title: Zadeva C-81/13: Tožba, vložena 15. februarja 2013 – Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska proti Svetu Evropske unije

text:
               20.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 114/26

         Tožba, vložena 15. februarja 2013 – Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-81/13)
   2013/C 114/41
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: C. Murrell, agent, A. Dashwood QC)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga tožeče stranke:

               —

               Sklep Sveta z dne 6. decembra 2012 o stališču, ki se sprejme v imenu Evropske unije v okviru Pridružitvenega sveta, ustanovljenega s Sporazumom o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo, v zvezi s sprejetjem določb o koordinaciji sistemov socialne varnosti (2012/776/EU) (1) naj se razglasi za ničen;

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska s tožbo na podlagi člena 263 PDEU predlaga, naj se v skladu s členom 264 PDEU Sklep Sveta z dne 6. decembra 2012 o stališču, ki se sprejme v imenu Evropske unije v okviru Pridružitvenega sveta, ustanovljenega s Sporazumom o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo, v zvezi s sprejetjem določb o koordinaciji sistemov socialne varnosti (2012/776/EU) razglasi za ničen.

               2.

               Združeno kraljestvo Sodišču predlaga, naj:

                           (i)

                           Sklep razglasi za ničen;

                           (ii)

                           Svetu naloži plačilo stroškov.

               3.

               V sklepu je kot materialna pravna podlaga naveden člen 48 PDEU.

               4.

               Predlagani sklep Pridružitvenega sveta iz priloge k Sklepu Sveta, naj bi razveljavil in nadomestil Sklep št. 3/80 Pridružitvenega sklepa o uporabi sistemov socialne varnosti držav članic Evropske unije za turške delavce in člane njihovih družin.

               5.

               Združeno kraljestvo trdi, da člena 48 PDEU ni mogoče uporabiti kot materialno pravno podlago za ukrepe, namen katerih so take posledice. Namen tega člena naj bi bil olajšati prosto gibanje državljanov držav članic znotraj skupnega trga. Pravilna pravna podlaga naj bi bil člen 79(2)(b) PDEU. Slednji daje pristojnost za sprejetje ukrepov glede „opredelitev pravic državljanov tretjih držav, ki zakonito prebivajo v državi članici, in pogojev, ki urejajo svobodo gibanja in prebivanja v drugih državah članicah“. Sklep sveta naj bi bil natančno tak ukrep.

               6.

               Člen 79(2)(b) PDEU je umeščen pod naslov V tretjega dela PDEU. V skladu s protokolom 21 k Pogodbam ukrepi, sprejeti v okviru naslova V, ne veljajo za Združeno kraljestvo (ali Irsko), razen če se ta odloči, da veljajo tudi za njo („opt in“). Svet s tem, da je za materialno pravno podlago namesto člena 79(2)(b) PDEU izbral člen 48 PDEU, ni priznal pravice Združenega kraljestva, da pri sprejetju Sklepa ne sodeluje in da ta zanj ni zavezujoč.

               7.

               Razlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2012/776/EU je torej, da je bil ta sprejet na napačni pravni podlagi, zaradi česar pravice Združenega kraljestva iz Protokola 21 niso bile priznane.

               8.

               Združeno kraljestvo se v podporo svojemu predlogu sklicuje na jasne določbe členov 48 in 79(2)(b) PDEU skupaj z razlago v okviru Pogodb in sodne prakse. Dalje navaja, da je Sklep Sveta 2012/776/EU praktično enak devetim sklepom Sveta, ki so bili sprejeti v okviru drugih sporazumov o pridružitvi na podlagi člena 79(2)(b).

      (1)  UL L 340, str. 19.


title: Zadeva C-232/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Združeno kraljestvo) 12. maja 2014 – Portmeirion Group UK Ltd proti The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               21.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Združeno kraljestvo) 12. maja 2014 – Portmeirion Group UK Ltd proti The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Zadeva C-232/14)
   2014/C 235/12
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Portmeirion Group UK Ltd

      Nasprotna stranka: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Vprašanji za predhodno odločanje

   „Ali je izpodbijana uredba (1) neskladna s pravom Unije, če:

               (i)

               temelji na očitnih napakah pri presoji glede opredelitve zadevnega izdelka, s čimer razveljavlja ugotovitve protidampinške preiskave; in

               (ii)

               ni ustrezno obrazložena, kot je zahtevano s členom 296 PDEU?“

      (1)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 412/2013 z dne 13. maja 2013 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz keramične namizne in kuhinjske posode s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, (UL L 131, str. 1).


title: Zadeva C-276/15: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. oktobra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Hecht-Pharma GmbH/Hohenzollern Apotheke, v lasti Winfrieda Ertelta (Predhodno odločanje — Zdravila za uporabo v humani medicini — Direktiva 2001/83/ES — Področje uporabe — Člen 2(1) — Zdravila, ki so izdelana industrijsko ali z uporabo metode, ki vključuje industrijski postopek — Člen 3, točka 2 — Galenska zdravila)

text:
               9.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/18

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. oktobra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Hecht-Pharma GmbH/Hohenzollern Apotheke, v lasti Winfrieda Ertelta
   (Zadeva C-276/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Zdravila za uporabo v humani medicini - Direktiva 2001/83/ES - Področje uporabe - Člen 2(1) - Zdravila, ki so izdelana industrijsko ali z uporabo metode, ki vključuje industrijski postopek - Člen 3, točka 2 - Galenska zdravila))
   (2017/C 006/22)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hecht-Pharma GmbH

      Tožena stranka: Hohenzollern Apotheke, v lasti Winfrieda Ertelta,

      Izrek

   Člen 2(1) Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2011/62/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2011, je treba razlagati tako, da se zdravilo za uporabo v humani medicini, kakršno je to iz postopka v glavni stvari, za katero na podlagi nacionalnih predpisov ni potrebno dovoljenje za promet, ker ga zdravniki ali zobozdravniki dokazano pogosto predpisujejo, se v bistvenih proizvodnih etapah izdeluje v lekarnah v količinah do sto pakiranj dnevno v okviru običajne lekarniške dejavnosti in je namenjeno izdaji v okviru obstoječega dovoljenja za upravljanje lekarne, ne šteje za zdravilo, izdelano industrijsko ali z uporabo metode, ki vključuje industrijski postopek, v smislu te določbe, posledično pa ne spada na področje uporabe te direktive, s pridržkom dejanskih ugotovitev, za katere je pristojno predložitveno sodišče.
   Če pa bi predložitveno sodišče na podlagi teh ugotovitev sklepalo, da je zadevno zdravilo iz postopka v glavni stvari izdelano industrijsko ali z uporabo metode, ki vključuje industrijski postopek, je treba prav tako odgovoriti, da je treba člen 3, točka 2, Direktive 2001/83, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2011/62, razlagati tako, da ne nasprotuje določbam, kakršne so določbe člena 21(2), točka 1, zakona o prometu z zdravili, v povezavi s členom 6(1) uredbe o opravljanju lekarniške dejavnosti, če te določbe farmacevtom v bistvu nalagajo, da pri izdelavi galenskih zdravil spoštujejo farmakopejo. Vendar mora predložitveno sodišče preveriti, ali je bilo v dejanskem stanju zadeve, ki jo obravnava, zadevno zdravilo iz postopka v glavni stvari pripravljeno v skladu z recepturami v farmakopeji.

      (1)  UL C 294, 7.9.2015.


title: Zadeva T-225/08: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2009 — Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel proti UUNT — Schwarzbräu (ALASKA) ( Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Figurativna znamka Skupnosti ALASKA — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj opisnega značaja — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009) )

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/35

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2009 — Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel proti UUNT — Schwarzbräu (ALASKA)
   (Zadeva T-225/08) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka Skupnosti ALASKA - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj opisnega značaja - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)“)
   2009/C 205/64
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH (Ebersburg, Nemčija) (zastopnik: P. Wadenbach, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Schwarzbräu GmbH (Zusmarshausen, Nemčija) (zastopnik: L. Schlarmann, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper Odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 8. aprila 2008 (zadeva R 877/2004-4) o postopku za ugotovitev ničnosti med družbama Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH in Schwarzbräu GmbH.

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Družbi Rhön-Sprudel Egon Schindel se naloži plačilo svojih stroškov in stroškov, ki jih je priglasil Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

               3)

               Družba Schwarzbräu GmbH nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 223, 30.8.2008.


title: Zadeva C-126/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van Cassatie van België (Belgija) 25. marca 2008 – I. Distillerie Smeets Hasselt NV proti 1. Belgiji, 2. L.S.C. De Vos, 3. Bollen, Mathay & Co. BVBA, stečajni upravitelj družbe Transterminal Logistics NV, 4. D. Van den Langenbergh in 5. Firma De Vos NV, II. Belgija proti Bollen, Mathay & Co. BVBA, stečajni upravitelj družbe Transterminal Logistics NV in III. L.S.C. De Vos proti Belgiji

text:
               7.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van Cassatie van België (Belgija) 25. marca 2008 – I. Distillerie Smeets Hasselt NV proti 1. Belgiji, 2. L.S.C. De Vos, 3. Bollen, Mathay & Co. BVBA, stečajni upravitelj družbe Transterminal Logistics NV, 4. D. Van den Langenbergh in 5. Firma De Vos NV, II. Belgija proti Bollen, Mathay & Co. BVBA, stečajni upravitelj družbe Transterminal Logistics NV in III. L.S.C. De Vos proti Belgiji
   (Zadeva C-126/08)
   (2008/C 142/25)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hof van Cassatie van België (Belgija)
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke:

               I.

               Distilllerie Smeets Hasselt NV

               II.

               Belgija

               III.

               L.S.C. De Vos

      Tožene stranke:

               I.

                           1.

                           Belgija

                           2.

                           L.S.C. De Vos

                           3.

                           Bollen, Mathay & Co. BVBA, stečajni upravitelj družbe Transterminal Logistics NV

                           4.

                           D. Van den Langenbergh

                           5.

                           Firma De Vos NV

               II.

               Bollen, Mathay & Co. BVBA, stečajni upravitelj družbe Transterminal Logistics NV

               III.

               Belgija

         Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je treba člena 217(1) in 221(1) Carinskega zakonika Skupnosti (CZS) (1) razumeti tako, da se predpisana vknjižba carinskega dolga lahko veljavno opravi z navedbo zneska v zapisniku, ki ga v skladu z AWDA (2) sestavijo uradniki, ki izvajajo revizijo, in ne osebe, ki so pooblaščene za vpis tega zneska v računovodske evidence, in ali je mogoče šteti, da je tak zapisnik računovodska evidenca ali drug ustrezen nosilec podatkov v smislu člena 217(1) CZS?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1).

