title: Zadeva T-451/04: Tožba zaradi nedelovanja družbe Mediocurso - Estabelecimento de Ensino Particular, S.A. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 18. novembra 2004

text:
               22.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/32

         Tožba zaradi nedelovanja družbe Mediocurso - Estabelecimento de Ensino Particular, S.A. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 18. novembra 2004
   (Zadeva T-451/04)
   (2005/C 19/68)
   Jezik postopka: portugalščina
   Družba Mediocurso - Estabelecimento de Ensino Particular S.A., s sedežem v Lizboni (Portugalska), ki jo zastopata Carlos Botelho Moniz in Eduardo Maia Cadete, avvocati, z naslovom za vročanje v Lizboni, je dne 18. novembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Komisija s tem, da ni sprejela ukrepov, potrebnih za izvršitev sodbe Sodišča Evropskih skupnosti z dne 21. septembra 2000, zadeva C-462/98 P, Mediocurso proti Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 233 ES;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   V utemeljitev svojih zahtevkov tožeča stranka navaja, da Komisija ni sprejela ukrepov za izvršitev sodbe Sodišča Evropskih skupnosti z dne 21. septembra 2000, zadeva C-462/98 P, Mediocurso proti Komisiji.
   Komisija po preteku več kot 50 mesecev od razglasitve sodbe ni sprejela ukrepov v zvezi z izvršitvijo te sodbe, posebno še glede odločitve o zahtevku tožeče stranke za plačilo preostanka.
   Na dopis z dne 19. julija 2004, s katerim jo je tožeča stranka pozvala naj sprejme ukrepe za izvršitev sodbe Sodišča, je Komisija z dopisom z dne 31. avgusta 2004 odgovorila le, da bodo njene službe v najkrajšem možnem času izdale nove odločbe. Tožeča stranka navaja, da takšen odgovor pomeni zgolj dialog med dvema sogovornikoma in ne pomeni ukrepa za izvršitev navedene sodbe.
   Komisija je tako kršila pogodbo v smislu člena 232 ES, kar Sodišče lahko ugotovi na podlagi prvega odstavka tega člena.


title: Zadeva C-221/13: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. oktobra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale ordinario di Trento – Italija) – Teresa Mascellani/Ministero della Giustizia (Predhodno odločanje — Socialna politika — Direktiva 97/81/ES — Okvirni sporazum o delu s krajšim delovnim časom, sklenjen med UNICE, CEEP in ETUC — Preoblikovanje pogodbe o zaposlitvi s krajšim delovnim časom v pogodbo o zaposlitvi s polnim delovnim časom brez soglasja delavca)

text:
               22.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. oktobra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale ordinario di Trento – Italija) – Teresa Mascellani/Ministero della Giustizia
   (Zadeva C-221/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Socialna politika - Direktiva 97/81/ES - Okvirni sporazum o delu s krajšim delovnim časom, sklenjen med UNICE, CEEP in ETUC - Preoblikovanje pogodbe o zaposlitvi s krajšim delovnim časom v pogodbo o zaposlitvi s polnim delovnim časom brez soglasja delavca))
   (2014/C 462/09)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale ordinario di Trento

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Teresa Mascellani

      Tožena stranka: Ministero della Giustizia

      Izrek

   Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen 6. junija 1997, ki je v Prilogi k Direktivi Sveta 97/81/ES z dne 15. decembra 1998 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP, zlasti njegovo določbo 5, točka 2, je treba razlagati tako, da v okoliščinah, kakršne so v postopku v glavni stvari, ne nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero lahko delodajalec brez soglasja zadevnega delavca odredi preoblikovanje pogodbe o zaposlitvi s krajšim delovnim časom v pogodbo o zaposlitvi s polnim delovnim časom.

      (1)  UL C 207, 20.7.2013.


title: Zadeva C-75/10 P: Pritožba, ki jo je 9. februarja 2010 vložila European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) zoper sklep Sodišča prve stopnje (šesti senat), razglašen 19. novembra 2009 v zadevi European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-40/08

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/21

         Pritožba, ki jo je 9. februarja 2010 vložila European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) zoper sklep Sodišča prve stopnje (šesti senat), razglašen 19. novembra 2009 v zadevi European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-40/08
   (Zadeva C-75/10 P)
   2010/C 113/33
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) (zastopnik: J. Kuhbier, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi pritožnice

   Pritožnica predlaga Sodišču, naj:

               —

               sklep Sodišča prve stopnje z dne 19. novembra 2009 v zadevi EREF proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-40/08, razveljavi;

               —

               zadevo vrne šestemu senatu Splošnega sodišča v novo odločanje;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj sklep SPS z dne 19. novembra 2009 v zadevi T-40/08 razveljavi in zadevo vrne Splošnemu sodišču v novo odločanje.
   Pritožnica izpodbija stališče SPS, da je njena odvetnica, dr. D. Fouquet, ne more zastopati pred SPS in da je njena tožba zato nedopustna.
   Po mnenju SPS dr. D. Fouquet ni več mogoče šteti za neodvisno tretjo osebo, ker je bila 29. junija 2004 imenovana za direktorico zveze EREF. Pritožnica trdi, da dr. D. Fouquet ni bila formalno imenovana za direktorico zveze EREF, saj se v skladu z belgijskim pravom zahteva uradna registracija takega imenovanja pri pristojnih belgijskih oblasteh. Dr. D. Fouquet je imela le naziv direktorice in njen status ni bil povezan s pooblastilom za zastopanje, oziroma je bil z njim povezan le omejeno.
   Pritožnica navaja še, da je SPS nepravilno uporabilo merila za presojo statusa odvetnika kot neodvisne tretje osebe, tudi če se domneva, da je bil položaj dr. D. Fouquet kot direktorice formalen. Trdi, da je SPS napačno razumelo pravni položaj zastopnika združenja EREF pred Sodiščem ter dejansko delitev nalog in obveznosti med dr. D. Fouquet in zvezo EREF. V skladu z nemškim pravom bi dr. D. Fouquet njen položaj direktorice združenja EREF omogočil, da zastopa pritožnico pred Sodiščem.


title: Zadeva T-377/08 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2009 – Komisija proti Birkhoffu ( Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Socialna varnost — Zdravstveno zavarovanje — Povračilo zdravstvenih stroškov — Razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi predhodne odobritve povračila stroškov nakupa invalidskega vozička na prvi stopnji — Izkrivljanje dokazov )

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/49

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2009 – Komisija proti Birkhoffu
   (Zadeva T-377/08 P) (1)

   („Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Socialna varnost - Zdravstveno zavarovanje - Povračilo zdravstvenih stroškov - Razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi predhodne odobritve povračila stroškov nakupa invalidskega vozička na prvi stopnji - Izkrivljanje dokazov“)
   2010/C 24/86
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in B. Eggers, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: Gerhard Birkhoff (Weitnau, Nemčija) (zastopnik: C. Inzillo, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat), z dne 8. julija 2008 v zadevi Birkhoff proti Komisiji (F-76/07, še neobjavljeno v ZOdl.), s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Sodba Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 8. julija 2008 v zadevi Birkhoff proti Komisiji (F-76/07, še neobjavljeno v ZOdl.) se razveljavi.

               2.

               Odločba oddelka za izplačila z dne 8. novembra 2006 se razglasi za nično.

               3.

               Gerhard Birkhoff in Evropska komisija nosita vsak svoje stroške glede postopka na tej stopnji.

               4.

               Komisiji se naloži plačilo celotnih stroškov postopka na prvi stopnji.

      (1)  UL C 327, 20.12.2008.


title: Zadeva F-23/13: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 1. avgusta 2016 – Mario Animali in drugi/Evropska komisija (Javni uslužbenci – Uradniki – Pokojnine – Člen 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike – Prenos pokojninskih pravic, pridobljenih v okviru drugih sistemov, v pokojninski sistem Unije – Odločba o priznanju pokojninske dobe, v kateri so uporabljene nove splošne določbe za izvajanje členov 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike – Člen 81 Poslovnika – Očitno neutemeljena tožba)

text:
               3.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 364/44

      Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 1. avgusta 2016 – Mario Animali in drugi/Evropska komisija
      (Zadeva F-23/13) (1)

      ((Javni uslužbenci - Uradniki - Pokojnine - Člen 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike - Prenos pokojninskih pravic, pridobljenih v okviru drugih sistemov, v pokojninski sistem Unije - Odločba o priznanju pokojninske dobe, v kateri so uporabljene nove splošne določbe za izvajanje členov 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike - Člen 81 Poslovnika - Očitno neutemeljena tožba))
      (2016/C 364/55)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Mario Animali in drugi (Bruselj, Belgija) (zastopniki: sprva D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki, nato D. de Abreu Caldas in J.-N. Louis, odvetnika, in na koncu J.-N. Louis, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva C. Ehrbar in G. Gattinara, agenta, nato J. Currall in G. Gattinara, agenta, in na koncu G. Gattinara, agent)

         Predmet

      Razglasitev ničnosti odločbe, s katero se obvešča glede dokončnega izračuna pokojninskih pravic tožeče stranke za prenos v pokojninski sistem Unije, v kateri so uporabljene nove splošne določbe za izvajanje členov 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne kot očitno neutemeljena.

                  2.

                  Vsaka stranka nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 156, 1.6.2013, str. 55.


title: Zadeva T-101/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. novembra 2007 – Castell des Remei proti UUNT – Bodegas Roda (Castell del Remei ODA) (Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Skupnosti Castell del Remei ODA – Prejšnja mednarodna besedna znamka RODA in prejšnje nacionalne besedne znamke RODA, RODA I, RODA II in BODEGAS RODA – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94)

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/38

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. novembra 2007 – Castell des Remei proti UUNT – Bodegas Roda (Castell del Remei ODA)
   (Zadeva T-101/06) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti Castell del Remei ODA - Prejšnja mednarodna besedna znamka RODA in prejšnje nacionalne besedne znamke RODA, RODA I, RODA II in BODEGAS RODA - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94)
   (2007/C 315/71)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Castell del Remei, SL (Castell del Remei, Španija) (zastopniki: F. de Vissher, E. Cornu, D. Moreau, J. Grau Mora, A. Angulo Lafora, M. Ferrándiz Avendaño, M. Baylos Morales in A. Velázquez Ibáñez, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. García Murillo, zastopnik)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Bodegas Roda, SA (La Rioja, Španija) (zastopniki: M. López Camba, B. García Peces in J. Grimau Muñoz, odvetniki)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. januarja 2006 (zadeva R 263/2005-1) glede postopka z ugovorom med Bodegas Roda, SA in Castell del Remei, SL.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 121, 20.5.2006.


title: Zadeva T-116/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 24. septembra 2008 – Oakley proti UUNT – Venticinque (O STORE) ( Znamka Skupnosti – Postopek za ugotovitev ničnosti – Besedna znamka Skupnosti O STORE – Prejšnja nacionalna besedna znamka THE O STORE – Primerjava storitev, ki se opravljajo v okviru trgovine na drobno, z ustreznimi proizvodi – Relativni razlog za zavrnitev – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 – Intervenientov predlog za spremembo – Člen 134(3) Poslovnika Sodišča prve stopnje )

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/36

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 24. septembra 2008 – Oakley proti UUNT – Venticinque (O STORE)
   (Zadeva T-116/06) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Skupnosti O STORE - Prejšnja nacionalna besedna znamka THE O STORE - Primerjava storitev, ki se opravljajo v okviru trgovine na drobno, z ustreznimi proizvodi - Relativni razlog za zavrnitev - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 - Intervenientov predlog za spremembo - Člen 134(3) Poslovnika Sodišča prve stopnje“)
   (2008/C 285/64)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Oakley, Inc. (One Icon, Foothill Ranch, Združene države) (zastopnika: M. Huth-Dierig in M. Nentwig, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Venticinque Ltd (Hailsham, East Sussex, Združeno kraljestvo) (zastopnik: D. Caneva, odvetnik)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. januarja 2006 (združeni zadevi R 682/2004-1 in R 685/2004-1) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Venticinque Ltd in Oakley, Inc.
   Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Oakley, Inc. se naloži plačilo stroškov, razen stroškov intervenientke.

