title: Zadeva C-443/07 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 22. decembra 2008 – Isabel Clara Centeno Mediavilla, Delphine Fumey, Eva Gerhards, Iona M. S. Hamilton, Raymond Hill, Jean Huby, Patrick Klein, Domenico Lombardi, Thomas Millar, Miltiadis Moraitis, Ansa Norman Palmer, Nicola Robinson, François-Xavier Rouxel, Marta Silva Mendes, Peter van den Hul, Fritz Von Nordheim Nielsen in Michaël Zouridakis proti Komisiji Evropskih skupnosti, Svet Evropske unije (Pritožba – Kadrovski predpisi za uradnike – Ugovor nezakonitosti člena 12(3) priloge XIII o razvrščanju uradnikov, zaposlenih po 1. maju 2004 – Posvetovanje z Odborom za Kadrovske predpise – Nekršitev pridobljenih pravic in načela enakega obravnavanja)

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/18

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 22. decembra 2008 – Isabel Clara Centeno Mediavilla, Delphine Fumey, Eva Gerhards, Iona M. S. Hamilton, Raymond Hill, Jean Huby, Patrick Klein, Domenico Lombardi, Thomas Millar, Miltiadis Moraitis, Ansa Norman Palmer, Nicola Robinson, François-Xavier Rouxel, Marta Silva Mendes, Peter van den Hul, Fritz Von Nordheim Nielsen in Michaël Zouridakis proti Komisiji Evropskih skupnosti, Svet Evropske unije
   (Zadeva C-443/07 P) (1)

   (Pritožba - Kadrovski predpisi za uradnike - Ugovor nezakonitosti člena 12(3) priloge XIII o razvrščanju uradnikov, zaposlenih po 1. maju 2004 - Posvetovanje z Odborom za Kadrovske predpise - Nekršitev pridobljenih pravic in načela enakega obravnavanja)
   (2009/C 44/29)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Isabel Clara Centeno Mediavilla, Delphine Fumey, Eva Gerhards, Iona M. S. Hamilton, Raymond Hill, Jean Huby, Patrick Klein, Domenico Lombardi, Thomas Millar, Miltiadis Moraitis, Ansa Norman Palmer, Nicola Robinson, François-Xavier Rouxel, Marta Silva Mendes, Peter van den Hul, Fritz Von Nordheim Nielsen in Michaël Zouridakis (zastopnika: G. Vandersanden in L. Levi, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in H. Krämer, zastopnika) in Svet Evropske unije (zastopnika: M. Arpio Santacruz in M. Bauer, zastopnika)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti razširjeni senat) z dne 11. julija 2007 v zadevi Centeno Mediavilla in drugi proti Komisiji (T-58/05), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo pritožnikov na razglasitev ničnosti odločb, s katerimi so bili imenovani za uradnike na poskusnem delu, ker jih razvrščajo v naziv na podlagi prehodnih določb člena 12(3) priloge XIII h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropskih skupnosti, kot so bili spremenjeni z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 723/2004 z dne 22. marca 2004 (UL L 24, str. 1) – Posledica začetka veljave novih Kadrovskih predpisov na položaj oseb, ki so bile vpisane na seznam primernih kandidatov ali na čakalni seznam pred tem začetkom veljave, 1. majem 2004, zaposlene pa so bile kasneje – Načela pravne varnosti, zaupanja v pravo in enakega obravnavanja – Obseg obveznosti obrazložitve
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               I. C. Centeno Mediavilla, D. Fumey, E. Gerhards, I. M. S. Hamilton, R. Hill, J. Huby, P. Klein, D. Lombardi, T. Millar, M. Moraitis, A. N. Palmer, N. Robinson, F. X. Rouxel, M. Silva Mendes, P. van den Hul, F. Von Nordheim Nielsen in M. Zouridakis se naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka.

               3)

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 22, 26.1.2008.


title: Zadeva T-270/16 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. februarja 2017 – Kerstens/Komisija (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Zavrnitev tožbe na prvi stopnji — Dejanja, ki javne uslužbence kažejo v slabi luči — Razširjanje žaljivih govoric o drugem uradniku — Disciplinski postopek — Preiskava, v kateri se preverjajo dejstva — Opomin kot disciplinski ukrep — Kršitev postopka — Posledice kršitve)

text:
               27.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/12

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. februarja 2017 – Kerstens/Komisija
   (Zadeva T-270/16 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Zavrnitev tožbe na prvi stopnji - Dejanja, ki javne uslužbence kažejo v slabi luči - Razširjanje žaljivih govoric o drugem uradniku - Disciplinski postopek - Preiskava, v kateri se preverjajo dejstva - Opomin kot disciplinski ukrep - Kršitev postopka - Posledice kršitve))
   (2017/C 095/20)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Petrus Kerstens (Overijse, Belgija) (zastopnik: C. Mourato, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: T. Bohr in C. Ehrbar, agenta)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 18. marca 2016, Kerstens/Komisija (F-23/15, EU:F:2016:65), s katero se predlaga delna razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Sodba Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 18. marca 2016, Kerstens/Komisija (F-23/15, EU:F:2016:65), se razveljavi v delu, v katerem je bil zavrnjen predlog za razglasitev ničnosti sklepa Evropske komisije z dne 15. aprila 2014, s katerim je bil Petrusu Kerstensu izrečen opomin.

               2.

               Sklep Komisije z dne 15. aprila 2014, s katerim je bil Petrusu Kerstensu izrečen opomin, se razglasi za ničen.

               3.

               Komisiji se naloži plačilo stroškov v zvezi s pritožbenim postopkom in postopkom na prvi stopnji.

      (1)  UL C 260, 18.7.2016.


title: Zadeva C-261/09: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 16. novembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Stuttgart – Nemčija) – Izvršitev evropskega naloga za prijetje, izdanega proti Gaetanu Mantellu (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah — Evropski nalog za prijetje — Okvirni sklep 2002/584/PNZ — Člen 3, točka 2 — Ne bis in idem — Pojem ista dejanja — Pravica izvršitvenega pravosodnega organa, da zavrne izvršitev evropskega naloga za prijetje — Pravnomočna sodba v državi izdaje naloga — Posedovanje prepovedanih drog — Promet s prepovedanimi drogami — Kriminalna združba)

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/13

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 16. novembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Stuttgart – Nemčija) – Izvršitev evropskega naloga za prijetje, izdanega proti Gaetanu Mantellu
   (Zadeva C-261/09) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Evropski nalog za prijetje - Okvirni sklep 2002/584/PNZ - Člen 3, točka 2 - Ne bis in idem - Pojem „ista dejanja“ - Pravica izvršitvenega pravosodnega organa, da zavrne izvršitev evropskega naloga za prijetje - Pravnomočna sodba v državi izdaje naloga - Posedovanje prepovedanih drog - Promet s prepovedanimi drogami - Kriminalna združba)
   2011/C 13/20
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Stuttgart

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Gaetano Mantello

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Oberlandesgericht Stuttgart - Razlaga člena 3, točka 2, Okvirnega sklepa Sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL L 190, str. 1) – Načelo „non bis in idem“ na nacionalni ravni – Možnost izvršitvenega pravosodnega organa, da zavrne izvršitev evropskega naloga za prijetje, izdanega za izvršitev kazenskega pregona, povezanega z dejanji, od katerih so bila nekatera že predmet pravnomočne sodbe v državi članici izdaje naloga- Pojem „ista dejanja“ – Primer, v katerem so bila vsa dejanja, ki so bila podlaga evropskemu nalogu za prijetje, ob prvem kazenskem postopku znana preiskovalnim organom države članice izdaje naloga, vendar se niso uporabila zaradi taktičnih razlogov preiskave

      Izrek

   Za namene izdaje in izvršitve evropskega naloga za prijetje je pojem „ista dejanja“ iz člena 3, točka 2, Okvirnega sklepa Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami samostojen pojem prava Unije.
   V primeru, kot je ta v postopku v glavni stvari – v katerem je odreditveni pravosodni organ v odgovor na zahtevo za predložitev informacij, ki jih je v smislu člena 15(2) tega okvirnega sklepa zahteval izvršitveni pravosodni organ, v skladu s svojim nacionalnim pravom in ob upoštevanju zahtev, ki izhajajo iz pojma „ista dejanja“, kot je določen v členu 3, točka 2, tega okvirnega sklepa, izrecno ugotovil, da prejšnja sodba, izdana v njegovem pravnem redu, ni pomenila pravnomočne sodbe, ki bi zajemala dejanja, navedena v njegovem nalogu za prijetje, in da torej ni preprečevala pregona, določenega v navedenem nalogu za prijetje – izvršitveni pravosodni organ nima nobenega razloga, da bi v povezavi s to sodbo uporabil razlog za obvezno neizvršitev iz navedenega člena 3, točka 2.

      (1)  UL C 220, 12.9.2009.


title: Zadeva C-259/07: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 31. januarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2005/51/ES – Javna naročila – Postopek oddaje javnih naroči – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/9

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 31. januarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski
   (Zadeva C-259/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2005/51/ES - Javna naročila - Postopek oddaje javnih naroči - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2008/C 79/15)
   Jezik postopka: švedščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Kukovec in K. Nyberg)

      Tožena stranka: Kraljevina Švedska (zastopnika: A. Falk)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje določb, potrebnih za uskladitev z Direktivo Komisije 2005/51/ES z dne 7. septembra 2005 o spremembi Priloge XX k Direktivi 2004/17/ES in Priloge VIII k Direktivi 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta o javnih naročilih (UL L 257, str. 127) v predpisanem roku.
   Izrek

               1)

               Kraljevina Švedska, s tem da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Komisije 2005/51/ES z dne 7. septembra 2005 o spremembi Priloge XX k Direktivi 2004/17/ES in Priloge VIII k Direktivi 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta o javnih naročilih, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2)

               Kraljevini Švedski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 183, 4.8.2007.


title: Zadeva F-31/09: Tožba, vložena 26. marca 2009 — Noël proti Svetu

text:
               6.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/22

         Tožba, vložena 26. marca 2009 — Noël proti Svetu
   (Zadeva F-31/09)
   2009/C 129/38
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Isabelle Noël (Rosières-Saint-André, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o imenovanju tožeče stranke za uradnico na poskusnem delu, ker ta odločba vpliva na njeno karierno pot AST 1-7.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba z dne 13. novembra 2006 o imenovanju tožeče stranke za uradnico na poskusnem delu naj se razglasi za nično, ker vpliva na njeno karierno pot AST 1-7;

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.


title: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 28. oktobra 2004 v zadevi C-460/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Irski (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2000/53/ES — Izrabljena vozila — Neizvršen prenos)

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/16

      SODBA SODIŠČA

   (četrti senat)
   z dne 28. oktobra 2004
   v zadevi C-460/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Irski (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2000/53/ES - Izrabljena vozila - Neizvršen prenos)
   (2005/C 6/29)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi C-460/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: X. Lewis in M. Konstantinidis) proti Irski (zastopnik: D. O'Hagan), katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložena dne 31. oktobra 2003, je Sodišče (četrti senat) v sestavi J. N. Cunha Rodrigues, v funkciji predsednika četrtega senata, E. Juhász in E. Levits (poročevalec), sodnika, generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, sodni tajnik: R. Grass, dne 28. oktobra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               S tem, da ni sprejela zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2000/53/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. septembra 2000 o izrabljenih vozilih, Irska ni izpolnila obveznosti iz te direktive, zlasti iz člena 10(1) le-te.

