title: Zadeva C-265/09 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 9. septembra 2010 – Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) proti BORCO-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG (Pritožba — Znamka Skupnosti — Zahteva za registracijo figurativnega znaka „α“ — Absolutni razlogi za zavrnitev — Razlikovalni učinek — Znamka, sestavljena iz ene same črke)

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/13

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 9. septembra 2010 – Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) proti BORCO-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG
      (Zadeva C-265/09 P) (1)

      (Pritožba - Znamka Skupnosti - Zahteva za registracijo figurativnega znaka „α“ - Absolutni razlogi za zavrnitev - Razlikovalni učinek - Znamka, sestavljena iz ene same črke)
      (2010/C 288/19)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

         Druga stranka v postopku: BORCO-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG (zastopnik: M. Wolter, odvetnik)

         Predmet

      Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (šesti senat) z dne 29. aprila 2009 v zadevi Borco-Marken-Import Matthiesen proti UUNT (α)(T-23/07), s katero je Sodišče prve stopnje razveljavilo odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 30. novembra 2006, s katero je bila zavrnjena pritožba zoper odločbo preizkuševalca, ki je zavrnil registracijo figurativnega znaka „α“ kot znamke Skupnosti za proizvode iz razreda 33 – Razlikovalni učinek znamke, sestavljene iz ene same črke

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 233, 26.9.2009.


               13.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/18

         Sklep predsednika Sodišča z dne 21. novembra 2012 – Evropska komisija proti Republiki Ciper
   (Zadeva C-662/11) (1)

   2013/C 108/41
   Jezik postopka: grščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 73, 10.3.2012.


title: Zadeva T-150/08: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. novembra 2009 – REWE Zentral proti UUNT – Aldi Einkauf (Clina) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti Clina — Prejšnja besedna znamka Skupnosti CLINAIR — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) )

text:
               19.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/28

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. novembra 2009 – REWE Zentral proti UUNT – Aldi Einkauf (Clina)
   (Zadeva T-150/08) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti Clina - Prejšnja besedna znamka Skupnosti CLINAIR - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)“)
   2009/C 312/45
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: REWE-Zentral AG (Köln, Nemčija) (zastopniki: M. Kinkeldey, A. Bognár in S. Schäffler, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: R. Pethke, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Nemčija) (zastopniki: N. Lützenrath, U. Rademacher, L. Kolks in C. Fürsen, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 15. februarja 2008 (zadeva R 1484/2006-4) o postopku z ugovorom med Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG in REWE-Zentral AG.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               REWE-Zentral AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 158, 21.6.2008.


title: Zadeva C-629/15 P: Pritožba, ki jo je Novartis Europharm Ltd vložila 24. novembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 15. septembra 2015 v zadevi T-472/12: Novartis Europharm Ltd/Evropska komisija

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/39

         Pritožba, ki jo je Novartis Europharm Ltd vložila 24. novembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 15. septembra 2015 v zadevi T-472/12: Novartis Europharm Ltd/Evropska komisija
   (Zadeva C-629/15 P)
   (2016/C 038/53)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Novartis Europharm Ltd (zastopnik: C. Schoonderbeek, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija in Teva Pharma BV

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano sodbo, ker je Splošno sodišče s to sodbo zavrnilo ničnostno tožbo v zadevi T-472/12,

               —

               po potrebi zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Družba Novartis je z ničnostno tožbo v zadevi T-472/12 Splošnemu sodišču predlagala razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije C(2012) 5894 final z dne 16. avgusta 2012 o izdaji dovoljenja za promet v skladu z Uredbo (ES) št. 726/2004 (1) z zdravilom za uporabo v humani medicini „Zoledronic acid Teva Pharma – zoledronic acid“, ker je s tem sklepom kršena izključna pravica družbe Novartis do varstva podatkov, ki jo ima v skladu s členom 13(4) Uredbe (ES) št. 2309/93 (2) v povezavi s členoma 14(11) in 89 Uredbe (ES) št. 726/2004 in členom 6(1) Direktive 2001/83/ES (3) za njeno zdravilo Aclasta. Ničnostna tožba je bila zavrnjena z izpodbijano sodbo.
   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je napačno razlagalo člen 6(1) Direktive 2001/83/ES, ki določa koncept skupnega dovoljenja za promet z zdravilom, in ker ni primerno obrazložilo izpodbijane sodbe.
   V zvezi s tem pritožnica zatrjuje, da izpodbijana sodba temelji na napačnem razumevanju besedila in namena člena 6(1) Direktive 2001/83/ES ter pravnega okvira za izdajo dovoljenja za nove terapevtske indikacije in na napačni domnevi, da bi pritožničina razlaga člena 6(1) Direktive 2001/83/ES olajšala manipulacijo in izogibanju varstvu podatkov ter neomejeno razširitev varstva podatkov za referenčna zdravila.
   Drugič, po zatrjevanju pritožnice je ugotovitev Splošnega sodišča, da se člen 6(1) Direktive 2001/83/ES uporabi za zdravilo Aclasta, ker bi to zdravilo lahko bilo dovoljeno kot sprememba ali razširitev zdravila Zometa, v nasprotju z načelom pravne varnosti in bi farmacevtska podjetja odvrnilo od vladanja v raziskovanje in razvoj novih metod zdravljenja in naj zato ne bi bil v interesu javnega zdravja.
   Na podlagi te napačne razlage člena 6(1) Direktive 2001/83 Splošno sodišče ni priznalo, da Izvedbeni sklep Komisije krši pravice družbe Novartis do varstva podatkov za zdravilo Aclasta na podlagi člena 13(4) Uredbe št. 2309/93 v povezavi s členom 14(11) in členom 89 Uredbe št. 726/2004, zaradi česar je treba razglasiti ničnost Izvedbenega sklepa Komisije.

      (1)  Uredba (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o postopkih Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za humano in veterinarsko uporabo ter o ustanovitvi Evropske agencije za zdravila (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 34, str. 229).

      (2)  Uredba Sveta (EGS) št. 2309/93 z dne 22. julija 1993, ki določa postopke Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za uporabo v humani medicini in za uporabo v veterini ter ustanavlja Evropsko agencijo za vrednotenje zdravil (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 12, str. 151).

      (3)  Direktiva 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 69).


title: Zadeva T-344/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. aprila 2017 – Francija/Komisija (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokumenti, posredovani v okviru postopka, določenega z Direktivo 98/34/ES — Dokumenti, ki izvirajo iz države članice — Odobritev dostopa — Izjema v zvezi z varstvom sodnih postopkov — Izjema v zvezi z varstvom namena inšpekcij, preiskav in revizij — Predhodno soglasje države članice)

text:
               22.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 5. aprila 2017 – Francija/Komisija
   (Zadeva T-344/15) (1)

   ((Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti, posredovani v okviru postopka, določenega z Direktivo 98/34/ES - Dokumenti, ki izvirajo iz države članice - Odobritev dostopa - Izjema v zvezi z varstvom sodnih postopkov - Izjema v zvezi z varstvom namena inšpekcij, preiskav in revizij - Predhodno soglasje države članice))
   (2017/C 161/31)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Francoska republika (zastopniki: sprva F. Alabrune, G. de Bergues, D. Colas in F. Fize, nato D. Colas in B. Fodda, in nazadnje D. Colas, B. Fodda in E. de Moustier, agenti)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Baquero Cruz in F. Clotuche Duvieusart, agenta)

      Intervenientka v podporo tožeči stranki: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, T. Müller in J. Vláčil, agenti)

      Predmet

   Tožba na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa Komisije Ares(2015) 1681819 z dne 21. aprila 2015, s katerim je bil državljanu odobren dostop do dokumentov, ki jih je posredovala Francoska republika v okviru postopka, določenega z Direktivo 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 20, str. 337).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Francoski republiki se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški v zvezi s postopkom za izdajo začasne odredbe.

               3.

               Češka republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 270, 17.8.2015.


title: Zadeva T-173/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 9. junija 2015 – WeserWind/Komisija (Državne pomoči — Ukrepi, ki jih je Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in podjetjem z veliko porabo električne energije — Sklep o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU — Sprejetje končnega sklepa po vložitvi tožbe — Ustavitev postopka)

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/51

         Sklep Splošnega sodišča z dne 9. junija 2015 – WeserWind/Komisija
   (Zadeva T-173/14) (1)

   ((Državne pomoči - Ukrepi, ki jih je Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in podjetjem z veliko porabo električne energije - Sklep o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU - Sprejetje končnega sklepa po vložitvi tožbe - Ustavitev postopka))
   (2015/C 294/61)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: WeserWind GmbH Offshore Construction Georgsmarienhütte (Bremerhaven, Nemčija) (zastopniki: H. Höfler, C. Kahle in V. Winkler, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: T. Maxian Rusche in R. Sauer, zastopnika, skupaj s C. Rennerjem, odvetnikom)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Nadzorni organ EFTA (zastopniki: sprva X. Lewis, M. Schneider in A. Steinarsdóttir, nato X. Lewis, M. Schneider, M. Moustakali in C. Perrin, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije C (2013) 4424 final z dne 18. decembra 2013 o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU zaradi ukrepov, ki jih je Zvezna republika Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in velikim porabnikom električne energije (državna pomoč SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)).

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Postopek v zvezi s predlogi za intervencijo, ki so jih vložile družbe Flachglas Torgau GmbH in Saint-Gobain Isover G+H AG, Kronotex GmbH & Co. KG in Kronoply GmbH, Bayer MaterialScience AG, Sabic Polyolefine GmbH, Ineos Manufacturing Deutschland GmbH, Ineos Phenol GmbH in Ineos Vinyls Deutschland GmbH, ter Advansa GmbH, Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH, Aurubis AG, CBW Chemie GmbH, CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG, Clariant Produkte (Deutschland) GmbH, Dralon GmbH, Hahl Filaments GmbH, Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen, Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter, Nabaltec AG, Siltronic AG in Wacker Chemie AG, se ustavi.

               3.

               Družba WeserWind GmbH Offshore Construction Georgsmarienhütte nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija, vključno s stroški, ki se nanašajo na postopek za izdajo začasne odredbe.

               4.

