title: Zadeva C-361/18: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 6. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Szekszárdi Járásbíróság – Madžarska) – Ágnes Weil/Géza Gulácsi (Predhodno odločanje — Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Uredba (EU) št. 1215/2012 — Člen 66 — Področje uporabe ratione temporis — Uredba (ES) št. 44/2001 — Področje uporabe ratione materiae — Civilne in gospodarske zadeve — Člen 1(1) in (2)(a) — Izvzeta področja — Premoženjska razmerja v zakonski zvezi — Člen 54 — Zahteva za izdajo potrdila, da je odločba sodišča izvora izvršljiva — Sodna odločba o terjatvi, ki izvira iz prenehanja premoženjskih razmerij iz zunajzakonske skupnosti)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/18

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 6. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Szekszárdi Járásbíróság – Madžarska) – Ágnes Weil/Géza Gulácsi
      (Zadeva C-361/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (EU) št. 1215/2012 - Člen 66 - Področje uporabe ratione temporis - Uredba (ES) št. 44/2001 - Področje uporabe ratione materiae - Civilne in gospodarske zadeve - Člen 1(1) in (2)(a) - Izvzeta področja - Premoženjska razmerja v zakonski zvezi - Člen 54 - Zahteva za izdajo potrdila, da je odločba sodišča izvora izvršljiva - Sodna odločba o terjatvi, ki izvira iz prenehanja premoženjskih razmerij iz zunajzakonske skupnosti)
      (2019/C 263/22)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Szekszárdi Járásbíróság

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Ágnes Weil

         Tožena stranka: Géza Gulácsi

         Izrek

                  1.

                  Člen 54 Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da mora sodišče države članice, pri katerem je bila vložena zahteva za izdajo potrdila, da je odločba sodišča izvora izvršljiva, v položaju, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, v katerem se sodišče, ki je izdalo odločbo, katere izvršitev se želi doseči, ob njenem sprejetju ni izreklo o uporabi te uredbe, preveriti, ali spor spada na področje uporabe navedene uredbe.

                  2.

                  Člen 1(1) in (2)(a) Uredbe št. 44/2001 je treba razlagati tako, da je tožba, kakršna je ta v glavni stvari, ki se nanaša na predlog za prenehanje premoženjskih razmerij iz zunajzakonske skupnosti, zajeta s pojmom „civilne in gospodarske zadeve“ v smislu tega odstavka 1 in zato spada na stvarno področje uporabe te uredbe.

         (1)  UL C 311, 3.9.2018.


title: Zadeva T-167/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. junija 2019 – RV/Komisija (Javni uslužbenci — Uradniki — Člen 42c Kadrovskih predpisov — Dopust v interesu službe — Prisilna upokojitev — Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva — Delna nedopustnost — Področje uporabe zakona — Načelo oficialnosti — Jezikovna, sistematična in teleološka razlaga)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/39

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. junija 2019 – RV/Komisija
      (Zadeva T-167/17) (1)

      (Javni uslužbenci - Uradniki - Člen 42c Kadrovskih predpisov - Dopust v interesu službe - Prisilna upokojitev - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Delna nedopustnost - Področje uporabe zakona - Načelo oficialnosti - Jezikovna, sistematična in teleološka razlaga)
      (2019/C 263/43)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: RV (zastopnika: sprva J.-N. Louis in N. de Montigny, nato J.-N. Louis, avocats)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Berscheid in D. Martin, agenta)

         Intervenienta v podporo tožene stranke: Evropski parlament (zastopniki: sprva J. Steele in D. Nessaf, nato J. Steele in M. Rantala ter nazadnje J. Steele in C. González Argüelles, agenti) in Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in R. Meyer, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 21. decembra 2016, s katero je bil tožeči stranki na podlagi člena 42c Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije določen dopust v interesu službe in s katero je bila tožeča stranka na podlagi petega odstavka te določbe hkrati prisilno upokojena.

         Izrek

                  1.

                  Odločba Evropske komisije z dne 21. decembra 2016, s katero je bil osebi RV določen dopust v interesu službe in s katero je bila ta oseba hkrati prisilno upokojena, se razglasi za nično.

                  2.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                  Komisiji se naloži, da poleg svojih stroškov nosi tudi stroške osebe RV, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

                  4.

                  Evropski parlament in Svet Evropske unije nosita vsak svoje stroške.

         (1)  UL C 144, 8.5.2017.


title: Zadeva T-248/17 RENV: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. junija 2019 – CC/Parlament (Odgovornost — Javni uslužbenci — Zaposlovanje — Javni natečaj EUR/A/151/98 — Napake, ki jih je Evropski parlament storil pri upravljanju rezervnega seznama — Materialna škoda)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/40

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. junija 2019 – CC/Parlament
      (Zadeva T-248/17 RENV) (1)

      (Odgovornost - Javni uslužbenci - Zaposlovanje - Javni natečaj EUR/A/151/98 - Napake, ki jih je Evropski parlament storil pri upravljanju rezervnega seznama - Materialna škoda)
      (2019/C 263/44)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: CC (zastopnika: G. Maximini in C. Hölzer, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: M. Ecker in E. Despotopoulou, agenta)

         Predmet

      Odškodninski zahtevek na podlagi člena 270 PDEU za škodo, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi različnih napak, ki naj bi jih Parlament storil pri upravljanju rezervnega seznama javnega natečaja EUR/A/151/98.

         Izrek

                  1.

                  Evropskemu parlamentu se naloži, da CC plača znesek 6 000 EUR.

                  2.

                  Tožba se v preostalem zavrne.

                  3.

                  Parlamentu se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL 2012, C 133, 5.5.2012 (zadeva je bila najprej registrirana pri Sodišču za uslužbence Evropske unije pod številko F-9/12 in nato 1. septembra 2016 prenesena na Splošno sodišče Evropske unije).


title: Zadeva T-462/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. junija 2019 – TO/AEE (Javni uslužbenci — Pogodbeni uslužbenci — Pogodba za določen čas — Odpoved pogodbe o zaposlitvi med bolniškim dopustom — Člen 16 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev — Člen 48(b) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev — Člen 26 Kadrovskih predpisov — Obdelava osebnih podatkov — Člen 84 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev — Psihično nadlegovanje)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/40

      Sodba Splošnega sodišča z dne 11. junija 2019 – TO/AEE
      (Zadeva T-462/17) (1)

      (Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenci - Pogodba za določen čas - Odpoved pogodbe o zaposlitvi med bolniškim dopustom - Člen 16 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev - Člen 48(b) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev - Člen 26 Kadrovskih predpisov - Obdelava osebnih podatkov - Člen 84 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev - Psihično nadlegovanje)
      (2019/C 263/45)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: TO (zastopnik: T. Lhoëst, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska agencija za okolje (zastopnika: O. Cornu, agent, skupaj z B. Wägenbaurem, odvetnik)

         Intervenienti v podporo tožene stranke: Evropski parlament (zastopniki: sprva D. Nessaf in J. Van Pottelberge, nato J. Van Pottelberge in J. Steele, agenti) in Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in R. Meyer, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti, prvič, odločbe z dne 22. septembra 2016, s katero je izvršni direktor EEA odpovedal pogodbo o zaposlitvi tožeče stranke kot pogodbenega uslužbenca in, drugič, odločbe z dne 20. aprila 2017, s katero je ta direktor zavrnil pritožbo tožeče stranke zoper odločbo z dne 22. septembra 2016 ter za povrnitev škode, ki naj bi domnevno nastala tožeči stranki.

         Izrek

                  1.

                  Odločba z dne 22. septembra 2016, s katero je izvršni direktor Evropske agencije za okolje (EEA) odpovedal pogodbo o zaposlitvi TO kot pogodbenega uslužbenca se razglasi za nično.

                  2.

                  EEA mora TO plačati znesek, ki ustreza mesecu plače iz naslova odpovednega roka in tretjini njegove osnovne plače za dopolnjen mesec delovne dobe, pri čemer se odšteje odpravnina v primeru odpustitve, ki jo je že prejel.

                  3.

                  EEA mora TO plačati znesek 6 000 EUR.

                  4.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  5.

                  EEA nosi svoje stroške in stroške TO.

                  6.

                  Evropski parlament in Svet Evropske unije nosita svoje stroške.

         (1)  UL C 347, 16.10.2017.


title: Zadeva T-583/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. junija 2019 – EOS Deutscher Inkasso-Dienst/EUIPO – IOS Finance EFC (IOS FINANCE) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije IOS FINANCE — Prejšnja nacionalna figurativna znamka EOS — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/41

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. junija 2019 – EOS Deutscher Inkasso-Dienst/EUIPO – IOS Finance EFC (IOS FINANCE)
      (Zadeva T-583/17) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije IOS FINANCE - Prejšnja nacionalna figurativna znamka EOS - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2019/C 263/46)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: EOS Deutscher Inkasso-Dienst GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: B. Sorg, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: A. Söder, agent)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: IOS Finance EFC, SA (Barcelona, Španija) (Zastopnik: J.L. Rivas Zurdo, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 6. junija 2017 (zadeva R 2262/2016-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama EOS Deutscher Inkasso-Dienst in IOS Finance EFC.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi EOS Deutscher Inkasso-Dienst GmbH se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 338, 9.10.2017.


title: Zadeva T-74/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. junija 2019 – Visi/one/EUIPO – EasyFix (Držalo lepakov za vozila) (Model Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Registrirani model Skupnosti, ki predstavlja držalo lepakov za vozila — Prejšnji model — Dokaz o razkritju — Člen 7 Uredbe (ES) št. 6/2002 — Razlog za ničnost — Neobstoj individualne narave — Seznanjeni uporabnik — Stopnja svobode oblikovalca — Neobstoj drugačnega celotnega vtisa — Člen 6 in člen 25(1)(b) Uredbe št. 6/2002)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/42

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. junija 2019 – Visi/one/EUIPO – EasyFix (Držalo lepakov za vozila)
      (Zadeva T-74/18) (1)

      (Model Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Registrirani model Skupnosti, ki predstavlja držalo lepakov za vozila - Prejšnji model - Dokaz o razkritju - Člen 7 Uredbe (ES) št. 6/2002 - Razlog za ničnost - Neobstoj individualne narave - Seznanjeni uporabnik - Stopnja svobode oblikovalca - Neobstoj drugačnega celotnega vtisa - Člen 6 in člen 25(1)(b) Uredbe št. 6/2002)
      (2019/C 263/47)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Visi/one GmbH (Remscheid, Nemčija) (zastopnika: H. Bourree in M. Bartz, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: S. Hanne in D. Walicka, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: EasyFix GmbH (Dunaj, Avstrija)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. decembra 2017 (zadeva R 1424/2016-3) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama EasyFix in Visi/one.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družba Visi/one GmbH in Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) nosita svoje stroške.