               2.

               Irski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 304, 13.12.2003.


title: Zadeva C-251/11: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 8. marca 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal administratif de Rennes – Francija) – Martial Huet proti Université de Bretagne Occidentale (Socialna politika — Direktiva 1999/70/ES — Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP — Določba 5, točka 1 — Zaporedne pogodbe o zaposlitvi za določen čas — Ukrepi za preprečevanje zlorab takih pogodb — Sprememba zadnje pogodbe za določen čas v pogodbo za nedoločen čas — Obveznost navedbe enakih glavnih določb iz zadnje pogodbe za določen čas)

text:
               28.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 126/3

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 8. marca 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal administratif de Rennes – Francija) – Martial Huet proti Université de Bretagne Occidentale
   (Zadeva C-251/11) (1)

   (Socialna politika - Direktiva 1999/70/ES - Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP - Določba 5, točka 1 - Zaporedne pogodbe o zaposlitvi za določen čas - Ukrepi za preprečevanje zlorab takih pogodb - Sprememba zadnje pogodbe za določen čas v pogodbo za nedoločen čas - Obveznost navedbe enakih glavnih določb iz zadnje pogodbe za določen čas)
   2012/C 126/04
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal administratif de Rennes

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Martial Huet

      Tožena stranka: Université de Bretagne Occidentale

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal administratif de Rennes – Razlaga Direktive Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 368) – Zaporedne pogodbe o zaposlitvi za določen čas v javnem sektorju – Obveznost navedbe enakih glavnih določb iz zadnje pogodbe za določen čas v primeru spremembe v pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas – Načeli enakovrednosti in prepovedi zniževanja ravni prejšnje zaščite

      Izrek

   Določbo 5 okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999, ki je priloga k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP, je treba razlagati tako, da državi članici, ki v nacionalni ureditvi določa spremembo pogodb o zaposlitvi za določen čas v pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas, če so pogodbe o zaposlitvi za določen čas trajale določeno obdobje, ni treba naložiti, naj se v pogodbi o zaposlitvi za nedoločen čas navedejo enake glavne določbe, kot so bile navedene v zadnji pogodbi. Vendar morajo države članice, da se ne bi ogrozili cilji Direktive št. 1999/70 in njen polni učinek, nadzorovati, da se pogodbe o zaposlitvi za določen čas spremenijo v pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas tako, da se glavne določbe prejšnje pogodbe bistveno ne spremenijo v smislu, da bi bile na splošno manj ugodne za zainteresirano osebo, pri čemer njene naloge in narava dela ostanejo enake.

      (1)  UL C 238, 13.8.2011.


title: Zadeva C-39/05 P: Pritožba Kraljevine Švedske zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (peti senat) z dne 23. novembra 2004 v zadevi Maurizio Turco, ob podpori Republike Finske, Kraljevine Danske in Kraljevine Švedske proti Svetu Evropske unije, ob podpori Združenega Kraljestve Velike Britanije in Severne Irske in Komisije Evropskih skupnosti, T-84/03, vložena dne 2. februarja 2005

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/13

         Pritožba Kraljevine Švedske zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (peti senat) z dne 23. novembra 2004 v zadevi Maurizio Turco, ob podpori Republike Finske, Kraljevine Danske in Kraljevine Švedske proti Svetu Evropske unije, ob podpori Združenega Kraljestve Velike Britanije in Severne Irske in Komisije Evropskih skupnosti, T-84/03, vložena dne 2. februarja 2005
   (Zadeva C-39/05 P)
   (2005/C 106/27)
   Jezik zadeve: angleščina
   Kraljevina Švedska, ki jo zastopa K. Wistrand, zastopnik, je dne 2. februarja 2005 pred Sodiščem Evropskih skupnosti vložila pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (peti senat) z dne 23. novembra 2004 v zadevi Maurizio Turco s podporo Republike Finske, Kraljevine Danske in Kraljevine Švedske proti Svetu Evropske unije s podporo Združenega Kraljestve Velike Britanije in Severne Irske in Komisije Evropskih skupnosti, T-84/03 (1).
   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               1.

               razveljavi točko 1 izreka sodbe Sodišča prve stopnje z dne 23. novembra 2004 v zadevi T-84/03 Maurizio Turco proti Svetu Evropske unije;

               2.

               razglasi za nično odločbo Sveta z dne 19. decembra 2002, kolikor zadeva dostop do pravnega mnenja pravne službe Sveta in

               3.

               naloži Svetu plačilo stroškov postopka Kraljevine Švedske pred sodiščem Evropskih skupnosti.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Švedska vlada navaja, da je Sodišče prve stopnje kršilo pravo Skupnosti v sodbi, zoper katero je vložena pritožba.
   Sodišče prve stopnje je po eni strani menilo, da so ustanove pristojne presojati za vsak primer posebej, ali dokumenti, katerih razkritje se zahteva, dejansko spadajo med izjeme, določene v Uredbi št. 1049/2001 (2) Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega Parlamenta, Sveta in Komisije („uredba odprtosti“).
   Po drugi strani je Sodišče prve stopnje podprlo trditev Sveta, da je obstajala splošna potreba po zaupnosti za pravna mnenja in zakonodajne zadeve. Tako je bilo, prvič, ker bi lahko razkritje dokumentov te vrste sprožilo dvom o zakonitosti zadevne zakonodaje, in drugič, ker ohranjanje neodvisnosti mnenj pravne službe Sveta lahko predstavlja interes, vreden zaščite. Na tej podlagi je Sodišče prve stopnje ugotovilo, da se Svet ni zmotil v presoji, ko je zavrnil dostop do pravnega mnenja na podlagi izjeme iz člena 4(2), druga alinea, uredbe odprtosti.
   Po mnenju švedske vlade je ta zaključek nezdružljiv z obveznostjo presojati vprašanje razkritja v luči vsebine posameznega dokumenta. Ta ugotovitev Sodišča prve stopnje je tako kršila pravo Skupnosti.

      (1)  UL C 112, 10.5.2003, str. 38.

      (2)  UL L 145, 31.5.2001, str. 43.


title: Zadeva T-293/08: Tožba, vložena 24. julija 2008 – BASF Plant Science in drugi proti Komisiji

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/28

         Tožba, vložena 24. julija 2008 – BASF Plant Science in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-293/08)
   (2008/C 272/55)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeče stranke: BASF Plant Science GmbH (Ludwigshafen, Nemčija), Plant Science Sweden AB (Svalöv, Švedska), Amylogene HB (Svalöv, Švedska) in BASF Plant Science Holding GmbH (Ludwigshafen, Nemčija) (zastopniki: D. Waelbroeck, U. Zinsmeister, odvetnika in D. Slater, Solicitor)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               Obravnavana tožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               ugotovi naj se, da Komisija, s tem ko ni sprejela potrebnih ukrepov, predvidenih v členu 18 Direktive 2001/18/ES z dne 12. marca 2001 in členu 5 Sklepa Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 in opustila sprejetje odločbe Amflora, ni izpolnila obveznosti iz teh členov;

               —

               podredno, odločba Komisije z dne 14. maja 2008, ki je bila tožeči stranki vročena z dopisom z dne 19. maja 2008, o pooblastilu Evropski agenciji za varnost hrane (EFSA) „za konsolidirano mnenje glede uporabe genov označevalcev odpornosti na antibiotike (ARM), ki se uporabljajo kot geni označevalci v gensko spremenjenih rastlinah“ in začasno prekinitev postopka za sprejetje odločbe Amflora, naj se razglasi za nično;

               —

               dovolijo naj se predlagani pripravljalni ukrepi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke trdijo, da je Komisija, s tem ko je opustila sprejetje odločbe glede prošnje za odobritev dajanja v promet gensko spremenjenega krompirja („krompir Amflora“) za industrijsko uporabo v skladu z Direktivo 2001/18/ES (1), kršila obveznosti iz člena 18(1) navedene direktive in iz člena 5(6) Sklepa Sveta 1999/468/ES („sklep o komitologiji“) (2) in s tem opustila ukrepanje v skladu s členom 232 ES.
   Tožeče stranke navajajo, da je obveznost Komisije za sprejetje take odločbe v časovnem okviru, določenem v Direktivi 2001/18/ES, podrobneje določena s številnimi dejavniki, zlasti s (a) potrebo po ohranjanju institucionalnega ravnovesja, (b) upoštevanjem pravne podlage pri zahtevi Komisije in (c) splošnimi načeli prava ES.
   Vendar, če bi Sodišče ugotovilo, da pomeni dopis Komisije z dne 19. maja 2008 opredelitev stališča Komisije in da je zato tožba tožečih strank zaradi nedelovanja nedopustna, tožeče stranke podredno predlagajo, naj Sodišče odločbo Komisije z dne 14. maja 2008 o pooblastilu Evropski agenciji za varnost hrane za konsolidirano mnenje in začasno prekinitev postopka za izdajo pete znanstvene ocene, ki je bila podlaga za sprejetje izpodbijane odločbe, razglasi za nično.
   Tožeče stranke trdijo, da je Komisija, s tem ko je sprejela izpodbijano odločbo in tako še bolj zavlekla sprejetje odločbe Amflora, kršila člen 18(1) Direktive 2001/18 in člen 5(6), pododstavek 3, sklepa o komitologiji, na podlagi katerega bi morala biti odločba Amflora sprejeta v 120-ih dneh po uvedbi postopka Skupnosti, in temeljna načela prava ES, in sicer sorazmernosti, dobrega upravljanja, varstva legitimnih pričakovanj, pravne varnosti in prepovedi diskriminacije.

      (1)  Direktiva 2001/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. marca 2001 o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje in razveljavitvi Direktive Sveta 90/220/EGS (UL L 106, str. 1).