               Nadzorni organ EFTA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 142, 12.5.2014.


title: Zadeva T-376/16: Tožba, vložena 14. julija 2016 – Oberösterreichische Landesbank/SRB

text:
               19.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/40

         Tožba, vložena 14. julija 2016 – Oberösterreichische Landesbank/SRB
   (Zadeva T-376/16)
   (2016/C 343/53)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Oberösterreichische Landesbank AG (Linz, Avstrija) (zastopnik: G. Eisenberger, odvetnik)

      Tožena stranka: Einheitlicher Abwicklungsausschuss (SRB)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za nično razglasi „Decision of the Executive Session of the Board of 20 May 2016 on the adjustment of the 2016 ex-ante contributions to the Single Resolution Fund supplementing the Decision of the Executive Session of the Board of 15 April 2016 on the 2016 ex-ante contributions of the Single Resolution Fund (SRB/ES/SRF/2016/13)“, kot tudi prvo odločbo z dne 15. aprila 2016, ki je očitno nerazdružljiva z odločbo z dne 20. maja 2016;

               —

               podredno, za nično razglasi „Decision of the Executive Session of the Board of 20 May 2016 on the adjustment of the 2016 ex-ante contributions to the Single Resolution Fund supplementing the Decision of the Executive Session of the Board of 15 April 2016 on the 2016 ex-ante contributions of the Single Resolution Fund (SRB/ES/SRF/2016/13)“, v delu, v katerem določa, da se vračilo preplačanih prispevkov izvede z določitvijo zneska za enotni sklad za reševanje;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: očitna kršitev bistvenih obličnostnih predpisov zaradi pomanjkljive obrazložitve izpodbijane odločbe.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: očitna kršitev bistvenih obličnostnih predpisov zaradi nepopolne razglasitve izpodbijane odločbe.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: premajhen popravek zneska, ki se nanaša na tožečo stranko, za enotni sklad za reševanje za leto 2016.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: nadomestilo preplačanega zneska postane nezakonito šele leta 2017.


title: Zadeva C-256/08: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 30. aprila 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velike Britanije in Severne Irske (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2004/83/ES — Minimalni standardi glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki potrebuje mednarodno zaščito — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/14

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 30. aprila 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velike Britanije in Severne Irske
   (Zadeva C-256/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2004/83/ES - Minimalni standardi glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki potrebuje mednarodno zaščito - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   2009/C 153/27
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. O'Reilly in M. Condou-Durande, zastopnika)

      Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnik: S. Ossowski, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države — Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite (UL L 304, str. 12), v predpisanem roku.

      Izrek

               1)

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska s tem, da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite, v predpisanem roku, ni izpolnilo obveznosti iz te Direktive.

               2)

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 197, 2.8.2008.


title: Zadeva C-78/09 P: Pritožba, ki jo je 24. februarja 2009 vložila Compagnie des bateaux mouches SA zoper sodbo Sodišča prve stopnje (sedmi senat) z dne 10. decembra 2008 v zadevi Bateaux mouches proti UUNT, T-365/06

text:
               1.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/13

         Pritožba, ki jo je 24. februarja 2009 vložila Compagnie des bateaux mouches SA zoper sodbo Sodišča prve stopnje (sedmi senat) z dne 10. decembra 2008 v zadevi Bateaux mouches proti UUNT, T-365/06
   (Zadeva C-78/09 P)
   2009/C 102/22
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: Compagnie des bateaux mouches SA (zastopnik: G. Barbaut, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Jean-Noël Castanet

      Predlogi pritožnice:

               —

               pritožba družbe Compagnie des bateaux mouches naj se razglasi za dopustno;

               —

               sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 10. decembra 2008 v zadevi T-365/06 naj se razveljavi;

               —

               Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo vseh stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja dva pritožbena razloga.
   V okviru prvega pritožbenega razloga pritožnica navaja, da je Sodišče prve stopnje kršilo člen 7(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (1). V zvezi s tem najprej očita Sodišču prve stopnje, da ni upoštevalo bistvenega razlikovalnega učinka, ki naj bi ga imela znamka od začetka. Drugič, ta razlikovalni učinek naj bi se celo ohranil in postal močnejši v času uporabe s strani pritožnice. Znamka „BATEAUX MOUCHES“ naj bi bila namreč prikazana na ladjah, ki jih uporablja pritožnica – in to sama – za turistične izlete na Seni, uporaba izrazov „bateaux mouches“ v spletnih iskalnikih naj bi vodila neposredno na spletno stran pritožnice, ki naj bi aktivno branila svojo znamko pred vsako zlorabo.
   V okviru drugega pritožbenega razloga pritožnica očita Sodišču prve stopnje, da je napačno razlagalo merila, ki jih je izoblikovala sodna praksa, ki omogočajo pridobitev razlikovalnega učinka znamke „BATEAUX MOUCHES“ z uporabo. Elemente, ki lahko pokažejo razlikovalni učinek znamke, kot so tržni delež znamke, intenzivnost, geografsko območje in trajanje uporabe te znamke, obseg naložb podjetja za promocijo znamke in delež upoštevne javnosti, ki zazna proizvode ali storitve, kot da izhajajo iz določenega podjetja zaradi znamke, bi namreč moralo Sodišče prve stopnje preučiti celovito, in ne le delno.

      (1)  UL 1994, L 11, str. 1.


title: Zadeva T-309/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. julija 2017 – Cafés Pont/EUIPO – Giordano Vini (Art’s Cafè) (Znamka Evropske unije — Postopek za razveljavitev — Figurativna znamka Evropske unije Art’s Cafè — Resna in dejanska uporaba znamke — Člen 15(1) in člen 51(1) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               4.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 293/31

         Sodba Splošnega sodišča z dne 20. julija 2017 – Cafés Pont/EUIPO – Giordano Vini (Art’s Cafè)
   (Zadeva T-309/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za razveljavitev - Figurativna znamka Evropske unije Art’s Cafè - Resna in dejanska uporaba znamke - Člen 15(1) in člen 51(1) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 293/35)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Cafés Pont, SL (Sabadell, Španija) (zastopnika: E. Manresa Medina in J. Manresa Medina, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: S. Bonne, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Giordano Vini SpA (Diano d'Alba, Italija) (zastopnika: F. Jacobacci in L. Ghedina, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 1. aprila 2016 (zadeva R 1110/2015-2) v zvezi z zahtevo za razveljavitev med družbama Giordano Vini in Cafés Pont.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Cafés Pont, SL se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 296, 16.8.2016.


title: Zadeva T-506/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. novembra 2014 – Urb Rulmenti Suceava/UUNT – Adiguzel (URB) (Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Skupnosti URB — Prejšnja nacionalna kolektivna besedna znamka URB in prejšnja nacionalna kolektivna figurativna znamka URB — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj slabe vere imetnika znamka Skupnosti — Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj pooblastila s strani imetnika prejšnjih znamk — Člena 8(1)(b) in 53(1)(a) Uredbe št. 207/2009 — Neobstoj kršitve člena 72 Uredbe št. 207/2009)

text:
               22.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. novembra 2014 – Urb Rulmenti Suceava/UUNT – Adiguzel (URB)
   (Zadeva T-506/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Skupnosti URB - Prejšnja nacionalna kolektivna besedna znamka URB in prejšnja nacionalna kolektivna figurativna znamka URB - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj slabe vere imetnika znamka Skupnosti - Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj pooblastila s strani imetnika prejšnjih znamk - Člena 8(1)(b) in 53(1)(a) Uredbe št. 207/2009 - Neobstoj kršitve člena 72 Uredbe št. 207/2009))
   (2014/C 462/37)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Urb Rulmenti Suceava SA (Suceava, Romunija) (zastopnik: I. Burdusel, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: P. Bullock in N. Bambara)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Harun Adiguzel (Diosd, Madžarska) (zastopnik: G. Bozocea, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 12. julija 2013 (zadeva R 1309/2012-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbo Urb Rulmenti Suceava SA in Harunom Adiguzelom.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Urb Rulmenti Suceava SA se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Harun Adiguzel nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 352, 30.11.2013.


title: Zadeva T-158/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 8. junija 2017 – Post Telecom/EIB

text:
               7.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/41

         Sklep Splošnega sodišča z dne 8. junija 2017 – Post Telecom/EIB
   (Zadeva T-158/15) (1)

   (2017/C 256/50)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik devetega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 144, 8.5.2017.


title: Zadeva C-3/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Corte d'Appello di Cagliari (Italija) z dne 12. novembra 2004 v zadevi Verdoliva Gaetano proti J. M. Van Der Hoeven B.N.

text:
               19.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/6

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Corte d'Appello di Cagliari (Italija) z dne 12. novembra 2004 v zadevi Verdoliva Gaetano proti J. M. Van Der Hoeven B.N.
   (Zadeva C-3/05)
   (2005/C 69/12)
   Jezik postopka: italijanščina
   Corte d'Appello di Cagliari je s sklepom z dne 12. novembra 2004 v zadevi Verdoliva Gaetano proti J. M. Van Der Hoeven B.N., ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 6. januarja 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe v zvezi z naslednjimi vprašanji:

               —

               Ali Bruseljska konvencija sama opredeljuje avtonomen pojem seznanitve s procesnimi akti, ali v zvezi s tem odkazuje na posamezne zadevne nacionalne ureditve?

               —

               Ali iz Bruseljske konvencije in še zlasti iz člena 36 le-te izhaja, da obstaja način, ki je enakovreden vročitvi razglasitve izvršljivosti, kot je predvideno v členu 36 Konvencije?

               —

               Ali seznanitev z zadevno razglasitvijo izvršljivosti, še posebej v primeru neizvršene ali nepravilne vročitve le-te, vseeno povzroči začetek teka roka, ki je določen v členu 36 Bruseljske konvencije, oziroma iz Konvencije same izhaja omejitev načinov, s katerimi se izvrši seznanitev s to razglasitvijo?


title: Zadeva C-412/12: Tožba, vložena 11. septembra 2012 – Evropska komisija proti Republiki Ciper

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/24

         Tožba, vložena 11. septembra 2012 – Evropska komisija proti Republiki Ciper
   (Zadeva C-412/12)
   2012/C 366/43
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Zavvos, in D. Düsterhaus, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Ciper

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Republika Ciper ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 14 Direktive Sveta 1999/31 ES (1) z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih, glede na to, da se vseh delujočih območij nenadzorovanega odstranjevanja odpadkov na ciprskem ozemlju ni zaprlo oziroma prilagodilo zahtevam direktive;

               —

               Republiki Ciper naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               —

               V skladu s členom 14 Direktive 1999/31/ES obstoječa odlagališča, ki ob prenosu direktive v nacionalno pravo že delujejo, ne smejo več obratovati, razen če so bili ukrepi, ki jih določa evropska zakonodaja, sprejeti najpozneje do 16. julija 2009; sicer jih je treba zapreti.

               —

               Ciprski organi so sami priznali, da med 115 območji nenadzorovanega odstranjevanja odpadkov (ki zaradi „nenadzorovanosti“ odstranjevanja in upravljanja z odpadki ne ustrezajo merilom člena 14 Direktive 1999/31/ES in tako ne morejo več delovati). ki so prej delovala na ciprskem ozemlju, dve še vedno delujeta v okrožju Nikozije in Limassola, pri čemer ni pričakovati, da bosta zaprta pred sredino leta 2015 oziroma začetkom leta 2016.