               3.

               Družba Venticinque Ltd nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 154, 1.7.2006.


title: Zadeva F-26/10: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 28. septembra 2011 – AZ proti Komisiji (Javni uslužbenci — Napredovanje — Napredovalno obdobje 2009 — Sposobnost delati v tretjem jeziku — Obstoj disciplinskega postopka — Izključitev iz napredovalnega obdobja)

text:
               10.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 362/23

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 28. septembra 2011 – AZ proti Komisiji
   (Zadeva F-26/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2009 - Sposobnost delati v tretjem jeziku - Obstoj disciplinskega postopka - Izključitev iz napredovalnega obdobja)
   2011/C 362/39
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: AZ (Thionville, Francija) (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Martin in J. Baquero Cruz, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe, s katero je bila tožeča stranka izključena iz napredovalnega obdobja 2009, in naložitev Komisiji, da ji plača odškodnino zaradi povzročene nepremoženjske škode.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               AZ nosi vse stroške.

      (1)  UL C 179, 3.7.2010, str. 58.


title: Zadeva C-364/06: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 24. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2002/15/ES – Urejanje delovnega časa oseb, ki opravljajo spremljevalne dejavnosti v cestnem prometu – Neprenos v predvidenem roku)

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/5

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 24. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-364/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2002/15/ES - Urejanje delovnega časa oseb, ki opravljajo spremljevalne dejavnosti v cestnem prometu - Neprenos v predvidenem roku)
   (2007/C 155/08)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: N. Yerrell)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg (zastopnik: C. Schiltz)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje v predvidenem roku določb, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/15/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2002 o urejanju delovnega časa oseb, ki opravljajo spremljevalne dejavnosti v cestnem prometu (UL L 80, str. 35)
   Izrek

               1.

               Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da v predpisanem roku ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/15/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2002 o urejanju delovnega časa oseb, ki opravljajo spremljevalne dejavnosti v cestnem prometu, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.

               2.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 249, 14.10.2006.


title: Zadeva C-377/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Dolj (Romunija) 26. julija 2010 – Adrian Băilă proti Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului Pentru Mediu

text:
               9.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Dolj (Romunija) 26. julija 2010 – Adrian Băilă proti Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului Pentru Mediu
   (Zadeva C-377/10)
   ()
   2010/C 274/17
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Dolj

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Adrian Băilă

      Tožena stranka: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului Pentru Mediu

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 110, prvi odstavek, PDEU (prej člen 90, prvi odstavek, ES) razlagati tako, da državi članici prepoveduje uvedbo takse s takimi lastnostmi, kot jih ima taksa na onesnaževanje, določena z nujno uredbo vlade št. 50/2008, kakor je bila spremenjena z nujno uredbo vlade št. 218/2008, plačila katere so oproščena motorna vozila kategorije M1 s stopnjo onesnaževanja Euro 4 in prostornino motorja, ki ne presega 2 000 cm3, in vsa motorna vozila kategorije N1 s stopnjo onesnaževanja Euro 4, ki so prvič registrirana v Romuniji ali v drugi državi članici med 15. decembrom 2008 in 31. decembrom 2009, medtem ko se ta taksa uporablja za istovrstna ali konkurenčna rabljena motorna vozila iz drugih držav članic, registrirana pred 15. decembrom 2008, tako da lahko pomeni notranji davek na izdelke iz drugih držav članic, ki je glede na obdavčitev domačih izdelkov posredno diskriminacijski in ščiti domačo proizvodnjo novih motornih vozil?

               2.

               Ali je treba člen 110, prvi odstavek, PDEU (prej člen 90, prvi odstavek, ES) razlagati tako, da državi članici prepoveduje uvedbo takse s takimi lastnostmi, kot jih ima taksa na onesnaževanje, določena z nujno uredbo vlade št. 50/2008, kakor je bila spremenjena z nujno uredbo vlade št. 218/2008, plačila katere so oproščena motorna vozila kategorije M1 s stopnjo onesnaževanja Euro 4 in prostornino motorja, ki ne presega 2 000 cm3, in vsa motorna vozila kategorije N1 s stopnjo onesnaževanja Euro 4, ki so prvič registrirana v Romuniji ali v drugi državi članici v med 15. decembrom 2008 in 31. decembrom 2009, medtem ko se ta taksa uporablja za motorna vozila z drugačnimi tehničnimi lastnostmi, ki so v istem obdobju registrirana v drugih državah članicah, tako da lahko pomeni notranji davek na izdelke iz drugih držav članic, ki je glede na obdavčitev domačih izdelkov posredno diskriminacijski in ščiti domačo proizvodnjo novih motornih vozil?


title: Zadeva C-474/10: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 20. oktobra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal in Northern Ireland – Združeno kraljestvo) – Department of the Environment for Northern Ireland proti Seaport (NI) Ltd, Magherafelt district Council, F P McCann (Developments) Ltd, Younger Homes Ltd, Heron Brothers Ltd, G Small Contracts, Creagh Concrete Products Ltd (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Direktiva 2001/42/ES — Člen 6 — Določitev organa za posvetovanje o okoljskih vplivih izvajanja načrtov in programov — Možnost, da posvetovalni organ izvaja načrte ali programe — Obveznost imenovanja ustreznega organa — Podrobna pravila za obveščanje organov in javnosti ter posvetovanje z njimi)

text:
               10.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 362/10

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 20. oktobra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal in Northern Ireland – Združeno kraljestvo) – Department of the Environment for Northern Ireland proti Seaport (NI) Ltd, Magherafelt district Council, F P McCann (Developments) Ltd, Younger Homes Ltd, Heron Brothers Ltd, G Small Contracts, Creagh Concrete Products Ltd
   (Zadeva C-474/10) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Direktiva 2001/42/ES - Člen 6 - Določitev organa za posvetovanje o okoljskih vplivih izvajanja načrtov in programov - Možnost, da posvetovalni organ izvaja načrte ali programe - Obveznost imenovanja ustreznega organa - Podrobna pravila za obveščanje organov in javnosti ter posvetovanje z njimi)
   2011/C 362/14
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal in Northern Ireland

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Department of the Environment for Northern Ireland

      Tožene stranke: Seaport (NI) Ltd, Magherafelt district Council, F P McCann (Developments) Ltd, Younger Homes Ltd, Heron Brothers Ltd, G Small Contracts, Creagh Concrete Products Ltd

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Court of Appeal in Northern Ireland – Razlaga člena 6, od (2) do (4), Direktive 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 6, str. 157) – Določitev organa za posvetovanje o okoljskih vplivih izvajanja načrtov in programov – Podrobna pravila za obveščanje organov in javnosti ter posvetovanje z njimi

      Izrek

               1.

               V okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, člen 6(3) Direktive 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje ne določa, da je treba v smislu te določbe oblikovati ali določiti drug posvetovalni organ, če je znotraj organa, ki je običajno pristojen in določen za posvetovanje na področju okolja, funkcionalna ločenost organizirana tako, da ima upravni organ znotraj nje dejansko samostojnost, kar še zlasti pomeni, da ima svoja administrativna sredstva in svoje osebje in lahko tako opravlja naloge, ki so posvetovalnemu organu dodeljene v smislu člena 6(3) te direktive, in predvsem da lahko objektivno poda mnenje glede načrta ali programa, ki ga sprejema organ, s katerim je povezan.

               2.

               Člen 6(2) Direktive 2001/42 je treba razlagati tako, da ta ne določa, da morajo biti roki, v katerih bi organi, ki so bili določeni, in javnost, ki jo ali bi jo lahko to zadevalo v smislu odstavkov 3 in 4 tega člena, lahko izrazili svoje mnenje glede osnutka načrta ali programa in glede okoljskega poročila, natančno določeni z nacionalno zakonodajo, s katero je prenesena ta direktiva, in zato ta določba ne nasprotuje temu, da organ, ki izvaja načrt ali program, določi te roke za vsak primer posebej. Vendar v tem primeru ta člen 6(2) določa, da za posvetovanje teh organov in javnosti o osnutku načrta ali o danem programu zadostuje ustrezno določen rok, ki jim daje dejansko priložnost, da dovolj zgodaj izrazijo svoje mnenje glede tega osnutka načrta ali programa in glede okoljskega poročila tega načrta ali programa.