      (2)  Sklep Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (UL C 184, str. 23).


title: Zadeva T-177/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 30. avgusta 2011 – PASP in drugi proti Svetu

text:
               15.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/10

         Sklep Splošnega sodišča z dne 30. avgusta 2011 – PASP in drugi proti Svetu
   (Zadeva T-177/11) (1)

   2011/C 305/12
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 145, 14.5.2011.


title: Zadeva C-439/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Bacău (Romunija) 13. septembra 2010 – SC DRA SPEED SRL proti Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Bacău (Romunija) 13. septembra 2010 – SC DRA SPEED SRL proti Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău
   (Zadeva C-439/10)
   ()
   2010/C 328/24
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Bacău

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SC DRA SPEED SRL

      Toženi stranki: Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 110, prvi odstavek, PDEU (prej člen 90 ES), v skladu s katerim nobena država članica ne uvaja, neposredno ali posredno, kakršnih koli notranjih davkov na izdelke drugih držav članic, ki bi bili višji od davkov, uvedenih neposredno ali posredno na enakovrstne domače izdelke, nasprotuje uvedbi dajatve za onesnaževanje za motorna vozila, ki se naloži ob prvi registraciji na ozemlju države članice in ima značilnosti, določene z nujno uredbo vlade št. 50/2008, ob tem da lahko ta dajatev pomeni notranji davek na izdelke drugih držav članic ter upoštevajoč dejstvo, da se dajatev ne naloži ob registraciji motornega vozila v Romuniji, ki ima enake značilnosti kot uvoženo rabljeno motorno vozilo?

               2.

               Ali člen 110, drugi odstavek, PDEU (prej člen 90 ES), v skladu s katerim nobena država članica ne uvaja takšnih notranjih davkov na izdelke drugih držav članic, s katerimi bi posredno zaščitila druge izdelke, nasprotuje uvedbi dajatve za onesnaževanje za motorna vozila, ki je naložena ob prvi registraciji na ozemlju države članice in ima značilnosti, določene z nujno uredbo vlade št. 50/2008, upoštevajoč dejstvo, da je z nujno uredbo vlade št. 218/2008 oproščena plačila dajatve za onesnaževanje kategorija avtomobilov, katerih tehnične značilnosti ustrezajo tistim, ki jih imajo avtomobili, proizvedeni v Romuniji?


title: Zadeva T-500/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 9. februarja 2012 – Nemčija proti Komisiji

text:
               24.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/29

         Sklep Splošnega sodišča z dne 9. februarja 2012 – Nemčija proti Komisiji
   (Zadeva T-500/11) (1)

   2012/C 89/50
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 355, 3.12.2011.


title: Zadeva C-224/14 P: Pritožba, ki jo je Lidl Stiftung & Co. KG vložila 7. maja 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 27. februarja 2014 v zadevi T-226/12, Lidl Stiftung & Co. KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               25.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/17

         Pritožba, ki jo je Lidl Stiftung & Co. KG vložila 7. maja 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 27. februarja 2014 v zadevi T-226/12, Lidl Stiftung & Co. KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-224/14 P)
   2014/C 282/23
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Lidl Stiftung & Co. KG (zastopniki: M. Wolter, M. Kefferpütz, A. K. Marx, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2014 (zadeva T-226/12);

               —

               če ugotovi, da je pritožba utemeljena, razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe z dne 21. marca 2012 (R 2380/2010-1), kot je bilo predlagano v postopku pred Splošnim sodiščem;

               —

               UUNT kot toženi stranki pred Splošnim sodiščem naloži plačilo stroškov postopka pred Splošnim sodiščem in pritožbenega postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Družba Lidl Stiftung & Co. KG v okviru pritožbe navaja tri pritožbene razloge zoper izpodbijano sodbo:

               1.

               kršitev člena 42(2) in (3) UBZS (1) in Pravila 22 (3) in (4) UIUBZS (2) v povezavi s členom 15 (1) UBZS, saj je Splošno sodišče napačno razlagalo zahteve za dokaz o resni in dejanski uporabi znamke, ki je predmet ugovora, glede na pomen teh določb;

               2.

               kršitev člena 15(1)(a) UBZS v povezavi s členom 42(2) in (3) UBZS, saj je Splošno sodišče napačno razlagalo zahteve za to, da se uporaba znamke, ki je predmet ugovora, v drugačni obliki, kot je tista, v kateri je registrirana, šteje za resno in dejansko uporabo v smislu člena 15(1) UBZS;

               3.

               kršitev člena 8(1)(b) UBZS, saj je Splošno sodišče napačno razlagalo zahteve za presojo verjetnosti zmede.

         Bistvene trditve je mogoče povzeti tako:
   Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo z ugotovitvijo, da je odbor za pritožbe pravilno štel, da so tri nedatirane fotografije skupaj z nekaj računi trden in objektiven dokaz, ki zadostuje za dokazovanje resne in dejanske uporabe znamke, ki je predmet ugovora, zlasti glede na naravo uporabe.
   Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče ni upoštevalo izjemnega značaja člena 15(1)(a) UBZS, ki zahteva, da se zaradi pravne varnosti in predvidljivosti strogo in ozko razlaga presoja vseh elementov znamke v njeni registrirani obliki. Splošno sodišče je zato napačno uporabilo pravo s tem, da je potrdilo ugotovitve odbora za pritožbe, da je uporabljena oblika znamke pomenila resno in dejansko uporabo, saj ni spremenila razlikovalnega značaja znamke, ki je predmet ugovora, v njeni registrirani obliki, saj odbor za pritožbe ni upošteval vseh elementov znamke, ki je predmet ugovora.
   Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno razlagalo člen 8(1)(b) UBZS, saj pri presoji ugotovitev odbora za pritožbe glede podobnosti znakov in verjetnosti zmede ni ustrezno upoštevalo, prvič, da je v obravnavanem primeru stopnja pozornosti upoštevne javnosti precej visoka, drugič, da povprečni potrošnik znamko običajno zaznava kot celoto in ne presoja različnih podrobnosti, in tretjič, da se presoja podobnosti znakov lahko opravi na podlagi samega prevladujočega elementa le, če so vsi sestavni deli znamke zanemarljivi. Če bi se ti vidiki pravilno upoštevali, verjetnost zmede ne bi bila ugotovljena.
   Ker izpodbijana sodba zato ni v skladu z določbami UBZS, družba Lidl Stiftung & Co. KG zahteva njeno razveljavitev.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti

      UL L 78, str. 1.

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti
   UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 189.


title: Zadeva T-188/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. novembra 2011 – Galileo International Technology proti UUNT – Residencias Universitarias (GALILEO) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Umik ugovora — Ustavitev postopka)

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/51

      Sklep Splošnega sodišča z dne 15. novembra 2011 – Galileo International Technology proti UUNT – Residencias Universitarias (GALILEO)
      (Zadeva T-188/09) (1)

      (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Umik ugovora - Ustavitev postopka)
      (2012/C 25/100)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Galileo International Technology LLC (Bridgetown, Barbade) (zastopnika: M. Blair in K. Gilbert, solicitors)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: O. Mondéjar Ortuño)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Residencias Universitarias, SA (Valencia, Španija)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 19. februarja 2009 (zadeva R 471/2005-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Residencias Universitarias, SA in Galileo International Technology, LLC.

         Izrek

                  1.

                  Postopek se ustavi.

                  2.

                  Tožeča stranka nosi svoje stroške in stroške tožene stranke.

         (1)  UL C 180, 1.8.2009.


title: Zadeva C-207/09: Tožba, vložena 9. junija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Slovaški republiki

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/20

         Tožba, vložena 9. junija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Slovaški republiki
   (Zadeva C-207/09)
   2009/C 205/35
   Jezik postopka: slovaščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: K. Simonsson in A. Tokár, zastopnika)

      Tožena stranka: Slovaška republika

      Predloga tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Slovaška republika, s tem da je za izvedbo inšpekcijskih pregledov in nadzorov iz člena 3 Direktive 94/57/ES (1) uporabila storitve zavodov, ki niso priznani v smislu členov 2 in 4 te direktive, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Slovaški republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Slovaška republika je uporabila storitve zavodov, ki niso priznani klasifikacijski zavodi v smislu Direktive 94/57/ES, in po podatkih Komisije takim zavodom ni odvzela nalog, ki so jim bile dodeljene. Poleg tega pa zato, ker Slovaška republika ni določila ustreznega pravnega okvira, da bi se v prihodnje preprečilo dodeljevanje nalog zavodom, ki niso priznani klasifikacijski zavodi, obstaja verjetnost, da se bodo ponavljali primeri nepravilne uporabe Direktive 94/57/ES, podobni temu, ki je predmet tožbe.

      (1)  Direktiva Sveta 94/57/ES z dne 22. novembra 1994 o skupnih predpisih in standardih za organizacije, pooblaščene za inšpekcijski pregled in nadzor ladij ter za ustrezne ukrepe pomorskih uprav (UL L 319, 12.12.1994, str. 20).


title: Zadeva C-382/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich (Avstrija) 25. avgusta 2008 – Michael Neukirchinger proti Bezirkshauptmannschaft Grieskirchen

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/26

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich (Avstrija) 25. avgusta 2008 – Michael Neukirchinger proti Bezirkshauptmannschaft Grieskirchen
   (Zadeva C-382/08)
   (2008/C 285/42)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Michael Neukirchinger

      Tožena stranka: Bezirkshauptmannschaft Grieskirchen
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 49 in naslednje člene Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti razlagati tako, da nasprotujejo nacionalnemu predpisu, v skladu s katerim mora imeti oseba, ki ima prebivališče v drugi državi članici in ki ima dovoljenje za opravljanje komercialnih letov z balonom (v Nemčiji), izdano v skladu s pravnim redom te države članice, za opravljanje komercialnih letov z balonom v Avstriji sedež ali prebivališče na njenem ozemlju (člen 106 Luftfahrtgesetz (GBl. št. 253/1957, nazadnje spremenjen z BGBl. I št. 83/2008))?

               2.

               Ali je treba člen 49 in naslednje člene Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti razlagati tako, da nasprotujejo nacionalnemu predpisu, v skladu s katerim mora imetnik dovoljenja za opravljanje komercialnih letov z balonom, ki ima prebivališče v drugi državi članici, v skladu s pravnim redom katere je bilo dovoljenje izdano, za opravljanje komercialnih letov z balonom v drugi državi članici pridobiti nadaljnje dovoljenje, ki se ga podeli pod pogoji, ki so vsebinsko enaki tem, na podlagi katerih je imetnik pridobil dovoljenje v državi, kjer mu je bilo prvotno izdano, in imeti poleg tega prebivališče ali sedež na ozemlju te države (v tem primeru Avstrije)?

               3.