         (1)  UL C 112, 26.3.2018.


title: Zadeva T-75/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. junija 2019 – MPM-Quality/EUIPO – Elton Hodinářská (MANUFACTURE PRIM 1949) (Znamka Evropske unije — Postopek za razveljavitev — Figurativna znamka Evropske unije MANUFACTURE PRIM 1949 — Resna in dejanska uporaba znamke — Obveznost obrazložitve)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/43

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. junija 2019 – MPM-Quality/EUIPO – Elton Hodinářská (MANUFACTURE PRIM 1949)
      (Zadeva T-75/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek za razveljavitev - Figurativna znamka Evropske unije MANUFACTURE PRIM 1949 - Resna in dejanska uporaba znamke - Obveznost obrazložitve)
      (2019/C 263/48)
      Jezik postopka: češčina

         Stranke

         Tožeča stranka: MPM-Quality v.o.s. (Frýdek-Místek, Češka republika) (zastopnik: M. Kyjovský, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Gája, agent)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Elton Hodinářská a.s. (Nové Město nad Metují, Češka republika) (Zastopnik: T. Matoušek, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 5. decembra 2017 (zadeva R 556/2017-4) v zvezi s postopkom za razveljavitev med družbama MPM-QUALITY et ELTON hodinářská.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družba MPM-QUALITY v.o.s. se naloži, da nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

                  3.

                  Družba ELTON hodinářská, a.s. nosi svoje stroške.

         (1)  UL 2018, C 122, 26.3.2018.


title: Zadeva T-138/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. junija 2019 – De Esteban Alonso/Komisija (Javni uslužbenci - Nekdanji uradniki — Preiskava OLAF — Zadeva „Eurostat“ — Posredovanje informacij o dejstvih, ki bi lahko imele za posledico kazenski pregon, nacionalnim sodnim organom — Neobstoj predhodnih informacij potencialno zadevnih uradnikov — Domnevno nastala škoda zaradi ravnanja OLAF in Komisije med postopkom na prvi stopnji — Nepremoženjska, telesna in materialna škoda — Vzročna zveza)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/44

      Sodba Splošnega sodišča z dne 11. junija 2019 – De Esteban Alonso/Komisija
      (Zadeva T-138/18) (1)

      (Javni uslužbenci - Nekdanji uradniki - Preiskava OLAF - Zadeva „Eurostat“ - Posredovanje informacij o dejstvih, ki bi lahko imele za posledico kazenski pregon, nacionalnim sodnim organom - Neobstoj predhodnih informacij potencialno zadevnih uradnikov - Domnevno nastala škoda zaradi ravnanja OLAF in Komisije med postopkom na prvi stopnji - Nepremoženjska, telesna in materialna škoda - Vzročna zveza)
      (2019/C 263/49)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Fernando De Esteban Alonso (Saint-Martin-de-Seignanx, Francija) (zastopnik: C. Huglo, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Striani in J. Baquero Cruz, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za odškodnino za nepremoženjsko, telesno in materialno škodo, ki naj bi jo utrpela tožeča stranka.

         Izrek

                  1.

                  Evropski komisiji se naloži, da Fernandu De Esteban Alonsu plača 62 000 EUR iz naslova nepremoženjske škode, ki jo je utrpel.

                  2.

                  Tožba se v preostalem zavrne.

                  3.

                  Komisija nosi svoje stroške in stroške F. De Esteban Alonsa.

         (1)  UL C 190, 4.6.2018.


title: Zadeva T-291/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. junija 2019 – Biedermann Technologies/EUIPO (Compliant Constructs) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije Compliant Constructs — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/44

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. junija 2019 – Biedermann Technologies/EUIPO (Compliant Constructs)
      (Zadeva T-291/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije Compliant Constructs - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2019/C 263/50)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Biedermann Technologies GmbH & Co. KG (Donaueschingen, Nemčija) (zastopnik: A. Jacob, avocat)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: W. Schramek in M. Fischer, agenta)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora EUIPO za pritožbe z dne 5. marca 2018 (zadeva R 1626/2017-4) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka Compliant Constructs kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družba Biedermann Technologies GmbH & Co. KG nosi stroške.

         (1)  UL C 231, 2.7.2018.


title: Zadeva T-346/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. junija 2019 – Advance Magazine Publishers/EUIPO – Enovation Brands (VOGUE) (Znaka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije VOGUE — Prejšnja besedna znamka Evropske unije VOGA — Prekinitev upravnega postopka — Pravilo 20(7)(c) Uredbe (ES) št. 2868/95 [postal člena 71(1) Delegirane uredbe (EU) 2018/625] — Pravilo 50(1) Uredbe št. 2868/95)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/45

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. junija 2019 – Advance Magazine Publishers/EUIPO – Enovation Brands (VOGUE)
      (Zadeva T-346/18) (1)

      (Znaka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije VOGUE - Prejšnja besedna znamka Evropske unije VOGA - Prekinitev upravnega postopka - Pravilo 20(7)(c) Uredbe (ES) št. 2868/95 [postal člena 71(1) Delegirane uredbe (EU) 2018/625] - Pravilo 50(1) Uredbe št. 2868/95)
      (2019/C 263/51)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, New York, Združene države) (zastopnika: T. Alkin, barrister in N. Hine, solicitor)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: D. Gája in H. O’Neill, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Enovation Brands, Inc. (Aventura, Florida, Združene države) (zastopnik: R. Almaraz Palmero, avocat)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 27. marca 2018 (zadeva R 259/2017-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Enovation Brands in Advance Magazine Publishers.

         Izrek

                  1.

                  Odločba četrtega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 27. marca 2018 (zadeva R 259/2017-4) se razglasi za nično.

                  2.

                  EUIPO nosi svoje stroške in stroške družbe Advance Magazine Publishers, Inc.

                  3.

                  Družba Enovation Brands, Inc. nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 268, 30.7.2018.


title: Zadeva T-357/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. junija 2019 – Luz Saúde/EUIPO – Clínica La Luz (HOSPITAL DA LUZ) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije HOSPITAL DA LUZ — Prejšnja figurativna nacionalna znamka LALUZ — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/46

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. junija 2019 – Luz Saúde/EUIPO – Clínica La Luz (HOSPITAL DA LUZ)
      (Zadeva T-357/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije HOSPITAL DA LUZ - Prejšnja figurativna nacionalna znamka LALUZ - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2019/C 263/52)
      Jezik postopka: portugalščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Luz Saúde, SA (Lizbona, Portugalska) (zastopniki: G. Gentil Anastácio, P. Guerra e Andrade, M. Barros Silva in G. Moreira Rato, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: J. Crespo Carrillo, I. Ribeiro da Cunha in H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Clínica La Luz, SL (Madrid, Španija) (zastopnik: I. Temiño Ceniceros, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. aprila 2018 (zadeva R 2084/2017-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med Clínica La Luz in Luz Saúde.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Luz Saúde, SA se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 268, 30.7.2018.


title: Zadeva T-392/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. junija 2019 – Innocenti/EUIPO – Gemelli (Innocenti) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije Innocenti — Prejšnja nacionalna figurativna znamka i INNOCENTI — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/47

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. junija 2019 – Innocenti/EUIPO – Gemelli (Innocenti)
      (Zadeva T-392/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije Innocenti - Prejšnja nacionalna figurativna znamka i INNOCENTI - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2019/C 263/53)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Innocenti SA (Lugano, Švica) (zastopnik: N. Ferretti, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: L. Rampini, agent)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenient v postopku pred Splošnim sodiščem: Filippo Gemelli (Torino, Italija) (zastopnika: sprva C. Renna, nato F. Canu, odvetnika)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. aprila 2018 (zadeva R 2336/2010-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med F. Gemellijem in družbo Innocenti.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Innocenti SA se naloži, da nosi svoje stroške in stroške, ki so v tem postopku nastali Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in Filippu Gemelliju.

         (1)  UL 2018, C 285, 13.8.2018.


title: Zadeva T-359/19: Tožba, vložena 14. junija 2019 – Daimler/Komisija

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/58

      Tožba, vložena 14. junija 2019 – Daimler/Komisija
      (Zadeva T-359/19)
      (2019/C 263/65)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Daimler AG (Stuttgart, Nemčija) (zastopniki: N. Wimmer, C. Arhold in G. Ollinger, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep C(2019) 2359 z dne 3. aprila 2019, ki ga je Komisija sprejela na podlagi Uredbe (ES) št. 443/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (1), zlasti na podlagi člena 8(5), drugi pododstavek, te uredbe (v nadaljevanju: sporni sklep), razglasi za ničen v delu, v katerem so v členu 1(1) tega sklepa v povezavi s prilogo I, preglednici 1 in 2, stolpca D in I, določeni povprečne specifične emisije CO2 in prihranki emisij CO2 zaradi ekoloških inovacij; in

                  —

                  tožeči stranki naloži stroške postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka tožbo utemeljuje z naslednjimi tožbenimi razlogi.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 12(1), drugi pododstavek, Izvedbene uredbe (EU) št. 725/2011 (2) v povezavi s členom 1(3) Izvedbenega sklepa (EU) 2015/158 (3)

