201807130172004172018/C 268/13442017CJC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL20180607101121Zadeva C-44/17: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Hamburg – Nemčija) – Scotch Whisky Association/Michael Klotz (Predhodno odločanje — Zaščita geografskih označb žganih pijač — Uredba (ES) št. 110/2008 — Člen 16, od (a) do (c) — Priloga III — Registrirana geografska označba „Scotch Whisky“ — Viski, proizveden v Nemčiji in tržen pod imenom „Glen Buchenbach“)
 ---documentbreak--- C2682018SL1010120180607SL0013101112Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Hamburg – Nemčija) – Scotch Whisky Association/Michael Klotz
   (Zadeva C-44/17) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Zaščita geografskih označb žganih pijač — Uredba (ES) št. 110/2008 — Člen 16, od (a) do (c) — Priloga III — Registrirana geografska označba „Scotch Whisky“ — Viski, proizveden v Nemčiji in tržen pod imenom „Glen Buchenbach“)“2018/C 268/13Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Landgericht Hamburg

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Scotch Whisky Association

      Tožena stranka: Michael Klotz

      Izrek

            1.

            Člen 16(a) Uredbe (ES) št. 110/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o opredelitvi, opisu, predstavitvi, označevanju in zaščiti geografskih označb žganih pijač ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 1576/89 je treba razlagati tako, da se mora sporni znak za ugotovitev obstoja „posredne komercialne uporabe“ registrirane geografske označbe uporabljati v obliki, ki je fonetično in/ali vizualno bodisi istovetna s to označbo bodisi ji je podobna. Zato ne zadošča, da lahko ta sporni del znaka pri upoštevni javnosti vzbudi kakršno koli asociacijo na navedeno označbo ali na z njo povezano geografsko območje.

            2.

            Člen 16(b) Uredbe št. 110/2008 je treba razlagati tako, da mora predložitveno sodišče za ugotovitev obstoja „navajanja“ registrirane geografske označbe presoditi, ali običajno obveščen ter razumno pozoren in preudaren povprečni evropski potrošnik, ko se sreča s spornim imenom, takoj pomisli na proizvod, ki je označen z zaščiteno geografsko označbo. V okviru te presoje mora to sodišče, če, prvič, si sporno ime in zaščitena geografska označba nista fonetično in/ali vizualno podobna, in drugič, ta označba ni delno vključena v navedeno ime, po potrebi upoštevati konceptualno bližino med navedenim imenom in navedeno označbo.
            Člen 16(b) Uredbe št. 110/2008 je treba razlagati tako, da se pri ugotavljanju obstoja „navajanja“ registrirane geografske označbe ne smejo upoštevati okoliščine, v katere je umeščen sporni del znaka, zlasti ne to, da je na njem pojasnilo o resničnem poreklu zadevnega proizvoda.

            3.

            Člen 16(c) Uredbe št. 110/2008 je treba razlagati tako, da se pri ugotavljanju obstoja „napačne ali zavajajoče navedbe“, ki je s to določbo prepovedana, ne smejo upoštevati okoliščine, v katerih se sporni del znaka uporablja.

      (
         1
      )	UL C 121, 18.4.2017.


201807130292004482018/C 268/032102016CJC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL201806053421Zadeva C-210/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Unabhängiges Landeszentrum für Datenschutz Schleswig-Holstein/Wirtschaftsakademie Schleswig-Holstein GmbH (Predhodno odločanje — Direktiva 95/46/ES — Osebni podatki — Varstvo posameznikov pri obdelavi teh podatkov — Odredba o izklopu strani Facebooka (stran oboževalcev), ki omogoča zbiranje in obdelavo nekaterih podatkov, povezanih z obiskovalci te strani — Člen 2(d) — Upravljavec osebnih podatkov — Člen 4 — Nacionalno pravo, ki se uporabi — Člen 28 — Nacionalni nadzorni organi — Pooblastila teh organov za posredovanje)
 ---documentbreak--- C2682018SL310120180605SL00033142Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Unabhängiges Landeszentrum für Datenschutz Schleswig-Holstein/Wirtschaftsakademie Schleswig-Holstein GmbH
   (Zadeva C-210/16) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Direktiva 95/46/ES — Osebni podatki — Varstvo posameznikov pri obdelavi teh podatkov — Odredba o izklopu strani Facebooka (stran oboževalcev), ki omogoča zbiranje in obdelavo nekaterih podatkov, povezanih z obiskovalci te strani — Člen 2(d) — Upravljavec osebnih podatkov — Člen 4 — Nacionalno pravo, ki se uporabi — Člen 28 — Nacionalni nadzorni organi — Pooblastila teh organov za posredovanje)“2018/C 268/03Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Unabhängiges Landeszentrum für Datenschutz Schleswig-Holstein

      Tožena stranka: Wirtschaftsakademie Schleswig-Holstein GmbH

      ob udeležbi: Facebook Ireland Ltd, Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Izrek

            1.

            Člen 2(d) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov je treba razlagati tako, da pojem „upravljavec“ v smislu te določbe zajema skrbnika strani oboževalcev, ki gostuje na družabnem omrežju.

            2.

            Člena 4 in 28 Direktive 95/46 je treba razlagati tako, da lahko nadzorni organ države članice, kadar ima podjetje s sedežem zunaj Evropske unije več poslovnih enot v različnih državah članicah, pooblastila, ki so mu podeljena s členom 28(3) te direktive, izvaja v zvezi s poslovno enoto tega podjetja, ki je na ozemlju te države članice, čeprav je na podlagi delitve nalog v skupini na eni strani ta poslovna enota zadolžena samo za prodajo oglasnega prostora in druge ukrepe trženja na ozemlju navedene države članice, na drugi strani pa je za zbiranje in obdelavo osebnih podatkov za celotno ozemlje Evropske unije izključno odgovorna poslovna enota, ki je v drugi državi članici.

            3.

            Člen 4(1)(a) ter člen 28(3) in (6) Direktive 95/46 je treba razlagati tako, da je nadzorni organ države članice, kadar namerava v zvezi z organom s sedežem na ozemlju te države članice izvajati pooblastila za posredovanje iz člena 28(3) te direktive zaradi kršitev pravil v zvezi z varstvom osebnih podatkov, ki jih je storila tretja oseba, ki je odgovorna za obdelavo teh podatkov in ki ima sedež v drugi državi članici, pristojen za to, da neodvisno od nadzornega organa drugonavedene države članice opravi presojo zakonitosti take obdelave podatkov, in lahko svoja pooblastila za posredovanje izvaja v zvezi z organom s sedežem na njegovem ozemlju, ne da bi nadzorni organ druge države članice predhodno pozval, naj posreduje.

      (
         1
      )	UL C 260, 18.7.2016.


201807130342004012018/C 268/283052018CJC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL20180504222321Zadeva C-305/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 4. maja 2018 – Associazione „Verdi Ambiente e Società – Aps Onlus“ in drugi/Presidenza del Consiglio dei Ministri in drugi
 ---documentbreak--- C2682018SL2210120180504SL0028221232Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 4. maja 2018 – Associazione „Verdi Ambiente e Società – Aps Onlus“ in drugi/Presidenza del Consiglio dei Ministri in drugi
   (Zadeva C-305/18)2018/C 268/28Jezik postopka: italijanščina
      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Associazione „Verdi Ambiente e Società – Aps Onlus“, VAS – Aps Onlus, Associazione di Promozione Sociale „Movimento Legge Rifiuti Zero per l’Economia Circolare“

      Tožene stranke: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Regione Lazio, Regione Toscana, Regione Lombardia

      Vprašanji za predhodno odločanje

            1.

            Sodišče Evropske unije naj odloči, ali člena 4 in 13 Direktive 2008/98/ES (
                  1
               ) ter njene uvodne izjave 6, 8, 28 in 31 nasprotujejo primarni nacionalni zakonodaji in z njo povezani izvedbeni sekundarni zakonodaji – in sicer členu 35(1) uredbe-zakona št. 133/2014, preoblikovane v zakon št. 164/2014, in odloku predsednika Sveta ministrov z dne 10. avgusta 2016, objavljenem v Uradnem listu Italijanske republike št. 233 z dne 5. oktobra 2016 –, v kateri so kot strateška infrastruktura in objekti temeljnega nacionalnega interesa, ki pomenijo sodoben, integriran sistem ravnanja s komunalnimi in podobnimi odpadki in zagotavljajo samozadostnost na državni ravni, opredeljene samo sežigalnice iz prilog in tabel odloka predsednika Sveta ministrov, ker nacionalni zakonodajalec obratov za obdelavo odpadkov za recikliranje in ponovno uporabo ne obravnava enako, čeprav sta to v skladu z navedeno direktivo prednostna načina v hierarhiji ravnanja z odpadki.
            Podredno, če zgoraj navedeno ni tako, naj Sodišče Evropske unije odloči, ali člena 4 in 13 Direktive 2008/98/ES nasprotujeta primarni nacionalni zakonodaji in z njo povezani izvedbeni sekundarni zakonodaji – in sicer členu 35(1) uredbe-zakona št. 133/2014, preoblikovane v zakon št. 164/2014, in odloku predsednika Sveta ministrov z dne 10. avgusta 2016, objavljenem v Uradnem listu Italijanske republike št. 233 z dne 5. oktobra 2016 –, v kateri so kot strateška infrastruktura in objekti temeljnega nacionalnega interesa opredeljene sežigalnice komunalnih odpadkov, da se odpravijo in preprečijo nadaljnji postopki za ugotavljanje kršitev zaradi neizvajanja evropskih predpisov na tem področju ter omeji odlaganje odpadkov na odlagališčih.

            2.

            Sodišče Evropske unije naj odloči, ali členi 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 10, 11 in 12 Direktive 2001/42/ES (
                  2
               ), posamično ali skupaj, nasprotujejo uporabi primarne nacionalne zakonodaje ter z njo povezane izvedbene sekundarne zakonodaje – in sicer členu 35(1) uredbe-zakona št. 133/2014, preoblikovane v zakon št. 164/2014, in odloku predsednika Sveta ministrov z dne 10. avgusta 2016, objavljenem v Uradnem listu Italijanske republike št. 233 z dne 5. oktobra 2016 –, ki določa, da lahko predsednik Sveta ministrov z odlokom poveča zmogljivost obstoječih sežigalnic in določi število, zmogljivosti ter regionalna mesta gradnje sežigalnic s pridobivanjem energije iz komunalnih in podobnih odpadkov, da se zadosti preostalim ugotovljenim potrebam in postopoma vzpostavi družbeno-ekonomsko ravnovesje med območji državnega ozemlja ob upoštevanju ciljev ločenega zbiranja odpadkov in recikliranja, ne določa pa, da je treba med pripravo takega načrta, kot izhaja iz odloka predsednika Sveta ministrov, upoštevati predpise o strateški okoljski presoji iz Direktive 2001/42/ES.

      (
         1
      )	Direktiva 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv (UL 2008, L 312, str. 3).
   (
         2
      )	Direktiva 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 6, str. 157).