               —

               Pri upravljanju z odpadki na ciprskem ozemlju je bilo mogoče opaziti določen napredek, čeprav je do njega prišlo z znatno zamudo, saj bi morali biti zahtevani ukrepi v skladu s členom 14 Direktive 1999/31/ES sprejeti najkasneje do 16. julija 2009, vendar pa, kot priznavajo ciprski organi, dve območji nenadzorovanega odstranjevanja odpadkov še naprej delujeta brez nadzora in tako kršitev člena 14 Direktive še traja, pri čemer ni pričakovati, da bi najpozneje v naslednjih treh letih prenehala.

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 4, str. 228.


title: Zadeva C-568/15: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 2. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Stuttgart – Nemčija) – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main eV comtech GmbH (Predhodno odločanje — Varstvo potrošnikov — Direktiva 2011/83/EU — Člen 21 — Telefonsko komuniciranje — Telefonska linija, ki jo vzpostavi trgovec za namene komuniciranja s potrošnikom v zvezi s sklenjeno pogodbo — Prepoved zaračunavanja višje cene od osnovne — Pojem „osnovna cena“)

text:
               18.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/5

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 2. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Stuttgart – Nemčija) – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main eV comtech GmbH
   (Zadeva C-568/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Direktiva 2011/83/EU - Člen 21 - Telefonsko komuniciranje - Telefonska linija, ki jo vzpostavi trgovec za namene komuniciranja s potrošnikom v zvezi s sklenjeno pogodbo - Prepoved zaračunavanja višje cene od osnovne - Pojem „osnovna cena“))
   (2017/C 121/06)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Stuttgart

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main eV

      Tožena stranka: comtech GmbH

      Izrek

   Pojem „osnovna cena“ iz člena 21 Direktive 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov, spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS in Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 85/577/EGS in Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta je treba razlagati tako, da strošek klica v zvezi s sklenjeno pogodbo na telefonsko linijo za pomoč, ki jo je vzpostavil trgovec, ne sme preseči stroška klica na običajno geografsko številko v fiksnem ali mobilnem omrežju. Če je ta omejitev spoštovana, okoliščina, da zadevni trgovec prek te linije za pomoč ustvarja dobiček, ni upoštevna.

      (1)  UL C 38, 1.2.2016.


title: Zadeva C-375/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 15. julija 2015 – BAWAG PSK Bank für Arbeit und Wirtschaft und Österreichische Postsparkasse AG proti Verein für Konsumenteninformation

text:
               26.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 354/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 15. julija 2015 – BAWAG PSK Bank für Arbeit und Wirtschaft und Österreichische Postsparkasse AG proti Verein für Konsumenteninformation
   (Zadeva C-375/15)
   (2015/C 354/15)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: BAWAG PSK Bank für Arbeit und Wirtschaft und Österreichische Postsparkasse AG

      Tožena stranka: Verein für Konsumenteninformation

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 41(1) v povezavi s členom 36(1) Direktive 2007/64/ES (1) o plačilnih storitvah na notranjem trgu (Direktiva o plačilnih storitvah) razlagati tako, da se informacija (v elektronski obliki), ki jo banka posreduje v e-poštni nabiralnik stranke v okviru spletnega bančništva (e-bančništvo), do katere lahko stranka dostopa s klikom po prijavi na spletnem mestu e-bančništva, stranki zagotavlja na trajnem nosilcu podatkov?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:
               Ali je treba člen 41(1) v povezavi s členom 36(1) Direktive o plačilnih storitvah razlagati tako, da v takšnem primeru

                           a)

                           banka informacijo sicer daje na razpolago na trajnem nosilcu podatkov, vendar je stranki ne zagotavlja, temveč jo stranki zgolj daje na voljo, ali

                           b)

                           gre zgolj za dajanje na voljo informacije brez uporabe trajnega nosilca podatkov?

      (1)  Direktiva 2007/64/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o plačilnih storitvah na notranjem trgu in o spremembah direktiv 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES in 2006/48/ES ter o razveljavitvi Direktive 97/5/ES (UL L 319, str. 1).


title: Zadeva C-184/09: Sklep predsednika Sodišča z dne 20. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/28

         Sklep predsednika Sodišča z dne 20. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-184/09) (1)

   2010/C 51/51

      Jezik postopka: španščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 167, 18.7.2009.


title: Zadeva T-500/08: Tožba, vložena 14. novembra 2008 – Ryanair proti Komisiji

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/43

         Tožba, vložena 14. novembra 2008 – Ryanair proti Komisiji
   (Zadeva T-500/08)
   (2009/C 32/84)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Ryanair Ltd (Dublin, Irska) (zastopnika: E. Vahida in I. Metaxas-Maragkidis, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se v skladu s členoma 230 in 231 ES razglasi, da je odločba zaradi molka Komisije, s katero je zavrnila dostop do dokumentov, ki ga je zahtevala tožeča stranka s prošnjo z dne 25. junija 2008, nična in da je odločba Komisije z dne 31. oktobra 2008, s katero je bil zavrnjen dostop do istih dokumentov, neobstoječa;

               —

               podredno, naj se v skladu s členoma 230 in 231 ES razglasi, da je odločba Komisije z dne 31. oktobra 2008, s katero je zavrnila dostop do dokumentov, ki ga je zahtevala tožeča stranka s prošnjo z dne 25. junija 2008, nična;

               —

               naj se Komisiji naloži plačilo stroškov, ki so nastali tožeči stranki v postopku; in

               —

               naj Sodišče ukrepa dalje, kot se mu zdi primerno.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka s to tožbo zahteva razglasitev ničnosti odločbe zaradi molka Komisije, s katero je bila zavrnjena prošnja tožeče stranke, v skladu z Uredbo št. 1049/2001 (1), za dostop do dokumentov v zvezi z domnevno državno pomočjo, dano na podlagi sporazuma z upravljavcem letališča Tampere-Pirkkala. Tej odločbi je sledila izrecna odločba z dne 31. oktobra 2008. Ugotovitev ničnosti izrecne odločbe zahteva v tem primeru tožeča stranka podredno.
   Tožbeni razlogi in glavne trditve, na katere se opira tožeča stranka, so enaki tistim iz zadeve T-494/08 Ryanair proti Komisiji.

      (1)  Uredba (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43).


title: Zadeva F-28/06: Tožba, vložena  17. marca 2006  — Sequeira Wandschneider proti Komisiji

text:
               20.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/19

         Tožba, vložena 17. marca 2006 — Sequeira Wandschneider proti Komisiji
   (Zadeva F-28/06)
   (2006/C 121/36)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Paulo Sequeira Wandschneider (Bruselj, Belgija) (zastopnika: G. Vandersanden in C. Ronzi, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               karierno ocenjevalno poročilo (REC) tožeče stranke za referenčno obdobje od 1. januarja 2004 do 31. decembra 2004 naj se razglasi za nično;

               —

               po potrebi naj se odločba o zavrnitvi pritožbe, ki jo je vložila tožeča stranka 5. septembra 2005, razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo nadomestila za nastalo nepremoženjsko in premoženjsko škodo, ocenjene ex aequo et bono in s pridržkom poznejšega zvišanja, v višini 5 000 evrov;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, uradnik Komisije, ki je zadolžena zlasti za preiskovanje dampinga, izpodbija veljavnost svojega REC za ocenjevalno obdobje 2004.
   V tožbi zatrjuje, da naj bi ji njeni nadrejeni dodelili nižje ocene, kot bi jih bila upravičena dobiti, zaradi tega, ker pri preiskavi ni dala prednosti interesu industrije Skupnosti.
   Nadalje navaja, da je bil v postopku, na podlagi katerega je bilo sestavljeno karierno ocenjevalno poročilo, kršen člen 43 Kadrovskih predpisov, splošne določbe za izvrševanje tega člena, Navodilo za ocenjevanje kot tudi notranjo ureditev paritetnega odbora za ocenjevanje. Tožena stranka naj bi tako kršila pravico obrambe tožeče stranke, kot tudi njegovo pravico do učinkovitega pritožbenega postopka.
   Tožeča stranka ocenjuje, prvič, da je bilo v njenem kariernem ocenjevalnem poročilu očitno kršeno pooblastilo za odločanje po prostem preudarku in ni bilo obrazloženo in drugič, da je tožena stranka kršila dolžno skrbnost in dobro upravljanje.
   Nazadnje se tožeča stranka sklicuje na zlorabo pooblastil, ker naj bi bila njegova nezadostna ocena le sredstvo, da bi se ga izključilo iz delovnega mesta preiskovalca.


title: Zadeva T-642/16: Tožba, vložena 12. septembra 2016 – Iame/EUIPO – Industrie Aeronautiche Reggiane (Parilla)

text:
               24.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/50

         Tožba, vložena 12. septembra 2016 – Iame/EUIPO – Industrie Aeronautiche Reggiane (Parilla)
   (Zadeva T-642/16)
   (2016/C 392/65)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Iame SpA (Milano, Italija) (zastopniki: M. Mostardini, G. Galimberti, F. Mellucci, R. Kakkar, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Industrie Aeronautiche Reggiane Srl (Reggio Emilia, Italija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije z besednim elementom „Parilla“ – Znamka Evropske unije št. 3 065 182

      Postopek pred EUIPO: postopek za razveljavitev

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 23. junija 2016 v zadevi R 608/2015-1

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo zaradi kršitve člena 51 Uredbe (ES) št. 207/2009 v delu, v katerem je bila s to odločbo zavrnjena pritožba R0608/2015-1 in potrjena razveljavitev zaradi neuporabe figurativne znamke Evropske unije „Parilla“ št. 3065182, katere imetnik je družba IAME S.p.A., za vse proizvode in storitve iz razredov 7 in 41;

               —

               in posledično:

               —

               zavrne zahtevo za razveljavitev figurativne znamke Evropske unije „Parilla“ št. 3065182, katere imetnik je družba IAME S.p.A., na podlagi člena 51 Uredbe (ES) št. 207/2009, za vse proizvode in storitve iz razredov 7 in 41;

               —

               brez poseganja v poznejše, v roku predložene navedbe;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev in napačna razlaga člena 51 Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva F-101/08: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 7. oktobra 2009 – Pappas proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Pokojnine — Pravica do pokojnine, pridobljena pred zaposlitvijo v Skupnosti, in njen prenos v sistem Skupnosti — Upokojitev — Dopustnost — Upokojitev v interesu službe — Znesek pokojnine)

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/64

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 7. oktobra 2009 – Pappas proti Komisiji
   (Zadeva F-101/08) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Pokojnine - Pravica do pokojnine, pridobljena pred zaposlitvijo v Skupnosti, in njen prenos v sistem Skupnosti - Upokojitev - Dopustnost - Upokojitev v interesu službe - Znesek pokojnine)
   2009/C 282/120
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Spyridon Pappas (Bruselj, Belgija) (zastopnika: L. Barattini in G. Mavros, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Martin in K. Herrmann, zastopnika)

      Predmet zadeve

   Razglasitev ničnosti odločbe Urada za upravljanje in izplačevanje posameznih dajatev o pravici do starostne pokojnine tožeče stranke in razveljavitev izračuna števila let, ki jih je treba upoštevati za določitev te pravice.