      (1)  UL C 13, 15.1.2011.


title: Združeni zadevi F-39/10 in F-39/10 R: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 28. septembra 2010 – De Roos-Le Large proti Komisiji

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/68

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 28. septembra 2010 – De Roos-Le Large proti Komisiji
   (Združeni zadevi F-39/10 in F-39/10 R)
   ()
   2011/C 30/136
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predsednik Sodišča za uslužbence Evropske unije je odredil izbris zadeve.


title: Zadeva T-148/04: Tožba TQ3 Travel Solutions proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 26. aprila 2004

text:
               10.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/10

         Tožba TQ3 Travel Solutions proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 26. aprila 2004
   (Zadeva T-148/04)
   (2004/C 179/21)
   Jezik postopka: francoščina
   Družba TQ3 Travel Solutions, s sedežem v Mechelenu (Belgija), ki jo zastopata Rusen Ergec in Kim Möric, avocats, je dne 26. aprila 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razglasi za nično odločbo Komisije z dne 24. februarja 2004, s katero je tožečo stranko obvestila, da je bila njena ponudba za Sklop 1 (Bruselj) naročila št. ADMIN/D1/PR/2003/131 zavrnjena;

               —

               razglasi za nično odločbo Komisije, o kateri je bila tožena stranka obveščena z dopisom Komisije z dne 16. marca 2004, in ki je Sklop 1 dodelila družbi Carlson Wagonlit Travels;

               —

               ugotovi, da je ravnanje Komisije protipravno in da je zato Komisja tožeči stranki odškodninsko odgovorna;

               —

               napoti tožečo stranko pred Komisijo zaradi ocene utrpele škode;

               —

               komisiji naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Po objavi javnega razpisa za oddajo javnega naročila po omejenem postopku z dne 20. oktobra 2003 za „Storitve potovalnih agencij“ (1) ter postopku oddaje javnega naročila, je Komisija sprejela odločitev, da pogodbe ne bo sklenila s tožečo stranko, temveč z družbo Carlson Wagonlit Travels.
   Tožeča stranka navaja dva identična tožbena razloga zoper ti odločbi, ki temeljita na očitni kršitvi Komisije pri ocenjevanju ponudb.
   V svojem prvem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja, da je Komisija kršila pooblastilo za odločanje po prostem preudarku, ko je ocenila, da cena v ponudbi družbe Carlson Wagonlit Travels ni neobičajno nizka; opozarja tudi na nezakonitost, povezano z nespoštovanjem obveznosti iz člena 146(4) Uredbe Komisije ES št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 (2), po kateri ima evropska institucija dolžnost zahtevati ustrezne informacije o vseh postavkah ponudbe.
   Drugi tožbeni razlog temelji na kršitvi pooblastila za odločanje po prostem preudarku Komisije pri kvalitativnem ocenjevanju ponudb, s tem ko je slednja družbi Carlson Wagonlit Travel dodelila najvišjo oceno za kvaliteto ponujenih storitev, čeprav ta ponudba ne bi mogla zagotavljati zadovoljive kvalitete za zadevne storitve.

      (1)  Naročilo št. ADMIN/D1/PR/2003/131. (UL S 143)

      (2)  Uredba Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 357, str. 1)


title: Zadeva F-80/09: Tožba, vložena 26. septembra 2009 – Lenz proti Komisiji

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/66

         Tožba, vložena 26. septembra 2009 – Lenz proti Komisiji
   (Zadeva F-80/09)
   2009/C 282/127
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Erika Lenz (Osnabrück, Nemčija) (zastopnika: J. Römer in V. Lenz, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predmet in opis spora

   Predlog za razglasitev ničnosti odločitve Komisije z dne 4. maja 2009 o nepokritju stroškov zdravljenja tožeče stranke pri naravnem zdravilcu.

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka predlaga,

               —

               naj se sklep tožene stranke z dne 4. maja 2009 v obliki odločitve o pritožbi z dne 8. julija 2009 razglasi za ničnega in toženi stranki naloži vračilo 85 % stroškov naravnega zdravilca v višini 297 EUR, torej zneska 253 EUR,

               —

               naj se ugotovi, da mora tožena stranka tožeči stranki povrniti vse stroške zdravljenja v obliki honorarja za naravnega zdravilca, ki so nastali po 1. aprilu 2009,

               —

               naj se toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka in stroškov tožeče stranke za odvetniške storitve v sodnem postopku in pred njim.


title: Zadeva T-376/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. maja 2017 – KK/EASME (Okvirni program za raziskave in inovacije „Obzorje 2020“ — Razpis za zbiranje predlogov v okviru delovnega programa 2014-2015 — Program podpore za inovacije v MSP — Odločba EASME o razglasitvi neupravičenosti predloga — Pravilo „enkratne oddaje“ — Postopek pregleda in ocenjevanja — Začasna nedostopnost elektronskega portala za vložitev predlogov — Napaka pri presoji — Kršitev postopkovnih pravil — Nepogodbena odgovornost)

text:
               3.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/28

         Sodba Splošnega sodišča z dne 11. maja 2017 – KK/EASME
   (Zadeva T-376/15) (1)

   ((Okvirni program za raziskave in inovacije „Obzorje 2020“ - Razpis za zbiranje predlogov v okviru delovnega programa 2014-2015 - Program podpore za inovacije v MSP - Odločba EASME o razglasitvi neupravičenosti predloga - Pravilo „enkratne oddaje“ - Postopek pregleda in ocenjevanja - Začasna nedostopnost elektronskega portala za vložitev predlogov - Napaka pri presoji - Kršitev postopkovnih pravil - Nepogodbena odgovornost))
   (2017/C 213/37)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: KK (zastopnik: J.–P. Spitzer, odvetnik)

      Tožena stranka: Izvajalska agencija za mala in srednja podjetja (EASME) (zastopniki: A. Pallares Allueva in E. Fierro Sedano, agenta, skupaj z A. Duronom in D. Waelbroeckom, odvetnikoma)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe EASME z dne 15. junija 2015 o zavrnitvi predloga, ki ga je tožeča stranka podala za razpis za zbiranje predlogov in povezane dejavnosti na podlagi delovnih programov za obdobje 2014–2015 v okviru okvirnega programa za raziskave in inovacije (2014–2020) – Obzorja 2020 ter programa za raziskave in usposabljanje Evropske skupnosti za atomsko energijo (2014-2018), ki dopolnjuje okvirni program Obzorje 2020 (UL 2013, C 361, str. 9), in na drugi strani odškodninski zahtevek na podlagi člena 268 PDEU za škodo, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi te zavrnitve.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               KK se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 243, 4.7.2016.


title: Zadeva T-159/07: Tožba, vložena 7. maja 2007 – COFAC proti Komisiji

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/36

         Tožba, vložena 7. maja 2007 – COFAC proti Komisiji
   (Zadeva T-159/07)
   (2007/C 155/66)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranke

      Tožeča stranka: COFAC – Cooperativa de Formação e Animação Cultural, crl (Lizbona, Portugalska) (zastopnik: Luís Gomes, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke
   Tožeča stranka predlaga, naj

               —

               se v skladu s členom 230 ES Odločba Komisije D(2004) 24253 z dne 9. novembra 2004 o znižanju nepovratnih sredstev Evropskega socialnega sklada (ESS), ki so ji bila odobrena z Odločbo C(87) 0860 z dne 30. aprila 1987 (Projekt št. 870927 P1), razglasi za nično;

               —

               se Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki tistim v zadevi T-158/07.


title: Zadeva F-41/13: Tožba, vložena 8. maja 2013 – ZZ in drugi proti EIB

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/60

         Tožba, vložena 8. maja 2013 – ZZ in drugi proti EIB
   (Zadeva F-41/13)
   2013/C 207/104
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ in drugi (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska investicijska banka

      Predmet in opis spora

   Prvič, razglasitev ničnosti odločb, ki so vsebovane v plačilnih listih za mesec februar 2013, s katerimi se uskladitev plač za leto 2013 omeji na 1,8 %, obvestil, ki jih je tožena stranka poslala tožečim strankam 5. in 15. februarja 2013, in kasnejših plačilnih listov. Drugič, naložitev instituciji, naj plača odškodnino za domnevno nastalo premoženjsko in nepremoženjsko škodo.

      Predlogi tožečih strank

               —

               Odločba, ki je vsebovana v plačilnih listih tožečih strank za mesec februar 2013, s katero se je uskladitev plač za leto 2013 omejila na 1,8 %, naj se razglasi za nično, zaradi česar naj se za nične razglasijo tudi enake odločbe, vsebovane v kasnejših plačilnih listih, in, po potrebi, dve obvestili, ki jih je tožena stranka poslala tožečim strankam 5. februarja 2013 in 15. februarja 2013;

               —

               toženi stranki naj se naloži, da iz naslova povračila premoženjske škode vsaki tožeči stranki plača (i) znesek plač, ki izhaja iz uskladitve za leto 2013, kar pomeni povečanje za 1,8 %, za obdobje od 1. januarja 2013 do 31. decembra 2013; (ii) znesek plač, ki ustreza posledicam uporabe uskladitve 1,8 % za leto 2013 za višino plač, ki se bodo izplačevale od januarja 2014; (iii) zamudne obresti na vse dolgovane plače do popolnega poplačila dolgovanih zneskov, pri čemer naj se obrestna mera zamudnih obresti izračuna na podlagi obrestne mere, določene s strani Evropske centralne banke za glavne operacije refinanciranja v upoštevnem obdobju, in poveča za tri odstotne točke in (iv) odškodnino zaradi izgube kupne moči, pri čemer se celotna premoženjska škoda začasno oceni na 30 000 EUR na posamezno tožečo stranko;

               —

               toženi stranki naj se naloži povračilo nepremoženjske škode v višini 1 000 EUR vsaki tožeči stranki;

               —

               EIB naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-322/04: Tožba Colgate-Palmolive Company proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT), vložena dne 5. avgusta 2004

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/49

         Tožba Colgate-Palmolive Company proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT), vložena dne 5. avgusta 2004
   (Zadeva T-322/04)
   (2004/C 262/92)
   Jezik postopka: španščina
   Colgate-Palmolive Company, s sedežem v New Yorku (ZDA), ki ga zastopata Enrique Armijo Chávarri in Antonio Castán Pérez-Gómez, je dne 5. avgusta 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT).
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razglasi za nično odločbo Drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 18. maja 2004 R0076/2004-2, in

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

               Znamka, ki je predmet prijave:

               Besedna znamka „SIMPLY-WHITE“, prijava št. 2688315.

               Proizvodi in storitve:

               Sredstva za čiščenje zob, zobne paste, ustne vodice (razred 3).

               Odločba, izpodbijana pred Odborom za pritožbe:

               Odločba preizkuševalca o zavrnitvi registracije.

               Odločba odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe.