      (2)  Kraljeva uredba z dne 18. julija 1977 o uskladitvi splošnih določb o carinah in trošarinah.


title: Zadeva C-608/12 P: Pritožba, ki jo je Greinwald GmbH vložila 27. decembra 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 10. oktobra 2012 v zadevi T-333/11, Nicolas Wessang proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               2.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/12

         Pritožba, ki jo je Greinwald GmbH vložila 27. decembra 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 10. oktobra 2012 v zadevi T-333/11, Nicolas Wessang proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-608/12 P)
   2013/C 63/20
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Greinwald GmbH (zastopnica: C. Onken, odvetnica)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Nicolas Wessang

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               I.

               sodbo Splošnega sodišča z dne 10. oktobra 2012 v zadevi T-333/11 v delu, v katerem se je tožbi ugodilo, razveljavi;

               II.

               sodbo Splošnega sodišča z dne 10. oktobra 2012 v zadevi T-333/11 spremeni tako, da se tožba v celoti zavrne;

               III.

               plačilo stroškov naloži tožeči stranki v postopku pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Izpodbijana sodba naj bi bila v nasprotju z namenom člena 7(1)(b) in (c) Uredbe o znamki Skupnosti (v nadaljevanju: UZS) (1), ker naj bi se v njej izhajalo iz tega, da zaradi pojmovnega ujemanja besed „foods“ in „snacks“ obstaja povečana verjetnost zmede. V skladu s členom 7(1)(b) in (c) UZS se znaki brez razlikovalnega učinka in opisni znaki ne registrirajo kot znamke. Zaradi ujemanja v delu znaka, ki je brez razlikovalnega učinka ali ki je opisen, naj zato ne bi moglo priti do verjetnosti zmede ali povečanja verjetnosti zmede.
   Iz tega naj bi izhajalo, da lahko do verjetnosti zmede pride le, kadar se škoduje funkciji znamke kot pokazatelja izvora. Vendar pa naj bi bilo možno izvor označevati le z znaki in deli znakov, ki imajo razlikovalni učinek. Če del znaka funkcije izvora nima, se ji naj tudi z uporabo podobnega dela znaka v novejši znamki ne bi moglo škodovati.
   Temeljno načelo, da na dele znaka, ki so brez razlikovalnega učinka, ni mogoče opreti trditve, da obstaja verjetnost zmede, naj bi nazadnje izhajalo tudi iz sodne prakse Splošnega sodišča, v skladu s katero naj javnost opisnega dela sestavljene znamke načeloma ne bi štela za razlikovalno ali prevladujočo značilnost celotnega vtisa sestavljene znamke.

      (1)  UL 2009, L 78, str. 1.


title: Zadeva T-207/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. septembra 2016 – National Iranian Tanker Company/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu za preprečitev širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Pravnomočnost — Pravica do učinkovitega pravnega sredstva — Napaka pri presoji — Pravica do obrambe — Lastninska pravica — Sorazmernost)

text:
               24.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/35

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. septembra 2016 – National Iranian Tanker Company/Svet
   (Zadeva T-207/15) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu za preprečitev širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Pravnomočnost - Pravica do učinkovitega pravnega sredstva - Napaka pri presoji - Pravica do obrambe - Lastninska pravica - Sorazmernost))
   (2016/C 392/44)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: National Iranian Tanker Company (Teheran, Iran) (zastopniki: T. de la Mare, QC, M. Lester, J. Pobjoy, barristers, R. Chandrasekera, S. Ashley in C. Murphy, solicitors)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva N. Rouam in M. Bishop, nato M. Bishop in A. Vitro, agenti)

      Predmet

   Primarno predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta (SZVP) 2015/236 z dne 12. februarja 2015 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL 2015, L 39, str. 18) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2015/230 z dne 12. februarja 2015 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL 2015, L 39, str. 3) v delu, v katerem se ta akta nanašata na tožečo stranko, in podredno predlog na podlagi člena 277 PDEU za ugotovitev, da se člen 20(1)(c) Sklepa Sveta z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (2010/413/SZVP) (UL 2010, L 195, str. 39) in člen 23(2)(d) Uredbe Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL 2012, L 88, str. 1) za tožečo stranko ne uporabljata.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba National Iranian Tanker Company in Svet Evropske unije nosita vsak svoje stroške.

      (1)  UL C 245, 27.7.2015.


title: Zadeva C-449/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemska) 13. oktobra 2008 – G. Elbertsen proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemska) 13. oktobra 2008 – G. Elbertsen proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Zadeva C-449/08)
   (2009/C 6/19)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: G. Elbertsen

      Tožena stranka: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 42(4) Uredbe Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 (1) razlagati tako, da državam članicam dovoljuje, da določijo referenčni znesek v višini 0 EUR in da kmetu, ki se znajde v posebnih razmerah, navedenih v členu 21 Uredbe Komisije (ES) št. 795/2004 z dne 21. aprila 2004 (2), ne dodelijo pravice do plačila iz nacionalne rezerve?

               2.

               Če je treba na to vprašanje odgovoriti pritrdilno, ali pravo Skupnosti nasprotuje izvajanju določbe, kot je člen 17(1)(b) Regeling GLB-inkomenssteun 2006 (nizozemski pravilnik o dohodkovni podpori v okviru SKP iz leta 2006), v skladu s katerim se od vsakega povišanja dodatnih plačil, ki temelji na naložbah v proizvodne zmogljivosti ali nakupu zemljišča, najprej odšteje 500 EUR in šele nato določi referenčni znesek, na podlagi katerega se dodeli pravica do plačila iz nacionalne rezerve?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) št. 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001 (UL L 270, 21.10.2003, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 795/2004 z dne 21. aprila 2004 o podrobnih pravilih za izvajanje sheme enotnega plačila, predvidenega v Uredbi Sveta (ES) št. 1782/2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete (UL L 141, 30.4.2004, str. 1).


title: Zadeva T-48/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. septembra 2008 – Ratiopharm proti UUNT (BioGeneriX) ( Znamka Skupnosti – Prijava besedne znamke Skupnosti BioGeneriX – Absolutni razlogi za zavrnitev – Delno opisni značaj – Člen 7, (1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/38

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. septembra 2008 – Ratiopharm proti UUNT (BioGeneriX)
   (Zadeva T-48/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti BioGeneriX - Absolutni razlogi za zavrnitev - Delno opisni značaj - Člen 7, (1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2008/C 285/70)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: ratiopharm GmbH (Ulm, Nemčija) (zastopniki: sprva S. Völker, nato S. Völker in A. Schabenberger, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo četrtega odbora UUNT z dne 20. decembra 2006 (R 1048/2004-4) o zahtevi za registracijo besednega znaka BioGenerix kot znamke Skupnosti.
   Izrek

               1)

               Odločba četrtega odbora Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 20. decembra 2006 (zadeva R 1048/2004-4) se razveljavi glede kemičnih proizvodov, namenjenih konzerviranju hrane iz razreda 1.

               2)

               V preostalem se tožba zavrne.

               3)

               ratiopharm GmbH nosi lastne stroške kot tudi polovico stroškov UUNT. Zadnji nosi drugo polovico lastnih stroškov.

      (1)  UL C 82, 14.4.2007.


title: Zadeva T-468/08: Tožba, vložena 21. oktobra 2008 – AES-Tisza proti Komisiji

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/37

         Tožba, vložena 21. oktobra 2008 – AES-Tisza proti Komisiji
   (Zadeva T-468/08)
   (2009/C 6/74)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: AES-Tisza Erőmű kft (AES-Tisza kft) (Tiszaújváros, Madžarska) (zastopnika: T. Ottervanger in E. Henny, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije C 41/2005 z dne 4. junija 2008 naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 2223 konč. z dne 4. junija 2008, s katero je kot nezdružljivo s skupnim trgom razglasila pomoč, ki so jo madžarski organi odobrili v korist nekaterih proizvajalcev električne energije v obliki dolgoročnih sporazumov o nakupu električne energije, sklenjenih pred pridružitvijo Republike Madžarske Evropski uniji, med upravljalcem energetskega omrežja Magyar Villamos Müvek Rt. (v nadaljevanju: MVM), ki je v lasti države Madžarske, in temi proizvajalci (Državna pomoč C 41/2005 (prej NN 49/2005) – Madžarski „nasedli stroški“). V izpodbijani odločbi je tožeča stranka opredeljena kot upravičenka do domnevne državne pomoči in Madžarski je naloženo, da od tožeče stranke izterja pomoč skupaj s pripadajočimi obrestmi.
   Tožeča stranka trdi, da je Komisija napačno uporabila pravo, storila očitne napake pri presoji in poleg tega kršila temeljna načela evropskega prava, ker je obveznosti nakupa iz dolgoročnih sporazumov o nakupu med MVM in tožečo stranko obravnavala kot nezakonito državno pomoč. Tožeča stranka v utemeljitev svojih trditev navaja sedem tožbenih razlogov.
   Tožeča stranka s prvim tožbenim razlogom trdi, da je Komisija v delu, v katerem je napačno uporabila pravo in storila očitne napake pri presoji, kršila člen 87(1) ES, ker ni v zadostni meri dokazala, da se je z domnevnim ukrepom pomoči tožeči stranki naklonila selektivna prednost iz državnih sredstev.
   Drugič, tožeča stranka trdi, da so z odločbo, ker so v njej dolgoročni sporazumi o nakupu opredeljeni kot pomoč in ker se zahteva njena izterjava, kršena temeljna načela prava Skupnosti. Tožeča stranka navaja, da je Komisija kršila njene procesne pravice, ker ni spoštovala pravice do poštenega sojenja. Po mnenju tožeče stranke je Komisija kršila tudi temeljni načeli pravne varnosti in zaupanja v pravo v delu, v katerem je domnevne ukrepe državne pomoči presojala ex post, s čimer se je tako brez kakršnegakoli tehtnega razloga oddaljila od uveljavljenega pravila presoje ex ante. Poleg tega tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila načeli nevtralnosti in enakega obravnavanja.
   Tretjič, tožeča stranka trdi, da je Komisija storila očitne napake pri presoji glede uporabe kumulativnih meril iz člena 87(1) ES v zvezi z dolgoročnimi sporazumi o nakupu tožeče stranke v obdobju po priključitvi.
   Četrtič, tožeča stranka navaja, da Komisija ni izpolnila obveznosti obrazložitve iz člena 235 ES, zlasti glede zaključkov, da so dolgoročni sporazumi o nakupu od 1. maja 2004 pomoč, in glede uporabe „protidejanskega“ trga.
   Petič, tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila člen 87(3)(a) in (c) ES, ker ni priznala vloge, ki so jo dolgoročni sporazumi o nakupu tožeče stranke imeli pri zagotavljanju potrebnih naložb v moderno in posodobljno elektrarno.
   Šestič, po mnenju tožeče stranke je Komisija kršila svojo dolžnost jasne opredelitve predmeta izterjave, ni opredelila obsega in vrednosti „obveznosti nakupa“ in je svojo zahtevo za izterjavo utemeljila zgolj z domnevo.
   Končno, tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila temeljna načela prava Skupnosti, saj je naložila izterjavo domnevne pomoči.