201807130412004252018/C 268/14492017CJC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL20180606111111Zadeva C-49/17: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret – Danska) – Koppers Denmark ApS/Skatteministeriet (Predhodno odločanje — Direktiva 2003/96/ES — Obdavčitev energentov in električne energije — Člen 21(3) — Obdavčljivi dogodek, ki bi imel za posledico obdavčitev — Poraba proizvedenih energentov na območju obrata, v katerem se proizvajajo energenti — Energenti, ki se uporabljajo za druge namene kot za pogonsko gorivo ali za gorivo za ogrevanje — Uporaba topila kot goriva za ogrevanje v obratu za destilacijo katrana)
 ---documentbreak--- C2682018SL1110120180606SL0014111111Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret – Danska) – Koppers Denmark ApS/Skatteministeriet
   (Zadeva C-49/17) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Direktiva 2003/96/ES — Obdavčitev energentov in električne energije — Člen 21(3) — Obdavčljivi dogodek, ki bi imel za posledico obdavčitev — Poraba proizvedenih energentov na območju obrata, v katerem se proizvajajo energenti — Energenti, ki se uporabljajo za druge namene kot za pogonsko gorivo ali za gorivo za ogrevanje — Uporaba topila kot goriva za ogrevanje v obratu za destilacijo katrana)“2018/C 268/14Jezik postopka: danščina
      Predložitveno sodišče

   Østre Landsret

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Koppers Denmark ApS

      Tožena stranka: Skatteministeriet

      Izrek

   Člen 21(3) Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije je treba razlagati tako, da poraba energentov na območju obrata, v katerem so bili proizvedeni, za namene proizvodnje drugih energentov, ne spada pod izjemo, ki se nanaša na obdavčljivi dogodek, ki bi imel za posledico obdavčitev, iz te določbe, če se v položaju, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, energenti, ki se proizvedejo v okviru glavne dejavnosti takega obrata, uporabljajo v druge namene, in ne kot pogonsko gorivo ali gorivo za ogrevanje.
   (
         1
      )	UL C 112, 10.4.2017.


201807130222004182018/C 268/045542016CJC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL201806074411Zadeva C-554/16: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – EP Agrarhandel GmbH/ Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft (Predhodno odločanje — Skupna kmetijska politika — Uredba (ES) št. 73/2009 — Podpora za kmete — Premije za krave dojilje — Člen 117, drugi odstavek — Posredovanje podatkov — Odločba 2001/672/ES, kakor je bila spremenjena s Sklepom 2010/300/EU — Premik goveda na poletne pašnike v gorskih območjih — Člen 2(4) — Rok za priglasitev premika — Izračun — Prepozna priglasitev — Upravičenost do izplačila premij — Zahteva — Upoštevanje roka za oddajo na pošto)
 ---documentbreak--- C2682018SL410120180607SL00044141Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – EP Agrarhandel GmbH/ Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft
   (Zadeva C-554/16) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Skupna kmetijska politika — Uredba (ES) št. 73/2009 — Podpora za kmete — Premije za krave dojilje — Člen 117, drugi odstavek — Posredovanje podatkov — Odločba 2001/672/ES, kakor je bila spremenjena s Sklepom 2010/300/EU — Premik goveda na poletne pašnike v gorskih območjih — Člen 2(4) — Rok za priglasitev premika — Izračun — Prepozna priglasitev — Upravičenost do izplačila premij — Zahteva — Upoštevanje roka za oddajo na pošto)“2018/C 268/04Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: EP Agrarhandel GmbH

      Tožena stranka: Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft

      Izrek

   Člen 2(4) Odločbe Komisije z dne 20. avgusta 2001 o določitvi posebnih pravil za premike govedi na poletno pašo v gorskih območjih (2001/672/ES), kakor je bila spremenjena s Sklepom Komisije z dne 25. maja 2010 (2010/300/EU), je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni določbi, v skladu s katero je za spoštovanje roka za priglasitev premika na poletno pašo odločilen datum prejema obvestila o priglasitvi.
   (
         1
      )	UL C 46, 13.2.2017.


201807130082003542018/C 268/15832017CJC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL20180607121211Zadeva C-83/17: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 7. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – KP/LO (Predhodno odločanje — Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Haaški protokol iz leta 2007 — Pravo, ki se uporablja za preživninske obveznosti — Člen 4(2) — Sprememba običajnega prebivališča upravičenca — Možnost uporabe prava države novega običajnega prebivališča upravičenca, ki je lex fori, za nazaj — Obseg besedne zveze „če upravičenec od zavezanca ne more dobiti preživnine“ — Primer, v katerem upravičenec ne izpolnjuje zakonskega pogoja)
 ---documentbreak--- C2682018SL1210120180607SL0015121121Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 7. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – KP/LO
   (Zadeva C-83/17) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Haaški protokol iz leta 2007 — Pravo, ki se uporablja za preživninske obveznosti — Člen 4(2) — Sprememba običajnega prebivališča upravičenca — Možnost uporabe prava države novega običajnega prebivališča upravičenca, ki je lex fori, za nazaj — Obseg besedne zveze „če upravičenec od zavezanca ne more dobiti preživnine“ — Primer, v katerem upravičenec ne izpolnjuje zakonskega pogoja)“2018/C 268/15Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: KP

      Tožena stranka: LO

      Izrek

            1.

            Člen 4(2) Haaškega protokola z dne 23. novembra 2007 o pravu, ki se uporablja za preživninske obveznosti, ki je bil v imenu Evropske skupnosti odobren s Sklepom Sveta 2009/941/ES z dne 30. novembra 2009, je treba razlagati tako, da:

                     —

                     okoliščina, da je država sodišča država, v kateri ima upravičenec običajno prebivališče, ne ovira uporabe te določbe, ker pravo, določeno s subsidiarnim kolizijskim pravilom iz te določbe, ni pravo, določeno z glavnim kolizijskim pravilom iz člena 3 navedenega protokola;

                     —

                     se v položaju, v katerem preživninski upravičenec, ki je spremenil običajno prebivališče, pri sodiščih države svojega novega običajnega prebivališča proti zavezancu vloži preživninski zahtevek za preteklo obdobje, v katerem je prebival v drugi državi članici, lex fori, ki je tudi pravo države njegovega novega običajnega prebivališča, lahko uporablja, če so bila sodišča države članice, v kateri je sodišče, pred katerim teče postopek, pristojna za odločanje o sporih v zvezi s preživninami, ki se nanašajo na ti stranki in na navedeno obdobje.

            2.

            Besedno zvezo „ne more dobiti preživnine“ iz člena 4(2) Haaškega protokola z dne 23. novembra 2007 je treba razlagati tako, da zajema tudi položaj, v katerem upravičenec ne more dobiti preživnine na podlagi prava države svojega nekdanjega običajnega prebivališča, ker ne izpolnjuje nekaterih pogojev, ki jih to pravo določa.

      (
         1
      )	UL C 168, 29.5.2017.


201807130572003612018/C 268/42862017TC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL20180619353511Zadeva T-86/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. junija 2018 – Le Pen/Parlament (Pravilnik o povračilu in nadomestilu stroškov poslancem Evropskega parlamenta — Nadomestilo za parlamentarno pomoč — Izterjava neutemeljeno izplačanih zneskov — Pristojnost generalnega sekretarja — Pravica do obrambe — Dokazno breme — Obveznost obrazložitve — Enako obravnavanje — Zloraba pooblastil — Neodvisnost poslancev — Napačna ugotovitev dejanskega stanja — Sorazmernost)
 ---documentbreak--- C2682018SL3510120180619SL0042351351Sodba Splošnega sodišča z dne 19. junija 2018 – Le Pen/Parlament
   (Zadeva T-86/17) (
         1
      )
   „(Pravilnik o povračilu in nadomestilu stroškov poslancem Evropskega parlamenta — Nadomestilo za parlamentarno pomoč — Izterjava neutemeljeno izplačanih zneskov — Pristojnost generalnega sekretarja — Pravica do obrambe — Dokazno breme — Obveznost obrazložitve — Enako obravnavanje — Zloraba pooblastil — Neodvisnost poslancev — Napačna ugotovitev dejanskega stanja — Sorazmernost)“2018/C 268/42Jezik postopka: francoščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Marion Le Pen (Saint Cloud, Francija) (zastopniki: sprva M. Ceccaldi in J.-P. Le Moigne, nato M. Ceccaldi in na koncu R. Bosselut, avocats)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: G. Corstens in S. Seyr, agenta)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Svet Evropske unije (zastopniki: A. Jensen, M. Bauer in R. Meyer, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa generalnega sekretarja Parlamenta z dne 5. decembra 2016, v skladu s katerim naj se od tožeče stranke izterja znesek 298497,87 EUR, ki je bil neutemeljeno izplačan iz naslova parlamentarne pomoči, in s tem povezanega opomina z dne 6. decembra 2016.

      Izrek

            1.

            Tožba se zavrne.

            2.

            Marion Le Pen nosi svoje stroške in plača stroške, ki jih je priglasil Evropski parlament, vključno s stroški v zvezi s postopkom za izdajo začasne odredbe.

            3.

            Svet Evropske unije nosi svoje stroške.

      (
         1
      )	UL C 104, 3.4.2017.


201807130202003882018/C 268/055742016CJC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL201806055511Zadeva C-574/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Španija) – Grupo Norte Facility SA/Angel Manuel Moreira Gómez (Predhodno odločanje — Socialna politika — Direktiva 1999/70/ES — Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP — Določba 4 — Načelo prepovedi diskriminacije — Pojem „pogoji zaposlitve“ — Primerljivost položajev — Upravičenost — Pojem „objektivni razlogi“ — Odpravnina ob odpovedi pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas iz objektivnega razloga — Nižja odpravnina, ki se izplača ob izteku pogodbe o „nadomestitveni“ zaposlitvi za določen čas)
 ---documentbreak--- C2682018SL510120180605SL00055151Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Španija) – Grupo Norte Facility SA/Angel Manuel Moreira Gómez
   (Zadeva C-574/16) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Socialna politika — Direktiva 1999/70/ES — Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP — Določba 4 — Načelo prepovedi diskriminacije — Pojem „pogoji zaposlitve“ — Primerljivost položajev — Upravičenost — Pojem „objektivni razlogi“ — Odpravnina ob odpovedi pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas iz objektivnega razloga — Nižja odpravnina, ki se izplača ob izteku pogodbe o „nadomestitveni“ zaposlitvi za določen čas)“2018/C 268/05Jezik postopka: španščina
      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Grupo Norte Facility SA

      Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Angel Manuel Moreira Gómez

      Izrek

   Določbo 4, točka 1, Okvirnega sporazuma o zaposlitvi za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999, ki je v Prilogi k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o zaposlitvi za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, v skladu s katero je odpravnina, ki se ob izteku roka, za katerega so bile te pogodbe sklenjene, izplača delavcem, zaposlenim na podlagi pogodb o zaposlitvi za določen čas, sklenjenih za pokrivanje delovnega časa, ki se je sprostil zaradi delne upokojitve drugega delavca, kot je pogodba o nadomestitvi iz postopka v glavni stvari, nižja od odpravnine, ki se ob odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz objektivnega razloga odobri delavcem, zaposlenim za nedoločen čas.
   (
         1
      )	UL C 30, 30.1.2017.