               Tožbeni razlogi:

               Napačna razlaga člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 40/94.


title: Zadeva T-122/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 6. septembra 2011 – Yao N'Dré proti Svetu

text:
               29.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/28

         Sklep Splošnega sodišča z dne 6. septembra 2011 – Yao N'Dré proti Svetu
   (Zadeva T-122/11) (1)

   2011/C 319/60
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 130, 30.4.2011.


title: Zadeva C-374/06: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 13. decembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – BATIG Gesellschaft für Beteiligungen mbH proti Hauptzollamtu Bielefeld (Vprašanje za predhodno odločanje – Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaj – Direktiva 92/12/EGS – Trošarinski izdelki – Davčne znamke – Nezakoniti izstop iz režima odloga plačila trošarine – Kraja – Dajanje v potrošnjo v državi članici, v kateri je prišlo do kraje – Nevračilo davčnih znamk druge države članice, ki so bile že nalepljene na ukradene izdelke)

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/21

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 13. decembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – BATIG Gesellschaft für Beteiligungen mbH proti Hauptzollamtu Bielefeld
   (Zadeva C-374/06) (1)

   (Vprašanje za predhodno odločanje - Davčne določbe - Usklajevanje zakonodaj - Direktiva 92/12/EGS - Trošarinski izdelki - Davčne znamke - Nezakoniti izstop iz režima odloga plačila trošarine - Kraja - Dajanje v potrošnjo v državi članici, v kateri je prišlo do kraje - Nevračilo davčnih znamk druge države članice, ki so bile že nalepljene na ukradene izdelke)
   (2008/C 51/34)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Finanzgericht Düsseldorf
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: BATIG Gesellschaft für Beteiligungen mbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt Bielefeld
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Finanzgericht Düsseldorf – Razlaga Direktive Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov (UL L 76, str. 1) – Zavrnitev vračila zneska, s strani države članice, ki je bil plačan za pridobitev davčnih znamk te države članice, nalepljenih na tobačne proizvode, ki so nato v drugi državi članici nezakonito zapustili režim odloga plačila trošarine, zaradi česar je bilo treba v tej drugi državi članici plačati trošarine – Kraja cigaret
   Izrek
   Direktiva Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov (UL L 76, str. 1), kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 807/2003 z dne 14. aprila 2003 o prilagoditvi določb glede odborov, ki pomagajo Komisiji pri uresničevanju njenih izvedbenih pooblastil, predvidenih v aktih Sveta, ki se sprejemajo v postopku posvetovanja (soglasje), Sklepu 1999/468/ES, ne nasprotuje predpisom države članice, ki izključujejo vračilo zneska, ki je bil plačan za pridobitev davčnih znamk te države članice, ker so bile te znamke nalepljene na trošarinske izdelke preden so bile dane v potrošnjo v navedeni državi članici, pri čemer dejstvo, da so bili ti proizvodi ukradeni v drugi državi članici, povzroči plačilo trošarin v tej drugi državi članici, in ker ni bil predložen dokaz, da se ukradeni izdelki ne bodo dajali v promet v državi članici izdaje navedenih znamk.

      (1)  UL C 326, 30.12.2006.


title: Zadeva C-638/13 P: Pritožba, ki jo je Roca vložila 4. decembra 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 16. septembra 2013 v zadevi T-412/10, Roca proti Komisiji

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/29

         Pritožba, ki jo je Roca vložila 4. decembra 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 16. septembra 2013 v zadevi T-412/10, Roca proti Komisiji
   (Zadeva C-638/13 P)
   2014/C 52/52
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnica: Roca (zastopnica: P. Vidal Martínez, odvetnica)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Naj se ugodi razlogom, ki jih družba Roca navaja v tej pritožbi;

               —

               naj se razglasi delna ničnost sodbe Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 v zadevi T-412/10;

               —

               ugodi predlogom družbe Roca in se zniža znesek globe, ki ji je bil naložen;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov, ki so družbi Roca nastali v tem postopku ter v postopku v zvezi z zadevo T-412/10 glede enakih razlogov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

                     Prvi razlog
                   temelji na kršitvi načel obrazložitve, nediskriminacije in enakega obravnavanja v zvezi z oceno manjše resnosti kršitve družbe Roca zaradi manjšega obsega proizvodov, ki jih zadeva kršitev, in izkrivljenje dejstev, ki so se v Sklepu štela za dokazana.

               2.

                     Drugi razlog
                   temelji na napačni uporabi prava pri uporabi sodne prakse Sodišča Evropske unije ter kršitvi načel enakega obravnavanja in zaupanja v pravo pri izvajanju Smernic o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe (ES) št. 1/2003 (1).

      (1)  UL 2006, C 210, str. 2.


title: Zadeva C-429/11 P: Pritožba, ki jo je 18. avgusta 2011 vložila Gosselin Group NV, nekdanja Gosselin World Wide Moving NV, zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 16. junija 2011 v združenih zadevah T-208/08 in T-209/08 – Gosselin Group NV in Stichting Administratiekantoor Portielje proti Evropski komisiji

text:
               12.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/8

         Pritožba, ki jo je 18. avgusta 2011 vložila Gosselin Group NV, nekdanja Gosselin World Wide Moving NV, zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 16. junija 2011 v združenih zadevah T-208/08 in T-209/08 – Gosselin Group NV in Stichting Administratiekantoor Portielje proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-429/11 P)
   2011/C 331/13
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Pritožnica: Gosselin Group NV, nekdanja Gosselin World Wide Moving NV (zastopnika: F. Wijckmans in H. Burez, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija in Stichting Administratiekantoor Portielje

      Predlogi pritožnice

   Pritožnica Sodišču predlaga:

               —

               (i) razveljavitev sodbe (1) v delu, v katerem Splošno sodišče meni, da zadevna ravnanja že po svoji naravi omejujejo konkurenco, ne da bi bilo treba dokazati protikonkurenčne učinke, in (ii) razglasitev ničnosti odločbe (2) (kakor je bila spremenjena in v delu, v katerem se uporablja za pritožnico), ker v njej ni dokazov o konkurenčnopravnih učinkih praks, glede katerih je bila ugotovljena odgovornost pritožnice;

               —

               podredno, (i) razveljavitev sodbe v delu, v katerem Splošno sodišče meni, da se je lahko Komisija izjemoma oprla na drugi alternativni pogoj iz točke 53 Smernic o konceptu vpliva na trgovino (3), ne da bi izrecno omejila trg v smislu točke 53 teh smernic, in (ii) razglasitev ničnosti odločbe (kakor je bila spremenjena in v delu, v katerem se uporablja za pritožnico), ker Komisija v njej ni pravno zadostno dokazala, da prakse znatno vplivajo na trgovino.

               —

               podredno, (i) razveljavitev sodbe v delu, v katerem Splošno sodišče meni, da Komisiji niti pri presoji teže kršitve niti pri olajševalnih okoliščinah ni treba upoštevati, da pritožnica ni sodelovala pri pisnih sporazumih o cenah in na sestankih, ter (ii) razglasitev ničnosti odločbe (kakor je bila spremenjena in v delu, v katerem se uporablja za pritožnico) iz istih razlogov.

               —

               podredno, (i) razveljavitev sodbe v delu, v katerem je ob napotitvi zlasti na minimalni prag 15 % uporabljena 17-odstotna stopnja upoštevnih prodaj, ne da bi bilo upoštevanih vseh 30 relevantnih okoliščin, in (ii) razglasitev ničnosti odločbe (kakor je bila spremenjena in v delu, v katerem se uporablja za pritožnico) iz istih razlogov.

               —

               podredno, (i) razveljavitev sodbe v delu, v katerem je ugotovljeno, da udeležba pritožnice v obdobju od 31. januarja 1992 do 30. oktobra 1993 ni zastarala, (ii) razglasitev ničnosti odločbe (kakor je bila spremenjena in v delu, v katerem se uporablja za pritožnico) v delu, v katerem je pritožnici naložena globa, izračunana na podlagi njene udeležbe med 31. januarjem 1992 in 30. oktobrom 1993, in (iii) ustrezno zmanjšanje globe.

               —

               naložitev plačila stroškov Evropski komisiji v skladu s členom 69(2) Poslovnika.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Družba Gosselin Group NV v utemeljitev predlogov navaja, da je Splošno sodišče kršilo pravo Unije s tem, da je elemente dejanskega stanja (lažne predračune in provizije), ki jih je ugotovilo, pravno napačno opredelilo za sporazume o cenah in prakse o razdelitvi trga; vsekakor je sodba glede tega pomanjkljivo obrazložena.
   Družba Gosselin Group NV podredno trdi, da je Splošno sodišče:

               —

               pri presoji, ali zadevne prakse znatno vplivajo na trgovino, kršilo pravilo, da mora Komisija spoštovati svoje smernice;

               —

               v okviru določitve globe pri presoji, ali obstajajo olajševalne okoliščine, kršilo načelo osebne narave odgovornosti in pravilo, da mora Komisija spoštovati svoje smernice;

               —

               pri določitvi osnovnega zneska globe kršilo obveznost obrazložitve, načelo osebne narave odgovornosti in pravilo, da mora Komisija spoštovati svoje smernice. V prvem delu trdi, da je Splošno sodišče napačno razsodilo, da se Komisija lahko sklicuje na točko 23 smernic o načinu določanja glob (4). V drugem delu očita, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, ko je izhajalo iz obstoja minimalne stopnje v višini 15 % prodaj, ki je načeloma najnižja izhodiščna vrednost za globo za resne omejitve konkurence. V tretjem delu uveljavlja, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, ko je trdilo, da je 17-odstotna stopnja enaka ali skoraj enaka 15-odstotni stopnji, in iz tega izpeljalo, da ni treba upoštevati vseh relevantnih okoliščin;

               —

               kršilo člen 25 Uredbe št. 1/2003 (5) s tem, ko je razsodilo, da udeležba družbe Gosselin Group NV pri zadevnih praksah od 31. novembra 1992 do 30. oktobra 1993 ni zastarala.

      (1)  Sodba Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 16. junija 2011 v združenih zadevah Gosselin Group NV in Stichting Administratiekantoor Portielje proti Evropski komisiji (T-208/08 in T-209/08, v nadaljevanju: sodba).

      (2)  Odločba Komisije C(2008) 926 konč. z dne 11. marca 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/38.543 – Mednarodne selitvene storitve) (v nadaljevanju: odločba).

      (3)  Smernice o konceptu vpliva na trgovino iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL 2004, C 101, str. 81).

      (4)  Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe (ES) št. 1/2003 (UL 2006, C 210, str. 2).

      (5)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).


title: Zadeva C-478/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 16. novembra 2004

text:
               5.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/6

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 16. novembra 2004
   (Zadeva C-478/04)
   (2005/C 31/13)
   Jezik postopka: italijanščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Minas Konstantinidis in Giuseppe Bambara, zastopnika, je dne 16. novembra 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Italijanski republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Italijanska republika:

                           a)

                           s tem, da ni sprejela ukrepov, potrebnih za zagotovitev odstranjevanja in predelave nevarnih odpadkov, zbranih na odlagališču Cà di Capri (Verona), ki ne ogroža zdravja ljudi in pri čemer niso uporabljeni postopki ali metode, ki bi lahko škodile okolju;

                           b)

                           s tem, da ni sprejela ukrepov, potrebnih za to, da imetnik nevarnih odpadkov, zbranih na navedenem odlagališču, te odpadke preda zasebnemu ali javnemu zbiralcu odpadkov ali podjetju, ki opravlja dejavnosti, navedene v Prilogah II A ali II B direktive, ali pa da sam odstrani ali predela odpadke v skladu določbami Skupnosti;

                           c)

                           s tem, da ni sprejela ukrepov, potrebnih za to, da se v primeru tega odlagališča na mestu, kjer se odlagajo nevarni odpadki, ti odpadki evidentirajo in identificirajo in da se ne mešajo različne vrste nevarnih odpadkov ali nevarni odpadki z nenevarnimi;

                     ni izpolnila obveznosti iz členov 4 in 8 Direktive 75/442/EGS (1) o odpadkih, kot je bila spremenjena z Direktivo 91/156/EGS (2) in iz člena 2(1) in (2) Direktive 91/689/EGS o nevarnih odpadkih;

               —

               Italijanski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Komisija navaja, da kot izhaja iz tožbenih razlogov, navedenih v njenih tožbenih zahtevkih, Italijanska republika v primeru odlagališča Cà di Capri (Verona) ni izpolnila obveznosti iz Direktive 75/442/EGS, kot je bila spremenjena z Direktivo 91/156/ES, in iz Direktive 91/689/EGS.