title: Zadeva T-94/05: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 26. septembra 2006 — Athinaïki Techniki proti Komisiji ( Ničnostna tožba — Državne pomoči — Pritožba — Zavrženje pritožbe — Nedopustnost )

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/57

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 26. septembra 2006 — Athinaïki Techniki proti Komisiji
   (Zadeva T-94/05) (1)

   („Ničnostna tožba - Državne pomoči - Pritožba - Zavrženje pritožbe - Nedopustnost“)
   (2006/C 326/123)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Athinaïki Techniki (Atene, Grčija) (zastopnik: S. Pappas, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: D. Triantafyllou, agent)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Athens Resort Casino AE Symmetochon (Marrousi, Grčija) (zastopniki: F. Carlin, barrister, N. Niejahr, J. Dryllerakis, F. Spyropoulos in N. Korogiannakis, avocats)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti dopisa Komisije z dne 2. decembra 2004, s katerim je bila tožeča stranka obveščena o zavrženju svoje pritožbe, ki jo je vložila zoper s strani Helenske republike domnevno dodeljeno državno pomoč konzorciju Hyatt Regency v okviru javnega naročila Casino Mont Parnès.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Athinaïki Techniki AE nosi vse stroške.

      (1)  UL C 106, 30.4.2005.


title: Zadeva F-89/06: Tožba, vložena 11. avgusta 2006 — Nolin proti Komisiji

text:
               30.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 237/20

         Tožba, vložena 11. avgusta 2006 — Nolin proti Komisiji
   (Zadeva F-89/06)
   (2006/C 237/35)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Michel Nolin (Bruselj, Belgija) (Zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se razglasi za nično odločba in formalna namera generalnega direktorja pravne službe, sprejeti na podlagi člena 13(3) in člena 5(7) splošnih določb za izvajanje člena 45 Kadrovskih predpisov sprejetih z odločbo Komisije 23. decembra 2004 (SDI), s katerima se tožeči stranki ne dodeljuje nobene prednostne točke generalnega direktorata (PTGD) v ocenjevalnem obdobju 2005, kot so potrjene in dokončne z Odločbo generalnega direktorja za kadrovske zadeve in administracijo, sprejeto na podlagi člena 10(2) SDI in ki zavrača pravno sredstvo vloženo dne 26. septembra 2005;

               —

               naj se razglasi za nično odločbo generalnega direktorja za kadrovske zadeve in administracijo, sprejeta na podlagi člena 10(2) SDI, s katero se tožeči stranki ne podeljuje nobene posebne prednostne točke v ocenjevalnem obdobju 2005 za opravljeno delo v interesu institucije (PTII);

               —

               naj se razglasi za ničnega seznam uradnikov, katerim so bile podeljene PTII, seznam odlik uradnikov naziva A*12 za ocenjevalno obdobje 2005 in seznam uradnikov, ki so napredovali v naziv A*13 v istem obdobju;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   V podporo svoji tožbi, tožeča stranka najprej navaja, da naj bi Komisija z uporabo SDI v ocenjevalnem obdobju 2005, kršila načelo pravne varnosti in varstva zaupanja v pravo, ker so bile omenjena določila sprejeta konec decembra 2004.
   Med drugim tožeča stranka zatrjuje, da odločba, ki ji ne podeljuje nobene PTGD, medtem ko je pridobila najvišjo oceno v svojem nazivu in za svoje delo v obdobju od julija 2001 do decembra 2003, krši člen 45 Kadrovskih predpisov in SDI na podlagi katerih se zahteva, da so zasluge odločilno merilo za njihovo podelitev in krši pooblastila za odločanje po prostem preudarku. Poleg tega tožeča stranka ocenjuje, da je Komisija, če prednostne točke generalnega direktorata niso podeljene kot nagrada za delovno uspešnost, zlorabila pooblastila.
   Nato tožeča stranka navaja, da glede na dejstvo, da se je njegova kandidatura za člana natečajne komisije sprejela, je odločba, s katero se ji ne podeli nobene PTII, nezakonita. To naj bi pomenilo kršitev člena 5 Kadrovskih predpisov in načela enakega obravnavanja.
   Končno, tožeča stranka meni, da se seznami, navedeni v tretji alineji zgoraj, morajo ravno tako razglasiti za nične, po eni strani, zaradi napak izpodbijanih odločb in po drugi strani zaradi nezakonitosti nekaterih določil SDI. Tožeča stranka namreč ocenjuje, da:

               —

               je člen 9 SDI v nasprotju s členom 45 Kadrovskih predpisov kakor tudi z načelom upravičenosti do kariere in enakega obravnavanja, ker predvideva dodelitev PTII za določene dodatne naloge opravljene v interesu institucije, ki pa so že bile upoštevane pri oceni in dodelitvi prednostnih točk generalnega direktorata;

               —

               je člen 13(3) SDI v nasprotju s členom 45 Kadrovskih predpisov, ker za napredovalno obdobje 2005 predvideva dodelitev prehodnih prednostnih točk samo na podlagi delovne dobe v nazivu;

               —

               je člen 6(2) SDI v nasprotju s členom 45 Kadrovskih predpisov kakor tudi z načelom upravičenosti do kariere in enakega obravnavanja, ker predvideva za uradnike generalnih direktoratov ali izvršilne službe vključno s člani kabineta, bolj ugodno obravnavanje.


title: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 1. julija 2004 v zadevi C-311/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 1999/44/ES — Neizvršen prenos v predpisanem roku)

text:
               28.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/8

      SODBA SODIŠČA

   (tretji senat)
   z dne 1. julija 2004
   v zadevi C-311/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 1999/44/ES - Neizvršen prenos v predpisanem roku)
   (2004/C 217/15)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-311/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: D. Martin), proti Francoski republiki (zastopnika: G. de Bergues in R. Loosli-Surrans) zaradi ugotovitve, da Francoska republika, s tem da ni sprejela zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 1999/44/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. maja 1999 o nekaterih vidikih prodaje potrošniškega blaga in z njim povezanih garancij (UL L 171, str. 12), ni izpolnila obveznosti iz te direktive, je Sodišče (tretji senat), v sestavi A. Rosas (poročevalec), predsednik senata, R. Schintgen in K. Schiemann, sodnika, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: R. Grass, dne 1. julija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1)

               Francoska republika, s tem da v predpisanem roku ni sprejela zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 1999/44/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. maja 1999 o nekaterih vidikih prodaje potrošniškega blaga in z njim povezanih garancij, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2)

               Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 213, 06.09.2003


title: Zadeva C-392/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 4. avgusta 2010 – Suiker Unie GmbH – Zuckerfabrik Anklam proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/21

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 4. avgusta 2010 – Suiker Unie GmbH – Zuckerfabrik Anklam proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas
      (Zadeva C-392/10)
      ()
      (2010/C 288/36)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgericht Hamburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Suiker Unie GmbH – Zuckerfabrik Anklam

         Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

         Vprašanje za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je pogoj za dodelitev diferencialnega nadomestila iz člena 15(1) v povezavi z odstavkom 3 Uredbe Komisije (ES) št. 800/1999 (1) z dne 15. aprila 1999 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode (UL L 102, str. 11), in sicer da so opravljene uvozne carinske formalnosti, izpolnjen, če je proizvod v tretji namembni državi po tem, ko je bil dan v postopek aktivnega oplemenitenja brez plačila uvoznih dajatev, podvržen bistveni predelavi ali obdelavi v smislu člena 24 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 (2) z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1, s kasnejšimi spremembami) in se proizvod, pridobljen s to predelavo ali obdelavo, izvozi v tretjo državo?

         (1)  UL. L 102, str. 11.

         (2)  UL. L 302, str. 1.


title: Zadeva F-36/08: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 24. septembra 2009 – Schell proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Napredovanje — Dodelitev prednostnih točk, ki jo izvedejo generalni direktorji — Napredovalno obdobje 2007)

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/84

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 24. septembra 2009 – Schell proti Komisiji
   (Zadeva F-36/08) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Dodelitev prednostnih točk, ki jo izvedejo generalni direktorji - Napredovalno obdobje 2007)
   2009/C 267/151
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Arno Schell (Bruselj, Belgija) (zastopnik: F. Frabetti, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Berardis-Kayser in G. Berscheid, zastopnika)

      Predmet zadeve

   Javni uslužbenci – Razglasitev ničnosti kariernega ocenjevalnega poročila tožeče stranke za obdobje od januarja 2006 do 31. decembra 2006 in razglasitev ničnosti njenega poročila o napredovanju 2007

      Izrek sodbe

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               M. Schell se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 142, 7.6.2008, str. 40.


title: Zadeva C-549/10 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 19. aprila 2012 – Tomra Systems ASA, Tomra Europe AS, Tomra Systems GmbH, Tomra Systems BV, Tomra Leergutsysteme GmbH, Tomra Systems AB, Tomra Butikksystemer AS proti Evropski komisiji (Pritožba — Konkurenca — Prevladujoči položaj — Zloraba — Trg naprav za zbiranje uporabljene embalaže za pijače — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 82 ES in člena 54 Sporazuma EGP — Izključni sporazumi, količinske zaveze in rabati za zvestobo)

text:
               9.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 19. aprila 2012 – Tomra Systems ASA, Tomra Europe AS, Tomra Systems GmbH, Tomra Systems BV, Tomra Leergutsysteme GmbH, Tomra Systems AB, Tomra Butikksystemer AS proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-549/10 P) (1)