      Izrek sodbe

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               S. Pappasu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 44, 21.2.2009, str. 77.


title: Zadeva T-251/04: Tožba Helenske republika proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 22. junija 2004

text:
               28.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/34

         Tožba Helenske republika proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 22. junija 2004
   (Zadeva T-251/04)
   (2004/C 217/61)
   Jezik postopka: grščina
   Helenska republika, ki jo zastopata Vasileos Kontolaimos in Ioannis Chalkias, je dne 22. junija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji evropskih Skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Komisije 2004/457/ES z dne 29. aprila 2004 (UL L 156, 30.4.2004).

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Z izpodbijano odločbo je Komisija, v okviru potrjevanja obračuna v skladu z Uredbo (EGS) št. 729/70, izključila iż financiranja Skupnosti nekatere izdatke, ki jih je Helenska republika imela v sektorju sadja in zelenjave ter v sektorju javnega skladiščenja, zaradi česar le-ti niso bili priznani kot zakoniti izdatki Skupnosti in so bili določeni v breme Helenski republiki.
   Natančneje nekateri od teh izdatkov zadevajo javno skladiščenje riža v finančnih letih 1999-2001. Komisija je kot razlog za nepriznanje navedla pozno dostavo dela količine riža v intervencijske zaloge. Glede teh izdatkov Helenska republika v svoji tožbi navaja, da je Komisija s tem, ko ni priznala obstoja višje sile, nastale zaradi stavke voznikov kamijonov, kršila načelo sorazmernosti. Navaja tudi kršitev načela zaupanja v pravo iz razloga, da službe Komisije niso pravočasno sprejele svojega stališča v odgovor na obvestilo o predvideni pozni dostavi v intervencijske zaloge zaradi višje sile. Helenska republika med drugim zatrjuje tudi nezadostno obrazložitev v zvezi s specifičnim vprašanjem neupoštevanja smernic dokumenta št. VI-5330/97, ki določajo uporabo pavšalnih popravkov v primerih, ko dejanski znesek nepravilnih plačil ne more biti določen.
   Drugi del izključenih izdatkov zadeva popravek zaradi neupoštevanja plačila najnižje cene pridelovalcem breskev. Glede te točke izpodbijane odločbe se Helenska republika strinja, da so plačilo prejela neposredno združenja pridelovalcev, ne pa predelovalec, vendar pri tem navaja posebne okoliščine, ki z njenega stališča upravičujejo tako ravnanje, ki je po njenem mnenju združljivo s cilji skupne kmetijske politike in skupne ureditve trga, navajajoč tudi, da le-to ni povzročilo nobene škode. Helenska republika med drugim trdi, da je bila višina popravka nepravilno izračunana.
   Glede 2-odstotnega popravka v zvezi s programom pomoči ogroženim osebam, Helenska republika zatrjuje zmotno razlago členov 1, 2 in 9 Uredbe št. 3149/92 (1), zmotno ugotovitev dejanskega stanja in nezadostno obrazložitev.
   Glede popravka v zvezi s triletnim programom dejavnosti v sektorju sadja in zelenjave Helenska republika zatrjuje zmotno razlago člena 2 Uredbe št. 3816/92 (2) ter zmotno ugotovljeno dejansko stanje, predvsem v smislu, da bi moralo biti plačano to, kar je bilo proizvedeno v treh letih, ne pa to, kar je bilo dano v promet, tako kot so morali biti plačani ukrepi rekonstrukcije, izvedeni v polletju, ki je sledilo triletnemu obdobju, in ki so bili plačani v prvem polletju leta 2000.
   Na koncu Helenska rapublika navaja splošno razloge ničnosti vseh delov izpodbijane odločbe, s tem, da poudarja, da Komisija v tistem času ni imela pooblastil za določitev popravkov za sporna obdobja v skladu s členom 7(4) Uredbe št. 1258/99 (3) v povezavi s členom 8 Uredbe št. 1663/95 (4), v skladu s katerim mora sporočilo, določeno s členom 8 Uredbe št. 1663/95, vsebovati oceno izdatkov, za katere se predlaga popravek, da bi se lahko določilo 24-mesečno obdobje pred temi popravki.

      (1)  Uredba Komisije (EGS) št. 3149/92 z dne 29. oktobra 1992 o podrobnih pravilih za dobavo hrane iz intervencijskih zalog v korist najbolj ogroženih oseb v Skupnosti (UL L 313, 30.10.1992, str. 50).

      (2)  Uredba Sveta (EGS) št. 3816/92 z dne 28. decembra 1992 o odpravi mehanizma nadomestil v trgovini med Španijo in drugimi državami članicami ter s tem povezanih ukrepov v sektorju sadja in zelenjave (UL L 387, 31.12.1992, str. 10).

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 1258/99 z dne 17. maja 1999 o o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 160, 26.6.1999, str. 103).

      (4)  Uredba Komisije (ES) št. 1663/95 z dne 7. julija 1995 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (EGS) št. 729/70 v zvezi s postopkom za potrditev obračuna Jamstvenega oddelka EKUJS (UL L 158, 8.7.1995, str. 6).


title: Zadeva T-754/14: Tožba, vložena 10. novembra 2014 – Efler in drugi/Komisija

text:
               2.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 34/39

         Tožba, vložena 10. novembra 2014 – Efler in drugi/Komisija
   (Zadeva T-754/14)
   (2015/C 034/47)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Michael Efler (Berlin, Nemčija), Pedro De Birto E. Abreu Krupenski (Lizbona, Portugalska), Susan Vance George (Pariz, Francija), Otto Jaako Kronqvist (Helsinki, Finska), Blanche Léonie Denise Weber (Luxembourg, Luksemburg), John Jephson Hilary (London, Združeno kraljestvo), Ileana-Lavinia Andrei (Bukarešta, Romunija) (zastopnik: B. Kempen, profesor)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo:

               —

               naj Sklep Komisije o neregistraciji evropske pobude „STOP TTIP“ z dne 10. septembra 2014 – C (2014)6501 – razglasi za ničen;

               —

               naj Komisiji naloži plačilo stroškov postopka in morebitnega intervenienta.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi razlog: kršitev člena 11(4) PEU in člena 2, točka 1 ter člena 4(2)(b) Uredbe (EU) št. 211/2011 (1), ker naj bi Komisija trdila, da naj načrtovana državljanska pobuda ne bi spadala na področje pristojnosti Komisije

                           —

                           Tožeča stranka na tem mestu zatrjuje, da naj bi bila obrazložitev Komisije, pri čemer naj nameravan predlog Komisiji, naj prekliče pogajalski mandat za „čezatlantsko trgovinsko in naložbeno partnerstvo“ (TTIP), ne bi bil upravičen s „pravnim aktom“ v smislu člena 11(4) PDEU, napačna. Poleg tega naj bi bila pogajalski mandat in njegov preklic sklepa Sveta v smislu člena 288(4) PDEU, ki naj bi bili hkrati „pravni akti“ v smislu člena 11(4) PDEU.

                           —

                           Tožeča stranka dalje zatrjuje, da je nadaljnja obrazložitev Komisije, da državljanska pobuda zoper „Celovit gospodarski in trgovinski sporazum“ (CETA) in TTIP ne more od Komisije zahtevati, da se vzdrži predloga Svetu za sprejetje ustreznih dogovorjenih mednarodnih sporazumov in prav tako ne more zahtevati od Komisije, da predlaga sklep o nesprejetju ustreznih dogovorjenih sporazumov, tudi napačna. Iz člena 11(4) PEU, člena 2, točka 1 in člena 4(2)(b) Uredbe št. 211/2011 naj nikakor ne bi bilo razvidno, da naj bi bile državljanske pobude za odpravo obstoječih pravnih aktov ali državljanske pobude za nesprejetje predlaganih pravnih aktov, nedopustne.

                           —

                           Tožeča stranka na podlagi tega trdi, da je neregistracija državljanske pobude „STOP-TTIP“ nezakonita tudi zaradi tega, ker načrtovana državljanska pobuda na podlagi člena 4(2)(b) Uredbe št. 211/2011 nikakor ni „očitno“ zunaj področja pristojnosti Komisije.

               2.

               Drugi razlog: kršitev splošnih temeljih načel dobre upravne prakse v smislu člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in načela enakega obravnavanja v smislu člena 20 te Listine

                           —

                           Tožeča stranka meni, da Komisija teh načel ni upoštevala, saj naj bi v primeru tožeče stranke zavrnila registracijo državljanske pobude, usmerjene proti TTIP in CETA, čeprav naj bi pred tem registrirala državljansko pobudo za odpoved Sporazuma o prostem gibanju oseb s Švico („Swiss-Out-Initiative“).

      (1)  Uredba (EU) št. 211/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o državljanski pobudi (UL L 65, str. 1).


title: Zadeva T-339/99: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 16. oktobra 2006 — Achten proti Komisiji

text:
               16.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/30

         Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 16. oktobra 2006 — Achten proti Komisiji
   (Zadeva T-339/99) (1)

   (2006/C 310/65)

      Jezik postopka: nizozemščina

   Predsednik drugega razširjenega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 63, 4.3.2000.


title: Zadeva T-748/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 18. julija 2017 – Gauff/EUIPO – H.P. Gauff Ingenieure (Gauff)

text:
               11.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/38

         Sklep Splošnega sodišča z dne 18. julija 2017 – Gauff/EUIPO – H.P. Gauff Ingenieure (Gauff)
   (Zadeva T-748/15) (1)

   (2017/C 300/48)
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 78, 29.2.2016.


title: Izbris zadeve T-305/99

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/54

         Izbris zadeve T-305/99 (1)

   (2004/C 300/106)

      (Jezik postopka: nizozemščina)

   Predsednik drugega razširjenega senata Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 5. oktobra 2004 odločil o izbrisu zadeve pod opr. št. T-305/99: OK Nederland B.V., ob udeležbi Kraljevine Nizozemske, proti Komisiji Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 63, 4.3.2000.


title: Zadeva T-377/17: Tožba, vložena 15. junija 2017 – SQ/EIB

text:
               21.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 277/48

         Tožba, vložena 15. junija 2017 – SQ/EIB
   (Zadeva T-377/17)
   (2017/C 277/70)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: SQ (zastopnika: N. Cambonie in P. Walter, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska investicijska banka

