201807270232025062018/C 285/064802016CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL201806215621Zadeva C-480/16: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 21. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret – Danska) – Fidelity Funds in drugi/Skatteministeriet (Predhodno odločanje – Prosti pretok kapitala in svoboda plačil – Omejitve – Obdavčenje dividend, ki se izplačajo kolektivnim naložbenim podjemom za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) – Dividende, ki jih družbe, ki so rezidentke države članice, izplačajo KNPVP, ki so nerezidenti – Oprostitev dividend, ki jih družbe, ki so rezidentke neke države članice, izplačajo KNPVP rezidentom – Utemeljitev – Enakomerna razdelitev davčne pristojnosti med državami članicami – Doslednost davčnega sistema – Sorazmernost)
 ---documentbreak--- C2852018SL510120180621SL00065162Sodba Sodišča (peti senat) z dne 21. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret – Danska) – Fidelity Funds in drugi/Skatteministeriet
   (Zadeva C-480/16) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Prosti pretok kapitala in svoboda plačil — Omejitve — Obdavčenje dividend, ki se izplačajo kolektivnim naložbenim podjemom za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) — Dividende, ki jih družbe, ki so rezidentke države članice, izplačajo KNPVP, ki so nerezidenti — Oprostitev dividend, ki jih družbe, ki so rezidentke neke države članice, izplačajo KNPVP rezidentom — Utemeljitev — Enakomerna razdelitev davčne pristojnosti med državami članicami — Doslednost davčnega sistema — Sorazmernost)“2018/C 285/06Jezik postopka: danščina
      Predložitveno sodišče

   Østre Landsret

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Fidelity Funds in drugi

      Tožena stranka: Skatteministeriet

      Ob udeležbi: NN (L) SICAV

      Izrek

   Člen 63 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, v skladu s katero se od dividend, ki jih izplača družba s sedežem v tej državi članici kolektivnemu naložbenemu podjemu za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) nerezidentu, pri viru odtegne davek, medtem ko so dividende, izplačane KNPVP, ki je rezident te države članice, takega odtegljaja oproščene, če ta podjem imetnikom svojih enot premoženja izplača minimalno dividendo ali tehnično določi minimalno dividendo in odtegne davek na to realno ali fiktivno minimalno dividendo v breme imetnikov enot premoženja.
   (
         1
      )	UL C 419, 14.11.2016.


201807270032025182018/C 285/543552018TC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180608383811Zadeva T-355/18: Tožba, vložena 8. junija 2018 – Kraljevina Španija/Komisija
 ---documentbreak--- C2852018SL3810120180608SL0054381381Tožba, vložena 8. junija 2018 – Kraljevina Španija/Komisija
   (Zadeva T-355/18)2018/C 285/54Jezik postopka: španščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: M. García-Valdecasas Dorrego, agent)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            obvestilo razglasi za nično,

            —

            Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba se nanaša na obvestili o javnih razpisih za zapolnitev mest javnih uslužbencev na področju javnih uradnikov (AD 6) EPSO/AD/340/18 in EPSO/AD/341/18.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

            1.

            Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 1 in 2 Uredbe 1/58, člena 22 PDEU in člena 1d Kadrovskih predpisov, ker je ureditev komunikacije med EPSO in kandidatom omejena na angleščino, francoščino in nemščino, vključno z obrazcem za prijavo.

            2.

            Drugi tožbeni razlog: kršitev členov 1 in 6 Uredbe 1/58, člena 22 PDEU ter člena 1d (1) in (6), člena 27 in člena 28(f) Kadrovskih predpisov, ker je izbira drugega jezika neupravičeno omejena le na štiri jezike, in sicer angleščino, francoščino, nemščino in italijanščino, izključeni pa so ostali jeziki Evropske unije.

            3.

            Tretji tožbeni razlog: izbira angleščine, francoščine, nemščine in italijanščine je arbitrarna in pomeni diskriminacijo na podlagi jezika, ki je prepovedana s členom 1 Uredbe 1/58, členom 22 PDEU ter členom 1d (1) in (6), členom 27 in členom 28(f) Kadrovskih predpisov.

            4.

            Četrti tožbeni razlog: v izpodbijanem obvestilu ni izrecno navedeno, da mora biti jezik 1 tisti, ki ga kandidati obvladajo vsaj na stopnji C 1 (temeljito znanje), kar pomeni diskriminacijo na podlagi „govorjenega“ jezika in kršitev člena 1 Uredbe 1/58, člena 22 PDEU ter člena 1d (1) in (6), člena 27 in člena 28(f) Kadrovskih predpisov.


201807270362025132018/C 285/075432016CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL201806216611Zadeva C-543/16: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 21. junija 2018 – Evropska komisija/Zvezna republika Nemčija (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 91/676/EGS – Člen 5(5) in (7) – Priloga IIA, točke od 1 do 3 in 5 – Priloga III, odstavek 1, točke od 1 do 3, in odstavek 2 – Varstvo voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov – Nezadostnost obstoječih ukrepov – Dodatni ali okrepljeni ukrepi – Revizija akcijskega programa – Omejitev vnosa – Uravnoteženo gnojenje – Obdobja vnosa – Zmogljivost posod za skladiščenje živinskih gnojil – Vnos na zelo strmih površinah in v zaledenega in zasnežena tla)
 ---documentbreak--- C2852018SL610120180621SL00076161Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 21. junija 2018 – Evropska komisija/Zvezna republika Nemčija
   (Zadeva C-543/16) (
         1
      )
   „(Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 91/676/EGS — Člen 5(5) in (7) — Priloga IIA, točke od 1 do 3 in 5 — Priloga III, odstavek 1, točke od 1 do 3, in odstavek 2 — Varstvo voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov — Nezadostnost obstoječih ukrepov — Dodatni ali okrepljeni ukrepi — Revizija akcijskega programa — Omejitev vnosa — Uravnoteženo gnojenje — Obdobja vnosa — Zmogljivost posod za skladiščenje živinskih gnojil — Vnos na zelo strmih površinah in v zaledenega in zasnežena tla)“2018/C 285/07Jezik postopka: nemščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Hermes in E. Manhaeve, agenta)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: T. Henze in J. Möller, agenta)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Kraljevina Danska (zastopnika: C. Thorning in M. Wolff, agenta)

      Izrek

            1.

            Zvezna republika Nemčija, s tem da ni sprejela dodatnih ali okrepljenih ukrepov takoj, ko je bilo očitno, da so ukrepi nemškega akcijskega programa nezadostni, ter s tem da ni revidirala tega akcijskega programa, ni izpolnila obveznosti iz člena 5(5) in (7) Direktive Sveta 91/676/EGS z dne 12. decembra 1991 o varstvu voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov, kakor je bila spremenjena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1137/2008 z dne 22. oktobra 2008, v povezavi s Prilogo IIA, točke od 1 do 3 in 5, ter Prilogo III, odstavek 1, točke od 1 do 3, in odstavek 2, te direktive.

            2.

            Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

      (
         1
      )	UL C 6, 9.1.2017.


201807270042024672018/C 285/553742018TC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180619383922Zadeva T-374/18: Tožba, vložena 19. junija 2018 – Labiri/EESO
 ---documentbreak--- C2852018SL3820120180619SL0055382392Tožba, vložena 19. junija 2018 – Labiri/EESO
   (Zadeva T-374/18)2018/C 285/55Jezik postopka: francoščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Vassiliki Labiri (Bruselj, Belgija) (zastopnik: J.-N. Louis, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski ekonomsko-socialni odbor

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            toženo stranko v okviru ukrepov procesnega vodstva pozove, naj predloži odločbo generalnega sekretarja EESO z dne 30. marca 2016, s katero je ta odločil, da se ne ugodi nobeni obtožbi proti vodji oddelka tožeče stranke;

            —

            razsodi:

                     —

                     odločba generalnega sekretarja EESO z dne 30. marca 2016, da se ne ugodi nobeni obtožbi proti vodji oddelka tožeče stranke in da se postopek v zvezi s prošnjo tožeče stranke za pomoč/tožbo z dne 14. decembra 2017 ustavi, se razglasi za nično;

                     —

                     EESO se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

            1.

            Prvi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve, ki izhaja iz člena 25(2) Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi), in kršitev načel sodelovanja, ki izhajajo iz Sporazuma o upravnem sodelovanju med Evropskim ekonomsko-socialnim odborom (EESO) in Odborom regij z dne 17. decembra 2007.

            2.

            Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 24, prvi odstavek, Kadrovskih predpisov in člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ki vsem osebam podeljuje pravico do dobrega upravljanja. Zlasti naj bi bila izpodbijana odločba sprejeta s kršitvijo pravice tožeče stranke do izjave in njene pravice do obrambe.

            3.

            Tretji tožbeni razlog: očitna napako pri presoji, ki naj bi jo EESO storil s sprejetjem odločbe o ustavitvi postopka, ki se je nezakonito sklicevala poravnavo, sklenjeno v zadevi pred Sodiščem za uslužbence, in na ugotovitve upravne preiskave, v kateri naj nikoli ne bi bilo preučeno, ali bi lahko dejstva iz tožbe tožeče stranke objektivno pomenila psihično nadlegovanje.


201807270252025092018/C 285/086812016CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL201806217711Zadeva C-681/16: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Düsseldorf – Nemčija) – Pfizer Ireland Pharmaceuticals, Operations Support Group/Orifarm GmbH (Predhodno odločanje – Intelektualna in industrijska lastnina – Patentno pravo – Akti o pristopu k Evropski uniji iz let 2003, 2005 in 2012 – Posebni mehanizem – Uporaba za vzporedni uvoz – Uredba (ES) št. 469/2009 – Izdelek, ki je v eni državi članici varovan z dodatnim varstvenim certifikatom in ki ga imetnik osnovnega patenta trži v drugi državi članici – Izčrpanje pravic intelektualne in industrijske lastnine – Neobstoj osnovnega patenta v novih državah članicah – Uredba (ES) št. 1901/2006 – Podaljšanje obdobja varstva)
 ---documentbreak--- C2852018SL710120180621SL00087171Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Düsseldorf – Nemčija) – Pfizer Ireland Pharmaceuticals, Operations Support Group/Orifarm GmbH
   (Zadeva C-681/16) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Intelektualna in industrijska lastnina — Patentno pravo — Akti o pristopu k Evropski uniji iz let 2003, 2005 in 2012 — Posebni mehanizem — Uporaba za vzporedni uvoz — Uredba (ES) št. 469/2009 — Izdelek, ki je v eni državi članici varovan z dodatnim varstvenim certifikatom in ki ga imetnik osnovnega patenta trži v drugi državi članici — Izčrpanje pravic intelektualne in industrijske lastnine — Neobstoj osnovnega patenta v novih državah članicah — Uredba (ES) št. 1901/2006 — Podaljšanje obdobja varstva)“2018/C 285/08Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Landgericht Düsseldorf

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Pfizer Ireland Pharmaceuticals, Operations Support Group

      Tožena stranka: Orifarm GmbH

      Izrek

            1.