                  Tožeča stranka v okviru prvega tožbenega razloga toženi stranki očita, da je kršila člen 12(1), drugi pododstavek, Izvedbene uredbe (EU) št. 725/2011 v povezavi s členom 1(3) Izvedbenega sklepa (EU) 2015/158, s tem da je pri občasnem preverjanju prihrankov emisij CO2 od odobrenega postopka preskušanja odstopila tako, da je uporabila neprimeren faktor Willans.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 12(1), drugi pododstavek, Izvedbene uredbe (EU) št. 725/2011 v povezavi s členom 1(3) Izvedbenega sklepa (EU) 2015/158 in členom 6(1) Izvedbene uredbe (EU) št. 725/2011
                  Tožeča stranka v okviru drugega tožbenega razloga navaja, da je tožena stranka kršila člen 12(1), drugi pododstavek, Izvedbene uredbe (EU) št. 725/2011 v povezavi s členom 1(3) Izvedbenega sklepa (EU) 2015/158 in členom 6(1) Izvedbene uredbe (EU) št. 725/2011, ker je v okviru metodologije preskušanja, ki jo je uporabila za občasno preverjanje, opustila potrebno posebno predpripravo.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 12(2) Izvedbene uredbe (EU) št. 725/2011
                  Tožeča stranka v okviru tretjega tožbenega razloga navaja, da je tožena stranka kršila člen 12(2) Izvedbene uredbe (EU) št. 725/2011, ker je odredila, da se ne upošteva ekoloških inovacij za prejšnje leto 2017, čeprav ta določba izrecno dovoljuje le odločitev o neupoštevanju za prihodnje leto.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev pravice do izjave
                  Tožeča stranka v okviru četrtega tožbenega razloga navaja očitek, da je bila kršena pravica tožeče stranke do izjave, ki izhaja iz splošnih načel, ki se nanašajo na pravico do obrambe, in zahtev člena 41(2)(a) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve
                  Tožeča stranka v okviru petega tožbenega razloga navaja očitek, da sklep ni obrazložen v skladu z zahtevami člena 296(2) PDEU in člena 41(2)(c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Tožena stranka naj bi v izpodbijanem sklepu le nedoločno omenila odstopanja od metodologije preskušanja, pri čemer se naj ne bi izrekla glede odločilnega vprašanja, ali in v kolikšni meri metodologija preskušanja zahteva posebno predpripravo in ali je tožena stranka tako metodologijo preskušanja odobrila v Izvedbenem sklepu (EU) 2015/158.

         (1)  Uredba (ES) št. 443/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o določitvi standardov emisijskih vrednosti za nove osebne avtomobile kot del celostnega pristopa Skupnosti za zmanjšanje emisij CO 2 iz lahkih tovornih vozil (UL 2009, L 140, str. 1).

         (2)  Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 725/2011 z dne 25. julija 2011 o uvedbi postopka za odobritev in certificiranje inovativnih tehnologij za zmanjšanje emisij CO 2 iz osebnih vozil v skladu z Uredbo (ES) št. 443/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2011, L 194, str. 19).

         (3)  Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2015/158 z dne 30. januarja 2015 o odobritvi dveh visoko učinkovitih alternatorjev Robert Bosch GmbH kot inovativnih tehnologij za zmanjšanje emisij CO 2 iz osebnih vozil v skladu z Uredbo (ES) št. 443/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2015, L 26, str. 31).


title: Zadeva T-374/19: Tožba, vložena 20. junija 2019 – Wuhrer/Parlament

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/71

      Tožba, vložena 20. junija 2019 – Wuhrer/Parlament
      (Zadeva T-374/19)
      (2019/C 263/76)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Lina Wuhrer (Brescia, Italija) (zastopnik: M. Paniz, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost sporočila generalnega direktorata Evropskega parlamenta za finance, s katerim sta bila povzeta sklep št. 14/2018 z dne 12. julija 2018, ki ga je sprejel Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (urad predsedstva poslanske zbornice, Italija), in/ali sklep št. 6/2018, ki ga je sprejel Consiglio di Presidenza del Senato della Repubblica italiana (svet predsedstva senata Italijanske republike) in, v vsakem primeru,

                  —

                  razglasi ničnost ponovne določitve in novega izračuna doživljenjske pokojnine, ki jo je odobril Evropski parlament,

                  —

                  posledično presodi, da je tožeča stranka še naprej upravičena do zadevne doživljenjske pokojnine do višine pridobljenih zneskov, ker je bil zahtevek do pokojnine pridobljen in obstaja na podlagi predpisov, ki so veljali pred sklepom št. 14/2018, ki ga je izdal urad predsedstva poslanske zbornice (Italija) in/ali sklepom št. 6/2018, ki ga je sprejel svet predsedstva senata (Italija), Evropskemu parlamentu pa naloži, naj ji izplača vse neupravičeno zadržane zneske, povečane za revaloriziran znesek in zakonite obresti od datuma zadržanja, do izplačila, kot tudi,

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži, naj izvrši sodbo v tem postopku ter takoj in v celoti vzpostavi prvotni znesek doživljenjske pokojnine in povrne vsakršno morebitno škodo, ki jo je treba povrniti tožeči stranki,

                  —

                  v vsakem primeru: Evropskemu parlamentu naloži povračilo vseh stroškov, vključno z odvetniškimi nagradami, skupaj z DDV, dajatvami, davki in pavšalnimi stroški.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim, ki so navedeni v zadevi T-345/19, Santini/Parlament.


title: Zadeva T-367/19: Tožba, vložena 19. junija 2019 – Camerin/Komisija

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/36

      Tožba, vložena 19. junija 2019 – Camerin/Komisija
      (Zadeva T-367/19)
      (2019/C 270/38)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Laure Camerin (Bastia, Francija) (zastopnica: M. Casado García-Hirschfeld, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

                  —

                  izpodbijani sklep posledično razglasi za delno ničen;

                  —

                  naloži povrnitev nepremoženjske škode, ki je bila povzročena s sklopom aktov in ravnanj PMO, ki jih je treba presojati kot celoto, in ki jo tožeča stranka ex aequo et bono ocenjuje na znesek 50 000 EUR;

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka za utemeljitev tožbe zoper sklep Urada za vodenje in plačevanje posameznih pravic (v nadaljevanju: PMO) o izvedbi rubeža, ki ga je odredilo belgijsko sodišče, s katerim si PMO pridržuje pravico, da od pokojnin tožeče stranke, ki bodo zapadle v plačilo, ponovno odtegne znesek 3 839,60 EUR, navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 1 in 25 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, kršitev člena 6 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi) in napaka pri presoji. Tožeča stranka v zvezi s tem meni, da ni nobene utemeljitve niti pravne podlage, s katero bi se lahko upravičila odločitev PMO, da še naprej zarubi več kot dve tretjini njene pokojnine.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev načela zakonitosti in pravne varnosti. Po mnenju tožeče stranke so Kadrovski predpisi „lex specialis“, ki ima prednost pred nacionalnim pravom: glede življenjskega minimuma so v Kadrovskih predpisih vsebovane bistvene določbe, ki odstopajo tako od splošnega evropskega delovnega prava kot od nacionalnega delovnega prava.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev načela dobrega upravljanja in dolžnosti skrbnega ravnanja, ker naj ne bi bila predložena nobena obrazložitev glede dejstev ali dokazov, s katerimi bi se lahko upravičila odločitev PMO, da si pridrži pravico, da od pokojnin tožeče stranke, ki bodo zapadle v plačilo, ponovno odtegne znesek 3 839,60 EUR.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev načela enakosti in nediskriminacije, zlasti zato, ker bi bil, če bi se sledilo razlagi PMO, življenjski minimum odvisen od države, v kateri je uradnik prebival.
                  Tožeča stranka zahteva tudi povrnitev nepremoženjske škode, ki naj bi ji nastala zaradi nepravilnosti, ki naj bi jih storil PMO in ki naj bi ji preprečevale dostojno življenje.


title: Zadeva T-590/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – EIB/Sirija (Arbitražna klavzula — Posojilna pogodba „Water Supply Sweida Region“ št. 80212 — Neizpolnitev pogodbe — Vračilo plačanih zneskov — Zamudne obresti — Postopek z zamudno sodbo)

text:
               19.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 280/38

      Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – EIB/Sirija
      (Zadeva T-590/17) (1)

      (Arbitražna klavzula - Posojilna pogodba „Water Supply Sweida Region“ št. 80212 - Neizpolnitev pogodbe - Vračilo plačanih zneskov - Zamudne obresti - Postopek z zamudno sodbo)
      (2019/C 280/53)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska investicijska banka (zastopniki: sprva P. Chamberlain, T. Gilliams, F. Oxangoiti Briones in J. Shirran, nato F. Oxangoiti Briones, J. Klein in J. Shirran, agenti, skupaj z D. Artsom, odvetnikom, in T. Cusworthom, solicitor)

         Tožena stranka: Sirska arabska republika

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 272 PDEU, naj se Sirski arabski republiki naloži plačilo zneskov, dolgovanih v zvezi s posojilno pogodbo „Water Supply Sweida Region“ št. 80212, skupaj z zamudnimi obrestmi.

         Izrek

                  1.

                     Sirska arabska republika mora Evropski uniji, ki jo zastopa Evropska investicijska banka (EIB), vrniti znesek 726 942,81 EUR.

                  2.

                     K temu znesku se prištejejo zamudne obresti od glavnice in od pogodbenih obresti po letni obrestni meri 3,5 % od 25. avgusta 2017 dalje do dne plačila.

                  3.

                     V preostalem delu se tožba zavrne.

                  4.

                     Sirski arabski republiki se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 369, 30.10.2017.


title: Zadeva T-591/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – EIB/Sirija (Arbitražna klavzula — Posojilna pogodba „Water Supply Deir Ez Zor Region“ št. 80310 — Neizpolnitev pogodbe — Vračilo plačanih zneskov — Zamudne obresti — Postopek z zamudno sodbo)

text:
               19.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 280/39

      Sodba Splošnega sodišča z dne 6. junija 2019 – EIB/Sirija
      (Zadeva T-591/17) (1)

      (Arbitražna klavzula - Posojilna pogodba „Water Supply Deir Ez Zor Region“ št. 80310 - Neizpolnitev pogodbe - Vračilo plačanih zneskov - Zamudne obresti - Postopek z zamudno sodbo)
      (2019/C 280/54)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska investicijska banka (zastopniki: sprva P. Chamberlain, T. Gilliams, F. Oxangoiti Briones in J. Shirran, nato F. Oxangoiti Briones, J. Klein in J. Shirran, agenti, skupaj z D. Artsom, odvetnikom, in T. Cusworthom, solicitor)

         Tožena stranka: Sirska arabska republika

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 272 PDEU, naj se Sirski arabski republiki naloži plačilo zneskov, dolgovanih v zvezi s posojilno pogodbo „Water Supply Deir Ez Zor Region“ št. 80310, skupaj z zamudnimi obrestmi.

         Izrek

                  1.

                     Sirska arabska republika mora Evropski uniji, ki jo zastopa Evropska investicijska banka (EIB), vrniti znesek 404 425,58 EUR.

