title: Zadeva T-267/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. julija 2021 – Arbuzov/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini – Zamrznitev sredstev – Seznam oseb, subjektov in organov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov – Ohranitev imena tožeče stranke na seznamu – Dolžnost Sveta, da preveri, ali sta bili ob sprejetju odločbe organa tretje države spoštovani pravici do obrambe in do učinkovitega sodnega varstva)

text:
               16.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/23

      Sodba Splošnega sodišča z dne 7. julija 2021 – Arbuzov/Svet
      (Zadeva T-267/20) (1)

      (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini - Zamrznitev sredstev - Seznam oseb, subjektov in organov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Ohranitev imena tožeče stranke na seznamu - Dolžnost Sveta, da preveri, ali sta bili ob sprejetju odločbe organa tretje države spoštovani pravici do obrambe in do učinkovitega sodnega varstva)
      (2021/C 329/30)
      Jezik postopka: češčina

         Stranki

         Tožeča stranka: Sergej Arbuzov (Kijev, Ukrajina) (zastopnik: V. Rytikov, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: R. Pekař in P. Mahnič, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta (SZVP) 2020/373 z dne 5. marca 2020 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2020, L 71, str. 10) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2020/370 z dne 5. marca 2020 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2020, L 71, str. 1) v delu, v katerem je s tema aktoma ime tožeče stranke ohranjeno na seznamu oseb, subjektov in organov, za katere se uporabljajo ti omejevalni ukrepi.

         Izrek

                  1.

                  Sklep Sveta (SZVP) 2020/373 z dne 5. marca 2020 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini in Izvedbena uredba Sveta (EU) 2020/370 z dne 5. marca 2020 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini se razglasita za nična v delu, v katerem je bilo ime Sergeja Arbuzova ohranjeno na seznamu oseb, subjektov in organov, za katere se uporabljajo ti omejevalni ukrepi.

                  2.

                  Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 222, 6.7.2020.


title: Zadeva T-268/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. julija 2021 – Pshonka/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini – Zamrznitev sredstev – Seznam oseb, subjektov in organov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov – Ohranitev imena tožeče stranke na seznamu – Dolžnost Sveta, da preveri, ali sta bili ob sprejetju odločbe organa tretje države spoštovani pravici do obrambe in do učinkovitega sodnega varstva)

text:
               16.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/24

      Sodba Splošnega sodišča z dne 7. julija 2021 – Pshonka/Svet
      (Zadeva T-268/20) (1)

      (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini - Zamrznitev sredstev - Seznam oseb, subjektov in organov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Ohranitev imena tožeče stranke na seznamu - Dolžnost Sveta, da preveri, ali sta bili ob sprejetju odločbe organa tretje države spoštovani pravici do obrambe in do učinkovitega sodnega varstva)
      (2021/C 329/31)
      Jezik postopka: češčina

         Stranki

         Tožeča stranka: Artem Viktorovych Pshonka (Kramatorsk, Ukrajina) (zastopnik: M. Mleziva, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: R. Pekař in P. Mahnič, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta (SZVP) 2020/373 z dne 5. marca 2020 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2020, L 71, str. 10) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2020/370 z dne 5. marca 2020 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2020, L 71, str. 1) v delu, v katerem je s tema aktoma ime tožeče stranke ohranjeno na seznamu oseb, subjektov in organov, za katere se uporabljajo ti omejevalni ukrepi.

         Izrek

                  1.

                  Sklep Sveta (SZVP) 2020/373 z dne 5. marca 2020 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini in Izvedbena uredba Sveta (EU) 2020/370 z dne 5. marca 2020 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini se razglasita za nična v delu, v katerem je bilo ime Artema Viktorovycha Pshonke ohranjeno na seznamu oseb, subjektov in organov, za katere se uporabljajo ti omejevalni ukrepi.

                  2.

                  Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 222, 6.7.2020.


title: Zadeva T-269/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. julija 2021 – Pshonka/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini – Zamrznitev sredstev – Seznam oseb, subjektov in organov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov – Ohranitev imena tožeče stranke na seznamu – Dolžnost Sveta, da preveri, ali sta bili ob sprejetju odločbe organa tretje države spoštovani pravici do obrambe in do učinkovitega sodnega varstva)

text:
               16.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/25

      Sodba Splošnega sodišča z dne 7. julija 2021 – Pshonka/Svet
      (Zadeva T-269/20) (1)

      (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini - Zamrznitev sredstev - Seznam oseb, subjektov in organov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Ohranitev imena tožeče stranke na seznamu - Dolžnost Sveta, da preveri, ali sta bili ob sprejetju odločbe organa tretje države spoštovani pravici do obrambe in do učinkovitega sodnega varstva)
      (2021/C 329/32)
      Jezik postopka: češčina

         Stranki

         Tožeča stranka: Viktor Pavlovych Pshonka (Kijev, Ukrajina) (zastopnik: M. Mleziva, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: R. Pekař in P. Mahnič, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta (SZVP) 2020/373 z dne 5. marca 2020 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2020, L 71, str. 10) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2020/370 z dne 5. marca 2020 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2020, L 71, str. 1) v delu, v katerem je s tema aktoma ime tožeče stranke ohranjeno na seznamu oseb, subjektov in organov, za katere se uporabljajo ti omejevalni ukrepi.

         Izrek

                  1.

                  Sklep Sveta (SZVP) 2020/373 z dne 5. marca 2020 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini in Izvedbena uredba Sveta (EU) 2020/370 z dne 5. marca 2020 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini se razglasita za nična v delu, v katerem je bilo ime Viktorja Pavlovycha Pshonke ohranjeno na seznamu oseb, subjektov in organov, za katere se uporabljajo ti omejevalni ukrepi.

                  2.

                  Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 222, 6.7.2020.


title: Zadeva T-285/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. junija 2021 – MCM Products/EUIPO – The Nomad Company (NOMAD) (Znamka Evropske unije – Postopek za ugotovitev ničnosti – Besedna znamka Evropske unije NOMAD – Absolutni razlogi za zavrnitev – Razlikovalni značaj – Neobstoj opisnosti – Člen 7(1)(b) in c) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               16.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/26

      Sodba Splošnega sodišča z dne 30. junija 2021 – MCM Products/EUIPO – The Nomad Company (NOMAD)
      (Zadeva T-285/20) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Evropske unije NOMAD - Absolutni razlogi za zavrnitev - Razlikovalni značaj - Neobstoj opisnosti - Člen 7(1)(b) in c) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2021/C 329/33)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: MCM Products AG (Zürich, Švica) (zastopnik: S. Eichhammer, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: M. Kondás in V. Ruzek, agenta)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: The Nomad Company BV (Zevenaar, Nizozemska) (zastopnik: S. Tigu, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 13. marca 2020 (zadeva R 854/2019-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama MCM Products in The Nomad Company.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi MCM Products AG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 222, 6.7.2020.


title: Zadeva T-290/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. junija 2021 – Ceramica Flaminia/EUIPO – Ceramica Cielo (goclean) (Znamka Evropske unije – Postopek za ugotovitev ničnosti – Figurativna znamka Evropske unije goclean – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Člen 52(1)(a) in člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postala člen 59(1)(a) in člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Ugotavljanje dejanskega stanja po uradni dolžnosti – Člen 95(1) Uredbe 2017/1001 – Neobstoj razlikovalnega učinka, pridobljenega z uporabo – Člen 52(2) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 59(2) Uredbe 2017/1001))

text:
               16.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/26

      Sodba Splošnega sodišča z dne 30. junija 2021 – Ceramica Flaminia/EUIPO – Ceramica Cielo (goclean)
      (Zadeva T-290/20) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka Evropske unije goclean - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 52(1)(a) in člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postala člen 59(1)(a) in člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Ugotavljanje dejanskega stanja po uradni dolžnosti - Člen 95(1) Uredbe 2017/1001 - Neobstoj razlikovalnega učinka, pridobljenega z uporabo - Člen 52(2) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 59(2) Uredbe 2017/1001))
      (2021/C 329/34)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Ceramica Flaminia SpA (Civita Castellana, Italija) (zastopnika: A. Improda in R. Arista, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: M. Capostagno, agent)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Ceramica Cielo SpA (Fabrica di Roma, Italija) (zastopniki: L. Ghedina, L. Gyulai in E. Fassina, odvetniki)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 16. marca 2020 (zadeva R 991/2018-2) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Ceramica Cielo in Ceramica Flaminia.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Ceramica Flaminia SpA se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 222, 6.7.2020.


title: Zadeva T-362/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. junija 2021 – Acciona/EUIPO – Agencia Negociadora PB (REACCIONA) (Znamka Evropske unije – Postopek za razveljavitev – Besedna znamka Evropske unije REACCIONA – Resna in dejanska uporaba znamke – Člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 58(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001) – Obstoj nacionalnega sodnega postopka – Neobstoj upravičenega razloga za neuporabo)

text:
               16.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/27

      Sodba Splošnega sodišča z dne 30. junija 2021 – Acciona/EUIPO – Agencia Negociadora PB (REACCIONA)
      (Zadeva T-362/20) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek za razveljavitev - Besedna znamka Evropske unije REACCIONA - Resna in dejanska uporaba znamke - Člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 58(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001) - Obstoj nacionalnega sodnega postopka - Neobstoj upravičenega razloga za neuporabo)
      (2021/C 329/35)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Acciona SA (Alcobendas, Španija) (zastopnik: J. Erdozain López, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: J. Crespo Carrillo, agent)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Agencia Negociadora PB SL (Las Rozas de Madrid, Španija) (zastopnika: I. Temiño Ceniceros in F. Ortega Sánchez, odvetnika)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 2. aprila 2020 (zadeva R 652/2019-4) v zvezi s postopkom za razveljavitev med družbama Agencia Negociadora PB in Acciona.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družba Acciona SA nosi svoje stroške ter stroške Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in družbe Agencia Negociadora PB SL.