            Posebne mehanizme iz poglavja 2 Priloge IV k Aktu o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike in prilagoditvah Pogodb, na katerih temelji Evropska unija, poglavja 1 Priloge V k Aktu o pogojih pristopa Republike Bolgarije in Romunije in prilagoditvah Pogodb, na katerih temelji Evropska unija, in poglavja 1 Priloge IV k Aktu o pogojih pristopa Republike Hrvaške in prilagoditvah Pogodbe o Evropski uniji, Pogodbe o delovanju Evropske unije in Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo je treba razlagati tako, da imetniku dodatnega varstvenega certifikata, ki ga je podelila država članica, ki ni ena od novih držav članic iz teh aktov o pristopu, dovoljujejo, da če pravni redi teh novih držav članic možnost pridobitve enakovrednega varstva niso določali ob vložitvi prijave za osnovni patent, ampak ob objavi prijave za osnovni patent in/ali vložitvi prijave za dodatni varstveni certifikat v državi članici uvoza, zaradi česar imetnik v državah izvoznicah ni mogel pridobiti patenta in enakovrednega dodatnega varstvenega certifikata, nasprotuje vzporednemu uvozu zdravila, ki izvira iz teh novih držav članic.

            2.

            Posebne mehanizme iz poglavja 2 Priloge IV k Aktu o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike in prilagoditvah Pogodb, na katerih temelji Evropska unija, poglavja 1 Priloge V k Aktu o pogojih pristopa Republike Bolgarije in Romunije in prilagoditvah Pogodb, na katerih temelji Evropska unija, in poglavja 1 Priloge IV k Aktu o pogojih pristopa Republike Hrvaške in prilagoditvah Pogodbe o Evropski uniji, Pogodbe o delovanju Evropske unije in Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo je treba razlagati tako, da se uporabljajo za podaljšanje iz člena 36(1) Uredbe (ES) št. 1901/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o zdravilih za pediatrično uporabo in spremembah Uredbe (EGS) št. 1768/92, Direktive 2001/20/ES, Direktive 2001/83/ES in Uredbe (ES) št. 726/2004.

      (
         1
      )	UL C 104, 3.4.2017.


201807270062025082018/C 285/563852018TC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180625394021Zadeva T-385/18: Tožba, vložena 25. junija 2018 – Aldi/EUIPO – Crone (CRONE)
 ---documentbreak--- C2852018SL3910120180625SL0056391402Tožba, vložena 25. junija 2018 – Aldi/EUIPO – Crone (CRONE)
   (Zadeva T-385/18)2018/C 285/56Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Nemčija) (zastopniki: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen in M. Minkner, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: fds

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: Prijava figurativne znamke Evropske unije CRONE – Prijava št. 14 854 533

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 14. marca 2018 v zadevi R 1100/2017-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            izpodbijano odločbo razveljavi;

            —

            EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

            —

            Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


201807270632024682018/C 285/0912017CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL201806218811Zadeva C-1/17: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte di Appello di Torino – Italija) – Petronas Lubricants Italy SpA/Livio Guida (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Uredba (ES) št. 44/2001 – Pristojnost v zadevah v zvezi z individualnimi pogodbami o zaposlitvi – Člen 20(2) – Delodajalec, ki je tožen pred sodišči države članice, v kateri ima sedež – Nasprotna tožba delodajalca – Določitev pristojnega sodišča)
 ---documentbreak--- C2852018SL810120180621SL00098181Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte di Appello di Torino – Italija) – Petronas Lubricants Italy SpA/Livio Guida
   (Zadeva C-1/17) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Uredba (ES) št. 44/2001 — Pristojnost v zadevah v zvezi z individualnimi pogodbami o zaposlitvi — Člen 20(2) — Delodajalec, ki je tožen pred sodišči države članice, v kateri ima sedež — Nasprotna tožba delodajalca — Določitev pristojnega sodišča)“2018/C 285/09Jezik postopka: italijanščina
      Predložitveno sodišče

   Corte di Appello di Torino

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Petronas Lubricants Italy SpA

      Nasprotna stranka: Livio Guida

      Izrek

   Člen 20(2) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da ima delodajalec v položaju, kot je ta v postopku v glavni stvari, na njegovi podlagi pravico, da nasprotno tožbo, ki temelji na pogodbi o odstopu terjatve, sklenjeni med delodajalcem in prvotnim imetnikom terjatve po vložitvi glavne tožbe, vloži pri sodišču, pri katerem je delavec pravilno vložil glavno tožbo.
   (
         1
      )	UL C 112, 10.4.2017.


201807270122025052018/C 285/573872018TC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180625404121Zadeva T-387/18: Tožba, vložena 25. junija 2018 – Delta-Sport/EUIPO – Delta Enterprise (DELTA SPORT)
 ---documentbreak--- C2852018SL4010120180625SL0057401412Tožba, vložena 25. junija 2018 – Delta-Sport/EUIPO – Delta Enterprise (DELTA SPORT)
   (Zadeva T-387/18)2018/C 285/57Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Delta-Sport Handelskontor GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: M. Krogmann, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Delta Enterprise Corp. (New York, New York, Združene države Amerike)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

      Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije DELTA SPORT – zahteva za registracijo št. 14 327 911

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 17. aprila 2018 v zadevi R 1894/2017-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            razveljavi izpodbijano odločbo;

            —

            EUIPO naloži plačilo stroškov, vključno s stroški postopka pred petim odborom za pritožbe;

            —

            sprejme kakršne koli druge ukrepe, ki se mu zdijo primerni.

      Navajani tožbeni razlog

            —

            Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


201807270542025232018/C 285/10202017CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL201806218922Zadeva C-20/17: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kammergericht Berlin – Nemčija) – postopek, ki ga je začel Vincent Pierre Oberle (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Uredba (EU) št. 650/2012 – Člen 4 – Splošna pristojnost sodišča države članice za odločanje o celotnem dedovanju – Nacionalna ureditev, ki ureja mednarodno pristojnost za izdajo nacionalnih potrdil o dedovanju – Evropsko potrdilo o dedovanju)
 ---documentbreak--- C2852018SL820120180621SL00108292Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kammergericht Berlin – Nemčija) – postopek, ki ga je začel Vincent Pierre Oberle
   (Zadeva C-20/17) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Uredba (EU) št. 650/2012 — Člen 4 — Splošna pristojnost sodišča države članice za odločanje o celotnem dedovanju — Nacionalna ureditev, ki ureja mednarodno pristojnost za izdajo nacionalnih potrdil o dedovanju — Evropsko potrdilo o dedovanju)“2018/C 285/10Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Kammergericht Berlin

      Stranka v postopku v glavni stvari

      Prosilec in pritožnik: Vincent Pierre Oberle

      Izrek

   Člen 4 Uredbe (EU) št. 650/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. julija 2012 o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju odločb in sprejemljivosti in izvrševanju javnih listin v dednih zadevah ter uvedbi evropskega potrdila o dedovanju je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki določa, da so njena sodišča, tudi če zapustnik ob smrti ni imel svojega običajnega prebivališča v tej državi članici, v okviru dedovanja s čezmejnimi posledicami še naprej pristojna za izdajo nacionalnih potrdil o dedovanju, kadar je zapuščinsko premoženje na ozemlju navedene države članice ali če je imel zapustnik ob smrti državljanstvo te države članice.
   (
         1
      )	UL C 112, 10.4.2017.


201807270082025342018/C 285/583892018TC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180621414111Zadeva T-389/18: Tožba, vložena 21. junija 2018 – Nonnemacher/EUIPO – Ingram (WKU)
 ---documentbreak--- C2852018SL4110120180621SL0058411411Tožba, vložena 21. junija 2018 – Nonnemacher/EUIPO – Ingram (WKU)
   (Zadeva T-389/18)2018/C 285/58Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Klaus Nonnemacher (Karlsruhe, Nemčija) (zastopnik: C. Zierhut, Rechtsanwalt)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Paul Ingram (Birmingham, Združeno kraljestvo)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije WKU – Znamka Evropske unije št. 11 482 841

      Postopek pred EUIPO: postopek izbrisa

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 17. aprila 2018 v zadevi R 399/2017-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            izpodbijano odločbo razveljavi;

            —

            EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

            —

            Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

            —

            kršitev člena 61 Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


201807270382025162018/C 285/111082017CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL2018062091021Zadeva C-108/17: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 20. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vilniaus apygardos administracinis teismas – Litva) – UAB „Enteco Baltic“/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Predhodno odločanje – Davek na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Člen 143(1)(d) in člen 143(2) – Oprostitve plačila DDV pri uvozu – Uvoz, ki mu sledi dobava znotraj Skupnosti – Pogoji – Dokaz za pošiljanje ali prevoz blaga v drugo državo članico – Prevoz pod režimom odloga plačila trošarine – Prenos pravice do razpolaganja z blagom na pridobitelja – Davčna utaja – Neobstoj obveznosti pristojnega organa, da davčnemu zavezancu pomaga zbrati potrebne informacije za dokaz izpolnjevanja pogojev za oprostitev)
 ---documentbreak--- C2852018SL910120180620SL001191102Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 20. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vilniaus apygardos administracinis teismas – Litva) – UAB „Enteco Baltic“/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Zadeva C-108/17) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Davek na dodano vrednost (DDV) — Direktiva 2006/112/ES — Člen 143(1)(d) in člen 143(2) — Oprostitve plačila DDV pri uvozu — Uvoz, ki mu sledi dobava znotraj Skupnosti — Pogoji — Dokaz za pošiljanje ali prevoz blaga v drugo državo članico — Prevoz pod režimom odloga plačila trošarine — Prenos pravice do razpolaganja z blagom na pridobitelja — Davčna utaja — Neobstoj obveznosti pristojnega organa, da davčnemu zavezancu pomaga zbrati potrebne informacije za dokaz izpolnjevanja pogojev za oprostitev)“2018/C 285/11Jezik postopka: litovščina
      Predložitveno sodišče

   Vilniaus apygardos administracinis teismas

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: UAB „Enteco Baltic“

      Tožena stranka: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Izrek

            1.

