti Finanzamt Hamburg-Bergedorf

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgerichts Hamburg (Nemčiaj) 6. maja 2010 – ADV Allround Vermittlungs AG v likvidaciji proti Finanzamt Hamburg-Bergedorf
   (Zadeva C-218/10)
   ()
   2010/C 221/25
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgerichts Hamburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: ADV Allround Vermittlungs AG v likvidaciji

      Tožena stranka: Finanzamt Hamburg-Bergedorf

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 9(2)(e), šesta alinea, Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) (1) (v nadaljevanju: Direktiva 77/388) (pozneje člen 56(1)(f) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost v različici do 31.12.2009, v nadaljevanju: Direktiva 2006/112) razlagati tako, da „posredovanje osebja“ obsega tudi posredovanje samostojnega osebja, ki ni kot odvisno zaposleno pri podjetniku, ki opravlja storitve?

               2.

               Ali je treba člen 17(1) in (2)(a) ter (3)(a) in člen 18(1)(a) Direktive 77/388 (zdaj členi 167, 168(a), 169(a), 178(a) Direktive 2006/112) razlagati tako, da morajo biti v nacionalnem postopkovnem pravu sprejeti ukrepi za to, da se enako presojata obdavčljivost in davčna obveznost v zvezi z isto storitvijo pri podjetniku, ki izvaja storitev, in pri podjetniku, ki sprejme storitev, čeprav sta za podjetnika pristojna različna finančna organa?

         Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen:

               3.

               Ali je treba člen 17(1) in (2)(a) ter (3)(a) in člen 18(1)(a) Direktive 77/388 (zdaj členi 167, 168(a), 169(a), 178(a) Direktive 2006/112) razlagati tako, da rok, v katerem lahko prejemnik storitev uveljavlja odbitek vstopnega davka na prejeto storitev, ne sme poteči, preden je pravnomočno odločeno o obdavčljivosti in davčni obveznosti podjetnika, ki je izvedel storitev?

      (1)  UL L 145, str. 1.


title: Zadeva C-496/15: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 2. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landessozialgericht Rheinland-Pfalz, Mainz – Nemčija) – Alphonse Eschenbrenner/Bundesagentur für Arbeit (Predhodno odločanje — Prosto gibanje delavcev — Člen 45 PDEU — Uredba (EU) št. 492/2011 — Člen 7 — Enako obravnavanje — Obmejni delavec, ki je davčni zavezanec za dohodnino v državi članici prebivališča — Nadomestilo, ki ga v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca plača država članica zaposlitve — Način izračuna nadomestila zaradi plačilne nesposobnosti delodajalca — Fiktivno upoštevanje dohodnine države članice zaposlitve — Nadomestilo zaradi plačilne nesposobnosti delodajalca, ki je nižje kot prejšnje neto plačilo — Dvostranska konvencija o preprečevanju dvojnega obdavčevanja)

text:
               18.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/4

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 2. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landessozialgericht Rheinland-Pfalz, Mainz – Nemčija) – Alphonse Eschenbrenner/Bundesagentur für Arbeit
   (Zadeva C-496/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Prosto gibanje delavcev - Člen 45 PDEU - Uredba (EU) št. 492/2011 - Člen 7 - Enako obravnavanje - Obmejni delavec, ki je davčni zavezanec za dohodnino v državi članici prebivališča - Nadomestilo, ki ga v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca plača država članica zaposlitve - Način izračuna nadomestila zaradi plačilne nesposobnosti delodajalca - Fiktivno upoštevanje dohodnine države članice zaposlitve - Nadomestilo zaradi plačilne nesposobnosti delodajalca, ki je nižje kot prejšnje neto plačilo - Dvostranska konvencija o preprečevanju dvojnega obdavčevanja))
   (2017/C 121/05)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landessozialgericht Rheinland-Pfalz, Mainz