201807130592004242018/C 268/43892017TC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL20180619353622Zadeva T-89/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. junija 2018 – Erwin Müller/EUIPO – Novus Tablet Technology Finland (NOVUS) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije NOVUS — Prejšnji besedni in figurativni znamki Evropske unije NOVUS in novus — Relativni razlog za zavrnitev — Podobnost proizvodov — Člen 8(1)(a) in (b) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 8(1)(a) in (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Dokazi, prvič predloženi pred Splošnim sodiščem)
 ---documentbreak--- C2682018SL3520120180619SL0043352362Sodba Splošnega sodišča z dne 19. junija 2018 – Erwin Müller/EUIPO – Novus Tablet Technology Finland (NOVUS)
   (Zadeva T-89/17) (
         1
      )
   „(Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije NOVUS — Prejšnji besedni in figurativni znamki Evropske unije NOVUS in novus — Relativni razlog za zavrnitev — Podobnost proizvodov — Člen 8(1)(a) in (b) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 8(1)(a) in (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Dokazi, prvič predloženi pred Splošnim sodiščem)“2018/C 268/43Jezik postopka: nemščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Erwin Müller GmbH (Lingen, Nemčija) (zastopnik: N. Grüger, avocat)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: V. Mensing in M. Fischer, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Novus Tablet Technology Finland Oy (Turku, Finska)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe EUIPO z dne 28. novembra 2016 (zadeva R 2413/2015-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Erwin Müller in Novus Tablet Technology Finland.

      Izrek

            1.

            Sklep četrtega odbora za pritožbe Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 28. novembra 2016 (zadeva R 2413/2015-4) se razveljavi, v delu, v katerem se nanaša na „držala za mobilne telefone“ iz prijave znamke..

            2.

            Tožba se v preostalem delu zavrne.

            3.

            Družba Erwin Müller GmbH in EUIPO nosita svoje stroške.

      (
         1
      )	UL C 112, 10.4.2017.


201807130692004332018/C 268/513362018TC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL20180530424321Zadeva T-336/18: Tožba, vložena 30. maja 2018 – Eagle IP/EUIPO – Consolidated Artists (LILLY e VIOLETTA)
 ---documentbreak--- C2682018SL4210120180530SL0051421432Tožba, vložena 30. maja 2018 – Eagle IP/EUIPO – Consolidated Artists (LILLY e VIOLETTA)
   (Zadeva T-336/18)2018/C 268/51Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Eagle IP (Valletta, Malta) (zastopnik: M. Müller, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Consolidated Artists BV (Rotterdam, Nizozemska)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije LILLY e VIOLETTA – zahteva za registracijo št. 12723 086

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 14. marca 2018 v zadevi R 1489/2015-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            razveljavi izpodbijano odločbo;

            —

            EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

            —

            Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 Evropskega parlamenta in Sveta.


201807130102004042018/C 268/293092018CJC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL20180507232421Zadeva C-309/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 7. maja 2018 – Lavorgna Srl/Comune di Montelanico in drugi
 ---documentbreak--- C2682018SL2310120180507SL0029231242Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 7. maja 2018 – Lavorgna Srl/Comune di Montelanico in drugi
   (Zadeva C-309/18)2018/C 268/29Jezik postopka: italijanščina
      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Lavorgna Srl

      Tožene stranke: Comune di Montelanico, Comune di Supino, Comune di Sgurgola, Comune di Trivigliano

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali načeli prava Unije o varstvu legitimnih pričakovanj in pravne varnosti, skupaj z načeli prostega pretoka blaga, pravice do ustanavljanja in svobode opravljanja storitev iz Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), pa tudi načela, izhajajoča iz te pogodbe, kot so enako obravnavanje, prepoved diskriminacije, vzajemno priznavanje, sorazmernost in preglednost, navedena v Direktivi št. 2014/24/EU (
         1
      ), nasprotujejo uporabi nacionalne zakonodaje, kakršna je italijanska, ki izhaja iz členov 95(10) in 83(9) zakonske uredbe št. 50/2016, v skladu s katero se podjetje, ki je predložilo ponudbo, vsekakor izključi brez možnosti postopka s pozivom k dopolnitvi predloženih dokumentov, če v ekonomskih ponudbah v okviru postopka za oddajo naročil javnih storitev ne navede ločeno stroškov delovne sile, tudi če obveznost ločene navedbe ni bila določena v razpisni dokumentaciji in čeprav so v ponudbi dejansko vsebinsko upoštevani minimalni stroški delovne sile, v skladu z izjavo, ki jo je v ta namen podal ponudnik?
   (
         1
      )	Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL L 94, str. 65).


201807130712004352018/C 268/443102017TC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL20180614363611Zadeva T-310/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. junija 2018 – Lion's Head Global Partners/EUIPO – Lion Capital (LION’S HEAD global partners) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija — Figurativna znamka LION’S HEAD global partners — Prejšnja besedna znamka Evropske unije LION CAPITAL — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))
 ---documentbreak--- C2682018SL3610120180614SL0044361361Sodba Splošnega sodišča z dne 14. junija 2018 – Lion's Head Global Partners/EUIPO – Lion Capital (LION’S HEAD global partners)
   (Zadeva T-310/17) (
         1
      )
   „(Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija — Figurativna znamka LION’S HEAD global partners — Prejšnja besedna znamka Evropske unije LION CAPITAL — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))“2018/C 268/44Jezik postopka: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Lion's Head Global Partners LLP (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: R. Nöske, avocat)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Lion Capital LLP (London) (zastopnika: D. Rose in J. Warner, solicitors)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 28. februarja 2017 (zadeva R 1477/2016-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Lion Capital in Lion’s Head Global Partners.

      Izrek

            1.

            Tožba se zavrne.

            2.

            Družbi Lion’s Head Global Partners LLP se naloži plačilo stroškov.

      (
         1
      )	UL C 231, 17.7.2017.


201807130162004122018/C 268/303102018CJC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL20180511242521Zadeva C-310/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Spetsializiran nakazatelen sad (Bolgarija) 11. maja 2018 – kazenski postopek zoper Emila Mileva
 ---documentbreak--- C2682018SL2410120180511SL0030241252Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Spetsializiran nakazatelen sad (Bolgarija) 11. maja 2018 – kazenski postopek zoper Emila Mileva
   (Zadeva C-310/18)2018/C 268/30Jezik postopka: bolgarščina
      Predložitveno sodišče

   Spetsializiran nakazatelen sad

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Emil Milev

      Vprašanji za predhodno odločanje

            1.

            Ali je nacionalna sodna praksa, ki ohranitev prisilnega ukrepa „pripora“ (štiri mesece po prijetju obdolženca) pogojuje z obstojem „utemeljenega suma“, razumljenega kot zgolj ugotovitev „na prvi pogled“, da je obdolženec lahko storil zadevno kaznivo dejanje, združljiva s členom 3, členom 4(1), drugi stavek, členom 10, uvodno izjavo 16, četrti in peti stavek, in uvodno izjavo 48 Direktive 2016/343 (
                  1
               ) ter s členoma 47 in 48 Listine [Evropske unije o temeljnih pravicah]?
            Če je odgovor nikalen, ali je nacionalna sodna praksa, v kateri je „utemeljen sum“ razumljen kot velika verjetnost, da je obdolženec storil zadevno kaznivo dejanje, združljiva z zgoraj navedenimi določbami?

            2.

            Ali je nacionalna sodna praksa, ki sodišču, ki odloča o predlogu za spremembo že sprejetega prisilnega ukrepa „pripora“, nalaga obveznost, da svojo odločitev obrazloži, ne da bi primerjalo obremenilne in razbremenilne dokaze, tudi če je obdolženčev odvetnik podal trditve v tem smislu – pri čemer je edini razlog za to omejitev, da mora sodišče ohraniti svojo nepristranskost, če bi mu bila ta zadeva dodeljena v odločanje po vsebini – združljiva s členom 4(1), drugi stavek, členom 10, uvodno izjavo 16, četrti in peti stavek, in uvodno izjavo 48 Direktive 2016/343 ter s členom 47 Listine [Evropske unije o temeljnih pravicah]?
            Če je odgovor nikalen, ali je nacionalna sodna praksa, v skladu s katero sodišče podrobneje in natančneje preuči dokaze ter poda jasen odgovor na trditve obdolženčevega odvetnika, tudi če s tem tvega, da ne bo moglo obravnavati zadeve ali izdati dokončne odločbe o krivdi, če mu bo navedena zadeva dodeljena v odločanje po vsebini – kar bi pomenilo, da bo o tej zadevi vsebinsko odločalo drugo sodišče – združljiva z zgoraj navedenimi določbami?

      (
         1
      )	Direktiva (EU) 2016/343 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o krepitvi nekaterih vidikov domneve nedolžnosti in krepitvi pravice biti navzoč na sojenju v kazenskem postopku (UL L 65, str. 1).


201807130312003942018/C 268/172502017CJC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL20180606131422Zadeva C-250/17: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 6. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supremo Tribunal de Justiça – Portugalska) – Virgílio Tarragó da Silveira/Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group, SA (Predhodno odločanje — Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Postopek zaradi insolventnosti — Uredba (ES) št. 1346/2000 — Člen 15 — Učinki postopka zaradi insolventnosti na pravde v teku, ki se nanašajo na premoženje ali pravico, ki sta bila odvzeta dolžniku — Pojem „pravda v teku“ — Postopek v glavni stvari, ki zadeva ugotovitev obstoja terjatve)
 ---documentbreak--- C2682018SL1320120180606SL0017132142Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 6. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supremo Tribunal de Justiça – Portugalska) – Virgílio Tarragó da Silveira/Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group, SA
   (Zadeva C-250/17) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Postopek zaradi insolventnosti — Uredba (ES) št. 1346/2000 — Člen 15 — Učinki postopka zaradi insolventnosti na pravde v teku, ki se nanašajo na premoženje ali pravico, ki sta bila odvzeta dolžniku — Pojem „pravda v teku“ — Postopek v glavni stvari, ki zadeva ugotovitev obstoja terjatve)“2018/C 268/17Jezik postopka: portugalščina
      Predložitveno sodišče

   Supremo Tribunal de Justiça

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Virgílio Tarragó da Silveira

      Tožena stranka: Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group, SA

      Izrek

   Člen 15 Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti je treba razlagati tako, da se uporablja za pravdo v teku pred sodiščem države članice, katere predmet je naložitev plačila denarnega zneska dolžniku, dolgovanega na podlagi pogodbe o opravljanju storitev, in denarne odškodnine zaradi neizpolnitve te pogodbene obveznosti, kadar je bil ta dolžnik razglašen za insolventnega v postopku zaradi insolventnosti, začetem v drugi državi članici, in se ta razglasitev insolventnosti nanaša na celotno premoženje navedenega dolžnika.
   (
         1
      )	UL C 239, 24.7.2017.