            Člen 143(1)(d) in člen 143(2)(b) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2009/69/ES z dne 25. junija 2009, je treba razlagati tako, da nasprotujeta temu, da pristojni organi države članice zavrnejo oprostitev davka na dodano vrednost pri uvozu zgolj zato, ker je bilo po spremembi okoliščin, do katere je prišlo po uvozu, zadevno blago dobavljeno davčnemu zavezancu, ki ni tisti, čigar identifikacijska številka za davek na dodano vrednost je bila navedena v uvozni deklaraciji, čeprav je uvoznik vse informacije v zvezi z istovetnostjo novega pridobitelja zagotovil pristojnim organom države članice uvoza, če je dokazano, da so dejansko izpolnjeni vsebinski pogoji za oprostitev nadaljnje dobave znotraj Skupnosti.

            2.

            Člen 143(1)(d) Direktive 2006/112, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/69, v povezavi s členom 138 in členom 143(2)(c) te direktive, kakor je bila spremenjena, je treba razlagati tako, da:

                     —

                     je mogoče dokumente, ki potrjujejo prevoz blaga od davčnega skladišča v državi članici uvoza do namembnega kraja, ki ni kraj pridobitelja, temveč davčnega skladišča v drugi državi članici, šteti za zadostne dokaze o odpošiljanju ali prevozu tega blaga v drugo državo članico.

                     —

                     se dokumenti, kot so tovorni listi, uvedeni na podlagi Konvencije o pogodbi za mednarodni cestni prevoz blaga, podpisane v Ženevi 19. maja 1956, kakor je bila spremenjena s Protokolom z dne 5. julija 1978, in elektronski administrativni dokumenti za gibanje blaga pod režimom odloga plačila trošarine lahko upoštevajo pri ugotavljanju, da je ob uvozu v državo članico zadevno blago namenjeno, da se odpošlje ali odpelje v drugo državo članico, v smislu člena 143(2)(c) Direktive 2006/112, kakor je bila spremenjena, če so navedeni dokumenti takrat predloženi in vsebujejo vse potrebne informacije. S temi dokumenti ter elektronskimi potrditvami o dobavi blaga in potrdilom o prejemu, izdanimi ob koncu gibanja pod režimom odloga plačila trošarine, je mogoče dokazati, da je navedeno blago dejansko odposlano ali odpeljano v drugo državo članico v skladu s členom 138(1) Direktive 2006/112, kakor je bila spremenjena.

            3.

            Člen 143(1)(d) Direktive 2006/112, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/69, je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da organi države članice uvozniku zavrnejo priznanje pravice do oprostitve davka na dodano vrednost, določene s to določbo, za uvoz blaga, ki ga je opravil v tej državi članici in ki mu je sledila dobava znotraj Skupnosti, z obrazložitvijo, da to blago ni bilo preneseno neposredno na pridobitelja, temveč so ga prevzela prevozna podjetja in davčna skladišča, ki jih je zadnjenavedeni določil, če je uvoznik na pridobitelja prenesel pravico do razpolaganja z navedenim blagom kot lastnik. V tem okviru je treba pojem „dobava blaga“ v smislu člena 14(1) te direktive, kakor je bila spremenjena, razlagati enako kot v okviru člena 167 navedene direktive, kakor je bila spremenjena.

            4.

            Člen 143(1)(d) Direktive 2006/112, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/69, je treba razlagati tako, da nasprotuje upravni praksi, v skladu s katero se v okoliščinah, kakršne so te v sporu o glavni stvari, priznanje pravice do oprostitve davka na dodano vrednost pri uvozu dobrovernemu uvozniku zavrne, kadar pogoji za oprostitev nadaljnje dobave znotraj Skupnosti niso izpolnjeni zaradi davčne utaje, ki jo stori pridobitelj, razen če je dokazano, da je uvoznik vedel ali bi moral vedeti, da je bila transakcija del pridobiteljeve utaje, in ni sprejel vseh razumnih ukrepov, ki bi jih lahko sprejel, da ne bi sodeloval pri tej utaji. Zgolj na podlagi tega, da sta se uvoznik in pridobitelj sporazumevala prek elektronskih komunikacijskih sredstev, ni mogoče domnevati, da je uvoznik vedel ali bi lahko vedel, da je sodeloval pri taki utaji.

            5.

            Člen 143(1)(d) Direktive 2006/112, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/69, je treba razlagati tako, da pristojnim nacionalnim organom pri presoji prenosa pravice do razpolaganja z blagom kot lastnik ni treba zbrati informacij, do katerih imajo dostop samo javni organi.

      (
         1
      )	UL C 161, 22.5.2017.


201807270152025022018/C 285/593902018TC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180621414222Zadeva T-390/18: Tožba, vložena 21. junija 2018 – Nonnemacher/EUIPO – Ingram (WKU WORLD KICKBOXING AND KARATE UNION)
 ---documentbreak--- C2852018SL4120120180621SL0059412422Tožba, vložena 21. junija 2018 – Nonnemacher/EUIPO – Ingram (WKU WORLD KICKBOXING AND KARATE UNION)
   (Zadeva T-390/18)2018/C 285/59Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Klaus Nonnemacher (Karlsruhe, Nemčija) (zastopnik: C. Zierhut, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Paul Ingram (Birmingham, Združeno kraljestvo)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije WKU WORLD KICKBOXING AND KARATE UNION – Prijava št. 11 523 958

      Postopek pred EUIPO: postopek za izbris

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 17. aprila 2018 v zadevi R 409/2017-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            razveljavi izpodbijano odločbo;

            —

            EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

            —

            Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 2017/1001;

            —

            kršitev člena 61 Uredbe št. 2017/1001.


201807270222024982018/C 285/123072017CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20170526101121Zadeva C-307/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 26. maja 2017 – EUflight.de GmbH/TUIfly GmbH
 ---documentbreak--- C2852018SL1010120170526SL0012101112Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 26. maja 2017 – EUflight.de GmbH/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-307/17)2018/C 285/12Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: EUflight.de GmbH

      Tožena stranka: TUIfly GmbH
   S sklepom Sodišča z dne 8. maja 2018 je bila zadeva izbrisana iz vpisnika Sodišča.


201807270052025112018/C 285/603922018TC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180628424321Zadeva T-392/18: Tožba, vložena 28. junija 2018 – Innocenti/EUIPO – Gemelli (Innocenti)
 ---documentbreak--- C2852018SL4210120180628SL0060421432Tožba, vložena 28. junija 2018 – Innocenti/EUIPO – Gemelli (Innocenti)
   (Zadeva T-392/18)2018/C 285/60Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Innocenti SA (Lugano, Švica) (zastopnik: N. Ferretti, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Filippo Gemelli (Torino, Italija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „Innocenti“ – Prijava št. 7 502 181

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. aprila 2018 v zadevi R 2336/2010-5

      Tožbeni predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            odločbo petega odbora za pritožbe št. 2336/2010-5 razveljavi in spremeni ter zavrne ugovor Filippa Gemellija v zvezi z znamko 007502181.

      Navajana tožbena razloga

            —

            Nespoštovanje roka za predložitev dokumentov, ki potrjujejo odločitev Tribunale di Torino (sodišče v Torinu) o razveljavitvi zaradi neuporabe;

            —

            Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


201807270132025002018/C 285/613982018TC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180625434421Zadeva T-398/18: Tožba, vložena 25. junija 2018 – Pielczyk/EUIPO – Thalgo TCH (DERMAEPIL SUGAR EPIL SYSTEM)
 ---documentbreak--- C2852018SL4310120180625SL0061431442Tožba, vložena 25. junija 2018 – Pielczyk/EUIPO – Thalgo TCH (DERMAEPIL SUGAR EPIL SYSTEM)
   (Zadeva T-398/18)2018/C 285/61Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Radoslaw Pielczyk (Klijndijk, Nizozemska) (zastopnik: K. Kielar, lawyer)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Thalgo TCH (Roquebrune-sur-Argens, Francija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

      Zadevna sporna znamka: Znamka Evropske unije št. 11649324

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora EUIPO za pritožbe z dne 13. aprila 2018 v zadevah R 979/2017-4 in R 1070/2017-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            izpodbijano odločbo delno razveljavi, in sicer v delih, v katerih je odbor za pritožbe

                     a)

                     zavrnil pritožbo tožeče stranke R 979/2017-4

                     b)

                     delno ugodil izbrisu na podlagi pritožbe družbe Thalgo TCH R 1070/2017-4 za proizvode iz razreda 3 Nicejske klasifikacije;

                     c)

                     tudi EUTM št. 11649324 razglasil neveljavno za navedene proizvode iz razreda 3;

                     d)

                     potrdil odločbo EUIPO z dne 21. marca 2017 (postopek izbrisa št. 11974 C) v delu, v katerem je bila znamka tožeče stranke v skladu z odločbo razglašena za neveljavno za proizvode iz razreda 3;

            —

            družbi Thalgo TCH naloži plačilo stroškov, ki so nastali pred oddelkom EUIPO za izbris in odborom za pritožbe;

            —

            EUIPO naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Navajani tožbeni razlogi

            —

            Kršitev člena 60(1)(a) v povezavi s členom 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

            —

            Kršitev pravila 22(3)(4) v povezavi s pravilom 40(6) Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95;

            —

            Kršitev člena 64(2)(3) v povezavi s členom 18(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


201807270372024552018/C 285/373322018CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180521222321Zadeva C-332/18 P: Pritožba, ki jo je Mytilinaios Anonymos Etairia vložila 21. maja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 13. marca 2018 v zadevi T-542/11 RENV, Alouminion tis Ellados VEAE/Evropska komisija
 ---documentbreak--- C2852018SL2210120180521SL0037221232Pritožba, ki jo je Mytilinaios Anonymos Etairia vložila 21. maja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 13. marca 2018 v zadevi T-542/11 RENV, Alouminion tis Ellados VEAE/Evropska komisija
   (Zadeva C-332/18 P)2018/C 285/37Jezik postopka: grščina
      Stranki

      Pritožnica: Mytilinaios Anonymos Etairia – Omilos Epicheiriseon (zastopniki: N. Korogiannakis, N. Keramidas, E. Chrysafis in D. Diakopoulos, dichigori, in K. Struckmann, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija, Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI)

      Predlogi

   Družba „Mytilinaios Anonymos Etairia – Omilos Epicheiriseon“ s to pritožbo Sodišču predlaga, naj:

            —

            sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 13. marca 2018 v zadevi T-542/11 RENV (EU:T:2018:132) razveljavi;

            —

            odloči o sporu;

            —

            sklep Komisije z dne 13. julija 2011 razglasi za ničen; in

            —

            Evropski komisiji naloži plačilo vseh stroškov pritožnice.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica navaja tri pritožbene razloge:

            1)

            Napačna uporaba prava in izkrivljanje dejstev v okviru preučitve Splošnega sodišča v zvezi s tem, ali obravnavani ukrep pomeni državno pomoč, in, natančneje, ali ukrep pomeni „prednost“, glede presoje prednosti, zavrnitve preučitve vidika gospodarske upravičenosti in napačne uporabe dokaznega bremena, saj Helenska republika teh trditev ni predložila v upravnem postopku, in napačna uporaba prava pri izpodbijanju trditev pritožnice glede „merila zasebnega vlagatelja“.