      (1)  UL L 194, 25.7.1975, str. 39.

      (2)  UL L 78, 26.3.1991, str. 32.


title: Zadeva T-449/15: Tožba, vložena 30. julija 2015 – Satkirit Holdings/UUNT – Advanced Mailing Solutions (luvo)

text:
               28.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/44

         Tožba, vložena 30. julija 2015 – Satkirit Holdings/UUNT – Advanced Mailing Solutions (luvo)
   (Zadeva T-449/15)
   (2015/C 320/61)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Satkirit Holdings Ltd (Douglas, Isle of Man) (zastopnik: M. Vanhegan, QC)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Advanced Mailing Solutions Ltd (East Kilbride, Združeno kraljestvo)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti ‚luvo’ – zahteva za registracijo št. 11 244 324

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 21. maja 2015 v zadevi R 877/2014-2

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               zavrne ugovor AMS;

               —

               naloži UUNT plačilo stroškov, nastalih tožeči stranki pred odborom za pritožbe in Splošnim sodiščem.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-90/15 P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 16. februar 2017 – Hansen & Rosenthal KG, H&R Wax Company Vertrieb GmbH/Evropska komisija (Pritožba — Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Evropski trg parafinskih voskov in nemški trg stiskanega parafina — Določanje cen in razdelitev trgov — Dokaz o kršitvi — Neomejena pristojnost — Izkrivljanje dokazov — Obveznost obrazložitve — Uredba (ES) št.°1/2003 — Člen 23(2) — Izračun zneska globe — Načelo zakonitosti — Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 — Načelo sorazmernosti)

text:
               10.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/4

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 16. februar 2017 – Hansen & Rosenthal KG, H&R Wax Company Vertrieb GmbH/Evropska komisija
   (Zadeva C-90/15 P) (1)

   ((Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg parafinskih voskov in nemški trg stiskanega parafina - Določanje cen in razdelitev trgov - Dokaz o kršitvi - Neomejena pristojnost - Izkrivljanje dokazov - Obveznost obrazložitve - Uredba (ES) št.o1/2003 - Člen 23(2) - Izračun zneska globe - Načelo zakonitosti - Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 - Načelo sorazmernosti))
   (2017/C 112/05)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnici: Hansen & Rosenthal KG, H&R Wax Company Vertrieb GmbH (zastopniki: J. Schulte, M. Dallmann in K. Künstner, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: R. Sauer, C. Vollrath in L. Wildpanner, agenti, skupaj z A. Böhlke, odvetnikom)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbama Hansen & Rosenthal KG in H&R Wax Company Vertrieb GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 146, 4.5.2015.


title: Zadeva C-184/11: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 13. maja 2014 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države — Sodba Sodišča, s katero je ugotovljena neizpolnitev obveznosti — Neizvršitev — Člen 260 PDEU — Državne pomoči — Izterjava — Sistem pomoči, ki je nezakonit in nezdružljiv z notranjim trgom — Posamične pomoči, dodeljene v okviru tega sistema — Denarna kazen)

text:
               7.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 13. maja 2014 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-184/11) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Sodba Sodišča, s katero je ugotovljena neizpolnitev obveznosti - Neizvršitev - Člen 260 PDEU - Državne pomoči - Izterjava - Sistem pomoči, ki je nezakonit in nezdružljiv z notranjim trgom - Posamične pomoči, dodeljene v okviru tega sistema - Denarna kazen))
   2014/C 212/02
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Urraca Caviedes in B. Stromsky, agenta)

      Tožena stranka: Kraljevina Španiji (zastopnica: N. Díaz Abad, agentka)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Člen 260 PDEU – Neizvršitev sodbe Sodišča z dne 14. decembra 2006 v združenih zadevah od C-485/03 do C-490/03, Komisija proti Španiji (Recueil, str. I-11887) – Predlog za določitev periodične denarne kazni

      Izrek

               1.

               Kraljevina Španija ni izpolnila obveznosti iz člena 260(1) PDEU, ker na dan izteka roka, določenega v obrazloženem mnenju, ki ga je 26. junija 2008 izdala Evropska komisija, ni sprejela vseh ukrepov za izvršitev sodbe Komisija/Španija (od C 485/03 do C 490/03, EU:C:2006:777).

               2.

               Kraljevini Španiji se naloži, naj Evropski komisiji na račun „Lastna sredstva Evropske unije“ plača pavšalni znesek 30 milijonov EUR.

               3.

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 186, 25.6.2011.


title: Zadeva C-219/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 11. maja 2011 – BrainProducts GmbH proti BioSemi V.O.F. in drugim

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 11. maja 2011 – BrainProducts GmbH proti BioSemi V.O.F. in drugim
   (Zadeva C-219/11)
   2011/C 232/24
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: BrainProducts GmbH

      Tožene stranke: Bio Semi V.O.F., Antonius Pieter Kuiper, Robert Jan Gerard Honsbeek, Alexander Coenraad Metting van Rijn

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je predmet, ki ga je proizvajalec namenil uporabi za ljudi za preiskovanje fiziološkega procesa, medicinski pripomoček v smislu člena 1(2)(a), tretja alinea, Direktive 93/42/EGS (1) le, če ima medicinski namen?

      (1)  Direktiva Sveta 93/42/EGS z dne 14. junija 1993 o medicinskih pripomočkih (UL L 169, str. 1), kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 2007/47/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 (UL L 247, str. 21).


title: Zadeva T-306/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. marca 2014 – Yusef proti Komisiji (Skupna zunanja in varnostna politika  — Omejevalni ukrepi za osebe in subjekte, povezane z Osamo bin Ladnom, mrežo Al Kaida in talibani  — Uredba (ES) št. 881/2002  — Zamrznitev sredstev in finančnih virov osebe, ker je bila vključena na seznam, ki ga je določil organ Združenih narodov  — Odbor za sankcije  — Vključitev v Prilogo I k Uredbi št. 881/2002  — Zavrnitev Komisije, da bi to vključitev izbrisala  — Tožba zaradi nedelovanja  — Temeljne pravice  — Pravica do izjave, pravica do učinkovitega sodnega nadzora in pravica do spoštovanja lastnine)

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/31

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. marca 2014 – Yusef proti Komisiji
   (Zadeva T-306/10) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi za osebe in subjekte, povezane z Osamo bin Ladnom, mrežo Al Kaida in talibani - Uredba (ES) št. 881/2002 - Zamrznitev sredstev in finančnih virov osebe, ker je bila vključena na seznam, ki ga je določil organ Združenih narodov - Odbor za sankcije - Vključitev v Prilogo I k Uredbi št. 881/2002 - Zavrnitev Komisije, da bi to vključitev izbrisala - Tožba zaradi nedelovanja - Temeljne pravice - Pravica do izjave, pravica do učinkovitega sodnega nadzora in pravica do spoštovanja lastnine))
   2014/C 142/39
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Hani El Sayyed Elsebai Yusef (London, Združeno kraljestvo) (zastopniki: sprva E. Grieves, barrister, in H. Miller, solicitor, nato E. Grieves, H. Miller, P. Moser, QC, in R. Graham, solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: E. Paasivirta, M. Konstantinidis in T. Scharf, zastopniki)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva E. Finnegan in R. Szostak, nato E. Finnegan, zastopniki)

      Predmet

   Predloga, da se na podlagi člena 265 PDEU ugotovi, da je Komisija nezakonito opustila odpravo Uredbe Komisije (ES) št. 1629/2005 z dne 5. oktobra 2005 o štiriinpetdeseti spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 881/2002 z dne 27. maja 2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osamo bin Ladnom, mrežo Al Kaida in talibani, in o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 467/2001 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 18, zvezek 1, str. 294) v delu v katerem se ta akt nanaša na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Evropska komisija, ker ni odpravila nepravilnosti postopka in materialnopravne nepravilnosti, povezane z zamrznitvijo sredstev Hanija El Sayyeda Elsebaija Yusefa, ni izpolnila obveznosti iz Pogodbe DEU in Uredbe Sveta (ES) št. 881/2002 z dne 27. maja 2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osamo bin Ladnom, mrežo Al Kaida in talibani, in o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 467/2001.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Komisiji se poleg lastnih stroškov naloži plačilo stroškov Hanija El Sayyeda Elsebaija Yusefa ter stroškov, ki jih je blagajna Splošnega sodišča nakazala za brezplačno pravno pomoč.

               4.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 260, 25.9.2010.


title: Zadeva C-351/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division, z dne 22. julija 2004 v zadevi Ikea Wholesale Ltd proti Commissioners of Customs and Excise

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/18

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division, z dne 22. julija 2004 v zadevi Ikea Wholesale Ltd proti Commissioners of Customs and Excise
   (Zadeva C-351/04)
   (2004/C 262/31)
   High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division, je s sklepom z dne 22. julija 2004 v zadevi Ikea Wholesale Ltd proti Commissioners of Customs and Excise, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 16. avgusta 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložilo predlog za sprejem predhodne odločbe.
   High Court of Justice (Anglija in Wales), Chancery Division, predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               (i)

               ali je, ob upoštevanju ugotovitev ugotovitvenega sveta Organa za reševanje sporov (DSB) Svetovne trgovinske organizacije (STO) v poročilu z dne 30. oktobra 2000, odstavek 7.2(g) in (h), WT/DS1412/R in Pritožbenega organa DSB STO v odločitvi z dne 1. marca 2002, odstavki 86 do 87, WT/DS1141/AB/R, Uredba Sveta (ES) št. 2398/97 z dne 28. novembra 1997 o uvedbi dokončnih protidampinških dajatev na uvoz bombažnega posteljnega perila s poreklom iz Egipta, Indije in Pakistana (1), v celoti ali delno nezdružljiva s pravom Skupnosti, ker:

                           (a)

                           je uporabila napačno metodologijo pri določanju zneskov za prodajne, splošne in upravne stroške in dobiček, v nasprotju s členom 2(6)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu [dampinškemu] uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (2), kot je bila spremenjena, in členom 2.2.2(ii) Protidampinškega sporazuma;

                           (b)

                           je z vključitvijo metode „ničenja“ uporabila napačno metodologijo pri določanju obstoja stopenj dampinga pri primerjavi normalne vrednosti z izvozno ceno, v nasprotju s členom 2(11) Uredbe 384/96 in členom 2.4.2. Protidampinškega sporazuma; in/ali

                           (c)

                           ni ocenila vseh relevantnih dejavnikov škode, ki vplivajo na stanje industrije Skupnosti in zmotno določila škodo, povzročeno industriji Skupnosti, ko se je, v nasprotju s členom 3(5) Uredbe 384/96 in členom 3.4 Protidampinškega sporazuma, zanašala na dokaze, pridobljene od podjetij zunaj industrije Skupnosti?