201807130132003832018/C 268/066672016CJC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL201806065622Zadeva C-667/16: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Nizozemska) – M.N.J.P.W. Nooren, J.M.F.D.C. Nooren, dediča M.N.F.M. Noorna/Staatssecretaris van Economische Zaken (Predhodno odločanje — Skupna kmetijska politika — Financiranje od EKSRP — Uredba (ES) št. 1122/2009 — Podpora za razvoj podeželja — Neupoštevanje pravil o navzkrižni skladnosti — Znižanja in izključitve — Seštevanje znižanj)
 ---documentbreak--- C2682018SL520120180606SL00065262Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Nizozemska) – M.N.J.P.W. Nooren, J.M.F.D.C. Nooren, dediča M.N.F.M. Noorna/Staatssecretaris van Economische Zaken
   (Zadeva C-667/16) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Skupna kmetijska politika — Financiranje od EKSRP — Uredba (ES) št. 1122/2009 — Podpora za razvoj podeželja — Neupoštevanje pravil o navzkrižni skladnosti — Znižanja in izključitve — Seštevanje znižanj)“2018/C 268/06Jezik postopka: nizozemščina
      Predložitveno sodišče

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: M.N.J.P.W. Nooren, J.M.F.D.C. Nooren, dediča M.N.F.M. Noorna

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Economische Zaken

      Izrek

   Člene od 70 do 72 Uredbe Komisije (ES) št. 1122/2009 z dne 30. novembra 2009 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 v zvezi z navzkrižno skladnostjo, modulacijo ter integriranim administrativnim in kontrolnim sistemom v okviru shem neposrednih podpor za kmete, določenih z navedeno uredbo, ter za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 v zvezi z navzkrižno skladnostjo v okviru sheme podpore, določene za sektor vina, v povezavi s členoma 23 in 24 Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/2003, je treba razlagati tako, da je treba v položaju, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, v katerem je bilo ugotovljenih več primerov neskladnosti na istem področju, sešteti znižanje celotnega zneska neposrednih plačil, ki so bila ali naj bi bila prejeta, ki se uporabi v primerih neskladnosti iz malomarnosti, na eni strani in znižanje, ki se uporabi v primerih namerne neskladnosti, na drugi, pri čemer mora biti celotni znesek znižanj za koledarsko leto določen ob upoštevanju načela sorazmernosti ter ne sme preseči celotnega zneska iz člena 23(1) Uredbe št. 73/2009.
   (
         1
      )	UL C 78, 13.3.2017.


201807130282004422018/C 268/313132018CJC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL20180509252621Zadeva C-313/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Svea hovrätt (Švedska) 9. maja 2018 – Dacom Limited/IPM Informed Portfolio Management AB
 ---documentbreak--- C2682018SL2510120180509SL0031251262Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Svea hovrätt (Švedska) 9. maja 2018 – Dacom Limited/IPM Informed Portfolio Management AB
   (Zadeva C-313/18)2018/C 268/31Jezik postopka: švedščina
      Predložitveno sodišče

   Svea hovrätt

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Dacom Limited

      Druga stranka v postopku: IPM Informed Portfolio Management AB

      Vprašanja za predhodno odločanje

            1.1

            Na podlagi katerih meril je treba določiti, ali delo predstavlja tako pripravljalno gradivo, navedeno v členu 1(1) Direktive 2009/24/ES (
                  1
               ) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o pravnem varstvu računalniških programov? Ali lahko dokumenti, v katerih so določene zahteve glede funkcij, ki jih mora izvesti računalniški program, in rezultat, ki ga mora doseči računalniški program, denimo podrobni opisi naložbenih načel ali modelov tveganja za upravljanje sredstev, vključno z matematičnimi formulami, ki jih je treba uporabiti v računalniškem programu, pomenijo tako pripravljalno gradivo?

            1.2

            Ali mora gradivo, da bi pomenilo pripravljalno gradivo v smislu Direktive, biti tako popolno in podrobno, da osebi, ki dejansko piše kodo računalniškega programa, ni treba v praksi sprejeti nobenih neodvisnih odločitev?

            1.3

            Ali izključna pravica na pripravljalno gradivo v smislu Direktive pomeni, da je treba računalniški program, ki je nastal pozneje iz pripravljalnega gradiva, obravnavati kot prilagoditev pripravljalnega gradiva in zato kot odvisno delo za namene avtorskih pravic (člen 4(1)(b) Direktive 2009/24/ES) ali pa je treba pripravljalno gradivo in programsko opremo obravnavati kot različne oblike izraza istega dela ali kot da gre za dve neodvisni deli?

            2.1

            Ali se svetovalca, zaposlenega v drugi družbi, ki pa je več let delal za istega naročnika in je med opravljanjem svojih dolžnosti ali ob upoštevanju navodil naročnika ustvaril računalniški program, lahko štejem za delojemalca [naročnikove družbe] za namene člena 2(3) Direktive 2009/24/ES?

            2.2

            Na podlagi katerih meril je treba oceniti, ali je nekdo delojemalec za namene te določbe?

            3.1

            Ali člen 11 Direktive 2004/48/ES (
                  2
               ) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine pomeni, da mora obstajati možnost pridobitve sodne prepovedi celo v situaciji, ko je tožeča stranka imetnik obravnavanih pravic intelektualne lastnine skupaj z nasprotno stranko, za katero naj velja sodna prepoved?

            3.2

            Če je odgovor na vprašanje 3.1 pritrdilen, ali je potrebna drugačna ugotovitev, če se izključna pravica nanaša na računalniški program, ki pa se ne razširja in ne daje na voljo javnosti, temveč ga uporablja le lastno podjetje skupnega imetnika pravic?

      (
         1
      )	UL L 111, 2009, str 16.
   (
         2
      )	UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 2, str. 32.


201807130682004292018/C 268/523392018TC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL20180530434311Zadeva T-339/18: Tožba, vložena 30. maja 2018 – Enterprise Holdings/EUIPO (E PLUS)
 ---documentbreak--- C2682018SL4310120180530SL0052431431Tožba, vložena 30. maja 2018 – Enterprise Holdings/EUIPO (E PLUS)
   (Zadeva T-339/18)2018/C 268/52Jezik postopka: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Enterprise Holdings, Inc. (Saint Louis, Missouri, Združene države Amerike) (zastopnik: D. Farnsworth, solicitor)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: Prijava besedne znamke Evropske unije E PLUS – Prijava št. 16377 079

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. marca 2018 v zadevi R 2141/2017-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            izpodbijano odločbo razveljavi;

            —

            ugodi vlogi za objavo;

            —

            EUIPO naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov tožeče stranke.

      Navajani tožbeni razlog

            —

            Kršitev člena 7 Uredbe št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


201807130552004232018/C 268/454132017TC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL20180619373711Zadeva T-413/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. junija 2018 – Karl Storz/EUIPO (3D) (Znamka Evropske unije — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija — Figurativna znamka 3D — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisnost — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001) — Obveznost obrazložitve — Člen 75(1) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 94(1) Uredbe 2017/1001))
 ---documentbreak--- C2682018SL3710120180619SL0045371371Sodba Splošnega sodišča z dne 19. junija 2018 – Karl Storz/EUIPO (3D)
   (Zadeva T-413/17) (
         1
      )
   „(Znamka Evropske unije — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija — Figurativna znamka 3D — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisnost — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001) — Obveznost obrazložitve — Člen 75(1) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 94(1) Uredbe 2017/1001))“2018/C 268/45Jezik postopka: angleščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Karl Storz GmbH & Co. KG (Tuttlingen, Nemčija) (zastopnika: S. Gruber in N. Siebertz, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: J. Ivanauskas in D. Walicka, agenta)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 11. aprila 2017 (zadeva R 1502/2016-2) v zvezi z mednarodno registracijo figurativne znamke 3D, v kateri je imenovana Evropska unija.

      Izrek

            1.

            Odločba drugega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 11. aprila 2017 (zadeva R 1502/2016-2) se razveljavi v delu, v katerem se nanaša na proizvode „pisarniški pripomočki“ iz razreda 16 Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji blaga in storitev zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957, kakor je bil revidiran in spremenjen.

            2.

            Tožba se v preostalem zavrne.

            3.

            Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (
         1
      )	UL C 277, 21.8.2017.


201807130532004262018/C 268/533452018TC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL20180601434422Zadeva T-345/18: Tožba, vložena 1. junija 2018 – BNP Paribas/ECB
 ---documentbreak--- C2682018SL4320120180601SL0053432442Tožba, vložena 1. junija 2018 – BNP Paribas/ECB
   (Zadeva T-345/18)2018/C 268/53Jezik postopka: francoščina
      Stranki

      Tožeča stranka: BNP Paribas (Pariz, Francija) (zastopniki: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi in M. Dalon, avocats)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            razglasi za ničen sklep ECB št. ECB-SSM-2018-FRBNP-17 z dne 26. aprila 2018, v delu v katerem se z njim nalaga odštetje NZP, sklenjenih z Enotnim skladom za reševanje (ESR), nacionalnimi skladi za reševanje in SJV, od navadnega lastniškega kapitala prvega reda na posamični, subkonsolidirani in konsolidirani podlagi, zlasti odstavke 9.1, 9.2 in 9.3 tega sklepa;

            —

            ECB naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

            1.

            Prvi tožbeni razlog se nanaša na neobstoj pravne podlage. Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da se s spornim sklepom ustvarja novo splošno pravilo, ki očitno presega pravni okvir za bonitetni nadzor, ki ga opravlja tožena stranka.
            Tožena stranka naj bi poleg tega s tem, da je sklep sprejela brez predhodne analize tveganja plačilne nesposobnosti in likvidnosti ter brez upoštevanja profila tveganosti tožeče stranke, prekoračila pooblastila, določena v členu 4(1)(f) in členu 16 Uredbe Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (UL 2013, L 287, str. 63) (v nadaljevanju: Uredba o enotnem mehanizmu nadzora).
            Tožeča stranka nazadnje meni, da člen 16(1)(c) Uredbe o enotnem mehanizmu nadzora Evropske centralne banke (ECB) ne pooblašča za zagotavljanje „boljšega informiranja o tveganjih“ in da člen 4(1)(f) in člen 16(2)(d) Uredbe o enotnem mehanizmu nadzora ne dajeta pravne podlage za sprejetje previdnostnih ukrepov glede zunajbilančnih elementov.

            2.

            Drugi tožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava, ker naj bi tožena stranka napačno razlagala besedila Skupnosti, s katerimi se uvaja možnost kreditnih institucij, da uporabijo nepreklicne zaveze za plačilo (NZP), da bi odplačale del njihovih obveznosti nasproti skladom za reševanje in sistemom jamstva za vloge (SJV). Izpodbijani sklep naj bi nasprotoval ciljem in namenu upoštevnih pravnih pravil, ker naj ne bi upošteval namena zakonodajalca, ki je razviden iz uveljavitve teh instrumentov. S tem naj bi ta sklep zadevnim določbam odvzel polni učinek.

            3.

            Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela sorazmernosti, ker naj bi bila naložitev odštetja NZP od lastnih sredstev neprimerna in nepotrebna glede na tveganje, ki je popolnoma hipotetično in že pokrito. Po mnenju tožeče stranke je ta ukrep nesorazmeren glede na cilj, ki ga je zastavila sama ECB, da je treba „zagotoviti primerno informiranje o finančnih tveganjih“.

            4.

            Četrti tožbeni razlog se nanaša na očitno napako pri presoji in na kršitev načela dobrega upravljanja. Tožeča stranka trdi, da je tožena stranka, s tem da je izbrala orodje (odštetje od lastnih sredstev), ki je očitno neprimerno glede na cilj, za katerega trdi, da ga želi doseči, (zagotovitev primernega informiranja o tveganjih), kršila načelo dobrega upravljanja, ker iz lastne presoje ni potegnila ustreznih zaključkov.