   (Pritožba - Konkurenca - Prevladujoči položaj - Zloraba - Trg naprav za zbiranje uporabljene embalaže za pijače - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 82 ES in člena 54 Sporazuma EGP - Izključni sporazumi, količinske zaveze in rabati za zvestobo)
   2012/C 165/09
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnice: Tomra Systems ASA, Tomra Europe AS, Tomra Systems GmbH, Tomra Systems BV, Tomra Leergutsysteme GmbH, Tomra Systems AB, Tomra Butikksystemer AS (zastopniki: O. W. Brouwer, odvetnik, J. Midthjell, odvetnik, A.J. Ryan, solicitor)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: Gippini Fournier in N. Khan, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 9. septembra 2010 v zadevi Tomra Systems ASA in drugi proti Evropski komisiji (T-155/06), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 29. marca 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 82 Pogodbe ES in člena 54 Sporazuma EGP (zadeva COMP/E-1/38.113 – Prokent/Tomra) in tožečim strankam naložilo globo v višini 24 milijonov EUR, ker naj bi uporabile izključne sporazume, količinske zaveze in popuste za zvestobo, s čimer so zlorabile svoj prevladujoči položaj, da bi preprečile ali otežile vstop drugih proizvajalcev na avstrijski, nemški, nizozemski, norveški in švedski trg naprav za zbiranje uporabljenih embalaž za pijače, in podredno, odprava ali občutno znižanje globe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbam Tomra Systems ASA, Tomra Europe AS, Tomra Systems GmbH, Tomra Systems BV, Tomra Leergutsysteme GmbH, Tomra Systems AB in Tomra Butikksystemer AS se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 63, 26.2.2011.


title: Zadeva C-339/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal administratif de Montreuil (Francija) 4. julija 2011 – Santander Asset Management SGIIC SA v imenu Cartera Mobiliaria SA SICAV proti Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/33

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal administratif de Montreuil (Francija) 4. julija 2011 – Santander Asset Management SGIIC SA v imenu Cartera Mobiliaria SA SICAV proti Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État
   (Zadeva C-339/11)
   2011/C 269/65
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal administratif de Montreuil

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Santander Asset Management SGIIC SA v imenu Cartera Mobiliaria SA SICAV

      Tožena stranka: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba poleg položaja kolektivnih naložbenih podjemov za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) upoštevati tudi položaj imetnikov enot premoženja?

               2.

               Če je odgovor pritrdilen, pod katerimi pogoji je mogoče sporno odtegnitev davka pri viru šteti za skladno z načelom prostega pretoka kapitala?


title: Zadeva F-47/12: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 28. februarja 2013 – M proti EMA

text:
               20.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 114/48

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 28. februarja 2013 – M proti EMA
   (Zadeva F-47/12) (1)

   2013/C 114/75
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 227, 28.7.2012, str. 37.


               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/49

         (2006/C 86/89)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 74, 25.3.2006

   Prejšnje objave

      UL C 60, 11.3.2006

      UL C 48, 25.2.2006

      UL C 36, 11.2.2006

      UL C 22, 28.1.2006

      UL C 10, 14.1.2006

      UL C 330, 24.12.2005

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Zadeva F-35/10: Tožba, vložena 26. maja 2010 – Adriaansen proti EIB

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/54

         Tožba, vložena 26. maja 2010 – Adriaansen proti EIB
   (Zadeva F-35/10)
   ()
   2010/C 209/84
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mary Lucie Adriaansen (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: A. M. Schmit, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska investicijska banka

      Predmet in opis spora

   Zahteva za razveljavitev odločbe EIB, s katero je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke za posredovanje informacij glede višine pokojnine njenega nekdanjega zakonca.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se odločba EIB z dne 18. marca 2010;

               —

               EIB naj se naloži plačilo stroškov;

               —

               sodbo, ki je bila izdana, naj se razglasi za začasno izvršljivo, kljub pravnemu sredstvu, in to brez varščine;

               —

               tožeči stranki naj se pridrži vse ostale pravice, zahtevke, uveljavljanje drugih tožbenih razlogov in možnost vlaganja nadaljnjih tožb.


title: Zadeva F-68/10: Tožba, vložena 20. avgusta 2010 – Behnke proti Komisiji

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/74

      Tožba, vložena 20. avgusta 2010 – Behnke proti Komisiji
      (Zadeva F-68/10)
      ()
      (2010/C 288/141)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Thorsten Behnke (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predmet in opis spora

      Razglasitev ničnosti odločbe, s katero je bila tožeča stranka glede uspešnosti uvrščena v skupino II in ji je bilo v kariernem ocenjevalnem poročilu za obdobje od 1. januarja do 31. decembra 2008 podeljeno 5 točk za napredovanje.

         Predlogi tožeče stranke

                  —

                  Odločba, s katero je bila tožeča stranka glede uspešnosti uvrščena v skupino II in ji je bilo v kariernem ocenjevalnem poročilu za obdobje od 1. januarja do 31. decembra 2008 podeljeno 5 točk za napredovanje, naj se razglasi za nično;

                  —

                  podredno, ugotovi naj se, da je člen 8(4) SDI člena 43 Kadrovskih predpisov nezakonit v delu, v katerem določa, da lahko paritetni odbor za ocenjevanje in napredovanje mnenje sprejme soglasno;

                  —

                  Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-62/07: Tožba, vložena 8. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               24.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/12

         Tožba, vložena 8. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-62/07)
   (2007/C 69/29)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: B. Stromsky in D. Recchia, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               naj se ugotovi, da Italijanska republika s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Komisije 2005/28/ES (1) z dne 8. aprila 2005 o načelih in podrobnih smernicah za dobro klinično prakso v zvezi z zdravili v preskušanju za humano uporabo ter o zahtevah za pridobitev dovoljenja za proizvodnjo ali uvoz takšnih izdelkov, ni izpolnila obveznosti iz člena 31(1) te direktive;

               —

               naj se Italijanski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, predpisan za prenos Direktive 2005/28/ES, se je iztekel 29. januarja 2006.

      (1)  UL L 91, str. 13.


title: Zadeva C-587/15: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. junija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – Lietuvos Respublikos transporto priemonių draudikų biuras/Gintaras Dockevičius, Jurgita Dockevičienė („Predhodno odločanje — Zavarovanje civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil — Nesreča, do katere je prišlo leta 2006 med voziloma, ki se običajno nahajata v različnih državah članicah — Notranji pravilnik Sveta nacionalnih zavarovalnih birojev držav članic — Nepristojnost Sodišča — Direktiva 2009/103/ES — Neuporaba ratione temporis — Direktive 72/166/EGS, 84/5/EGS in 2000/26/ES — Neuporaba ratione materiae — Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah — Neuporaba — Neizvajanje prava Unije)

text:
               21.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 277/6

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. junija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – Lietuvos Respublikos transporto priemonių draudikų biuras/Gintaras Dockevičius, Jurgita Dockevičienė
   (Zadeva C-587/15) (1)

   ((„Predhodno odločanje - Zavarovanje civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil - Nesreča, do katere je prišlo leta 2006 med voziloma, ki se običajno nahajata v različnih državah članicah - Notranji pravilnik Sveta nacionalnih zavarovalnih birojev držav članic - Nepristojnost Sodišča - Direktiva 2009/103/ES - Neuporaba ratione temporis - Direktive 72/166/EGS, 84/5/EGS in 2000/26/ES - Neuporaba ratione materiae - Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Neuporaba - Neizvajanje prava Unije))
   (2017/C 277/07)
   Jezik postopka: litovščina

      Predložitveno sodišče

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Lietuvos Respublikos transporto priemonių draudikų biuras

      Tožena stranka: Gintaras Dockevičius, Jurgita Dockevičienė

      Izrek

   Sodišče ni pristojno za predhodno odločanje o sklopu vprašanj predložitvenega sodišča, ki se nanaša na razlago Notranjega pravilnika Sveta birojev, sprejetega s sporazumom, sklenjenim 30. maja 2002 med nacionalnimi zavarovalnimi biroji držav članic Evropskega gospodarskega prostora in drugih pridruženih držav, ki je priloga k Odločbi Komisije 2003/564/ES z dne 28. julija 2003 o uporabi Direktive Sveta 72/166/EGS v zvezi s preverjanjem zavarovanja civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil.

               —

               Ker se Direktiva 2009/103/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti ratione temporis ne uporablja za spor o glavni stvari,

               —

               ker se Direktiva Sveta 72/166/EGS z dne 24. aprila 1972 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti, kakor je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/14/ES z dne 11. maja 2005, Direktiva Sveta 84/5/EGS z dne 30. decembra 1983 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2005/14, in Direktiva 2000/26/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. maja 2000 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju avtomobilske odgovornosti, ki spreminja Direktivi Sveta 73/239/EGS in 88/357/EGS za ta spor ne uporabljajo ratione materiae in

               —

               ker se, ker ne gre za izvajanje prava Unije v smislu člena 51(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, za ta spor zato ne uporablja niti člen 47 Listine,

         je treba navedene direktive in člen 47 Listine razlagati tako, da v obravnavanem primeru ne nasprotujejo posledicam, ki izhajajo iz sodne prakse predložitvenega sodišča, v skladu s katero je v okviru regresne tožbe dokazno breme glede vseh elementov, ki vzpostavljajo civilno odgovornost toženih strank v postopku v glavni stvari za nesrečo, do katere je prišlo 20. julija 2006, naloženo Lietuvos Respublikos transporto priemonių draudikų biuras (litovski biro za avtomobilsko zavarovanje).