               (ii)

               ali so vse ali katera izmed njih nezdružljiva s pravom Skupnosti (vključno s členi 1, 7(1) in 9(4) Uredbe 384/96, ob upoštevanju členov 1, 7.1 in 9 Protidampinškega sporazuma):

                           (a)

                           Uredbe Sveta (ES) št. 1644/2001, ki spreminja Uredbo (ES) št. 2398/97 o uvedbi dokončnih protidampinških dajatev na uvoz bombažnega posteljnega perila s poreklom iz Egipta, Indije in Pakistana in odlaga njeno uporabo za uvoz s poreklom iz Indije (3);

                           (b)

                           Uredbe Sveta 160/2002, ki spreminja Uredbo (ES) št. 2398/97 o uvedbi dokončnih protidampinških dajatev na uvoz bombažnega posteljnega perila s poreklom iz Egipta, Indije in Pakistana in ustavitvi postopka za uvoz s poreklom iz Pakistana (4); in/ali

                           (c)

                           Uredbe Sveta (ES) št. 696/2002, ki potrjuje dokončne protidampinške dajatve na uvoz bombažnega posteljnega perila s poreklom iz Indije z Uredbo (ES) št. 2398/97, kot je bila spremenjena in odložena z Uredbo Sveta (ES) št. 1644/2001 (5);

                     kolikor so bile sprejete na podlagi ponovne ocenitve informacij, zbranih v prvotnem obdobju preiskave, ki je pokazala, da v tem obdobju ni bilo dampinga ali nižjih stopenj dampinga; vendar pa zgoraj navedene uredbe ne zagotavljajo vračila zneskov, ki so bili že plačani v skladu z Uredbo 2398/97

               (iii)

               ali so Uredbe 1664/2001, 160/2002 in 696/2002 nadalje nezdružljive s členi 7(2) in 9(4) Uredbe 384/96 in načelom sorazmernosti, s tem da, za obdobje pred njihovo uveljavitvijo, dopuščajo stopnjo protidampinške dajatve, ki ni strogo sorazmerna vrednostjo dampinga ali škode, ki ju ima namen preprečiti?

               (iv)

               ali se odgovori na zgornja vprašanja razlikujejo glede izvoza s poreklom iz Indije, v primerjavi s Pakistanom, ob upoštevanju:

                           (a)

                           postopkov pred DSB STO; in/ali

                           (b)

                           ugotovitev Komisije v Uredbah 1664/2001, 160/2002 in 696/2002?

               (v)

               ob upoštevanju odgovorov na zgoraj zastavljena vprašanja:

                           (a)

                           ali mora nacionalni carinski organ vrniti vse ali del protidampinških dajatev, ki jih je pobral v skladu z Uredbo 2398/97; in

                           (b)

                           če mora, komu in pod kakšnimi pogoji jih mora vrniti?

      (1)  UL L 332, 4.12.1997, str. 1.

      (2)  UL L 56, 6.3.1996, str. 1.

      (3)  UL L 219, 14.8.2001, str. 1.

      (4)  UL L 26, 30.1.2002, str. 1.

      (5)  UL L 109, 25.4.2002, str. 1.


title: Zadeva C-564/14 P: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 13. septembra 2016 – Raffinerie Heide GmbH/Evropska komisija (Pritožba – Okolje – Direktiva 2003/87/ES – Člen 10a – Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov – Prehodna pravila za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije od leta 2013 – Sklep 2011/278/EU – Nacionalni izvedbeni ukrepi, ki jih je predstavila Zvezna republika Nemčija – Zavrnitev vpisa nekaterih naprav na sezname naprav, ki se jim brezplačno dodelijo pravice do emisije – Klavzula za primere s „prekomernimi težavami“ – Izvedbena pooblastila Komisije)

text:
               5.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 454/7

      Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 13. septembra 2016 – Raffinerie Heide GmbH/Evropska komisija
      (Zadeva C-564/14 P) (1)

      ((Pritožba - Okolje - Direktiva 2003/87/ES - Člen 10a - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov - Prehodna pravila za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije od leta 2013 - Sklep 2011/278/EU - Nacionalni izvedbeni ukrepi, ki jih je predstavila Zvezna republika Nemčija - Zavrnitev vpisa nekaterih naprav na sezname naprav, ki se jim brezplačno dodelijo pravice do emisije - Klavzula za primere s „prekomernimi težavami“ - Izvedbena pooblastila Komisije))
      (2016/C 454/14)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnica: Raffinerie Heide GmbH (zastopnika: U. Karpenstein in C. Eckart, odvetnika)

         Druga stranka: Evropska komisija (zastopniki: C. Hermes, E. White in K. Herrmann, agenti)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družba Raffinerie Heide GmbH nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

         (1)  UL C 34, 2.2.2015.


title: Zadeva C-357/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Sofia-grad (Bolgarija) 7. septembra 2009 – Said Shamilovich Kadzoev proti Ministerstvo na vatreshnite raboti

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/46

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Sofia-grad (Bolgarija) 7. septembra 2009 – Said Shamilovich Kadzoev proti Ministerstvo na vatreshnite raboti
   (Zadeva C-357/09)
   2009/C 267/79
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen sad Sofija-grad

      Stranki v postopku v glavni stvari

   Said Šamilovich Kadzoev
   Ministerstvo na vatrešnite raboti

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 15(5) in (6) Direktive 2008/115/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav razlagati tako, da:

                           (a)

                           kadar nacionalno pravo države članice pred prenosom zahtev navedene direktive ni določalo najdaljšega možnega obdobja pridržanja niti razlogov za podaljšanje pridržanja in ob prenosu Direktive ni bilo predvideno, da imajo nove določbe retroaktivni učinek, se začnejo te zahteve te direktive uporabljati in začne obdobje teči šele z njihovim prenosom v nacionalno pravo države članice;

                           (b)

                           se med obdobja, določena za pridržanje v posebnem centru z namenom odstranitve v smislu navedene direktive, ne šteje obdobje, med katerim je bila prekinjena izvršitev odločbe o odstranitvi [z ozemlja] države članice na podlagi izrecne določbe zaradi poteka postopka dodelitve pravice do azila na prošnjo državljana tretje države, čeprav je med tem postopkom še naprej bival v tem posebnem centru za pridržanje, če nacionalna zakonodaja države članice to dovoljuje?

               2.

               Ali je treba člen 15(5) in (6) Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav razlagati tako, da se med obdobja, določena za pridržanje v posebnem centru z namenom odstranitve v smislu navedene direktive, ne šteje obdobje, med katerim je bila izvršitev odločbe o odstranitvi [z ozemlja] države članice prekinjena na podlagi izrecne določbe, ker zoper navedeno odločbo poteka sodni postopek, čeprav je ta državljan tretje države med tem postopkom še naprej bival v tem posebnem centru za pridržanje, če nima veljavnih osebnih dokumentov in zato obstaja dvom o njegovi identiteti, nima sredstev za preživljanje in se poleg tega vede agresivno?

               3.

               Ali je treba člen 15(4) Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav razlagati tako, da odstranitev ni razumno mogoča, če:

                           (a)

                           je ob sodnem pregledu zakonitosti pridržanja država, katere državljan je zadevni tujec, zavrnila izdajo potne listine za njegovo vrnitev in do takrat s tretjimi državami ni bilo dogovora o njegovem sprejemu, čeprav upravni organi države članice nadaljujejo svoja prizadevanja glede tega;

                           (b)

                           je ob sodnem pregledu zakonitosti pridržanja obstajal sporazum o ponovnem sprejemu, sklenjen med Evropsko unijo in državo, katere državljan je zadevni tujec, vendar se zaradi novega dokaza – in sicer rojstnega lista zadevnega tujca – država članica ni sklicevala na določbe navedenega sporazuma, zadevni tujec pa se ne želi vrniti;

                           (c)

                           so možnosti za podaljšanje pridržanja, določene v členu 15(6) Direktive, izčrpane, če ob sodnem pregledu zakonitosti njegovega pridržanja s tretjimi državami ni bil sklenjen nikakršen sporazum o ponovnem sprejemu ob upoštevanju člena 15(6)(b) te direktive?

               4.

               Ali je treba člen 15(5) in (6) Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav razlagati tako, da če se ob sodnem pregledu zakonitosti pridržanja zadevnega tujca z namenom odstranitve v tretjo državo ugotovi, da ni razumnega razloga za njegovo odstranitev in da so izčrpani razlogi za podaljšanje njegovega pridržanja:

                           (a)

                           ni treba odrediti njegove takojšnje izpustitve, čeprav so kumulativno izpolnjeni ti pogoji: zadevni tujec nima veljavnih osebnih dokumentov ne glede na trajanje njihove veljavnosti in zato obstaja dvom glede njegove identitete, vede se agresivno, nima nikakršnih sredstev za preživljanje in ni nobene tretje osebe, ki bi mu preživljanje zagotavljala;

                           (b)

                           bi bilo pri odločanju o njegovi izpustitvi treba temeljito presoditi, ali ima državljan tretje države v skladu z določbami nacionalnega prava države članice potrebna sredstva za bivanje na ozemlju države članice in naslov možnega prebivališča?

      (1)  UL L 348, str. 98.


title: Zadeva C-581/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Salerno (Italija) 16. novembra 2016 – kazenski postopek zoper Nicolo Turca

text:
               19.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Salerno (Italija) 16. novembra 2016 – kazenski postopek zoper Nicolo Turca
   (Zadeva C-581/16)
   (2017/C 195/10)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Salerno (sodišče v Salernu)

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Nicola Turco
   Sodišče (sedmi senat) je s sklepom z dne 4. aprila 2017 odločilo:

               1.

               Člena 49 in 56 PDEU ter načeli enakega obravnavanja in učinkovitosti je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni ureditvi iger na srečo, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki zaradi preureditve sistema koncesij s časovno uskladitvijo zapadlosti določa izvedbo novega javnega razpisa za koncesije, ki so podeljene za krajše obdobje od obdobja prej podeljenih koncesij.

               2.