201807130382004022018/C 268/086732016CJC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL201806057711Zadeva C-673/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea Constituţională a României – Romunija) – Relu Adrian Coman, Robert Clabourn Hamilton, Asociaţia Accept / Inspectoratul General pentru Imigrări, Ministerul Afacerilor Interne (Predhodno odločanje — Državljanstvo Unije — Člen 21 PDEU — Pravica državljanov Unije do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic — Direktiva 2004/38/ES — Člen 3 — Upravičenci — Družinski člani državljana Unije — Člen 2, točka 2(a) — Pojem„zakonec“ — Zakonska zveza med osebama istega spola — Člen 7 — Pravica do prebivanja za več kot tri mesece — Temeljne pravice)
 ---documentbreak--- C2682018SL710120180605SL00087171Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea Constituţională a României – Romunija) – Relu Adrian Coman, Robert Clabourn Hamilton, Asociaţia Accept / Inspectoratul General pentru Imigrări, Ministerul Afacerilor Interne
   (Zadeva C-673/16) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Državljanstvo Unije — Člen 21 PDEU — Pravica državljanov Unije do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic — Direktiva 2004/38/ES — Člen 3 — Upravičenci — Družinski člani državljana Unije — Člen 2, točka 2(a) — Pojem„zakonec“ — Zakonska zveza med osebama istega spola — Člen 7 — Pravica do prebivanja za več kot tri mesece — Temeljne pravice)“2018/C 268/08Jezik postopka: romunščina
      Predložitveno sodišče

   Curtea Constituţională a României

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Relu Adrian Coman, Robert Clabourn Hamilton, Asociaţia Accept

      Toženi stranki: Inspectoratul General pentru Imigrări, Ministerul Afacerilor Interne

      Ob udeležbi: Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării

      Izrek

            1.

            V položaju, v katerem je državljan Unije uveljavil svojo pravico do prostega gibanja s tem, da se je v skladu s pogoji iz člena 7(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC preselil v državo članico, ki ni država članica, katere državljan je, in v njej dejansko prebival ter pri tem razvil ali utrdil družinsko življenje z državljanom tretje države istega spola, s katerim je v državi članici gostiteljici zakonito sklenil zakonsko zvezo, je treba člen 21(1) PDEU razlagati tako, da nasprotuje temu, da pristojni organi države članice, katere državljanstvo ima državljan Unije, navedenemu državljanu tretje države zavrnejo podelitev pravice do prebivanja na ozemlju te države članice z utemeljitvijo, da pravo navedene države članice ne omogoča sklenitve zakonske zveze med osebama istega spola.

            2.

            Člen 21(1) PDEU je treba razlagati tako, da ima v okoliščinah, kot so te iz postopka v glavni stvari, državljan tretje države, ki je istega spola kot državljan Unije, s katerim je v eni od držav članic v skladu z njenim pravom sklenil zakonsko zvezo, pravico, da na ozemlju države članice, katere državljanstvo ima državljan Unije, prebiva več kot tri mesece. Za to izvedeno pravico do prebivanja ne smejo veljati strožji pogoji od tistih iz člena 7 Direktive 2004/38.

      (
         1
      )	UL C 104, 3.4.2017.


201807130242004412018/C 268/323172018CJC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL20180514262611Zadeva C-317/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Judicial da Comarca de Faro (Portugalska) 14. maja 2018 – Cátia Correia Moreira/Município de Portimão
 ---documentbreak--- C2682018SL2610120180514SL0032261261Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Judicial da Comarca de Faro (Portugalska) 14. maja 2018 – Cátia Correia Moreira/Município de Portimão
   (Zadeva C-317/18)2018/C 268/32Jezik postopka: portugalščina
      Predložitveno sodišče

   Tribunal Judicial da Comarca de Faro

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Cátia Correia Moreira

      Tožena stranka: Município de Portimão

      Vprašanji za predhodno odločanje

            (a)

            Če se izhaja iz tega, da je treba kot „delavca“ obravnavati vsako osebo, ki je v zadevni državi članici kot taka zaščitena z nacionalno delovno zakonodajo, ali je mogoče kot „delavca“ za namene člena 2(1)(d) Direktive Sveta 2001/23/ES (
                  1
               ) z dne 12. marca 2001 obravnavati osebo, ki ima s prenosnikom sklenjeno pogodbo za opravljanje dela na delovnem mestu, vezanem na osebno zaupanje, in je zato zaščitena na podlagi zadevne zakonodaje?

            (b)

            Ali zakonodaja Evropske unije, zlasti navedena Direktiva 2001/23/ES v povezavi s členom 4(2) Pogodbe o Evropski uniji, nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki tudi v primeru prenosa, ki spada na področje uporabe navedene direktive, zahteva, da se delavci obvezno udeležijo javnega izbirnega postopka in se v razmerju do prenosnika na novo obvežejo, če je ta prenosnik občina?

      (
         1
      )	Direktiva Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 98).


title: Zadeva C-677/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social n° 33 de Madrid – Španija) – Lucía Montero Mateos/Agencia Madrileña de Atención Social de la Consejería de Políticas Sociales y Familia de la Comunidad Autónoma de Madrid (Predhodno odločanje — Socialna politika — Direktiva 1999/70/ES — Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP — Določba 4 — Načelo prepovedi diskriminacije — Pojem „pogoji zaposlitve“ — Primerljivost položajev — Upravičenost — Pojem „objektivni razlogi“ — Odpravnina v primeru odpovedi pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas iz objektivnega razloga — Neobstoj odpravnine ob izteku pogodbe o zaposlitvi za določen čas zaradi nadomeščanja)

text:
201807130142004052018/C 268/096772016CJC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL201806058811Zadeva C-677/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social no 33 de Madrid – Španija) – Lucía Montero Mateos/Agencia Madrileña de Atención Social de la Consejería de Políticas Sociales y Familia de la Comunidad Autónoma de Madrid (Predhodno odločanje — Socialna politika — Direktiva 1999/70/ES — Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP — Določba 4 — Načelo prepovedi diskriminacije — Pojem „pogoji zaposlitve“ — Primerljivost položajev — Upravičenost — Pojem „objektivni razlogi“ — Odpravnina v primeru odpovedi pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas iz objektivnega razloga — Neobstoj odpravnine ob izteku pogodbe o zaposlitvi za določen čas zaradi nadomeščanja)
 ---documentbreak--- C2682018SL810120180605SL00098181Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social no 33 de Madrid – Španija) – Lucía Montero Mateos/Agencia Madrileña de Atención Social de la Consejería de Políticas Sociales y Familia de la Comunidad Autónoma de Madrid
   (Zadeva C-677/16) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Socialna politika — Direktiva 1999/70/ES — Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP — Določba 4 — Načelo prepovedi diskriminacije — Pojem „pogoji zaposlitve“ — Primerljivost položajev — Upravičenost — Pojem „objektivni razlogi“ — Odpravnina v primeru odpovedi pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas iz objektivnega razloga — Neobstoj odpravnine ob izteku pogodbe o zaposlitvi za določen čas zaradi nadomeščanja)“2018/C 268/09Jezik postopka: španščina
      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Social no 33 de Madrid

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Lucía Montero Mateos

      Tožena stranka: Agencia Madrileña de Atención Social de la Consejería de Políticas Sociales y Familia de la Comunidad Autónoma de Madrid

      Izrek

   Določbo 4, točka 1, Okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999 in priloženega Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki ne določa izplačila nikakršne odpravnine delavcem, zaposlenim na podlagi pogodb za določen čas, sklenjenih za začasno zapolnitev delovnega mesta, dokler traja izbirni postopek ali postopek napredovanja za dokončno zapolnitev navedenega delovnega mesta, kot je pogodba zaradi nadomeščanja v postopku v glavni stvari, ob izteku obdobja, za katero so bile te pogodbe sklenjene, medtem ko se delavcem, zaposlenim za nedoločen čas, ob odpovedi njihove pogodbe o zaposlitvi iz objektivnega razloga odpravnina priznava.
   (
         1
      )	UL C 86, 20.3.2017.


201807130322003482018/C 268/183632017CJC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL20180607141521Zadeva C-363/17 P: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 7. junija 2018 – Equipolymers Srl, M&G Polimeri Italia SpA, Novapet SA/Committee of Polyethylene Terephthalate (PET) Manufacturers in Europe (CPME), Cepsa Química SA, Indorama Ventures Poland sp. z o.o., Lotte Chemical UK Ltd, Ottana Polimeri Srl, UAB Indorama Polymers Europe, UAB Neo Group, UAB Orion Global pet, Svet Evropske unije, Evropska komisija, European Federation of Bottled Waters (EFBW), Caiba SA, Coca-Cola Enterprises Belgium (CCEB), Danone, Nestlé Waters Management & Technology, Pepsico International Ltd, Refresco Gerber BV (Pritožba — Damping — Uvoz nekaterih vrst polietilen tereftalata s poreklom iz Indije, Tajske in Tajvana — Izvedbeni sklep 2013/226/EU — Sklep o zaključku postopka pregleda zaradi izteka ukrepov brez uvedbe dokončne protidampinške dajatve — Nepogodbena odgovornost — Vzročna zveza — Obveznost obrazložitve)
 ---documentbreak--- C2682018SL1410120180607SL0018141152Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 7. junija 2018 – Equipolymers Srl, M&G Polimeri Italia SpA, Novapet SA/Committee of Polyethylene Terephthalate (PET) Manufacturers in Europe (CPME), Cepsa Química SA, Indorama Ventures Poland sp. z o.o., Lotte Chemical UK Ltd, Ottana Polimeri Srl, UAB Indorama Polymers Europe, UAB Neo Group, UAB Orion Global pet, Svet Evropske unije, Evropska komisija, European Federation of Bottled Waters (EFBW), Caiba SA, Coca-Cola Enterprises Belgium (CCEB), Danone, Nestlé Waters Management & Technology, Pepsico International Ltd, Refresco Gerber BV
   (Zadeva C-363/17 P) (
         1
      )
   „(Pritožba — Damping — Uvoz nekaterih vrst polietilen tereftalata s poreklom iz Indije, Tajske in Tajvana — Izvedbeni sklep 2013/226/EU — Sklep o zaključku postopka pregleda zaradi izteka ukrepov brez uvedbe dokončne protidampinške dajatve — Nepogodbena odgovornost — Vzročna zveza — Obveznost obrazložitve)“2018/C 268/18Jezik postopka: angleščina
      Stranke

      Pritožnice: Equipolymers Srl, M&G Polimeri Italia SpA, Novapet SA (zastopnika: L. Ruessmann, avocat, J. Beck, solicitor)

      Druge stranke v postopku: Committee of Polyethylene Terephthalate (PET) Manufacturers in Europe (CPME), Cepsa Química SA, Indorama Ventures Poland sp. z o.o., Lotte Chemical UK Ltd, Ottana Polimeri Srl, UAB Indorama Polymers Europe, UAB Neo Group, UAB Orion Global pet, Svet Evropske unije (zastopniki: H. Marcos Fraile, agentka, skupaj z B. O’Connor, solicitor, in S. Gubel, avocat), Evropska komisija, European Federation of Bottled Waters (EFBW), Caiba SA, Coca-Cola Enterprises Belgium (CCEB), Danone, Nestlé Waters Management & Technology, Pepsico International Ltd, Refresco Gerber BV

      Izrek

            1.

            Pritožba se zavrne.

            2.

            Družbam Equipolymers Srl, M&G Polimeri Italia SpA in Novapet SA se naloži plačilo stroškov.

      (
         1
      )	UL C 283, 28.8.2017.