            2)

            Napačna uporaba prava pri presoji „selektivnosti“ prednosti.

            3)

            Napačna uporaba prava in izkrivljanje dokazov glede posledic obravnavanega ukrepa na trg in na konkurenco.


201807270452025072018/C 285/143162017CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180530111112Zadeva C-316/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 30. maja 2017 – Rainer Hadamek in drugi/TUIfly GmbH
 ---documentbreak--- C2852018SL1120120180530SL0014112111Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 30. maja 2017 – Rainer Hadamek in drugi/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-316/17)2018/C 285/14Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Rainer Hadamek, Heike Hadamek, Florian Hadamek, Carina Hadamek

      Tožena stranka: TUIfly GmbH
   S sklepom Sodišča z dne 17. maja 2018 je bila zadeva izbrisana iz vpisnika Sodišča.


201807270092025312018/C 285/624102018TC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180704444521Zadeva T-410/18: Tožba, vložena 4. julija 2018 – Silgan Closures in Silgan Holdings/Komisija
 ---documentbreak--- C2852018SL4410120180704SL0062441452Tožba, vložena 4. julija 2018 – Silgan Closures in Silgan Holdings/Komisija
   (Zadeva T-410/18)2018/C 285/62Jezik postopka: nemščina
      Stranke

      Tožeči stranki: Silgan Closures GmbH (München, Nemčija), Silgan Holdings Inc. (Stamford, Connecticut, Združene države) (zastopniki: H. Wollmann, D. Seeliger, R. Grafunder in V. Weiss, Rechtsanwälte)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

            —

            izpodbijani sklep v skladu s členom 264 PDEU razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožeči stranki;

            —

            Komisiji naloži plačilo stroškov tožečih strank.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki z obravnavano tožbo predlagata razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije C(2018) 2466 final z dne 19. aprila 2018 o začetku postopka iz člena 2(1) Uredbe Komisije (ES) št. 773/2004 (
         1
      ) v zadevi AT.40522 – Pandora.
   Tožba temelji na teh tožbenih razlogih:

            1.

            Kršitev načela subsidiarnosti
            Tožeči stranki v okviru prvega tožbenega razloga očitata, da naj bi Komisija z izpodbijanim sklepom odvzela pravno podlago postopku nemškega Bundeskartellamt (zvezni organ za varstvo konkurence), ki je takrat v isti zadevi potekal že več kot tri leta in v katerem bi prišlo do faze, v kateri bi bilo mogoče odločiti.

            2.

            Kršitev načela sorazmernosti
            Tožeči stranki v okviru drugega tožbenega razloga trdita, da naj izpodbijani sklep ne bi bil niti nujen za to, da bi lahko Komisija izvedla želene revizijske postopke, niti naj ob tehtanju interesov na obeh straneh glede na neugodnosti za tožeči stranki ne bi bil primeren.

            3.

            Nezadostna obrazložitev
            Tožeči stranki v okviru tretjega tožbenega razloga očitata, da naj Komisija v nasprotju s členom 296 PDEU v izpodbijanem sklepu ne bi navedla nobenega razloga, iz katerega meni, da je začetek postopka glede na načeli subsidiarnosti in sorazmernosti nujen in upravičen.

            4.

            Zloraba pooblastil
            Tožeči stranki v okviru četrtega tožbenega razloga trdita, da naj bi se to, da Komisija začne postopek, odredilo zato, da bi se omogočilo kaznovanje tožečih strank v okviru sistema sankcij iz Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003. (
                  2
               )

      (
         1
      )	Uredba Komisije (ES) št. 773/2004 z dne 7. aprila 2004 v zvezi z vodenjem postopkov Komisije v skladu s členoma 81 in 82 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 3, str. 81).
   (
         2
      )	Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).


201807270242024562018/C 285/153172017CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20170530111223Zadeva C-317/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 30. maja 2017 – Gerhard Schneider in Christa Schneider/TUIfly GmbH
 ---documentbreak--- C2852018SL1130120170530SL0015113122Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 30. maja 2017 – Gerhard Schneider in Christa Schneider/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-317/17)2018/C 285/15Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Gerhard Schneider, Christa Schneider

      Tožena stranka: TUIfly GmbH
   S sklepom Sodišča z dne 17. maja 2018 je bila zadeva izbrisana iz vpisnika Sodišča.


201807270532025282018/C 285/383332018CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180523232311Zadeva C-333/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 23. maja 2018 – Lombardi Srl/Comune di Auletta in drugi
 ---documentbreak--- C2852018SL2310120180523SL0038231231Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 23. maja 2018 – Lombardi Srl/Comune di Auletta in drugi
   (Zadeva C-333/18)2018/C 285/38Jezik postopka: italijanščina
      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Lombardi Srl

      Tožene stranke: Comune di Auletta, Delta Lavori SpA, Msm Ingegneria Srl

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 1(1), tretji pododstavek, in (3) Direktive Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (
         1
      ), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/66/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2007 (
         2
      ), razlagati tako, da mora predložitveno sodišče, kadar v postopku oddaje javnega naročila sodeluje več podjetij, ki niso stranke v postopku (in njihove ponudbe niso predmet izpodbijanja), v skladu s procesno avtonomijo držav članic oceniti, ali obstaja dejanski interes, kot izhaja iz glavne tožbe konkurenta, proti kateremu je bila vložena izključujoča nasprotna tožba, ki je bila razglašena za utemeljeno, pri čemer je treba upoštevati postopkovna pravila pravnega reda, s čimer se zagotovijo skladnost varstva navedenega subjektivnega položaja z ustaljenimi nacionalnimi načeli odločanja o vseh vprašanjih (člen 112 codice di procedura civile (zakon o pravdnem postopku)), potrditve dokaznega bremena (člen 2697 codice civile (civilni zakonik)), subjektivne omejitve zadeve, o kateri je že bilo odločeno in ki se nanaša samo na stranke v postopku, nikakor pa ne na položaj subjektov, ki niso stranke v postopku (člen 2909 civilnega zakonika).
   (
         1
      )	UL L 395, str. 33.
   (
         2
      )	Direktiva 2007/66/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2007 o spremembi direktiv Sveta 89/665/EGS in 92/13/EGS glede izboljšanja učinkovitosti revizijskih postopkov oddaje javnih naročil (UL L 335, str. 31).


201807270582025252018/C 285/163532017CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20170609121211Zadeva C-353/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 9. junija 2017 – Iris Michardt in Detlef Michardt/TUIfly GmbH
 ---documentbreak--- C2852018SL1210120170609SL0016121121Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 9. junija 2017 – Iris Michardt in Detlef Michardt/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-353/17)2018/C 285/16Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Iris Michardt, Detlef Michardt

      Tožena stranka: TUIfly GmbH
   S sklepom Sodišča z dne 17. maja 2018 je bila zadeva izbrisana iz vpisnika Sodišča.


201807270422025142018/C 285/393372018CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180523232422Zadeva C-337/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 23. maja 2018 – Via Lattea Scrl in drugi/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
 ---documentbreak--- C2852018SL2320120180523SL0039232242Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 23. maja 2018 – Via Lattea Scrl in drugi/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
   (Zadeva C-337/18)2018/C 285/39Jezik postopka: italijanščina
      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožniki: Via Lattea Scrl, Alba Gilberto, Antonio Barausse, Gabriele Barausse, Azienda Agricola Benvegnù Gianni Battista e Giangaetano s.s., Domenico Brogliato s.s., Cesare Filippi, Michele Filippi, Fontana Fidenzio e Fabrizio s.s., Giovanni Gastaldello, Tiziano Giaretta, Azienda Agricola Guadagnin Gianni ed Emanuele s.s., Il Moretto di Martinazza Laura s.s., Marini Alessandro e Domenico s.s., Azienda Agricola Milan Sergio & C. s.s., Matteo Mosele, Luciano Mosele, Ennio Mosele, Renato Munaretto, Azienda Agricola Pain di Gazzola Luigi, Azienda Agricola Parise Luigi, Angelo, Francesco e Giancarlo, Sillo Zefferino Maurizio s.s., Storti Danilo e Nicoletta s.s., Tosatto Paolo e Federico s.s., Vivaldo Emilio e Pierino s.s., Giuseppe Zanettin

      Nasprotni stranki v pritožbenem postopku: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

      Vprašanja za predhodno odločanje

            1.

            Ali je treba v položaju, kakršen je opisani, ki je predmet postopka v glavni stvari, pravo Evropske unije razlagati tako, da zaradi neskladnosti zakonske določbe države članice s členom 2(2)(3) Uredbe (EGS) št. 3950/92 (
                  1
               ) za proizvajalce ne velja obveznost plačila dodatne dajatve, če so izpolnjeni pogoji, ki jih določa navedena uredba?

            2.

            Ali je treba v položaju, kakršen je opisani, ki je predmet postopka v glavni stvari, pravo Evropske unije in zlasti splošno načelo varstva legitimnih pričakovanj razlagati tako, da ni mogoče varovati legitimnih pričakovanj subjektov, ki so spoštovali obveznost, ki jo je določila država članica, in so imeli korist od učinkov, povezanih s spoštovanjem navedene obveznosti, čeprav se je izkazalo, da navedena obveznost ni v skladu s pravom Evropske unije?

            3.

            Ali v položaju, kakršen je opisani, ki je predmet postopka v glavni stvari, člen 9 Uredbe (ES) št. 1392/2001 (
                  2
               ) z dne 9. julija 2001 in pojem Unije „prednostna kategorija“ nasprotujeta določbi države članice, kakršna je člen 2(3) uredbe-zakona št. 157/2004, ki jo je sprejela Italijanska republika in določa razlikovanje pri vračanju preplačane dodatne dajatve, tako da časovno in glede na način vračila ločuje med proizvajalci, ki so zaupali v zahtevano spoštovanje določbe nacionalnega prava, za katero se je izkazalo, da ni v skladu s pravom Unije, in proizvajalci, ki navedene določbe niso spoštovali?

      (
         1
      )	Uredba Sveta (EGS) št. 3950/92 z dne 28. decembra 1992 o uvedbi dodatne dajatve v sektorju mleka in mlečnih proizvodov (UL L 405, str. 1).
   (
         2
      )	Uredba Komisije (ES) št. 1392/2001 z dne 9. julija 2001 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (EGS) št. 3950/92 o uvedbi dodatne dajatve za mleko in mlečne proizvode (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 33, str. 104).