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem je predsednik napačno ugotovil, prvič, da ravnanja, ki jih je direktor za komuniciranje vršil nasproti tožeči stranki in so navedena v točkah od 20 do 24, 25, 31, 34, 46, 50 in 51 poročila, niso pomenila psihičnega nadlegovanja, drugič, da ni bilo treba uvesti disciplinskega postopka proti navedenemu direktorju, in, tretjič, da mora ostati izpodbijana odločba, s katero je bilo ugotovljeno, da je bila tožeča stranka žrtev psihičnega nadlegovanja, strogo zaupna;

               —

               EIB naloži plačilo odškodnine, prvič, za nepremoženjsko škodo, ki jo je utrpela zaradi psihičnega nadlegovanja direktorja za komuniciranje, ki so navedena v izpodbijani odločbi, in ji iz tega naslova prisodi 121 992 (sto enaindvajset tisoč devetsto dvaindevetdeset) EUR, drugič, za nepremoženjsko škodo, ki jo je utrpela in ki jo je mogoče ločiti od nezakonitosti, na kateri temelji delna razveljavitev izpodbijane odločbe, in ji iz tega naslova prisodi 25 000 (petindvajset tisoč) EUR ter, tretjič, za nepremoženjsko škodo, ki na eni strani izvira iz kršitve neodvisnosti postopka prijavljanja, ki ga je vodil direktor za varovanje zakonitosti, s strani generalne direktorice za kadrovske zadeve, in na drugi iz ustrahovanja ali groženj generalne direktorice za kadrovske zadeve tožeči stranki s povračilnimi ukrepi, in ji iz tega naslova prisodi 25 000 (petindvajset tisoč) EUR;

               —

               EIB naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: napačna uporaba prava in očitne napake pri presoji pri kvalifikaciji nekaterih ravnanj, ki jih je prijavila tožeča stranka, v odločbi Evropske investicijske banke (EIB) z dne 20. marca 2017 (v nadaljevanju: izpodbijana odločba). Ta tožbeni razlog je razdeljen na dva dela:

                           —

                           Prvi del: napačna uporaba prava pri uporabi pogoja, da mora biti psihično nadlegovanje ponavljajoče;

                           —

                           Drugi del: očitne napake pri presoji, ker naj bi bila nekatera prijavljena ravnanja objektivno takšna, da se z njimi kršita samozavest in samospoštovanje.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: napake v zvezi z neuvedbo disciplinskega postopka; ima dva dela:

                           —

                           Prvi del, naveden primarno: napačna uporaba prava;

                           —

                           Drugi del, naveden podredno: očitna napaka pri presoji in/ali kršitev načela sorazmernosti.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: napačna uporaba prava in očitne napake pri presoji v zvezi z obveznostjo, naloženo tožeči stranki, da ohrani zaupnost izpodbijanega sklepa, v skladu s katerim je bila žrtev psihičnega nadlegovanja s strani direktorja za komuniciranje.


title: Zadeva C-212/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Protodikio Thessalonikis (Grčija) z dne 8. aprila 2004 v zadevi Konstantinos Adeneler in drugi proti Ellinikos Organismos Galaktos

text:
               10.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/8

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Protodikio Thessalonikis (Grčija) z dne 8. aprila 2004 v zadevi Konstantinos Adeneler in drugi proti Ellinikos Organismos Galaktos
   (Zadeva C-212/04)
   (2004/C 179/17)
   Protodikio Thessalonikis (Grčija) je s sklepom z dne 8. aprila 2004 v zadevi Konstantinos Adeneler in drugi proti Ellinikos Organismos Galaktos, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 17. maja 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Protodikio Thessalonikis predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1)

               ali mora nacionalno sodišče – v mejah mogočega – nacionalno zakonodajo razlagati v skladu z direktivo, ki je bila prepozno prevzeta v nacionalni pravni sistem, (a) od trenutka, ko je direktiva začela veljati, ali (b) od trenutka, ko je se rok za prenos direktive v nacionalno zakonodajo iztekel, ta pa ni bil izveden, ali (c) od trenutka ko so nacionalni izvedbeni ukrepi začeli veljati?

               2)

               ali klavzula 5(1) Okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega med ETUC, UNICE in CEEP, ki je sestavni del Direktive Sveta 1999/70/ES (UL L 175, str. 43) pomeni, da poleg razlogov v zvezi z naravo, vrsto ali značilnostmi zaposlitve ali drugih podobnih razlogov, samo dejstvo, da je sklepanje pogodb o zaposlitvi za določen čas določeno z zakonom ali podzakonskim predpisom, predstavlja objektivni razlog za kontinuirano podaljševanje ali sklepanje zaporednih pogodb o zaposlitvi za določen čas?

               3)

               ali se klavzulo 5(1) in (2) Okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega med ETUC, UNICE in CEEP, ki je sestavni del Direktive Sveta 1999/70/ES (UL L 175, str. 43) lahko razlaga tako, da [se ne uporabljajo] nacionalni predpisi, ki določajo, da se pogodbe o zaposlitvi ali delovna razmerja za določen čas obravnava kot zaporedna samo, če so sklenjene v razmaku največ 20 delovnih dni in ali je treba v zgoraj navedenih okoliščinah uporabiti domnevo v korist delavca, da je zaporedne pogodbe o zaposlitvi ali delovna razmerja za določen čas treba šteti kot, da so sklenjene za nedoločen čas?

               4)

               ali je prepoved konverzije zaporednih pogodb o zaposlitvi za določen čas v pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas iz člena 21 grškega zakona 2190/1994, kadar naj bi bile te pogodbe o zaposlitvi sklenjene za določen čas zaradi pokrivanja izrednih ali sezonskih potreb delodajalca, dejansko pa so namenjene pokrivanju določenih in stalnih potreb delodajalca, v skladu z načelom učinkovitosti prava Skupnosti in namenom klavzule 5(1) in (2) v povezavi s klavzulo 1 Okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega med ETUC, UNICE in CEEP, ki je sestavni del Direktive Sveta 1999/70/ES (UL L 175, str. 43)?


title: Zadeva C-410/10: Sklep predsednika Sodišča z dne 10. januarja 2011 – Evropska komisija proti Helenski republiki

text:
               16.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 120/10

         Sklep predsednika Sodišča z dne 10. januarja 2011 – Evropska komisija proti Helenski republiki
   (Zadeva C-410/10) (1)

   2011/C 120/26
   Jezik postopka: grščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 288, 23.10.2010.


title: Zadeva F-115/10: Tožba, vložena 8. novembra 2010 – Jacques Biwer in drugi proti Komisiji

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/66

         Tožba, vložena 8. novembra 2010 – Jacques Biwer in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-115/10)
   ()
   2011/C 30/130
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Jacques Biwer (Bascharage, Luksemburg) in drugi (zastopnik: F. Frabetti, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije o tem, da se nekatere finančne pomoči države članice študentom v visokem izobraževanju šteje kot dodatke, ki imajo enako naravo kot družinski dodatki, in da se te finančne pomoči odšteje od dodatka za šolanje, ki ga prejemajo uradniki, ki so starši teh študentov.

      Predlogi tožečih strank

               —

               Odločba luksemburškega PMO, ki ni bila vročena tožečim strankam in določa, da se bodo nekatere luksemburške državne finančne pomoči, ki jih CEDIES dodeljuje študentom v visokem izobraževanju, znotraj države ali v tujini, v bodoče štele kot dodatki, ki imajo enako naravo kot dodatki, ki se izplačujejo na podlagi členov 1, 2 in 3 Priloge VII h Kadrovskim predpisom, in se bodo v skladu s členom 67(2) teh predpisov odštele od dodatkov za študij, ki jih prejemajo uradniki, ki so starši teh študentov, naj se razglasi za nično;

               —

               mesečne plačilne liste tožečih strank, ki so bili v skladu z omenjeno odločbo izdani za januar 2010 in za naslednje mesece, naj se razglasi za nične in izda nove, spremenjene plačilne liste, od januarja 2010;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-244/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Ireland (Irska) 30. aprila 2013 – Ewaen Fred Ogieriakhi proti Minister for Justice and Equality, Irski, Attorney General, An Post

text:
               29.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Ireland (Irska) 30. aprila 2013 – Ewaen Fred Ogieriakhi proti Minister for Justice and Equality, Irski, Attorney General, An Post
   (Zadeva C-244/13)
   2013/C 189/24
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Ireland

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ewaen Fred Ogieriakhi

      Tožene stranke: Minister for Justice and Equality, Irska, Attorney General, An Post

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je mogoče trditi, da je zakonec državljanke EU, ki v zadevnem času sam ni bil državljan države članice, za namene člena 16(2) Direktive 2004/38/ES (1)„zakonito prebival z državljanko Unije v državi članici gostiteljici nepretrgano pet let“, če se je par poročil maja 1999 in je bila pravica do prebivanja podeljena oktobra 1999 ter sta se zakonca absolutno najpozneje v začetku leta 2002 dogovorila, da bosta živela ločeno, konec leta 2002 pa sta oba začela prebivati z drugima partnerjema?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen in ob upoštevanju, da mora državljan tretje države, ki trdi, da ima pravico do stalnega prebivališča v skladu s členom 16(2) na podlagi nepretrganega petletnega bivanja pred aprilom 2006, dokazati tudi, da je bilo njegovo prebivanje v skladu z, med drugim, zahtevo člena 10(3) Uredbe (EGS) št. 1612/68 (2), ali to, da je državljanka EU v domnevnem petletnem obdobju zapustila skupno bivališče in je državljan tretje države nato začel prebivati z drugo osebo v novem skupnem bivališču, ki ga ni zagotovila ali dala na razpolago (prejšnja) žena – državljanka EU, pomeni, da zahteve člena 10(3) Uredbe št. 1612/68 s tem niso izpolnjene?

               3.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen in odgovor na drugo vprašanje nikalen, ali je potem za presojo, ali je država članica napačno prenesla oziroma drugače ni pravilno izpolnila zahtev člena 16(2) Direktive iz leta 2004, to, da je nacionalno sodišče, ki obravnava odškodninsko tožbo zaradi kršitve prava Unije, menilo, da je potrebno vložiti predlog za sprejetje predhodne odločbe glede vsebinskega vprašanja v zvezi s tožnikovo pravico do stalnega prebivališča, samo po sebi dejavnik, ki ga to sodišče lahko upošteva pri ugotovitvi, ali je bila kršitev prava Evropske unije očitna?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 46).

