title: Zadeva C-472/09 P: Pritožba, ki jo je 26. novembra 2009 vložilo Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti razširjeni senat), razglašeno 9. septembra 2009 v združenih zadevah Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava in Comunidad Autónoma del País Vasco – Gobierno Vasco ter drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti, od T-227/01 do T-229/01 in T-265/01, T-266/01 in T-270/01

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/12

         Pritožba, ki jo je 26. novembra 2009 vložilo Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti razširjeni senat), razglašeno 9. septembra 2009 v združenih zadevah Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava in Comunidad Autónoma del País Vasco – Gobierno Vasco ter drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti, od T-227/01 do T-229/01 in T-265/01, T-266/01 in T-270/01
   (Zadeva C-472/09 P)
   2010/C 37/14
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnik: Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava (zastopnika: I. Sáenz-Cortabarría Fernández y M. Morales Isasi, odvetnika)

      Druge stranke v postopku: Comunidad Autónoma del País Vasco – Gobierno Vasco, Territorio Histórico de Vizcaya – Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Guipúzcoa – Diputación Foral de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa, Komisija Evropskih skupnosti in Comunidad Autónoma de la Rioja

      Predlogi pritožnika

               —

               Ta pritožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno.

               —

               Izpodbijana sodba naj se razveljavi.

               —

               Predlogu, vloženem na prvi stopnji, in sicer podrednemu zahtevku, naj se člen 3 sporne odločbe razglasi za ničen, naj se ugodi.

               —

               Podredno, zadeva naj se vrne v odločanje Sodišču prve stopnje in naj se mu naloži izvedba zavrnjenega dokaza.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji in pritožbenega postopka, intervenientki, Comunidad Autónoma de la Rioja, pa plačilo stroškov postopka na prvi stopnji.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Sodišče prve stopnje je napačno uporabilo pravo, ker je presodilo, da v tem primeru niso izpolnjene izjemne okoliščine, ki upravičujejo legitimna pričakovanja glede pravilnosti spornega davčnega ukrepa, na podlagi katerih je prepovedana naložitev vračila pomoči v skladu s členom 14(1) Uredbe št. 659/1999 v povezavi z načelom varstva legitimnih pričakovanj. Izkrivljenje navedb iz razprave na prvi stopnji in kršitev načela kontradiktornosti. Kršitev sodne prakse glede obrazložitve. Sodišče prve stopnje je nepravilno uporabilo pravo s tem, da ni spoštovalo postopkovnih pravil o presoji dokazov, ker ni upoštevalo materialne vsebine dokumentov iz spisa.
               Niti formalna razlika med spornim davčnim ukrepom in ukrepom, ki je predmet Odločbe 93/337 (1), niti dejstvo, da bi Komisija merilo selektivnosti lahko obrazložila s kakšno drugo okoliščino, izrecno navedeno v Odločbi 93/337, niti razglasitev nezdružljivosti iz Odločbe 93/337 niso zadostni pravni razlogi, da Sodišče prve stopnje ne bi presodilo obstoja izjemne okoliščine, ki sama po sebi ali skupaj z drugimi okoliščinami, ki obstajajo v obravnavanem primeru, prepoveduje Komisiji naložitev vračila pomoči, na katere se nanaša sporna odločba.
               Sodišče prve stopnje je, s tem da je navedlo, da sporni ukrepi v združenih zadevah od T-30/01 do T-32/01 in od T-86/02 do T-88/02 zaradi tehnične narave in obsega olajšave niso primerljivi s spornim davčnim ukrepom, izkrivilo navedbe iz razprave med strankami postopka, ni upoštevalo načela kontradiktornosti in je očitno kršilo sodno prakso glede obrazložitve.
               Sodišče prve stopnje je napačno uporabilo pravo, s tem da je presodilo, da ravnanje Komisije glede davčne oprostitve in/ali davčnega dobropisa iz leta 1993 – kakor je razvidno iz dokumentov v spisu, ki je Sodišče prve stopnje ni presojalo, s čimer je kršilo postopkovna pravila – ni izjemna okoliščina, ki bi lahko upravičila legitimna pričakovanja glede pravilnosti spornega davčnega ukrepa, na podlagi katerih bi bila prepovedana naložitev vračila pomoči na podlagi člena 14(1) Uredbe št. 659/1999, ker je v nasprotju z načelom varstva legitimnih pričakovanj.

               2.

               Sodišče prve stopnje je nepravilno uporabilo pravo, ker ni spoštovalo člena 14(1) Uredb št. 659/1999 v povezavi z načelom sorazmernosti, ki prepoveduje naložitev vračila pomoči za naložbe, ki ne presegajo zgornje meje, določene za regionalno pomoč.
               Sodišče prve stopnje je kršilo splošno načelo sorazmernosti, ker ni ugotovilo, da je Komisija kršila to načelo, s tem da je zahtevala vračilo vseh pomoči, dodeljenih v skladu z 45-odstotnim davčnim dobropisom za investicije, namesto samo za tiste, ki presegajo zgornjo mejo, določeno za regionalno pomoč v Baskiji.

               3.

               Sodišče prve stopnje je napačno uporabilo pravo, ker ni upoštevalo postopkovnih pravil na področju izvajanja dokazov in je odločilo, da ne bo izvedlo dokaza, ki ga je predlagala tožeča stranka glede predložitve nekaterih dokumentov Komisije, ki so ob upoštevanju trditev, ki jih je Sodišče prve stopnje uporabilo pri zavrnitvi predlogov tožeče stranke, bistveni za obrambno interesov slednje. Kršitev pravice do poštenega sojenja, načela enakosti orožij in pravice do obrambe.
               Sodišče prve stopnje je s tem, da ni izvedlo predlaganega dokaza, kršilo temeljno pravico do poštenega sojenja, ki jo ima pritožnik, saj je zavrnilo izvedbo dokaza, ki je za pritožnika bistven, in tako kršilo njegovo pravico do obrambe, glede na to, da je bil njegov predlog zavrnjen z utemeljitvijo, da ni dokazal ravno tega, kar je želel potrditi z neizvedenim dokazom: če ni bilo že izrecno dokončno stališče Komisije o pritožbi iz leta 1994 zoper davčne predpise iz leta 1993 (vključno z davčnim dobropisom), ki so v bistvu enaki ukrepi, kot je sporni ukrep, ki jo je ta zavrnila, izjemna okoliščina, pa je to bilo vsaj ravnanje Komisije, saj je povzročilo nastanek legitimnih pričakovanj o pravilnosti davčnih ukrepov iz leta 1993, kar je privedlo do sprejetja spornega davčnega ukrepa.

      (1)  Odločba Komisije 93/337/EGS z dne 10. maja 1993 v zvezi z načrtom davčnih pomoči za naložbe v Baskiji (UL L 134, str. 25).


title: Zadeva T-564/14: Tožba, vložena 28. julija 2014 – Ahmed Mohamed Saleh Baeshen proti UUNT

text:
               27.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 380/15

         Tožba, vložena 28. julija 2014 – Ahmed Mohamed Saleh Baeshen proti UUNT
   (Zadeva T-564/14)
   2014/C 380/20
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ahmed Mohamed Saleh Baeshen & Co. (Džeda, Saudova Arabija) (zastopnik: M. Vanhegan, barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) za pritožbe z dne 19. maja 2014 v zadevi R 687/2014-2;

               —

               tožeči stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Registrirana znamka Skupnosti, katere razveljavitev se zahteva: besedna znamka „TEAVANA“ za storitve iz razreda 35 – prijava znamke Skupnosti št. 4 0 98  588

      Imetnik znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe, družba Teavana Corporation

      Stranka, ki zahteva razveljavitev znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Odločba oddelka za izbris: popolna razveljavitev imetnikove pravice do znamke Skupnosti št. 4 0 98  588

      Odločba odbora za pritožbe: zavrženje pritožbe kot nedopustne

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 51(1)(a), 59 in 75 Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva T-352/05: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. septembra 2011 – Grčija proti Komisiji (EKUJS — Jamstveni oddelek — Odhodki, izključeni iz financiranja Skupnosti — Posebni ukrepi za določene kmetijske pridelke v korist manjših otokov Egejskega morja — Sadje in zelenjava — Surovi tobak — Ovčje in kozje meso — Nespoštovanje plačilnih rokov — Sorazmernost — Povečanje pavšalnega popravka v primeru ponovne neizpolnitve obveznosti)

text:
               12.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. septembra 2011 – Grčija proti Komisiji
   (Zadeva T-352/05) (1)

   (EKUJS - Jamstveni oddelek - Odhodki, izključeni iz financiranja Skupnosti - Posebni ukrepi za določene kmetijske pridelke v korist manjših otokov Egejskega morja - Sadje in zelenjava - Surovi tobak - Ovčje in kozje meso - Nespoštovanje plačilnih rokov - Sorazmernost - Povečanje pavšalnega popravka v primeru ponovne neizpolnitve obveznosti)
   2011/C 331/27
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Helenska republika (zastopniki: sprva G. Kanellopoulos in S. Charitaki, nato I. Chalkias in S. Papaïoannou, zastopniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: H. Tserepa-Lacombe in L. Visaggio, zastopnika, skupaj z N. Korogiannakisom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije z dne 20. julija 2005 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) iz financiranja Skupnosti (2005/579/ES) (UL L 199, str. 84) v delu, v katerem izključuje nekatere odhodke Helenske republike v okviru posebnih ukrepov za določene kmetijske pridelke v korist manjših otokov Egejskega morja in v sektorju sadja in zelenjave, surovega tobaka in ovčjega in kozjega mesa.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 296, 26.11.2005.


title: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 14. julija 2005 v zadevi C-142/04 (Predlog za sprejem predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias): Maria Aslanidou proti Ypourgos Ygeias & Pronoias (Direktiva 92/51/EGS — Delavci — Priznavanje diplom — Ergoterapevt)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/18

      SODBA SODIŠČA

   (četrti senat)
   z dne 14. julija 2005
   v zadevi C-142/04 (Predlog za sprejem predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias): Maria Aslanidou proti Ypourgos Ygeias & Pronoias (1)