201807130272004202018/C 268/333192018CJC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL20180514272821Zadeva C-319/18 P: Pritožba, ki jo je Fred Olsen, S.A. vložila 14. maja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 15. marca 2018 v zadevi T-108/16, Naviera Armas, S.A./Evropska komisija
 ---documentbreak--- C2682018SL2710120180514SL0033271282Pritožba, ki jo je Fred Olsen, S.A. vložila 14. maja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 15. marca 2018 v zadevi T-108/16, Naviera Armas, S.A./Evropska komisija
   (Zadeva C-319/18 P)2018/C 268/33Jezik postopka: španščina
      Stranke

      Pritožnica: Fred Olsen, S.A. (zastopnika: J.M. Rodríguez Cárcamo in A.M. Rodríguez Conde, abogados)

      Drugi stranki v postopku:

   Naviera Armas, S.A.
   Evropska komisija

      Predlogi

   Družba Fred Olsen, S.A. Sodišču predlaga, naj:

            —

            v celoti razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 15. marca 2018 v zadevi T-108/16, Naviera Armas, S.A/Evropska komisija, ob intervenciji družbe Fred Olsen, S.A., EU:T:2018:145,

            —

            v celoti zavrne predlog družbe Naviera Armas, S.A., ki se nanaša na razglasitev ničnosti sklepa Komisije (2015) 8655 final z dne 8. decembra 2015, o državni pomoči SA.36628 (2015/NN) (ex 2013/CP) – Španija – Fred Olsen, in

            —

            ostalim strankam v pritožbenem postopku naloži plačilo stroškov, ki jih je utrpela družba Fred Olsen, S.A. v pritožbenem postopku, družbi Naviera Armas, S.A. pa naloži plačilo stroškov, ki jih je utrpela družba Fred Olsen, S.A. v postopku na prvi stopnji.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   1. Prvi pritožbeni razlog

            1.

            Družba Fred Olsen s prvim pritožbenim razlogom očita neobrazložitev izpodbijane sodbe glede selektivnosti ukrepa, kakor se zahteva v smislu sodbe Komisija/Hansestadt Lübeck (C-524/14 P) (
                  1
               ).

            2.

            Če bi Splošno sodišče analiziralo selektivnost ukrepa v skladu z merili, ki izhajajo iz navedene sodbe, bi moralo preučiti: (i) splošni referenčni okvir, v katerega se uvrščajo pristojbine, ki jih družba Fred Olsen plačuje za uporabo infrastrukture v Puertu de las Nieves, to je sistem pristojbin, ki velja za vsa pristanišča na Kanarskih otokih, kot to urejajo nacionalni predpisi, (ii) ali so položaji družbe Fred Olsen in ostalih gospodarskih subjektov, ki uporabljajo navedeno infrastrukturo, vključno z družbo Naviera Armas, z vidika preučenega ukrepa med seboj primerljivi, in (iii) morebiten obstoj diskriminacije pri plačilu navedenih pristojbin.

            3.

            Komisija je v izpodbijanem sklepu zastopala stališče, da zgolj okoliščina, da je družba Fred Olsen edini uporabnik pristanišča Puerto de las Nieves, kot takšna ne pomeni prednosti, pridobljene na podlagi državnih sredstev, ker družba Fred Olsen plačuje običajni znesek pristojbin, ki se zahtevajo od vseh gospodarskih subjektov v okviru zakonodaje, ki velja za vsa pristanišča na Kanarskih otokih. Komisija zato ni bila zavezana, da preuči selektivnost ukrepa.

            4.

            Nasprotno pa bi Splošno sodišče pri presoji vprašanja, ali obstaja težavni položaj v smislu člena 108(2) PDEU, moralo izvesti ta preizkus, ki bi mu omogočil, da presodi vprašanje, ali so pristaniške pristojbine, ki jih družba Fred Olsen plačuje za to, da je edini uporabnik pristaniške infrastrukture v Puertu de Las Nieves, slednji zagotovile kakršno koli prednost.

            5.

            Ker je obrazložitev sodbe v zvezi s tem očitno nezadostna, ni mogoče presoditi, ali obstaja domnevna prednost, zaradi česar je treba sodbo Splošnega sodišča razveljaviti v celoti.

      2. Drugi pritožbeni razlog

            6.

            Družba Fred Olsen z drugim pritožbenim razlogom trdi, da je bil sklep Komisije, v katerem ni bil uporabljen preizkus zasebnega vlagatelja, zadostno obrazložen.

            7.

            Splošno sodišče je menilo, da je sklep nezadostno obrazložen, ker bi po njegovem mnenju Komisija morala uporabiti preizkus zasebnega vlagatelja, ki deluje v tržnem gospodarstvu.

            8.

            Vendar pa v sodbi Splošnega sodišča razen dejstva, da je družba Fred Olsen edini uporabnik pristanišča Puerto de la Nieves, ni nobenega elementa, ki bi kazal na to, da je zaradi te okoliščine imela prednost v zvezi s plačilom pristojbin za uporabo infrastrukture. V tem primeru ne obstaja noben dogovor oziroma popust glede pristojbin, ki jih plačuje družba Fred Olsen, prav tako ni diskriminacije pri plačilu pristojbin v primerjavi z drugimi gospodarskimi subjekti, kot je družba Naviera Armas.

            9.

            Zato se sodb Freistaat Sachsen in Land Sajonia-Anhalt/Komisija (T-443/08 in T-455/08) (
                  2
               ), Ryanair/Komisija (T-196/04) (
                  3
               ), ter Aéroports de Paris/Komisija (T-128/98) (
                  4
               ) v tem primeru ne uporabi.

            10.

            Zato je treba sodbo Splošnega sodišča v celoti razveljaviti, sklep Komisije pa v celoti ohraniti.

      (
         1
      )	Sodba z dne 21. decembra 2016, Komisija/Hansestadt Lübeck (C-524/14 P, EU:C:2016:971).
   (
         2
      )	Sodba z dne 24. marca 2011, Freistaat Sachsen in Land Sajonia-Anhalt/Komisija (T-443/08 in T-455/08, EU:T:2011:117).
   (
         3
      )	Sodba z dne 17. decembra 2008, Ryanair/Komisija (T-196/04, EU:T:2008:585).
   (
         4
      )	Sodba z dne 12. decembra 2000, Aéroports de Paris/Komisija (T-128/98, EU:T:2000:290).


201807130622003712018/C 268/465902016TC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL20180608373822Zadeva T-590/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 8. junija 2018 – Spychalski/Komisija (Javni uslužbenci — Zaposlovanje — Obvestilo o natečaju — Javni natečaj EPSO/AD 177/10-ECO2013 — Ocenjevanje glavnega jezika — Odločba, da se imena tožeče stranke ne vpiše na rezervni seznam — Očitna nepristojnost — Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)
 ---documentbreak--- C2682018SL3720120180608SL0046372382Sklep Splošnega sodišča z dne 8. junija 2018 – Spychalski/Komisija
   (Zadeva T-590/16) (
         1
      )
   „(Javni uslužbenci — Zaposlovanje — Obvestilo o natečaju — Javni natečaj EPSO/AD 177/10-ECO2013 — Ocenjevanje glavnega jezika — Odločba, da se imena tožeče stranke ne vpiše na rezervni seznam — Očitna nepristojnost — Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)“2018/C 268/46Jezik postopka: poljščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Michał Spychalski (Varšava, Poljska) (zastopnica: A. Żołyniak, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: K. Herrmann in G. Gattinara, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 270 PDEU, s katerim se predlaga, prvič, razglasitev ničnosti odločbe natečajne komisije za natečaj EPSO/AD 177/10-ECO2013, ki ga je organiziral Evropski urad za izbor osebja (EPSO), da se imena tožeče stranke ne vpiše na rezervni seznam, in na drugi strani, da organ za imenovanja dopolni rezervni seznam, ki je bil vzpostavljen na podlagi zadevnega splošnega natečaja, z imenom tožeče stranke, pri čemer je treba izenačiti trajanje veljavnosti dopolnitve in trajanje veljavnosti seznama.

      Izrek

            1.

            Tožba se delno zavrne kot očitno pravno neutemeljena in delno zaradi očitne nepristojnosti Splošnega sodišča, da o njej odloča.

            2.

            M. Spychalskemu se naloži plačilo stroškov ter stroškov, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (
         1
      )	UL C 383, 17.10.2016 (zadeva prvotno registrirana pri Sodišču za uslužbence Evropske unije pod številko F-20/16) in nato 1. septembra 2016 prenesena na Splošno sodišče Evropske unije).


201807130252004472018/C 268/1172017CJC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL201806079911Zadeva C-7/17 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 7. junija 2018 – ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias/Evropska komisija (Pritožba — Arbitražne klavzule — Sporazuma Persona in Terregov, sklenjena v okviru Šestega okvirnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2002 – 2006) — Upravičeni stroški — Vračilo izplačanih zneskov — Nasprotna tožba)
 ---documentbreak--- C2682018SL910120180607SL00119191Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 7. junija 2018 – ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias/Evropska komisija
   (Zadeva C-7/17 P) (
         1
      )
   „(Pritožba — Arbitražne klavzule — Sporazuma Persona in Terregov, sklenjena v okviru Šestega okvirnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2002 – 2006) — Upravičeni stroški — Vračilo izplačanih zneskov — Nasprotna tožba)“2018/C 268/11Jezik postopka: grščina
      Stranki

      Pritožnica: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (zastopnik: S. Paliou, dikigoros)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: R. Lyal in A. Kyratsou, agenta)

      Izrek

            1.

            Pritožba se zavrne.

            2.

            ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias se naloži plačilo stroškov.

      (
         1
      )	UL C 63, 27.2.2017.


201807130602004402018/C 268/553542018TC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL20180606454622Zadeva T-354/18: Tožba, vložena 6. junija 2018 – KID-Systeme/EUIPO – Sky (SKYFi)
 ---documentbreak--- C2682018SL4520120180606SL0055452462Tožba, vložena 6. junija 2018 – KID-Systeme/EUIPO – Sky (SKYFi)
   (Zadeva T-354/18)2018/C 268/55Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: KID-Systeme GmbH (Buxtehude, Nemčija) (zastopniki: R. Kunze, G. Würtenberger in T. Wittmann, lawyers)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Sky plc (Isleworth, Združeno kraljestvo)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: Tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

      Zadevna sporna znamka: Prijava besedne znamke Evropske unije SKYFi – Prijava št. 12 189 502

      Postopek pred EUIPO: Postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. marca 2018 v zadevi R 106/2017-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            razveljavi izpodbijano odločbo;

            —

            EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

            —

            Kršitev členov 8(1), 46, 47, 67, 70, 71, 94 in 95 Uredbe Evropskega parlamenta št. 2017/1001;

            —

            kršitev členov 2(2), 7(2), 8(2), 8(9), 27 in 71 Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625.


201807130072003732018/C 268/12322017CJC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL2018060691022Zadeva C-32/17 P: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 6. junija 2018 – Apcoa Parking Holdings GmbH/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (Pritožba — Znamka Evropske unije — Zahteva za registracijo figurativne in besedne znamke PARKWAY — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Uredba (ES) št. 207/2009 — Člen 7(1)(c))
 ---documentbreak--- C2682018SL920120180606SL001292102Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 6. junija 2018 – Apcoa Parking Holdings GmbH/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
   (Zadeva C-32/17 P) (
         1
      )
   „(Pritožba — Znamka Evropske unije — Zahteva za registracijo figurativne in besedne znamke PARKWAY — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Uredba (ES) št. 207/2009 — Člen 7(1)(c))“2018/C 268/12Jezik postopka: nemščina
      Stranki

      Pritožnica: Apcoa Parking Holdings GmbH (zastopnik: A. Lohmann, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: A. Söder, agent)

      Izrek

            1.

            Pritožba se zavrne.

            2.

            Družbi Apcoa Parking Holdings GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (
         1
      )	UL C 151, 15.5.2017.