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Alphonse Eschenbrenner

      Tožena stranka: Bundesagentur für Arbeit

      Izrek

   Člen 45 PDEU in člen 7 Uredbe (EU) št. 492/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2011 o prostem gibanju delavcev v Uniji je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da se v okoliščinah, kot so te v glavni stvari, znesek nadomestila zaradi plačilne nesposobnosti delodajalca, ki ga država članica odobri obmejnemu delavcu, ki ni zavezanec za dohodnino v tej državi in čigar nadomestilo zaradi plačilne nesposobnosti delodajalca ni obdavčljivo, določi tako, da se od plačila, na podlagi katerega se to nadomestilo izračuna, odbije dohodnina, kot se uporablja v tej državi, kar povzroči, da ta obmejni delavec ne dobi – drugače kot osebe, ki prebivajo in delajo v tej državi – nadomestila, ki ustreza njegovemu prejšnjemu neto plačilu. Okoliščina, da ta delavec do svojega delodajalca nima terjatve, ki ustreza delu njegovega prejšnjega bruto plačila, ki mu zaradi tega odbitka bil izplačan, je v tem pogledu brezpredmetna.

      (1)  UL C 429, 21.12.2015.


title: Zadeva C-77/15 P: Pritožba, ki jo je Sodišče Evropske unije vložilo 19. februarja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 9. januarja 2015 v zadevi T-409/14, Marcuccio/Evropska unija in Sodišče Evropske unije

text:
               27.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/41

         Pritožba, ki jo je Sodišče Evropske unije vložilo 19. februarja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 9. januarja 2015 v zadevi T-409/14, Marcuccio/Evropska unija in Sodišče Evropske unije
   (Zadeva C-77/15 P)
   (2015/C 138/55)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Sodišče Evropske unije (zastopnik: A.V. Placco, agent)

      Druga stranka v postopku: Luigi Marcuccio

      Predlogi

   Sodišče EU Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sklep Splošnega sodišča Evropske unije (tretji senat) z dne 9. januarja 2015 v zadevi Marcuccio/Evropska unija in Sodišče Evropske unije (T-409/14) v delu, v katerem so bili zavrnjeni drugi, tretji in četrti del predlogov iz vloge, ki jo je Sodišče EU vložilo pri Splošnem sodišču v smislu člena 114 Poslovnika Splošnega sodišča;

               —

               navedenim delom predlogov ugodi in s tem

                           —

                           primarno, dokončno odloči o sporu in odškodninsko tožbo L. Marcuccia zavrne kot nedopustno, ker je vložena proti Sodišču EU (ki zastopa Unijo);

                           —

                           podredno, če Sodišče meni, da okoliščina, da je ta tožba vložena proti Sodišču EU, in ne proti Komisiji (ki zastopa Unijo), ne vpliva na njeno dopustnost, ampak da bi moralo Splošno sodišče pri odločanju o procesnem vprašanju, na katero je opozorilo Sodišče EU, odrediti, da kot tožena stranka nastopa Komisija, in ne Sodišče EU, zadevo vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje o odškodninskem zahtevku L. Marcuccia ob upoštevanju pravnih ugotovitev Sodišča;