   (Direktiva 92/51/EGS - Delavci - Priznavanje diplom - Ergoterapevt)
   (2005/C 217/35)
   Jezik postopka: grščina
   V zadevi C-142/04, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložil Symvoulio tis Epikrateias (Grčija) z odločbo z dne 30. decembra 2003, ki je na Sodišče prispela dne 17. marca 2004, v postopku Maria Aslanidou proti Ypourgos Ygeias & Pronoias, je Sodišče (četrti senat), v sestavi K. Lenaerts, predsednik senata, N. Colneric, sodnica, in K. Schiemann (poročevalec), sodnik, generalni pravobranilec: L. A. Geelhoed, sodni tajnik: R. Grass, dne 14. julija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   V primeru nesprejetja ukrepov za prenos v roku, predpisanem v členu 17 Direktive Sveta 92/51/EGS z dne 18. junija 1992 o drugem splošnem sistemu priznavanja strokovne izobrazbe in usposabljanja, ki dopolnjuje Direktivo 89/48/EGS, se državljan države članice lahko sklicuje na člen 3, prvi odstavek, (a) te direktive, zato da v državi članici gostiteljici pridobi dovoljenje za opravljanje reguliranega poklica kot je poklic ergoterapevta.
   Te možnosti pa ni mogoče podrediti pogoju, da pristojni nacionalni organi nostrificirajo dokazila zadevne osebe.
   Izravnalne ukrepe iz člena 4(1) Direktive 92/51 je mogoče naložiti zadevni osebi le, če so predvideni v veljavni nacionalni zakonodaji v času obravnavanja zadevne prošnje.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.


title: Zadeva C-560/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court (Irska) 5. decembra 2014 – MM/Minister for Justice and Equality, Ireland and the Attorney General

text:
               9.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 81/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court (Irska) 5. decembra 2014 – MM/Minister for Justice and Equality, Ireland and the Attorney General
   (Zadeva C-560/14)
   (2015/C 081/06)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Supreme Court, Ireland

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: MM

      Tožene stranke: Minister for Justice and Equality, Ireland and the Attorney General

      Vprašanje za predhodno odločanje

               1.

               Ali „pravica do izjave“ v pravu Evropske unije zahteva, da ima prosilec za subsidiarno zaščito, ki je vložil prošnjo v skladu z [Direktivo 2004/83] (1), pravico do ustne obravnave v zvezi s to prošnjo, vključno s pravico pozvati in zaslišati priče, kadar je prošnja vložena v okoliščinah, ko zadevna država članica opravi dva ločena postopka, ki si sledita, za obravnavanje prošenj za priznanje statusa begunca in prošenj za priznanje subsidiarne zaščite?

      (1)  Direktiva Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 7, str. 96).


title: Zadeva T-12/06: Tožba, vložena  19. januarja 2006  — Deltafina proti Komisiji

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/49

         Tožba, vložena 19. januarja 2006 — Deltafina proti Komisiji
   (Zadeva T-12/06)
   (2006/C 60/91)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Deltafina (Rim, Italija) (Zastopniki: F. Di Gianni, R. Jacchia, A. Terranova, I. Van Bael, J. F. Bellis, avvocati)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               odprava, oziroma podredno, znižanje globe, naložene v členu 2 Odločbe;

               —

               naložitev Komisiji plačila honorarjev in stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka v obravnavani zadevi predlaga odpravo globe v znesku 30 milijonov evrov, naložene v členu 2 izpodbijane odločbe, ki je ista, kot v zadevi Romana Tabacchi proti Komisiji, T-11/06, zaradi domneve, da naj bi ji Komisija nezakonito odvzela imuniteto pred globami, ki ji jo je podelila na podlagi točke 8(b) Obvestila Komisije o imuniteti pred globami in zmanjševanju glob v primerih kartelov (1) iz leta 2002.
   V tem smislu poudarja, da je tožena stranka preklicala pogojno imuniteto, ki jo je tožeči stranki podelila na podlagi Obvestila, zaradi tega ji je ta na sestanku upravnega sveta poklicnega združenja APTI (Consiglio Direttivo dell'associazione professionale APTI) sporočila, da je na Komisijo vložila vlogo za ugodno obravnavo.
   V podporo svojim trditvam, tožeča stranka uveljavlja,

               —

               da je Komisijo vnaprej opozorila, da je nemogoče, da ne razkrije, da je vložila vlogo za ugodno obravnavo;

               —

               da se je Komisija strinjala, da bi bilo za družbo Deltafina nemogoče, da ta ne bi razkrila, da je vložila vlogo za ugodno obravnavo;

               —

               da uslužbenci Komisije niso obvestili Deltafine, da bo izgubila pogojno imuniteto, če bo razkrila, da je vložila vlogo za ugodno obravnavo;

               —

               da Deltafina svoje vloge za ugodno obravnavo ni vložila po dogovoru s svojimi glavnimi konkurenti; in

               —

               da razkritje s strani Deltafine o vložitvi vloge za ugodno obravnavo na noben način ni škodovalo preiskavi Komisije.

         Kar zadeva zmanjšanje globe, tožeča stranka trdi,

               —

               da je osnovni znesek globe, ki ga je določila Komisija očitno previsok in nesorazmeren, glede na skromno vrednost upoštevnega trga, zmanjšan promet Deltafine in glede na to, da kršitev ni imela učinka na trgu;

               —

               da je Komisija nepravilno ravnanje Deltafine pripisala njeni družbi materi;

               —

               da zmanjšanje globe in ocena olajševalnih okoliščin ne odražata ustrezno posebnih okoliščin zadeve, predvsem glede na nove razlage, ki izhajajo iz Obvestila iz leta 2002.

      (1)  UL C 45, 19.2.2002, str. 3.


title: Zadeva T-672/14: Tožba, vložena 19. septembra 2014 – August Wolff in Remedia/Komisija

text:
               8.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 439/31

         Tožba, vložena 19. septembra 2014 – August Wolff in Remedia/Komisija
   (Zadeva T-672/14)
   (2014/C 439/42)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel (Bielefeld, Nemčija), Remedia d.o.o. (Zagreb, Hrvaška) (zastopniki: P. Klappich, C. Schmidt in P. Arbeiter, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata:

               —

               naj Izvedbeni sklep Evropske komisije C(2014) 6030 final z dne 19. avgusta 2014 o dovoljenjih za promet s topičnimi zdravili z visoko koncentracijo estradiola za uporabo v humani medicini na podlagi člena 31 Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta razglasi za ničen v delu, v katerem so države članice zavezane, da za zdravila za topično uporabo z 0,01-odstotnim masnim deležem estradiola, ki so in ki niso navedena v Prilogi I k Izvedbenem sklepu, spoštujejo zahteve iz Izvedbenega sklepa razen omejitve, da je mogoče zdravila za topično uporabo z 0,01-odstotnim masnim deležem estradiola, navedena v Prilogi I k Izvedbenem sklepu, uporabljati le še intravaginalno;

               —

               naj Evropski komisiji naloži stroške postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 31 in naslednjih Direktive 2001/83/ES (1)

                           —

                           V zvezi s tem trdita, da izpodbijani izvedbeni sklep temelji na formalno nezakonito uvedenem in izvedenem postopku. Tožeči stranki v zvezi s tem med drugim trdita, da postopek v nasprotju s členom 31(1), prvi stavek, Direktive 2001/83/ES ni bil uveden pred odločitvijo glede vloge za podaljšanje dovoljenja za promet z zdravilom ampak šele po njej ter da ni podan noben poseben primer, ko bi šlo za interese Unije. Uvedba postopka naj bi poleg tega glede prve tožeče stranke pomenila obid predpisov za podaljšanje dovoljenja za promet z zdravili, ki veljajo v Nemčiji.

                           —

                           Tožeči stranki poleg tega navajata, da v postopku ni sodeloval pristojen znanstveni odbor za oceno tveganja in da je bil poleg tega v znanstvenem odboru za zdravila za uporabo v humani medicini, ki je sodeloval v postopku, za poročevalca določen pristranski član.

                           —

                           Poleg tega prva tožeča stranka trdi, da se v okviru postopka za preveritev mnenja glede bistvene točke ni mogla ustrezno izreči.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev členov 116, prvi stavek, in 126, prvi stavek, Direktive 2001/83/ES

                           —

                           Tožeči stranki v zvezi s tem trdita, da Izvedbeni sklep temelji na neustrezni oceni razmerja med tveganji in koristjo zdravila. Zlasti naj ne bi bilo upoštevano dejstvo, da v več kot 45 letih prisotnosti na trgu prvi tožeči stranki niso bila predložena poročila o resnih neželenih učinkih pri uporabi zdravila z 0,01-odstotnim masnim deležem estradiola.

                           —

                           Poleg tega naj Komisija, ki nosi trditveno in dokazno breme, ne bi predložila nobenih novih znanstvenih podatkov in informacij, iz katerih bi izhajalo novo tveganje pri uporabi zdravila.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev načel sorazmernosti in enakega obravnavanja

                           —

                           Tožeči stranki v zvezi s tretjim tožbenim razlogom navajata, da so varnostna opozorila v informacijah o zdravilu, predvidena v Izvedbenem sklepu, in nadaljnje omejitve dovoljenja za promet z zdravilom ter zahteve, ki na tem temeljijo, nesorazmerna in kršijo načelo enakega obravnavanja. Zlasti naj ne bi bila sorazmerna omejitev trajanja uporabe s hkratno izključitvijo ponovne uporabe zdravila skupaj s predvidenimi spremembami informacij o zdravilu. Vsekakor bi bilo treba namesto omejitve trajanja uporabe s hkratno izključitvijo ponovne uporabe in zahtev, ki na tem temeljijo, kot blažje sredstvo za preučitev domnevnih varnostnih pomislekov določiti izvedbo študije.

      (1)  Direktiva 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 69).


title: Združeni zadevi C-101/11 P in C-102/11 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 18. oktobra 2012 – Herbert Neuman, Andoni Galdeano del Sel, Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) proti José Manuel Baena Grupo, SA (Pritožba — Model Skupnosti — Uredba Sveta (ES) št. 6/2002 — Členi 6, 25(1)(b) in (e) ter 61 — Registriran model Skupnosti, ki predstavlja sedečo osebo — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti — Drugačen celotni vtis — Stopnja svobode oblikovalca — Seznanjeni uporabnik — Obseg sodnega nadzora — Neobrazložitev)

text:
               8.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 379/7

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 18. oktobra 2012 – Herbert Neuman, Andoni Galdeano del Sel, Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) proti José Manuel Baena Grupo, SA
   (Združeni zadevi C-101/11 P in C-102/11 P) (1)

   (Pritožba - Model Skupnosti - Uredba Sveta (ES) št. 6/2002 - Členi 6, 25(1)(b) in (e) ter 61 - Registriran model Skupnosti, ki predstavlja sedečo osebo - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti - Drugačen celotni vtis - Stopnja svobode oblikovalca - Seznanjeni uporabnik - Obseg sodnega nadzora - Neobrazložitev)
   2012/C 379/11
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožniki: Herbert Neuman, Andoni Galdeano del Sel (zastopnica: S. Míguez Pereira, odvetnica), Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnika: J. Crespo Carrillo in A. Folliard-Monguiral, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: José Manuel Baena Grupo (zastopnik: A. Canela Giménez, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 16. decembra 2010 v zadevi T-513/09, Baena Grupo proti UUNT – Neuman in Galdeano del Sel (sedeča oseba), s katero je Splošno sodišče razveljavilo odločbo tretjega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 14. oktobra 2009 (zadeva R 1323/2008-3).