               Člena 49 PDEU in 56 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta omejevalni nacionalni določbi, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki koncesionarju iger na srečo nalaga, da ob prenehanju dejavnosti zaradi poteka trajanja koncesije neodplačno prenese uporabo materialnih in nematerialnih sredstev, katerih lastnik je in ki tvorijo mrežo za upravljanje in pobiranje stav, če taka omejitev presega, kar je nujno za uresničitev dejansko zastavljenega cilja iz te določbe, kar mora preveriti predložitveno sodišče.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 17. marca 2005 v zadevi T-160/03 AFCon Management Consultants in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti (Program TACIS — Povabilo k oddaji ponudb — Kršitev razpisnega postopka — Odškodninska tožba)

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/25

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 17. marca 2005
   v zadevi T-160/03 AFCon Management Consultants in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Program TACIS - Povabilo k oddaji ponudb - Kršitev razpisnega postopka - Odškodninska tožba)
   (2005/C 132/46)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi T-160/03, AFCon Management Consultants, s sedežem v Brayu (Irska), Patrick Mc Mullin, stanujoč v Brayu, in Seamus O'Grady, stanujoč v Brayu, ki jih zastopata B. O'Connor, solicitor, in I. Carreño, avocat, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Enegren in F. Hoffmeister, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), zaradi zahtevka na povrnitev škode, nastale zaradi domnevnih kršitev postopka s povabilom k oddaji ponudb za projekt, ki ga financira program TACIS („Projekt FDRUS 9902 — Agricultural extension services in South Russia“), je Sodišče prve stopnje (peti senat) v sestavi P. Lindh, predsednica senata, sodnica, R. García-Valdecasas in J.D. Cooke, sodnika, sodni tajnik: D. Christensen, dne 17. marca 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

                  Komisija je dolžna družbi AFCon plačati znesek 48 605 evrov, skupaj z obrestmi od dneva razglasitve te sodbe do dneva celotnega plačila. Obrestna mera, ki jo je treba uporabiti, se izračuna na podlagi obrestne mere, ki je bila za zadevno obdobje določena s strani Evropske centralne banke za operacije glavnega refinanciranja, in poveča za dve točki. Višina obresti se izračuna po konformni metodi.

               2.

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               3.

               Komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 200, 23.8.2003.


title: Zadeva T-243/13: Tožba, vložena 30. aprila 2013 – ICT proti Komisiji

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/39

         Tožba, vložena 30. aprila 2013 – ICT proti Komisiji
   (Zadeva T-243/13)
   2013/C 171/79
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Industrie Cartarie Tronchetti SpA (ICT) (Borgo a Mozzano, Italija) (zastopnika: J.-M. Leprêtre in N. Chahid-Nouraï, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               na podlagi člena 263 PDEU za nično s takojšnjim učinkom razglasi Direktivo Komisije 2013/2/EU z dne 7. februarja 2013 o spremembi Priloge I k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 94/62/ES o embalaži in odpadni embalaži, in sicer ker med primere embalaže uvršča sponke, z izjemo tistih za industrijsko uporabo;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja šest tožbenih razlogov, ki so v bistvu enaki ali podobni tožbenim razlogom, navedenim v zadevi Group’Hygiène proti Komisiji, T-202/13.


title: Zadeva C-25/09: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 25. februarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Bíróság – Republika Madžarska) – Sió-Eckes Kft. proti Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve (Skupna kmetijska politika — Uredba (ES) št. 2201/96 — Skupna ureditev trga za proizvode, predelane iz sadja in zelenjave — Uredba (ES) št. 1535/2003 — Program pomoči za proizvode, predelane iz sadja in zelenjave — Predelani proizvodi — Breskve v sirupu in/ali naravnem sadnem soku — Dokončani proizvodi)

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/7

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 25. februarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Bíróság – Republika Madžarska) – Sió-Eckes Kft. proti Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
   (Zadeva C-25/09) (1)

   (Skupna kmetijska politika - Uredba (ES) št. 2201/96 - Skupna ureditev trga za proizvode, predelane iz sadja in zelenjave - Uredba (ES) št. 1535/2003 - Program pomoči za proizvode, predelane iz sadja in zelenjave - Predelani proizvodi - Breskve v sirupu in/ali naravnem sadnem soku - Dokončani proizvodi)
   2010/C 100/10
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sió-Eckes Kft.

      Tožena stranka: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Fővárosi Bíróság (Madžarska) – Razlaga člena 2(1) Uredbe Sveta (ES) št. 2201/96 z dne 28. oktobra 1996 o skupni ureditvi trga za predelano sadje in zelenjavo (UL L 297, str. 29), člena 2(1) Uredbe Komisije (ES) št. 1535/2003 z dne 29. avgusta 2003 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 2201/96 v zvezi s programom pomoči za proizvode, predelane iz sadja in zelenjave (UL L 218, str. 14) in člena 3 Uredbe Komisije (EGS) št. 2320/89 z dne 28. julija 1989 o minimalnih zahtevah za kakovost breskev v sirupu in breskev v naravnem sadnem soku, ki izpolnjujejo pogoje za program proizvodne pomoči (UL L 220, str. 54) – Breskvina pulpa, proizvedena v okviru sistema proizvodne pomoči sektorju predelanih proizvodov iz sadja in zelenjave – Veljavnost tega sistema pomoči za proizvode iz breskev, proizvedenih na način, ki ni predviden v Uredbi (EGS) št. 2320/89, in za polproizvode, ki nastanejo v različnih fazah proizvodnje in so namenjeni nadaljnji predelavi

      Izrek

               1.

               Člen 2(1) Uredbe št. 2201/96 z dne 28. oktobra 1996 o skupni ureditvi trga za predelano sadje in zelenjavo, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 386/2004 z dne 1. marca 2004, je treba razlagati tako, da se za proizvod, ki spada pod eno od tarifnih številk KN, ki so naštete v Prilogi I k tej uredbi, kakor je bila spremenjena, vključno s tarifno številko KN 2008 70 92, in ki ustreza opredelitvi „breskev v sirupu in/ali naravnem sadnem soku“ v smislu navedene uredbe v povezavi z Uredbo Komisije (ES) št. 1535/2003 z dne 29. avgusta 2003 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 2201/96 v zvezi s programom pomoči za proizvode, predelane iz sadja in zelenjave, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 386/2004, in Uredbo Komisije (EGS) št. 2320/89 z dne 28. julija 1989 o določitvi najnižjih zahtev glede kakovosti za breskve v sirupu in/ali naravnem sadnem soku v okviru programa proizvodne pomoči, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 996/2001 z dne 22. maja 2001, lahko pridobi pomoč iz sistema pomoči iz te določbe.

               2.

               Proizvodi, ki nastanejo v različnih fazah predelave breskev, se lahko štejejo za dokončan proizvod v smislu uredb št. 2201/96 in št. 1535/2003, kakor sta bili spremenjeni, če imajo značilnosti, opredeljene v členu 2, točka 1, Uredbe št. 1535/2003, kakor je bila spremenjena.

      (1)  UL C 82, 4.4.2009.


title: Zadeva C-250/15: Sklep Sodišča (tretji senat) z dne 3. septembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen – Belgija) – Vivium SA/Belgische Staat (Predhodno odločanje — Dejanski in pravni okvir spora o glavni stvari — Neobstoj zadostnih pojasnil — Očitna nedopustnost)

text:
               16.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/11

         Sklep Sodišča (tretji senat) z dne 3. septembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen – Belgija) – Vivium SA/Belgische Staat
   (Zadeva C-250/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Dejanski in pravni okvir spora o glavni stvari - Neobstoj zadostnih pojasnil - Očitna nedopustnost))
   (2015/C 381/13)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Stranki

      Tožeča stranka: Vivium SA

      Tožena stranka: Belgische Staat

      Izrek

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je z odločbo z dne 13. maja 2015 (zadeva C-250/15) vložilo rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgija), je očitno nedopusten.

      (1)  UL C 262, 10.8.2015.


title: Zadeva T-160/11: Tožba, vložena 18. marca 2011 – Petroci proti Svetu

text:
               7.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/26

         Tožba, vložena 18. marca 2011 – Petroci proti Svetu
   (Zadeva T-160/11)
   2011/C 139/49
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Petroci Holding (Abidžan, Slonokoščena obala) (zastopnik: M. Ceccaldi, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost Sklepa Sveta 2011/18/SZVP in Uredbe Sveta (ES) št. 25/2011 z dne 14. januarja 2011 o uvedbi nekaterih omejevalnih ukrepov zoper nekatere osebe in subjekte in to zlasti v delu, ki se nanaša na družbo PETROCI;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve, ki jih je navedla tožeča stranka, so v bistvenem enaki ali podobni tistim, ki so bili navedeni v zadevi SIR proti Svetu (T-142/11).


title: Zadeva C-343/10: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 14. aprila 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 91/271/EGS — Onesnaženje in škodljivi učinki — Čiščenje komunalne odpadne vode — Člena 3 in 4)

text:
               18.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/6

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 14. aprila 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-343/10) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 91/271/EGS - Onesnaženje in škodljivi učinki - Čiščenje komunalne odpadne vode - Člena 3 in 4)
   2011/C 179/08
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnik: S. Pardo Quintillán, zastopnik)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: F. Díez Moreno, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 3 in 4 Direktive Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (UL L 135, str. 40)

      Izrek

               1.

               Kraljevina Španija, s tem da ni zagotovila:

                           —

                           zbiranja komunalne odpadne vode iz aglomeracij z več kot 15 000 PE (populacijski ekvivalent) iz Valle de Güimar, Noerste (Valle Guerra), Valle de Orotava, Arenys de Mar, Alcossebre in Cariño v skladu s členom 3 Direktive 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode in

                           —

                           čiščenja komunalne odpadne vode iz aglomeracij z več kot 15 000 PE iz območij: Arroyo de la Miel, Arroyo de la Víbora, Estepota (San Pedro de Alcántara), Alhaurín el Grande, Coín, Barbate, Chipiona, Isla Cristina, Matalascañas, Nerja, Tarifa, Torrox Costa, Vejer de la Frontera, Gijón-Este, Llanes, Valle de Güimar, Noreste (Valle Guerra), Los Llanos de Aridane, Arenys de Mar, Pineda de Mar, Ceuta, Alcossebre, Benicarló, Elx (Arenales), Peñíscola, Teulada Moraira (Rada Moraira), Vinaròs, A Coruña, Cariño, Tui, Vigo, Aguiño Carreira-Ribeira, Baiona, Noia, Santiago, Viveiro in Irán (Hondarribia) v skladu s členom 4(1), (3) oziroma, (4) člena 4 Direktive,

                     ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Kraljevina Španija nosi stroške postopka.