               —

               L. Marcucciu naloži plačilo stroškov Sodišča EU na prvi stopnji in v pritožbenem postopku.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Sodišče EU v okviru prvega pritožbenega razloga v zvezi s kršitvijo pravil o zastopanju Unije pred njenimi sodišči navaja, da ker ni nobene izrecne določbe o zastopanju Unije pred njenimi sodišči v postopkih s tožbami, vloženimi v skladu s členom 268 PDEU za ugotovitev nepogodbene odgovornosti Unije, morajo pravila o takem zastopanju izhajati iz splošnih načel, ki veljajo za opravljanje sodne funkcije, zlasti načela pravilnega delovanja pravosodja ter načel neodvisnosti in nepristranskosti sodišča.
   Sodišče EU je ta prvi pritožbeni razlog razdelilo na dva dela, ki se nanašata prav na nespoštovanje načela pravilnega delovanja pravosodja ter načel neodvisnosti in nepristranskosti sodišča. S prvim pritožbenim razlogom Sodišče EU poudarja, da ugotovitev Splošnega sodišča, da mora Sodišče EU zastopati Unijo v postopku z zgoraj navedeno odškodninsko tožbo, odkrito temelji na sodni praksi, ki se je začela s sodbo Werhahn Hansamühle in drugi/Svet in Komisija (od 63/72 do 69/72, EU:C:1973:121, v nadaljevanju: sodba Werhahn in drugi). V skladu z rešitvijo, ki je bila sprejeta v navedeni sodni praksi, velja, da kadar je Skupnost, zdaj Unija, pozvana, naj odgovarja za dejanja ene od njenih institucij, jo pri sodišču Unije zastopa institucija (ali institucije), ki jim je pripisana odgovornost za povzročitev škode. Sodišče EU pa trdi, da se ta rešitev v obravnavani zadevi ne bi smela uporabiti, kajti ob upoštevanju različnih dejavnikov naj bi bil izid tega v resnici v nasprotju z interesi pravilnega delovanja pravosodja, ki je, kot je izrecno razvidno iz sodbe Werhahn in drugi, bistvo te rešitve. V teh okoliščinah se Sodišče EU mimogrede sklicuje na neupoštevanje področja uporabe člena 317, prvi odstavek, PDEU in člena 53(1) Uredbe št. 966/2012 (1), v skladu s katerimi bi moralo Splošno sodišče upoštevati načelo dodelitve odškodnine, kakršna je ta, ki se zahteva v obravnavani zadevi, iz dela proračuna Unije, ki zadeva Komisijo.
   Sodišče EU v okviru drugega pritožbenega razloga sklicujoč se na sodbo ESČP z dne 10. julija 2008 v zadevi Mihalkov proti Bolgariji (zadeva št. 67719/01) zatrjuje, da je Splošno sodišče s tem, ko je štelo, da bi moralo Sodišče EU zastopati Unijo v postopku z odškodninsko tožbo L. Marcuccia, ravnalo v nasprotju z zahtevami objektivne neodvisnosti in nepristranskosti sodišča. Ker je namreč po eni strani do podlage za domnevno odgovornost prišlo pri opravljanju sodne funkcije senata in ker po drugi strani senat, ki odloča o zadevi i) pripada istemu sodišču (Splošnemu sodišču), ki mu pripada senat, kateremu je pripisana odgovornost in ii) je del tožene stranke v isti zadevi (Sodišča EU), ki zaposluje člane senata, naj bi bile zgoraj navedene zahteve kršene, še toliko bolj v primeru, v katerem se, kot je odločilo Splošno sodišče, odškodnina, kakršna je ta, ki se zahteva v obravnavani zadevi, mora izplačati iz proračuna, ki zadeva Sodišče EU.
   Sodišče EU v okviru drugega pritožbenega razloga še zatrjuje, da je bila v izpodbijanem sklepu kršena obveznost obrazložitve, ker ta ni vseboval podrobnega izpodbijanja utemeljitve, ki jo je Sodišče EU podalo pred Splošnim sodiščem in ki je temeljila na več sodbah Sodišča – med katerimi so sodbe v zadevah Gascogne/Komisija (C-58/12 P, EU:C:2013:770), Gascogne Sack/Komisija (C-40/12 P, EU:C:2013:768) in Kendrion/Komisija (C-50/12 P, EU:C:2013:771).

      (1)  Uredba (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (UL L 298, str. 1).


title: Zadeva T-230/05: Tožba Golf USA Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 24. junija 2005

text:
               20.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/30

         Tožba Golf USA Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 24. junija 2005
   (Zadeva T-230/05)
   (2005/C 205/54)
   Jezik postopka: angleščina
   Golf USA Inc., s sedežem v Oklahoma Cityu, Oklahoma, ZDA, ki ga zastopa A.H. de Bosch Kemper-de Hilster, lawyer, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 24. junija 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 25. aprila 2005 v zadevi R 823/2004-2 (GOLF-USA);

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Besedna znamka GOLF USA za proizvode in storitve iz razredov 25 (oblačila, obutev, pokrivala, itd.), 28 (izdelki za šport, vključno s palicami za golf) in 35 (storitve trgovine na drobno z izdelki za šport)

               Odločba preizkuševalca:

               Prijava se v celoti zavrne

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Pritožba se zavrne

               Tožbeni razlog:

               Kršitev Člena 7(1)(b) in (c) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94


title: Zadeva C-332/04: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne  16. marca 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 85/337/EG, kot je bila spremenjena z Direktivo 97/11/ES — Presoja vplivov projektov na okolje — Součinkovanje faktorjev, za katere je verjetno, da bodo prizadeti neposredno ali posredno — Obveznost objave izjave o vplivu — Presoja, omejena na projekte urbanističnega urejanja izven urbanih področij — Projekt izgradnje zabaviščnega centra v Paterni)