         (1)  UL C 255, 3.8.2020.


title: Zadeva T-373/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. junija 2021 – Framery/EUIPO – Smartblock (Mobilni objekt) (Model Skupnosti – Postopek za ugotovitev ničnosti – Registriran model Skupnosti, ki upodablja mobilni objekt – Prejšnji modeli – Dokaz o razkritju – Člen 7 Uredbe(ES) št. 6/2002 – Razlog za ničnost – Neobstoj individualne narave – Neobstoj drugačnega celotnega vtisa – Člen 6(1)(b) in člen 25(1)(b) Uredbe št. 6/2002 – Obveznost obrazložitve)

text:
               16.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/28

      Sodba Splošnega sodišča z dne 30. junija 2021 – Framery/EUIPO – Smartblock (Mobilni objekt)
      (Zadeva T-373/20) (1)

      (Model Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Registriran model Skupnosti, ki upodablja mobilni objekt - Prejšnji modeli - Dokaz o razkritju - Člen 7 Uredbe(ES) št. 6/2002 - Razlog za ničnost - Neobstoj individualne narave - Neobstoj drugačnega celotnega vtisa - Člen 6(1)(b) in člen 25(1)(b) Uredbe št. 6/2002 - Obveznost obrazložitve)
      (2021/C 329/36)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Framery Oy (Tampere, Finska) (zastopnika: A. Renck in C. Stöber, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: J. Ivanauskas in V. Ruzek, agenta)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO: Smartblock Oy (Helsinki, Finska)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. aprila 2020 (zadeva R 616/2019-3) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Smartblock in Framery.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Framery Oy se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 271, 17.8.2020.


title: Zadeva T-464/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. julija 2021 – Eggy Food/EUIPO (YOUR DAILY PROTEIN) (Znamka Evropske unije – Prijava figurativne znamke Evropske unije YOUR DAILY PROTEIN – Absolutni razlog za zavrnitev – Opisnost – Člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               16.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/28

      Sodba Splošnega sodišča z dne 7. julija 2021 – Eggy Food/EUIPO (YOUR DAILY PROTEIN)
      (Zadeva T-464/20) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije YOUR DAILY PROTEIN - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2021/C 329/37)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Eggy Food GmbH & Co. KG (Osnabrück, Nemčija) (zastopnik: J. Eberhardt, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: E. Markakis, agent)

         Zadeva

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. maja 2020 (R 2235/2019-5) v zvezi s prijavo za registracijo figurativnega znaka YOUR DAILY PROTEIN kot znamko Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Eggy Food GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 297, 7.9.2020.


title: Zadeva T-531/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. junija 2021 – Wolf Oil/EUIPO – Rolf Lubricants (ROLF) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija – Figurativna znamka ROLF – Prejšnja mednarodna znamka Wolf – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Obveznost obrazložitve – Pravica do izjave)

text:
               16.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/29

      Sodba Splošnega sodišča z dne 30. junija 2021 – Wolf Oil/EUIPO – Rolf Lubricants (ROLF)
      (Zadeva T-531/20) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija - Figurativna znamka ROLF - Prejšnja mednarodna znamka Wolf - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Obveznost obrazložitve - Pravica do izjave)
      (2021/C 329/39)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Wolf Oil Corporation NV (Hemiksem, Belgija) (zastopnika: T. Heremans in L. Depypere, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: K. Kompari in V. Ruzek, agenta)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Rolf Lubricants GmbH (Leverkusen, Nemčija) (zastopnika: D. Terheggen in S. Sullivan, odvetnika)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. junija 2020 (zadeva R 1958/2019-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Wolf Oil Corporation in Rolf Lubricants.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Wolf Oil Corporation NV se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 339, 12.10.2020.


title: Zadeva T-311/21: Tožba, vložena 1. junija 2021 – SV/EIB

text:
               16.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/30

      Tožba, vložena 1. junija 2021 – SV/EIB
      (Zadeva T-311/21)
      (2021/C 329/40)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: SV (zastopnici: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnici)

         Tožena stranka: Evropska investicijska banka

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost ocenjevalnega poročila za tožečo stranko za leto 2019;

                  —

                  razglasi ničnost odločbe vodje pravnih zadev z dne 26. junija 2020 o potrditvi ocenjevalnega poročila za leto 2019 v okviru preveritve generalnega direktorata za kadrovske zadeve in sklepa generalnega direktorata za osebje z dne 22. februarja 2021 o zavrnitvi zahteve tožeče stranke za upravni nadzor;

                  —

                  tožeči stranki prisodi odškodnino za premoženjsko škodo, kot jo je opisala v tožbi;

                  —

                  tožeči stranki prisodi odškodnino za nepremoženjsko škodo, ex aequo et bono ocenjeno na 5 000 EUR;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: neobstoj preveritve ocenjevalnega poročila v celoti – kršitev izvedbenih pravil EIB.

                              —

                              Vodja pravnih zadev, kot trdi tožeča stranka, ni opravil preveritve delovne uspešnosti v celoti, kot to zahtevajo izvedbena pravila EIB, ampak je oceno omejil na obroben pregled, omejen na ugotovitev, ali je bila v poročilu narejena očitna napaka pri presoji. Podobno tožeča stranka trdi, da tudi v generalnem direktoratu za osebje ni bila opravljena preveritev delovne uspešnosti v celoti, kar je v nasprotju z zahtevami izvedbenih pravil EIB.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: nezakonita presoja absolutne ocene uspešnosti glede ciljev in sposobnosti tožeče stranke – kršitev smernic za ocenjevanje uspešnosti (OU).

                              —

                              Absolutna ocena ciljev in sposobnosti, ki jo je opravil nadrejeni tožeče stranke, ni v skladu s smernicami OU, ker temelji na relativni oceni znotraj oddelka, enote in direktorata in ne na absolutnih dosežkih in dokazih o usposobljenosti tožeče stranke. To napačno oceno sta sprejela in uporabila vodja pravnih zadev ter generalni direktorat za osebje, zato sta tudi njuni odločitvi nezakoniti.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve in oddelka 3.4 smernic OU.

                              —

                              Tožeča stranka trdi, da tožena stranka ni ustrezno obrazložila ocenjevalnega poročila, ker v tem poročilu ni vključene razprave, ki je potekala med tožečo stranko in njenim nadrejeni, in ker navedeni razlogi ne zadoščajo za razumevanje nižjih ocen v primerjavi s prejšnjim letom.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji in odsotnost poštene, objektivne in celovite ocene absolutne uspešnosti tožeče stranke – kršitev dolžnosti dobrega upravljanja in dolžnosti skrbnega ravnanja – kršitev smernic OU.

                              —

                              Tožeča stranka meni, da v oceni, ki jo je opravil njen nadrejeni in sta jo potrdila vodja pravnih zadev in generalni direktorat za osebje, niso bila upoštevana vsa dejstva in so bile v njen narejene očitne napake.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve in očitna napaka pri ocenjevanju v zvezi s preveritvijo nadrejenega, zlasti odsotnost napredovanja v razred D.

                              —

                              Tožeča stranka trdi, da je v celoti izpolnila vsa merila za napredovanje, še posebej ker se je na trenutnem delovnem mestu dobro izkazala, ima sposobnost in potencial za opravljanje funkcij na višji ravni, kar ji je večkrat potrdil njen nadrejeni, in je pokazala motivacijo za delo na višji ravni, zlasti ob upoštevanju dejstva, da je nenehno opravljala delovne naloge, ki ustrezajo tistim na višji ravni. Tožena stranka naj ne bi obrazložila svoje odločitve, da se tožeče stranke ne napreduje. Takšne obrazložitve ni niti v odločitvi vodje pravnih zadev niti v odločitvi generalnega direktorata za osebje.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: kršitev pravice do izjave.

                              —

                              Rezultati uspešnosti za leto 2019 ne izražajo osebnega razgovora o uspešnosti in so tožečo stranko presenetili.


title: Zadeva T-322/21: Tožba, vložena 9. junija 2021 – TB/ENISA

text:
               16.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/31

      Tožba, vložena 9. junija 2021 – TB/ENISA
      (Zadeva T-322/21)
      (2021/C 329/41)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: TB (zastopnici: L. Levi in N. Flandin, odvetnici)

         Zadeva: Agencija Evropske unije za kibernetsko varnost (ENISA)

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost odločbe izvršnega direktorja agencije ENISA zaradi molka organa, s katero delovno mesto vodje enote službe za politiko ter delovno mesto vodje enote za finance in javna naročila nista bili opredeljeni za notranjo mobilnost (v nadaljevanju: odločba zaradi molka organa);

                              —

                              odločba zaradi molka organa izhaja iz:

                                          —

                                          upravnega obvestila 2020-11, s katerim so bili predstavljeni sklepi dialogov o notranji mobilnosti z dne 1. septembra 2020, in ki je bilo objavljeno 3. septembra 2020 (v nadaljevanju: sklepi), v skladu s katerim so bila tri delovna mesta vodje enot, in sicer enote za varovano infrastrukturo in storitve (COD1), enoto za varstvo podatkov in standardizacijo (COD2) ter enoto za operativno varnost (COD3), opredeljena za notranjo mobilnost;

                                          —

                                          odločb z dne 5. avgusta 2020, ki sta bili objavljeni na spletnem mestu agencije ENISA in ki sta se nanašali na prosti delovni, za kateri se razpiše javni natečaj, in sicer delovni mesti vodje enote pisarne izvršnega direktorja ter upravne podporne službe.