201807270622024662018/C 285/173542017CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20170609121212Zadeva C-354/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 9. junija 2017 – Birgit Förg/TUIfly GmbH
 ---documentbreak--- C2852018SL1220120170609SL0017122121Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 9. junija 2017 – Birgit Förg/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-354/17)2018/C 285/17Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Birgit Förg

      Tožena stranka: TUIfly GmbH
   S sklepom Sodišča z dne 28. maja 2018 je bila zadeva izbrisana iz vpisnika Sodišča.


201807270412025042018/C 285/403382018CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180523242521Zadeva C-338/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 23. maja 2018 – Cooperativa Novalat Scrl in drugi/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
 ---documentbreak--- C2852018SL2410120180523SL0040241252Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 23. maja 2018 – Cooperativa Novalat Scrl in drugi/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
   (Zadeva C-338/18)2018/C 285/40Jezik postopka: italijanščina
      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožniki: Cooperativa Novalat Scrl, Antico Giuseppe e Figli s.s., Impresa Barutta Livio, Impresa Cusinato Giulio, Impresa Danesa Cisino, Impresa Faggian Rudi, Furlan Diego e Stefano s.s., Impresa Furlan Marco, Impresa Massaro Leo Valter, Impresa Reginato Guido, Impresa Sachespi Lucio, Impresa Salmaso Luigi, Impresa Schiavon Denis, Impresa Zanetti Narciso

      Nasprotni stranki v pritožbenem postopku: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

      Vprašanja za predhodno odločanje

            1.

            Ali je treba v položaju, kakršen je opisani, ki je predmet postopka v glavni stvari, pravo Evropske unije razlagati tako, da zaradi neskladnosti zakonske določbe države članice s členom 2(2)(3) Uredbe (EGS) št. 3950/92 (
                  1
               ) za proizvajalce ne velja obveznost plačila dodatne dajatve, če so izpolnjeni pogoji, ki jih določa navedena uredba?

            2.

            Ali je treba v položaju, kakršen je opisani, ki je predmet postopka v glavni stvari, pravo Evropske unije in zlasti splošno načelo varstva legitimnih pričakovanj razlagati tako, da ni mogoče varovati legitimnih pričakovanj subjektov, ki so spoštovali obveznost, ki jo je določila država članica, in so imeli korist od učinkov, povezanih s spoštovanjem navedene obveznosti, čeprav se je izkazalo, da navedena obveznost ni v skladu s pravom Evropske unije?

            3.

            Ali v položaju, kakršen je opisani, ki je predmet postopka v glavni stvari, člen 9 Uredbe (ES) št. 1392/2001 (
                  2
               ) z dne 9. julija 2001 in pojem Unije „prednostna kategorija“ nasprotujeta določbi države članice, kakršna je člen 2(3) uredbe-zakona št. 157/2004, ki jo je sprejela Italijanska republika in določa razlikovanje pri vračanju preplačane dodatne dajatve, tako da časovno in glede na način vračila ločuje med proizvajalci, ki so zaupali v zahtevano spoštovanje določbe nacionalnega prava, za katero se je izkazalo, da ni v skladu s pravom Unije, in proizvajalci, ki navedene določbe niso spoštovali?

      (
         1
      )	Uredba Sveta (EGS) št. 3950/92 z dne 28. decembra 1992 o uvedbi dodatne dajatve v sektorju mleka in mlečnih proizvodov (UL L 405, str. 1).
   (
         2
      )	Uredba Komisije (ES) št. 1392/2001 z dne 9. julija 2001 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (EGS) št. 3950/92 o uvedbi dodatne dajatve za mleko in mlečne proizvode (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 33, str. 104).


201807270522024502018/C 285/183552017CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20170609121323Zadeva C-355/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 9. junija 2017 – Lutz Leupolt/TUIfly GmbH
 ---documentbreak--- C2852018SL1230120170609SL0018123132Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 9. junija 2017 – Lutz Leupolt/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-355/17)2018/C 285/18Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Lutz Leupolt

      Tožena stranka: TUIfly GmbH
   S sklepom Sodišča z dne 28. maja 2018 je bila zadeva izbrisana iz vpisnika Sodišča.


201807270272024572018/C 285/413392018CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180523252511Zadeva C-339/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 23. maja 2018 – Veneto Latte Scrl in drugi/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
 ---documentbreak--- C2852018SL2510120180523SL0041251251Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 23. maja 2018 – Veneto Latte Scrl in drugi/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
   (Zadeva C-339/18)2018/C 285/41Jezik postopka: italijanščina
      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožniki: Veneto Latte Scrl, Bovolenta Luca e Matteo s.s., Greco Andrea e Alessando s.s., Ruzza Vanel e Gloriano s.s., Azienda Agricola Marangona di Tamiso Rossano

      Nasprotni stranki v pritožbenem postopku: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

      Vprašanja za predhodno odločanje

            1.

            Ali je treba v položaju, kakršen je opisani, ki je predmet postopka v glavni stvari, pravo Evropske unije razlagati tako, da zaradi neskladnosti zakonske določbe države članice s členom 2(2)(3) Uredbe (EGS) št. 3950/92 (
                  1
               ) za proizvajalce ne velja obveznost plačila dodatne dajatve, če so izpolnjeni pogoji, ki jih določa navedena uredba?

            2.

            Ali je treba v položaju, kakršen je opisani, ki je predmet postopka v glavni stvari, pravo Evropske unije in zlasti splošno načelo varstva legitimnih pričakovanj razlagati tako, da ni mogoče varovati legitimnih pričakovanj subjektov, ki so spoštovali obveznost, predvideno v državi članici, in so imeli korist od učinkov, povezanih s spoštovanjem navedene obveznosti, čeprav se je izkazalo, da navedena obveznost ni v skladu s pravom Evropske unije?

            3.

            Ali v položaju, kakršen je opisani, ki je predmet postopka v glavni stvari, člen 9 Uredbe (ES) št. 1392/2001 (
                  2
               ) z dne 9. julija 2001 in pojem Unije „prednostna kategorija“ nasprotujeta določbi države članice, kakršna je člen 2(3) uredbe-zakona št. 157/2004, ki jo je sprejela Italijanska republika in določa razlikovanje pri vračanju preplačane dodatne dajatve, tako da časovno in glede na način vračila ločuje med proizvajalci, ki so zaupali v zahtevano spoštovanje določbe nacionalnega prava, za katero se je izkazalo, da je ni v skladu s pravom Unije, in proizvajalci, ki navedene določbe niso spoštovali?

      (
         1
      )	Uredba Sveta (EGS) št. 3950/92 z dne 28. decembra 1992 o uvedbi dodatne dajatve v sektorju mleka in mlečnih proizvodov (UL L 405, str. 1).
   (
         2
      )	Uredba Komisije (ES) št. 1392/2001 z dne 9. julija 2001 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (EGS) št. 3950/92 o uvedbi dodatne dajatve za mleko in mlečne proizvode (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 33, str. 104).


201807270352024522018/C 285/193562017CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20170609131311Zadeva C-356/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 9. junija 2017 – Johannes Büker in Ursula Münsterteicher/TUIfly GmbH
 ---documentbreak--- C2852018SL1310120170609SL0019131131Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 9. junija 2017 – Johannes Büker in Ursula Münsterteicher/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-356/17)2018/C 285/19Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Johannes Büker, Ursula Münsterteicher

      Tožena stranka: TUIfly GmbH
   S sklepom Sodišča z dne 17. maja 2018 je bila zadeva izbrisana iz vpisnika Sodišča.


201807270312025102018/C 285/423472018CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180528262611Zadeva C-347/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Milano (Italija) 28. maja 2018 – Avv. Alessandro Salvoni/Anna Maria Fiermonte
 ---documentbreak--- C2852018SL2610120180528SL0042261261Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Milano (Italija) 28. maja 2018 – Avv. Alessandro Salvoni/Anna Maria Fiermonte
   (Zadeva C-347/18)2018/C 285/42Jezik postopka: italijanščina
      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Milano

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Avv. Alessandro Salvoni

      Tožena stranka: Anna Maria Fiermonte

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 53 Uredbe (EU) št. 1215/2012 (
         1
      ) in člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da nasprotujeta možnosti, da sodišče izvora, od katerega se zahteva izdaja potrdila iz člena 53 Uredbe (EU) št. 1215/2012 o pravnomočni odločbi, izvaja pristojnosti po uradni dolžnosti za preverjanje kršitve predpisov iz poglavja II, oddelek 4, uredbe Bruselj Ia, da obvesti potrošnika o morebitni ugotovljeni kršitvi in mu omogoči, da ob poznavanju okoliščin preuči možnost uporabe pravnega sredstva iz člena 45 te uredbe?
   (
         1
      )	Uredba (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 351, str. 1).


201807270172025262018/C 285/203572017CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20170609131312Zadeva C-357/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 9. junija 2017 – Lydia Wieczorek in Paul Wieczorek/TUIfly GmbH
 ---documentbreak--- C2852018SL1320120170609SL0020132131Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 9. junija 2017 – Lydia Wieczorek in Paul Wieczorek/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-357/17)2018/C 285/20Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Lydia Wieczorek, Paul Wieczorek

      Tožena stranka: TUIfly GmbH
   S sklepom Sodišča z dne 17. maja 2018 je bila zadeva izbrisana iz vpisnika Sodišča.


201807270572024612018/C 285/433522018CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180530262722Zadeva C-352/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia de Reus (Španija) 30. maja 2018 – Jaime Cardus Suárez/Catalunya Caixa S.A.
 ---documentbreak--- C2852018SL2620120180530SL0043262272Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia de Reus (Španija) 30. maja 2018 – Jaime Cardus Suárez/Catalunya Caixa S.A.
   (Zadeva C-352/18)2018/C 285/43Jezik postopka: španščina
      Predložitveno sodišče

   Juzgado de Primera Instancia de Reus

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Jaime Cardus Suárez

      Tožena stranka: Catalunya Caixa S.A.

      Vprašanja za predhodno odločanje

            1.

                        1.1.

                        Ali je treba člen 1(2) Direktive 93/13 (
                              1
                           ) razlagati tako, da pogodbeni pogoj, ki vključuje uradni referenčni indeks, IRPH, ki je zakonsko določen, ni predmet področja uporabe te direktive, tudi kadar ne obstaja obveznost uporabe tega referenčnega indeksa, ne glede na izbiro slednjega, niti se ga ne uporabi, če se stranki nista dogovorili drugače?

                        1.2

                        Ali je treba člen 1(2) Direktive 93/13 razlagati tako, da pogodbeni pogoj, ki vključuje uradni referenčni indeks, IRPH, tudi če je ta zakonsko določen, spada na področje uporabe te direktive, kadar se v tem pogodbenem pogoju spremeni določilo, vsebovano v upravni določbi, ki določa referenčni indeks IRPH, o uporabi negativnega pribitka, ki bi ga bilo treba uporabiti, če se navedeni referenčni indeks uporabi za pogodbene obresti zato, da se izenači EOM (letna efektivna obrestna mera) za hipotekarno posojilo s tržno EOM, zaradi česar bi se lahko domnevalo, da je prišlo do spremembe pogodbenega ravnovesja, ki ga je vzpostavil nacionalni zakonodajalec?