      (1)  UL C 27, 25.1.2016.


title: Zadeva C-225/12: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. novembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – C. Demir proti Staatssecretaris van Justitie (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Pridružitveni sporazum EGS Turčija — Člen 13 Sklepa Pridružitvenega sveta št. 1/80 — Klavzula „standstill“ — Pojem „z vidika prebivanja […] zakonito“ )

text:
               11.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/9

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. novembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – C. Demir proti Staatssecretaris van Justitie
   (Zadeva C-225/12) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Pridružitveni sporazum EGS Turčija - Člen 13 Sklepa Pridružitvenega sveta št. 1/80 - Klavzula „standstill“ - Pojem „z vidika prebivanja […] zakonito“)
   2014/C 9/13
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: C. Demir

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Justitie

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Raad van State – Nizozemska – Razlaga člena 13 Sklepa št. 1/80 z dne 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve, ki ga je sprejel pridružitveni svet, ustanovljen s sporazumom o pridružitvi med EGS in Turčijo – Prepoved za države članice, da uvedejo nove omejitve dostopa do trga dela za turške delavce, katerih prebivanje in zaposlitev na njihovem ozemlju sta zakonita – Nacionalna zakonodaja, ki določa materialnopravni in/ali procesnopravni pogoj za prvi vstop na nacionalno ozemlje za turške državljane – Zahteva po posedovanju predhodnega dovoljenja za prebivanje pred vstopom na Nizozemsko in pred vlogo za dovoljenje za prebivanje – Točka 85 sodbe Sodišča v združenih zadevah C-317/01 (Abatay) in C-369/01 (Sahin) (UL 2003, str. I-12301)

      Izrek

               1.

               Člen 13 Sklepa št. 1/80 z dne 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve, ki ga je sprejel Pridružitveni svet, ki je bil ustanovljen s Sporazumom o pridružitvi, sklenjenim med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo, ki so ga Republika Turčija na eni ter države članice EGS in Skupnost na drugi strani podpisale 12. septembra 1963 v Ankari in ki je bil v imenu slednje sklenjen, sprejet in potrjen s Sklepom Sveta 64/732/EGS z dne 23. decembra 1963, je treba razlagati tako, da če se želijo z ukrepom države članice gostiteljice opredeliti merila glede zakonitosti položaja turških državljanov tako, da se sprejme ali spremeni materialnopravni in/ali procesnopravni pogoj za vstop, prebivanje in, če gre za tak primer, zaposlitev teh državljanov na njenem ozemlju, in če ti pogoji pomenijo novo omejitev prostega gibanja turških delavcev v smislu klavzule „standstill“ iz tega člena, samo dejstvo, da je namen ukrepa preprečevanje nezakonitega vstopa in nezakonitega prebivanja pred vložitvijo prošnje za dovoljenje za prebivanje, ne omogoča izključitve uporabe te klavzule.

               2.

               Člen 13 Sklepa št. 1/80 je treba razlagati tako, da posedovanje začasnega dovoljenja za prebivanje, ki velja samo do končne odločitve o pravici prebivanja, ne pomeni „zakonitega prebivanja“.

      (1)  UL C 243, 11.8.2012.


title: Zadeva T-365/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. oktobra 2015 – CBM/UUNT – Aeronautica Militare (TRECOLORE) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti TRECOLORE — Prejšnje besedne in figurativne, znamke Skupnosti in nacionalne znamke FRECCE TRICOLORI — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/53

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. oktobra 2015 – CBM/UUNT – Aeronautica Militare (TRECOLORE)
   (Zadeva T-365/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti TRECOLORE - Prejšnje besedne in figurativne, znamke Skupnosti in nacionalne znamke FRECCE TRICOLORI - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 398/67)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: CBM Creative Brands Marken GmbH (Zürich, Švica) (zastopniki: U. Lüken, M. Grundmann in N. Kerger, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Aeronautica Militare – Stato Maggiore (Rim, Italija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe UUNT z dne 1. aprila 2014 (zadeva R 411/2013-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med Aeronautica Militare – Stato Maggiore in družbo CBM Creative Brands Marken GmbH.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi CBM Creative Brands Marken GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 253, 4.8.2014.


title: Zadeva C-400/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Hoge Raad der Nederlanden z dne  11. novembra 2005  v zadevi B.A.S. Trucks B.V. proti Staatssecretaris van Financiën

text:
               11.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 36/19

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Hoge Raad der Nederlanden z dne 11. novembra 2005 v zadevi B.A.S. Trucks B.V. proti Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-400/05)
   (2006/C 36/37)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Hoge Raad der Nederlanden je s sodbo z dne 11. novembra 2005 v zadevi B.A.S. Trucks B.V. proti Staatssecretaris van Financiën, ki jo je sodno tajništvo prejelo 16. novembra 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložilo predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Hoge Raad der Nederlanden Sodišču predlaga, naj odloči o naslednjem vprašanju:
   Ali je okoliščina, da so prekucniki glede na njihove značilnosti narejeni tudi za uporabo na utrjenih javnih cestah, ovira za njihovo uvrstitev v številko 8704 10 kombinirane nomenklature?


title: Zadeva T -48/05: Tožba Yvesa Francheta in Daniela Byka proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 28. januarja 2005

text:
               16.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/36

         Tožba Yvesa Francheta in Daniela Byka proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 28. januarja 2005
   (Zadeva T -48/05)
   (2005/C 93/68)
   Jezik postopka: francoščina
   Yves Franchet, stanujoč v Nici (Francija) in Daniel Byk, stanujoč v Luxembourgu, ki ju zastopata Georges Vandersanden in Laure Levi, avocats, sta dne 28. januarja 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeči stranki Sodišču prve stopnje predlagata, naj:

               —

               Komisiji naloži za storjene napake popravilo premoženjske in nepremoženjske škode, ki sta jo utrpeli tožeči stranki, začasno in pravično ocenjene na milijon evrov,

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov v celoti.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeči stranki je OLAF obdolžil, da sta krivi za kazniva dejanja v zvezi z ravnanjem z določenimi spisi o Evrostatu. Tožeči stranki menita, da ukrepi, ki jih je nato sprejela Komisija, vsebujejo napake procesne narave in ne spoštujejo njunih temeljnih pravic.
   Po mnenju tožečih strank je OLAF zagrešil napake s tem, da je posredoval spis o obdolžitvi francoskim in luksemburškim sodnim organom, ne da bi o tem obvestil tožeči stranki ali Komisijo, kršil je načelo zaupnosti, ni spoštoval domneve nedolžnosti, načela dobre uprave in člena 9 Uredbe 1073/1999 (1), pravice biti slišan in obveznosti obrazložitve. Tožeče stranke se, med drugim, opirajo na ugovor OLAF-a do dostopa do določenih dokumentov in končno trdita, da obravnava zadev OLAF-a ni bila storjena v razumnem roku in bi naj kršila člena 6 in 11 Uredbe 1073/1999.
   Tožeči stranki prav tako navajata, da je Komisija naredila napake s tem, da ni zagotovila zaupnosti in s tem, da ni spoštovala temeljnih pravic, zlasti pravice do obrambe in načela domneve nedolžnosti. Tožeči stranki Komisiji med drugim očitata, da je nasprotujoče ravnala in, da je podvajala postopke, da je kršila načelo dobre uprave in končno, da je zavrnila dostop do dokumentov OLAF-a, ki jih ima Komisija.
   Tožeči stranki trdita, da so jima te napake povzročile nepremoženjsko in premoženjsko škodo.

      (1)  Uredba (ES) št. 1073/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne z dne 25. maja 1999 o preiskavah, ki jih izvaja Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) (UL L 136, str. 1).


title: Zadeva F-90/10: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 20. maja 2011 – Florentiny proti Parlamentu

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/43

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 20. maja 2011 – Florentiny proti Parlamentu
   (Zadeva F-90/10) (1)

   2011/C 232/78
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve zaradi mirne rešitve spora.

      (1)  UL C 55, 19.2.2011, str. 36.


title: Zadeva C-269/09: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. julija 2012 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države — Členi 18 ES, 39 ES in 43 ES — Člena 28 in 31 Sporazuma EGP — Davčna zakonodaja — Prenos prebivališča davčnega zavezanca v tujino — Obveznost vključitve vseh neobračunanih dohodkov v davčno osnovo zadnjega davčnega leta — Izguba morebitne ugodnosti, ki jo pomeni odlog plačila davčnega dolga)

text:
               22.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/2

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. julija 2012 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-269/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Členi 18 ES, 39 ES in 43 ES - Člena 28 in 31 Sporazuma EGP - Davčna zakonodaja - Prenos prebivališča davčnega zavezanca v tujino - Obveznost vključitve vseh neobračunanih dohodkov v davčno osnovo zadnjega davčnega leta - Izguba morebitne ugodnosti, ki jo pomeni odlog plačila davčnega dolga)
   2012/C 287/02
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Lyal in F. Jimeno Fernández, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: M. Muñoz Pérez, zastopnik)

      Intervenientke v podporo tožene stranke: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: M. Lumma, C. Blaschke in K. Petersen, zastopniki), Kraljevina Nizozemska (zastopnika: C. Wissels in M. de Ree, zastopnika), Portugalska republika (zastopnik: L. Inez Fernandes, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 19 ES, 38 ES in 43 ES in členov 28 in 31 EGP – Davčni zavezanci, ki svoje prebivališče prenesejo v tujino – Obveznost vključitve vseh neobračunanih dohodkov v davčno osnovo zadnjega davčnega leta, v katerem so še šteli za davčne zavezance rezidente

      Izrek

               1.

               Kraljevina Španija s tem, da je v členu 14(3) zakona 35/2006 o dohodnini in delni spremembi zakonov o obdavčitvi družb, o dohodnini nerezidentov in davku na premoženje (Ley 35/2006 del Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas y de modificación parcial de las leyes de los Impuestos sobre Sociedades, sobre la Renta de no residentes y sobre el Patrimonio) z dne 28. novembra 2006 sprejela in ohranila v veljavi določbo, na podlagi katere morajo davčni zavezanci, ki prebivališče prenesejo v drugo državo članico, v davčno osnovo zadnjega davčnega leta, v katerem so se šteli za davčne zavezance rezidente, vključiti vse neobračunane dohodke, ni izpolnila obveznosti iz členov 18 ES, 39 ES in 43 ES.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo treh četrtin vseh stroškov. Evropski komisiji se naloži plačilo preostale četrtine.

               4.