                  2.

                     K temu znesku se prištejejo zamudne obresti od glavnice in od pogodbenih obresti po letni obrestni meri 3,5 % od 25. avgusta 2017 dalje do dne plačila.

                  3.

                     V preostalem delu se tožba zavrne.

                  4.

                     Sirski arabski republiki se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 369, 30.10.2017.


title: Zadeva C-78/19 P: Pritožba, ki jo je WL vložila 31. januarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 29. novembra 2018 v zadevi T-493/17, WL/ERCEA

text:
               26.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/11

      Pritožba, ki jo je WL vložila 31. januarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 29. novembra 2018 v zadevi T-493/17, WL/ERCEA
      (Zadeva C-78/19 P)
      (2019/C 288/14)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Pritožnik: WL (zastopnik: F. Elia, avvocato)

         Druga stranka v postopku: Izvajalska agencija Evropskega raziskovalnega sveta (ERCEA)
      Sodišče (šesti senat) je s sklepom z dne 11. julija 2019 pritožbo zavrnilo kot delno nedopustno in zavrnilo kot delno neutemeljeno ter naložilo, da WL nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-121/19 P: Pritožba, ki jo je Edison SpA vložila 15. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 7. decembra 2018 v zadevi T-471/17, Edison/EUIPO (EDISON)

text:
               26.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/12

      Pritožba, ki jo je Edison SpA vložila 15. februarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 7. decembra 2018 v zadevi T-471/17, Edison/EUIPO (EDISON)
      (Zadeva C-121/19 P)
      (2019/C 288/15)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Pritožnik: Edison SpA (zastopnika: D. Martucci, F. Boscariol de Roberto, avvocati)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

         Predlogi

                  —

                  primarno, izpodbijana sodba naj se razveljavi in naj se v sporu dokončno odloči ter tožbi ugodi, pri čemer naj se ugotovi, da „električna energija“ spada v razred 4 osme izdaje Nicejske klasifikacije in posledično potrdi, da znamka št. 3 315 991, katere imetnica je družba Edison S.p.A., med drugim krije tudi „električno energijo“;

                  —

                  podredno, izpodbijana sodba naj se razveljavi, zadeva pa vrne v razsojanje Splošnemu sodišču;

                  —

                  vsekakor naj se EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

                  1.

                  Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da je dokaz o nevključenosti električne energije v splošen in običajen pomen naslovov iz razreda 4 osme izdaje Nicejske klasifikacije razviden iz navedbe proizvoda električna energija v sivem seznamu, ki ga je EUIPO pripravil za podajo izjav v smislu člena 28(8) Uredbe o blagovni znamki Evropske unije (točke 41, 46 in 54). Prvič, napačna uporaba prava izhaja iz tega, da je bila vloga tožeče stranke za omejitev vložena 15. junija 2015, medtem ko je bil dokument, na katerega se sklicuje EUIPO, pripravljen v obvestilu št. 1/2016 z dne 8. februarja 2016. Drugič, napačna uporaba prava je podana tudi pri upoštevanju nevključenosti nekega izraza v siv seznam kot dokaz, čeprav je ta seznam le skupek nezavezujočih razlag.

                  2.

                  Splošno sodišče je napačno štelo, da se lahko za „illuminants“ štejejo samo oprijemljivi proizvodi, ki sami spontano proizvajajo svetlobo. Napačna uporaba prava je podana, ker prav pristojni organi in gospodarski subjekti razvrščajo proizvode glede na njihovo sposobnost osvetljevanja, pri čemer električno energijo štejejo za vir svetlobe in dohodka, ne glede na oprijemljivost tega blaga v povsem fizičnem smislu.

                  3.

                  Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker naj bi „fuel“ vključeval motorna goriva, čeprav je jasno, da je treba pojem „fuel“ razumeti tako široko, da vključuje tudi proizvode, ki po svoji naravi niso potrebni za vžig motorja z lastnim izgorevanjem, kot je prav električna energija.

                  4.

                  Splošno sodišče je storilo napako pri razlagi, ker je štelo, da električna energija ne spada v „motor fuel“, s čimer je povsem spregledalo njene bistvene lastnosti.

                  5.

                  Splošno je očitno napačno uporabilo pravo, ker je štelo, da dokazi, ki jih je predložila tožeča stranka, ne zadostujejo, da bi dokazala vključenost električne energije v razred 4.

                  6.

                  Poleg tega je Splošno sodišče svojo odločitev oprlo tudi na dokument 1, ki ga je predložil EUIPO, pri čemer je štelo, da gre za dokument iz avgusta 2003, čeprav je v njem jasno navedeno, da je iz junija 2003.

                  7.

                  Splošno sodišče je zgolj potrdilo pravni položaj in odločbe, ki niso bile zadostno obrazložene, čeprav je sprejelo dokaze, ki sta jih predložila tožeča stranka in EUIPO. Trditi, da so na trgu električna vozila in nato zanikati, da bi gospodarski subjekti (torej proizvajalci teh vozil) električno energijo šteli za gorivo, čeprav alternativno, je v nasprotju z vsakršno logiko in pomeni, da odločbe EUIPO in Splošnega sodišča niso obrazložene.


title: Zadeva C-304/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Constanța (Romunija) 12. aprila 2019 – Ira Invest SRL/Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură - Centrul Județean Tulcea

text:
               26.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/15

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Constanța (Romunija) 12. aprila 2019 – Ira Invest SRL/Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură - Centrul Județean Tulcea
      (Zadeva C-304/19)
      (2019/C 288/19)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Curtea de Apel Constanța

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica (tožeča stranka na prvi stopnji): Ira Invest SRL

         Nasprotna stranka (tožena stranka na prvi stopnji): Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură - Centrul Județean Tulcea

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba določbe člena 4(1)(b), (c), (e) in (f), člena 10, člena 21(1) in člena 32, od (1) do (5), Uredbe (EU) št. 1307/2013 (1) razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni zakonodaji, ki v okoliščinah, kakršne so v postopku v glavni stvari, za kmeta izključuje pravico do plačila zato, ker zemljišča, na katerih se nahajajo ribogojnice, ki se uporabljajo kot orna zemljišča, niso „kmetijske površine“ v smislu člena 4 Uredbe?

         (1)  Uredba (EU) št. 1307/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. december 2013 o pravilih za neposredna plačila kmetom na podlagi shem podpore v okviru skupne kmetijske politike ter razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 637/2008 in Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 (UL L 347, 2013, str. 608).


title: Zadeva C-329/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Milano (Italija) 23. aprila 2019 – Condominio di Milano/Eurothermo SpA

text:
               26.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/16

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Milano (Italija) 23. aprila 2019 – Condominio di Milano/Eurothermo SpA
      (Zadeva C-329/19)
      (2019/C 288/21)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale di Milano

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Condominio di Milano

         Tožena stranka: Eurothermo SpA

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali pojem „potrošnik“, kot je opredeljen v Direktivi 93/13/EGS (1), nasprotuje temu, da se kot potrošnik opredeli subjekt (kot je skupnost etažnih lastnikov v italijanskem pravnem redu), ki ni zajet s pojmoma „fizična oseba“ in „pravna oseba“, če ta subjekt sklene pogodbo za namene, ki so izven njegove poslovne ali poklicne dejavnosti in je v razmerju do prodajalca ali ponudnika v podrejenem položaju glede pogajalske moči in ravni obveščenosti?

         (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).


title: Zadeva C-334/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Stuttgart (Nemčija) 24. aprila 2019 – Eurowings GmbH/GD, HE, IF

text:
               26.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/17

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Stuttgart (Nemčija) 24. aprila 2019 – Eurowings GmbH/GD, HE, IF
      (Zadeva C-334/19)
      (2019/C 288/22)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Stuttgart

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Eurowings GmbH

         Nasprotne stranke v pritožbenem postopku: GD, HE, IF

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba določbe – zlasti člen 5(3) – Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (1) razlagati tako, da se zaradi spontane odsotnosti z dela precejšnjega dela letalskega osebja zaradi bolniškega staleža („divja stavka“) pri letalskem prevozniku, ki „dejanskemu letalskemu prevozniku“ v smislu člena 2(b) Uredbe da v zakup letalo s posadko v okviru pogodbe o zakupu zrakoplova s posadko („wet lease“), vendar ne prevzame operativne odgovornosti za lete, „dejanski letalski prevoznik“ prav tako ne more sklicevati na obstoj „izrednih razmer“ v smislu člena 5(3) Uredbe v skladu s sodbo Sodišča z dne 17. aprila 2018, Krüsemann in drugi, C-195/17 in druge (2)?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10.

         (2)  EU:C:2018:258


title: Zadeva C-355/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Pitești (Romunija) 6. maja 2019 – Asociația „Forumul Judecătorilor din România“, Asociația „Mișcarea pentru Apărarea Statutului Procurorilor“, OL/Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție – Procurorul General al României

text:
               26.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Pitești (Romunija) 6. maja 2019 – Asociația „Forumul Judecătorilor din România“, Asociația „Mișcarea pentru Apărarea Statutului Procurorilor“, OL/Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție – Procurorul General al României
      (Zadeva C-355/19)
      (2019/C 288/23)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Curtea de Apel Pitești

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Asociația „Forumul Judecătorilor din România“, Asociația „Mișcarea pentru Apărarea Statutului Procurorilor“, OL

         Tožena stranka: Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție – Procurorul General al României

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba mehanizem za sodelovanje in preverjanje, vzpostavljen z Odločbo Komisije 2006/928/ES z dne 13. decembra 2006 (1), šteti za akt, ki ga je sprejela institucija Unije, v smislu člena 267 PDEU, tako da je lahko predmet razlage Sodišča Evropske unije?

                  2.

                  Ali vsebina, narava in trajanje mehanizma za sodelovanje in preverjanje, vzpostavljenega z Odločbo Komisije 2006/928/ES z dne 13. decembra 2006, spadajo na področje uporabe Pogodbe o pristopu Republike Bolgarije in Romunije k Evropski uniji, ki jo je Romunija 25. aprila 2005 podpisala v Luxembourgu? Ali so zahteve iz poročil, pripravljenih v okviru navedenega mehanizma, za Romunijo zavezujoče?

                  3.