            2.

                        2.1.

                        Ali dejstvo, da referenčni indeks, IRPH, ki ga prodajalec ali ponudnik vključi v pogodbeni pogoj posojilne pogodbe, določajo zakoni ali predpisi, pomeni, da sodišču ni treba preveriti, ali so bili potrošniku sporočeni vsi elementi, ki lahko na podlagi tega referenčnega indeksa vplivajo na obseg njegovih obveznosti, da bi štelo, da je bil pogodbeni pogoj zapisan v jasnem in razumljivem jeziku v smislu člena 4(2) Direktive 93/13?

                        2.2.

                        Ali je sodna praksa, v skladu s katero se šteje, da je obveznost glede preglednosti izpolnjena z napotilom na uradni referenčni indeks v vnaprej določenem pogodbenem pogoju, ne da bi se od prodajalca ali ponudnika, ki je pripravil pogodbo, zahtevalo, da poda kakršne koli druge informacije v zvezi s tem, v nasprotju z Direktivo 93/13, ali pa mora prodajalec ali ponudnik, ki pripravi pogodbo, za izpolnitev obveznosti glede preglednosti dati na voljo informacije glede sestave, razpona in konkretnega delovanja mehanizma tega referenčnega indeksa?

                        2.3.

                        Ali je treba člen 4(2) Direktive 93/13 razlagati tako, da opustitev informiranja potrošnika o sestavi, delovanju, preteklem razponu referenčnega indeksa IRPH in o – vsaj kratkoročno ali srednjeročno – predvidljivem prihodnjem razponu, pri čemer je treba upoštevati strokovno znanje prodajalca ali ponudnika o navedenih elementih v času sklepanja pogodbe, lahko pomeni, da pogodbeni pogoj ni napisan v jasnem in razumljivem jeziku v smislu člena 4(2) Direktive 93/13?

                        2.4

                        Ali je treba zahtevo glede preglednosti v smislu člena 4(2) Direktive [93/13] razlagati tako, da zahteva, da se potrošnika seznani z zakonskimi določbami, ki urejajo referenčni indeks in njegovo vsebino, kot informacijami, ki so pomembne za to, da se potrošnik lahko zaveda ekonomske in pravne pomembnosti pogodbenega pogoja, ki vključuje takšen referenčni indeks?

                        2.5.

                        Ali lahko oglasi in informacije, ki jih daje na voljo prodajalec ali ponudnik in ki bi lahko zavedli potrošnika pri sklepanju posojilne pogodbe, ki je vezana na IRPH, štejejo za element, na osnovi katerega lahko sodnik presodi, da je pogodbeni pogoj v skladu s členom 4(2) Direktive 93/13 nepošten?

            3.

                        3.1.

                        Če bi se ugotovila nepoštenost pogodbenega pogoja, tako da bi bilo treba posojilo vrniti brez obresti, in bi zaradi ugotovitve ničnosti ter s črtanjem pogodbenega pogoja o spremenljivi obrestni meri prenehala obstajati podlaga za sklenitev pogodbe izključno z vidika banke, ali bi bilo mogoče dopustiti prilagoditev zadevne pogodbe tako, da bi se vsebina nepoštenega pogoja, ki je bil ugotovljen za ničnega, nadomestila s katerim koli drugim referenčnim indeksom? Ali bi bili v tem primeru takšna razlaga in prilagoditev pogodbe v nasprotju s členom 6 Direktive 93/13?

      (
         1
      )	Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).


201807270182025122018/C 285/213582017CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20170609131423Zadeva C-358/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 9. junija 2017 – Walter Langguth in Elke Langguth/TUIfly GmbH
 ---documentbreak--- C2852018SL1330120170609SL0021133142Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 9. junija 2017 – Walter Langguth in Elke Langguth/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-358/17)2018/C 285/21Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Walter Langguth, Elke Langguth

      Tožena stranka: TUIfly GmbH
   S sklepom Sodišča z dne 28. maja 2018 je bila zadeva izbrisana iz vpisnika Sodišča


201807270282024582018/C 285/443682018CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180605272821Zadeva C-368/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Belgija) 5. junija 2018 – Frank Casteels/Ryanair DAC, prej Ryanair Ltd
 ---documentbreak--- C2852018SL2710120180605SL0044271282Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Belgija) 5. junija 2018 – Frank Casteels/Ryanair DAC, prej Ryanair Ltd
   (Zadeva C-368/18)2018/C 285/44Jezik postopka: francoščina
      Predložitveno sodišče

   Justice de paix du troisième canton de Charleroi

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Frank Casteels

      Tožena stranka: Ryanair DAC, prej Ryanair Ltd

      Vprašanja za predhodno odločanje

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki se nanaša na razlago člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (
         1
      ) v katerem je navedeno:

            —

            ali okoliščina, ki se obravnava v tem sporu – in sicer stavka zaposlenih v družbi za ravnanje s prtljago na odhodnem letališču zadevnega leta – spada pod pojem „dogodek“ v smislu točke 22 sodbe z dne 22. decembra 2008, Wallentin-Hermann (C-549/07, EU:C:2008:771), ali pod pojem „izredne razmere“ v smislu uvodne izjave 14 navedene uredbe, glede katerega je bila podana razlaga v sodbi z dne 31. januarja 2013, McDonagh (C-12/11, EU:C:2013:43), oziroma ali se ta dva pojma prekrivata;

            —

            ali je treba člen 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 razlagati tako, da je treba dogodek, kot se obravnava v tem sporu – in sicer stavka zaposlenih v družbi za ravnanje s prtljago na odhodnem letališču zadevnega leta – šteti za dogodek, ki je neločljivo povezan z običajnim opravljanjem dejavnosti letalskega prevoznika in ga zato ni mogoče opredeliti kot „izredne razmere“, zaradi katerih je letalski prevoznik oproščen svoje obveznosti plačati odškodnino potnikom v primeru odpovedi leta zadevnega letala;

            —

            če je treba dogodek, kot se obravnava v tem sporu – in sicer stavka zaposlenih v družbi za ravnanje s prtljago na odhodnem letališču zadevnega leta – šteti za „izredne razmere“, ali je treba iz tega sklepati, da so to za letalskega prevoznika „izredne razmere“, ki se jim ne bi bilo mogoče izogniti, tudi če bi sprejel vse ustrezne ukrepe;

            —

            ali je treba dejstvo, da je bila stavka napovedana, obravnavati tako, da je njegova posledica ta, da dogodek, kakršen je obravnavani – in sicer stavka zaposlenih v družbi za ravnanje s prtljago na odhodnem letališču zadevnega leta – ne spada pod pojem „izredne razmere“ v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91?

      (
         1
      )	UL L 46, str. 1.


201807270342024632018/C 285/223592017CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20170609141411Zadeva C-359/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 9. junija 2017 – Marcel Lutz in drugi/TUIfly GmbH
 ---documentbreak--- C2852018SL1410120170609SL0022141141Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 9. junija 2017 – Marcel Lutz in drugi/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-359/17)2018/C 285/22Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Marcel Lutz, Janine Lutz, Michelle Lutz, Sarah Lutz

      Tožena stranka: TUIfly GmbH
   S sklepom Sodišča z dne 18. maja 2018 je bila zadeva izbrisana iz vpisnika Sodišča.


201807270202024302018/C 285/453692018CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180605282921Zadeva C-369/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Belgija) 5. junija 2018 – Giovanni Martina/Ryanair DAC, prej Ryanair Ltd
 ---documentbreak--- C2852018SL2810120180605SL0045281292Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Belgija) 5. junija 2018 – Giovanni Martina/Ryanair DAC, prej Ryanair Ltd
   (Zadeva C-369/18)2018/C 285/45Jezik postopka: francoščina
      Predložitveno sodišče

   Justice de paix du troisième canton de Charleroi

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Giovanni Martina

      Tožena stranka: Ryanair DAC, prej Ryanair Ltd

      Vprašanja za predhodno odločanje

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki se nanaša na razlago člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (
         1
      ) v katerem je navedeno:

            —

            ali okoliščina, ki se obravnava v tem sporu – in sicer razlitje goriva na vzletni stezi, zaradi česar je bila ta zaprta – spada pod pojem „dogodek“ v smislu točke 22 sodbe z dne 22. decembra 2008, Wallentin-Hermann (C-549/07, EU:C:2008:771), ali pod pojem „izredne razmere“ v smislu uvodne izjave 14 navedene uredbe, glede katerega je bila podana razlaga v sodbi z dne 31. januarja 2013, McDonagh (C-12/11, EU:C:2013:43), oziroma ali se ta dva pojma prekrivata;

            —

            ali je treba člen 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 razlagati tako, da dogodek, kot se obravnava v tem sporu – in sicer razlitje goriva na vzletni stezi, zaradi česar je bila ta zaprta – šteti za dogodek, ki je neločljivo povezan z običajnim opravljanjem dejavnosti letalskega prevoznika in ga zato ni mogoče opredeliti kot „izredne razmere“, zaradi katerih bi bil letalski prevoznik lahko oproščen svoje obveznosti plačati odškodnino potnikom v primeru velike zamude leta tega letala;

            —

            če je treba dogodek, kot se obravnava v tem sporu – in sicer razlitje goriva na vzletni stezi, zaradi česar je bila ta zaprta – šteti za „izredne razmere“, ali je treba iz tega sklepati, da so to za letalskega prevoznika „izredne razmere“, ki se jim ne bi bilo mogoče izogniti, tudi če bi sprejel vse ustrezne ukrepe?

      (
         1
      )	UL L 46, str. 1.


201807270262024312018/C 285/233602017CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20170609141412Zadeva C-360/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 9. junija 2017 – Nicole Hofmann/TUIfly GmbH
 ---documentbreak--- C2852018SL1420120170609SL0023142141Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 9. junija 2017 – Nicole Hofmann/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-360/17)2018/C 285/23Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Nicole Hofmann

      Tožena stranka: TUIfly GmbH
   S sklepom Sodišča z dne 28. maja 2018 je bila zadeva izbrisana iz vpisnika Sodišča.