      (2)  Uredba Sveta št. 1612/68 (EGS) z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 15).


title: Zadeva C-436/12 P: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 13. junija 2013 – Veolia Acqua Compagnia Generale delle Acque srl v likvidaciji proti Evropski komisiji, Italijanski republiki (Pritožba — Državna pomoč — Pomoči podjetjem na območju Benetk in Chioggie)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/51

         Sklep Sodišča (peti senat) z dne 13. junija 2013 – Veolia Acqua Compagnia Generale delle Acque srl v likvidaciji proti Evropski komisiji, Italijanski republiki
   (Zadeva C-436/12 P) (1)

   (Pritožba - Državna pomoč - Pomoči podjetjem na območju Benetk in Chioggie)
   2013/C 225/91
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožnica: Veolia Acqua Compagnia Generale delle Acque srl v likvidaciji (zastopniki: A. Vianello, A. Bortoluzzi in A. Veglianiti, odvetniki)

      Drugi stranki: Evropska komisija (zastopniki: V. Di Bucci, G. Conte in D. Grespan, agenti), Italijanska republika

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 12. julija 2012 v zadevi Compagnia Generale delle Acque proti Komisiji (T-264/00), s katerim je Splošno sodišče zavrnilo predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije 2000/394/ES z dne 25. novembra 1999 o ukrepih pomoči v korist podjetij na območju Benetk in Chioggie, določenih z zakonoma št. 30/1997 in št. 206/1995, s katerima je bilo uvedeno zmanjšanje prispevkov za socialno varnost (UL 2000, L 150, str. 50) – Vpliv na trgovino v Skupnosti – Vpliv na konkurenco – Obseg nadzora – Dokazno breme – Obveznost obrazložitve

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Veolia Acqua Compagnia Generale delle Acque srl se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 379, 8.12.2012.


title: Zadeva T-175/12: Tožba, vložena 12. aprila 2012 – Deutsche Börse proti Komisiji

text:
               16.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 174/25

         Tožba, vložena 12. aprila 2012 – Deutsche Börse proti Komisiji
   (Zadeva T-175/12)
   2012/C 174/42
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Deutsche Börse AG (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopniki: C. Zschocke, J. Beninca in T. Schwarze, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

               —

               Sklep Komisije COMP/M.6166 Deutsche Börse/NYSE Euronext z dne 1. februarja 2012 naj se razglasi za ničen; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom zatrjuje, da tožena stranka ni pravilno ocenila horizontalnih omejitev konkurence, ki veljajo za obe družbi, saj naj bi Komisija pri presoji poslov z izvedenimi finančnimi instrumenti in s trditvijo, da sta družbi domnevno vzajemno izvajali pritisk na stroške za menjavo denarja, napačno uporabila pravo in storila napako pri presojo. Poleg tega naj bi bila očitno napačna trditev tožene stranke, da sta družbi druga drugo ovirali pri konkurenci na področju izumov, njena analiza konkurence med platformami za trgovanje pa naj ne bi temeljila na prepričljivih in vsebinsko skladnih dokazih. Tožena stranka naj bi tudi pomanjkljivo preizkusila omejitve na strani povpraševanja, saj ni analizirala in ovrednotila ključne vloge, ki jo imajo stranke obeh družb, med katerimi so glavni udeleženci trgovanja z izvedenimi finančnimi instrumenti, ter naj ne bi opravila količinske analize.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom zatrjuje, da je tožena stranka očitno napačno ocenila povečanje učinkovitosti in da v zvezi s tem ni izvedla prepričljivih ter vsebinsko skladnih dokazov. Komisija naj bi napačno štela, da so zgolj nekatera povečanja učinkovitosti preverljiva, da se neposredno nanašajo na združitev družb in da neposredno koristijo potrošnikom, in napačno trdila, da ta povečanja ne zadostujejo, da bi se izničili učinke združitve na konkurenco. Pri presoji prihrankov na področju jamstev in izboljšana likvidnosti naj bi Komisija kršila pravico strank do izjave, saj se je oprla na o dokaze in argumente, ki so bili predloženi po obravnavi in na katere stranki nista mogli odgovoriti. Teorija Komisije o „vračanju sredstev“ in njena ocena prihrankov na področju jamstev, ki so nastali zaradi združitve družb, temeljita na novih teorijah in zahtevah, ki jih ni v Smernicah Komisije o presoji horizontalnih združitev (1).

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom zatrjuje, da je tožena stranka napačno presodila korektivne ukrepe, ki sta jih predlagali stranki. Zavrnitev zaveze o popolni odsvojitvi dejavnosti skupine NYX (tožeča stranka in NYSE Euronext), ki se prekriva s trgovanjem z izvedenimi finančnimi inštrumenti, vključno z odsvojitvijo instrumenta BClear od NYX. Zatrjevana „simbioza“ med posameznimi vrednostnimi papirji in borznimi indeksi ne obstaja, nasprotuje analizi opredelitve lastnega trga, kot jo je izdelala Komisija, in pomeni kršitev pravice do obrambe, ki jo imata stranki. Zavrnitev zaveze o licenciranju računalniških programov s strani Komisije je napačno ocenjena in nasprotuje njenim ugotovitvam glede konkurence na področju tehnologije.

      (1)  Smernice o presoji horizontalnih združitev na podlagi uredbe Sveta o nadzoru koncentracij podjetij (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 3, str. 10).


title: Zadeva T-87/14: Tožba, vložena 7. februarja 2014 – Islamic Republic of Iran Shipping Lines in drugi proti Svetu

text:
               28.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/30

         Tožba, vložena 7. februarja 2014 – Islamic Republic of Iran Shipping Lines in drugi proti Svetu
   (Zadeva T-87/14)
   2014/C 129/37
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Teheran, Iran); Hafize Darya Shipping Lines (HDSL) (Teheran); Khazar Shipping Lines (Anzali Free Zone, Iran); IRISL Europe GmbH (Hamburg, Nemčija); IRISL Marine Services and Engineering Co. (Qeshm Island, Iran); Irano Misr Shipping Co. (Teheran); Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID) (Teheran); Shipping Computer Services Co. (Teheran); Soroush Sarzamin Asatir Ship Management (Teheran); South Way Shipping Agency Co. Ltd (Teheran) in Valfajr 8th Shipping Line Co. (Teheran) (zastopniki: F. Randolph, QC, M. Lester, Barrister, in M. Taher, Solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               Sklep Sveta 2013/685/SZVP z dne 26. novembra 2013 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 316, str. 46) in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1203/2013 z dne 26. novembra 2013 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 316, str. 1) razglasi za nična v delu, v katerem se nanašata na tožeče stranke;

               —

               Sklep Sveta 2013/497/SZVP z dne 10. oktobra 2013 o spremembi Sklepa Sveta 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 272, str. 46) in Uredbo Sveta (EU) št. 971/2013 z dne 10. oktobra 2013 o spremembi Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 272, str. 1) razglasi za neuporabljiva;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov tožečih strank.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke podajajo „ugovor nezakonitosti“ in zahtevajo, naj se ukrepi iz meseca oktobra razglasijo za nezakonite, ker: nimajo ustrezne pravne podlage, kršijo legitimna pričakovanja tožečih strank in načela pravnomočnosti, pravne varnosti, ne bis in idem in res iudicata, so diskriminatorni v razmerju do IRISL ter neupravičeno in nesorazmerno kršijo njene temeljne pravice, kršijo pravico tožečih strank do obrambe in pomenijo zlorabo pooblastil Sveta.
   Tožeče stranke v utemeljitev ničnosti izpodbijanih ukrepov navajajo te tožbene razloge:

               1.

               V okviru prvega tožbenega razloga zatrjujejo neobstoj ustrezne pravne podlage za izpodbijane ukrepe.

               2.

               V okviru drugega tožbenega razloga zatrjujejo očitno napačno ravnanje Sveta, da v sklepa vključi vse tožeče stranke.

               3.

               V okviru tretjega tožbenega razloga zatrjujejo, da je Svet kršil pravice tožečih strank do obrambe.

               4.

               V okviru četrtega tožbenega razloga zatrjujejo, da izpodbijani ukrepi kršijo legitimna pričakovanja tožečih strank ter načela pravnomočnosti, pravne varnosti, res judicata, ne bis in idem in načelo prepovedi diskriminacije.

               5.

               V okviru petega tožbenega razloga zatrjujejo, da izpodbijani ukrepi neutemeljeno in nesorazmerno kršijo temeljne pravice tožečih strank, zlasti njihovo pravico do spoštovanja njihovega ugleda in lastninsko pravico.


title: Zadeva C-76/06 P: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 7. junija 2007 – Britannia Alloys & Chemicals Ltd. proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba – Konkurenca – Omejevalni sporazum – Globe – Poslovno leto, ki se upošteva za določitev prometa, na podlagi katerega se izračuna globa)

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/7

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 7. junija 2007 – Britannia Alloys & Chemicals Ltd. proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-76/06 P) (1)

   (Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazum - Globe - Poslovno leto, ki se upošteva za določitev prometa, na podlagi katerega se izračuna globa)
   (2007/C 170/11)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Britannia Alloys & Chemicals Ltd. (zastopnika: S. Mobley in M. Commons, Solicitors)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: F. Castillo de la Torre, zastopnik)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 29. novembra 2005 v zadevi Britannia Alloys & Chemicals Ltd proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-33/02, s katero je bil kot neutemeljen zavrnjen predlog za delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2001)4237 konč. z dne 11. decembra 2001 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe ES (zadeva COMP/E-1/37.027 – cinkov fosfat) ali podredno za znižanje globe, naložene tožeči strani – Kršitev člena 15(2) Uredbe št. 17/62 – Kršitev načel enakosti in prave varnosti.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Britannii Alloys & Chemicals Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 108, 6.5.2006.


title: Zadeva C-434/04: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 28. septembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein oikeus — Finska) — kazenski postopek zoper Jana-Erika Andersa Ahokainena in Matija Leppika (Prosti pretok blaga — Člena 28 ES in 30 ES — Nacionalna ureditev, ki prepoveduje uvoz nedenaturiranega etilnega alkohola z vsebnostjo alkohola več kot 80 vol %, brez predhodnega dovoljenja — Ukrep z enakim učinkom kot količinska omejitev — Utemeljitev z varovanjem zdravja ljudi in javnega reda)

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/9

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 28. septembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein oikeus — Finska) — kazenski postopek zoper Jana-Erika Andersa Ahokainena in Matija Leppika
   (Zadeva C-434/04) (1)

   (Prosti pretok blaga - Člena 28 ES in 30 ES - Nacionalna ureditev, ki prepoveduje uvoz nedenaturiranega etilnega alkohola z vsebnostjo alkohola več kot 80 vol %, brez predhodnega dovoljenja - Ukrep z enakim učinkom kot količinska omejitev - Utemeljitev z varovanjem zdravja ljudi in javnega reda)
   (2006/C 294/14)
   Jezik postopka: finščina
   Predložitveno sodišče
   Korkein oikeus
   Stranki v kazenskem postopku v glavni stvari
   Jan-Erik Anders Ahokainen, Mati Leppik
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Korkein oikeus — Razlaga členov 28 in 30 ES glede nacionalne zakonodaje, ki za uvoz etilnega nedenaturiranega alkohola z več kot 80 vol. % alkohola zahteva predhodno dovoljenje
   Izrek
   Člena 28 ES in 30 ES ne nasprotujeta ureditvi, kot je ta, ki je določena z zakonom št. 1143/1994 o alkoholu (alkoholilaki (1143/1994)), ki za uvoz nedenaturiranega etilnega alkohola z vsebnostjo alkohola več kot 80 vol % zahteva pridobitev predhodnega dovoljenja, razen če se izkaže, da se v pravnih in dejanskih okoliščinah, ki opredeljujejo položaj v zadevni državi članici, lahko zagotovi varovanje zdravja in javnega reda proti škodljivim posledicam alkohola z ukrepi, ki manj prizadenejo trgovino znotraj Skupnosti.