               Ali so določbe iz člena 102 v povezavi s členoma 104 in 106 Luftfahtrgesetz v nasprotju s členom 49 ES, če imetnika dovoljenja s prebivališčem v Nemčiji pri izvajanju dejavnosti, za katero ima dovoljenje, v Avstriji upravni organi kazensko preganjajo in se mu s tem preprečuje dostop do trga? Glede ozadja zadeve je treba navesti, da v skladu s členom 106(1) Luftfahrtgesetz za takšno dovoljenje oziroma dovoljenje za opravljanje dejavnosti ni mogoče zaprositi, če se prej ne ustanovi ločena podružnica in/ali prijavi prebivališče in v Avstriji ponovno registrira balon na topli zrak, ki je bil prej že registriran v Nemčiji.


title: Zadeva T-335/06: Tožba, vložena 22. novembra 2006 — Italija proti Komisiji

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/79

         Tožba, vložena 22. novembra 2006 — Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-335/06)
   (2006/C 326/160)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: G. Aiello, Avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               ugotovi naj se nedelovanje Komisije, ker je protipravno opustila ukrepanje, po tem ko je bila formalno pozvana v roku v skladu s členom 232 ES, naj sprejme izredne ukrepe za podporo italijanskemu trgu v sektorju perutninskega mesa v smislu člena 14 Uredbe Sveta EGS št. 2777/75 glede piščancev, ki so bili usmrčeni, ker jih ni bilo možno nastaniti na območjih, katere je prizadela ptičja gripa, in za katere so veljali veterinarski ukrepi o omejitvi prometa v obdobju med decembrom 1999 in septembrom 2003.

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo vseh stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Vlada Italijanske republike je pri Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo zaradi nedelovanja zaradi opustitve ukrepanja Evropske komisije glede sprejetja izrednih ukrepov za podporo trgu sektorja jajc v Italiji, kolikor se nanaša na trg perutninskega mesa.
   V podporo svojih trditev italijanska vlada navaja:

               1)

               kršitev načela prepovedi diskriminacije med proizvajalci Skupnosti, ki jo določa člen 34(2),drugi pododstavek, ES, ker so bili, potem ko je Italija lahko sprejela izredne ukrepe pomoči trgu le za sektor jajc, enaki ukrepi zavrnjeni za sektor perutninskega mesa, kar pomeni diskriminacijo med italijanskimi proizvajalci perutninskega mesa in proizvajalci perutninskega mesa na Nizozemskem, in gre torej za kršitev člena 34(2),drugi pododstavek, Pogodbe;

               2)

               zlorabo pooblastil in očitno napako pri presoji Komisije, ki je s tem ko je zavrnila sprejetje izrednih ukrepov za podporo trgu, tudi glede en dan starih piščancev, ki so bili usmrčeni, ker jih ni bilo možno premestiti, zlorabila pooblastila, ki jih ima po temeljni uredbi o skupni ureditvi trgaza sektor perutninskega mesa in očitno napako pri presoji stanja trga perutninskega mesa, kljub podatkom glede strukture proizvodnje, ki jih je imela na voljo;

               3)

               kršitev in napačna razlaga člena 14 Uredbe št. 2777/75, ker je Komisija neupravičeno zavrnila izredne ukrepe za podporo trga en dan starih piščancev, ki so bili usmrčeni zaradi nezmožnosti premestitve, sta posledica napačne razlage člena 14 Uredbe št. 2777/75;

               4)

               kršitev načel dobrega upravljanja, nepristranosti, enakosti in preglednosti.


title: Zadeva T-36/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. maja 2017 – Enercon/EUIPO – Gamesa Eólica (Odtenki zelene) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Znamka Evropske unije, ki vključuje odtenke zelene — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Člen 52(1)(a) Uredbe št. 207/2009)

text:
               19.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. maja 2017 – Enercon/EUIPO – Gamesa Eólica (Odtenki zelene)
   (Zadeva T-36/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Znamka Evropske unije, ki vključuje odtenke zelene - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Člen 52(1)(a) Uredbe št. 207/2009))
   (2017/C 195/31)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Enercon GmbH (Aurich, Nemčija) (zastopniki: S. Overhage, R. Böhm in A. Silverleaf, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Gamesa Eólica, SL (Sarriguren, Španija) (zastopnik: A. Sanz Cerralbo, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 28. oktobra 2015 (zadeva R 597/2015-2) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Gamesa Eólica in Enercon.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Enercon GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 111, 29.3.2016.


title: Zadeva T-239/17: Tožba, vložena 25. aprila 2017 – Nemčija/Komisija

text:
               19.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/40

         Tožba, vložena 25. aprila 2017 – Nemčija/Komisija
   (Zadeva T-239/17)
   (2017/C 195/54)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: D. Klebs in T. Henze)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za nična člen 1 in Prilogo k Izvedbenemu sklepu Komisije (EU) 2017/264 z dne 14. februarja 2017 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije v delu, v katerem so bila z njima plačila v skupni višini 1 964 861,71 EUR, ki jih je plačilna agencija Hauptzollamt Hamburg-Jonas (glavni carinski urad Hamburg-Jonas) Zvezne republike Nemčije opravila v breme EKJS, izključena iz financiranja Unije, in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: neobstoj napačnega obračuna in prikaza obresti
               Kršitev člena 31(1) v povezavi s členom 32(5) Uredbe (ES) št. 1290/2005 (1) v povezavi s členom 6(h) Uredbe (ES) št. 885/2006 (2) (oziroma člena 52(1) v povezavi s členom 54(2) Uredbe (EU) št. 1306/2013 (3) v povezavi s členom 29(f) Izvedbene uredbe (EU) št. 908/2014 (4)), ker so bili odhodki izključeni iz financiranja kljub temu, da so nemški organi upoštevali vse v zadevnem obdobju veljavne predpise, zlasti pa so v skladu z veljavnimi predpisi v preglednici III v skladu z Uredbo (ES) št. 885/2006 (v različici iz Uredbe (ES) št. 1233/2007 (5)) izračunali in prikazali obresti.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: pomanjkljiva obrazložitev sklepa
               Kršitev člena 296(2) PDEU, ker Komisija ni dovolj in brez protislovij utemeljila, zakaj naj bi iz člena 31(1) v povezavi s členom 32(5) Uredbe (ES) št. 1290/2005 v povezavi s členom 6(h) Uredbe (ES) št. 885/2006 v različici iz Uredbe (ES) št. 1233/2007 za države članice izhajala obveznost, da že v letih od 2006 do 2008 v primeru nepravilnosti pri navedbi odhodkov v preglednici III v skladu z Uredbo (ES) št. 885/2006 v različici iz Uredbe (ES) št. 1233/2007 zahtevke za vračilo in pripadajoče obresti navedejo v skupni vrstici in to že pred določitvijo obresti (pri čemer se samega obstoja terjatve na obresti ne izpodbija). Poleg tega Komisija ni dovolj in brez protislovij utemeljila, s čim konkretno konkretno naj bi bile kršene ključne kontrolne dolžnosti.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: potek roka iz člena 31(4) Uredbe (ES) št. 1290/2005
               Kršitev člena 31(4)(a) Uredbe (ES) št. 1290/2005 in člena 52(4)(a) Uredbe (EU) št. 1306/2013, ker Komisija na očitke (obračun in prikaz obresti ter opustitev ključnih kontrol), na katere je oprla izključitev odhodkov, v roku 24 mesecev po nastanku odhodkov ni učinkovito pisno opozorila.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: predolgo trajanje postopka
               Kršitev člena 31 Uredbe (ES) št. 1290/2005, člena 11 Uredbe (ES) št. 885/2006, člena 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013 in člena 34 Izvedbene uredbe (EU) št. 908/2014 v povezavi s splošnim pravnim načelom, da je treba upravne postopke izpeljati v primernem roku, in kršitev pravice do obrambe, ker je postopek pred Komisijo trajal predolgo.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti
               Kršitev člena 31(2) Uredbe (ES) št. 1290/2005, člena 52(2) Uredbe (EU) št. 1306/2013 in načela sorazmernosti, ker Komisija s pavšalnim popravkom 5 % ni pravilno ocenila narave in teže take morebitne kršitve. Zlasti Komisija ni upoštevala okoliščin, da Unija dejansko ni utrpela premoženjske škode, da ni nikoli obstajalo realno tveganje za nastanek škode in da je mogoče tožeči stranki pripisati le majhno stopnjo krivde (če sploh). Poleg tega je Komisija kršila načelo sorazmernosti, ker je brez vidne povezave s spornimi proračunskimi leti od 2006 do 2008 popravila izkaze za leto 2010.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 o financiranju skupne kmetijske politike (UL 2005, L 201, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 885/2006 z dne 21. junija 2006 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005 glede akreditacije plačilnih agencij in drugih organov ter potrditve obračunov Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) (UL 2006, L 171, str. 90).

      (3)  Uredba (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (EC) No 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 (UL 2013, L 347, str. 549).

      (4)  Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 908/2014 z dne 6. avgusta 2014 o pravilih za uporabo Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s plačilnimi agencijami in drugimi organi, finančnim upravljanjem, potrjevanjem obračunov, pravili o kontrolah, varščinami in preglednostjo (UL 2014, L 255, str. 59).

      (5)  Uredba Komisije (ES) št. 1233/2007 z dne 22. oktobra 2007 o spremembi Uredbe (ES) št. 885/2006 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005 glede akreditacije plačilnih agencij in drugih organov ter potrditve obračunov Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) (UL 2007, L 279, str. 10).


title: Zadeva C-447/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 11. avgusta 2016 – Roland Becker/Hainan Airlines Co. Ltd

text:
               21.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 428/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 11. avgusta 2016 – Roland Becker/Hainan Airlines Co. Ltd
   (Zadeva C-447/16)
   (2016/C 428/06)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka in vlagatelj revizije: Roland Becker

      Tožena stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: Hainan Airlines Co. Ltd

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali se v primeru prevoza oseb z dvema letoma brez pomembnega postanka na prestopnem letališču kraj odhoda na prvem delu poti šteje kot kraj izpolnitve v skladu s členom 5, točka 1(b), druga alinea, Uredbe (ES) št. 44/2001 (1) tudi v primeru, če zahtevek za plačilo odškodnine na podlagi člena 7 Uredbe (ES) št. 261/2004 (2), ki se uveljavlja s tožbo, temelji na motnji, ki je nastopila na drugem delu poti, in je tožba vložena zoper pogodbeno stranko prevozne pogodbe, ki je sicer dejanski letalski prevoznik drugega, ne pa tudi prvega leta?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42).