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/17

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. marca 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-332/04) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 85/337/EG, kot je bila spremenjena z Direktivo 97/11/ES - Presoja vplivov projektov na okolje - Součinkovanje faktorjev, za katere je verjetno, da bodo prizadeti neposredno ali posredno - Obveznost objave izjave o vplivu - Presoja, omejena na projekte urbanističnega urejanja izven urbanih področij - Projekt izgradnje zabaviščnega centra v Paterni)
   (2006/C 131/29)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Valero Jordana in F. Simonetti, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: M. Muñoz Pérez, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Nepopoln ali nepravilen prenos členov 3, 9(1) in točke 10(b) Priloge II Direktive Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 175, str. 40), kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997 (UL L 73, str. 5) — Neuporaba prehodne ureditve, ki jo vzpostavlja člen 3 Direktive 97/11/ES — Nepredložitev projekta izgradnje zabaviščnega parka v Paterni (Valencia) v presojo
   Izrek

               1)

               Kraljevina Španija s tem, da je nepolno prenesla člen 3 Direktive Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997, s tem, da ni prenesla člena 9(l) Direktive 85/337, kot je bila spremenjena z Direktivo 97/11, s tem, da ni spoštovala prehodne ureditve, določene v členu 3 Direktive 97/11, s tem, da ni pravilno prenesla določbe točke 10(b) Priloge II v povezavi s členoma 2(1) in 4(2) Direktive 85/337, kot je bila spremenjena z Direktivo 97/11, in s tem, da projekta izgradnje zabaviščnega parka v Paterni ni predložila v postopek presoje vplivov na okolje, in posledično s tem, da ni uporabila določb členov 2(1), 3, 4(2), 8 in 9 Direktive 85/337, kot je bila spremenjena z Direktivo 97/11, ni izpolnila obveznosti iz teh direktiv.

               2)

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 262, 23.10.2004.


title: Zadeva T-318/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. januarja 2016 – Zitro IP/UUNT (TRIPLE BONUS) (Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke Skupnosti TRIPLE BONUS — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) in (2) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               29.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. januarja 2016 – Zitro IP/UUNT (TRIPLE BONUS)
   (Zadeva T-318/15) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava figurativne znamke Skupnosti TRIPLE BONUS - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) in (2) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 078/29)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Zitro IP Sàrl (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: A. Canela Giménez, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: A. Crawcour in J. Crespo Carrillo, agenta)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 15. aprila 2015 (zadeva R 1648/2014-4) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka TRIPLE BONUS kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Zitro IP Sàrl se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 262, 10.8.2015.


title: Zadeva T-202/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  7. februarja 2006  — Alecansan proti UUNT ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti COMP USA — Prejšnja nacionalna figurativna znamka COMP USA — Pomanjkanje podobnosti proizvodov in storitev — Zavrnitev ugovora — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/24

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 7. februarja 2006 — Alecansan proti UUNT
   (Zadeva T-202/03) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti COMP USA - Prejšnja nacionalna figurativna znamka COMP USA - Pomanjkanje podobnosti proizvodov in storitev - Zavrnitev ugovora - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2006/C 86/46)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Alecansan, SL (Madrid, Španija) (zastopniki: M. Baylos Morales, P. Merino Baylos, J. Arribas García, A. Velázquez Ibáñez in A. Angulo Lafora, avocats)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: D. Botis in A. Folliard-Monguiral, agents)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: CompUSA Management Co. (Dallas, Združene države) (zastopnik: P. Brownlow, solicitor)
   Predmet zadeve
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 24. marca 2003 (zadeva R 711/2002-1) glede postopka z ugovorom med Alecansan, SL in CompUSA Management Co.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo svojih stroškov, kot tudi stroškov Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).