201807270552025292018/C 285/463722018CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180607292911Zadeva C-372/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour administrative d'appel de Nancy (Francija) 7. junija 2018 – Ministre de l'Action et des Comptes publics/G. in ga. Dreyer
 ---documentbreak--- C2852018SL2910120180607SL0046291291Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour administrative d'appel de Nancy (Francija) 7. junija 2018 – Ministre de l'Action et des Comptes publics/G. in ga. Dreyer
   (Zadeva C-372/18)2018/C 285/46Jezik postopka: francoščina
      Predložitveno sodišče

   Cour administrative d'appel de Nancy

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Ministre de l'Action et des Comptes publics

      Nasprotni stranki v pritožbenem postopku: G. in ga. Dreyer

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali imajo prispevki, namenjeni državnemu solidarnostnemu skladu za samostojnost (CNSA), ki prispevajo k financiranju zgoraj navedenih spornih dajatev [to je dodatka za osebno samostojnost (APA) in nadomestila za invalidnost (PCH)], neposredno in dovolj upoštevno zvezo z določenimi področji socialne varnosti, naštetimi v členu 3 Uredbe (ES) št. 883/2004 (
         1
      ), in zato spadajo na področje uporabe te uredbe, zgolj zato, ker se ti dajatvi nanašata na eno od tveganj, naštetih v navedenem členu 3, in se dodelita na podlagi zakonsko opredeljenega položaja, brez vsakršne diskrecijske presoje?
   (
         1
      )	Uredba (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL L 166, str. 1).


201807270392024402018/C 285/243612017CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20170609141523Zadeva C-361/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 9. junija 2017 – Ole Feuser/TUIfly GmbH
 ---documentbreak--- C2852018SL1430120170609SL0024143152Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 9. junija 2017 – Ole Feuser/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-361/17)2018/C 285/24Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ole Feuser

      Tožena stranka: TUIfly GmbH
   S sklepom Sodišča z dne 28. maja 2018 je bila zadeva izbrisana iz vpisnika Sodišča


201807270212024882018/C 285/473762018CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180607303121Zadeva C-376/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovaška) 7. junija 2018 – Slovenské elektrárne, a.s./Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty
 ---documentbreak--- C2852018SL3010120180607SL0047301312Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovaška) 7. junija 2018 – Slovenské elektrárne, a.s./Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty
   (Zadeva C-376/18)2018/C 285/47Jezik postopka: slovaščina
      Predložitveno sodišče

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka na prvi stopnji in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Slovenské elektrárne, a.s.

      Tožena stranka na prvi stopnji in vlagateljica pritožbe: Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty

      Vprašanja za predhodno odločanje

            1.

            Ali je treba Direktivo 2009/72/ES (
                  1
               ) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES („Tretja direktiva o električni energiji“) razlagati tako, da je z namenom te direktive in zlasti s členom 3 te direktive v nasprotju nacionalna pravna ureditev, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki uvaja poseben ukrep, to je obvezno dajatev za regulirane subjekte, vključno z imetniki dovoljenj za dobavo električne energije, ki jih je izdal pristojni regulativni organ zadevne države članice („urad“ in „regulirani subjekt“), ki se določa glede na poslovni izid, dosežen na nacionalni ravni, in z opravljanjem dejavnosti v tujini, glede na to, da gre za dajatev, ki:

                     (i)

                     vpliva na svobodo reguliranih subjektov na področju določanja konkurenčnih cen za dobavo električne energije na tujih trgih in posledično tudi na njihovo konkurenčnost na zadevnih trgih;

                     (ii)

                     zmanjšuje konkurenčnost reguliranih subjektov v primerjavi s tujimi dobavitelji električne energije, ki poslujejo na slovaškem trgu, če oboji dobavljajo električno energijo tudi na določenem tujem trgu, saj za dobavljanje električne energije na tujih trgih tuj dobavitelj ni podvržem zadevni obvezni dajatvi;

                     (iii)

                     odvrača vstop novih konkurentov na slovaški in tuje trge dobave električne energije, saj bi se zadevna obvezna dajatev obračunala tudi od dohodkov od njihove neregulirane dejavnosti, torej tudi za obdobje, za katero so sicer dobili dovoljenje za dobavljanje električne energije, vendar so dohodki od te dejavnosti enaki nič;

                     (iv)

                     lahko spodbudi slovaške regulirane subjekte, da zaprosijo [slovaški] urad – oziroma tuji dobavitelji električne energije zaprosijo regulativni organ njihove države, ki je izdal dovoljenje – za preklic dovoljenja za dobavo električne energije, saj je to edina možnost, da se izognejo plačilu zadevne dajatve tudi od prihodkov iz njihovih drugih dejavnosti, in da se znebijo statusa reguliranega subjekta po sporni ureditvi?

            2.

            Ali je treba Tretjo direktivo o električni energiji razlagati tako, da med ukrepe, ki jih država članica v skladu s Tretjo direktivo o električni energiji lahko sprejme, čeprav so v nasprotju s ciljem, ki mu sledi ta direktiva, ne spada poseben ukrep, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, ki določa plačilo obvezne dajatve za regulirane subjekte, vključno z imetniki dovoljenj za dobavo električne energije, ki jih je izdal pristojni urad, ki se odmerja glede na njihov poslovni izid, dosežen na nacionalni ravni in z opravljanjem dejavnosti v tujini, ob upoštevanju, da zadevni ukrep ni orodje za boj proti podnebnim spremembam, ne služi zagotavljanju preskrbe z električno energijo in ne uresničuje nobenega drugega cilja iz Tretje direktive o električni energiji?

            3.

            Ali je treba Tretjo direktivo o električni energiji razlagati tako, da nacionalna ureditev, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki uvaja poseben ukrep, to je obvezna dajatev za regulirane subjekte – vključno z imetniki dovoljenj za dobavo električne energije, ki jih je izdal pristojen urad – ki se odmerja glede na njihov poslovni izid, dosežen na nacionalni ravni in z opravljanjem dejavnosti v tujini, ni v skladu z načeli preglednosti, prepovedi diskriminacije in enakega dostopa do potrošnikov iz člena 3 navedene direktive, ker se, kadar gre za reguliran subjekt, obračuna tudi od dohodkov (iz naslova dobave električne energije ali druge dejavnosti) iz tujine, medtem ko se za imetnika „uvoženega“ dovoljenja za dobavo električne energije, ki ga je izdal pristojni organ v izvorni državi članici, obračuna izključno od dohodkov, pridobljenih na Slovaškem?

      (
         1
      )	UL 2009, L 211, str. 55.


201807270592024602018/C 285/483842018CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180608313111Zadeva C-384/18: Tožba, vložena 8. junija 2018 – Evropska komisija/Kraljevina Belgija
 ---documentbreak--- C2852018SL3110120180608SL0048311311Tožba, vložena 8. junija 2018 – Evropska komisija/Kraljevina Belgija
   (Zadeva C-384/18)2018/C 285/48Jezik postopka: francoščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: H. Tserepa-Lacombe, L. Malferrari, agenta)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija

      Predlog tožeče stranke

            —

            Ugotovi naj se, da je Kraljevina Belgija ni izpolnila obveznosti, ki jih ima v skladu s členom 25 Direktive 2006/123/ES (
                  1
               ) in členom 49 PDEU;

            —

            Kraljevini Belgiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Kraljevina Belgija s tem, da je (i) prepovedala skupno opravljanje računovodske dejavnosti, na eni strani, in denarno posredniške posle, dejavnosti zavarovalnega agenta, nepremičninskega agenta in druge bančne dejavnosti ali finančne storitve, na drugi strani, ter s tem, da je (ii) odborom Institut professionnel des comptables et Fiscalistes agrées (Inštitut za pooblaščene računovodje in davčne svetovalce, IPCF) dopustila prepoved skupnega opravljanja računovodske dejavnosti, na eni strani, skupaj z vsemi kmetijskimi obrtnimi in trgovskimi dejavnostmi, na drugi strani, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima v skladu s členom 25 Direktive 2006/123/ES in členom 49 PDEU.
   (
         1
      )	Direktiva 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu (UL L 376, str. 36).


201807270512025222018/C 285/253622017CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20170609151511Zadeva C-362/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 9. junija 2017 – Boris Feuser/TUIfly GmbH
 ---documentbreak--- C2852018SL1510120170609SL0025151151Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 9. junija 2017 – Boris Feuser/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-362/17)2018/C 285/25Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Boris Feuser

      Tožena stranka: TUIfly GmbH
   S sklepom Sodišča z dne 28. maja 2018 je bila zadeva izbrisana iz vpisnika Sodišča.


201807270502024782018/C 285/263942017CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20170630151512Zadeva C-394/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 30. junija 2017 – Ines Ewen/TUIfly GmbH
 ---documentbreak--- C2852018SL1520120170630SL0026152151Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 30. junija 2017 – Ines Ewen/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-394/17)2018/C 285/26Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ines Ewen

      Tožena stranka: TUIfly GmbH
   S sklepom Sodišča z dne 28. maja 2018 je bila zadeva izbrisana iz vpisnika Sodišča.


201807270562025242018/C 285/274032017CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20170704151623Zadeva C-403/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 4. julija 2017 – Petra Nünemann/TUIfly GmbH
 ---documentbreak--- C2852018SL1530120170704SL0027153162Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 4. julija 2017 – Petra Nünemann/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-403/17)2018/C 285/27Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Petra Nünemann

      Tožena stranka: TUIfly GmbH
   S sklepom Sodišča z dne 17. maja 2018 je bila zadeva izbrisana iz vpisnika Sodišča.


201807270292024592018/C 285/284092017CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20170707161611Zadeva C-409/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 7. julija 2017 – Barbara Yvette Müller in drugi/TUIfly GmbH
 ---documentbreak--- C2852018SL1610120170707SL0028161161Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 7. julija 2017 – Barbara Yvette Müller in drugi/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-409/17)2018/C 285/28Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Barbara Yvette Müller, Stefanie Müller, Michelle Müller

      Tožena stranka: TUIfly GmbH
   S sklepom Sodišča z dne 28. maja 2018 je bila zadeva izbrisana iz vpisnika Sodišča


201807270332024512018/C 285/294292017CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20170717161612Zadeva C-429/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Düsseldorf (Nemčija) 17. julija 2017 – Bially in drugi/TUIfly GmbH
 ---documentbreak--- C2852018SL1620120170717SL0029162161Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Düsseldorf (Nemčija) 17. julija 2017 – Bially in drugi/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-429/17)2018/C 285/29Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Düsseldorf

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Bially in drugi

      Tožena stranka: TUIfly GmbH
   S sklepom Sodišča z dne 28. maja 2018 je bila zadeva izbrisana iz vpisnika Sodišča.


201807270302024642018/C 285/302742018CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180423161723Zadeva C-274/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Arbeits- und Sozialgericht Wien (Avstrija) 23. aprila 2018 – Minoo Schuch-Ghannadan/Medizinische Universität Wien
 ---documentbreak--- C2852018SL1630120180423SL0030163172Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Arbeits- und Sozialgericht Wien (Avstrija) 23. aprila 2018 – Minoo Schuch-Ghannadan/Medizinische Universität Wien
   (Zadeva C-274/18)2018/C 285/30Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Arbeits- und Sozialgericht Wien

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Minoo Schuch-Ghannadan

      Tožena stranka: Medizinische Universität Wien

      Vprašanja za predhodno odločanje

            I.