      (1)  UL C 300, 4.12.2004.


title: Zadeva C-547/08: Sklep predsednika petega senata Sodišča z dne 21. julija 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/33

         Sklep predsednika petega senata Sodišča z dne 21. julija 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski
   (Zadeva C-547/08) (1)

   2009/C 282/60

      Jezik postopka: švedščina

   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 32, 7.2.2009.


title: Razporeditev sodnikov v senate

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/17

         Razporeditev sodnikov v senate
   (2008/C 197/29)
   Sodišče prve stopnje je 19. in 25. septembra 2007 odločilo, da se za obdobje od 25. septembra 2007 do 31. avgusta 2010 oblikuje osem senatov petih sodnikov in osem senatov treh sodnikov.
   Sodišče prve stopnje je 8. julija 2008 odločilo, da spremeni razporeditev sodnikov v senate za obdobje od 1. oktobra 2008 do 31. avgusta 2010, kot sledi:
   Prvi razširjeni senat petih sodnikov:
   V. Tiili, predsednica senata, F. Dehousse, sodnik, I.Wiszniewska-Białecka, K. Jürimäe, sodnici, in S. Soldevila Fragoso, sodnik.
   Prvi senat treh sodnikov:
   V. Tiili, predsednica senata;
   F. Dehousse, sodnik;
   I. Wiszniewska-Białecka, sodnica.
   Drugi razširjeni senat petih sodnikov:
   I. Pelikánová, predsednica senata, F. Dehousse, sodnik, I. Wiszniewska-Białecka, K. Jürimäe, sodnici in S. Soldevila Fragoso, sodnik.
   Drugi senat treh sodnikov:
   I. Pelikánová, predsednica senata;
   K. Jürimäe, sodnica;
   S. Soldevila Fragoso, sodnik.
   Tretji razširjeni senat petih sodnikov:
   J. Azizi, predsednik senata, J. D. Cooke, sodnik, E. Cremona, I. Labucka, sodnici, in S. Frimodt Nielsen, sodnik.
   Tretji senat treh sodnikov:
   J. Azizi, predsednik senata;
   E. Cremona, sodnica;
   S. Frimodt Nielsen, sodnik.
   Četrti razširjeni senat petih sodnikov:
   O. Czúcz, predsednik senata, J. D. Cooke, sodnik, E. Cremona, I. Labucka, sodnici, in S. Frimodt Nielsen, sodnik.
   Četrti senat treh sodnikov:
   O. Czúcz, predsednik senata;
   J.D. Cooke, sodnik;
   I. Labucka, sodnica.
   Peti razširjeni senat petih sodnikov:
   M. Vilaras, predsednik senata, D. Šváby, M. Prek, E. Moavero Milanesi in V.M. Ciucă, sodniki.
   Peti senat treh sodnikov:
   M. Vilaras, predsednik senata;
   M. Prek, sodnik;
   V.M. Ciucă, sodnik.
   Šesti razširjeni senat petih sodnikov:
   A.W.H. Meij, predsednik senata, V. Vadapalas, S.S. Papasavvas, N. Wahl, T. Tchipev, A. Dittrich in L. Truchot, sodniki.
   Šesti senat treh sodnikov:
   A.W.H. Meij, predsednik senata;

               a)

               V. Vadapalas in T. Tchipev, sodnika.

               b)

               V. Vadapalas in T. Truchot, sodnika.

               c)

               V. Tchipev in L. Truchot, sodnika.

         Sedmi razširjeni senat petih sodnikov:
   N.J. Forwood, predsednik senata, D. Šváby, E. Moavero Milanesi, M. Prek in V.M. Ciucă, sodniki.
   Sedmi senat treh sodnikov:
   N.J. Forwood, predsednik senata;
   D. Šváby, sodnik;
   E. Moavero Milanesi, sodnik.
   Osmi razširjeni senat petih sodnikov:
   M.E. Martins Ribeiro, predsednica senata, V. Vadapalas, S.S. Papasavvas, N. Wahl, T. Tchipev, A. Dittrich in L. Truchot, sodniki.
   Osmi senat treh sodnikov:
   M.E. Martins Ribeiro, predsednica senata;

               a)

               S.S. Papasavvas in N Wahl, sodnika.

               b)

               S.S. Papasavvas in A. Dittrich, sodnika.

               c)

               S.S. Wahl in A. Dittrich, sodnika.

         V šestem in osmem razširjenem senatu, ki odloča v sestavi petih sodnikov, so sodniki, ki zasedajo s predsednikom senata v sestavi petih sodnikov, trije sodniki iz sestave, ki ji je bila zadeva prvotno predložena v odločanje, četrti sodnik iz tega senata in en sodnik iz senata, ki ga sestavljajo štirje sodniki. Slednjega, ki ni predsednik senata, se za leto dni določi po vrstnem redu iz člena 6 Poslovnika Sodišča prve stopnje.
   V šestem in osmem senatu treh sodnikov predsednik senata zaseda zaporedno bodisi s sodniki, navedenimi v tč. a), bodisi s sodniki, navedenimi v tč. b), bodisi s sodniki, navedenimi v tč. c), odvisno od sestave, v kateri je poročevalec. V zadevah, v katerih je predsednik senata poročevalec, predsednik senata zaseda izmenično s sodniki vsake od teh sestav glede na vrstni red vpisa zadev, pri čemer pa se upošteva njihova medsebojna povezanost.
   Pritožbeni senat
   Sodišče prve stopnje je 8. julija 2008 odločilo, da bodo za obdobje od 1. oktobra 2008 do 30. septembra 2009 pritožbeni senat sestavljali predsednik Sodišča prve stopnje in izmenično dva predsednika senata.
   Sodniki, ki zasedajo s predsednikom pritožbenega senata pri razširjeni sestavi petih sodnikov, so trije sodniki iz sestave, ki ji je bila zadeva prvotno predložena v odločanje, in izmenično dva predsednika senata.
   Merila za dodelitev zadev senatom
   Sodišče prve stopnje je 8. julija 2008 v skladu s členom 12 Poslovnika določilo merila za dodelitev zadev senatom za obdobje od 1. oktobra 2008 do 30. septembra 2009, kot sledi:

               1.

               Pritožbe zoper odločbe Sodišča za uslužbence se dodelijo pritožbenemu senatu nemudoma po vložitvi vloge, kar ne vpliva na morebitno poznejšo uporabo členov 14 in 51 Poslovnika.

               2.

               Zadeve, razen tistih iz prvega odstavka, se dodelijo senatom treh sodnikov nemudoma po vložitvi vloge, kar ne vpliva na morebitno poznejšo uporabo členov 14 in 51 Poslovnika.
               Zadeve iz tega odstavka se dodelijo senatom po treh različnih vrstnih redih, določenih glede na zaporedje, v katerem so bile vpisane v sodnem tajništvu:

                           —

                           za zadeve v postopkih glede pravil o konkurenci, ki se uporabljajo za podjetja, pravil o državnih pomočeh in pravil o trgovinskih zaščitnih ukrepih;

                           —

                           za zadeve glede pravic intelektualne lastnine, ki jih določa člen 130(1) Poslovnika;

                           —

                           za vse druge zadeve.

                     V okviru navedenega vrstnega reda se dva senata štirih sodnikov, ki odločata v sestavi treh sodnikov, upošteva dvakrat ob vsaki tretji dodelitvi.
               Predsednik Sodišča prve stopnje lahko od tega vrstnega reda odstopi le zato, da bi upošteval medsebojno povezanost določenih zadev oziroma zagotovil enakomerno porazdelitev dela.


title: Zadeva C-83/13: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 8. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbetsdomstolen – Švedska) – Fonnship A/S, Svenska Transportarbetareförbundet proti Svenska Transportarbetareförbundet, Fonnship A/S, Facket för Service och Kommunikation (SEKO) (Pomorski prevoz — Svoboda opravljanja storitev — Uredba (EGS) št. 4055/86 — Uporabljivost za prevoz iz držav pogodbenic Sporazuma o evropskem gospodarskem prostoru (EGP) ali vanje s plovili, ki plujejo pod zastavo tretje države — Sindikalni ukrepi, izvedeni v pristaniščih take države članice v korist državljanov tretjih držav, zaposlenih na teh plovilih — Nevpliv državljanstva teh delavcev in zastave, pod katero plujejo plovila, na uporabo prava Unij)

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/9

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 8. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbetsdomstolen – Švedska) – Fonnship A/S, Svenska Transportarbetareförbundet proti Svenska Transportarbetareförbundet, Fonnship A/S, Facket för Service och Kommunikation (SEKO)
   (Zadeva C-83/13) (1)

   ((Pomorski prevoz - Svoboda opravljanja storitev - Uredba (EGS) št. 4055/86 - Uporabljivost za prevoz iz držav pogodbenic Sporazuma o evropskem gospodarskem prostoru (EGP) ali vanje s plovili, ki plujejo pod zastavo tretje države - Sindikalni ukrepi, izvedeni v pristaniščih take države članice v korist državljanov tretjih držav, zaposlenih na teh plovilih - Nevpliv državljanstva teh delavcev in zastave, pod katero plujejo plovila, na uporabo prava Unij))
   2014/C 315/13
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Arbetsdomstolen

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Fonnship A/S, Svenska Transportarbetareförbundet

      Tožene stranke: Svenska Transportarbetareförbundet, Fonnship A/S, Facket för Service och Kommunikation (SEKO)

      Izrek

   Člen 1 Uredbe Sveta (EGS) št. 4055/86 z dne 22. decembra 1986 o uporabi načela svobode opravljanja storitev v pomorskem prometu med državami članicami ter med državami članicami in tretjimi državami je treba razlagati tako, da se družba, ki ima sedež v državi pogodbenici Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992 in je lastnica plovila, ki pluje pod zastavo tretje države in s katerim se opravljajo storitve pomorskega prevoza iz države pogodbenice tega sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru ali vanjo, lahko sklicuje na svobodo opravljanja storitev, če je zato, ker upravlja to plovilo, mogoče šteti, da opravlja te storitve, in če imajo prejemniki teh storitev sedeže v drugih državah pogodbenicah navedenega sporazuma kot v državi, v kateri ima sedež navedena družba.