               3)

               Intervenient nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 184, 2.8.2003


title: Zadeva C-95/12: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 22. oktobra 2013 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji (Neizpolnitev obveznosti države — Sodba Sodišča, s katero je ugotovljena neizpolnitev obveznosti — Nacionalna ureditev, ki za sprejemanje nekaterih odločitev delničarjev družbe Volkswagen AG določa dvajsetodstotno manjšino, ki lahko prepreči sprejetje sklepov)

text:
               14.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 367/7

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 22. oktobra 2013 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-95/12) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Sodba Sodišča, s katero je ugotovljena neizpolnitev obveznosti - Nacionalna ureditev, ki za sprejemanje nekaterih odločitev delničarjev družbe Volkswagen AG določa dvajsetodstotno manjšino, ki lahko prepreči sprejetje sklepov)
   2013/C 367/10
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: E. Montaguti in G. Braun, agenta)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: T. Henze, J. Schwarze, J. Möller in J. Kemper, agenti)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nepopolna izvršitev sodbe Sodišča z dne 23. oktobra 2007 v zadevi Komisija proti Nemčiji (C-112/05) glede kršitve člena 56(1) ES – Nacionalna ureditev, ki za sprejetje nekaterih sklepov delničarjev družbe Volkswagen AG izjemoma določa več kot 80-odstotno večino in ki deželi Spodnja Saška, ki ima 20 % teh delnic, tako omogoča preprečitev sprejetja navedenih sklepov – Izračun sankcij: kumulirano plačilo periodične denarne kazni in pavšalnega zneska

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 118, 21.4.2012.


title: Zadeva C-651/15 P: Pritožba, ki so jo Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO), Adolf Krämer GmbH & Co. KG, AgO Argentum GmbH, in drugi vložili 4. decembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 25. septembra 2015 v zadevi Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV in drugi/Evropska komisija, T-360/13,

text:
               29.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/4

         Pritožba, ki so jo Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO), Adolf Krämer GmbH & Co. KG, AgO Argentum GmbH, in drugi vložili 4. decembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 25. septembra 2015 v zadevi Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV in drugi/Evropska komisija, T-360/13,
   (Zadeva C-651/15 P)
   (2016/C 078/05)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožniki: Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO), Adolf Krämer GmbH & Co. KG, AgO Argentum GmbH in drugi (zastopnika: C. Mereu, odvetnik, J. Beck, solicitor)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Evropska agencija za kemikalije (ECHA), Assogalvanica, Ecometal, Comité européen des traitements de surfaces (CETS) in drugi

      Predlogi

   Pritožniki Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               ugotovi, da je pritožba dopustna in utemeljena;

               —

               sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-360/13 razveljavi;

               —

               meritorno odloči o pritožnikovi tožbi za razglasitev ničnosti ali zadevo vrne Splošnemu sodišču v novo odločanje o tožbi za razglasitev ničnosti.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožniki v utemeljitev pritožbe navajajo te utemeljitve:
   Prvi pritožbeni razlog – Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je ugotovilo, da Direktiva 98/24 (1) in Direktiva 2004/373 (2) nista posebna zakonodaja v smislu člena 58(2) Uredbe REACH (3), ki določa minimalne zahteve, ki zagotavljajo primeren nadzor tveganja uporabe kromovega trioksida za prevleke in pri galvanizaciji za zdravje ljudi:
   Splošno sodišče je člen 58(2) Uredbe REACH razlagalo v nasprotju z jasnim besedilom in namenom te določbe in načinom, kako se morata direktivi 98/24 in 2004/37 razlagati. Natančneje, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je, prvič, za izvzetje iz člena 58(2) štelo, da se uporablja za „snovi“ in ne za „uporabe“, drugič, tri zahteve iz člena 58(2) Uredbe REACH presodilo ločeno in sploh ni vsebinsko presodilo tretje od njih („primeren nadzor tveganja“), in tretjič, ugotovilo, da direktivi 98/24 in 2004/37 ne nalagata minimalnih zahtev za nadzor tveganja, povezanega z uporabo kromovega trioksida za prevleke in pri galvanizaciji, to je, da se je zlasti sklicevalo na neobstoj mejne vrednosti za izpostavljenost pri delu.
   Drugi pritožbeni razlog – Ugotovitve iz izpodbijane sodbe glede diskrecijske pravice Komisije so nepravilne:
   Če bo prvi pritožbeni razlog sprejet, je ugotovitev Splošnega sodišča, da je Komisija pravilno uporabila diskrecijsko pravico pri odločanju, ali naj odobri izvzetje iz člena 58(2) Uredbe REACH, napačna.
   Tretji pritožbeni razlog – Napačna presoja prvega tožbenega razloga in drugega dela četrtega tožbenega razloga:
   Če bo prvi pritožbeni razlog sprejet, je razlogovanje v točkah 68, 69, 84 in 85 izpodbijane sodbe napačno in je treba prvi tožbeni razlog in drugi del četrtega tožbenega razloga pred Splošnim sodiščem ponovno preizkusiti.