      Izrek

               1.

               Pritožbi se delno zavrneta in delno zavržeta.

               2.

               H. Neuman in A. Galdeano del Sel nosita svoje stroške in stroške družbe José Manuel Baena Grupo SA v zvezi s pritožbo v zadevi C-101/11 P.

               3.

               Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) nosi svoje stroške in stroške družbe José Manuel Baena Grupo SA v zvezi s pritožbo v zadevi C-102/11 P.

      (1)  UL C 130, 30.4.2011.


title: Zadeva C-497/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 3. decembra 2009 – Finanzamt Burgdorf proti Manfredu Bogu

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 3. decembra 2009 – Finanzamt Burgdorf proti Manfredu Bogu
   (Zadeva C-497/09)
   2010/C 63/34
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Finanzamt Burgdorf

      Tožena stranka: Manfred Bog

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se prodaja jedi ali obrokov, pripravljenih za takojšnje zaužitje, šteje za dobavo v smislu člena 5 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih (1)?

               2.

               Ali je odgovor na prvo vprašanje odvisen od tega, ali so prisotni dodatni elementi opravljanja storitev (priprava opreme za zaužitje hrane)?

               3.

               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje: Ali je treba pojem „živila“ v kategoriji 1 iz Priloge H k Šesti direktivi Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih razlagati tako, da so s tem zajeta le živila „za s seboj“, kot se običajno prodajajo v trgovinah z živili, ali so s tem zajete tudi jedi oziroma obroki, ki so – s kuhanjem, cvrtjem, pečenjem ali kako drugače – pripravljeni za takojšnje zaužitje?

      (1)  UL L 145, str. 1.


title: Združene zadeve C-373/06 P, C-379/06 P in C-382/06 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 17. aprila 2008 – Thomas Flaherty (C-373/06 P), Larry Murphy (C-379/06 P), Ocean Trawlers Ltd (C-382/06 P) proti Irski in Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba – Ukrepi za ohranjanje virov – Prestrukturiranje sektorja za ribištvo – Zahteve za povečanje ciljev večletnega usmerjevalnega programa VUP IV na področju tonaže – Zavrnitev zahteve)

text:
               7.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/5

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 17. aprila 2008 – Thomas Flaherty (C-373/06 P), Larry Murphy (C-379/06 P), Ocean Trawlers Ltd (C-382/06 P) proti Irski in Komisiji Evropskih skupnosti
   (Združene zadeve C-373/06 P, C-379/06 P in C-382/06 P) (1)

   (Pritožba - Ukrepi za ohranjanje virov - Prestrukturiranje sektorja za ribištvo - Zahteve za povečanje ciljev večletnega usmerjevalnega programa „VUP IV“ na področju tonaže - Zavrnitev zahteve)
   (2008/C 142/06)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Thomas Flaherty (C-373/06 P), Larry Murphy (C-379/06 P), Ocean Trawlers Ltd (C-382/06 P) (zastopniki: D. Barry, solicitor, in M. A. Collins, SC, (C-73/06 P, C-379/06 P in C-382/06 P), ter zadnjenavedena in M. P. Gallagher, SC, (C-79/06 P))

      Drugi stranki v postopku: Irska in Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: B. Doherty in M. van Heezik, zastopnika)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 13. junija 2006 v zadevi Cathal Boyle in drugi proti Komisiji (združene zadeve od T-218/03 do T-240/03), s katero se razglaša za nično Odločba Komisije 2003/245/ES z dne 4. aprila 2004 o zahtevah, ki jih je prejela Komisija za povečanje ciljev VUP IV zaradi izboljšav glede varnosti, pomorske navigacije, higiene, kakovosti proizvodov in delovnih pogojev za plovila, katerih skupna dolžina znaša več kot 12 metrov (zahteva s številko C(2003) 1113 (UL L 90, str. 48) s katero pa so kot nedopustne zavržene tožbe tožečih strank – Osebe, ki jih odločba, ki je bila razglašena za nično, (ne) zadeva posamično.
   Izrek

               1)

               Sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 13. junija 2006 v zadevi Boyle in drugi proti Komisiji (od T-218/03 do T-240/03), s katero je na eni strani zavrglo kot nedopustne tožbe T. Flahertyja in L. Murphyja ter družbe Ocean Trawlers Ltd za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2003/245/ES z dne 4. aprila 2003 o zahtevah, ki jih je prejela Komisija za povečanje ciljev VUP IV zaradi izboljšav glede varnosti, pomorske navigacije, higiene, kakovosti proizvodov in delovnih pogojev za plovila, katerih skupna dolžina znaša več kot 12 metrov, in s katero je na drugi strani tožečim strankam naložilo plačilo svojih stroškov, se razveljavi.

               2)

               Odločba 2003/245 se razglasi za nično v delu, v katerem se uporablja za plovila T. Flahertyja in L. Murphyja ter družbe Ocean Trawlers Ltd.

               3)

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov, ki so jih priglasili T. Flaherty in L. Murphy ter družba Ocean Trawlers Ltd na prvi stopnji in v tem pritožbenem postopku.

      (1)  UL C 281, 18.11.2006.

      UL C 294. 2.12.2006.


title: Zadeva C-488/09: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Asociación de Transporte International por Carretera (ASTIC) proti Administración General del Estado (Konvencija TIR — Carinski zakonik Skupnosti — Prevoz, opravljen na podlagi zvezka TIR — Garantno združenje — Nepravilen raztovor — Določitev kraja storitve kršitve — Izterjava uvoznih dajatev)

text:
               26.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/9

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Asociación de Transporte International por Carretera (ASTIC) proti Administración General del Estado
   (Zadeva C-488/09) (1)

   (Konvencija TIR - Carinski zakonik Skupnosti - Prevoz, opravljen na podlagi zvezka TIR - Garantno združenje - Nepravilen raztovor - Določitev kraja storitve kršitve - Izterjava uvoznih dajatev)
   2011/C 63/16
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Asociación de Transporte International por Carretera (ASTIC)

      Tožena stranka: Administración General del Estado

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Tribunal Supremo – Razlaga člena 221(3) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992, o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1) in členov 454(3) in 455 Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 253, str. 1) - Prevozi, opravljeni na podlagi zvezka TIR – Kršitve ali nepravilnosti - Kraj - Postopek – Naknadna izterjava uvoznih in izvoznih dajatev

      Izrek

               1.

               Člena 454 in 455 Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 je treba razlagati tako, da če je domneva pristojnosti za izterjavo davčnega dolga – države članice, na ozemlju katere je bila ugotovljena kršitev, ki je bila storjena med prevozom na podlagi zvezka TIR – ovržena s sodbo, v kateri se ugotovi, da je bila ta kršitev storjena na ozemlju druge države članice, postanejo za izterjavo tega dolga pristojni carinski organi te druge države, vendar le, če se je sodni postopek o dejanskem stanju navedene kršitve začel v roku dveh let od dneva, ko je bilo garantno združenje za ozemlje, na katerem je bila kršitev ugotovljena, obveščeno o tej kršitvi.

               2.

               Člen 455(1) št. 2454/93 v povezavi s členom 11(1) Carinske konvencije o mednarodnem prevozu blaga na podlagi TIR zvezkov, podpisane v Ženevi 14. novembra 1975, je treba razlagati tako, da v okoliščinah, kakršne so v zadevi v glavni stvari, garantno združenje ne more uveljavljati zastaralnih rokov iz teh določb, če so ga carinski organi države članice, v kateri odgovarja, v roku enega leta od takrat, ko so bili obveščeni o izvršljivi sodbi, v kateri je bilo ugotovljeno, da so ti organi pristojni, obvestili o dejanskem stanju, iz katerega izhaja ta carinski dolg, ki ga mora to združenje poravnati do zneska, do katerega odgovarja.

      (1)  UL C 63, 13.3.2010.


title: Zadeva T-330/11: Tožba, vložena 15. junija 2011 – MasterCard in drugi proti Komisiji

text:
               13.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/34

         Tožba, vložena 15. junija 2011 – MasterCard in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-330/11)
   2011/C 238/59
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: MasterCard, Inc. (Wilmington, Združene države), MasterCard International, Inc. (Wilmington, Združene države) in MasterCard Europe SPRL (Waterloo, Belgija) (zastopniki: B. Amory, V. Brophy in S. McInnes, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Tožba naj se razglasi za dopustno;

               —

               zavrnilna odločba Komisije, ki temelji na izjemi v členu 4(3), prvi pododstavek, Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL 2001, L 145, str. 43), naj se v celoti razglasi za nično;

               —

               ugotovi naj se, da razlaga Komisije člena 8 Uredbe (ES) št. 1049/2001 ni utemeljena; in

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka vključno s stroški tožečih strank.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija je kršila člena 4(3) in 8(1) Uredbe (ES) št. 1049/2001, ker:

                           —

                           ni dokazala, da so izpolnjeni pogoji iz člena 4(3), prvi pododstavek, Uredbe (ES) št. 1049/2001;

                           —

                           so okoliščine, na katere se sklicuje Komisija, dejansko netočne; in

                           —

                           obstaja prevladujoči javni interes za razkritje dokumentov, ki jih je predstavil EIM Business and Policy Research v okviru študije o „stroških in koristih, ki jih imajo trgovci od različnih načinov plačevanja“ (COMP/2009/D1/020).