                  Ali je treba člen 2 Pogodbe o Evropski uniji razlagati tako, da morajo države članice spoštovati merila pravne države, ki jih določajo tudi poročila, pripravljena v okviru mehanizma za sodelovanje in preverjanje, vzpostavljenega z Odločbo Komisije 2006/928/ES z dne 13. decembra 2006, če se nujno ustanovi oddelek tožilstva izključno pristojen za preiskovanje kaznivih dejanj, ki so jih storili sodniki in tožilci, ki povzroča posebno zaskrbljenost v zvezi z bojem proti korupciji in bi se lahko uporabil kot dodaten instrument za ustrahovanje sodnikov in tožilcev ter izvajanje pritiska nanje?

                  4.

                  Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, Pogodbe o Evropski uniji razlagati tako, da morajo države članice sprejeti ustrezne ukrepe za zagotovitev učinkovitega sodnega varstva v sektorjih, ki jih ureja pravo Unije, in odpraviti vsa tveganja političnega vplivanja na kazenske postopke, ki jih vodijo sodniki in tožilci, [če] se nujno ustanovi oddelek tožilstva, izključno pristojen za preiskovanje kaznivih dejanj, ki so jih storili sodniki in tožilci, ki povzroča posebno zaskrbljenost v zvezi z bojem proti korupciji in bi se lahko uporabil kot dodaten instrument za ustrahovanje sodnikov in tožilcev ter izvajanje pritiska nanje?

         (1)  Odločba Komisije z dne 13. decembra 2006 o vzpostavitvi mehanizma za sodelovanje in preverjanje napredka Romunije pri izpolnjevanju posebej določenih meril na področjih reforme pravosodja in boja proti korupciji (UL L 354, 2006, str. 56).


title: Zadeva C-357/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Înalta Curte de Casație și Justiție (Romunija) 6. maja 2019 – Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție – Direcția Națională Anticorupție, PM, RO, SP, TQ/QN, UR, VS, WT, Autoritatea Națională pentru Turism, Agenția Națională de Administrare Fiscală, SC Euro Box Promotion SRL

text:
               26.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Înalta Curte de Casație și Justiție (Romunija) 6. maja 2019 – Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție – Direcția Națională Anticorupție, PM, RO, SP, TQ/QN, UR, VS, WT, Autoritatea Națională pentru Turism, Agenția Națională de Administrare Fiscală, SC Euro Box Promotion SRL
      (Zadeva C-357/19)
      (2019/C 288/24)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Înalta Curte de Casație și Justiție

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție – Direcția Națională Anticorupție, PM, RO, SP, TQ

         Tožene stranke: QN, UR, VS, WT, Autoritatea Națională pentru Turism, Agenția Națională de Administrare Fiscală, SC Euro Box Promotion SRL

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 19(1) Pogodbe o Evropski uniji, člen 325(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije, člen 1(1)(a) in (b) ter člen 2(1) Konvencije o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti, pripravljene na podlagi člena K.3 Pogodbe o Evropski uniji, in načelo pravne varnosti razlagati tako, da nasprotujejo temu, da bi organ zunaj sodstva, in sicer Curtea Constituțională a României (ustavno sodišče Romunije), sprejel odločbo o zakonitosti sestave sodnih senatov in na ta način ustvaril pogoje za dopustnost izrednih tožb zoper pravnomočne sodbe, izrečene v določenem obdobju?

                  2.

                  Ali je treba člen 47(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da nasprotuje v nacionalnem pravu zavezujoči ugotovitvi organa zunaj sodstva o pomanjkanju neodvisnosti in nepristranskosti senata, katerega član je sodnik, ki ima vodstvene funkcije in ni bil imenovan naključno ampak na podlagi preglednega pravila, s katerim so bile stranke seznanjene in mu niso ugovarjale in ki se uporablja za vse zadeve, ki jih obravnava navedeni senat?

                  3.

                  Ali je treba primarnost prava Unije razlagati tako, da omogoča nacionalnemu sodišču, da preneha uporabljati odločbo ustavnega sodišča, izrečeno v zadevi, ki se je nanašala na ustavni spor, in zavezujočo v smislu nacionalnega prava?


title: Zadeva T-698/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2019 – MAN Truck & Bus/EUIPO – Halla Holdings (MANDO) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske MANDO — Mednarodne znamke in prejšnje nacionalne figurativne znamke MAN — Prejšnja besedna nacionalna znamka Man — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b)Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               9.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/41

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2019 – MAN Truck & Bus/EUIPO – Halla Holdings (MANDO)
      (Zadeva T-698/17) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske MANDO - Mednarodne znamke in prejšnje nacionalne figurativne znamke MAN - Prejšnja besedna nacionalna znamka Man - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b)Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2019/C 305/49)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: MAN Truck & Bus (München, Nemčija) (zastopnik: C. Röhl, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: sprva J. Ivanauskas in D. Walicka, nato J Ivanauskas in H. O'Neill, agenti)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Halla Holdings Corp. (Yongin-si, Južna Koreja) (zastopnika: M.-R. Hirsch in C. de Haas, odvetnika)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 13. julija 2017 (zadeva R 1919/2016-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Man Truck & Bus in Halla Holdings.

         Izrek

                  1.

                     Odločba prvega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 13. julija 2017 (zadeva R 1919/2016-1) se razveljavi v delu, v katerem je bilo ugotovljeno, da med besedno znamko MANDO in prejšnjo mednarodno registracijo figurativne znamke MAN, št. 863 418, ni verjetnosti zmede.

                  2.

                     V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                     Vsaka stranka nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 437, 18.12.2017.


title: Zadeva C-382/19 P: Pritožba, ki jo je Ralph Pethke vložil 15. maja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 5. marca 2019 v zadevi T-169/17, Ralph Pethke/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

text:
               7.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 337/2

      Pritožba, ki jo je Ralph Pethke vložil 15. maja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 5. marca 2019 v zadevi T-169/17, Ralph Pethke/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
      (Zadeva C-382/19 P)
      (2019/C 337/02)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnik: Ralph Pethke (zastopnik: H. Tettenborn, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

         Predlog

      Pritožnik Sodišču predlaga, naj

                  —

                  razveljavi sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 5. marca 2019 v zadevi T-169/17;

                  —

                  razglasi za nično odločbo izvršnega direktorja pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) PERS-AFFECT-16-134 o premestitvi in odredi povrnitev premoženjske in nepremoženjske škode, ki je nastala z nezakonito premestitvijo;

                  —

                  podredno, sodbo razglasi za nično in zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožba je usmerjena zoper sodbo Splošnega sodišča, s katero je bila zavrnjena tožba pritožnika zoper odločbo izvršnega direktorja pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino PERS-AFFECT-16-134 o premestitvi.
      Pritožnik navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Kršitev člena 7 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije (Kadrovski predpisi) (1) in člena 36 Statuta Sodišča Evropske unije
                  Pritožnik trdi, da je Splošno sodišče napačno uporabilo člen 7 Kadrovskih predpisov. Premestitev iz delovnega mesta vodje ene od glavnih enot na nižje delovno mesto administratorja brez kariernih možnosti brez kakršnega koli postopka ocenjevanja ali disciplinskega postopka, v katerem bi se upoštevale pravice pritožnika, ni zakonita premestitev, temveč nezakonita premestitev na nižje delovno mesto. S spremembo Kadrovskih predpisov leta 2014 je bilo napredovanje vodij enot v nazivu nad AD 12 oblikovano v pričakovalno pravico. Organ za imenovanja te pričakovalne pravice brez ustreznega postopka ocenjevanja ali disciplinskega postopka ne more enostransko odvzeti. Od leta 2014 de lege ni več mogoče šteti, da sta delovno mesto vodje enote in delovno mesto administratorja brez možnosti napredovanja enakovredni.
                  Splošno sodišče je poleg tega navedlo sodno prakso, ki se nanaša na premestitev in enakovrednost delovnih mest na podlagi člena 7 Kadrovskih predpisov, vendar pa je na tej podlagi sprejelo napačne ugotovitve.
                  Nazadnje naj bi Splošno sodišče napačno uporabilo pravo in kršilo postopek s tem, da ni v celoti odločilo o drugem tožbenem razlogu, to je o nezakoniti odstavitvi pritožnika 10. oktobra 2016, ne da bi se hkrati odločilo o dodelitvi novega delovnega mesta, kar se je zgodilo šele 17. oktobra 2016. Ravno zaradi tega ne more iti za premestitev v smislu člena 7 Kadrovskih predpisov (točke od 49 do 106 sodbe).

                  2.

                  Izkrivljanje dejanskega stanja
                  Splošno sodišče je izpodbijano sodbo oprlo na dejstva, ki ne izhajajo iz spisa, poleg tega pa tudi na dejstva, ki so drugačna od teh, ki izhajajo iz spisa.
                  V tem primeru je poleg tega razvidno, da Splošno sodišče ni opravilo presoje dokazov. Pri presoji dokazov bi moralo Splošno sodišče oceniti dokazno vrednost izjav nasprotne stranke v postopku s pritožbo.
                  Poleg tega bi, če bi se upoštevalo stališče, ki ga je Splošno sodišče zavzelo glede ravnanj pritožnika v povezavi z njegovo dolžnostjo, da naznani očitno nezakonite ukrepe, to členu 21a(1) in členu 22a Kadrovskih predpisov odvzelo kakršenkoli praktičen učinek.

                  3.

                  Nezakonita presoja dolžnosti skrbnega ravnanja in očitka psihičnega nasilja ter člena 36 Statuta Sodišča Evropske unije
                  Splošno sodišče je očitek, da je šlo pri ukrepih izvršnega direktorja med 10. oktobrom 2016 in 17. oktobrom 2016 za psihično nasilje, zavrnilo s trditvijo, da gre za kršitev trenutno veljavnega prava. Dolžnost skrbnega ravnanja in očitek psihičnega nasilja je nerazdružljivo povezana z nezakonitimi odločbami o odstavitvi in dodelitvi novega delovnega mesta, sprejetimi med 10. oktobrom 2016 in 17. oktobrom 2016. V nasprotju z navedbami Splošnega sodišča pogoj za obstoj psihičnega nasilja v smislu člena 12a(3) Kadrovskih predpisov ni „celota odnosov“. Poleg tega se Splošno sodišče ni opredelilo glede kršitve dolžnosti skrbnega ravnanja, ki je razvidna iz javnega obrekovanja v zvezi s poklicnimi dosežki pritožnika ob njegovi premestitvi.