201807130732004372018/C 268/563562018TC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL20180607464721Zadeva T-356/18: Tožba, vložena 7. junija 2018 – Volvo Trademark/EUIPO – Paalupaikka (V V-wheels)
 ---documentbreak--- C2682018SL4610120180607SL0056461472Tožba, vložena 7. junija 2018 – Volvo Trademark/EUIPO – Paalupaikka (V V-wheels)
   (Zadeva T-356/18)2018/C 268/56Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Volvo Trademark Holding AB (Göteborg, Švedska) (zastopnika: T. Dolde, lawyer, in M. Hawkins, solicitor)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Paalupaikka Oy (Iisalmi, Finska)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije V V-WHEELS – Prijava št. 14439 053

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora EUIPO za pritožbe z dne 2. marca 2018 v zadevi R 1852/2017-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            razveljavi izpodbijano odločbo;

            —

            EUIPO naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, ki so nastali v postopku pred, oddelkom za ugovore in četrtim odborom za pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi

            —

            Kršitev člena 8(5) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.

            —

            Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.

            —

            Kršitev člena 72(1) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.

            —

            Kršitev člena 94(1) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


201807130402004032018/C 268/207142017CJC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL20171220151512Zadeva C-714/17 P: Pritožba, ki jo je Kevin Karp vložil 20. decembra 2017 zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 23. oktobra 2017 v zadevi T-833/16, Karp/Parlament
 ---documentbreak--- C2682018SL1520120171220SL0020152151Pritožba, ki jo je Kevin Karp vložil 20. decembra 2017 zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 23. oktobra 2017 v zadevi T-833/16, Karp/Parlament
   (Zadeva C-714/17 P)2018/C 268/20Jezik postopka: angleščina
      Stranki

      Pritožnik: Kevin Karp (zastopnika: N. Lambers, avocat, R. Ben Ammar, avocate)

      Druga stranka v postopku: Evropski parlament
   Sodišče (deveti senat) je s sklepom z dne 19. junija 2018 odločilo, da pritožba ni dopustna.


201807130262003932018/C 268/343432018CJC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL20180319282921Zadeva C-343/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 19. marca 2018 – SAIGI Società Cooperativa Agricola a r.l., MA.GE.MA. Società Agricola Cooperativa/Regione Emilia-Romagna, A.U.S.L. Romagna
 ---documentbreak--- C2682018SL2810120180319SL0034281292Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 19. marca 2018 – SAIGI Società Cooperativa Agricola a r.l., MA.GE.MA. Società Agricola Cooperativa/Regione Emilia-Romagna, A.U.S.L. Romagna
   (Zadeva C-343/18)2018/C 268/34Jezik postopka: italijanščina
      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: SAIGI Società Cooperativa Agricola a r.l., MA.GE.MA. Società Agricola Cooperativa

      Toženi stranki: Regione Emilia-Romagna, A.U.S.L. Romagna

      Vprašanji za predhodno odločanje

            1.

            Ali je treba člen 27 Uredbe ES, pri določitvi, da za dejavnosti iz priloge IV, oddelek A, in priloge V, oddelek A, države članice zagotovijo pobiranje pristojbine, razlagati tako, da nalaga obveznost plačila vsem kmetom, tudi ko „opravljajo dejavnosti zakola in razseka kot pomožno dejavnost, povezano z živinorejo“?

            2.

            Ali sme država iz plačila sanitarnih dajatev izvzeti nekatere kategorije nosilcev dejavnosti, čeprav je predvidela sistem pobiranja prispevkov, ki v svoji celoti zagotavlja pokrivanje nastalih stroškov uradnega nadzora, ali uporabiti nižje tarife od tistih, ki jih določa Uredba (ES) št. 8[8]2/2004 (
                  1
               )?

      (
         1
      )	Uredba (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 45, str. 200).


201807130662003792018/C 268/573572018TC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL20180608474821Zadeva T-357/18: Tožba, vložena 8. junija 2018 – Luz Saúde/EUIPO – Clínica La Luz (HOSPITAL DA LUZ)
 ---documentbreak--- C2682018SL4710120180608SL0057471482Tožba, vložena 8. junija 2018 – Luz Saúde/EUIPO – Clínica La Luz (HOSPITAL DA LUZ)
   (Zadeva T-357/18)2018/C 268/57Jezik, v katerem je bila tožba vložena: portugalščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Luz Saúde SA (Lizbona, Portugalska) (zastopnika: G. Gentil Anastácio, in P. Guerra e Andrade, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Clínica La Luz, SL (Madrid, Španija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije HOSPITAL DA LUZ – Prijava št. 14 791 495

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. aprila 2018 v zadevi R 2084/2017-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            izpodbijano odločbo, s katero je bila delno zavrnjena zahteva za registracijo znamke tožeče stranke, ki je predmet zadevnega postopka, razveljavi, jo spremeni in odobri registracijo;

            —

            EUIPO naloži plačilo vseh stroškov postopka.

      Navajani tožbeni razlog

   Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


201807130112003462018/C 268/217222017CJC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL20171127151623Zadeva C-722/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bezirksgericht Villach (Avstrija) 27. novembra 2017 – Norbert Norbauer in drugi/Enrico Casamassima
 ---documentbreak--- C2682018SL1530120171127SL0021153162Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bezirksgericht Villach (Avstrija) 27. novembra 2017 – Norbert Norbauer in drugi/Enrico Casamassima
   (Zadeva C-722/17)2018/C 268/21Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Bezirksgericht Villach

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Norbert Reitbauer, Dolinschek GmbH, B.T.S. Trendfloor Raumausstattungs-GmbH, Elektrounternehmen K. Maschke GmbH, Klaus Egger, Architekt DI Klaus Egger Ziviltechniker GmbH

      Tožena stranka: Enrico Casamassima

      Vprašanji za predhodno odločanje

            1

            Vprašanje 1:
            Ali je treba člen 24, točka 5, Uredbe (EU) št. 1215/2012 (
                  1
               ) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah razlagati tako, da tožba v zvezi z ugovorom, ki je v členu 232 Exekutionsordnung (avstrijski zakon o izvršbi in zavarovanju) določena za primer nesoglasja o razdelitvi zneska, dobljenega s prodajo na javni dražbi, sodi na področje uporabe te določbe,
            in sicer tudi tedaj, kadar zastavni upnik tožbo proti drugemu zastavnemu upniku

                     (a)

                     opira na ugovor, da terjatev drugega zastavnega upnika iz posojila, zavarovana z zastavno pravico, ne obstaja več zaradi protiterjatve dolžnika iz naslova odškodnine, in

                     (b)

                     poleg tega – kakor pri izpodbojni tožbi – na ugovor, da je nastanek zastavne pravice za to terjatev iz posojila neveljaven zaradi postavitve upnika v ugodnejši položaj?

            2

            Vprašanje 2 (če je odgovor na vprašanje 1 nikalen):
            Ali je treba člen 24, točka 1, Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah razlagati tako, da tožba v zvezi z ugovorom, ki je v členu 232 Exekutionsordnung (avstrijski zakon o izvršbi in zavarovanju) določena za primer nesoglasja o razdelitvi zneska, dobljenega s prodajo na javni dražbi, sodi na področje uporabe te določbe,
            in sicer tudi tedaj, kadar zastavni upnik tožbo proti drugemu zastavnemu upniku

                     (a)

                     opira na ugovor, da terjatev drugega zastavnega upnika iz posojila, zavarovana z zastavno pravico, ne obstaja več zaradi protiterjatve dolžnika iz naslova odškodnine, in

                     (b)

                     poleg tega – kakor pri izpodbojni tožbi – na ugovor, da je nastanek zastavne pravice za to terjatev iz posojila neveljaven zaradi postavitve upnika v ugodnejši položaj?

      (
         1
      )	UL L 351, str 1.


201807130302003472018/C 268/353462018CJC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL20180525293021Zadeva C-346/18 P: Pritožba, ki jo je Rose Vision S.L. vložila 25. maja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 8. marca 2018 v zadevah T-45/13 RENV in T-587/15, Rose Vision/Komisija
 ---documentbreak--- C2682018SL2910120180525SL0035291302Pritožba, ki jo je Rose Vision S.L. vložila 25. maja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 8. marca 2018 v zadevah T-45/13 RENV in T-587/15, Rose Vision/Komisija
   (Zadeva C-346/18 P)2018/C 268/35Jezik postopka: španščina
      Stranki

      Pritožnica: Rose Vision S.L. (zastopnik: J.J. Marín López, abogado)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predloga

            —

            Sodišče naj razveljavi sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 8. marca 2018, Rose Vision/Komisija, T-45/13 RENV in C-587/15, ECLI:EU:T:2018:124.

            —

            Sodišče naj družbi Rose Vision prisodi odškodnino v skladu z navedbami iz desetega in enajstega pritožbenega razloga.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

            1.

            Napačna uporaba prava, ki se kaže v ponovnem odprtju ustnega dela postopka v zadevi T-587/15 s sklepom Splošnega sodišča z dne 10. oktobra 2017 na podlagi napačne trditve, da ga je zahtevala pritožnica.

            2.

            Napačna uporaba prava, ki se kaže v izkrivljanju presoje dokazov v izpodbijani sodbi z navedbo, da je Komisija nadomestila opozorilo W 2 z opozorilom W 1 iz julija 2012.

            3.

            Napačna uporaba prava, ki se kaže v tem, da je bila v izpodbijani sodbi v zadevi T-45/13 RENV zahteva za razglasitev ničnosti vpisa družbe Rose Vision v sistem zgodnjega opozarjanja, ki temelji na tem, da se je opozorilo W 2 aktiviralo, ne da bi bila o tem obveščena, ne da bi ji bil posredovan razlog za ta vpis, ne da bi ji bila dana možnost, da v zvezi s tem predloži navedbe, in ne da bi se zoper navedeni vpis lahko pritožila, razglašena za nedopustno.

            4.

            Napačna uporaba prava, ki se kaže v opustitvi obrazložitve glede navedb iz četrtega tožbenega razloga v zadevi T-587/15, ki v izpodbijani sodbi sploh niso bile preučene.

            5.

            Napačna uporaba prava, ki se kaže v tem, da v izpodbijani sodbi – v kateri je bilo sicer pravilno ugotovljeno, da Komisija ni spoštovala dvomesečnega roka, določenega v točki II.22, odstavek 5, splošnih pogojev FP7 (točka 99 izpodbijane sodbe), da je „močno prekoračila dvomesečni rok“ in da je nespoštovanje navedenega roka „obžalovanja vredno“ (točka 116 izpodbijane sodbe) – ni bilo ugodeno zahtevi, naj se ugotovi, da sta končno revizijsko poročilo 11-INFS-025 in revizijsko poročilo 11-BA119-016 s pogodbenega vidika nični, neveljavni ter brez učinka.

            6.

            Napačna uporaba prava, ki se kaže v izkrivljanju presoje dokazov v izpodbijani sodbi z navedbo, da je Komisija dokazala izvršitev plačil družbi Rose Vision v okviru projektov sISI, 4NEM in SFERA.

            7.

            Napačna uporaba prava, ki se kaže v tem, da je bil v izpodbijani sodbi, potem ko je bilo priznano, da je Komisija kršila obveznost zaupnosti iz točke II.22, odstavek 1, splošnih pogojev FP7 s tem, da je o reviziji 11-INFS-025 obvestila tretje osebe (točka 158 izpodbijane sodbe), v točkah 159 in 160 te sodbe brez razloga zavrnjen predlog pritožnice, naj se ugotovi, da Komisija ni izpolnila obveznosti zaupnosti revizij 11-INFS-025 in 11-BA119-016 (točka 215 pisnega stališča družbe Rose Vision v zadevi T-45/13 RENV z dne 12. septembra 2016).