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila pravo s tem, da je kršila člen 8(1) in (2) Uredbe št. 1049/2001 ter člen 2 Priloge k Sklepu Komisije o spremembi poslovnika Komisije (UL 2010 L 55, str. 60), ker je:

                           —

                           nezakonito znova začela šteti rok za ponovno preučitev; in

                           —

                           nezakonito podaljšala rok za ponovno preučitev za 15 delovnih dni.


title: Zadeva T-19/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. maja 2013 – Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik proti UUNT – Impexmetal (IKFŁT KRAŚNIK) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti IKFŁT KRAŚNIK — Prejšnja figurativna znamke Skupnosti FŁT — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               22.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/10

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. maja 2013 – Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik proti UUNT – Impexmetal (IKFŁT KRAŚNIK)
   (Zadeva T-19/12) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti IKFŁT KRAŚNIK - Prejšnja figurativna znamke Skupnosti FŁT - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 178/17
   Jezik postopka: poljščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. (Kraśnik, Poljska) (zastopnik: J. Sieklucki, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Walicka, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Impexmetal S.A. (Varšava, Poljska) (zastopnika: W. Trybowski in K. Pyszków, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 27. oktobra 2011 (zadeva R 2475/2010-1), ki se nanaša na postopek z ugovorom med družbama Impexmetal S.A. in Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 109, 14.4.2012.


title: Zadeva T-625/14: Tožba, vložena 18. avgusta 2014 – Wm. Wrigley Jr. proti UUNT (krogla)

text:
               6.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 351/28

         Tožba, vložena 18. avgusta 2014 – Wm. Wrigley Jr. proti UUNT (krogla)
   (Zadeva T-625/14)
   2014/C 351/37
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Wm. Wrigley Jr. Company (Wilmington, Združene države) (zastopniki: M. Kinkeldey, S. Brandstätter in C. Schmitt, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               Odločba petega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 17. junija 2014 v zadevi R 168/2014-5 naj se razveljavi.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka v obliki krogle za proizvode iz razredov 3, 21 in 30 – prijava znamke Skupnosti št. 1 1 7 37  541

      Odločba preizkuševalca: delna zavrnitev prijave znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti.


title: Zadeva T-84/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. aprila 2011 – Intesa Sanpaolo proti UUNT – MIP Metro (COMIT) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti COMIT — Prejšnja nacionalna figurativna znamka Comet — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) — Člen 8(3) Uredbe (ES) št. 216/96)

text:
               21.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. aprila 2011 – Intesa Sanpaolo proti UUNT – MIP Metro (COMIT)
   (Zadeva T-84/08) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti COMIT - Prejšnja nacionalna figurativna znamka Comet - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) - Člen 8(3) Uredbe (ES) št. 216/96)
   2011/C 152/33
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Intesa Sanpaolo (Torino, Italija) (zastopnika: A. Perani in P. Pozzi, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Botis, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Nemčija) (zastopniki: R. Kaase, J.-C. Plate in M. Berger, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 19. decembra 2007 (zadeva R 138/2006-4) glede postopka z ugovorom med MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG in Intesa Sanpaolo SpA.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 19. decembra 2007 (zadeva R 138/2006-4) se razveljavi v delu, v katerem je zavržena zahteva družbe Sanpaolo SpA glede proizvodov iz razreda 16.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               UUNT nosi svoje stroške in polovico stroškov, ki jih je priglasila družba Intesa Sanpaolo.

               4.

               Družba MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 116, 9.5.2008.


title: Zadeva T-431/13: Tožba, vložena 19. avgusta 2013 – Métropole Gestion proti UUNT – Metropol (METROPOL)

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/57

         Tožba, vložena 19. avgusta 2013 – Métropole Gestion proti UUNT – Metropol (METROPOL)
   (Zadeva T-431/13)
   2013/C 344/103
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Métropole Gestion (Pariz, Francija) (zastopnik: M.-A. Roux Steinkühler, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Metropol Investment Financial Company Ltd (Moskva, Rusija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razsodi, da je njena tožba dopustna in utemeljena, ter zato:

               —

               delno razveljavi izpodbijano odločbo v delu, v katerem je zavrnjena razglasitev ničnosti izpodbijane znamke Skupnosti na podlagi znamk št. 02 3 167 081, št. 02 3 167 084 in št. 794 040 ter drugih neregistriranih znakov;

               —

               potrdi izpodbijano odločbo v delu, v katerem je bila razglašena delna ničnost znamke št. 3 590 981 na podlagi prejšnje znamke št. 02 3 143 685;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka „METROPOL“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 35, 36 in 42 – Znamka Skupnosti št. 3 590 981

      Imetnik znamke Skupnosti: Metropol Investment Financial Company Ltd

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: nacionalna besedna znamka „METROPOLE“ in figurativni nacionalna znamka in mednarodna znamka „METROPOLE gestion“ za storitve iz razreda 36

      Odločba oddelka za izbris: zahteva se delno zavrne

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 53(1)(a) in člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-323/11: Tožba, vložena 21. junija 2011 – UCP Backus y Johnston proti UUNT (Oblika steklenice)

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/36

         Tožba, vložena 21. junija 2011 – UCP Backus y Johnston proti UUNT (Oblika steklenice)
   (Zadeva T-323/11)
   2011/C 252/82
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Unión de Cervecerías Peruanas Backus y Johnston SAA (Lima, Peru) (zastopnik: E. Armijo Chávarri, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               šteje, da je bila pritožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 23. marca 2011 v zadevi R 2238/2010-2 vložena pravočasno in v pravilni obliki, in

               —

               po opravljenem ustreznem postopku razveljavi navedeno odločbo ter UUNT izrecno naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: tridimenzionalna znamka v obliki steklenice (prijava št. 8.592.081) za proizvode iz razreda 32 („pivo“)

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev zahteve za registracijo

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: napačna razlaga in uporaba člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009 o znamki Skupnosti


title: Zadeva F-101/14: Tožba, vložena 6. oktobra 2014 – ZZ/UUNT

text:
               12.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/50

         Tožba, vložena 6. oktobra 2014 – ZZ/UUNT
   (Zadeva F-101/14)
   (2015/C 007/60)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: Heinrich Tettenborn, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Predmet in opis spora

   Razveljavitev odločbe tožene stranke, da za natečaja OHIM/AD/01/13 in OHIM/AST/02/13 uporabi pogoj iz pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke, ki predvideva odpoved pogodbe o zaposlitvi v primeru, če se tožeča stranka ne uvrsti na rezervni seznam naslednjega natečaja, ki ga organizira EPSO za njeno funkcionalno skupino na področju industrijske lastnine, in odškodninski zahtevek iz naslova nepremoženjske škode

      Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se razveljavi odločba, ki ji jo je UUNT sporočil 28.11.2003, da za natečaja OHIM/AD/01/13 in OHIM/AST/02/13, objavljena 31.10.21013, uporabi pogoj iz člena 5 pogodbe o zaposlitvi, ki predvideva odpoved pogodbe o zaposlitvi v primeru, če se tožeča stranka ne uvrsti na rezervni seznam naslednjega natečaja, ki ga organizira EPSO za njeno funkcionalno skupino na področju industrijske lastnine,

               —

               naj se UUNT naloži, da tožeči stranki plača ustrezno odškodnino, ki naj jo določi Sodišče za uslužbence, za nematerialno škodo, ki ji je bila povzročena z odločbo UUNT, navedeno v prvi zahtevi, in

               —

               naj se UUNT naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-48/10: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 18. novembra 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države — Okolje — Direktiva 2008/1/ES — Celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja — Pogoji za izdajo dovoljenj za obstoječe obrate — Obveznost zagotovitve delovanja teh obratov v skladu z zahtevami iz direktive)

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/15

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 18. novembra 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-48/10) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Okolje - Direktiva 2008/1/ES - Celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja - Pogoji za izdajo dovoljenj za obstoječe obrate - Obveznost zagotovitve delovanja teh obratov v skladu z zahtevami iz direktive)
   2011/C 13/24
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnik: A. Alcover San Pedro)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: F. Díez Moreno)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 5(1) Direktive 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (UL L 24, str. 8) – Obrati, ki lahko vplivajo na emisije v zrak, vodo in tla in na onesnaževanje - Pogoji za izdajo dovoljenj za obstoječe obrate

      Izrek

               1.

               Kraljevina Španija s tem, da ni sprejela potrebnih ukrepov, s katerimi se zagotovi, da pristojni organi z dovoljenji v skladu s členi 6 in 8 Direktive 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja ali, kadar je to primerno, tako da na novo preučijo pogoje in jih po potrebi posodobijo, poskrbijo, da obstoječi obrati delujejo v skladu z zahtevami iz členov 3, 7, 9, 10, 13, 14(a) in (b), in 15(2), najkasneje do 30. oktobra 2007, brez poseganja v druge specialne določbe prava Skupnosti; ni izpolnila obveznosti iz člena 5(1) te direktive.

               2.

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 100, 17.4.2010.


title: Zadeva T-54/07: Sklep Splošnega sodišča z dne 21. januarja 2011 – Vtesse Networks proti Komisiji (Ničnostna tožba — Državne pomoči — Telekomunikacije — Davek na nestanovanjsko lastnino podjetij v Združenem kraljestvu — Odločba o ugotovitvi, da zadevni ukrep ne pomeni pomoči — Neobstoj posamične prizadetosti — Nedopustnost)

text:
               12.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/18

         Sklep Splošnega sodišča z dne 21. januarja 2011 – Vtesse Networks proti Komisiji
   (Zadeva T-54/07) (1)

   (Ničnostna tožba - Državne pomoči - Telekomunikacije - Davek na nestanovanjsko lastnino podjetij v Združenem kraljestvu - Odločba o ugotovitvi, da zadevni ukrep ne pomeni pomoči - Neobstoj posamične prizadetosti - Nedopustnost)
   2011/C 80/35
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Vtesse Networks Ltd (Hertford, Hertfordshire, Združeno kraljestvo) (zastopnika: H. Mercer, barrister, in J. Ballard, solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: N. Khan in H. van Vliet, zastopnika)

      Intervenienti v podporo tožeče stranke: AboveNet Communications UK Ltd (London, Združeno kraljestvo), Gamma Telecom Ltd (Newbury, Berkshire, Združeno kraljestvo) in VTL (UK) Ltd (Egham, Surrey, Združeno kraljestvo) (zastopniki: I. Forrester, QC, C. Arhold in K. Struckmann, odvetniki)

      Intervenientki v podporo tožene stranke: British Telecommunications plc (London) (zastopnika: G. Robert in C. Berg, solicitors) in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: V. Jackson, zastopnik, skupaj s C. Vajda, QC, in T. Morshead, barrister)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije 2006/951/ES z dne 12. oktobra 2006 o davku na nestanovanjsko lastnino, ki ga Združeno kraljestvo odmerja za telekomunikacijsko infrastrukturo v Združenem kraljestvu (C-4/2005 (prej NN 57/2004, prej CP 26/2004)) (UL L 383, str. 70).