            Ali načelo pro rata temporis na podlagi določbe 4(2) okvirnega sporazuma v prilogi k Direktivi Sveta 97/81/ES z dne 15. decembra 1997 (
                  1
               ) o okvirnem sporazumu o delu s krajšim delovnim časom v povezavi z načelom prepovedi diskriminacije iz določbe 4(1) velja za zakonsko ureditev, ki določa, da najdaljše skupno trajanje zaporedno sklenjenih pogodb o zaposlitvi delavke ali delavca na avstrijski univerzi, zaposlenega v okviru projektov, ki se financirajo s sredstvi tretjih strank, ali raziskovalnih projektov, v primeru delavcev/delavk, zaposlenih s polnim delovnim časom, znaša šest let, v primeru dela s krajšim delovnim časom pa osem let; če pa so podani objektivno utemeljeni razlogi, zlasti zaradi nadaljevanja ali dokončanja raziskovalnih projektov ali objav, poleg tega dopušča eno podaljšanje navedenega obdobja do skupaj deset let za delavce, zaposlene s polnim delovnim časom, pri delavcih, zaposlenih s krajšim delovni časom, pa do skupaj 12 let?

            II.

            Ali zakonska ureditev, kot je opisana v prvem vprašanju za predhodno odločanje, pomeni posredno diskriminacijo na podlagi spola v smislu člena 2(1)(b) Direktive 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (preoblikovano), če je od vseh zaposlenih, za katere se uporablja ta ureditev, prizadet znatno višji odstotek delavk kot delavcev?

            III.

            Ali je treba člen 19(1) Direktive 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 (
                  2
               ) o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (preoblikovano) razlagati tako, da mora ženska, ki se v okviru področja uporabe zakonske ureditve, kot je opisana v prvem vprašanju za predhodno odločanje, sklicuje na to, da je bila posredno diskriminirana na podlagi spola, ker s krajšim delovnim časom dela znatno več žensk kot moških, to okoliščino, zlasti statistično znatno večjo prizadetost žensk, zatrjevati s predložitvijo konkretnih statističnih podatkov ali konkretnih dejstev in prepričljivo izkazati z ustreznimi dokazi?

      (
         1
      )	UL 1998, L 14, str. 9.
   (
         2
      )	UL 2006, L 204, str. 23.


201807270602025212018/C 285/312822018CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180425171821Zadeva C-282/18 P: Pritožba, ki jo je The Green Effort Ltd vložila 25. aprila 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 23. februarja 2018 v zadevi T-794/17, The Green Effort Ltd/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
 ---documentbreak--- C2852018SL1710120180425SL0031171182Pritožba, ki jo je The Green Effort Ltd vložila 25. aprila 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 23. februarja 2018 v zadevi T-794/17, The Green Effort Ltd/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
   (Zadeva C-282/18 P)2018/C 285/31Jezik postopka: angleščina
      Stranki

      Pritožnik: The Green Effort Ltd (zastopnik: A. Ziehm, Rechtsanwalt)

      Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Predlogi

   Pritožnik sodišču predlaga, naj:

            —

            odločbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 23. februarja 2018, zadeva T-794/17 v celoti razveljavi;

            —

            razveljavi izpodbijane odločbe;

            —

            zavrne razveljavitev registrirane EUTM 9528 001;

            —

            zavrne uporabo pravice do razveljavitve;

            —

            ugodi njegovemu predlogu za restitutio in integrum;

            —

            pridobi in uporabi dokumente iz postopkov EUIPO za izbris 12343 C, 10757 C, 10524 C, ter postopkov z ugovorom B 002165119; B 002199274; B 002344565; B 002367038; B 002513086, in B 002513151;

            —

            EUIPO in predlagatelju izbrisa naloži, da poleg svojih stroškov plačata tudi stroške pritožnika

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja šest razlogov, pri čemer je bila sodba Splošnega sodišča utemeljena na prvem pritožbenem razlogu, z drugim do šestim pritožbenim razlogom pa se dokazuje, da odločba ni bila pravilna iz drugih razlogov.
   Prvi pritožbeni razlog: Kršitev člena 3 (4) Odločbe št. 17-4 izvršnega direktorja Urada z dne 16. avgusta 2017 o elektronskih komunikacijah
   Trditve v utemeljitev razloga: Splošno sodišče ni upoštevalo dejstva, da bi morala biti vročitev opravljena peti koledarski dan po tem, ko je bil dokument oblikovan v sistemu EUIPO. Zato je Splošno sodišče nepravilno izračunalo obdobje za vložitev tožbe zoper odločbo drugega odbora EUIPO za pritožbe z dne 11. septembra 2017.
   Drugi pritožbeni razlog: pritožbo je treba razglasiti za utemeljeno, ker izpodbijane določbe EUIPO posegajo v pritožnikove pravice, saj je bil predlog za razveljavitev, ki ga je podal predlagatelj izbrisa, nedopusten zaradi slabe vere in nepravilno navedenega dejanskega stanja.
   Tretji pritožbeni razlog: pritožbo je treba razglasiti za utemeljeno, ker izpodbijane določbe EUIPO posegajo v pritožnikove pravice, saj je bil imetnikov dokaz o dejanski uporabi EUIPO predložen v predpisanem roku v skladu z Uredbo Komisije (ES)št. 2868/95. (
         1
      )
   Četrti pritožbeni razlog: pritožbo je treba razglasiti za utemeljeno, ker izpodbijane določbe EUIPO posegajo v pritožnikove pravice, saj je bil imetnikov dokaz o dejanski uporabi EUIPO predložen v roku, ki ga je določil EUIPO.
   Peti pritožbeni razlog: pritožbo je treba razglasiti za utemeljeno, ker izpodbijane določbe EUIPO posegajo v pritožnikove pravice, saj – če EUIPO ni prejel dokaza o dejanski uporabi prek sistema elektronskih komunikacij in/ali faksa – je bil razlog za to tehnične narave.
   Šesti pritožbeni razlog pritožbo je treba razglasiti za utemeljeno, ker izpodbijane določbe EUIPO posegajo v pritožnikove pravice, saj sta EUIPO in posledično drugi odbor za pritožbe napačno zavrnila pritožnikov predlog za restitutio in integrum.
   (
         1
      )	Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 189).


201807270462025152018/C 285/322892018CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180426191911Zadeva C-289/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Handelsgerichts Wien (Avstrija) 26. aprila 2018 – KAMU Passenger & IT Services GmbH/Türk Hava Yollari A.O. – T.H.Y. Turkish Airlines
 ---documentbreak--- C2852018SL1910120180426SL0032191191Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Handelsgerichts Wien (Avstrija) 26. aprila 2018 – KAMU Passenger & IT Services GmbH/Türk Hava Yollari A.O. – T.H.Y. Turkish Airlines
   (Zadeva C-289/18)2018/C 285/32Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Handelsgericht Wien

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: KAMU Passenger & IT Services GmbH

      Tožena stranka: Türk Hava Yollari A.O. – T.H.Y. Turkish Airlines

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba nadaljnji let iz letališča v namembnem kraju predhodnega leta, ki ga je potnik rezerviral skupaj s prvim letom, in za katerega je prejel samo eno letalsko vozovnico z eno številko, ob upoštevanju prvotno načrtovanega časa med obema letoma, ki je nekoliko več kot 13 ur, šteti za „vmesni let za zvezo“ v smislu člena 2(h) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (
         1
      )?
   (
         1
      )	Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).


201807270482025202018/C 285/332992018CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180502192022Zadeva C-299/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Düsseldorf (Nemčija) 2. maja 2018 – Stefan Neldner/Eurowings GmbH
 ---documentbreak--- C2852018SL1920120180502SL0033192202Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Düsseldorf (Nemčija) 2. maja 2018 – Stefan Neldner/Eurowings GmbH
   (Zadeva C-299/18)2018/C 285/33Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Landgericht Düsseldorf

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Stefan Neldner

      Tožena stranka in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Eurowings GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

            1.

            Ali se odškodnina iz člena 7 Uredbe (
                  1
               ) lahko odšteje od odškodnine, ki je v skladu z nacionalnim pravom odobrena za povračilo dodatnih potnih stroškov, ki so nastali zaradi odpovedi rezerviranega leta, če je letalski prevoznik izpolnil obveznosti na podlagi člena 8(1) Uredbe?

            2.

            Če se lahko odšteje: ali to velja tudi za stroške nadomestnega prevoza do drugega kraja kot je končni namembni kraj letalskega potovanja, če potnik zavrne ponudbo letalskega prevoznika glede nadomestnega prevoza do končnega namembnega kraja letalskega potovanja?

            3.

            Če se lahko odšteje: ali lahko letalski prevoznik to stori vedno ali pa je odštetje odvisno od tega, v kolikšni meri je to dovoljeno po nacionalnem pravu ali v kolikšni meri ga sodišče šteje za primerno?

            4.

            Če je merodajno nacionalno pravo ali če mora sodišče odločiti na podlagi diskrecijske pravice: ali je treba s plačilom odškodnine na podlagi člena 7 Uredbe nadomestiti le nevšečnosti in izgubo časa, ki je potnikom nastala zaradi odpovedi leta, ali tudi premoženjsko škodo?

      (
         1
      )	Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).


201807270192025272018/C 285/343012018CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180504202011Zadeva C-301/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo des Landgerichts Bonn (Nemčija) 4. maja 2018 – Thomas Leonhard/DSL Bank
 ---documentbreak--- C2852018SL2010120180504SL0034201201Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo des Landgerichts Bonn (Nemčija) 4. maja 2018 – Thomas Leonhard/DSL Bank
   (Zadeva C-301/18)2018/C 285/34Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Landgericht Bonn

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Thomas Leonhard

      Tožena stranka: DSL Bank

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 7(4) Direktive 2002/65/ES (
         1
      ) razlagati tako, da nasprotuje predpisu države članice, ki v primeru odstopa od pogodbe o potrošniškem posojilu, sklenjene na daljavo, določa, da mora ponudnik potrošniku poleg zneska, ki ga je prejel od potrošnika na podlagi pogodbe pri prodaji na daljavo, plačati še denarno nadomestilo za koristi, pridobljene zaradi uporabe tega zneska?
   (
         1
      )	Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2002/65/ES z dne 23. septembra 2002 o trženju finančnih storitev potrošnikom na daljavo in o spremembi Direktive Sveta 90/619/EGS ter direktiv 97/7/ES in 98/27/ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 4, str. 321).