            8.

            Napaka, ki se kaže v kršitvi pogodbenih določil splošnih pogojev FP7 in načela pogodbene pravne varnosti, s tem, da je bila v revizijah 11-INFS-025 in 11-BA119-016 odobrena uporaba novih zahtev iz finančnega vodnika iz leta 2011 za družbo Rose Vision, tako da sta bili obdobji, zajeti z revizijo 11-INFS-025, obdobje od 1. novembra 2009 do 31. oktobra 2010 (za projekt FutureNEM) in obdobje od 1. januarja 2010 do 31. decembra 2010 (za projekta FIRST in sISI).

            9.

            Napaka, ki se kaže v izkrivljanju presoje dokazov, konkretneje dokumenta družbe Rose Vision z dne 30. avgusta 2012, ki je bil v izpodbijani sodbi povsem prezrt.

            10.

            Napaka, ki se kaže v tem, da je bila v izpodbijani sodbi zahteva za plačilo odškodnine iz naslova nepogodbene odgovornosti napačno zavrnjena kot neutemeljena.

            11.

            Napaka, ki se kaže v opustitvi obrazložitve glede navedb iz člena XII tožbe v zadevi T-587/15 – s katero je bila v točkah od 112 do 117 podana zahteva za plačilo odškodnine iz naslova nepogodbene odgovornosti – ki v izpodbijani sodbi sploh niso bile preučene.


201807130762003802018/C 268/472752018TC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL20180424383921Zadeva T-275/18: Tožba, vložena 24. aprila 2018 – Front Polisario/Svet
 ---documentbreak--- C2682018SL3810120180424SL0047381392Tožba, vložena 24. aprila 2018 – Front Polisario/Svet
   (Zadeva T-275/18)2018/C 268/47Jezik postopka: francoščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Front populaire pour la libération de la Saguia-el-Hamra et du Rio de Oro (Front Polisario) (zastopnik: G. Devers, avocat)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            ugotovi, da je njena tožba dopustna;

            —

            izpodbijani sklep razglasi za ničen;

            —

            Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe zoper Sklep Sveta (EU) 2018/146 z dne 22. januarja 2018 o sklenitvi Evro-sredozemskega letalskega sporazuma med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Kraljevino Maroko na drugi strani, v imenu Unije (UL 2018, L 26, str. 4) navaja deset tožbenih razlogov.

            1.

            Prvi tožbeni razlog se nanaša na nepristojnost Sveta za sprejetje izpodbijanega sklepa, ker naj Unija in Kraljevina Maroko ne bi bili pristojni za sprejemanje mednarodnih sporazumov, ki vključujejo Zahodno Saharo, namesto prebivalcev tega ozemlja, kot jih zastopa Front Polisario.

            2.

            Drugi tožbeni razlog se nanaša na neizpolnitev obveznosti preučitve vseh upoštevnih elementov v obravnavanem primeru, ker naj Svet ne bi upošteval dejstva, da se je mednarodni sporazum, sklenjen z izpodbijanih sklepom, uporabljal začasno na ozemlju Zahodne Sahare 12 let, kar ni v skladu z njenim ločenim in drugačnim statusom.

            3.

            Tretji tožbeni razlog se nanaša na neizpolnitev obveznosti preučitve vprašanja spoštovanja temeljnih pravic, ker naj Svet ob sprejetju izpodbijanega sklepa ne bi pomislil na spoštovanje človekovih pravic na ozemlju okupiranega zahodnosaharskega ozemlja.

            4.

            Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravic do obrambe, ker naj Svet pred sprejetjem izpodbijanega sklepa ne bi začel nikakršne razprave s Front Polisario, edinim zastopnikom ljudstva Zahodne Sahare.

            5.

            Peti tožbeni razlog se nanaša na kršitev temeljnih načel in vrednot, ki vodijo delovanje Unije na mednarodnem prizorišču, ker naj bi se mednarodni sporazum, sklenjen z izpodbijanim sklepom, na ozemlju Zahodne Sahare uporabljal v okviru aneksionistične politike Kraljevine Maroko in sistematičnih kršitev temeljnih pravic, ki jih zahteva ohranitev te politike.

            6.

            Šesti tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice do samoodločbe, ker naj bi se mednarodni sporazum, sklenjen z izpodbijanim sklepom, uporabljal za Zahodno Saharo, prvič, v nasprotju z ločenim in drugačnim statusom tega ozemlja, in drugič, v nasprotju s pravico zahodnosaharskega ljudstva do tega, da se spoštuje ozemeljska celovitost njegovega ozemlja.

            7.

            Sedmi tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela relativnega učinka Pogodb, ker naj ljudstvo Zahodne Sahare, kot ga zastopa Front Polisario, ne bi privolilo v mednarodni sporazum, sklenjen z izpodbijanim sklepom.

            8.

            Osmi tožbeni razlog se nanaša na kršitev zračnega prostora Zahodne Sahare, ker naj bi bil učinek izpodbijanega sklepa – s katerim je bila odobrena nezakonita praksa, ki je nastala z začasno uporabo mednarodnega sporazuma, sklenjenega s tem sklepom – vključitev zahodnosaharskega zračnega prostora na področje uporabe navedenega sporazuma.

            9.

            Deveti tožbeni razlog se nanaša na kršitev prava mednarodne odgovornosti, ker naj Unija z izpodbijanim sklepom ne bi izpolnila obveznosti, da ne prizna nezakonite okupacije Zahodne Sahare, in naj bi pomagala in sodelovala pri ohranitvi tega položaja.

            10.

            Deseti tožbeni razlog se nanaša na kršitev obveznosti zagotovitve spoštovanja mednarodnega prava človekovih pravic in mednarodnega humanitarnega prava, ker če bi Unija spoštovala svoje mednarodne obveznosti do ljudstva Zahodne Sahare, bi se Svet moral vsaj vzdržati sprejetja izpodbijanega sklepa, tako da bi bil omogočen začetek veljavnosti mednarodnega sporazuma, ki bi se uporabljal za del Zahodne Sahare, ki je pod maroško okupacijo.


201807130582003622018/C 268/583642018TC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL20180611484811Zadeva T-364/18: Tožba, vložena 11. junija 2018 – Arçelik/EUIPO (MicroGarden)
 ---documentbreak--- C2682018SL4810120180611SL0058481481Tožba, vložena 11. junija 2018 – Arçelik/EUIPO (MicroGarden)
   (Zadeva T-364/18)2018/C 268/58Jezik postopka: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Arçelik AS (Istanbul, Turčija) (zastopnica: A. Franke, lawyer)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: Prijava besedne znamke Evropske unije MicroGarden – Prijava za registracijo št. 16971 988

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. aprila 2018 v zadevi R 163/2018-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            razveljavi izpodbijano odločbo;

            —

            EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

            —

            Kršitev člena 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

            —

            kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


201807130392004532018/C 268/363752018CJC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL20180607303121Zadeva C-375/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (Irska) 7. junija 2018 – Hampshire County Council/C.E., N.E.
 ---documentbreak--- C2682018SL3010120180607SL0036301312Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (Irska) 7. junija 2018 – Hampshire County Council/C.E., N.E.
   (Zadeva C-375/18)2018/C 268/36Jezik postopka: angleščina
      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Nasprotni stranki v pritožbenem postopku: Hampshire County Council

      Pritožnika: C.E., N.E.

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je združljivo s pravom Unije in še posebej z določbami Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 (
         1
      ), da sodišča ene države članice izdajo začasno odredbo (ukrepe zavarovanja), ki je in personam naslovljena na javni organ druge države članice in s katero je temu organu preprečeno, da bi pri sodiščih te druge države članice začel postopek posvojitve otrok, če in personam začasna odredba izhaja iz potrebe, da se zaščitijo pravice strank v postopku izvršitve iz poglavja III Uredbe iz leta 2003?
   (
         1
      )	Uredba Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (UL L 338, 23.12.2003, str. 1).


201807130612003652018/C 268/593732018TC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL20180619484922Zadeva T-373/18: Tožba, vložena 19. junija 2018 – ABB/EUIPO (FLEXLOADER)
 ---documentbreak--- C2682018SL4820120180619SL0059482492Tožba, vložena 19. junija 2018 – ABB/EUIPO (FLEXLOADER)
   (Zadeva T-373/18)2018/C 268/59Jezik postopka: nemščina
      Stranke

      Tožeča stranka: ABB AB (Västerås, Švedska) (zastopnika: M. Hartmann in S. Fröhlich, Rechtsanwälte)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije FLEXLOADER – Prijava št. 17 099 474

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 29. marca 2018 v zadevi R 93/2018-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            razveljavi izpodbijano odločbo;

            —

            EUIPO naloži plačilo stroškov in stroškov tožeče stranke.

      Navajani tožbeni razlog

            —

            Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (EU) št. 2017/1001.


201807130722004362018/C 268/483062018TC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL20180516394021Zadeva T-306/18: Tožba, vložena 16. maja 2018 – Madžarska/Komisija
 ---documentbreak--- C2682018SL3910120180516SL0048391402Tožba, vložena 16. maja 2018 – Madžarska/Komisija
   (Zadeva T-306/18)2018/C 268/48Jezik postopka: madžarščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Madžarska (zastopniki: M. Z. Fehér, G. Koós in G. Tornyai, agenti)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            Sklep Komisije (EU) 2018/262 z dne 14. februarja 2018 o predlagani državljanski pobudi z naslovom „We are a welcoming Europe, let us help!“ (
                  1
               ) razglasi za ničen;

            —

            Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbena razloga in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

            1.

            Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 4(2), (b), (c) in (d), in (3) Uredbe (EU) št. 211/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o državljanski pobudi (
                  2
               ).
            Prvi in drugi del predlagane državljanske pobude sodita očitno izven okvira, v katerem ima Komisija pristojnost za predložitev predlogov pravnih aktov Unije za namen izvajanja Pogodb. Zato je s prijavo te pobude kršen člen 4(2)(b) in (3) Uredbe št. 211/2011. Prvi del pobude je poleg tega očitno žaljiv in zato tudi v nasprotju s členom 4(2)(c) Uredbe št. 211/2011, glede njenega drugega dela pa je mogoče trditi, da lahko privede do rezultata, ki je v nasprotju z vrednotami Unije, kot so določene v členu 2 PEU, in je zato v nasprotju tudi s členom 4(2)(d) Uredbe št. 211/2011.

            2.

            Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 296 PDEU in člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.
            Izpodbijani sklep ne izpolnjuje zahtev, ki izvirajo iz obveznosti obrazložitve, in zato krši obveznost obrazložitve iz člena 296 PDEU in pravico do dobrega upravljanja iz člena 41 Listine. V izpodbijanem sklepu v bistvu sploh niso navedeni razlogi, iz katerih je Komisija štela, da sta glede treh delov pobude podani ustrezna pravna podlaga in zakonodajna pristojnost Unije in je torej izpolnjen pogoj za prijavo iz člena 4(2)(b) Uredbe št. 211/2011.

      (
         1
      )	UL 2018, L 49, str. 64.
   (
         2
      )	UL 2011, L 65, str. 1.; popravek: UL 2012, L 94, str. 49.