      Izrek

               1.

               Tožba se kot nedopustna zavrže.

               2.

               Družba Vtesse Networks Ltd nosi svoje stroške in stroške, ki jih je v tem postopku priglasila Evropska komisija.

               3.

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, družbe AboveNet Communications UK Ltd, Gamma Telecom Ltd, VTL (UK) Ltd in British Telecommunications plc nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 82, 14.4.2007.


title: Zadeva T-596/14: Tožba, vložena 11. avgusta 2014 – Syriatel Mobile Telecom proti Svetu

text:
               13.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 361/18

         Tožba, vložena 11. avgusta 2014 – Syriatel Mobile Telecom proti Svetu
   (Zadeva T-596/14)
   2014/C 361/26
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Damask, Sirija) (zastopnika: E. Ruchat in C. Cornet d’Elzius, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               njeno tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               posledično, Sklep 2014/309/SZVP z dne 28. maja 2014 in njegove poznejše izvedbene akte v delih, v katerih se nanašajo na tožečo stranko, razglasi za nične;

               —

               Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja tri tožbene razloge, ki so v bistvenem enaki ali podobni tožbenim razlogom iz zadeve Makhlouf proti Svetu, T-432/11l (1).

      (1)  UL C 290, str. 13.


title: Zadeva T-90/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 6. novembra 2007 – Omega proti UUNT – Omega Engineering (Ω OMEGA) (Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne in besedne znamke Skupnosti Ω OMEGA – Prejšnja nacionalna besedna znamka OMEGA – Relativni razlog za zavrnitev – Sklicevanje prijavitelja znamke Skupnosti na nacionalno znamko, ki je enaka prijavljeni znamki in starejša od nacionalne znamke, navajane v ugovoru – Verjetnost zmede)

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/35

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 6. novembra 2007 – Omega proti UUNT – Omega Engineering (Ω OMEGA)
   (Zadeva T-90/05) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne in besedne znamke Skupnosti Ω OMEGA - Prejšnja nacionalna besedna znamka OMEGA - Relativni razlog za zavrnitev - Sklicevanje prijavitelja znamke Skupnosti na nacionalno znamko, ki je enaka prijavljeni znamki in starejša od nacionalne znamke, navajane v ugovoru - Verjetnost zmede)
   (2007/C 315/65)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Omega SA (Bienne, Švica) (zastopniki: sprva P. González-Bueno Catalán de Ocón in E. Armijo Chávarri, nato P. González-Bueno Catalán de Ocón, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenient pred Sodiščem: Omega Engineering, Inc. (Stamford, Connecticut, Združene države Amerike) (Zastopnik: C. Algar, solicitor)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 10. decembra 2004 (zadeva R 330/2002-2) glede postopka z ugovorom med Omega Engineering, Inc., in Omega SA.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Omega SA nosi stroške.

      (1)  UL C 115, 14.5.2005.


title: Zadeva T-26/16: Tožba, vložena 22. januarja 2016 – Helenska republika/Komisija

text:
               29.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 111/29

         Tožba, vložena 22. januarja 2016 – Helenska republika/Komisija
   (Zadeva T-26/16)
   (2016/C 111/35)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Helenska republika (zastopniki: G. Kanellopoulos, O. Tsirkinidou in A. Ev. Basilopoulou)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Izvedbeni sklep Komisije z dne 13. novembra 2015„o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije“, notificiran pod dokumentarno številko C(2015) 7716 in objavljen v Uradnem listu EU, zvezek L 303 z dne 20. novembra 2015, str. 35 in naslednje, razglasi za ničen v delu, v katerem so Helenski republiki na podlagi pregledov IR/2009/004/GR in IR/2009/0017/GR naloženi enkratni in pavšalni denarni popravki zaradi zamud pri postopkih zagotovitve vračila, zaradi nesporočanja podatkov in, na splošno, zaradi pomanjkljivosti v postopku upravljanja dolga, v skupnem znesku 11 534 827,97 EUR, s seznamom prilog k temu sklepu in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet razlogov.
   Helenska republika glede pavšalnega popravka v višini 10 % za proračunsko leto 2011 navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi razlog se nanaša na neobstoj pravne podlage za naložitev pavšalnih finančnih popravkov.

               2.

               Z drugim ničnostnim razlogom, ki se nanaša na zatrjevane zamude v postopku zagotovitve vračila, tožeča stranka zatrjuje, da je naložitev popravkov leta 2015 za pomanjkljivosti v sistemu nadzora, ki se nanašajo na dejstva tudi izpred leta 2000, na podlagi preverjanj, ki so bila prvič opravljena leta 2011 ob kršitvi pravice do obrambe grških organov, in ki jim je Komisija pripisala nesorazmeren pomen, v nasprotju s splošnim načelom pravne varnosti, z zahtevo po pravočasnem upravnem ukrepanju Komisije in vsekakor z razumnim rokom za navedeno ukrepanje.

               3.

               S tretjim ničnostnim razlogom v zvezi z zatrjevanimi pomanjkljivostmi v postopku vračila s pobotom tožeča stranka trdi, da sklep Komisije ni zadostno in določno obrazložen ter da je bil vsekakor sprejet na podlagi očitne napake pri presoji.

               4.

               S četrtim ničnostnim razlogom v zvezi z izračunom obresti – ki je po mnenju Komisije napačen – opravljenim na podlagi pravila 50/50 iz člena 31(5) Uredbe (ES) št. 1290/2005 (1) in z nenavedbo teh obresti v Prilogi III, tožeča stranka trdi, da je Komisija napačno razlagala in uporabila določbe člena 32(1) in (5) Uredbe (ES) št. 1290/2005.

         Nazadnje glede preostalih delov izpodbijanega izvedbenega sklepa Komisije v zvezi z naložitvijo enkratnih popravkov za posamezne dogodke, glede katerih je bil opravljen nadzor, se navaja peti ničnostni razlog, ki se po uvodnih navedbah glede celotnega dejanskega stanja ločeno nanaša na posamezne naložene popravke, pri čemer ta razlog temelji na kršitvi določb iz člena 32 Uredbe (ES) št. 1290/2005, na nedoločnosti, na neobstoju zadostne in dokončne obrazložitve, na več očitnih napakah pri presoji Komisije, na kršitvi načel dobrega upravljanja in sorazmernosti in na prekoračitvi meja njene diskrecijske pravice pri naložitvi spornih zneskov Helenski republiki.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 209, str. 1).


title: Zadeva C-251/07: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 11. septembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta domstolen – Švedska) – Gävle Kraftvärme AB proti Länsstyrelsen i Gävleborgs Iän (Okolje – Direktiva 2000/76/ES – Sežiganje odpadkov – Opredelitev obrata za soproizvodnjo toplote in elektrike – Pojma sežigalnica in naprava za sosežig )

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/9

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 11. septembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta domstolen – Švedska) – Gävle Kraftvärme AB proti Länsstyrelsen i Gävleborgs Iän
   (Zadeva C-251/07) (1)

   (Okolje - Direktiva 2000/76/ES - Sežiganje odpadkov - Opredelitev obrata za soproizvodnjo toplote in elektrike - Pojma „sežigalnica“ in „naprava za sosežig“)
   (2008/C 285/13)
   Jezik postopka: švedščina
   Predložitveno sodišče
   Högsta domstolen
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Gävle Kraftvärme AB

      Tožena stranka: Länsstyrelsen i Gävleborgs Iän
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Högsta domstolen – Razlaga člena 3, točki 4 in 5 Direktive 2000/76/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. decembra 2000 o sežiganju odpadkov (UL L 332, str.91) – Opredelitev obrata za soproizvodnjo toplote in elektrike z več kotli – Sežigalnica ali naprava za sosežig.
   Izrek

               1.

               Pri uporabi Direktive 2000/76/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. decembra 2000 o sežiganju odpadkov je treba, ko ima toplarna več kotlov, vsak kotel ter pripadajočo opremo obravnavati kot ločeno napravo.

               2.

               Naprava se mora glede na svoj glavni namen opredeliti kot „sežigalnica“ ali „naprava za sosežig“ v smislu člena 3, točki 4 in 5, Direktive 2000/76. Pristojni organi morajo ugotoviti ta namen na podlagi presoje dejstev, ki obstajajo v času te presoje. V okviru take presoje je treba upoštevati zlasti z zadevno napravo proizvedeno količino energije ali izdelkov glede na količino sežganih odpadkov v tej napravi ter stabilnost in nepretrganost te proizvodnje.

      (1)  UL C 170, 21.7.2007.


title: Zadeva C-139/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden 17. marca 2010 – Prism Investments BV proti J.A. van der Meeru, stečajnemu upravitelju družbe Arilco Holland BV

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/28

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden 17. marca 2010 – Prism Investments BV proti J.A. van der Meeru, stečajnemu upravitelju družbe Arilco Holland BV
   (Zadeva C-139/10)
   2010/C 134/43
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Prism Investments BV

      Tožena stranka: J.A. van der Meer, stečajni upravitelj družbe Arilco Holland BV

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člen 45 Uredbe št. 44/2001 (1) nasprotuje temu, da sodišče, pri katerem se vloži pravno sredstvo iz člena 43 ali 44 Uredbe, zavrne ali prekliče razglasitev izvršljivosti na podlagi drugega razloga, kot so tisti, navedeni v členih 34 in 35 Uredbe, ki se uveljavlja zoper izvršbo odločbe, ki je bila razglašena za izvršljivo, in je nastal po sprejetju te odločbe, kot na primer razlog, da je bila odločba izpolnjena?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 2001, L 12, str. 1).


title: Zadeva T-220/09: Tožba, vložena 3. junija 2009 — ERGO Versicherungsgruppe proti UUNT — Société de Développement et de Recherche Industrielle (ERGO)

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/60

         Tožba, vložena 3. junija 2009 — ERGO Versicherungsgruppe proti UUNT — Société de Développement et de Recherche Industrielle (ERGO)
   (Zadeva T-220/09)
   2009/C 180/110
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: ERGO Versicherungsgruppe AG (Düsseldorf, Nemčija) (zastopniki: V. von Bomhard, A. Renck, T. Dolde in J. Pause, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Société de Développement et de Recherche Industrielle SAS (Chenôve, Francija)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) št. R 515/2008-4 z dne 20. marca 2009 naj se razveljavi in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „ERGO“ za proizvode in storitve iz razredov 3 in 5 (prijava št. 3 292 638)

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Société de Développement et de Recherche Industrielle SAS

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: besedna znamka „URGO“ za proizvode iz razredov 3 in 5 (znamka Skupnosti št. 989 863)

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (sedaj člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1)), ker naj med nasprotujočima si znamkama ne bi obstajala verjetnost zmede

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva T-2/07: Tožba, vložena 2. januarja 2007 — Španija proti Komisiji

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/31

         Tožba, vložena 2. januarja 2007 — Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-2/07)
   (2007/C 56/61)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (Zastopnik: J. M. Rodríguez Cárcamo)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se Odločba C(2006) 5102 z dne 20. oktobra 2006 o zmanjšanju pomoči Kohezijskega sklada za sklop projektov št. 2001 ES 16 C PE 050 (Sanacija porečja reke Júcar 2001-Grupo 2) razglasi za nično.