         (1)  Kadrovski predpisi za uradnike Evropske unije so določeni v Uredbi Sveta (EGS, Euratom, ESPJ) št. 259/68 z dne 29. februarja 1968 o določitvi Kadrovskih predpisov za uradnike in Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti ter o uvedbi posebnih ukrepov, ki se začasno uporabljajo za uradnike Komisije (UL 1968, L 56, str. 1), v različici, ki izhaja iz Uredbe (EU, EURATOM) št. 1023/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013 (UL 2013, L 287, str. 15).


title: Zadeva C-446/19 P: Pritožba, ki jo je Stephan Fleig vložil 12. junija 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 2. aprila 2019 v zadevi T-492/17, Stephan Fleig/Evropska služba za zunanje delovanje

text:
               7.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 337/3

      Pritožba, ki jo je Stephan Fleig vložil 12. junija 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 2. aprila 2019 v zadevi T-492/17, Stephan Fleig/Evropska služba za zunanje delovanje
      (Zadeva C-446/19 P)
      (2019/C 337/03)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnik: Stephan Fleig (zastopnik: H. Tettenborn, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD)

         Predlog

      Pritožnik predlaga, naj se

                  —

                  sodba Splošnega sodišča Evropske unije (prvi senat) z dne 2. aprila 2019 v zadevi T-492/17 v celoti razveljavi;

                  —

                  odločba direktorja direkcije za kadrovske zadeve Evropske službe za zunanje delovanje (ESZD) v njegovi funkciji organa, pristojnega za sklepanje pogodb o zaposlitvi, z dne 19. septembra 2016, s katero je 19. junija 2017 prenehala pritožnikova pogodba o zaposlitvi za nedoločen čas, razglasi za nično in ESZD naloži povrnitev nepremoženjske škode, nastale z nezakonito odpovedjo pogodbe o zaposlitvi;

                  —

                  podredno, sodba razveljavi in zadeva vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje;

                  —

                  ESZD naloži plačilo stroškov na obeh stopnjah.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja šest pritožbenih razlogov:
      Prvič, pritožnik navaja kršitev pravice do poštenega sojenja iz člena 47(2) Listine o temeljnih pravicah in kršitev načela enakosti orožij. V nasprotju z njegovim predlogom, naj Splošno sodišče ESZD ne bi naložilo predložitve upoštevne elektronske pošte, kar je močno omejilo njegovo sposobnost obrambe.
      Drugič, pritožnik zatrjuje, da je Splošno sodišče pri uporabi načela dobrega upravljanja napačno uporabilo pravo. Splošno sodišče ni upoštevalo, da je ESZD že pred odpovedjo pritožnikove pogodbe o zaposlitvi s svojim ravnanjem prispevala k poslabšanju pritožnikove duševne bolezni in s tem tudi do zmanjšanja sposobnosti obnašanja v skladu z njegovimi dolžnostmi.
      Tretjič, pritožnik Splošnemu sodišču očita, da je napačno uporabilo pravo, ko je predpostavljalo, da mu ni treba preveriti, ali in v kolikšni meri je bil pritožnik zaradi svojega zdravstvenega stanja oviran pri izpolnjevanju svojih obveznosti sporočanja kraja bivanja, ki izhajajo iz Kadrovskih predpisov. Splošno sodišče naj bi poleg tega napačno uporabilo pravo, ko brez lastnega strokovnega znanja in brez pridobitve zdravniškega strokovnega poročila ni upoštevalo zdravniških mnenj, ki jih je predložil pritožnik. Poleg tega naj bi Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker ni upoštevalo, da je ESZD učinke duševne bolezni pritožnika upoštevala v njegovo škodo.
      Četrtič, pritožnik navaja, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da mu je očitalo kršitev njegove dolžnosti iz člena 7, Priloga II h Kadrovskim predpisom in temeljne dolžnosti lojalnosti in sodelovanja, ker „ni želel imenovati svojega zdravnika za invalidsko komisijo“. Tako je Splošno sodišče sodbo napačno utemeljilo na okoliščini, ki je pritožniku v obrazložitvi odločbe ni očitala niti sama ESZD.
      Petič, pritožnik trdi, da je Splošno sodišče na podlagi vrste neuspešnih zunajsodnih zahtev in pritožb napačno sklepalo, da je smel organ ESZD za imenovanja predpostavljati njegovo pomanjkanje sodelovanja in lojalnosti. Z vidika Splošnega sodišča se vsak predlog uslužbenca, ki ga uprava zavrne, na koncu šteje za zlorabo prava.
      Šestič, pritožnik Splošnemu sodišču očita vrsto izkrivljanj dejstev, na katerih temelji njegova sodba, katera se zlasti nanašajo na njegovo dolžnost, da upravo obvesti o kraju svojega bivanja.


title: Zadeva C-495/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Poznaniu (Poljska) 26. junija 2019 – Kancelaria Medius SA z siedzibą w Krakowie/RN

text:
               7.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 337/6

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Poznaniu (Poljska) 26. junija 2019 – Kancelaria Medius SA z siedzibą w Krakowie/RN
      (Zadeva C-495/19)
      (2019/C 337/06)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Okręgowy w Poznaniu

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Kancelaria Medius SA z siedzibą w Krakowie

         Druga stranka v postopku: RN

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 7(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (1) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288, v nadaljevanju: Direktiva Sveta 93/13/EGS) razlagati tako, da nasprotuje procesnim določbam, na podlagi katerih lahko sodišče izda zamudno sodbo, utemeljeno izključno na trditvah tožeče stranke, navedenih v tožbi, pri čemer mora te trditve šteti za resnične, če se tožena stranka – potrošnik, ki je ustrezno obveščena o datumu obravnave, ne odzove na vabilo in se ne brani?

         (1)  UL 1993, L 95, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288.


title: Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je vložilo sodišče Norges Høyesterett (vrhovno sodišče Norveške) dne 28. junija 2019 v zadevi Melissa Colleen Campbell proti norveški vladi (Zadeva E-4/19)2019/C 351/12

text:
               17.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 351/15

      Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je vložilo sodišče Norges Høyesterett (vrhovno sodišče Norveške) dne 28. junija 2019 v zadevi Melissa Colleen Campbell proti norveški vladi
      (Zadeva E-4/19)
      (2019/C 351/12)
      Vrhovno sodišče Norveške je 28. junija 2019 pri Sodišču Efte vložilo zahtevek za svetovalno mnenje v zadevi Melissa Colleen Campbell proti norveški vladi glede spodaj navedenih vprašanj. Tajništvo Sodišča Efte je zahtevek prejelo 28. junija 2019.

                  1.

                  Ali se glede na nedavno sodno prakso Sodišča EU, v kateri je bilo ohranjeno stališče velikega senata v sodbi z dne 12. marca 2014 v zadevi C-456/12 O. in B. v zvezi z izvedeno pravico do prebivanja, in na podlagi načela homogenosti člen 7(1)(b) Direktive 2004/38/ES, v povezavi s členom 7(2) Direktive, uporablja po analogiji v primeru, ko se državljan EGP vrne v matično državo skupaj z družinskim članom?

                  2.

                  Kaj pomeni zahteva po „neprekinjenem“ prebivanju na podlagi Direktive, kot je izraženo v točki 80 sodbe Sodišča Efte z dne 26. julija 2016 v zadevi E-28/15, Jabbi? Zlasti bi bilo koristno, če bi Sodišče Efte lahko predložilo mnenje v zvezi z naslednjim:

                              (a)

                              možnost prekinitve prebivanja; če je to možno, kako dolge so lahko te prekinitve, ter

                              (b)

                              pomembnost vzroka za morebitno prekinitev (na primer zaradi službenih razlogov) za presojo, ali je prebivanje neprekinjeno v smislu Direktive.

                  3.

                  Kaj je potrebno za izpolnitev pogoja, da je moralo biti prebivanje državljana EGP v državi gostiteljici „resnično takšno, da je omogočilo družinsko življenje v navedeni državi“, kot je bilo med drugim izraženo v točki 80 sodbe Sodišča Efte z dne 26. julija 2016 v zadevi E-28/15, Jabbi; točki 51 sodbe Sodišča EU z dne 12. marca 2014 v zadevi C-456/12, O. in B., v povezavi s točkama 56 in 57 sodbe Sodišča EU; in točkah 24 in 26 sodbe Sodišča EU z dne 5. junija 2018 v zadevi C 673/16, Coman, ter tudi v povezavi z določbo o zlorabi pravic iz člena 35 Direktive?


title: Zadeva C-230/19 P: Pritožba, ki jo je Petr Fryč vložil 14. marca 2019 zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 15. januarja 2019 v zadevi T-513/18, Fryč/Komisija

text:
               21.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 357/4

      Pritožba, ki jo je Petr Fryč vložil 14. marca 2019 zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 15. januarja 2019 v zadevi T-513/18, Fryč/Komisija
      (Zadeva C-230/19 P)
      (2019/C 357/05)
      Jezik postopka: češčina

         Stranki

         Pritožnik: Petr Fryč (zastopnica: Š. Oharková, odvetnica)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija
      Sodišče (osmi senat) je s sklepom z dne 5. septembra 2019 razsodilo, da je ta pritožba očitno neutemeljena.


title: Zadeva C-433/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshofs (Avstrija) 6. junija 2019 – Ellmes Property Services Limited/SP

text:
               21.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 357/4

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshofs (Avstrija) 6. junija 2019 – Ellmes Property Services Limited/SP
      (Zadeva C-433/19)
      (2019/C 357/07)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberster Gerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Ellmes Property Services Limited

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: SP

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 24(1), prva možnost prvega pododstavka, Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (1) (v nadaljevanju: Uredba št. 1215/2012) razlagati tako, da je predmet tožb etažnega lastnika, katerih namen je, da se drugemu etažnemu lastniku prepove, da bi svoj objekt etažne lastnine, zlasti njegovo namembnost, samovoljno spremenil brez soglasja preostalih etažnih lastnikov, uveljavljanje stvarne pravice?

                  2.

                  Če je odgovor na to vprašanje nikalen:
                  Ali je treba člen 7(1)(a) Uredbe št. 1215/2012 razlagati tako, da so predmet tožb, navedenih v točki 1, zadeve v zvezi s pogodbenimi razmerji, ki jih je treba izpolniti v kraju, kjer se stvar nahaja?