               Zvezna republika Nemčija, Kraljevina Nizozemska in Portugalska republika nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 220, 12.9.2009.


title: Zadeva T-251/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. decembra 2014 – Avstrija/Komisija (Državne pomoči — Elektrika — Pomoč v korist energijsko intenzivnim podjetjem — Avstrijski zakon o zeleni elektriki — Sklep, s katerim se za pomoč razglasi za nezdružljivo z notranjim trgom — Pojem državne pomoči — Državna sredstva — Pripisljivost državi — Selektivna narava — Uredba o splošnih skupinskih izjemah — Prekoračitev pooblastil — Enako obravnavanje)

text:
               9.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/42

         Sodba Splošnega sodišča z dne 11. decembra 2014 – Avstrija/Komisija
   (Zadeva T-251/11) (1)

   ((Državne pomoči - Elektrika - Pomoč v korist energijsko intenzivnim podjetjem - Avstrijski zakon o zeleni elektriki - Sklep, s katerim se za pomoč razglasi za nezdružljivo z notranjim trgom - Pojem državne pomoči - Državna sredstva - Pripisljivost državi - Selektivna narava - Uredba o splošnih skupinskih izjemah - Prekoračitev pooblastil - Enako obravnavanje))
   (2015/C 046/50)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Republika Avstrija (zastopniki: C. Pesendorfer, J. Bauer, zastopnika, skupaj s T. Rabljem, odvetnikom)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva V. Kreuschitz in T. Maxian Rusche, nato T. Maxian Rusche in R. Sauer, zastopniki)

      Intervenient v podporo tožeči stranki: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: najprej S. Behzadi-Spencer in S. Ossowski, nato S. Behzadi-Spencer in L. Christie, agenti)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa Komisije z dne 8. marca 2011, 2011/528/UE glede državne pomoči C 24/09 (ex N 446/08) – Pomoč v korist energijsko intenzivnim podjetjem, avstrijski zakon o zeleni elektriki (UL L 235, str. 42).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Republiki Avstriji se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 232, 6.8.2011.


title: Zadeva T-371/17: Tožba, vložena 13. junija 2017 – Qualcomm in Qualcomm Europe/Komisija

text:
               7.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/34

         Tožba, vložena 13. junija 2017 – Qualcomm in Qualcomm Europe/Komisija
   (Zadeva T-371/17)
   (2017/C 256/39)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeči stranki: Qualcomm, Inc. (San Diego, Kalifornija, Združene države Amerike), Qualcomm Europe, Inc. (San Diego) (zastopnika: M. Pinto de Lemos Fermiano Rato in M. Davilla, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Evropske Komisije C(2017) 2258 final z dne 31. marca 2017 v zvezi s postopkom na podlagi člena 18(3) in člena 24(1)(d) Uredbe Sveta št. 1/2003 v zadevi AT.39711 – Qualcomm (plenilske cene); in

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: z izpodbijanim sklepom je kršeno načelo nujnosti

                           —

                           Tožeči stranki trdita, da se je z izpodbijanim sklepom prekoračil ozek okvir preiskave, v katerem deluje Komisija in ki je bil opredeljen v Obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah, na obravnavi, sestanku o stanju zadeve in v predhodnih zahtevkih za informacije, tako z vidika trajanja domnevne kršitve kot z vidika morebitnih teorij škode, ki jih je Komisija upoštevala.

                           —

                           Trdita tudi, da obsežnih vprašanj, ki so zajeta z izpodbijanim sklepom, ni mogoče opredeliti za dodatna vprašanja, s katerimi bi se zgolj skušalo pridobiti pojasnila o trditvah tožečih strank, ki so jih te navedle v odgovoru na Obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah in na obravnavi, temveč jih je treba šteti za popolnoma nove, neupravičene zahteve.

                           —

                           Nato, tožeči stranki menita, da je namen izpodbijanega sklepa vključiti nekatere vidike njunih odgovorov na zahtevke za informacije, ki so bili v nekaterih primerih sprejeti pred več kot petimi leti in ki so se nanašali na dejstva, ki so se zgodila pred desetimi ali več leti. Tožeči stranki trdita, da če bi bile dodatne informacije, ki se jih zdaj zahteva, resnično nujne, da bi Komisija lahko nadaljevala preiskavo, bi tožeči stranki legitimno pričakovali, da bi Komisija take informacije in pojasnila zahtevala vsaj preden je decembra 2015 sprejela Obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah, ne pa na začetku leta 2017.

                           —

                           Dalje, tožeči stranki menita, da se z izpodbijanim sklepom od njiju zahteva, naj za Komisijo opravita znaten del dela, vključno z obdelavo podatkov, ki jih je treba predložiti v določeni obliki.

                           —

                           Nazadnje, tožeči stranki trdita, da Komisija ob grožnji glob ne more naložiti bremena, ki naj bi bil namenjen temu, da se jima omogoči predložitev dokazov v utemeljitev trditev, ki sta jih navedli v Obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: z izpodbijanim sklepom je kršeno načelo sorazmernosti

                           —

                           Tožeči stranki trdita, da so informacije, ki se jih skuša od njiju pridobiti z izpodbijanim sklepom, neupravičene, obsežne ter da jih je izredno težko zbrati ali urediti. Po njunem mnenju se od njiju z izpodbijanim sklepom zahteva, naj zbereta velike količine informacij, ki se v okviru običajnega poslovanja ne zbirajo in shranjujejo sistematično ter naj opravita znaten del dela za Komisijo.

                           —

                           Trdita tudi, da je periodična denarna kazen, ki je določena v izpodbijanem sklepu, če tožeči stranki v roku ne bi predložili takih informacij, neupravičena in da so roki nerazumni.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: neobstoj ustrezne obrazložitve izpodbijanega sklepa
               Tožeči stranki trdita, da je obrazložitev v nekaterih delih izpodbijanega sklepa neprepričljiva, nejasna, preveč splošna in neustrezna ter da v obrazložitvi niso utemeljeni obsežni in nepotrebni zahtevki za informacije. Menita, da v nekaterih delih ni nikakršne obrazložitve. Zato trdita, da ne razumeta, zakaj Komisija zaradi izvrševanja preiskovalnih dejanj potrebuje zahtevane informacije.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: z izpodbijanim sklepom se skuša neupravičeno prevaliti dokazno breme
               Tožeči stranki trdita, da se skuša z izpodbijanim sklepom prevaliti dokazno breme in dejansko na tožeči stranki „prenesti“ pripravo zadeve zoper njiju. Natančneje, z izpodbijanim sklepom se zahteva, naj tožeči stranki za Komisijo preverita svoje računovodske podatke, čeprav so bili ti podatki predmet skrbnega nadzora, ki so ga opravili zunanji revizorji. Trdita tudi, da se z izpodbijanim sklepom od njiju zahteva, naj dokažeta, da sta poslovali v skladu z zakonom.

               5.

               Peti tožbeni razlog: z izpodbijanim sklepom je kršen privilegij zoper samoobtožbo

                           —

                           Tožeči stranki trdita, da se z izpodbijanim sklepom od njiju zahteva, naj predložita „informacije“, ki jih ni mogoče upravičeno šteti za dejstva ali dokumente, pri čemer te vključujejo izračune, podrobnosti in šifre, hipotetične cene, analize in razlage preteklih domnev, izraženih pred leti.

                           —

                           Tožeči stranki trdita tudi, da se z izpodbijanim sklepom od njiju zahteva, naj dokažeta, da sta vnaprej sprejeli ukrepe zaradi uskladitve s pravili konkurence v EU.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: z izpodbijanim sklepom je kršeno načelo dobrega upravljanja
               Tožeči stranki menita, da se je zaradi tega, kdaj je bil sprejet izpodbijani sklep, zaradi njegove vsebine in njegovih okoliščin vzbudila resna zaskrbljenost glede slabega upravljanja, pravne podlage za pregon ter nadlegovanja in trdita, da Komisija pri tem zlorablja svoja široka preiskovalna pooblastila, da bi po preiskavi, ki je trajala več kot sedem let, prikrila svoj neuspeh pri dokazovanju domnevne kršitve.


title: Zadeva T-59/06: Tožba, vložena  23. februarja 2006  — Low & Bonar in Bonar Technical Fabrics proti Komisiji

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/42

         Tožba, vložena 23. februarja 2006 — Low & Bonar in Bonar Technical Fabrics proti Komisiji
   (Zadeva T-59/06)
   (2006/C 86/81)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Low & Bonar plc (Dundee, Združeno kraljestvo) in Bonar Technical Fabrics NV (Zele, Belgija) (Zastopnika: L. Garzaniti, lawyer, M. O'Regan, Solicitor)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               Izpodbijana Odločba Komisije št. C(2005)4634 z dne 30. novembra 2005 v zadevi COMP/F/38.354 — Industrijske vreče naj se, kolikor se nanaša na tožeči stranki, v celoti razglasi za nično; ali

               —

               Podredno naj se člen 1(1), v delu v katerem se nanaša na tožeči stranki, razglasi za ničnega in naj se delno razglasi za nično ali podredno ustrezno zmanjša globa, ki je s členom 2 naložena tožečima strankama; in

               —

               Še bolj podredno naj se znesek globe, ki je naložena tožečima strankama v skladu s členom 2 bistveno zmanjša; in

               —

               Toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka, vključno z zamudnimi obrestmi tožečih strank ali katere od njiju skupaj s plačilom celotne ali dela globe; in

               —

               Sprejmejo naj se katerikoli drugi ukrepi, za katere Sodišče meni, da so ustrezni.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Z izpodbijano odločbo je Komisija ugotovila, da je bila družba Bonar Phormium Packaging („BPP“) udeležena v večrazsežnostnem kartelu proizvajalcev plastičnih industrijskih vreč, ki je prizadel Belgijo, Francijo, Nemčijo, Luxembourg, Nizozemsko in Španijo. Prav tako je ugotovila, da je bil ta kartel organiziran na evropski ravni v okviru trgovinskega združenja, poznanega kot Valveplast, skupaj z različnimi podskupinami. Prvo tožečo stranko je spoznala za odgovorno za sodelovanje družbe BPP, ker je bila matična družba družbe Bonar Phormium NV („BP“), katere oddelek je bil BPP in drugo tožečo stranko za odgovorno, ker je bila pravna naslednica BP, s katero je izvedla pravno združitev. Komisija je tožečima strankama naložila globo v višini 12.24 milijonov evrov.
   Prva tožeča stranka trdi, da je Komisija zmotno uporabila pravo in kršila pooblastilo za odločanje po prostem preudarku, ko je ugotovila da je odgovorna za kršitev, ki jo je storila družba BPP. Zatrjuje, da v nasprotju z ugotovitvami iz izpodbijane odločbe, ni sodelovala pri poslovni politiki družbe BPP, katere uprava je avtonomno določila njeno ravnanje na trgu.
   Obe tožeči stranki nadalje in podredno trdita, da je Komisija zmotno uporabila pravo in kršila pooblastilo za odločanje po prostem preudarku pri ugotovitvi, da se je večrazsežnostni sporazum, opredeljen v izpodbijani odločbi, nanašal na enotno in nadaljevano kršitev člena 81 ES, storjeno na evropski ravni v okviru Valveplasta, podredno pri ugotovitvi, da je družba BPP sodelovala pri kršitvi ali je kako drugače vedela za tako kršitev in bila tako odgovorna za njo. Po mnenju tožečih strank bi lahko Komisija ugotovila le, da je družba BPP sodelovala pri kršitvi oziroma podredno, da je vedela in bila odgovorna za sporazume, ki so zajemali Belgijo in Nizozemsko ter, da je bila udeležena pri Valveplast kartelu en teden, t.j. med 21. novembrom 1997, ko se je zastopnik družbe BPP udeležil sestanka Valveplasta in 28. novembrom 1997, ko se je, po navedbah v izpodbijani odločbi, udeležba BPP končala.
   Tožeči stranki nadalje in podredno navajata, da je bila globa, ki jo je naložila Komisija prekomerna in nesorazmerna in da je z njo kršeno načelo enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije ter da je Komisija zmotno uporabila pravo in kršila pooblastilo za odločanje po prostem preudarku pri določitvi višine globe ter prav tako ni navedla razlogov, ki bi utemeljili njen izračun globe. V tem okviru tožeči stranki trdita, da Komisija ni upoštevala, da je BPP igral izključno pasivno vlogo in da je Komisija poleg tega naložila nesorazmerno in prekomerno visok osnovni znesek.