               —

               Komisija naj nosi stroške postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ta tožba je vložena zoper Odločbo Komisije C(2006) 5102 z dne 20. oktobra 2006, s katero je bila zmanjšana pomoč Kohezijskega sklada za sklop projektov št. 2001 ES 16 C PE 050 imenovano „sanacija porečja Júcar 2001-Skupina 2“, ki se izvajajo v Španiji.
   Gre za sklop, ki obsega tri projekte za katere je bila dodeljena pomoč v višini 11.266.701 evrov, ki je bila na podlagi izpodbijane odločbe zmanjšana na 1.900.281 evrov.
   V utemeljitev svojih zahtevkov tožeča stranka zatrjuje napačno in nedosledno razlago Direktive 93/37/EGS (1), tako glede merila izkušenj (člen 30(1) in (2)), kot glede uporabe sistema povprečnih cen (člen 30(1)).
   Glede okoliščine, da je bilo med merili za oddajo tudi merilo izkušenj, ki v predpisih, ki se uporabijo, ni izrecno navedeno, tožeča stranka navaja, da sodna praksa Skupnosti to merilo dovoljuje, in da uporaba tega merila nikoli ne more predstavljati očitne in resne kršitve pravnega reda Skupnosti, ker v vsakem primeru predstavlja le zmotno uporabo prava, ki je opravičljiva zaradi nejasnosti ureditve.
   Tožeča stranka po drugi strani zanika, da bi uporaba sistema povprečnih cen pri analizi, katera je ekonomsko najugodnejša ponudba za projekte, ki so predmet naročila, kršila načelo enakega obravnavanja, ker so bile cenovno prenizke ponudbe slabše obravnavane kot dražje ponudbe.
   Podredno tožeča stranka zatrjuje tudi nezakonitost določbe člena člen H(2) Priloge II Uredbe (ES) št. 1164/94 (2), zaradi kršitve načel varstva zaupanja v pravo in pravne varnosti; glede pogodbe št. 2000/GV/2005 pa zatrjuje kršitev načela sorazmernosti in kršitev člena prej navedene 19 Direktive št. 93/37.

      (1)  Direktiva Sveta 93/37/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje (UL L 199, 9.8.1993, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1164/94 z dne 16. maja 1994 o ustanovitvi Kohezijskega sklada UL L 130, 25.5.1994, str. 1).


title: Zadeva F-31/14: Tožba, vložena 29. marca 2014 – ZZ in drugi proti Parlamentu

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/45

         Tožba, vložena 29. marca 2014 – ZZ in drugi proti Parlamentu
   (Zadeva F-31/14)
   2014/C 184/75
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: ZZ in drugi (zastopnik: A. Salerno, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predmet in opis spora

   Razveljavitev volitev odbora uslužbencev Evropskega parlamenta, ki so potekale jeseni 2013 in katerih rezultati so bili objavljeni 28. novembra 2013.

      Predloga tožečih strank

               —

               Rezultati volitev odbora uslužbencev Evropskega parlamenta, ki so potekale jeseni 2013 in katerih rezultati so bili uradno objavljeni 28. novembra 2013, naj se razveljavijo;

               —

               Parlamentu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-35/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. aprila 2017 – Alkarim for Trade and Industry/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Siriji — Zamrznitev sredstev — Očitna napaka pri presoji)

text:
               22.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/22

         Sodba Splošnega sodišča z dne 6. aprila 2017 – Alkarim for Trade and Industry/Svet
   (Zadeva T-35/15) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Siriji - Zamrznitev sredstev - Očitna napaka pri presoji))
   (2017/C 161/30)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Alkarim for Trade and Industry LLC (Tal Kurdi, Sirija) (zastopnika: J. P. Buyle in L. Cloquet, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: najprej G. Étienne in S. Kyriakopoulou, nato S. Kyriakopoulou, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Sveta 2014/730/SZVP z dne 20. oktobra 2014 o izvajanju Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2014, L 301, str. 36) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1105/2014 z dne 20. oktobra 2014 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (UL 2014, L 301, str. 7) v delu, v katerem je ime tožeče stranke vpisano na seznam oseb in subjektov, za katere se uporabljajo omejevalni ukrepi.

      Izrek

               1.

               Izvedbeni sklep Sveta 2014/730/SZVP z dne 20. oktobra 2014 o izvajanju Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji in Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1105/2014 z dne 20. oktobra 2014 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji se razglasita za nična v delu, v katerem se nanašata na Alkarim for Trade and Industry LLC.

               2.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške in naloži se mu plačilo stroškov Alkarim for Trade and Industry.

      (1)  UL C 89, 16.3.2015.


title: Zadeva C-294/11: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 21. junija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate proti Elsacom NV (Osma direktiva o DDV — Postopki za vračilo DDV davčnim zavezancem, katerih sedež ni na ozemlju države — Rok za vložitev zahtevka za vračilo — Prekluzivni rok)

text:
               18.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 250/8

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 21. junija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate proti Elsacom NV
   (Zadeva C-294/11) (1)

   (Osma direktiva o DDV - Postopki za vračilo DDV davčnim zavezancem, katerih sedež ni na ozemlju države - Rok za vložitev zahtevka za vračilo - Prekluzivni rok)
   2012/C 250/13
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte suprema di cassazione

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

      Tožena stranka: Elsacom NV

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Corte suprema di cassazione – Razlaga člena 7(1) Osme direktive Sveta z dne 6. decembra 1979 o uskladitvi zakonov držav članic o prometnih davkih – postopki za vračilo davka na dodano vrednost davčnim zavezancem, katerih sedež ni na ozemlju države (79/1072/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 79) – Šestmesečni rok za vložitev zahtevka za vračilo, ki teče od konca koledarskega leta, v katerem je nastala davčna obveznost – Pravna narava roka, določenega z Direktivo

      Izrek

   Šestmesečni rok za vložitev zahtevka za vračilo davka na dodano vrednost iz člena 7(1), prvi pododstavek, zadnji stavek, Osme direktive Sveta z dne 6. decembra 1979 o uskladitvi zakonov držav članic o prometnih davkih – postopki za vračilo davka na dodano vrednost davčnim zavezancem, katerih sedež ni na ozemlju države (79/1072/EGS) je prekluziven.

      (1)  UL C 252, 27.8.2011.


title: Zadeva T-48/14: Tožba, vložena 21. januarja 2014 – Pfizer proti Komisiji in EMA

text:
               15.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/15

         Tožba, vložena 21. januarja 2014 – Pfizer proti Komisiji in EMA
   (Zadeva T-48/14)
   2014/C 78/30
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Pfizer Ltd (Sandwich, Združeno kraljestvo) (zastopniki: K. Bacon in M. Schaefer, barrister, I. Dodds-Smith, C. Stothers in J. Mulryne, solicitors)

      Toženi stranki: Evropska komisija in Evropska agencija za zdravila

      Predloga

   Tožeča stranka predlaga Sodišču:

               —

               naj za nično razglasi odločbo Komisije in Evropske agencije za zdravila, ki je vsebovana v dopisih z dne 11. in 15. novembra 2013, da ne bo izdala izjave o skladnosti in

               —

               Komisiji in Evropski agenciji za zdravila naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev pritožbe navaja en tožben razlog in sicer, da je Evropska agencija za zdravila, s tem da je navedla, da izjava o skladnosti, ki se nanaša na dovoljenje o dajanju na trg zdravila Vfend tožeče stranke, ne more biti izdana, preden se ne konča presoja študij, določenih z načrtom pediatričnih raziskav, glede nove profilaktične navedbe, napačno razlagala člen 28(3) pediatrične uredbe (1).

      (1)  Uredba (ES) št. 1901/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o zdravilih za pediatrično uporabo in spremembah Uredbe (EGS) št. 1768/92, Direktive 2001/20/ES, Direktive 2001/83/ES in Uredbe (ES) št. 726/2004, (UL L 378, str. 1).


title: Zadeva C-243/08: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 4. junija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Budaörsi Városi Bíróság — Republika Madžarska) — Pannon GSM Zrt proti Erzsébet Sustikné Győrfi (Direktiva 93/13/EGS — Nedovoljeni pogoji v potrošniških pogodbah — Pravni učinki nedovoljenega pogoja — Možnost in obveznost nacionalnega sodišča, da po uradni dolžnosti preizkusi nedovoljenost klavzule o sodni pristojnosti — Merila za presojo)

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/19

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 4. junija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Budaörsi Városi Bíróság — Republika Madžarska) — Pannon GSM Zrt proti Erzsébet Sustikné Győrfi
   (Zadeva C-243/08) (1)

   (Direktiva 93/13/EGS - Nedovoljeni pogoji v potrošniških pogodbah - Pravni učinki nedovoljenega pogoja - Možnost in obveznost nacionalnega sodišča, da po uradni dolžnosti preizkusi nedovoljenost klavzule o sodni pristojnosti - Merila za presojo)
   2009/C 180/32
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Budaörsi Városi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Pannon GSM Zrt

      Tožena stranka: Erzsébet Sustikné Győrfi

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Budaörsi Városi Bíróság — Razlaga Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL L 95, str. 29) — Klavzula o sodni pristojnosti, ki določa pristojnost sodišča v kraju, kjer je sedež subjekta — Pristojnost nacionalnega sodišča, da v okviru preizkusa svoje pristojnosti po uradni dolžnosti presodi nedovoljenost klavzule o sodni pristojnosti — Merila za presojo nedovoljenosti pogodbene klavzule

      Izrek

               1)

               Člen 6(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da nedovoljen pogodbeni pogoj potrošnika ne zavezuje in da v zvezi s tem ni nujno, da mu je predhodno uspešno ugovarjal.