      (2)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).


title: Zadeva T-300/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 18. januarja 2012 – Otto proti UUNT – Nalsani (TOTTO)

text:
               17.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/26

         Sklep Splošnega sodišča z dne 18. januarja 2012 – Otto proti UUNT – Nalsani (TOTTO)
   (Zadeva T-300/11) (1)

   2012/C 80/46
   Jezik postopka: španščina
   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 238, 13.8.2011.


title: Zadeva C-358/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo House of Lords (Združeno kraljestvo) 5. avgusta 2008 – Aventis Pasteur SA proti Master Declan O'Byrne (poslovno nesposoben, ki ga v postopku zastopa mati) (FC)

text:
               11.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo House of Lords (Združeno kraljestvo) 5. avgusta 2008 – Aventis Pasteur SA proti Master Declan O'Byrne (poslovno nesposoben, ki ga v postopku zastopa mati) (FC)
   (Zadeva C-358/08)
   (2008/C 260/19)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   House of Lords
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Aventis Pasteur SA

      Tožena stranka: Declan O'Byrne
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je v skladu z Direktivo Sveta 85/374/EGS z dne 25. julija 1985 (1), da zakonodaja posamezne države članice omogoča določitev nove tožene stranke v tožbi, ki je bila vložena na podlagi Direktive po izteku desetletnega roka za uveljavljanje pravic iz člena 11 Direktive, v primeru, v katerem je bila kot edina oseba, določena kot tožena stranka v uvedenem postopku med desetletnim obdobjem oseba, za katero ni veljal člen 3 Direktive?

      (1)  Direktiva Sveta 85/374/EGS z dne 25. julija 1985 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi z odgovornostjo za proizvode z napako (UL L 210, str. 29).


title: Dodelitev N. Wahla in M. Preka senatoma

text:
               28.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/19

         Dodelitev N. Wahla in M. Preka senatoma
   (2006/C 261/36)
   Sodišče prve stopnje je 9. oktobra 2006 na upravni seji odločilo, da po nastopu funkcij sodnikov N. Wahla in M. Preka spremeni sklep upravne seje z dne 5. julija 2006 o dodelitvi sodnikov v senate:
   Za obdobje od 9. oktobra 2006 do 31. avgusta 2007 se dodeli:

                  prvemu razširjenemu senatu, ki odloča v sestavi petih sodnikov:

                           B. Vesterdorf, predsednik, J. D. Cooke, R. García-Valdecasas, sodniki, I. Labucka, sodnica, in M. Prek, sodnik;

                  prvemu senatu, ki odloča v sestavi treh sodnikov:

                           J. D. Cooke, predsednik senata, R. García-Valdecasas, sodnika, I. Labucka, sodnica, in M. Prek, sodnik;

                  četrtemu razširjenemu senatu, ki odloča v sestavi petih sodnikov:

                           H. Legal, predsednik senata, I. Wiszniewska-Białecka, sodnica, V. Vadapalas, E. Moavero Milanesi in N. Wahl, sodniki;

                  četrtemu senatu, ki odloča v sestavi treh sodnikov:

                           H. Legal, predsednik senata

                                       a)

                                       V. Vadapalas in N. Wahl, sodnika

                                       b)

                                       I. Wiszniewska-Białecka, sodnica, in E. Moavero Milanesi, sodnik.


               19.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/20

         Tožba, ki jo je Fédération internationale de football association (Mednarodna zveza nogometnih združenj – Fifa) 4. oktobra 2013 vložila proti Nadzornemu organu Efte
   (Zadeva E-21/13)
   (2013/C 372/09)
   Fédération internationale de football association (Fifa), ki jo zastopajo odvetnik Ami Barav, član odvetniške zbornice Anglije in Walesa in Pariške odvetniške zbornice, odvetnik Peter Dyrberg, član Danske odvetniške zbornice, ter odvetnik Damien Reymond, član Pariške odvetniške zbornice, c/o Olswang, 326 Avenue Louise, bte 26, 1050 Bruselj, Belgija, je 4. oktobra 2013 pri Sodišču Efte vložila tožbo proti Nadzornemu organu Efte.
   Tožnica Sodišču Efte predlaga, naj:

               (i)

               razveljavi izpodbijano odločbo v delu, ki potrjuje vključitev „manj zanimivih“ tekem Svetovnega pokala FifeTM na seznam norveških dogodkov; ter

               (ii)

               Nadzornemu organu Efte naloži plačilo njegovih stroškov postopka in stroškov postopka Fife.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               Tožnica, Fédération internationale de football association (Fifa), zahteva razveljavitev odločbe Nadzornega organa Efte št. 309/13/COL z dne 16. julija 2013 v skladu s členom 14(2) Direktive o avdiovizualnih medijskih storitvah (DAVMS) (v nadaljnjem besedilu: izpodbijana odločba), v delu, ki potrjuje, da se na seznam norveških dogodkov, sestavljen v skladu s členom 14(1), vključijo vse tekme v okviru končnice svetovnega pokala FifeTM, zlasti tekme, ki niso finalna tekma in polfinalne tekme ter tekme, na katerih igra norveška ekipa („manj zanimive“ tekme).

               —

               Fifa je 12. julija in 5. avgusta 2013 od Nadzornega organa Efte zahtevala, naj jo obvesti o izpodbijani odločbi. Ta ji je kot odgovor zagotovil povezavo do spletne zbirke podatkov, v kateri je bila ta odločba objavljena.

               —

               Fifa je organizatorka in izključna imetnica pravic svetovnega pokala FifeTM, ki spada med dogodke na norveškem seznamu, kot ga je potrdil Nadzorni organ Efte. Fifa meni, da je s potrditvijo uvrstitve celotnega svetovnega pokala FifeTM na ta seznam, zlasti „manj pomembnih“ tekem v okviru tega tekmovanja, Nadzorni organ Efte zagrešil očitno napako ter ni upošteval prava EGP in Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča (v nadaljnjem besedilu: Sporazum o nadzornem organu in sodišču).

         Tožnica med drugim trdi, da je Nadzorni organ Efte:

               —

               kršil člen 16 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču ter

               —

               kršil člen 14(2) Direktive o avdiovizualnih medijskih storitvah in člen 5(2)(d) Sporazuma o nadzornem organu in sodišču, ker ni ustrezno preveril združljivosti norveških ukrepov s pravom EGP.


title: Zadeva C-602/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Judecătoria Călărași (Romunija) 21. decembra 2010 – SC Volksbank România S.A. proti Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor – Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Călărași

text:
               19.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Judecătoria Călărași (Romunija) 21. decembra 2010 – SC Volksbank România S.A. proti Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor – Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Călărași
   (Zadeva C-602/10)
   2011/C 89/13
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Judecătoria Călărași

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SC Volksbank România S.A.

      Tožena stranka: Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor - Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Călărași

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 30(1) Direktive 2008/48 (1) razlagati tako, da državam članicam prepoveduje uporabo nacionalnega zakona za prenos direktive tudi za pogodbe, ki so bile sklenjene, preden so začele veljati nacionalne določbe?

               2.

               Ali so določbe člena 85, drugi odstavek, OUG (nujna vladna uredba) 50/2010 ustrezen prenos določbe Skupnosti iz člena 24[(1)] Direktive 2008/48, ki državam članicam nalaga obveznost, da zagotovijo ustrezne in učinkovite postopke za izvensodno reševanje potrošniških sporov v zvezi s kreditnimi pogodbami?

               3.

               Ali je treba člen 22(1) Direktive 2008/48 razlagati tako, da določa maksimalno usklajevanje na področju potrošniških kreditov, to je usklajevanje, ki državam članicam ne dovoljuje:

                           3.1.

                           da bi področje uporabe določb Direktive 2008/48 razširile na pogodbe, ki so izrecno izključene z njenega področja uporabe (kot so pogodbe o hipotekarnih posojilih ali pogodbe, ki se nanašajo na lastninsko pravico na nepremičnini), ali

                           3.2.

                           da bi določile dodatne obveznosti v breme kreditnih ustanov na področju vrst provizij, ki jih te lahko zaračunajo, ali kategorij referenčnih indeksov, na katere se lahko nanaša spremenljiva obrestna mera, uporabljena v potrošniških kreditnih pogodbah, ki spadajo na področje uporabe nacionalne zakonodaje za prenos direktive?
                           Če je odgovor na tretje vprašanje nikalen, ali je treba načeli prostega pretoka storitev in prostega pretoka kapitala na splošno, ter natančneje, člene 56, 58 in 63, prvi odstavek, Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) razlagati tako, da državi članici preprečujejo, da bi kreditnim ustanovam nalagala ukrepe, s katerimi bi za potrošniške kreditne pogodbe prepovedala uporabo bančnih provizij, ki niso navedene na seznamu dovoljenih provizij, ne da bi bile te opredeljene v zakonodaji te države?

      (1)  Direktiva 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (UL L 133, str. 66).


title: Zadeva C-455/06: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 25. novembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het bedrijfsleven – Nizozemska) – Heemskerk BV, Firma Schaap proti Productschap Vee en Vlees (Uredbe (ES) št. 615/98, 1254/1999 in 800/1999 – Direktiva 91/628/EGS – Izvozna nadomestila – Zaščita govedi med prevozom – Pristojnost upravnega organa države članice, da v nasprotju s potrdilom uradnega veterinarja odloči, da prevozno sredstvo za živali ni v skladu z določbami Skupnosti – Pristojnost sodišč držav članic – Preizkus tožbenih razlogov, ki se nanašajo na pravo Skupnosti, po uradni dolžnosti – Nacionalno pravilo, ki določa prepoved reformatio in pejus)

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 25. novembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het bedrijfsleven – Nizozemska) – Heemskerk BV, Firma Schaap proti Productschap Vee en Vlees
   (Zadeva C-455/06) (1)

   (Uredbe (ES) št. 615/98, 1254/1999 in 800/1999 - Direktiva 91/628/EGS - Izvozna nadomestila - Zaščita govedi med prevozom - Pristojnost upravnega organa države članice, da v nasprotju s potrdilom uradnega veterinarja odloči, da prevozno sredstvo za živali ni v skladu z določbami Skupnosti - Pristojnost sodišč držav članic - Preizkus tožbenih razlogov, ki se nanašajo na pravo Skupnosti, po uradni dolžnosti - Nacionalno pravilo, ki določa prepoved reformatio in pejus)
   (2009/C 69/05)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Heemskerk BV, Firma Schaap

      Tožena stranka: Productschap Vee en Vlees
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – College van Beroep voor het bedrijfsleven – Razlaga člena 2(2), Uredbe Komisije (ES) št. 615/98 z dne 18. marca 1998, o posebnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za dobro počutje živega goveda med prevozom (UL L 82, str. 19), člena 33(9) Uredbe Sveta (ES) št. 1254/1999 z dne 17. maja 1999, o skupni ureditvi trga za goveje in telečje meso (UL L 160, str. 21), Direktive Sveta 91/628/EGS z dne 19. novembra 1991 o zaščiti živali med prevozom in spremembi direktiv 90/425/EGS in 91/496/EGS (UL L 340, str. 17) in Uredbe Komisije (ES) št. 800/1999 z dne 15. aprila 1999 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode (UL L 102, str. 11) – Pristojnost upravnega organa države članice, da v nasprotju z izjavo uradnega veterinarja odloči, da prevozno sredstvo ni v skladu z določbami Skupnosti – Presoja na podlagi meril zadevne države članice ali države članice, pod zastavo katere pluje ladja, ki prevaža živali – Pristojnosti sodišč držav članic
   Izrek

               1)

               Uredbo Komisije (ES) št. 615/98 z dne 18. marca 1998 o podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za dobro počutje živega goveda med prevozom, zlasti njena člena 1 in 5(3) in (7), je treba razlagati tako, da nacionalni organ, pristojen za izvozna nadomestila, lahko odloči, da prevoz živali ni bil opravljen v skladu z določbami Direktive Sveta 91/628/EGS z dne 19. novembra 1991 o zaščiti živali med prevozom in o spremembi direktiv 90/425/EGS in 91/496/EGS, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 95/29/ES z dne 29. junija 1995, čeprav je uradni veterinar na podlagi člena 2(3) navedene uredbe potrdil, da je ta prevoz v skladu z določbami te direktive. Pristojni organ pa se mora pri izpeljavi tega sklepa opreti na objektivna dejstva v zvezi z dobrim počutjem živali, s katerimi je mogoče izpodbijati dokumente, ki jih je predložil izvoznik; ta pa mora dokazati, če je to potrebno, da ta dejstva, na katera se sklicuje pristojni organ, da bi dokazal kršitev Direktive 91/628, kot je bila spremenjena z Direktivo 95/29, niso upoštevna.