title: Zadeva C-431/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Supremo Tribunal de Justiça z dne  3. novembra 2005  v zadevi Merck Genéricos — Produtos Farmacêuticos, Lda. proti Merck & CO. INC. in Merck Sharp & Dohme, Lda.

text:
               11.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 36/22

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Supremo Tribunal de Justiça z dne 3. novembra 2005 v zadevi Merck Genéricos — Produtos Farmacêuticos, Lda. proti Merck & CO. INC. in Merck Sharp & Dohme, Lda.
   (Zadeva C-431/05)
   (2006/C 36/46)
   Jezik postopka: portugalščina
   Supremo Tribunal de Justiça je s sodbo z dne 3. novembra 2005 v zadevi Merck Genéricos — Produtos Farmacêuticos, Lda. proti Merck & CO. INC. in Merck Sharp & Dohme, Lda., ki jo je sodno tajništvo Sodišča prejelo 5. decembra 2005 Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Supremo Tribunal de Justica predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali je Sodišče pristojno za razlago člena 33 Sporazuma TRIPS? (1)

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: Ali morajo nacionalna sodišča v sporih, ki potekajo pred njimi, zgoraj navedeni člen uporabiti po uradni dolžnosti ali na predlog stranke.

      (1)  Sporazum o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine iz priloge 1C Sporazuma o ustanovitvi Svetovne trgovinske organizacije, ki je bil v imenu Skupnosti, v zvezi z zadevami, ki so v njeni pristojnosti odobren s Sklepom Sveta 94/800/ES z dne 22. decembra 1994 (UL L 336, str. 1).


title: Zadeva T-327/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. junija 2017 – Aldi Einkauf/EUIPO – Fratelli Polli (ANTICO CASALE) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Evropske unije ANTICO CASALE — Absolutni razlogi za zavrnitev — Člen 52(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Člen 7(1)(b),(c) in (g) ter člen 52(1)(a) Uredbe št. 207/2009)

text:
               7.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/26

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. junija 2017 – Aldi Einkauf/EUIPO – Fratelli Polli (ANTICO CASALE)
   (Zadeva T-327/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Evropske unije ANTICO CASALE - Absolutni razlogi za zavrnitev - Člen 52(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Člen 7(1)(b),(c) in (g) ter člen 52(1)(a) Uredbe št. 207/2009))
   (2017/C 256/29)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Nemčija) (zastopniki: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen in N. Bertram, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: M. Rajh, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Fratelli Polli, SpA (Milano, Italija) (zastopniki: C. Bacchini, M. Mazzitelli in E. Rondinelli, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odvora za pritožbe EUIPO z dne 13. aprila 2016 (zadeva R 1337/2015-2) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Aldi Einkauf in Fratelli Polli.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 287, 8.8.2016.


title: Zadeva C-209/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 10. junija 2009 — Lahti Energia Oy

text:
               15.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 10. junija 2009 — Lahti Energia Oy
   (Zadeva C-209/09)
   2009/C 193/16
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Korkein hallinto-oikeus (Finska)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Lahti Energia Oy

      Druge zainteresirane stranke: Lahden seudun ympäristölautakunta, Hämeen ympäristökeskus in Salpausselän luonnonystävät ry

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba sežig plina, ki je proizveden v napravi za uplinjevanje, kot dodatnega goriva v kotlu elektrarne šteti za dejavnost iz člena 3 Direktive 2000/76/ES (1), če plin, namenjen sežigu, po uplinjenju ni očiščen?

               2)

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: ali lastnosti odpadkov, ki se sežigajo, oziroma vsebnost delcev ali drugih nečistoč v plinu, namenjenem sežigu, vplivajo na presojo zadeve?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. decembra 2000 o sežiganju odpadkov


title: Zadeva T-162/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. januarja 2009 – Kronoply proti Komisiji ( Državne pomoči – Regionalne pomoči, ki so namenjene večjim naložbenim projektom – Odločba, s katero je bila pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom – Obrazložitev – Spodbujevalni učinek pomoči – Nujnost pomoči )

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/22

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. januarja 2009 – Kronoply proti Komisiji
   (Zadeva T-162/06) (1)

   („Državne pomoči - Regionalne pomoči, ki so namenjene večjim naložbenim projektom - Odločba, s katero je bila pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom - Obrazložitev - Spodbujevalni učinek pomoči - Nujnost pomoči“)
   (2009/C 55/38)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Kronoply GmbH & Co. KG (Heiligengrabe, Nemčija) (zastopnika: R. Nierer in L. Gordalla, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: najprej K. Gross in T. Scharf, potem V. Kreuschitz, K. Gross in T. Scharf, zastopniki)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2006/262/ES z dne 21. septembra 2005 o državni pomoči C-5/2004 (prej N 609/2003) Nemčije za Kronoply (UL 2006, L 94, str. 50).
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Kronoply GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 212, 2. 9. 2006.


title: Zadeva T-27/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 10. novembra 2014 – Češka republika/Komisija (Ničnostna tožba – Notranji trg z zemeljskim plinom – Člen 22 Direktive 2003/55/ES – Dopis Komisije s pozivom regulativnemu organu, naj razveljavi svojo odločbo o odobritvi odstopanja – Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva – Nedopustnost)

text:
               19.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/40

      Sklep Splošnega sodišča z dne 10. novembra 2014 – Češka republika/Komisija
      (Zadeva T-27/14) (1)

      (Ničnostna tožba - Notranji trg z zemeljskim plinom - Člen 22 Direktive 2003/55/ES - Dopis Komisije s pozivom regulativnemu organu, naj razveljavi svojo odločbo o odobritvi odstopanja - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Nedopustnost)
      (2015/C 016/63)
      Jezik postopka: češčina

         Stranki

         Tožeča stranka: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, J. Vláčil in T. Müller, zastopniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: K. Herrmann in P. Němečková, zastopnika)

         Predmet

      Predlog za razglasitev ničnosti sklepa, ki naj bi bil vsebovan v dopisu Komisije C(2013)7221 final z dne 4. novembra 2013, naslovljenem na češko ministrstvo za industrijo in trgovino ter na direktorico češkega urada za regulacijo energije, na podlagi člena 22(4) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2003/55/ES z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 98/30/ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 12, zvezek 2, str. 230).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže kot nedopustna.

                  2.

                  Češka republika nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

         (1)  UL C 85, 22.3.2014.


title: Zadeva C-267/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 5. junija 2015 – Gemeente Woerden/Staatssecretaris van Financiën

text:
               10.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 5. junija 2015 – Gemeente Woerden/Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-267/15)
   (2015/C 262/13)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Gemeente Woerden

      Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Staatssecretaris van Financiën

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali ima davčni zavezanec v primeru, kot je obravnavani, v katerem je davčni zavezanec dal zgraditi stavbo in jo prodal za ceno, ki ne krije stroškov izgradnje, medtem ko kupec stavbe del te stavbe izroči v brezplačno uporabo tretji osebi, pravico do odbitka vstopnega davka v znesku celotnega za gradnjo stavbe odmerjenega prometnega davka ali pa le dela tega prometnega davka v sorazmerju z deli stavbe, ki jih kupec uporablja za ekonomsko dejavnost (v zadevnem primeru odplačni najem)?


title: Združene zadeve C-320/11, C330/11, C-382/11 in C-383/11: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 22. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad – Varna – Bolgarija) – DIGITALNET OOD (C-320/11 in C-383/11), Tsifrova kompania OOD (C-330/11), M SAT CABLE AD (C-382/11) proti Nachalnik na Mitnicheski punkt – Varna Zapad pri Mitnitsa Varna (Skupna carinska tarifa — Tarifna razvrstitev — Kombinirana nomenklatura — Naprave, ki omogočajo sprejem televizijskih signalov, v katere je vgrajen modem za dostop do interneta in ki omogočajo interaktivno izmenjavo informacij)

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/10

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 22. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad – Varna – Bolgarija) – DIGITALNET OOD (C-320/11 in C-383/11), Tsifrova kompania OOD (C-330/11), M SAT CABLE AD (C-382/11) proti Nachalnik na Mitnicheski punkt – Varna Zapad pri Mitnitsa Varna
   (Združene zadeve C-320/11, C330/11, C-382/11 in C-383/11) (1)

   (Skupna carinska tarifa - Tarifna razvrstitev - Kombinirana nomenklatura - Naprave, ki omogočajo sprejem televizijskih signalov, v katere je vgrajen modem za dostop do interneta in ki omogočajo interaktivno izmenjavo informacij)
   2013/C 26/18
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen sad – Varna

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: DIGITALNET OOD (C-320/11 in C-383/11), Tsifrova kompania OOD (C-330/11), M SAT CABLE AD (C-382/11)

      Tožena stranka: Nachalnik na Mitnicheski punkt – Varna Zapad pri Mitnitsa Varna

      Predmet

   Predlogi za sprejetje predhodne odločbe – Administrativen sad – Varna – Razlaga Uredbe Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL L 256, str. 1), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1031/2008 z dne 19. septembra 2008 o spremembi Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL L 291, str. 1) – Tarifna podštevilka 8528 71 13 kombinirane nomenklature (Naprave z mikroprocesorsko enoto, ki vsebujejo modem za dostop do interneta in imajo funkcijo za interaktivno izmenjavo informacij, ki omogočajo sprejemanje televizijskih signalov („set-top“ naprave s komunikacijsko funkcijo)) ali 8521 90 00 (Druge naprave za snemanje in reprodukcijo slike, ki imajo vgrajen videotuner (TV sprejemno enoto) ali ne) – Naprava, ki omogoča sprejem televizijskih signalov ali jo je možno uporabiti kot modem za dostop do interneta in omogoča interaktivno izmenjavo informacij – Pomen pojmov „internet“, „modem“ ter „modulacija in demodulacija“ v smislu Pojasnjevalnih opomb kombinirane nomenklature

      Izrek

               1.