                  —

                  po potrebi razglasi ničnost sklepov in odločb z dne 5. avgusta 2020;

                  —

                  po potrebi razglasi ničnost sklepa tožene stranke z dne 3. marca 2021 o zavrnitvi pritožbe, ki jo je tožeča stranka vložila zoper odločbo zaradi molka organa, sklepe in odločbi z dne 5. avgusta 2020.

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: neobstoj jasnosti in preglednosti, kršitev načela pravne varnosti, očitna napaka pri presoji ter kršitev načela 6 sklepa UO (upravni odbor) 2020/5.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: neobstoj obrazložitve.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev priloge 1 k upravnemu sporočilu.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev 7. in 8. načela sklepa UO 2020/5, kršitev načela dobrega upravljanja in člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja.


title: Zadeva T-340/21: Tožba, vložena 19. junija 2021 – Ryanair/Komisija

text:
               16.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/32

      Tožba, vložena 19. junija 2021 – Ryanair/Komisija
      (Zadeva T-340/21)
      (2021/C 329/42)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Ryanair DAC (Swords, Irska) (zastopniki: E. Vahida, F.-C. Laprévote, V. Blanc, S. Rating in I.-G. Metaxas-Maranghidis, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Sklep tožene stranke z dne 23. decembra 2020 v zvezi z državno pomočjo SA.59462 (2020/N) – Grčija – COVID-19: Damage compensation for Aegean Airlines (1) razglasi za ničen; in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: tožena stranka je napačno uporabila člen 107(2)(b) PDEU in pri preverjanju sorazmernosti pomoči glede na škodo, povzročeno s krizo zaradi COVID-19, storila očitno napako pri presoji.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: z izpodbijanim sklepom so kršena posebne določbe PDEU, splošna načela evropskega prava, na katerih temelji liberalizacija zračnega prometa v EU od poznih 80. let prejšnjega stoletja (tj. prepoved diskriminacije, svoboda opravljanja storitev in svoboda ustanavljanja), in Uredba (ES) 1008/2008 (2).

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: tožena stranka kljub resnim težavam ni začela formalnega postopka preiskave, poleg tega pa je kršila postopkovne pravice tožeče stranke.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: tožena stranka je kršila svojo obveznost obrazložitve.

         (1)  UL 2021, C 122, str. 15 in 16.

         (2)  Uredba (ES) št. 1008/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. septembra 2008 o skupnih pravilih za opravljanje zračnih prevozov v Skupnosti (prenovitev) (Besedilo velja za EGP) (UL 2008, L 293, str. 3–20).


title: Zadeva T-342/21: Tožba, vložena 19. junija 2021 – Bambu Sales/EUIPO (BAMBU)

text:
               16.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/33

      Tožba, vložena 19. junija 2021 – Bambu Sales/EUIPO (BAMBU)
      (Zadeva T-342/21)
      (2021/C 329/43)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Bambu Sales, Inc. (Secaucus, New Jersey, Združene države) (zastopnik: T. Stein, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije BAMBU – prijava št. 18 105 815

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 20. aprila 2021 v zadevi R 1702/2020-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi v celoti;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-343/21: Tožba, vložena 21. junija 2021 – Hewlett Packard Enterprise Development/EUIPO – Aruba (ARUBA)

text:
               16.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/33

      Tožba, vložena 21. junija 2021 – Hewlett Packard Enterprise Development/EUIPO – Aruba (ARUBA)
      (Zadeva T-343/21)
      (2021/C 329/44)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Hewlett Packard Enterprise Development LP (Houston, Teksas, Združene države) (zastopnika: P. Roncaglia in N. Parrotta, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Aruba SpA (Bibbiena, Italija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije ARUBA – znamka Evropske unije št. 14 421 598

         Postopek pred EUIPO: postopek za izbris

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 25. marca 2021 v zadevi R 259/2020-5

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov, ki so tožeči stranki nastali v teh postopkih;

                  —

                  družbi Aruba S.p.A. naloži plačilo stroškov, ki so tožeči stranki nastali v teh postopkih.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s presojo podobnosti med nasprotujočima si znakoma.


title: Zadeva T-345/21: Tožba, vložena 23. junija 2021 – Hewlett Packard Enterprise Development/EUIPO – Aruba (ARUBA NETWORKS)

text:
               16.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/35

      Tožba, vložena 23. junija 2021 – Hewlett Packard Enterprise Development/EUIPO – Aruba (ARUBA NETWORKS)
      (Zadeva T-345/21)
      (2021/C 329/46)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Hewlett Packard Enterprise Development LP (Houston, Teksas, Združene države) (zastopnika: P. Roncaglia in N. Parrotta, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Aruba SpA (Bibbiena, Italija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija znamke, v kateri je imenovana Evropska unija, v zvezi z besedno znamko ARUBA NETWORKS – mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija št. 1 198 196

         Postopek pred EUIPO: postopek za izbris

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 29. marca 2021 v zadevi R 1473/2020-5

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov, ki so tožeči stranki nastali v teh postopkih;

                  —

                  družbi Aruba S.p.A. naloži plačilo stroškov, ki so tožeči stranki nastali v teh postopkih.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s presojo podobnosti med nasprotujočima si znakoma.


title: Zadeva T-346/21: Tožba, vložena 23. junija 2021 – Hecht Pharma/EUIPO – Gufic Biosciences (Gufic)

text:
               16.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/36

      Tožba, vložena 23. junija 2021 – Hecht Pharma/EUIPO – Gufic Biosciences (Gufic)
      (Zadeva T-346/21)
      (2021/C 329/47)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Hecht Pharma GmbH (Bremervörde, Nemčija) (zastopnika: C. Sachs in J. Sachs, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Gufic Biosciences Ltd. (Mumbai, Indija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije Gufic – znamka Evropske unije št. 8 613 044

         Postopek pred EUIPO: postopek izbrisa

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 3. junija 2021 v zadevi R 2738/2019-2

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo, znamko Evropske unije št. 8 613 044 „Gufic“ za proizvode iz razreda 5 „zdravila“ pa razglasi za razveljavljeno;

                  —

                  družbi Gufic Biosciences Ltd. naloži plačilo stroškov postopka s tožbo in predhodnega postopka.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 58(1) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-355/21: Tožba, vložena 24. junija 2021 – Polo Club Düsseldorf/EUIPO – Company Bridge and Life (POLO CLUB DÜSSELDORF EST. 1976)

text:
               16.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/37

      Tožba, vložena 24. junija 2021 – Polo Club Düsseldorf/EUIPO – Company Bridge and Life (POLO CLUB DÜSSELDORF EST. 1976)
      (Zadeva T-355/21)
      (2021/C 329/49)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Polo Club Düsseldorf GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Nemčija) (zastopnik: C. Weil, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Company Bridge and Life, SL (Elche, Španija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije POLO CLUB DÜSSELDORF EST. 1976 – prijava št. 17 984 671

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 26. aprila 2021 v zadevi R 1667/2020-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo spremeniti in

                  —

                  ugovor zavrne.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-356/21: Tožba, vložena 24. junija 2021 – Future Motion/EUIPO – El Corte Inglés (HYPERCORE)

text:
               16.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/38

      Tožba, vložena 24. junija 2021 – Future Motion/EUIPO – El Corte Inglés (HYPERCORE)
      (Zadeva T-356/21)
      (2021/C 329/50)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Future Motion, Inc. (Santa Cruz, Kalifornija, Združene države) (zastopnik: F.-M. Orou, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija znamke HYPERCORE, v kateri je imenovana Evropska unija – Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija št. 1 360 694

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 26. aprila 2021 v zadevi R 1229/2020-1

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov,

                  —

                  podredno, če bo v postopku intervenirala druga stranka pred odborom za pritožbe, EUIPO in intervenientki naloži solidarno plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-357/21: Tožba, vložena 25. junija 2021 – Jose A. Alfonso Arpon/EUIPO – Puma (PLUMAflex by Roal)

text:
               16.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/38

      Tožba, vložena 25. junija 2021 – Jose A. Alfonso Arpon/EUIPO – Puma (PLUMAflex by Roal)
      (Zadeva T-357/21)
      (2021/C 329/51)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Jose A. Alfonso Arpon SL (Arnedo, Španija) (zastopnik: M. Escudero Pérez, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Puma SE (Herzogenaurach, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije PLUMAflex by Roal – zahteva za registracijo št. 17 880 571

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 6. aprila 2021 v zadevi R 2991/2019-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO in drugi stranki naloži, da nosita lastne stroške in plačata stroške tožeče stranke.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(5)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-370/21: Tožba, vložena 30. junija 2021 – Biogena/EUIPO – Alter Farmacia (NUTRIFEN AGNUBALANCE)

text:
               16.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/40

      Tožba, vložena 30. junija 2021 – Biogena/EUIPO – Alter Farmacia (NUTRIFEN AGNUBALANCE)
      (Zadeva T-370/21)
      (2021/C 329/53)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Biogena GmbH & Co KG (Salzburg, Avstrija) (zastopnik: I. Schiffer, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Alter Farmacia, SA (Madrid, Španija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, za besedno znamko NUTRIFEN AGNUBALANCE – mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, št. 1430 349

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 22. aprila 2021 v zadevi R 1208/2020-5

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  dovoli registracijo mednarodne zahteve za registracijo 1430 349 za vse zahtevane proizvode;

                  —

                  EUIPO in družbi Alter Farmacia, S. A. naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 94 Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-374/21: Tožba, vložena 2. julija 2021 – documentus Deutschland/EUIPO – Reisswolf (REISSWOLF)

text:
               16.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/41

      Tožba, vložena 2. julija 2021 – documentus Deutschland/EUIPO – Reisswolf (REISSWOLF)
      (Zadeva T-374/21)
      (2021/C 329/55)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: documentus Deutschland GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnika: D. Weller, V. Wolf in A. Wulff, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Reisswolf Akten- und Datenvernichtung GmbH & Co. KG (Hamburg)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije REISSWOLF – znamka Evropske unije št. 5 791 751