         (1)  UL L 351, 2012, str. 1.


title: Zadeva C-442/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 12. junija 2019 – Stichting Brein/News-Service Europe BV

text:
               21.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 357/5

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 12. junija 2019 – Stichting Brein/News-Service Europe BV
      (Zadeva C-442/19)
      (2019/C 357/08)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Stichting Brein

         Tožena stranka: News-Service Europe BV

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali gre pri ravnanju upravljavca platforme za storitve Usenet (kakršen je bila družba NSE) v okoliščinah, opisanih v ta namen v točkah [od 1 do 7] in [16], za priobčitev del javnosti v smislu člena 3(1) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230, v nadaljevanju: Direktiva o avtorski pravici)?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen (in torej gre za priobčitev javnosti):
                  Ali ugotovitev, da gre pri ravnanju upravljavca platforme za storitve Usenet za priobčitev del javnosti v smislu člena 3(1) Direktive o avtorski pravici, nasprotuje uporabi člena 14(1) Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 25, str. 399, v nadaljevanju: Direktiva o elektronskem poslovanju)?

                  3.

                  Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje nikalen (in se je torej načeloma mogoče sklicevati na izključitev odgovornosti iz člena 14(1) Direktive o elektronskem poslovanju):
                  Ali ima upravljavec platforme za storitve Usenet, ki ponuja storitve, opisane v ta namen v točkah [od 1 do 7] in [16], aktivno vlogo, ki sicer onemogoča uspešno sklicevanje na člen 14(1) Direktive o elektronskem poslovanju?

                  4.

                  Ali je mogoče upravljavcu platforme za storitve Usenet, ki izvede priobčitev javnosti in ki se sme sklicevati na člen 14(1) Direktive o elektronskem poslovanju, prepovedati nadaljevanje kršitve oziroma ali se mu lahko izda sodna odredba, ki ni omejena na možnosti iz člena 14(3) Direktive o elektronskem poslovanju, ali pa je to v nasprotju s členom 15(1) te direktive?


title: Zadeva C-479/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 19. junija 2019 – UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH/Agenzia delle Entrate

text:
               21.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 357/9

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 19. junija 2019 – UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH/Agenzia delle Entrate
      (Zadeva C-479/19)
      (2019/C 357/13)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Corte suprema di cassazione

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Agenzia delle Entrate

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali pravo Skupnosti – in zlasti določbe Pogodbe ES v zvezi s svobodo ustanavljanja in prostim pretokom kapitala, kot jih razlaga to Sodišče – nasprotujejo uporabi določbe nacionalnega prava, kot je določba člena 35(10)(b) decreto-legge n. 223/2006 (uredba-zakon št. 223/2006) (v delu, kjer se zaprtim nepremičninskim investicijskim skladom omejuje olajšava za hipotekarni in katastrski davek)?


title: Zadeva C-561/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 23. julija 2019 – Consorzio Italian Management, Catania Multiservizi SpA/Rete Ferroviaria Italiana SpA

text:
               21.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 357/22

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 23. julija 2019 – Consorzio Italian Management, Catania Multiservizi SpA/Rete Ferroviaria Italiana SpA
      (Zadeva C-561/19)
      (2019/C 357/27)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnici: Consorzio Italian Management, Catania Multiservizi SpA

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Rete Ferroviaria Italiana SpA

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je nacionalno sodišče, zoper odločitve katerega ni pravnega sredstva, v skladu s členom 267 PDEU načeloma dolžno vložiti predlog za sprejetje predhodne odločbe glede vprašanja razlage prava Unije tudi v primerih, v katerih ena izmed strank v postopku takšno vprašanje postavi po sprejetju prvega akta, ki pomeni začetek postopka oziroma spustitev v postopek, ali po tem, ko se začne prvo posvetovanje o zadevi, ali pa tudi po tem, ko je bil prvi predlog za sprejetje predhodne odločbe že predložen Sodišču Evropske unije?

                  2.

                  Ali so členi 115, 206 in 217 zakonske uredbe št. 163/2006, kot se razlagajo v upravni sodni praksi, v skladu s katero je izključena sprememba cen v javnih naročilih v zvezi s tako imenovanimi posebnimi sektorji, zlasti tistimi, katerih predmet se razlikuje od tistih, na katere se nanaša Direktiva 17/2004 (1), vendar so z njimi funkcionalno povezana, – iz zgoraj navedenih razlogov – skladni s pravom Evropske unije (zlasti s členi 4(2), 9, 101(1)(e), 106, 151 – ter z Evropsko socialno listino, podpisano 18. oktobra 1961 v Torinu, in Listino Skupnosti o temeljnih socialnih pravicah delavcev iz leta 1989, na kateri se zadnjenavedeni člen sklicuje – 152, 153 in 156 PDEU; členoma 2 in 3 PEU; ter členom 28 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah)?

                  3.

                  Ali so členi 115, 206 in 217 zakonske uredbe št. 163/2006, kot se razlagajo v upravni sodni praksi, v skladu s katero je izključena sprememba cen v javnih naročilih v zvezi s tako imenovanimi posebnimi sektorji, zlasti tistimi, katerih predmet se razlikuje od tistih, na katere se nanaša Direktiva 17/2004, vendar so z njimi funkcionalno povezana, – iz zgoraj navedenih razlogov – skladni s pravom Evropske unije (zlasti s členom 28 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, z načelom enakega obravnavanja, določenim v členih 26 in 34 PDEU, ter načelom svobode gospodarske pobude, ki ga priznava tudi člen 16 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah)?

         (1)  Direktiva 2004/17/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 19).


title: Zadeva C-624/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Watford Employment Tribunal (Združeno kraljestvo) 22. avgusta 2019 – K in drugi/Tesco Stores Ltd

text:
               21.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 357/27

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Watford Employment Tribunal (Združeno kraljestvo) 22. avgusta 2019 – K in drugi/Tesco Stores Ltd
      (Zadeva C-624/19)
      (2019/C 357/33)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      Watford Employment Tribunal (Združeno kraljestvo)

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: K in drugi

         Tožena stranka: Tesco Stores Ltd

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali se člen 157 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) uporabi neposredno v primerih tožb, ki temeljijo na tem, da tožeče stranke opravljajo delo enake vrednosti kot osebe, vzete za primerjavo?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali se edini vir preizkusa primerljivosti v členu 157 razlikuje od vprašanja enake vrednosti in, če je tako, ali ima ta preizkus neposredni učinek?


title: Zadeva T-603/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2019 – Litva/Komisija (EKJS in EKSRP – Odhodki, izključeni iz financiranja – Uredba (ES) št. 1698/2005 – Os 4 „Leader“ – Uredba (EU) št. 65/2011 – Upravni pregledi – Obveznost vzpostavitve primernega sistema, ki omogoča oceno razumnosti stroškov – Prispevek v naravi v obliki prostovoljnega dela – Prispevek v naravi v obliki nepremičnega premoženja – Pregledi na kraju samem – Predložitev dokazov, ki utemeljujejo plačilne zahtevke – Izvajanje operacij, financiranih v skladu s pravili o javnih naročilih)

text:
               21.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 357/29

      Sodba Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2019 – Litva/Komisija
      (Zadeva T-603/17) (1)

      (EKJS in EKSRP - Odhodki, izključeni iz financiranja - Uredba (ES) št. 1698/2005 - Os 4 „Leader“ - Uredba (EU) št. 65/2011 - Upravni pregledi - Obveznost vzpostavitve primernega sistema, ki omogoča oceno razumnosti stroškov - Prispevek v naravi v obliki prostovoljnega dela - Prispevek v naravi v obliki nepremičnega premoženja - Pregledi na kraju samem - Predložitev dokazov, ki utemeljujejo plačilne zahtevke - Izvajanje operacij, financiranih v skladu s pravili o javnih naročilih)
      (2019/C 357/35)
      Jezik postopka: litovščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Republika Litva (zastopniki: sprva D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė, R. Dzikovič in M. Palionis, nato R. Krasuckaitė, R. Dzikovič, M. Palionis, I. Javičienė in T. Lozoraitis ter na koncu R. Dzikovič, M. Palionis, I. Javičienė in T. Lozoraitis, agenti)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnici: J. Aquilina in J. Jokubauskaitė, agentki)

         Intervenient v podporo tožeče stranke: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, J. Pavliš in J. Vláčil, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2017/1144 z dne 26. junija 2017 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL, 2017, L 165, str. 37) v delu, v katerem so izključeni nekateri odhodki Republike Litve.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Republiki Litvi se naloži plačilo svojih stroškov in stroškov Evropske komisije.

                  3.

                     Češka republika nosti svoje stroške.

         (1)  UL C 357, 23.10.2017.


title: Zadeva T-576/19: Tožba, vložena 19. avgusta 2019 – DV in drugi/Komisija

text:
               21.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 357/39

      Tožba, vložena 19. avgusta 2019 – DV in drugi/Komisija
      (Zadeva T-576/19)
      (2019/C 357/48)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeče stranke: DV in 10 drugih tožečih strank (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  razglasi za nične sklepe o določitvi števila dni plačanega letnega dopusta tožečih strank za leto 2019;

                  —

                  v vsakem primeru Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo en sam tožbeni razlog, in sicer ugovor nezakonitosti člena 6 Priloge X h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropske unije, iz istih razlogov, kot so tisti, ki jih je navedlo Splošno sodišče v sodbi z dne 4. decembra 2018, Carreras Sequeros in drugi/Komisija, (T-518/16, EU:T:2018:873). Po mnenju tožečih strank naj bi tožena institucija zavrnila uporabo te sodbe medtem ko njeni učinki niso odloženi, kar bi pomenilo nezakonit odlog izvršitve sodbe Splošnega sodišča.


title: Zadeva T-580/19: Tožba, vložena 20. avgusta 2019 – Borborudi/Svet

text:
               21.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 357/40

      Tožba, vložena 20. avgusta 2019 – Borborudi/Svet
      (Zadeva T-580/19)
      (2019/C 357/49)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Sayed Shamsuddin Borborudi (Teheran, Iran) (zastopnik: L. Vidal, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost Sklepa, ki ga je Svet 27. maja 2019 izdal v skladu z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2019/855, da tožečo stranko ohrani v Prilogi IX k Uredbi (EU) št. 267/2012;

                  —

                  odredi Svetu, naj tožečo stranko izbriše iz Priloge IX k Uredbi (EU) št. 267/2012;