               Kombinirano nomenklaturo iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1214/2007 z dne 20. septembra 2007, Uredbo Komisije (ES) št. 1031/2008 z dne 19. septembra 2008 in Uredbo Komisije (ES) št. 948/2009 z dne 30. septembra 2009, je treba razlagati tako, da je za uvrstitev blaga pod podštevilko 8528 71 13 modem za dostop do interneta opredeljen kot naprava, ki sama – in brez posredovanja druge naprave ali mehanizma – omogoča dostop do interneta in zagotavlja interaktivnost ali dvosmerno izmenjavo informacij. Pri uvrstitvi pod navedeno podštevilko je upoštevna zgolj zmožnost dostopa do interneta, ne pa tehnika, ki se za to uporabi.

               2.

               Navedeno nomenklaturo je treba razlagati tako, da sta sprejem televizijskih signalov in obstoj modema, ki omogoča dostop do interneta, enakovredni funkciji, ki ju morajo imeti naprave, da bi lahko bile uvrščene pod podštevilko 8528 71 13. Če naprave nimajo ene od teh dveh funkcij, jih je treba uvrstiti pod podštevilko 8528 71 19.

               3.

               Člen 78(2) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti je treba razlagati tako, da se naknadno preverjanje blaga in sprememba tarifne številke v skladu s tem preverjanjem lahko opravita na podlagi pisnih dokumentov, ne da bi bili carinski organi dolžni fizično pregledati to blago.

      (1)  UL C 252, 27.8.2011.

      UL C 298, 8.10.2011.


title: Zadeva T-275/04: Tožba družbe Aries Meca proti Komisiji Evropskih Skupnosti, vložena dne 7. julija 2004

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/32

         Tožba družbe Aries Meca proti Komisiji Evropskih Skupnosti, vložena dne 7. julija 2004
   (Zadeva T-275/04)
   (2004/C 262/62)
   Jezik postopka: francoščina
   Družba Aries Meca, s sedežem v Poissyu (Francija), ki ga zastopata Jean-Paul Poulain in Jean- Emmanuel Kuntz, avocats, je dne 7. julija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih Skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Komisije z dne 16. decembra 2003, ki je v svojem členu 1 razglasila nezakonitost sistema polnopravnih oprostitev davka družbam, ki prevzamejo podjetje v težavah;

               —

               razglasi za nično izpodbijano odločbo Komisije z dne 16. decembra 2003, ki je v svojem členu 5 odredila, da morajo družbe, ustanovljene za prevzem podjetja v težavah, povrniti celotno pomoč, ki jim je bila dodeljena na podlagi sistema iz člena 44 septies CGI (Francoskega splošnega davčnega zakonika);

               —

               Komisiji Evropskih Skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe:
   Ta odločba je izpodbijana tudi v zadevi T-273/04, Brandt Industries proti Komisiji.
   Tožeča stranka v tej zadevi, ARIES MECA, je družba, ki je s prevzemom ARIES SAS koristila določbe Code Général des Impôts (Francoskega splošnega davčnega zakonika), katere zadeva izpodbijana odločba. Njena ničnostna tožba se opira na dva tožbena razloga, in sicer kršitev člena 253 Pogodbe ES in člena 14 Uredbe (ES) št. 659/1999, z dne 22. marca 1999 o podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES. (1)

      (1)  UL L 83, 27.3.1999, str. 1.


title: Zadeva C-150/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Rechtbank 's-Hertogenbosch z dne 23. marca 2005 v zadevi Jean Leon Van Straaten proti državi Nizozemski in Italijanski republiki

text:
               25.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/3

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Rechtbank 's-Hertogenbosch z dne 23. marca 2005 v zadevi Jean Leon Van Straaten proti državi Nizozemski in Italijanski republiki
   (Zadeva C-150/05)
   (2005/C 155/05)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Rechtbank 's-Hertogenbosch (Nizozemska) je s sklepom z dne 23. marca 2005 v zadevi Jean Leon Van Straaten proti državi Nizozemski in Italijanski republiki, ki jo je sodno tajništvo prejelo dne 4. aprila 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Rechtbank 's-Hertogenbosch predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Kaj je razumeti pod ista dejanja v smislu člena 54 Konvencije o izvajanju schengenskega sporazuma (1)? (Ali je posedovanje približno 1000 gramov heroina na Nizozemskem v obdobju ali okoli obdobja od 27. do 30. marca 1983 isto dejanje kot posedovanje približno 5 kilogramov heroina v Italiji dne 27. marca 1983 ali tega dne, ob upoštevanju, da je bila pošiljka heroina na Nizozemskem del pošiljke v Italiji? Ali je izvoz pošiljke heroina iz Italije na Nizozemsko isto dejanje kot uvoz iste pošiljke heroina iz Italije na Nizozemsko, tudi ob upoštevanju, da soobtoženci Van Straatna niso v celoti isti na Nizozemskem in v Italiji? Ali gre pri obravnavanju dejanj kot celote, sestavljene iz posesti zadevnega heroina v Italiji, izvoza iz Italije, njegovega uvoza na Nizozemsko in njegove posesti na Nizozemskem, za „ista dejanja“?)

               2.

               Ali je mogoče šteti, da je sodni postopek zoper osebo končan v smislu člena 54 Konvencije o izvajanju schengenskega sporazuma, če obtožbe proti tej osebi niso bile ustrezno in prepričljivo pravno dokazano in je bila ta oseba zato s sodbo oproščena?

      (1)  Schengenski pravni red - Konvencija z dne 19. junija 1990 o izvajanju Schengenskega sporazuma z dne 14. junija 1985 med vladami Gospodarske unije Beneluxa, Zvezne republike Nemčije in Republike Francije o postopni odpravi kontrol na skupnih mejah (UL L 239, 22.9.2000, str. 19).


title: Zadeva C-5/05: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 23. novembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemska) — Staatssecretaris van Financiën proit Joustra, B. F. (Davčne določbe — Usklajevanje zakonodaj — Direktiva 92/12/EGS — Trošarine — Vino — Členi od 7 do 10 — Določitev države članice, v kateri nastane obveznost za plačilo trošarine — Nakup, ki ga opravi fizična oseba za lastno uporabo in za uporabo drugih fizičnih oseb — Odprema v drugo državo članico preko prevoznega podjetja — Režim, ki se lahko uporabi v namembni državi članici)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/7

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 23. novembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemska) — Staatssecretaris van Financiën proit Joustra, B. F.
   (Zadeva C-5/05) (1)

   (Davčne določbe - Usklajevanje zakonodaj - Direktiva 92/12/EGS - Trošarine - Vino - Členi od 7 do 10 - Določitev države članice, v kateri nastane obveznost za plačilo trošarine - Nakup, ki ga opravi fizična oseba za lastno uporabo in za uporabo drugih fizičnih oseb - Odprema v drugo državo članico preko prevoznega podjetja - Režim, ki se lahko uporabi v namembni državi članici)
   (2006/C 331/10)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemska
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Staatssecretaris van Financiën

      Tožena stranka: Joustra, B. F.
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Hoge Raad der Nederlanden — Razlaga členov od 7 do 9 Direktive Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov (UL L 76, str. 1) — Vino, ki so ga brez pridobitnega namena kupili v eni državi članici državljani druge države članice in ga odpremili preko prevoznega podjetja zadnje države članice — Trošarina, plačana v prvi državi članici
   Izrek
   Direktivo Sveta št. 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/108/EGS z dne 14. decembra 1992, je treba razlagati tako, da kadar, tako kot v zadevi iz postopka v glavni stvari, fizična oseba, ki ne deluje poklicno ali s pridobitnim namenom, nabavi v prvi državi članici za lastno uporabo in za uporabo drugih fizičnih oseb trošarinske proizvode, ki so bili sproščeni v porabo v tej državi članici, in jih nato odpremi v svojem imenu preko prevoznega podjetja, s sedežem v drugi državi, se uporabi člen 7 Direktive in ne člen 8, tako da se trošarina pobere tudi v tej državi. Na podlagi člena 7(6) navedene direktive se trošarina, ki je bila plačana v tej prvi državi, povrne v skladu s členom 22(3) te direktive.

      (1)  UL C 69, 19.3.2005.


title: Zadeva C-174/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi odločbe College van Beroep voor het bedrijfsleven z dne 19. aprila 2005, v zadevi 1. Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, 2. Stichting Natuur en Milieu proti College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (intervenient: Bayer CropScience B. V.)

text:
               25.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/6

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi odločbe College van Beroep voor het bedrijfsleven z dne 19. aprila 2005, v zadevi 1. Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, 2. Stichting Natuur en Milieu proti College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (intervenient: Bayer CropScience B. V.)
   (Zadeva C-174/05)
   (2005/C 155/12)
   Jezik postopka: nizozemščina
   College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemska) je z odločbo z dne 19. aprila 2005, v zadevi 1. Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, 2. Stichting Natuur en Milieu proti College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (intervenient: Bayer CropScience B.V.), ki jo je sodno tajništvo prejelo 19. aprila 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   College van Beroep voor het bedrijfsleven predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjem vprašanju:
   Ali je člen 2(3) Odločbe 2003/199/ES (1) veljaven?

      (1)  Odločba Sveta z dne 18. marca 2003 o nevključitvi aldikarba v Prilogo I k Direktivi Sveta 91/414/EGS in o odvzemu registracij za fitofarmacevtska sredstva, ki vsebujejo to aktivno snov (UL L 76, 22.3.2003, str. 21).