         Postopek pred EUIPO: postopek izbrisa

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 25. marca 2021 v zadevi R 2354/2019-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo in potrdi odločbo oddelka za izbrise pri EUIPO z dne 9. septembra 2019 v postopku izbrisa (ničnost) št. 17 081 C glede znamke Evropske unije REISSWOLF, št. 5791751;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, ki so nastali v postopku pred odborom za pritožbe.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev člena 59(1)(a) v povezavi s členom 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 59(1)(a) v povezavi s členom 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 59(2) v povezavi s členom 7(3) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-381/21: Tožba, vložena 5. julija 2021 – D&A Pharma/EMA

text:
               16.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/43

      Tožba, vložena 5. julija 2021 – D&A Pharma/EMA
      (Zadeva T-381/21)
      (2021/C 329/57)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Debregeas et associés Pharma (D&A Pharma) (Pariz, Francija) (zastopnika: N. Viguié in D. Krzisch, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost odločbe, s katero je Evropska agencija za zdravila (EMA) izbrisala znanstveno posvetovalno skupino „Scientific Advisory Group on Psychiatry“ iz Odbora za zdravila za uporabo v humani medicini (CHMP), objavila javni razpis za prijavo interesa strokovnjakov za članstvo v stalnih posvetovalnih skupinah (SAG) EMA z dne 5. maja 2021 in sporočilo za javnost EMA z dne 5. maja 2021;

                  —

                  naloži EMA plačilo stroškov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela enakega obravnavanja kandidatov za pridobitev dovoljenja za promet (v nadaljevanju: DZP), načela skladnosti mnenj institucij in določb člena 56(2) Uredbe št. 726/2004 (1). Tožeča stranka dodaja, da je izbris znanstvene posvetovalne skupine „Scientific Advisory Group on Psychiatry“ nezakonit na splošno zato, ker kandidatom za pridobitev DZP ukinja jamstvo skladnosti mnenj, izraženih na posebnem terapevtskem področju, kot je psihiatrija, ter tudi zato, ker lahko vodi v neskladnost in neenako obravnavanje kandidatov za pridobitev DZP v okviru postopka ponovnega pregleda iz člena 9 Uredbe št. 726/2004, ki ga lahko zahteva kandidat za pridobitev DZP v primeru negativnega mnenja Odbora za zdravila za humano uporabo (v nadaljevanju: CHMP) v prvotnem postopku.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela nepristranskosti, ki mora biti spoštovano v okviru postopkov zahtev za pridobitev DZP pri EMA, in člena 56(2) Uredbe št. 726/2004. Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da izbris zgoraj navedene znanstvene posvetovalne skupine kandidatu za pridobitev DZP na področju psihiatričnih zdravil, ki je zaprosil za ponovni pregled, nujno povzroči upravičen dvom v nepristranskost tega postopka, ker ad hoc člane odbora strokovnjakov izbere CHMP za potrebe ponovnega pregleda in za vsakega kandidata.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog se nanaša na ugovor nezakonitosti člena 56(2) Uredbe št. 726/2004, če bi Splošno sodišče menilo, da ta člen CHMP EMA dopušča, da po lastnem preudarku ustanovi in izbriše znanstvene posvetovalne skupine, ker to krši načela enakosti, nepristranskosti in skladnosti.

         (1)  Uredba (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o postopkih Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za humano in veterinarsko uporabo ter o ustanovitvi Evropske agencije za zdravila (UL 2004, L 136, str. 1).


title: Sodba sodišča z dne 15. julija 2021 v zadevi E-14/20 Liti-Link AG proti LGT Bank AG (Direktiva 2004/39/ES – Direktiva 2006/73/ES – Pojem „bistveni pogoji“ – Zadostno razkritje informacij strankam – Pojem „povzetek“ - Dopustnost) 2021/C 426/04

text:
               21.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 426/6

      SODBA SODIŠČA
      z dne 15. julija 2021
      v zadevi E-14/20
      Liti-Link AG proti LGT Bank AG

            (Direktiva 2004/39/ES – Direktiva 2006/73/ES – Pojem „bistveni pogoji“ – Zadostno razkritje informacij strankam – Pojem „povzetek“ - Dopustnost)

      (2021/C 426/04)
      V zadevi E-14/20, Liti-Link AG proti LGT Bank AG – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča predložilo Vrhovno sodišče Kneževine Lihtenštajn (Fürstlicher Oberster Gerichtshof) v zvezi z razlago Direktive Komisije 2006/73/ES z dne 10. avgusta 2006 o izvajanju Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z organizacijskimi zahtevami in pogoji poslovanja investicijskih družb ter opredeljenimi izrazi za namene navedene direktive – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Páll Hreinsson ter sodnika Per Christiansen in Bernd Hammermann (sodnik poročevalec) 15. julija 2021 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

                  1.

                  Člen 26, zadnji odstavek, Direktive Komisije 2006/73/ES z dne 10. avgusta 2006 o izvajanju Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z organizacijskimi zahtevami in pogoji poslovanja investicijskih družb ter opredeljenimi izrazi za namene navedene direktive je treba razlagati tako, da lahko investicijska družba razkrije bistvene pogoje dogovorov o provizijah, pristojbinah in nedenarnih ugodnostih v obliki povzetka, pod pogojem, da je investicijska družba stranki pred opravljanjem investicijske ali pomožne storitve jasno razkrila, da se take spodbude plačajo tretji osebi ali se od tretje osebe prejmejo, da se zaveže, da bo na zahtevo stranke razkrila dodatne podrobnosti, ter da to zavezo spoštuje.
                  Razkritje v skladu s členom 26 v obliki povzetka se lahko opravi v splošnih ali vnaprej oblikovanih pogojih, če vsaka posamezna stranka prejme informacije, povezane s posamezno investicijsko storitvijo, in če te informacije stranki zagotavljajo zadostno podlago za sprejemanje obveščenih naložbenih odločitev.

                  2.

                  Razkritje v skladu z zadnjim odstavkom člena 26 Direktive 2006/73/ES investicijsko podjetje zavezuje, da pred opravljanjem zadevne investicijske ali pomožne storitve jasno navede, ali in kdaj se zagotovijo provizije, pristojbine ali nedenarne ugodnosti, in sicer na način, ki je izčrpen, natančen in razumljiv. Splošno razkritje, ki zgolj navaja možnost, da investicijska družba od tretje osebe prejme provizijo, pristojbino ali nedenarno ugodnost, za namene člena 26 navedene direktive ne zadostuje.

                  3.

                  Če zneska provizij ali pristojbin ni mogoče določiti, mora pravilno razkritje v skladu s členom 26, prvi odstavek, točka (b)(i) Direktive 2006/73/ES stranki omogočiti, da izračuna znesek provizij ali pristojbin, ki jih investicijskemu podjetju zagotovi tretja oseba, tako da lahko stranka sprejme obveščeno odločitev o naložbi.

                  4.

                  Če se investicijska družba zaveže, da bo stranki razkrila dodatne podrobnosti zgolj za obdobje dvanajstih mesecev pred vložitvijo zahtevka, pogoji iz člena 26, zadnji odstavek, Direktive 2006/73/ES za razkritje provizij, pristojbin ali nedenarnih ugodnostih v obliki povzetka niso izpolnjeni.

                  5.

                  Pravo EGP ne zahteva neposrednega učinka določb prava EGP, ki niso pravilno prenesene v nacionalno zakonodajo. Vendar mora nacionalno sodišče, kolikor je mogoče, z razlago nacionalnega prava v skladu s pravom EGP zagotoviti rezultat, ki ga zasleduje pravo EGP.


title: Sodba Sodišča z dne 15. julija 2021 v zadevi E-7/20 Kazenski postopek zoper M & X AG (Direktiva 2001/83/ES – Direktiva 2011/62/EU – Zdravila – Promet z zdravili na debelo – Posredovanje zdravil - Svoboda ustanavljanja) 2021/C 426/05

text:
               21.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 426/8

      SODBA SODIŠČA
      z dne 15. julija 2021
      v zadevi E-7/20
      Kazenski postopek zoper M & X AG

            (Direktiva 2001/83/ES – Direktiva 2011/62/EU – Zdravila – Promet z zdravili na debelo – Posredovanje zdravil - Svoboda ustanavljanja)

      (2021/C 426/05)
      V zadevi E-7/20, Kazenski postopek zoper M & X AG – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča predložilo Knežje višje sodišče (Fürstliches Obergericht) v zvezi z razlago Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini in Direktive 2011/62/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2011 o spremembi Direktive 2001/83/ES o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini glede preprečevanja vstopa ponarejenih zdravil v zakonito dobavno verigo – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Páll Hreinsson ter sodnika Per Christiansen in Bernd Hammermann (sodnik poročevalec) 15. julija 2021 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

                  1.

                  O tem, ali izdelek spada v opredelitev zdravila iz člena 1, točka 2, Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, je treba presojati za vsak primer posebej ob upoštevanju dejavnikov iz navedene določbe, kot so predstavitev izdelka ali njegove farmakološke, imunološke ali presnovne lastnosti.
                  Izdelek, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, ki je namenjen za intravensko aplikacijo in je predstavljen kot skladen s formulo zdravnika in kot da lajša simptome bolezni pri ljudeh, je zdravilo v smislu člena 1, točka 2.

                  2.

                  V okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, je treba za zdravilo, ki se prodaja na debelo in/ali na drobno v državah EGP, šteti, da je namenjeno dajanju na trg v državah EGP v smislu Direktive 2001/83/ES.

                  3.