      (1)  UL C 114, 20.4.2013.


title: Zadeva C-248/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi odločbe College van Beroep voor het bedrijfsleven Kraljevina Nizozemska z dne 9. junija 2004 v zadevi Koninklijke Coöperatie Cosun U.A. proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

text:
               28.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/12

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi odločbe College van Beroep voor het bedrijfsleven Kraljevina Nizozemska z dne 9. junija 2004 v zadevi Koninklijke Coöperatie Cosun U.A. proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Zadeva C-248/04)
   (2004/C 217/23)
   College van Beroep voor het bedrijfsleven je z odločbo z dne 9. junija 2004 v zadevi Koninklijke Coöperatie Cosun U.A. proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit, ki jo je sodno tajništvo prejelo dne 11. junija 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   College van Beroep voor het bedrijfsleven predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1)

               Ali v primeru, ko se možnost odpusta dajatev skladno s členom 13 Uredbe EGS št. 1430/79, (1) spremenjene s členom 239 Carinskega zakonika Skupnosti, ne uporablja za dajatve na sladkor C kot v predmetni zadevi, Uredba Sveta EGS št. 1785/81 (2) z dne 30. junija 1981 o skupni ureditvi trgov za sladkor in Uredba Komisije EGS št. 2670/81 (3) z dne 14. septembra 1981 o podrobnih izvedbenih pravilih glede proizvodnje sladkorja, ki presega kvoto, ne veljata v delu ali v celoti, glede na to, da ne predvidevata možnosti povračila ali odpusta dajatve na sladkor C iz razlogov, ki temeljijo na pravičnosti?

               2)

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali obveznost plačila dajatve na sladkor C ugasne oziroma ali lahko pristojni organ zadevne države članice in/ali Komisije odločita, da za količino sladkorja C skladno s členom 3 Uredbe EGS št. 2670/81 ne naložita obveznosti plačila dajatve, v primeru, da zavezancu za plačilo dajatve ni mogoče očitati niti naklepa niti malomarnosti, ki bi lahko vplivala na dejstvo, da ni izvozil količin, ki jih je nameraval izvoziti, in ko, v interesu odprte preiskave nacionalnih organov, pristojnih za ugotavljanje kršitev in nepravilnosti, zavezanec za plačilo dajatve o tej preiskavi ni bil obveščen?

      (1)  UL L 175, 12. 7. 1979, str. 1.

      (2)  UL L 177, 1. 7. 1981, str. 4.

      (3)  UL L 262, 16. 9. 1981, str. 14.


title: Zadeva C-457/16 P: Pritožba, ki jo je Global Steel Wire, S.A. vložila 12. avgusta 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 2. junija 2016 v združenih zadevah od T-426/10 do T-429/16 in od T-438/12 do T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerías in drugi/Komisija

text:
               24.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/14

         Pritožba, ki jo je Global Steel Wire, S.A. vložila 12. avgusta 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 2. junija 2016 v združenih zadevah od T-426/10 do T-429/16 in od T-438/12 do T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerías in drugi/Komisija
   (Zadeva C-457/16 P)
   (2016/C 392/19)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnica: Global Steel Wire, S.A. (zastopniki: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco, V. Romero Algarra, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predloga

               —

               Sodba Splošnega sodišča z dne 2. junija 2016 v združenih zadevah od T-426/12 do T-429/12, in zlasti v zadevi T-429/10, Global Steel Wire S.A./Evropska komisija, naj se razveljavi

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica navaja trinajst pritožbenih razlogov:

      Pripis kršitve, kar zadeva dodatne pokazatelje:

               1.

                  Prvič, Splošno sodišče je izkrivilo dejstva in ni podalo zadostne obrazložitve glede domnevnega obstoja strukturnih povezav med družbama TQ in GSW pred letom 1996 ter je napačno uporabilo pravo pri pravni opredelitvi dejstev glede odgovornih za kršitev v celotnem obdobju kršitve.

               2.

                  Drugič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri presoji dokaznega gradiva, kršilo obveznosti s področja sodnega nadzora, ni podalo ustrezne obrazložitve ter je pri presoji pooblastil edine upravljavke kot edinega pravno upoštevnega pokazatelja za obstoj ene same gospodarske enote uporabilo napačen pravni standard.

               3.

                  Tretjič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri pravni opredelitvi in je izkrivilo dejstva glede zaznavanja konkurentk.

               4.

                  Četrtič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri pravni opredelitvi dejstev glede prekrivanja osebja.

               5.

                  Petič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri pravni opredelitvi dejstev glede razdelitve dejavnosti proizvodnje in prodaje družbe AP med družbo GSW in podjetji v njeni lasti.

               6.

                  Šestič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri pravni opredelitvi dejstev glede domnevnega sestanka.

      Pripis kršitve, kar zadeva nasledstvo podjetij:

               7.

                  Sedmič, Splošno sodišče je pri presoji nasledstva podjetij uporabilo napačen pravni standard.

               8.

                  Osmič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri pravni opredelitvi dejstev, ker je menilo, da sta družbi GSW in MRT odgovorni za ravnanje družbe Trenzas y Cables.

      Pripis kršitve, kar zadeva izvajanje odločilnega vpliva, in dokazi, predloženi za ovrženje domneve o dejanskem izvajanju odločilnega vpliva:

               9.

                  Devetič, Splošno sodišče je pri presoji izvajanja odločilnega vpliva uporabilo napačen pravni standard in ni podalo ustrezne obrazložitve glede pripisa odgovornosti družbi GSW za ravnanje družbe TQ v celotnem obdobju kršitve.

               10.

                  Desetič, Splošno sodišče je pri presoji obstoja dejanskega izvajanja odločilnega vpliva uporabilo napačen pravni standard, napačno uporabilo pravo pri vrednotenju dokazov, ki jih je pritožnica predložila za ovrženje domneve o dejanskem izvajanju odločilnega vpliva nad podjetji v njeni lasti ter je kršilo obveznosti s področja sodnega nadzora.

      Plačilna nezmožnost:

               11.

                  Enajstič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, in sicer je kršilo pravice obrambe, ker je menilo, da je Komisija – v delu, v katerem je svojo presojo plačilne zmožnosti pritožnice oprla na dejstva, ki jih je slednja predložila in poznala – spoštovala pravico pritožnice do izjave.

               12.

                  Dvanajstič, v zvezi z domnevno možnostjo pritožnice za pridobitev zunanjega financiranja je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo pri presoji dokazov, ker svojih pooblastil s področja sodnega nadzora ni izvajalo v skladu s pravom, napačno je uporabilo pravo, kar se kaže v kršitvi obveznosti obrazložitve, in nazadnje, Splošno sodišče napačno uporabilo pravo ter pri tem izkrivilo dejstva in dokaze v zvezi z možnostjo pritožnice za pridobitev zunanjega financiranja.

               13.

                  Trinajstič, v zvezi z domnevno možnostjo pritožnice, da se obrne na delničarje, je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo pri presoji dokazov in je vsekakor kršilo svojo dolžnost neomejenega sodnega nadzora, ker je menilo, da pritožnica Komisiji ni predložila informacij, potrebnih za presojo velikosti premoženja njenih delničarjev, poleg tega pa Splošno sodišče ni podalo zadostne obrazložitve, ker ni pojasnilo razlogov, iz katerih poročila družbe Deloitte, ki jih ta stranka navaja, nimajo dokazne moči.


title: Zadeva C-22/14 P: Pritožba, ki jo je Three-N-Products Private Ltd vložila 17. januarja 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 7. novembra 2013 v zadevi T-63/13, Three-N-Products Private Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/33

         Pritožba, ki jo je Three-N-Products Private Ltd vložila 17. januarja 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 7. novembra 2013 v zadevi T-63/13, Three-N-Products Private Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)
   (Zadeva C-22/14 P)
   2014/C 315/54
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Three-N-Products Private Ltd (zastopnika: M. Thewes in T. Chevrier, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)
   Sodišče (šesti senat) je s sklepom z dne 2. julija 2014 pritožbo zavrnilo.


title: Zadeva C-499/15: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. februarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vilniaus miesto apylinkės teismas – Litva) – W, V/X (Predhodno odločanje — Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Pristojnost v sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo — Uredba (ES) št. 2201/2003 — Členi od 8 do 15 — Pristojnost v preživninskih zadevah — Uredba (ES) št. 4/2009 — Člen 3(d) — Nasprotujoče si odločbe, ki so jih izdala sodišča različnih držav članic — Otrok, ki običajno prebiva v državi članici prebivališča matere — Pristojnost sodišč države članice prebivališča očeta za spremembo pravnomočne odločbe, ki so jo predhodno sprejela v zvezi s prebivališčem otroka, preživninskimi obveznostmi in izvajanjem pravice do stikov — Neobstoj)

text:
               10.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/7

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. februarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vilniaus miesto apylinkės teismas – Litva) – W, V/X
   (Zadeva C-499/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Pristojnost v sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo - Uredba (ES) št. 2201/2003 - Členi od 8 do 15 - Pristojnost v preživninskih zadevah - Uredba (ES) št. 4/2009 - Člen 3(d) - Nasprotujoče si odločbe, ki so jih izdala sodišča različnih držav članic - Otrok, ki običajno prebiva v državi članici prebivališča matere - Pristojnost sodišč države članice prebivališča očeta za spremembo pravnomočne odločbe, ki so jo predhodno sprejela v zvezi s prebivališčem otroka, preživninskimi obveznostmi in izvajanjem pravice do stikov - Neobstoj))
   (2017/C 112/10)
   Jezik postopka: litovščina

      Predložitveno sodišče

   Vilniaus miesto apylinkės teismas

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: W, V

      Tožena stranka: X

      Izrek

   Člen 8 Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 in člen 3 Uredbe Sveta (ES) št. 4/2009 z dne 18. decembra 2008 o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju sodnih odločb ter sodelovanju v preživninskih zadevah je treba razlagati tako, da v zadevi, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, sodišča države članice, ki so sprejela odločbo o starševski odgovornosti in preživninskih obveznostih v zvezi z mladoletnim otrokom, ki je postala pravnomočna, niso več pristojna za odločanje o predlogu za spremembo določb, sprejetih s to odločbo, če je običajno prebivališče tega otroka na ozemlju druge države članice. Za odločanje o tem predlogu so pristojna sodišča zadnjenavedene države članice.

      (1)  UL C 414, 14.12.2015.