               2)

               Nacionalno sodišče mora po uradni dolžnosti proučiti nedovoljenost pogodbenega pogoja, če razpolaga s potrebnimi dejanskimi in pravnimi elementi. Če tak pogoj šteje za nedovoljen, ga ne uporabi, razen če potrošnik temu nasprotuje. To obveznost ima nacionalno sodišče tudi, ko preizkuša svojo krajevno pristojnost.

               3)

               Nacionalno sodišče mora ugotoviti, ali pogodbeni pogoj, kot je ta, ki je predmet spora o glavni stvari, izpolnjuje zahtevana merila, da je lahko opredeljen kot nedovoljen v smislu člena 3(1) Direktive 93/13. Pri tem mora upoštevati dejstvo, da je pogoj v pogodbi, sklenjeni med potrošnikom in ponudnikom ali prodajalcem, ki je bil dodan, ne da bi se stranki o njem dogovorili posamično, in ki daje izključno pristojnost sodišču, na območju katerega ima ponudnik ali prodajalec sedež, lahko obravnavan kot nedovoljen.

      (1)  UL C 247, 27.9.2008.


title: Zadeva C-594/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 23. novembra 2016 – Enzo Buccioni/Banca d’Italia

text:
               27.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 23. novembra 2016 – Enzo Buccioni/Banca d’Italia
   (Zadeva C-594/16)
   (2017/C 063/19)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Enzo Buccioni

      Nasprotna stranka: Banca d’Italia

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali načelo preglednosti, ki je jasno določeno v členu 15 prečiščene različice Pogodbe o Evropski uniji z vidika svojega splošnega obvezujočega cilja, če se razlaga tako, da lahko (navedeno načelo) urejajo zakonodajni ali enakovredni viri iz njegovega odstavka 3, katerih vsebina je lahko odraz preširoke diskrecijske pravice in nima podlage v višjem viru evropskega prava glede potrebne vnaprejšnje določitve minimalnih načel, od katerih ni mogoče odstopati, ne nasprotuje podobni omejujoči razlagi na področju evropske zakonodaje o nalogah nadzora nad kreditnimi institucijami, tako da se izniči samo načelo preglednosti, tudi če interes za dostop izhaja iz bistvenih interesov pritožnika, ki so očitno sorodni interesom, ki so v pozitivnem smislu izvzeti iz primerov omejevalne razlage na navedenem področju?

               2.

               Ali ni treba posledično člena 22(2) in 27(1) Uredbe Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij (1), na Evropsko centralno banko, razlagati kot primera možnosti odstopanja od nezmožnosti dostopanja do dokumentov, za katera ne velja izjema, temveč le kot predpisa, ki ju je treba razlagati v okviru širših ciljev člena 15 prečiščene različice Pogodbe o Evropski uniji in kot taka izhajata iz splošnega zakonodajnega načela prava Unije, v skladu s katerim dostopa ni mogoče omejiti, v skladu z razumnim in sorazmernim uravnoteženjem zahtev kreditnega sektorja s temeljnimi interesi varčevalca, ki se je znašel v položaju burden sharing, glede na upoštevne okoliščine davčnega nadzornika, ki ima organizacijske značilnosti in pristojnosti v okviru navedenega sektorja, ki so podobne tistim, ki jih ima Evropska centralna banka?

               3.

               Ali zato uvodna izjava 53 Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES (Besedilo velja za EGP) (2), in predpisi iz nacionalne ureditve v delu, v katerem so skladni z navedeno določbo, niso združljivi z okvirom preostalih predpisov in načel evropskega prava iz točke (1), saj je mogoče v primeru ustrezne prošnje, vložene po uvedbi upravnega postopka prisilne likvidacije zoper bančno ustanovo, odobriti dostop, tudi če vlagatelj prošnje ne prosi le za dostop izključno v civilnem ali gospodarskem postopku, ki sta bila dejansko uvedena za varstvo premoženjskih interesov, v katere je bilo poseženo, ker je bil zoper bančno ustanovo uveden upravni postopek prisilne likvidacije, temveč tudi kadar navedeni vlagatelj prav zato, da bi se preverila dejanska možnost uvedbe navedenih civilnih ali gospodarskih postopkov, preden so uvedeni, zadevo predloži sodišču, ki ga je nacionalna država pooblastila za varstvo pravice dostopa in preglednosti prav zaradi polnega varstva pravice do obrambe in vložitve pravnega sredstva, ki se posebej nanaša na predlog varčevalca, ki je že utrpel posledice burden sharing v postopku odprave insolventnosti kreditne institucije, v kateri je naložil svoje prihranke.

      (1)  UL L 287, str. 63.

      (2)  UL L 176, str. 338.


title: Zadeva C-521/11: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 11. julija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Amazon.com International Sales Inc., Amazon EU Sàrl, Amazon.de GmbH, Amazon.com GmbH, v likvidaciji, Amazon Logistik GmbH proti Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH (Približevanje zakonodaj — Intelektualna lastnina — Avtorska pravica in sorodne pravice — Izključna pravica reproduciranja — Direktiva 2001/29/ES — Člen 5(2)(b) — Pravično nadomestilo — Uporaba brez razlikovanja vendar z morebitno pravico do vračila pristojbine za zasebno razmnoževanje, namenjene za financiranje nadomestila — Uporaba prejemkov deloma za imetnike pravic in deloma za socialne ali kulturne ustanove — Dvojno plačilo pristojbine za zasebno razmnoževanje pri čezmejni transakciji)

text:
               31.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/10

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 11. julija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Amazon.com International Sales Inc., Amazon EU Sàrl, Amazon.de GmbH, Amazon.com GmbH, v likvidaciji, Amazon Logistik GmbH proti Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH
   (Zadeva C-521/11) (1)

   (Približevanje zakonodaj - Intelektualna lastnina - Avtorska pravica in sorodne pravice - Izključna pravica reproduciranja - Direktiva 2001/29/ES - Člen 5(2)(b) - Pravično nadomestilo - Uporaba brez razlikovanja vendar z morebitno pravico do vračila pristojbine za zasebno razmnoževanje, namenjene za financiranje nadomestila - Uporaba prejemkov deloma za imetnike pravic in deloma za socialne ali kulturne ustanove - Dvojno plačilo pristojbine za zasebno razmnoževanje pri čezmejni transakciji)
   2013/C 252/15
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Amazon.com International Sales Inc., Amazon EU Sàrl, Amazon.de GmbH, Amazon.com GmbH, v likvidaciji, Amazon Logistik GmbH

      Tožena stranka: Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberster Gerichtshof – Razlaga členov 2 in 5 Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL L 167, str. 10) – Pravica reproduciranja – Razlaga pojma „pravično nadomestilo“ v smislu člena 5(2)(b) Direktive 2001/29/ES – Nacionalna ureditev države članice, ki na eni strani določa, da se dajatev za reproduciranje v zasebne namene uporabi brez razlikovanja za vse nosilce podatkov za reproduciranje, in po drugi strani povračilo dajatve v primeru izvoza nosilca podatkov pred njegovo prodajo končnemu potrošniku, ali v primeru reproduciranja s privolitvijo imetnika pravice

      Izrek

               1.

               Člen 5(2)(b) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi je treba razlagati tako, da ne nasprotuje ureditvi države članice, ki brez razlikovanja uporablja pristojbino za zasebno razmnoževanje ob prvem dajanju nosilcev podatkov, ki so primerni za reproduciranje, v promet v komercialne namene in odplačno, in hkrati določa pravico do povračila plačanih pristojbin za primer, v katerem končna uporaba teh nosilcev podatkov na spada v primer iz navedene določbe, kadar, kar mora preveriti predložitveno sodišče, ob upoštevanju okoliščin vsakega nacionalnega sistema in omejitev, ki jih nalaga ta direktiva, praktične težave utemeljujejo tak sistem financiranja pravičnega nadomestila in je pravica do povračila učinkovita in preveč ne otežuje vračila plačane pristojbine.

               2.

               Člen 5(2)(b) Direktive 2001/29 je treba razlagati tako, da v okviru sistema financiranja pravičnega nadomestila iz te določbe s pristojbino za zasebno razmnoževanje, ki jo morajo plačati osebe, ki dajo prvič v komercialne namene in odplačno v promet na ozemlju države članice nosilce podatkov, ki so primerni za reproduciranje, navedena določba ne nasprotuje temu, da ta država članica določi izpodbojne domneve zasebne uporabe teh nosilcev v primeru dajanja v promet fizičnim osebam, kadar praktične težave, ki so povezane z ugotavljanjem, ali gre za zasebno uporabo nosilcev zadevnih podatkov, utemeljujejo določitev take domneve in če tako določena domneva ne povzroči naložitve pristojbine za zasebno razmnoževanje v primerih, v katerih končna uporaba teh nosilcev ne spada v primer iz iste določbe

               3.

               Člen 5(2)(b) Direktive 2001/29 je treba razlagati tako, da pravica do pravičnega nadomestila iz te določbe ali pristojbina za zasebno razmnoževanje, ki je namenjena financiranju tega nadomestila, ne more biti izključena zato, ker polovica prejemkov, ki so bili prejeti iz naslova tega nadomestila ali pristojbine, ni bila neposredno plačana upravičencem do tega nadomestila, ampak socialnim in kulturnim ustanovam, ki so bile ustanovljene v korist teh upravičencev, če te ustanove dejansko koristijo tem upravičencem in podrobna pravila delovanja teh organizacij niso diskriminatorna, kar mora preveriti predložitveno sodišče

               4.

               Člen 5(2)(b) Direktive 2001/29 je treba razlagati tako, da obveznost, ki jo določi država članica, da se za dajanje nosilcev podatkov, ki so primerni za reproduciranje, v promet v komercialne namene in odplačno, plača pristojbina za zasebno razmnoževanje, ki je namenjena financiranju pravičnega nadomestila iz te določbe, ne more biti izključena, ker je bila podobna dajatev že plačana v drugi državi članici.