                  Zdravilo je industrijsko izdelano ali pripravljeno z uporabo metode, ki vključuje industrijski postopek, če njegova priprava ali izdelava vključuje industrijski postopek, za katerega je na splošno značilno zaporedje postopkov, ki so lahko mehanski ali kemični, da bi se v večjih količinah pridobil standardizirani izdelek.

                  4.

                  Za zdravilo, ki ni bilo pripravljeno v skladu z recepturami v farmakopeji ali ni namenjeno za neposredno izdajo bolnikom, ki ga dobijo v zadevni lekarni, izjema iz člena 3(2) Direktive 2001/83/ES ne velja.

                  5.

                  Razen izdajanja zdravil javnosti dejavnost nakupa, prodaje in izvoza zdravil pomeni promet z zdravili na debelo v smislu člena 1, točka 17, Direktive 2001/83/ES, tudi če trgovec na debelo z navedenimi zdravili ni fizično ravnal.

                  6.

                  Nacionalni ukrep, ki za dejavnost, ki pomeni „promet z zdravili na debelo“ v smislu člena 1, točka 17, Direktive 2001/83/ES, določa obveznost pridobitve dovoljenja v skladu s členom 77(1) navedene direktive, je združljiv s pravom EGP.

                  7.

                  Dejstvo, da zdravilo v eni državi EGP ni razvrščeno kot zdravilo, ne vpliva na to, ali ga pristojni organi druge države EGP lahko razvrstijo kot zdravilo v skladu z Direktivo 2001/83/ES.


title: Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je 1. julija 2021 vložilo sodišče Oslo tingrett v zadevi PRA Group Europe AS proti Staten v/Skatteetaten (Zadeva E-3/21) 2021/C 426/06

text:
               21.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 426/9

      Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je 1. julija 2021 vložilo sodišče Oslo tingrett v zadevi PRA Group Europe AS proti Staten v/Skatteetaten
      (Zadeva E-3/21)
      (2021/C 426/06)
      Pri Sodišču Efte je bil z dopisom z dne 1. julija 2021, ki ga je poslalo sodišče Oslo tingrett (Okrožno sodišče v Oslu) in ga je tajništvo Sodišča Efte prejelo 2. julija 2021, vložen zahtevek za svetovalno mnenje v zadevi PRA Group Europe AS proti Staten v/Skatteetaten glede naslednjih vprašanj:

                  1.

                  Ali obstaja omejitev v smislu člena 31 Sporazuma EGP v povezavi s členom 34, kadar prispevki norveških družb znotraj skupine povečajo največji odbitek za obresti in s tem pravico do odbitka obresti na dolg do povezanih družb v skladu s pravilom o omejenem odbitku obresti, kar je možnost, ki v skladu z norveškimi davčnimi pravili ni na voljo za naložbe družb iz EGP ali vanje?

                  2.

                  Ali je družba iz EGP, ki je v skupini z norveško družbo, v primerljivem položaju kot norveška družba, ki je v skupini z drugo norveško družbo, in kakšen pomen ima za oceno primerljivosti dejstvo, da družba iz EGP norveški družbi dejansko ni prispevala znotraj skupine, temveč ji je dala posojilo?

                  3.

                  V primeru omejitve: Kateri razlogi v splošnem interesu lahko upravičijo tako omejitev?


title: Sodba Sodišča z dne 15. julija 2021 v zadevi E-11/20 Eyjólfur Orri Sverrisson proti Islandiji (Direktiva 2003/88/ES – Varovanje zdravja in varnosti delavcev – Delovni čas – Potovanje v kraj, ki ni kraj stalnega ali običajnega delovnega mesta delavca – Mednarodna potovanja) 2021/C 426/07

text:
               21.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 426/10

      SODBA SODIŠČA
      z dne 15. julija 2021
      v zadevi E-11/20
      Eyjólfur Orri Sverrisson proti Islandiji

            (Direktiva 2003/88/ES – Varovanje zdravja in varnosti delavcev – Delovni čas – Potovanje v kraj, ki ni kraj stalnega ali običajnega delovnega mesta delavca – Mednarodna potovanja)

      (2021/C 426/07)
      V zadevi E-11/20, Eyjólfur Orri Sverrisson proti Islandiji – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča predložilo Okrožno sodišče v Reykjavíku (Héraðsdómur Reykjavíkur) v zvezi z razlago Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa, zlasti člena 2(1) Direktive – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Páll Hreinsson ter sodnika Per Christiansen in Bernd Hammermann (sodnik poročevalec) 15. julija 2021 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

                  1.

                  Čas, ki ga delavec, kakršen je tožeča stranka v postopku v glavni stvari, zunaj običajnega delovnega časa potrebuje za potovanje v kraj, ki ni kraj njegovega stalnega ali običajnega delovnega mesta, da bi v skladu z zahtevami svojega delodajalca opravljal svojo dejavnost ali naloge na tem drugem kraju, pomeni „delovni čas“ v smislu člena 2(1) Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa. Če je pogodba o zaposlitvi sklenjena v skladu z nacionalnim pravom države EGP in jo tako pravo ureja, ni pomembno, ali je to potovanje v celoti opravljeno znotraj EGP ali pa v tretje države ali iz njih.

                  2.

                  Intenzivnosti dela, opravljenega med potovanjem, ni treba presojati.


title: Sodba Sodišča z dne 15. julija 2021 v zadevi E-9/20 Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški (Prosto gibanje delavcev – Svoboda ustanavljanja – Uredba (EU) št. 492/2011 – Enotna zahteva glede prebivališča in državljanstva za vodstvene delavce – Generalni direktor – Člani upravnega odbora – Doslednost) 2021/C 426/08

text:
               21.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 426/11

      SODBA SODIŠČA
      z dne 15. julija 2021
      v zadevi E-9/20
      Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški

            (Prosto gibanje delavcev – Svoboda ustanavljanja – Uredba (EU) št. 492/2011 – Enotna zahteva glede prebivališča in državljanstva za vodstvene delavce – Generalni direktor – Člani upravnega odbora – Doslednost)

      (2021/C 426/08)
      V zadevi št. E-9/20, Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Norveška s tem, ko je ohranila v veljavi različne zahteve glede državljanstva in/ali prebivališča, določene v norveškem pravu gospodarskih družb, v zvezi z osebami na različnih vodstvenih položajih v družbah, ki so registrirane ali imajo sedež v Kraljevini Norveški, ni izpolnila svojih obveznosti iz členov 31 in 28 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru in člena 1(1) Uredbe (EU) št. 492/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2011 o prostem gibanju delavcev v Uniji – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Páll Hreinsson ter sodnika Per Christiansen in Bernd Hammermann (sodnik poročevalec) 15. julija 2021 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

                  1.

                  Kraljevina Norveška s tem, ko je ohranila v veljavi člena 6-11(1) in 6-36(2) zakona o delniških družbah, člen 6-11(1) zakona o družbah z omejeno odgovornostjo ter člena 7-5 in 8-4(5) zakona o finančnih podjetjih, ni izpolnila obveznosti iz člena 31 Sporazuma EGP.

                  2.

                  Drugi tožbeni zahtevki se zavrnejo.

                  3.

                  Vsaka stranka nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-299/21 P: Pritožba, ki jo je 7. maja 2021 vložil EM zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 3. marca 2021 v zadevi T-599/19, EM/Parlament

text:
               25.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/6

      Pritožba, ki jo je 7. maja 2021 vložil EM zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 3. marca 2021 v zadevi T-599/19, EM/Parlament
      (Zadeva C-299/21 P)
      (2021/C 431/03)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnik: EM (zastopnica: M. Casado García-Hirschfeld, odvetnica)

         Druga stranka v postopku: Evropski parlament

         Predlog

                  —

                  Sodišče naj razveljavi sodbo z dne 3. marca 2021, EM / Parlament (T-599/19);

                  —

                  Parlamentu naloži plačilo vseh stroškov, vključno s stroški postopka pred Splošnim sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnik je s prvim tožbenim razlogom, navedenim pred Splošnim sodiščem, uveljavljal kršitev členov 1 in 31 Listine o temeljnih pravicah ter členov 12 in 12a(3) Kadrovskih predpisov, kršitev dolžnosti pomoči in zlorabo pooblastil. Splošno sodišče je o tem prvem tožbenem razlogu, razdeljenem na tri dele, odločilo v točkah od 42 do 131 izpodbijane sodbe.
      Pritožnik se je z drugim tožbenim razlogom pred Splošnim sodiščem skliceval na kršitev obveznosti dobrega upravljanja in dolžnosti skrbnega ravnanja ter na obstoj očitne napake pri presoji. Splošno sodišče je o tem tožbenem razlogu odločilo v točkah od 142 do 159 izpodbijane sodbe.
      Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja en pritožbeni razlog, ki se nanaša na izkrivljanje dejstev in na očitne napake pri presoji, zaradi katerih je obrazložitev nezadostna in pravno pomanjkljiva. Splošno sodišče naj bi tako odločilo infra petita. Pritožnik v okviru pritožbe zlasti izpodbija točke od 51 do 57, od 66 do 69, od 100 do 103, 109, od 126 do 131, 145 in 146, 148 in 149 ter 170 in 171 izpodbijane sodbe.


title: Zadeva C-338/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 31. maja 2021 – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/S.S., N.Z., S.S.

text:
               25.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/7

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 31. maja 2021 – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/S.S., N.Z., S.S.
      (Zadeva C-338/21)
      (2021/C 431/04)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Raad van State

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Nasprotne stranke: S.S., N.Z., S.S.

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člena 27(3) in 29 Uredbe (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (UL 2013, L 180 (1)) razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni zakonodaji, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v kateri se je država članica odločila za uporabo člena 27(3)(c), hkrati pa je v njej tudi priznala, da ima ponovi pregled odločbe – ali pritožba zoper njo – ki je izdana v postopku o prošnji za izdajo dovoljenja za prebivanje zaradi trgovine z ljudmi, ki pa ni odločba o predaji, odložilni učinek na izvršitev odločbe o predaji, zaradi katerega je začasno preprečena dejanska predaja?