      (1)  UL C 234, 28.8.2010.


title: Zadeva T-174/04: Tožba Petrotub S.A. proti Svetu Evropske unije, vložena dne 6. maja 2004

text:
               10.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/16

         Tožba Petrotub S.A. proti Svetu Evropske unije, vložena dne 6. maja 2004
   (Zadeva T-174/04)
   (2004/C 179/32)
   Jezik postopka: angleščina
   Petrotub S.A., Roman, Romunija, ki ga zastopa A.L.Merckx, lawyer, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 6. maja 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Svetu Evropske unije.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično Uredbo Sveta (ES) št. 235/2004 z dne 10. februarja 2004 o spremembi Uredbe (ES) št. 2320/97 o uvedbi dokončnih protidampinških dajatev pri uvozu nekaterih brezšivnih cevi iz železa ali nelegiranega jekla s poreklom, med drugim, iz Romunije, in sicer pri uvozu izdelkov proizvajalcev Petrotub SA in Republica SA v Evropsko skupnost (1);

               —

               Toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Izpodbijano uredbo je Svet sprejel z namenom izvršitve sodbe Sodišča Evropskih skupnosti z dne 9. januarja 2003 v zadevi C-76/00 P. S to sodbo je bila razveljavljena sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. decembra 1999 v združenih zadevah Petrotub in Republica proti Svetu (2) (T-33/98 in T-34/98) in razglasila za nično Uredbo Sveta (ES) št. 2320/97 z dne 17. novembra 1997 o uvedbi dokončnih protidampinških dajatev pri uvozu nekaterih brezšivnih cevi iz železa ali nelegiranega jekla pri uvozu izdelkov proizvajalcev Petrotub SA in Republica SA.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka trdi, da je Svet prekoračil svojo pravico odločanja po prostem preudarku iz člena 233 ES, s tem, da je izvršil sodbo na način, ki krši člen 6(1) in (9) ter člen 2(11) Uredbe (ES) Št. 384/96 (3). Tožeča stranka zatrjuje kršitev člena 6(9), ker naj bi bila izpodbijana uredba sprejeta na podlagi začetne preiskave kljub temu, da je preteklo več kot 15 mesecev od njene uvedbe. Nadalje zatrjuje kršitev člena 6(1), ker naj protidampinški ukrepi ne bi bili sprejeti na podlagi informacij, ki bi se nanašale na obdobje najmanj šestih mesecev neposredno pred začetkom postopka. Tožeča stranka tudi trdi, da izpodbijana uredba ne vsebuje ustrezne obrazložitve zakaj sta bili prvi dve metodi izračuna stopnje dumpinga, iz člena 2(11) Uredbe št. 384/96, zavrnjeni v korist tretje metode. Na podlagi navedenega tožeča stranka zatrjuje tudi kršitev člena 2(11) Uredbe št. 384/1996 ter člena 253 ES.

      (1)  UL L 40, 12.2.2004, str. 12.

      (2)  Recueil, str. 3837

      (3)  UL L 56, 6.3.1996, str.1.


title: Zadeva C-314/11 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 24. junija 2011 zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 13. aprila 2011 v zadevi T-320/09, Planet AE proti Komisiji

text:
               13.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/12

         Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 24. junija 2011 zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 13. aprila 2011 v zadevi T-320/09, Planet AE proti Komisiji
   (Zadeva C-314/11 P)
   2011/C 238/18
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: F. Dintilhac in D. Triantafyllou)

      Druga stranka v postopku: Planet AE

      Predlogi

               —

               sklep Splošnega sodišča z dne 13. aprila 2011 v zadevi T-320/09 naj se razveljavi;

               —

               ugotovi naj se, da tožba ni dopustna;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   —   Nepravilna razlaga Odločbe 2008/969
   Vrsta vnosa tožene stranke v sistem hitrega obveščanja, ki (v nasprotju z drugimi vnosi) temelji le na sumu, nima drugačnih posledic od sprejetja strožjih nadzornih ukrepov (člen 16 Odločbe), ki ne povzročajo zavezujočih učinkov za toženo stranko. Obravnavani vnosi se v sklepu nepravilno zamenjujejo z drugimi vrstami vnosov, ki povzročijo drugačne učinke.
   —   Neobstoj bistvene spremembe pravnega položaja tožene stranke zaradi spornih vnosov
   Le nadzor osebe, ki je predmet vnosa, sam po sebi očitno ne spremeni njenega pravnega položaja.
   —   Neobstoj neposrednega vpliva spornih vnosov na toženo stranko
   O sprejetih ukrepih je prosto odločil odgovorni odredbodajalec po posvetovanju in pogajanju s toženo stranko in njeno banko. Vnosi nimajo neposrednih in samodejnih posledic. Vendar, dejstvo neposredne prizadetosti je pogoj za dopustnost (člen 263(4) PDEU).
   —   Neobstoj preučitve zadevnih izjav in dokazov glede neposrednega vpliva
   Medtem ko so bila v tožbi predstavljena zgoraj navedena posvetovanja in pogajanja, jih Splošno sodišče ni upoštevalo v nasprotju z načeli nepristranskosti in objektivnosti.
   —   Neobstoj obrazložitve
   Tožena stranka ne pojasni v čem je „neugodna sprememba“ njenega položaja, saj ji ni bila odvzeta gospodarska korist, temveč je bila oproščena obveznosti razdelitve plačil.
   To velja tudi glede učinkov obravnavanih posebnih vnosov, katerih obvezujoča narava ni nikakor pojasnjena.
   —   Zamenjevanje pravnih sredstev
   Položaj tožene stranke v skupini zadeva oblikovanje sporazuma. Kot neločljiv del pogodbenega okvira je bil lahko predmet arbitražne klavzule (člen 272 PDEU) ne pa predloga za razglasitev ničnosti, ker so zadevna prava sredstva vzporedna in samostojna.
   —   Kršitev pogodbene svobode in načela soglasja
   Po eni strani, Komisija ni dolžna skleniti pogodbe brez kakršnega koli previdnostnega ukrepa, po drugi strani je tožena stranka dala svoje soglasje k dokončnemu okviru pogodbe. Zato Splošno sodišče nepravilno zahteva pravno podlago, obravnave itd., ki se zahtevajo v primeru „sankcij“ in niso v skladu z enakopravnostjo pogodbenih strank.
   —   Nepravilna opredelitev vnosov kot odločb
   Vnosi v sistem hitrega obveščanja pomenijo notranje ukrepe, previdnostne ukrepe na podlagi načela dobrega finančnega upravljanja (člen 27 finančne uredbe), ki so bili predvideni v notranji Odločbi 2008/969 kot notranja pravila Komisije (glej člen 51 finančne uredbe) za informiranje in v uporabi vseh odredbodajalcev te institucije. Poleg tega, ni treba, da so obravnavani vnosi povezani z vnosom, ki vodi v izključitev iz postopka, ker je bil sporazum v obravnavani zadevi sklenjen s toženo stranko.
   —   Odvisnost dopustnosti od utemeljenosti tožbe
   Splošno sodišče utemeljuje svoj sklep s potrebo po preverjanju pristojnosti Komisije za izdajo Odločbe 2008/969. Vendar, vprašanje pristojnosti zadeva utemeljenost tožbe in ne more določati njene dopustnosti.


title: Zadeva T-297/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. marca 2014 – Buzzi Unicem proti Komisiji (Konkurenca — Upravni postopek — Odločba o zahtevi po informacijah — Potrebnost zahtevanih informacij — Načelo dobrega upravljanja — Obveznost obrazložitve — Sorazmernost)

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/31

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. marca 2014 – Buzzi Unicem proti Komisiji
   (Zadeva T-297/11) (1)

   ((Konkurenca - Upravni postopek - Odločba o zahtevi po informacijah - Potrebnost zahtevanih informacij - Načelo dobrega upravljanja - Obveznost obrazložitve - Sorazmernost))
   2014/C 135/37
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Buzzi Unicem SpA (Casale Monferrato, Italija) (zastopnika: C. Osti in A. Prastaro, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva B. Gencarelli, L. Malferrari in C. Hödlmayr, nato L. Malferrari in C. Hödlmayr, zastopniki, skupaj z M. Merolo, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C (2011) 2356 final z dne 30. marca 2011 v zvezi s postopkom na podlagi člena 18(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 (zadeva 39520 – cement in podobni proizvodi).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Buzzi Unicem SpA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 226, 30.7.2011.


title: Združeni zadevi C-14/15 in C-116/15: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 22. septembra 2016 – Evropski parlament/Svet Evropske unije (Ničnostna tožba — Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah — Avtomatizirana izmenjava podatkov — Registracija vozil — Daktiloskopski podatki — Pravni okvir, ki se uporabi po začetku veljavnosti Lizbonske pogodbe — Prehodne določbe — Izvedena pravna podlaga — Razlikovanje med zakonodajnimi akti in izvedbenimi ukrepi — Posvetovanje z Evropskim parlamentom — Pobuda države članice ali Evropske komisije — Pravila glasovanja)

text:
               14.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 419/11

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 22. septembra 2016 – Evropski parlament/Svet Evropske unije
   (Združeni zadevi C-14/15 in C-116/15) (1)

   ((Ničnostna tožba - Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Avtomatizirana izmenjava podatkov - Registracija vozil - Daktiloskopski podatki - Pravni okvir, ki se uporabi po začetku veljavnosti Lizbonske pogodbe - Prehodne določbe - Izvedena pravna podlaga - Razlikovanje med zakonodajnimi akti in izvedbenimi ukrepi - Posvetovanje z Evropskim parlamentom - Pobuda države članice ali Evropske komisije - Pravila glasovanja))
   (2016/C 419/13)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropski parlament (zastopniki: F. Drexler, A. Caiola in M. Pencheva, agenti)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: M.-M. Joséphidès, K. Michoel in K. Pleśniak, agenti)

      Intervenientki v podporo tožene stranke: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: T. Henze in A. Lippstreu, agenta), in Kraljevina Švedska (zastopniki: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren, E. Karlsson in L. Swedenborg, agenti)

      Izrek

               1.

               Sklep Sveta 2014/731/EU z dne 9. oktobra 2014 o začetku avtomatizirane izmenjave podatkov iz registrov vozil na Malti, Sklep Sveta 2014/743/EU z dne 21. oktobra 2014 o začetku avtomatizirane izmenjave podatkov iz registrov vozil na Cipru, Sklep Sveta 2014/744/EU z dne 21. oktobra 2014 o začetku avtomatizirane izmenjave podatkov iz registrov vozil v Estoniji in Sklep Sveta 2014/911/EU z dne 4. decembra 2014 o začetku avtomatizirane izmenjave daktiloskopskih podatkov v Latviji se razglasijo za nične.

               2.

               Učinki sklepov 2014/731, 2014/743, 2014/744 in 2014/911 se ohranijo do uveljavitve novih aktov, s katerimi bodo nadomeščeni.

               3.

               Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

               4.

               Zvezna republika Nemčija in Kraljevina Švedska nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 96, 23.3.2015

      UL C 146, 4.5.2015.