               2)

               Če je ladja od države članice, pod zastavo katere pluje, dobila dovoljenje za prevoz živali za določeno površino, se mora pristojni organ države članice izvoza opreti na to dovoljenje pri presoji, ali so bile med prevozom spoštovane določbe Skupnosti o dobrem počutju živali.

               3)

               Besedno zvezo „izpolnjevati določbe, ki so v zakonodaji Skupnosti uvedene za dobro počutje živali“ iz člena 33(9) Uredbe Sveta (ES) št. 1254/1999 z dne 17. maja 1999 o skupni ureditvi trga za goveje in telečje meso je treba razlagati tako, da je treba – če je dokazano, da med prevozom živali niso bile izpolnjene zahteve Skupnosti glede gostote nakladanja, določene v poglavju VI, točka 47(B) Priloge k Direktivi 91/628, kot je bila spremenjena z Direktivo 95/29 – ugotoviti kršitev teh določb Skupnosti glede vseh tovorjenih živih živali.

               4)

               Pravo Skupnosti nacionalnega sodišča ne zavezuje, da mora po uradni dolžnosti uporabiti določbo Skupnosti, če bi ga taka uporaba vodila do izključitve načela prepovedi reformatio in pejus, ki je zasidrano v upoštevnem nacionalnem pravu.

      (1)  UL C 20, 27.1.2007.


title: Zadeva T-485/15: Tožba, vložena 24. avgusta 2015 – Alsharghawi/Svet

text:
               12.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 337/41

         Tožba, vložena 24. avgusta 2015 – Alsharghawi/Svet
   (Zadeva T-485/15)
   (2015/C 337/46)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Bashir Saleh Bashir Alsharghawi (Johannesburg, Južna Afrika) (zastopnik: É. Moutet, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za nična razglasi Sklep Sveta (SZVP) 2015/1333 z dne 31. julija 2015 o razveljavitvi Sklepa 2011/137/SZVP in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2015/1323 z dne 31. julija 2015 o izvajanju člena 16(2) Uredbe (EU) št. 204/2011 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Libiji;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na nepristojnost Sveta za vpis tožeče stranke na seznam oseb, za katere veljajo omejevalni ukrepi, saj naj njeno ime ne bi bilo navedeno niti v resolucijah Varnostnega sveta Združenih narodov 1970 (2011) in 1973 (2011) niti v spreminjajočih resolucijah tega organa 2213/2015 in 2214/2015.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na bistvene kršitve postopke in ima dva dela:

                           —

                           kršitev obveznosti obrazložitve;

                           —

                           kršitev pravice tožeče stranke do obrambe zaradi nekontradiktornosti postopka.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravnih pravil v zvezi s Pogodbama Evropske unije in ima dva dela:

                           —

                           kršitev domneve nedolžnosti;

                           —

                           kršitev temeljnih pravic, saj naj bi Svet z določitvijo omejevalnih ukrepov za tožečo stranko posegel v njeno pravico gibanja in njeno lastninsko pravico.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na neutemeljenost izpodbijanih aktov, saj naj ne bi obstajala nobena trdna dejanska podlaga za njuno utemeljenost.


title: Zadeva T-377/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2015 – Spa Monopole/UUNT – Olivar Del Desierto (OLEOSPA) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti OLEOSPA — Prejšnje besedne znamke Beneluxa SPA — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               20.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 127/20

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2015 – Spa Monopole/UUNT – Olivar Del Desierto (OLEOSPA)
   (Zadeva T-377/12) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti OLEOSPA - Prejšnje besedne znamke Beneluxa SPA - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 127/27)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgija) (zastopniki: L. De Brouwer, E. Cornu in E. De Gryse, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: sprva V. Melgar, nato V. Melgar in A. Folliard-Monguiral, zastopnika)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT: Olivar Del Desierto, SL (Almería, Španija)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 22. junija 2012 (zadeva R 135/2011 4) v zvezi s postopkom z ugovorom med Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV in Olivar Del Desierto, SL.

      Izrek

               1.

               Odločba čatrtega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 22. junija 2012 (zadeva R 135/2011 4) se razveljavi v delu, v katerem je z njo zavrnjen ugovor za kozmetične proizvode iz razreda 3 Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji blaga in storitev zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957, kakor je bil revidiran in spremenjen.

               2.

               UUNT se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 331, 27.10.2012.


title: Zadeva C-367/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundespatentgerichts (Nemčija) 13. junija 2017 – EA in drugi

text:
               4.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 293/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundespatentgerichts (Nemčija) 13. junija 2017 – EA in drugi
   (Zadeva C-367/17)
   (2017/C 293/21)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundespatentgericht

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Vlagatelj: S

      Nasprotne stranke: EA, EB, EC

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba odločitev o vlogi za spremembo specifikacije zaščitene geografske označbe, ki je bila 15. februarja 2007 vložena pri pristojnem nacionalnem organu (tukaj: Deutsches Patent- und Markenamt (nemški urad za modele in znamke)), na ta način, da se lahko rezanje in embaliranje proizvoda (tukaj: Schwarzwälder Schinken) opravlja samo na območju proizvodnje, sprejeti na podlagi Uredbe 510/2006 (1), ki je veljala ob vložitvi vloge, ali na podlagi Uredbe 1151/2012 (2), ki velja v času odločanja?

               2.

               Če je treba odločitev sprejeti na podlagi veljavne Uredbe 1151/2012:

                           2.1

                                       a)

                                       Ali z vidika zagotavljanja kakovosti proizvoda okoliščina, da lahko neprimeren prevoz proizvoda za namene nadaljnje predelave (rezanje in embaliranje) na druga območja škodljivo vpliva na avtentični okus, avtentično kakovost in trajnost, predstavlja zadostno utemeljitev za posamezni proizvod v smislu člena 7(1)(e) Uredbe 1151/2012 za to, da se lahko rezanje in embaliranje opravlja samo na območju proizvodnje?

                                       b)

                                       Ali z vidika zagotavljanja kakovosti proizvoda zahteve glede rezanja in embaliranja, določene v specifikaciji, ki niso strožje od veljavnih meril higiene živil, predstavljajo zadostno utemeljitev za posamezni proizvod v smislu člena 7(1)(e) Uredbe 1151/2012 za to, da se rezanje in embaliranje lahko opravlja samo na območju proizvodnje?

                           2.2

                                       a)

                                       Ali zadostno utemeljitev za posamezni proizvod v smislu člena 7(1)(e) Uredbe 1151/2012 za predpis, določen v specifikaciji za zaščiteno geografsko označbo, po katerem se lahko rezanje in embaliranje proizvoda opravlja samo na območju proizvodnje, načeloma predstavlja okoliščina, da s tem omogočen nadzor (proizvajalcev) na območju proizvodnje (člen 7(1)(g) v povezavi s členoma 36(3)(a) in 37 Uredbe 1151/2012) zagotavlja bolj intenziven nadzor in na splošno večje jamstvo od nadzora (nad zlorabami) v smislu člena 36(3)(b) v povezavi s členom 38 Uredbe 1151/2012?

                                       b)

                                       Če je odgovor na vprašanje pod (a) nikalen:
                                       Ali je utemeljena drugačna presoja, če gre za proizvod, ki je predmet velikega povpraševanja, tudi izven regije, ki se veliko reže in embalira tudi izven območja proizvodnje, čeprav konkretni primeri nepoštene rabe zaščitene geografske označbe v smislu člena 13 Uredbe 1151/2012 doslej niso bili ugotovljeni?

                           2.3

                           Ali zadostno utemeljitev za posamezni proizvod v smislu člena 7(1)(e) Uredbe 1151/2012 za predpis, določen v specifikaciji za zaščiteno geografsko označbo, po katerem se lahko rezanje in embaliranje proizvoda opravlja samo na območju proizvodnje, predstavlja okoliščina, da se sicer ne bi zagotavljala ustrezna sledljivost predelanega proizvoda?
                           Ali je v tej zvezi upoštevna okoliščina, da

                                       a)

                                       se mora na podlagi člena 18(1) Uredbe (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane (3) v povezavi z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 931/2011 o zahtevah glede sledljivosti iz Uredbe (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta za hrano živalskega izvora zagotavljati sledljivost hrane (4), zlasti živalskega izvora;

                                       b)

                                       se mora sledljivost proizvoda zagotavljati s sodelovanjem predelovalcev proizvoda v zasebnih sistemih nadzora, ki so s pravnega vidika prostovoljni, dejansko pa zavezujoči?

                           2.4

                           Če je odgovor na katero od vprašanj od 1 do 3 pritrdilen:
                           Ali se v specifikaciji za zaščiteno geografsko označbo – kot milejše sredstvo od obvezne omejitve rezanja in embaliranja na območju proizvodnje proizvoda – lahko oziroma mora določiti, da se mora nad predelovalci, ki imajo sedež izven območja proizvodnje, izvajati nadzor s strani organov in teles, ki so v skladu s specifikacijo pristojni za izvajanje nadzora na območju proizvodnje (člen 7(1)(g) Uredbe 1151/2012)?

               3.

               Če je treba odločitev sprejeti na podlagi Uredbe 510/2006 (glej prvo vprašanje), predložitveno sodišče naproša za odgovore na vprašanja, zastavljena pod točko 2, na podlagi Uredbe 510/2006, zlasti člena 4(2)(e) te uredbe v povezavi s členom 8 in uvodno izjavo 8 Uredbe Komisije (ES) št. 1898/2006 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (5).