         (1)  Str. 31.


title: Zadeva C-416/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bayerischen Obersten Landesgericht (Nemčija) 7. julija 2021 – Landkreis A.-F./J. Sch. Omnibusunternehmen in K. Reisen GmbH

text:
               25.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/7

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bayerischen Obersten Landesgericht (Nemčija) 7. julija 2021 – Landkreis A.-F./J. Sch. Omnibusunternehmen in K. Reisen GmbH
      (Zadeva C-416/21)
      (2021/C 431/05)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bayerischen Obersten Landesgericht

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Nasprotna stranka v postopku s predlogom in pritožnik: Landkreis A.-F.

         Predlagatelj in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: J. Sch. Omnibusunternehmen, K. Reisen GmbH

         ob udeležbi: E. GmbH & Co. KG

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 57(4)(d) Direktive 2014/24/EU (1) razlagati tako, da mora javni naročnik razpolagati z dovolj verjetnimi indici o tem, da so gospodarski subjekti kršili člen 101 PDEU?

                  2.

                  Ali je treba člen 57(4) Direktive 2014/24/EU razlagati kot izčrpno ureditev neobveznih razlogov za izključitev, tako da načelo enakega obravnavanja (člen 18(1) te direktive) – pri oddaji ponudb, ki niso niti samostojne niti neodvisne – ne more nasprotovati oddaji javnega naročila?

                  3.

                  Ali je treba člen 18(1) Direktive 2014/24/EU razlagati tako, da nasprotuje oddaji javnega naročila podjetjem, ki tvorijo gospodarsko enoto in od katerih je vsako podalo ponudbo?

         (1)  Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL L 94, str. 65).


title: Zadeva C-447/21 P: Pritožba, ki jo je 20. julija 2021 vložil Petrus Kerstens zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 17. maja 2021 v zadevi T-672/20, Kerstens/Komisija

text:
               25.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/8

      Pritožba, ki jo je 20. julija 2021 vložil Petrus Kerstens zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 17. maja 2021 v zadevi T-672/20, Kerstens/Komisija
      (Zadeva C-447/21 P)
      (2021/C 431/06)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnik: Petrus Kerstens (zastopnik: C. Mourato, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlogi

                  —

                  Razveljavi naj se sklep Splošnega sodišča z dne 17. maja 2021, Kerstens/Komisija (T 672/20);

                  —

                  razglasi naj se, da je zadevna tožba dopustna;

                  —

                  ugotovi, naj se, da stanje postopka ne dovoljuje dokončne odločitve o tem sporu, in zato naj se zadeva vrne v razsojanje Splošnemu sodišču;

                  —

                  pridrži naj se odločitev o stroških.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Štirje razlogi se nanašajo na dopustnost tožbe, ki jo je pritožnik vložil na prvi stopnji.
      Prvi pritožbeni razlog: pritožnik zatrjuje, da je Splošno sodišče s tem, da je tožbo za razglasitev ničnosti odločb z dne 20. in 31. januarja 2020 razglasilo za nedopustno, kršilo pravila o dokaznem bremenu in člen 91(3) Kadrovskih predpisov za uradnike ter izkrivilo dejstva in dokaze.
      Drugi pritožbeni razlog: pritožnik meni, da Splošno sodišče izpodbijanega sklepa ni zadostno obrazložilo.
      Tretji pritožbeni razlog: pritožnik zatrjuje, da je Splošno sodišče pri ugotovitvi datuma vročitve izpodbijanega akta resno kršilo načelo pravne varnosti.
      Četrti in zadnji pritožbeni razlog: pritožnik meni, da je Splošno sodišče kršilo načelo enakega obravnavanja uradnikov pri ugotovitvi datuma vročitve aktov, ki sta naslovljena na pritožnika in ki ju je treba nadaljnje preučiti v sodnem postopku.


title: Zadeva C-487/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Avstrija) 9. avgusta 2021 – F.F.

text:
               25.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/8

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Avstrija) 9. avgusta 2021 – F.F.
      (Zadeva C-487/21)
      (2021/C 431/07)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: F.F.

         Drugi stranki: Österreichische Datenschutzbehörde, CRIF GmbH

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba pojem „kopija“ iz člena 15(3) Uredbe (EU) 2016/679 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov; UL L 119/1, 4. 5. 2016, str. 1; v nadaljevanju: SUVP) razlagati tako, da je z njim mišljena fotokopija oziroma faksimile ali elektronska kopija (elektronskega) podatka ali pa pojem v skladu z opredelitvijo pojma iz nemških, francoskih in angleških slovarjev označuje tudi „Abschrift“, un „double“ („duplicata“) ali „transcript“?

                  2.

                  Ali je treba člen 15(3), prvi stavek, SUVP, v skladu s katerim „[u]pravljavec zagotovi kopijo osebnih podatkov, ki se obdelujejo“, razlagati tako, da zajema splošno pravico posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, do izročitve kopije – tudi – vseh dokumentov, v katerih so obdelani osebni podatki zadevnega posameznika, oziroma do izročitve kopije izvlečka iz podatkovne zbirke, če se osebni podatki obdelujejo v taki zbirki, ali tako, da določa – zgolj – pravico posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, do z izvirnikom skladne reprodukcije podatkov, do katerih je treba v skladu s členom 15(1) SUVP omogočiti dostop?

                  3.

                  Če je treba na drugo vprašanje odgovoriti tako, da ima posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, le pravico do z izvirnikom skladne reprodukcije osebnih podatkov, do katerih je treba v skladu s členom 15(1) SUVP omogočiti dostop, ali je treba člen 15(3), prvi stavek, SUVP razlagati tako, da je ob upoštevanju vrste obdelovanih podatkov (na primer, če gre za diagnoze, izvide preiskav in ocene, ki so omenjene v uvodni izjavi 63 SUVP, ali tudi izpitno dokumentacijo v smislu sodbe Sodišča z dne 20. decembra 2017, Nowak (2)) in zahteve po preglednosti iz člena 12(1) SUVP v posameznem primeru vendarle lahko potrebno, da se osebi, na katero se nanašajo osebni podatki, zagotovijo tudi odlomki besedila ali celotni dokumenti?

                  4.

                  Ali je treba pojem „informacije“, ki jih je treba v skladu s členom 15(3), tretji stavek, SUVP posamezniku, na katerega se nanašajo osebni podatki, kadar zahtevo predloži z elektronskimi sredstvi, „zagotovi[ti] v elektronski obliki, ki je splošno uporabljana“, če „ne zahteva drugače“, razlagati tako, da so s tem mišljeni le „osebn[i] podatk[i], ki se obdelujejo“, iz člena 15(3), prvi stavek, navedene uredbe?

                              a.

                              Če je odgovor na vprašanje 4 nikalen: ali je treba pojem „informacije“, ki jih je treba v skladu s členom 15(3), tretji stavek, SUVP posamezniku, na katerega se nanašajo osebni podatki, kadar zahtevo predloži z elektronskimi sredstvi, „zagotovi[ti] v elektronski obliki, ki je splošno uporabljana“, če „ne zahteva drugače“, razlagati tako, da so s tem mišljene tudi informacije iz člena 15(1), od (a) do (h), SUVP?

                              b.

                              Če je tudi odgovor na vprašanje 4.a. nikalen: ali je treba pojem „informacije“, ki jih je treba v skladu s členom 15(3), tretji stavek, SUVP posamezniku, na katerega se nanašajo osebni podatki, kadar zahtevo predloži z elektronskimi sredstvi, „zagotovi[ti] v elektronski obliki, ki je splošno uporabljana“, če „ne zahteva drugače“, razlagati tako, da so s tem poleg „osebnih podatkov, ki se obdelujejo“ in poleg informacij, navedenih v členu 15(1), od (a) do (h), SUVP, mišljeni tudi – na primer – pripadajoči metapodatki?

         (1)  Uredba (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov) (UL 2016, L 119, str. 1)

         (2)  C-434/16, EU:C:2017:994.


title: Zadeva C-494/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court (Irska) 11. avgusta 2021 – Eircom Limited/Commission for Communications Regulation

text:
               25.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/9

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court (Irska) 11. avgusta 2021 – Eircom Limited/Commission for Communications Regulation
      (Zadeva C-494/21)
      (2021/C 431/08)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      High Court (Ireland)

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Eircom Limited

         Nasprotna stranka: Commission for Communications Regulation

         Ob udeležbi: Vodafone Ireland Limited, Three Ireland (Hutchinson) Limited, Three Ireland Services (Hutchinson) Limited

         Vprašanja za predhodno odločanje

      Ali v okoliščinah, v katerih: –

                  1.

                  je trg telekomunikacij liberaliziran in na njem deluje več ponudnikov telekomunikacijskih storitev;

                  2.

                  je nacionalni regulativni organ za izvajanje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve izbral enega ponudnika storitev („ponudnik univerzalne storitve“);

                  3.

                  je nacionalni regulativni organ ugotovil, da so z izvajanjem obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve povezani pozitivni neto stroški („neto stroški obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve“), in

                  4.

                  je nacionalni regulativni organ ugotovil, da so neto stroški obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve znatni v primerjavi z upravnimi stroški določitve mehanizma delitve v zvezi z neto stroški obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve med udeleženci na trgu;

            velja, da če mora nacionalni regulativni organ v skladu s svojimi obveznostmi iz Direktive 2002/22 (1) o univerzalnih storitvah presoditi, ali so neto stroški obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve prekomerni glede na zmožnost ponudnika univerzalne storitve, da jih nosi, pri čemer se upoštevajo vse njegove značilnosti, zlasti obseg sredstev, ekonomsko in finančno stanje ter tržni delež (kot je navedeno v točki 42 sodbe v zadevi Base), je v skladu z direktivami dopustno, da ta organ navedeno presojo opravi le glede na značilnosti/položaj ponudnika univerzalne storitve, ali pa mora značilnosti/položaj ponudnika univerzalne storitve presoditi glede na njegove tekmece na zadevnem trgu?