      (1)  UL C 25, 28.1.2012.


title: Zadeva T-151/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2011 – Kone in drugi proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg vgradnje in vzdrževanja dvigal in tekočih stopnic — Odločba, s katero je bila ugotovljena kršitev člena 81 ES — Zloraba javnih naročil — Razdelitev trgov — Določitev cen)

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/45

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2011 – Kone in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-151/07) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg vgradnje in vzdrževanja dvigal in tekočih stopnic - Odločba, s katero je bila ugotovljena kršitev člena 81 ES - Zloraba javnih naročil - Razdelitev trgov - Določitev cen)
   2011/C 269/99
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Kone Oyj (Helsinki, Finska); Kone GmbH (Hanovre, Nemčija); in Kone BV (Voorburg, Nizozemska) (zastopniki: T. Vinje, solicitor, D. Paemen, J. Schindler, B. Nijs, A. Tomtsis, odvetniki, J. Flynn, QC, in D. Scannell, barrister)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: É. Gippini Fournier in R. Sauer, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2007) 512 konč. z dne 21. februarja 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] (zadeva COMP/E-1/38.823 – dvigala in tekoče stopnice) oziroma, podredno, za zmanjšanje globe, ki je bila naložena tožečim strankam.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Kone Oyj, Kone GmbH in Kone BV se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 155, 7.7.2007.


title: Zadeva F-51/07 RENV: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 23. septembra 2010 – Bui Van proti Komisiji

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/60

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 23. septembra 2010 – Bui Van proti Komisiji
   (Zadeva F-51/07 RENV) (1)

   ()
   2010/C 346/120
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 170, 21.7.2007, str. 43.


title: Zadeva T-40/02: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 8. februarja 2007 — Capitalia, anciennement Banca di Roma proti Komisiji

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/53

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 8. februarja 2007 — Capitalia, anciennement Banca di Roma proti Komisiji
   (Zadeva T-40/02) (1)

   (2007/C 82/111)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik četrtega razširjenega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 109, 4.5.2002.


title: Zadeva F-50/06: Tožba, vložena  3. maja 2006  — Lebedef-Caponi proti Komisiji

text:
               1.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 154/27

         Tožba, vložena 3. maja 2006 — Lebedef-Caponi proti Komisiji
   (Zadeva F-50/06)
   (2006/C 154/62)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Maddalena Lebedef-Caponi (Senningerberg, Luksemburg) (zastopnika: G. Bounéou in F. Frabetti, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nično naj se razglasi karierno ocenjevalno poročilo (KOC) tožeče stranke za obdobje od 1.7.2001 do 31.12.2002

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka se v podporo svoji tožbi sklicuje na pet tožbenih razlogov, ki izhajajo:

               —

               prvi iz kršitve člena 26 Kadrovskih predpisov,

               —

               drugi iz kršitve splošnih določb za izvajanje člena 43 Kadrovskih predpisov,

               —

               tretji iz kršitve načela o prepovedi samovoljnega ravnanja in načela prepovedi zlorabe pooblastil, kot tudi iz kršitve obveznosti obrazložitve;

               —

               četrti iz kršitve načela varstva zaupanja v pravo in pravila „pater legem quam ipse fecisti“,

               —

               peti iz kršitve dolžne skrbnosti.


title: Zadeva T-528/13: Tožba, vložena 30. septembra 2013 – Kenzo proti UUNT – Tsujimoto (KENZO ESTATE)

text:
               14.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 367/32

         Tožba, vložena 30. septembra 2013 – Kenzo proti UUNT – Tsujimoto (KENZO ESTATE)
   (Zadeva T-528/13)
   2013/C 367/56
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Kenzo (Pariz, Francija) (zastopniki: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi in N. Parrotta, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Kenzo Tsujimoto (Osaka, Japonska)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem je odobrena mednarodna registracija št. 1016724 s poimenovanjem Evropske unije za znamko „Kenzo Estate“ za: „Oljčno olje (za hrano); olje iz semen grozdnih jagod (za hrano); jedilno olje in mast; rozine; predelana zelenjava in sadje; zamrznjena zelenjava; zamrznjeno sadje; surove stročnice; predelani mesni izdelki; predelani morski sadeži“ iz razreda 29; „Sladkorni izdelki, kruh in štručke; vinski kis; oljčni preliv; dišavnice (razen začimb); začimbe; sendviči; pice; hot dogi (sendviči); mesne pite; ravioli“ iz razreda 30; in „Grozdje (sveže); olive (sveže); sadje (sveže); zelenjava (sveža); semena in čebulice“ iz razreda 31;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov, ki so tožeči stranki nastali v tem postopku;

               —

               družbi Kenzo Tsujimoto naloži plačilo stroškov, ki so tožeči stranki nastali v postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „KENZO ESTATE“ za proizvode in storitve iz razredov 29, 30, 31, 35, 41 in 43 – mednarodna registracija št. W 1 016 724

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: znamka Skupnosti „KENZO“ za proizvode iz razredov 3, 18 in 25

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: delna zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(5) Uredbe Sveta št. 207/2009


title: Zadeva T-569/11: Tožba, vložena 4. novembra 2011 – Gitana proti UUNT – Rosenruist (GITANA)

text:
               7.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/22

         Tožba, vložena 4. novembra 2011 – Gitana proti UUNT – Rosenruist (GITANA)
   (Zadeva T-569/11)
   2012/C 6/41
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Gitana SA (Pregny-Chambésy, Švica) (zastopnik: F. Benech, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Rosenruist – Gestão e serviços, Lda (Funchal, Madeira)

      Predloga

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 4. avgusta 2011 v zadevi R 1825/2007-1 naj se razveljavi in naj se ugodi registraciji znamke Skupnosti „GITAN“ št. 3063344 za vse proizvode in storitve iz razredov 18 in 25; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „GITANA“ za proizvode in storitve iz razredov 14, 16, 18, 21, 24, 25, 34, 35, 36 in 38 – prijava znamke Skupnosti št. 3063344

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: registracija figurativne znamke Skupnosti št. 1609312 „KITANA“ za proizvode iz razreda 25; registracija mednarodne figurativne znamke št. W00555706 „KITANA“ za proizvode iz razredov 18 in 25; registracija italijanske figurativne znamke št. 531768 „KITANA“ za proizvode iz razredov 18 in 25

      Odločba oddelka za ugovore: delna zavrnitev registracije znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: delna razveljavitev odločbe oddelka za ugovore in zavrnitev pritožbe v ostalem

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker naj bi odbor za pritožbe nepravilno ugotovil obstoj verjetnosti zmede glede nasprotujočih si znamk.


title: Zadeva T-357/05: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 5. julija 2006 — Comunidad Autónoma de Valencia proti Komisiji ( Kohezijski skladi — Zastopanje po odvetniku — Očitna nedopustnost )

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/45

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 5. julija 2006 — Comunidad Autónoma de Valencia proti Komisiji
   (Zadeva T-357/05) (1)

   („Kohezijski skladi - Zastopanje po odvetniku - Očitna nedopustnost“)
   (2006/C 224/97)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Comunidad Autónoma de Valencia — Generalidad Valenciana (Španija) (zastopnik: J.-V. Sánchez-Tarazaga Marcelino)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: L. Escobar Guerrero in A. Weimar, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije C (2005) 1867 konč. z dne 27. junija 2005 o zmanjšanju finančne pomoči, dodeljene iz Kohezijskega sklada za skupino projektov št. 97/11/61/028, ki se nanaša na zbiranje in čiščenje odpadnih voda na mediteranski obali Comunidad Autónoma de Valencia (Avtonomne skupnosti Valencia) (Španija).
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2)

               O predlogu za intervencijo ni treba odločiti.

               3)

               Tožeča stranka nosi svoje stroške in stroške Komisije, razen tistih, ki so povezani s predlogom za intervencijo.

               4)

               Tožeča stranka, Komisija in Comunidad autónoma de Andalucía — Junta de Andalucía nosijo svoje stroške v zvezi s predlogom za intervencijo.

      (1)  UL C 281, 12.11.2005.


title: Zadeva C-316/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Nemčija) 3. junija 2016 – B/Land Baden-Württemberg

text:
               19.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Nemčija) 3. junija 2016 – B/Land Baden-Württemberg
   (Zadeva C-316/16)
   (2016/C 343/36)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: B

      Tožena stranka in pritožnik: Land Baden-Württemberg

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je izključeno, da ima izrek in nato izvršitev kazni zapora za posledico, da se štejejo integracijske vezi državljana Unije, ki je kot triletni otrok vstopil v državo članico gostiteljico, kot pretrgane, kar ima za posledico, da ni podano nepretrgano prebivanje desetih let v smislu člena 28(3)(a) Direktive 2004/38 (1), zaradi česar ni upravičen do varstva pred izgonom na podlagi člena 28(3)(a) Direktive 2004/38, če je državljan Unije po vstopu v starosti treh let svoje celotno dosedanje življenje preživel v tej državi članici gostiteljici, nima več nobenih vezi z državo članico svojega državljanstva, in je kaznivo dejanje, zaradi katerega mu je bila izrečena kazen zapora, ki jo sedaj prestaja, storil šele po 20 letih bivanja?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: ali se pri vprašanju, ali ima izvršitev kazni zapora za posledico pretrganje integracijskih vezi, ne upošteva kazen zapora, ki je bila izrečena za kaznivo dejanje, ki je razlog za izgon?

               3.

               Če je odgovor na prvo in drugo vprašanje nikalen: po katerih merilih se presoja, ali prizadeti državljan Unije v takšnem primeru kljub temu uživa varstvo pred izgonom na podlagi člena 28(3)(a) Direktive 2004/38?

               4.

               Če je odgovor na prvo in drugo vprašanje nikalen: ali pravo Unije določa „natančni trenutek, v katerem se postavi vprašanje izgona“, ko je treba izvesti obsežno presojo primera zadevnega državljana Unije za preizkus, ali zadevna oseba zaradi pretrganja prebivanja zadnjih deset let pred izgonom ni upravičena do povečane stopnje varstva pred izgonom?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 46).


title: Zadeva T-302/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. avgusta 2013 – Nordex Holding proti UUNT – Fontana Food (Taverna)

text:
               12.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 298/11

         Sklep Splošnega sodišča z dne 14. avgusta 2013 – Nordex Holding proti UUNT – Fontana Food (Taverna)
   (Zadeva T-302/13) (1)

   2013/C 298/21
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 226, 3.8.2013.