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 510/2006 z dne 20. marca 2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (UL L 93, str. 12).

      (2)  Uredba (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (UL L 343, str. 1).

      (3)  UL L 31, str. 1.

      (4)  UL L 242, str. 2.

      (5)  UL L 369, str. 1.


title: Zadeva F-141/14: Tožba, vložena 24. decembra 2014 — ZZ/Komisija

text:
               16.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/46

         Tožba, vložena 24. decembra 2014 — ZZ/Komisija
   (Zadeva F-141/14)
   (2015/C 089/56)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: L. Levi, A. Tymen, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska Komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi odškodninskega zahtevka tožeče stranke, ki se je hudo ponesrečila, zaradi nepravilnega ravnanja Komisije, ki je odgovorna za vodenje njene zdravstvene kartoteke, in odškodninski zahtevek tožeče stranke za premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki naj bi ji nastala.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Toženi stranki naj se naloži plačilo odškodnine za premoženjsko in nepremoženjsko škodo;

               —

               po potrebi naj se razglasi ničnost odločbe z dne 24. februarja 2014 o zavrnitvi njenega odškodninskega zahtevka z dne 15. novembra 2013;

               —

               po potrebi naj se razglasi ničnost odločbe z dne 23. septembra 2014 o zavrnitvi njene zahteve z dne 23. maja 2014, ki je bila dopolnjena z dopisom z dne 17. junija 2014;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo vseh stroškov.


title: Zadeva T-598/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 25. novembra 2016 – Stichting Accolade/Komisija (Državne pomoči — Predaja nekaterih zemljišč po cenah, ki so domnevno pod tržno ceno — Pritožba tretjega, vložena pri Komisiji — Sklep, s katerim je ugotovljeno, da sporni ukrep ni pomoč — Postopek predhodnega preizkusa individualne, domnevno nezakonite, pomoči, na podlagi člena 108(2) PDEU, člena 10(1), člena 13(1) in člena 4(2) Uredbe (ES) št. 659/1999 — Ničnostna tožba tretjega — Dopustnost — Procesno upravičenje — Tožba zaradi varstva procesnih pravic — Tožba, s katero se izpodbija utemeljenost spornega ukrepa — Neobstoj znatnega vpliva na konkurenčni položaj — Nedopustnost)

text:
               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/34

         Sklep Splošnega sodišča z dne 25. novembra 2016 – Stichting Accolade/Komisija
   (Zadeva T-598/15) (1)

   ((Državne pomoči - Predaja nekaterih zemljišč po cenah, ki so domnevno pod tržno ceno - Pritožba tretjega, vložena pri Komisiji - Sklep, s katerim je ugotovljeno, da sporni ukrep ni pomoč - Postopek predhodnega preizkusa individualne, domnevno nezakonite, pomoči, na podlagi člena 108(2) PDEU, člena 10(1), člena 13(1) in člena 4(2) Uredbe (ES) št. 659/1999 - Ničnostna tožba tretjega - Dopustnost - Procesno upravičenje - Tožba zaradi varstva procesnih pravic - Tožba, s katero se izpodbija utemeljenost spornega ukrepa - Neobstoj znatnega vpliva na konkurenčni položaj - Nedopustnost))
   (2017/C 022/46)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Stichting Accolade (Drachten, Nozozemska) (zastopnika: H. de Boer in J. Abma, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. J. Loewethal in S. Noë, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Evropske komisije z dne 30. junija 2015 C(2015) 4411 final, državna pomoč SA.34676 (2015/NN) – Nizozemska (domnevna prodaja nepremičnine s strani občine Harlingen pod tržno ceno), na podlagi katerega je Komisija odločila, da prodaja teh zemljišč družbi Ludinga Vastgoed BV ni državna pomoč v smislu člena 107(1) PDEU.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Družbi Stichting Accolade se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 406, 7.12.2015.


title: Zadeva T-230/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 9. junija 2015 – Deutsche Edelstahlwerke/Komisija (Državne pomoči — Ukrepi, ki jih je Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in podjetjem z veliko porabo električne energije — Sklep o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU — Sprejetje končnega sklepa po vložitvi tožbe — Ustavitev postopka)

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/57

         Sklep Splošnega sodišča z dne 9. junija 2015 – Deutsche Edelstahlwerke/Komisija
   (Zadeva T-230/14) (1)

   ((Državne pomoči - Ukrepi, ki jih je Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in podjetjem z veliko porabo električne energije - Sklep o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU - Sprejetje končnega sklepa po vložitvi tožbe - Ustavitev postopka))
   (2015/C 294/69)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Deutsche Edelstahlwerke GmbH (Witten, Nemčija) (zastopnika: S. Altenschmidt in H. Janssen, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: T. Maxian Rusche in R. Sauer, zastopnika, skupaj z A. Lukejem in C. Maurerjem, odvetnikoma)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije C (2013) 4424 final z dne 18. decembra 2013 o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU zaradi ukrepov, ki jih je Zvezna republika Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in velikim porabnikom električne energije (državna pomoč SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)).

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Postopek v zvezi s predlogom za intervencijo, ki ga je vložil nadzorni organ EFTA, se ustavi.

               3.

               Družba Deutsche Edelstahlwerke GmbH nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               4.

               Nadzorni organ EFTA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 223, 14.7.2014.


title: Zadeva C-299/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Berlin (Nemčija) 23. maja 2017 – VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte von Medienunternehmen mbH proti Google Inc.

text:
               18.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 309/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Berlin (Nemčija) 23. maja 2017 – VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte von Medienunternehmen mbH proti Google Inc.
   (Zadeva C-299/17)
   (2017/C 309/27)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Berlin

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte von Medienunternehmen mbH

      Tožena stranka: Google Inc.

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali se nacionalno pravilo, ki določa prepoved dajanja na voljo javnosti tiska ali njegovih delov (z izjemo posameznih besed in krajših izsekov besedila) izključno za komercialne ponudnike iskalnikov in komercialne ponudnike storitev, ki pripravljajo vsebine, ne pa tudi za druge – tudi komercialne – uporabnike, na podlagi člena 1, točka 5, Direktive 98/34/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov, šteje za pravilo, ki ni posebej namenjeno storitvam, opredeljenim v navedeni točki,
               in če to ni tako,

               2.

               ali se nacionalno pravilo, ki določa prepoved dajanja na voljo javnosti tiska ali njegovih delov (z izjemo posameznih besed in krajših izsekov besedila) izključno za komercialne ponudnike iskalnikov in komercialne ponudnike storitev, ki pripravljajo vsebine, ne pa tudi za druge – tudi komercialne – uporabnike, šteje za tehnični predpis v smislu člena 1, točka 11, Direktive 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov, in sicer zavezujoči predpis, ki se nanaša na opravljanje storitve.

      (1)  Direktiva Sveta 83/189/EGS z dne 28. marca 1983 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in predpisov, kot je bila spremenjena z Direktivo 98/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. Julija 1998 o spremembi Direktive 98/34/ES o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov (UL L 217, str. 18).


title: Zadeva C-334/05 P: Pritožba Urada za usklajevanje na notranjem trgu (faks z dne  9. septembra 2005 ) zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (tretji senat), razglašeno dne  15. junija 2005  v zadevi Shaker di L. Laudato & C. sas proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu, druga stranka v postopka: Limiñana y Botella, SL., T-7/04

text:
               26.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/13

         Pritožba Urada za usklajevanje na notranjem trgu (faks z dne 9. septembra 2005) zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (tretji senat), razglašeno dne 15. junija 2005 v zadevi Shaker di L. Laudato & C. sas proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu, druga stranka v postopka: Limiñana y Botella, SL., T-7/04
   (Zadeva C-334/05 P)
   (2005/C 296/25)
   Jezik postopka: italijanščina
   Urad za usklajevanje na notranjem trgu, ki ga zastopata O. Montalto in M. Capostagno, zastopnika, je dne 15. septembra 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložil pritožbo zoper sodbo z dne 15. junija 2005 Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (tretji senat) v zadevi Shaker di L. Laudato & C. sas proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu, druga stranka v postopka: Limiñana y Botella, SL., T-7/04.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               razveljavi izpodbijano sodbo;

               2.

               družbi Shaker naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka trdi, da sodba Sodišča prve stopnje, ki jo izpodbija, temelji na napačni razlagi in uporabi člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti.
   Načeloma je določeno, da presoja verjetnosti zmede med znamkami po členu 8(1)(b) Uredbe o znamki Skupnosti temelji na dveh različnih fazah: prva je analitična primerjava obeh znamk in proizvodov, in za njo sintetična ocena rezultatov za določitev, ali lahko povprečen potrošnik zadevnih proizvodov ugotovi, da ti proizvodi izvirajo iz istega podjetja ali iz ekonomsko povezanih podjetij. Predvsem, kar zadeva primerjavo med znaki, je namen analize ugotoviti, ali mora biti podobnost med znaki opredeljena kot vidna, slišna in vsebinska, da se lahko zadosti celostni oceni, ki temelji na splošnem vtisu, ki ga te znamke pustijo, ob upoštevanju predvsem njihovih razlikovalnih in prevladujočih elementov.
   Tožeča stranka zatrjuje, da Sodišče prve stopnje ni uporabilo načela, navedenega zgoraj, in da je, predvsem, v svoji oceni izključilo vsako verjetnost zmede na podlagi izključno vidnega zaznavanja izpodbijane znamke, ne da bi upoštevalo ostale elemente, ki bi jih morda moralo upoštevati, in ki so del celostne in členjene presoje verjetnosti zmede.
   Tožeča stranka prav tako trdi, da je izpodbijana sodba očitno kontradiktorna in nelogična.


title: Zadeva T-393/10: Tožba, vložena 14. septembra 2010 – Westfälische Drahtindustrie in drugi proti Komisiji

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/49

         Tožba, vložena 14. septembra 2010 – Westfälische Drahtindustrie in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-393/10)
   ()
   2010/C 301/78
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Westfälische Drahtindustrie GmbH (Hamm, Nemčija), Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG (Hamm), Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG (Iserlohn, Nemčija) (zastopnik: C. Stadler, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožečih strank

               —

               Razglasitev ničnosti člena 1(8)(a) in (b) Sklepa v delu, v katerem je bilo ugotovljeno, da sta tožeči stranki pod 1) in 2) odgovorni za kršitev člena 101 PDEU oziroma člena 53 Sporazuma o EGP z dne 12. maja 1997;

               —

               razglasitev ničnosti člena 2 Sklepa v delu, v katerem je bila tožečima strankama pod 1) in 3) solidarno naložena globa v znesku 15 485 000 EUR, tožečima strankama pod 1) in 2) globa v znesku 30 115 000 EUR in tožeči stranki pod 1) globa v znesku 10 450 000 EUR;