         (1)  Direktiva 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (UL 2002, L 108, str. 51).


title: Zadeva C-506/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgerichts Erfurt (Nemčija) 18. avgusta 2021 – UM/Daimler AG

text:
               25.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/10

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgerichts Erfurt (Nemčija) 18. avgusta 2021 – UM/Daimler AG
      (Zadeva C-506/21)
      (2021/C 431/09)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Erfurt

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: UM

         Tožena stranka: Daimler AG

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali sta namen in cilj člena 18(1), člena 26(1) in člena 46 Direktive 2007/46/ES (1) v povezavi s členi 4, 5 in 13 Uredbe (ES) št. 715/2007 (2) tudi varstvo interesov posameznih pridobiteljic motornih vozil in njihovega premoženja? Ali k temu spada tudi interes posamezne pridobiteljice vozila, da ne pridobi vozila, ki ni v skladu z zahtevami prava Unije, zlasti ne vozila, ki ima vgrajeno odklopno napravo, ki je na podlagi člena 5(2) Uredbe (ES) št. 715/2007 prepovedana?

                  2.

                  Ali se s pravom Unije, zlasti z načelom učinkovitosti in evropskimi temeljnimi pravicami in načeli ter z lastnimi pravicami narave, zahteva, da civilnopravni odškodninski zahtevek pridobiteljice vozila zoper proizvajalko vozila obstaja pri vsakem krivdnem – malomarnem ali naklepnem – ravnanju proizvajalke vozila ob tem, ko da na trg vozilo, ki ima vgrajeno odklopno napravo, ki je na podlagi člena 5(2) Uredbe (ES) št. 715/2007 prepovedana?

                  3.

                  Ali pravo Unije, zlasti člen 267 PDEU v povezavi s členom 19(1) PEU in členom 47 Listine Evropske unije o temeljih pravicah, nasprotuje nemškim določbam, kakršen je člen 348(3) Zivilprozessordnung (zakon o civilnem postopku, v nadaljevanju: ZPO), in v zvezi s tem sprejeti sodni praksi, če te otežujejo, zavlačujejo ali preprečujejo vložitev predloga za sprejetje predhodne odločbe na Sodišče Evropske unije? Ali to velja tudi za določbe nemškega prava o pristranskosti, kakršen je člen 42 ZPO?

         (1)  Direktiva 2007/46/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o vzpostavitvi okvira za odobritev motornih in priklopnih vozil ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila Okvirna direktiva (Okvirna direktiva) (UL 2007, L 263, str. 1).

         (2)  Uredba (ES) št. 715/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. junija 2007 o homologaciji motornih vozil glede na emisije iz lahkih potniških in gospodarskih vozil (Euro 5 in Euro 6) in o dostopu do informacij o popravilu in vzdrževanju vozil (UL 2007, L 171, str. 1).


title: Zadeva C-507/21 P: Pritožba, ki so jo 18. avgusta 2021 vložile Puma SE, Puma United Kingdom Ltd, Puma Nordic AB, Austria Puma Dassler GmbH, Puma Italia Srl, Puma France SAS, Puma Denmark A/S, Puma Iberia, SL, Puma Retail AG zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 9. junija 2021 v zadevi T-781/16, Puma in drugi/Komisija

text:
               25.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/11

      Pritožba, ki so jo 18. avgusta 2021 vložile Puma SE, Puma United Kingdom Ltd, Puma Nordic AB, Austria Puma Dassler GmbH, Puma Italia Srl, Puma France SAS, Puma Denmark A/S, Puma Iberia, SL, Puma Retail AG zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 9. junija 2021 v zadevi T-781/16, Puma in drugi/Komisija
      (Zadeva C-507/21 P)
      (2021/C 431/10)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnice: Puma SE, Puma United Kingdom Ltd, Puma Nordic AB, Austria Puma Dassler GmbH, Puma Italia Srl, Puma France SAS, Puma Denmark A/S, Puma Iberia, SL, Puma Retail AG (zastopnika: E. Vermulst, J. Cornelis, advocaten)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlogi

      Pritožnice Sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  izpodbijano sodbo razveljavi;

                  —

                  Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2016/1395 (1) z dne 18. avgusta 2016, Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2016/1647 (2) z dne 13. septembra 2016 in Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2016/1731 (3) z dne 28. septembra 2016 razglasi za nične; in

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo stroškov, ki so pritožnicam nastali v pritožbenem postopku in postopku pred Splošnim sodiščem v zadevi T-781/16;

            ali podredno,

                  —

                  zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču; in

                  —

                  odločitev o stroških pritožbenega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem pridrži.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnice v utemeljitev pritožbe navajajo tri pritožbene razloge.
      Prvič, v izpodbijani sodbi ni bil preučen bistveni del prvega tožbenega razloga pritožnic, zaradi česar je bila kršena obveznost obrazložitve.
      Drugič, v izpodbijani sodbi je bil pri preučitvi trditve pritožnic iz dela tretjega tožbenega razloga, da je bilo z izpodbijanimi uredbami kršeno načelo sorazmernosti, uporabljen napačen pravni preizkus.
      Tretjič, v izpodbijani sodbi se je v okviru dela četrtega tožbenega razloga pritožnic napačno razlagala Izvedbena uredba Komisije (EU) 2016/223 (4) z dne 17. februarja 2016 o uvedbi postopka za oceno nekaterih zahtevkov za tržnogospodarsko obravnavo ter individualno obravnavo kitajskih in vietnamskih proizvajalcev izvoznikov ter izvajanju sodbe Sodišča v združenih zadevah C-659/13 in C-34/14, in ni bilo spoštovano pravno načelo, da nihče ne sme imeti koristi zaradi svojega protipravnega ravnanja.

         (1)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2016/1395 z dne 18. avgusta 2016 o ponovni uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, ki jo proizvajajo družbe Buckinghan Shoe Mfg Co., Ltd., Buildyet Shoes Mfg., DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd, Dongguan Stella Footwear Co Ltd, Dongguan Taiway Sports Goods Limited, Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co., Jianle Footwear Industrial, Sihui Kingo Rubber Shoes Factory, Synfort Shoes Co. Ltd., Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd., Wei Hao Shoe Co. Ltd., Wei Hua Shoe Co. Ltd., Win Profile Industries Ltd, in izvajanju sodbe Sodišča v združenih zadevah C-659/13 in C-34/14 (UL 2016, L 225, str. 52).

         (2)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2016/1647 z dne 13. septembra 2016 Ponovna uvedba dokončne protidampinške dajatve in dokončno pobiranje začasne dajatve, uvedene na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Vietnama, ki jo proizvajajo družbe Best Royal Co. Ltd, Lac Cuong Footwear Co., Ltd, Lac Ty Co., Ltd, Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), VMC Royal Co Ltd, Freetrend Industrial Ltd. in z njo povezana družba Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd., Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co, Ltd, Golden Top Company Co., Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd., Tripos Enterprise Inc., Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd, ter izvajanje sodbe Sodišča v združenih zadevah C-659/13 in C-34/14 (UL 2016, L 245, str. 16).

         (3)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2016/1731 z dne 28. septembra 2016 o ponovni uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Vietnama, ki jo proizvajajo družbe General Footwear Ltd (Kitajska), Diamond Vietnam Co Ltd in Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd, ter o izvajanju sodbe Sodišča v združenih zadevah C-659/13 in C-34/14 (UL 2016, L 262, str. 4).

         (4)  UL 2016, L 41, str. 3.


title: Zadeva C-528/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 26. avgusta 2021 — M.D./Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Budapesti és Pest Megyei Regionális Igazgatósága

text:
               25.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/12

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 26. avgusta 2021 — M.D./Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Budapesti és Pest Megyei Regionális Igazgatósága
      (Zadeva C-528/21)
      (2021/C 431/11)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Fővárosi Törvényszék

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: M.D.

         Tožena stranka: Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Budapesti és Pest Megyei Regionális Igazgatósága

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člena 5 in 11 Direktive 2008/115/ES (1) ter člen 20 PDEU v povezavi s členi 7, 20, 24 in 47 Listine razlagati tako, da nasprotujejo praksi države članice, ki izvajanje zakonodajne reforme razširja tudi na ponovljene sodne postopke, odrejene v sporih, ki so se začeli prej, zaradi česar za državljana tretje države, ki je družinski član državljana Unije, velja postopkovna ureditev, ki je veliko bolj neugodna v smislu, da izgubi status osebe, zoper katero se vrnitve ne sme odrediti niti iz razlogov javnega reda, javne varnosti ali nacionalne varnosti, ki ga je pridobil na podlagi dolžine njegovega prebivanja do takrat; da se mu nato zavrne njegova prošnja za dovoljenje za stalno prebivanje na podlagi tega istega dejanskega položaja in iz razlogov nacionalne varnosti; da se mu odvzame dovoljenje za prebivanje, ki mu je bilo izdano, in se mu nato odredi prepoved vstopa in prebivanja, ne da bi se v katerem od postopkov pretehtale njegove osebne in družinske okoliščine – v tem okviru zlasti dejstvo, da skrbi za mladoletnega madžarskega državljana –, kar so odločitve, katerih posledica je bodisi razdor enotnosti družine bodisi da morajo državljani Unije, ki so družinski člani državljana tretje države, med njimi mladoletni sin, zapustiti ozemlje države članice?

                  2.