                  —

                  Svetu naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Svet pri naložitvi sankcij osebam in subjektom ni spoštoval dokaznega standarda, ko je sprejel in ohranil tožečo stranko na seznamu sankcij EU, ker izpodbijani ukrepi ne temeljijo na legitimnem razlogu.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: Svet je storil napako pri ugotovitvi dejanskega stanja, ker S. S. Borborudi več ne dela za iransko organizacijo za atomsko energijo (AEOI), ker AEOI ni več sankcionirani subjekt ZN in ker je bil načrt AMAD zaustavljen leta 2003.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: Svet je napačno uporabil pravo s tem, da ni opredelil količinskega in kakovostnega pomena domnevne podpore S. S. Borborudija iranskemu jedrskemu programu.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: Svet je kršil svojo obveznost utemeljitve omejevalnega ukrepa, ki ga je sprejel v zvezi s tožečo stranko, ker ni sporočil elementov, ki bi dokazali razlog, zakaj je bila sankcionirana.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: Svet je kršil svojo obveznost poslanja dokumentov, na katerih temelji razlog, tudi po tem, ko je tožeča stranka zanje zaprosila.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: Svet je kršil načelo sorazmernosti, ki je eno od splošnih načel, ki jih mora Evropska unija spoštovati.


title: Zadeva T-720/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 23. julija 2019 – AMVAC Netherlands/EFSA

text:
               21.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 357/44

      Sklep Splošnega sodišča z dne 23. julija 2019 – AMVAC Netherlands/EFSA
      (Zadeva T-720/18) (1)

      (2019/C 357/53)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 65, 18.2.2019


title: Zadeva T-59/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 11. septembra 2019 – Makhlouf/Svet (Odškodninska tožba – Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Sirijo – Zamrznitev sredstev – Nepristojnost)

text:
               25.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/65

      Sklep Splošnega sodišča z dne 11. septembra 2019 – Makhlouf/Svet
      (Zadeva T-59/19) (1)

      (Odškodninska tožba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Sirijo - Zamrznitev sredstev - Nepristojnost)
      (2019/C 399/81)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Ehab Makhlouf (Damas, Sirija) (zastopnik: E. Ruchat, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: A. Jaume in V. Piessevaux, agenta)

         Predmet

      Predlog, ki temelji na členu 268 PDEU se nanaša na povračilo škode, ki naj bi nastala tožeči stranki s sprejetjem Sklepa Sveta (SZVP) 2018/778 z dne 28. maja 2018 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2018, L 131, str. 16), in njegovih nadaljnjih izvedbenih aktov, ter s sprejetjem Sklepa Sveta (SZVP) 2019/806 z dne 17. maja 2019 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2019 L 132, str. 36) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Ehab Makhlouf nosi svoje stroške in stroške, nastale Svetu Evropske unije.

         (1)  UL C 139, 15.4.2019.


title: Zadeva C-274/18: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 3. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbeits- und Sozialgericht Wien – Avstrija) – Minoo Schuch-Ghannadan/Medizinische Universität Wien (Predhodno odločanje – Socialna politika – Okvirni sporazum o delu s krajšim delovnim časom – Določba 4 – Načelo prepovedi diskriminacije – Obravnava delavcev, zaposlenih za krajši delovni čas, ki je glede njihovih pogojev dela manj ugodna od obravnave delavcev, zaposlenih za polni delovni čas – Prepoved – Nacionalna zakonodaja, ki določa, da je najdaljše trajanje delovnih razmerij za delavce, zaposlene za krajši delovni čas, daljše od najdaljšega trajanja za delavce, zaposlene za polni delovni čas – Načelo prorata temporis – Direktiva 2006/54/ES – Enako obravnavanje moških in žensk pri zaposlovanju in delu – Člen 2(1)(b) – Pojem „posredna diskriminacija“ na podlagi spola – Člen 14(1)(c) – Zaposlitveni in delovni pogoji – Člen 19 – Dokazno breme)

text:
               9.12.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 413/14

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 3. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbeits- und Sozialgericht Wien – Avstrija) – Minoo Schuch-Ghannadan/Medizinische Universität Wien
      (Zadeva C-274/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Socialna politika - Okvirni sporazum o delu s krajšim delovnim časom - Določba 4 - Načelo prepovedi diskriminacije - Obravnava delavcev, zaposlenih za krajši delovni čas, ki je glede njihovih pogojev dela manj ugodna od obravnave delavcev, zaposlenih za polni delovni čas - Prepoved - Nacionalna zakonodaja, ki določa, da je najdaljše trajanje delovnih razmerij za delavce, zaposlene za krajši delovni čas, daljše od najdaljšega trajanja za delavce, zaposlene za polni delovni čas - Načelo prorata temporis - Direktiva 2006/54/ES - Enako obravnavanje moških in žensk pri zaposlovanju in delu - Člen 2(1)(b) - Pojem „posredna diskriminacija“ na podlagi spola - Člen 14(1)(c) - Zaposlitveni in delovni pogoji - Člen 19 - Dokazno breme)
      (2019/C 413/15)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Arbeits- und Sozialgericht Wien

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Minoo Schuch-Ghannadan

         Tožena stranka: Medizinische Universität Wien

         Izrek

                  1.

                  Določbo 4, točka 1, Okvirnega sporazuma o delu s krajšim delovnim časom, sklenjenega 6. junija 1997, iz Priloge k Direktivi Sveta 97/81/ES z dne 15. decembra 1997 o okvirnem sporazumu o delu s krajšim delovnim časom, sklenjenim med UNICE, CEEP in ETUC, je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki za delavce, zaposlene za določen čas, na katere se nanaša, določa najdaljše trajanje delovnega razmerja, ki je za delavce, zaposlene za krajši delovni čas, daljše kot za delavce, zaposlene za polni delovni čas, razen če je tako različno obravnavanje utemeljeno z objektivnimi razlogi in z njimi sorazmerno, kar mora preveriti predložitveno sodišče. Določbo 4, točka 2, Okvirnega sporazuma o delu s krajšim delovnim časom je treba razlagati tako, da se načelo prorata temporis, ki ga ta določba zajema, za tako ureditev ne uporabi.

                  2.

                  Člen 2(1)(b) Direktive 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki za delavce, zaposlene za določen čas, na katere se nanaša, določa najdaljše trajanje delovnega razmerja, ki je za delavce, zaposlene za krajši delovni čas, daljše kot za primerljive delavce, zaposlene za polni delovni čas, če je dokazano, da ta ureditev negativno vpliva na bistveno večji odstotek delavk kot delavcev, in če navedena ureditev ni objektivno utemeljena z zakonitim ciljem ali če sredstva za doseganje tega cilja niso ustrezna in potrebna. Člen 19(1) te direktive je treba razlagati tako, da ta določba ne zahteva, da stranka, ki meni, da je prizadeta s tako diskriminacijo, predloži statistične podatke ali natančna dejstva v zvezi z delavci, na katere se nanaša zadevna nacionalna ureditev, da bi dokazala domnevo diskriminacije, če ta stranka do teh statističnih podatkov ali dejstev nima dostopa ali je dostop do njih otežen.

         (1)  UL C 285, 13.8.2018.


title: Zadeva C-285/18: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – postopek, ki sta ga sprožili Kauno miesto savivaldybė, Kauno miesto savivaldybės administracija (Predhodno odločanje – Javna naročila – Direktiva 2014/24/EU – Člen 12(1) – Časovna uporaba – Svoboda držav članic glede izbire načina opravljanja storitev – Omejitve – Javna naročila, ki so predmet tako imenovane „in-house“ oddaje – Posel in-house – Prekrivanje javnega naročila in posla in-house)

text:
               9.12.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 413/15

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – postopek, ki sta ga sprožili Kauno miesto savivaldybė, Kauno miesto savivaldybės administracija
      (Zadeva C-285/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Javna naročila - Direktiva 2014/24/EU - Člen 12(1) - Časovna uporaba - Svoboda držav članic glede izbire načina opravljanja storitev - Omejitve - Javna naročila, ki so predmet tako imenovane „in-house“ oddaje - Posel in-house - Prekrivanje javnega naročila in posla in-house)
      (2019/C 413/16)
      Jezik postopka: litovščina

         Predložitveno sodišče

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnika v postopku s kasacijsko pritožbo: Kauno miesto savivaldybė, Kauno miesto savivaldybės administracija

         Nasprotni stranki v postopku s kasacijsko pritožbo: UAB „Irgita“, UAB „Kauno švara“

         Izrek

                  1.

                  Položaj, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, v katerem naročnik odda javno naročilo pravni osebi, nad katero izvaja nadzor, podoben tistemu, ki ga izvaja nad svojimi službami, v okviru postopka, ki je bil začet v času veljavnosti Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev in na podlagi katerega je bila sklenjena pogodba po razveljavitvi te direktive, to je 18. aprila 2016, spada na področje uporabe Direktive 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES, kadar je naročnik dokončno odločil o tem, ali mora opraviti predhodno povabilo k oddaji ponudb za oddajo javnega naročila po tem datumu.

                  2.

                  Člen 12(1) Direktive 2014/24 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalnemu pravilu, s katerim država članica sklenitev posla in-house pogojuje zlasti s tem, da na podlagi oddaje javnega naročila ni mogoče zagotoviti kakovosti opravljenih storitev, njihove dostopnosti ali stalnosti, če izbira v prid nekemu načinu opravljanja storitev, opravljena v fazi pred fazo oddaje javnega naročila, spoštuje načela enakega obravnavanja, prepovedi diskriminacije, vzajemnega priznavanja, sorazmernosti in preglednosti.

                  3.

                  Člen 12(1) Direktive 2014/24 v povezavi z načelom preglednosti je treba razlagati tako, da morajo biti pogoji, s katerimi države članice pogojujejo sklenitev poslov in-house, opredeljeni z natančnimi in jasnimi določbami pozitivnega prava o javnem naročanju, ki morajo biti dovolj dostopne in predvidljive pri njihovi uporabi, da se prepreči vsakršno tveganje samovoljnosti, kar mora v obravnavanem primeru preveriti predložitveno sodišče.

                  4.

                  Sklenitev posla in-house, ki izpolnjuje pogoje iz člena 12(1), od (a) do (c), Direktive 2014/24, sama po sebi ni v skladu s pravom Unije.

         (1)  UL C 276. 6.8.2018.