               —

               podredno, ustrezno zmanjšanje globe, ki je bila tožeči stranki naložena v členu 2 Sklepa;

               —

               naložitev plačila stroškov toženi stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke izpodbijajo Sklep Komisije C(2010) 4387 konč. z dne 30. junija 2010 v zadevi COMP/38.344 – Jeklo za prednapenjanje. V izpodbijani odločbi so bile tožečim strankam in drugim podjetjem naložene globe zaradi kršitev člena 101 PDEU ter člena 53 Sporazuma o EGP. Po mnenju Komisije naj bi tožeče stranke sodelovale pri nadaljevanem sporazumu in/ali usklajenem ravnanju v sektorju jekla za prednapenjanje na skupnem trgu in EGP.
   Tožeče stranke v utemeljitev svoje tožbe navajajo osem tožbenih razlogov.
   Tožeče stranke kot prvi tožbeni razlog navajajo kršitev člena 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 1/2003 (1), ker je domneva glede sodelovanja tožeče stranke pri enotni in nadaljevani kršitvi napačna.
   V okviru drugega tožbenega razloga se podredno sklicujejo na kršitev člena 23(3) Uredbe št. 1/2003, ker gre za kršitev bistvenih načel določanja globe glede na obdobje trajanja kršitve, kakor ga je ugotovila tožena stranka, z vračunanjem kritičnega obdobja trajanja sporazuma.
   Tožeče stranke kot tretji tožbeni razlog navajajo, da je tožena stranka kršila člen 23(3) Uredbe št. 1/2003, ker je z uporabo navedb v zahtevi za zmanjšanje globe, naložene tožečim strankam, kršila načela varstva legitimnih pričakovanj in načela, da upravo zavezujejo lastna ravnanja.
   Tožeče stranke v okviru četrtega tožbenega razloga navajajo, da gre za kršitev člena 23(3) Uredbe št. 1/2003, ker je tožena stranka storila veliko napak pri presoji teže kršitve.
   S petim tožbenim razlogom tožeče stranke očitajo kršitev člena 23 Uredbe št. 1/2003 in kršitev dolžnosti utemeljitve na podlagi člena 296, drugi odstavek, PDEU ter člena 41(2)(c) Listine Unije o temeljnih pravicah. V zvezi s tem navajajo, da naj bi tožena stranka pri določitvi globe samovoljno odstopala od metode izračuna, navedene v izpodbijanem sklepu.
   Tožeče stranke s šestim tožbenim razlogom navajajo, da je tožena stranka kršila člen 23 Uredbe št. 1/2003 zaradi prekoračitve diskrecijske pravice in kršitve načela sorazmernosti pri izračunu zneska globe.
   V okviru sedmega tožbenega razloga tožeče stranke navajajo kršitev člena 296, drugi odstavek, PDEU in člena 41(2)(c) Listine Unije o temeljnih pravicah, ker tožena stranka izpodbijanega sklepa v bistvenih točkah ni utemeljila.
   Nazadnje se v okviru osmega tožbenega razloga očita, da je tožena stranka kršila pravico tožečih strank do izjave, v skladu s členom 27 Uredbe št. 1/2003 in členom 41(2)(c) Listine Unije o temeljnih pravicah, ker tožečih strank glede bistvenih točk ni zaslišala.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL 1, str. 1).


title: Zadeva T-430/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 1. februarja 2008 – Nomura Principal Investment in Nomura proti Komisiji

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/45

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 1. februarja 2008 – Nomura Principal Investment in Nomura proti Komisiji
   (Zadeva T-430/04) (1)

   (2008/C 92/89)

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 31, 5.2.2005.


title: Zadeva C-23/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 17. januarja 2011 – Fleischkontor Moksel GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               9.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 17. januarja 2011 – Fleischkontor Moksel GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Zadeva C-23/11)
   2011/C 113/06
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Hamburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Fleischkontor Moksel GmbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali ima imetnik izvoznega dovoljenja pravico do izvoznega nadomestila samo, če je v izvozni deklaraciji, ki jo je vložil pri pristojnem carinskem uradu (člen 5(7) Uredbe št. 800/1999) (1), v polju 2 vpisan kot izvoznik?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali je glavni carinski urad (Hauptzollamt), ki je pristojen za izplačilo nadomestila, vezan na naknadni popravek vpisa v polju 2 izvozne deklaracije, ki ga je opravil carinski urad izvoza?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen: ali lahko urad, pristojen za izplačilo nadomestila, v primeru, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, vpis v polju 2 izvozne deklaracije razume dobesedno in zavrne zahtevek za izvozno nadomestilo z obrazložitvijo, da vlagatelj zahtevka za nadomestilo ni izvoznik blaga, za katerega se izplača nadomestilo, ali pa je urad, pristojen za izplačilo nadomestila – kadar obstaja protislovje med navedbo izvoznika v polju 2 izvozne deklaracije, predlistino, na katero je napoteno v polju 40, in/ali imetnikom izvoznega dovoljenja, navedenim v polju 44 – zavezan, da o tem poizve pri vlagatelju zahtevka za nadomestilo in, če je to potrebno, po uradni dolžnosti popravi vpis v polju 2 izvozne deklaracije?

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 800/1999 z dne 15. aprila 1999 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode (UL L 102, str. 11).


title: Zadeva C-280/16 P: Pritožba, ki so jo Società cooperativa Amrita arl in drugi vložili 17. maja 2016 zoper sklep Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 11. marca 2016 v zadevi T-439/15, Amrita in drugi/Komisija

text:
               18.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/33

         Pritožba, ki so jo Società cooperativa Amrita arl in drugi vložili 17. maja 2016 zoper sklep Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 11. marca 2016 v zadevi T-439/15, Amrita in drugi/Komisija
   (Zadeva C-280/16 P)
   (2016/C 260/41)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožnice: Soc. coop. Amrita arl; Cesi Marta; Comune Agricola Lunella - Soc. mutua coop. arl; Rollo Olga; Borrello Claudia; Società agricola Merico Maria Rosa di Consiglia, Marta e Vito Lisi; Marzo Luigi; Stasi Anna Maria; Azienda Agricola Crie di Miggiano Gianluigi; Castriota Maria Grazia; Azienda Agricola di Cagnoni Fiorella; Azienda Agricola Spirdo ss agr.; Impresa Agricola Stefania Stamerra; Azienda Agricola Clemente Pezzuto di Pezzuto Francesco; Simone Cosimo Antonio; Masseria Alti Pareti Soc. agr. arl (zastopnika: L. Paccione, V. Stamerra, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predloga

               —

               Razveljavitev izpodbijanega sklepa in vrnitev zadeve v ponovno sojenje ter ugotovitev popolne aktivne legitimacije pritožnic;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnice v utemeljitev pritožbe navajajo te pritožbene razloge:

               1.

                  Prvi pritožbeni razlog: Napačna uporaba prava. Nenatančna presoja upoštevnih dejstev. Nezadostna in napačna obrazložitev glede točk od 12 do 22 izpodbijanega sklepa

               Izpodbijani sklep izhaja iz napačne predpostavke, da so pritožnice predlagale razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2015/789 z dne 18. maja 2015 glede ukrepov za preprečevanje vnosa organizma Xylella fastidiosa (Wells et al.) v Unijo in njegovega širjenja znotraj Unije (UL L 125, str. 36) v celoti, ne pa, kot v resnici, zgolj v določenih delih, ki so natančneje navedeni v tožbi in repliki na ugovor nedopustnosti.

               2.

                  Drugi pritožbeni razlog: Napačna uporaba prava. Nenatančna presoja upoštevnih dejstev. Nezadostna, protislovna in napačna obrazložitev

               V izpodbijanem sklepu je napačno navedeno, da sklep Komisije Italijanski državi nalaga izvedbene ukrepe v zvezi z razmejitvijo območja, okuženega s Xylella fastidiosa. Ta navedba je ovržena z nesporno okoliščino, da sklep nepreklicno kot okuženo območje opredeljuje celotno upravno pokrajino Lecce, ki ima že označene meje na zemljevidih.

               3.

                  Tretji pritožbeni razlog: Nezakonitost točke 25, tudi v povezavi s točko 21 izpodbijanega sklepa: protislovna, napačna in očitno neutemeljena obrazložitev

               V skladu z obrazložitvijo Splošnega sodišča v točki 21 izpodbijanega sklepa je treba pri presoji, ali regulativni akt zajema izvedbene ukrepe, upoštevati položaj osebe, ki se sklicuje na pravico do tožbe. V točki 25 pa Splošno sodišče odstopa od tega hermenevtičnega merila in odgovarja nikalno na vprašanje v zvezi z aktivno legitimacijo pritožnic.

               4.

                  Četrti pritožbeni razlog: Napačna uporaba prava. Nenatančna presoja upoštevnih dejstev. Nezadostna, protislovna in napačna obrazložitev

               Splošno sodišče na eni strani trdi, da je italijansko Ministero delle Politiche Agricole (ministrstvo za kmetijsko politiko) z dekretom sprejelo izvedbene ukrepe členov 4, 6 in 7 sklepa Komisije, na drugi strani pa, protislovno, ugotavlja, da nekateri ukrepi iz sklepa Komisije niso zajeti v navedenem dekretu.

               5.

                  Peti pritožbeni razlog: Napačna uporaba prava. Nenatančna presoja upoštevnih dejstev. Nezadostna, protislovna in napačna obrazložitev

               V točki 24 izpodbijanega sklepa ni upoštevana dejanska vsebina tožbe, s katero se izpodbijata člen 6(4) in člen 7(4) sklepa, v zvezi z obveznostjo fitosanitarnih tretiranj, ki so v biološkem kmetijstvu prepovedana, obveznostjo, ki je del samoizvedbenega ukrepa, ki neposredno škoduje družbam pritožnicam, ki bi zaradi tega izgubile ekološki certifikat, ki ga imajo.

               6.

                  Šesti pritožbeni razlog: Napačna uporaba prava. Nenatančna presoja upoštevnih dejstev. Nezadostna, protislovna in napačna obrazložitev

               V točkah 33 in 34 izpodbijanega sklepa ni upoštevan dokumentiran dokaz, predložen v postopku, v zvezi z individualno škodo, nastalo pritožnicam zaradi izpodbijanih ukrepov.

               7.

                  Sedmi pritožbeni razlog: Napačna uporaba prava. Opustitev odločitve v zvezi z neposrednim škodovanjem zaradi izpodbijanih ukrepov

               Splošno sodišče ni odločilo o objektivnem obstoju neposredne škode, nastale družbam pritožnicam zaradi izpodbijanih samoizvedbenih ukrepov Komisije.