                  Ali je treba člena 5 in 11 Direktive 2008/115 ter člen 20 PDEU v povezavi s členoma 7 in 24 Listine razlagati tako, da nasprotujejo praksi države članice, v skladu s katero se osebne in družinske okoliščine državljana tretje države ne preučijo, preden se mu naloži prepoved vstopa in prebivanja ter se zatrjuje, da prebivanje te osebe, družinskega člana državljana Unije, pomeni resnično, neposredno in resno grožnjo za nacionalno varnost države?
                  Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje pritrdilen:

                  3.

                  Ali je treba člen 20 PDEU in člena 5 in 13 Direktive 2008/115 v povezavi s členoma 20 in 47 Listine ter uvodno izjavo 22 Direktive 2008/115, ki kot primarno skrb določa obveznost [upoštevanja koristi] otroka, in uvodno izjavo 24 te direktive, ki zahteva, da se zagotavljajo temeljne pravice in načela, določena v Listini, razlagati tako, da če nacionalno sodišče sklicujoč se na odločitev Sodišča Evropske unije odloči, da je pravo države članice ali praksa organov za tujce, ki temelji na navedenem pravu, v nasprotju s pravom Unije, lahko navedeno sodišče, ko preučuje pravno podlago prepovedi vstopa in prebivanja, upošteva kot pridobljeno pravico tožeče stranke v tej zadevi dejstvo, da je tožeča stranka na podlagi ureditve iz a szabad mozgás és tartózkodás jogával rendelkező személyek beutazásáról és tartózkodásáról szóló 2007. évi I. törvény (zakon I iz leta 2007 o vstopu in prebivanju oseb, ki imajo pravico do prostega gibanja in prebivanja) izpolnila vse pogoje za uporabo člena 42 tega zakona, in sicer več kot deset let zakonitega prebivanja na Madžarskem, ali pa mora navedeno sodišče, ko preverja obrazložitev izdaje prepovedi vstopa in prebivanja utemeljiti upoštevanje družinskih in osebnih okoliščin neposredno na členu 5 Direktive 2008/115 kljub določbam v zvezi s tem v a harmadik országbeli állampolgárok beutazásáról és tartózkodásáról szóló 2007. évi II. törvény (zakon II iz leta 2007 o vstopu in prebivanju državljanov tretjih držav)?

                  4.

                  Ali je s pravom Unije, zlasti s pravico do učinkovitega pravnega sredstva, zagotovljeno v členu 13 Direktive 2008/115, in s pravico do nepristranskega sodišča iz člena 47 Listine, združljiva praksa države članice, v skladu s katero v okviru postopka, ki ga je z uresničevanjem svoje pravice do vložitve tožbe začel državljan tretje države, družinski član državljana Unije, organi za tujce ne izvršijo pravnomočne sodbe, ki odreja takojšnje sodno varstvo glede izvajanja odločbe [navedenih organov], ter zatrjujejo, da so v schengenski informacijski sistem (SIS II) že posredovali opis v zvezi s prepovedjo vstopa in prebivanja, zaradi česar državljan tretje države, družinski član državljana Unije, ne more osebno uresničevati pravice do pravnega sredstva niti vstopiti na Madžarsko, dokler traja postopek, preden se izda dokončna odločba v zadevi, ki se nanaša nanj?

         (1)  Direktiva 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL 2008, L 348, str. 98).


title: Zadeva C-540/21: Tožba, vložena 27. avgusta 2021 – Evropska komisija/Slovaška republika

text:
               25.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/13

      Tožba, vložena 27. avgusta 2021 – Evropska komisija/Slovaška republika
      (Zadeva C-540/21)
      (2021/C 431/12)
      Jezik postopka: slovaščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: R. Lindenthal, I. Rubene in A. Tokár, agenti)

         Tožena stranka: Slovaška republika

         Predlog

                  —

                  Ugotovi naj se, da Slovaška republika s sprejetjem člena 33a zákon č. 170/2018 Z. z. (zakon št. 170/2018), vstavljenega z zákon č. 136/2020 Z. z. z 20. mája 2020 (zakon št. 136/2020 z dne 20. maja 2020), ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 12(2), člena 12(3)(b) in člena 12(4) v povezavi s členom 4 Direktive (EU) 2015/2302 (1), in

                  —

                  Slovaški republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      V skladu s členom 12(2) Direktive (EU) 2015/2302 ima potnik v primeru neizogibnih in izrednih okoliščin v kraju potovanja ali neposredni bližini, ki znatno vplivajo na izvedbo turističnega paketa, ali okoliščin, ki znatno vplivajo na prevoz potnikov v kraj potovanja, pravico, da pred začetkom turističnega paketa odstopi od pogodbe o paketnem potovanju brez plačila kakršne koli odstopnine. V skladu z odstavkom 3(b) tega člena lahko tudi organizator odstopi od pogodbe o paketnem potovanju, če ne more izvesti pogodbe zaradi neizogibnih in izrednih okoliščin.
      Člen 12(4) Direktive (EU) 2015/2302 določa, da v primeru odstopa od pogodbe o paketnem potovanju organizator zagotovi vsa povračila brez nepotrebnega odlašanja, najpozneje pa v 14 dneh po odstopu od pogodbe o paketnem potovanju. Hkrati člen 4 te direktive državam članicam nalaga, da v svojem nacionalnem pravu ne uvedejo določb, ki se razlikujejo od določb iz te direktive, vključno z bolj ali manj strogimi določbami za zagotavljanje različne ravni varstva potnikov.
      Slovaška republika je s sprejetjem zákon č. 136/2020 Z. z., ktorým sa dopĺňa zákon č. 170/2018 Z. z. o zájazdoch, spojených službách cestovného ruchu, niektorých podmienkach podnikania v cestovnom ruchu (zakon št. 136/2020 o dopolnitvi zakona št. 170/2018 o paketnih potovanjih, povezanih turističnih storitvah in nekaterih pogojih za opravljanje turistične dejavnosti) kršila člen 12(2), člen 12(3)(b) in člen 12(4) v povezavi s členom 4 te direktive.
      Določba člena 33a(7) zákon č. 170/2018 Z. z. (zakon št. 170/2018) namreč predpisuje, da se mora turistična agencija s potnikom dogovoriti o organizaciji nadomestnega paketnega potovanja najkasneje do 31. avgusta 2021. Odstavek 9 tega člena določa, da se, če se turistična agencija do 31. avgusta 2021 s potnikom ne dogovori o organizaciji nadomestnega paketnega potovanja, šteje, da je odstopila od pogodbe o paketnem potovanju in mora potniku brez nepotrebnega odlašanja in v vsakem primeru najkasneje do 14. septembra 2021 vrniti vsa plačila, ki jih je prejela na podlagi te pogodbe.

         (1)  Direktiva (EU) 2015/2302 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o paketnih potovanjih in povezanih potovalnih aranžmajih, spremembi Uredbe (ES) št. 2006/2004 in Direktive 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 90/314/EGS (UL 2015, L 326, str. 1).


title: Zadeva C-57/19 P: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 2. septembra 2021 – Evropska komisija/ Tempus Energy Ltd, Tempus Energy Technology Ltd, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (Pritožba – Državne pomoči – Shema pomoči – Člen 108(2) in (3) PDEU – Uredba (ES) št. 659/1999 – Člen 4(3) in (4) – Pojem „dvomi o združljivosti prijavljenega ukrepa s skupnim trgom“ – Sklep o nenasprotovanju – Neobstoj začetka formalnega postopka preiskave – Smernice o državni pomoči za varstvo okolja in energijo za obdobje 2014–2020 – Kodeks najboljših praks pri izvajanju postopkov za nadzor državnih pomoči – Stiki „pred priglasitvijo“ – Procesne pravice zainteresiranih strank – Trg zmogljivosti električne energije v Združenem kraljestvu)

text:
               25.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/14

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 2. septembra 2021 – Evropska komisija/ Tempus Energy Ltd, Tempus Energy Technology Ltd, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska
      (Zadeva C-57/19 P) (1)

      (Pritožba - Državne pomoči - Shema pomoči - Člen 108(2) in (3) PDEU - Uredba (ES) št. 659/1999 - Člen 4(3) in (4) - Pojem „dvomi o združljivosti prijavljenega ukrepa s skupnim trgom“ - Sklep o nenasprotovanju - Neobstoj začetka formalnega postopka preiskave - Smernice o državni pomoči za varstvo okolja in energijo za obdobje 2014–2020 - Kodeks najboljših praks pri izvajanju postopkov za nadzor državnih pomoči - Stiki „pred priglasitvijo“ - Procesne pravice zainteresiranih strank - Trg zmogljivosti električne energije v Združenem kraljestvu)
      (2021/C 431/13)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: É. Gippini Fournier in P. Němečková, agenta)

         Druge stranke v postopku: Tempus Energy Ltd, Tempus Energy Technology Ltd (zastopniki: J. Derenne in D. Vallindas, avocats, in C. Ziegler, Rechtsanwalt), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: sprva F. Shibli, S. McCrory in Z. Lavery, nato F. Shibli in S. McCrory, agents, skupaj z G. Facenno, QC, in D. Mackersie, barrister)

         Intervenientka v podporo pritožnice: Republika Poljska (zastopnik: B. Majczyna, agent)

         Izrek

                  1.

                  Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 15. novembra 2018, Tempus Energy in Tempus Energy Technology/Komisija (T 793/14, EU:T:2018:790), se razveljavi.

                  2.

                  Tožba v zadevi T 793/14 se zavrne.

                  3.

                  Družbi Tempus Energy Ltd in Tempus Energy Technology Ltd nosita svoje stroške ter plačata stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija v okviru postopkov pred Splošnim sodiščem Evropske unije in pred Sodiščem.

                  4.

                  Republika Poljska in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosita svoje stroške.

         (1)  UL C 148, 29.4.2019.