      (1)  Direktiva Sveta 98/24/ES z dne 7. aprila 1998 o varovanju zdravja in zagotavljanju varnosti delavcev pred tveganji zaradi izpostavljenosti kemičnim dejavnikom pri delu (štirinajsta posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 279).

      (2)  Direktiva 2004/37/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o varovanju delavcev pred nevarnostmi zaradi izpostavljenosti rakotvornim ali mutagenim snovem pri delu (šesta posebna direktiva v skladu s členom 16(1) Direktive Sveta 89/391/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 35).

      (3)  Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL L 396, str. 1).


title: Zadeva C-616/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 30. novembra 2011 – T-Mobile Austria GmbH proti Verein für Konsumenteninformation

text:
               10.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 30. novembra 2011 – T-Mobile Austria GmbH proti Verein für Konsumenteninformation
   (Zadeva C-616/11)
   2012/C 73/26
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: T-Mobile Austria GmbH

      Tožena stranka: Verein für Konsumenteninformation

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 52(3) Direktive 2007/64/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o plačilnih storitvah na notranjem trgu razlagati tako, da se uporablja tudi za pogodbeno razmerje med mobilnim operaterjem kot prejemnikom plačila in njegovo stranko, fizično osebo (potrošnikom), kot plačnikom?

               2.

               Ali se plačilni listek, ki ga je lastnoročno podpisal plačnik, oziroma postopek za izdajo nalogov za kreditne prenose na podlagi podpisanega plačilnega listka in dogovorjeni postopek za izdajo nalogov za kreditne prenose v okviru spletnega bančništva (telebančništva) štejejo za „plačilne instrumente“ v smislu člena 4, točka 23, in člena 52(3) Direktive 2007/64/ES?

               3.

               Ali je treba člen 52(3) Direktive 2007/64/ES razlagati tako, da nasprotuje uporabi nacionalnih predpisov, ki določajo splošno prepoved tega, da prejemnik plačil zaračunava nadomestila, pri čemer ne razlikujejo med različnimi plačilnimi instrumenti?

      (1)  Direktiva 2007/64/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o plačilnih storitvah na notranjem trgu in o spremembah direktiv 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES in 2006/48/ES ter o razveljavitvi Direktive 97/5/ES (UL L 319, str. 1).


title: Sklep Sodišča z dne 15. novembra 2016 v zadevi E-7/16 – Míla ehf. proti Nadzornemu organu Efte (Predhodni ugovor nedopustnosti – Državna pomoč – Sklep o zaključku formalnega postopka preiskave)

text:
               15.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/48

         SKLEP SODIŠČA
   z dne 15. novembra 2016
   v zadevi E-7/16
   Míla ehf. proti Nadzornemu organu Efte

      (Predhodni ugovor nedopustnosti – Državna pomoč – Sklep o zaključku formalnega postopka preiskave)

   (2017/C 189/12)
   V zadevi št. E-7/16, Míla ehf. proti Nadzornemu organu Efte – katere predmet je ZAHTEVEK na podlagi člena 36(2) Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča za razglasitev ničnosti odločbe Nadzornega organa Efte št. 061/16/COL z dne 16. marca 2016 o zaključku formalnega postopka preiskave domnevne državne pomoči, zagotovljene prek zakupa optičnega vlakna, ki se jih je prej upravljalo v imenu zveze NATO – je sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Páll Hreinsson, 15. novembra 2016 izdalo sklep, katerega izrek se glasi:

               1.

               Zahtevek se zavrže kot nedopusten.

               2.

               Vložniku zahtevka se naloži plačilo stroškov postopka.