title: Zadeva T-486/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 20. junija 2011 – Iberdrola proti Komisiji

text:
               13.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/36

         Sklep Splošnega sodišča z dne 20. junija 2011 – Iberdrola proti Komisiji
   (Zadeva T-486/10) (1)

   2011/C 238/63
   Jezik postopka: španščina
   Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 328, 4.12.2010.


title: Zadeva C-567/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 5. novembra 2013 vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) – Nóra Baczó, János István Vizsnyiczai proti Raiffeisen Bank Zrt.

text:
               8.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/2

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 5. novembra 2013 vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) – Nóra Baczó, János István Vizsnyiczai proti Raiffeisen Bank Zrt.
      (Zadeva C-567/13)
      (2014/C 71/02)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Fővárosi Törvényszék

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: Nóra Baczó in János István Vizsnyiczai

         Tožena stranka: Raiffeisen Bank Zrt.

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali potrošniku škoduje sodni postopek, v katerem tožeča stranka v sporu pred okrajnim sodiščem zaradi razglasitve neveljavnosti pogodbe (splošnih pogodbenih pogojev) v tožbi tudi predlaga, naj se pogoj iz pogodbe, ki je predmet spora, razglasi za nepošten, s čimer bi se utemeljila pristojnost drugega sodišča, okrožnega sodišča (törvényszék)[?] V sporu, ki ga je začela druga pogodbena stranka, lahko namreč potrošnik pred okrajnim sodiščem uveljavlja nepoštenost pogodbenega pogoja (1), medtem ko mora potrošnik pri predložitvi spora okrožnemu sodišču plačati višje takse.

                  2.

                  Ali bi se položaj uravnotežil, če bi lahko potrošnik v postopku, ki ga je pred okrajnim sodiščem začel zaradi ugotovitve neveljavnosti pogodbe, uveljavljal tudi nepoštenost nekaterih pogodbenih pogojev, ne da bi zato prenehala pristojnost tega okrajnega sodišča[?]

         (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).


title: Zadeva T-553/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 2. decembra 2015 – European Dynamics Luxembourg in Evropaïki Dynamiki/Entreprise commune Fusion for Energy (Javna naročila storitev — Razpisni postopek — Dobava storitev informacijske tehnologije, svetovanja, razvoja programske opreme, internetnih storitev in storitev podpore — Zavrnitev ponudbe ponudnika in oddaja naročil drugim ponudnikom — Nepogodbena odgovornost)

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/41

         Sodba Splošnega sodišča z dne 2. decembra 2015 – European Dynamics Luxembourg in Evropaïki Dynamiki/Entreprise commune Fusion for Energy
   (Zadeva T-553/13) (1)

   ((Javna naročila storitev - Razpisni postopek - Dobava storitev informacijske tehnologije, svetovanja, razvoja programske opreme, internetnih storitev in storitev podpore - Zavrnitev ponudbe ponudnika in oddaja naročil drugim ponudnikom - Nepogodbena odgovornost))
   (2016/C 027/49)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luksemburg) in Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnika: D. Mabger in I. Ampazis, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropsko skupno podjetje za ITER in razvoj fuzijske energije (zastopniki: sprva H. Jahreiss, R. Hanak, A. Verpont, I. Costin in A. Nagy, nato R. Hanak, A. Verpont, I. Costin in A. Nagy, agenti, skupaj s P. Wytinckom in B. Hoorelbekom, odvetnika)

      Predmet

   Prvič, predlog za razglasitev ničnosti odločbe Evropskega skupnega podjetja za ITER in razvoj fuzijske energije z dne 7. avgusta 2013, ki je bila sprejeta v okviru razpisnega postopka F4E-ADM-0464, ki se nanaša na storitve informacijske tehnologije, svetovanja, razvoja programske opreme, internetne storitve in storitve podpore (UL 2012/S 213 – 352451) in s katero je bila zavrnjena ponudba družbe European Dynamics Luxembourg SA, naročila pa so bila oddana drugim ponudnikom, ter, drugič, odškodninski zahtevek.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbama European Dynamics Luxembourg SA in Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 367, 14.12.2013.


title: Zadeva T-279/11: Tožba, vložena 30. maja 2011 – T&L Sugars in Sidul Açúcares proti Komisiji

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/33

         Tožba, vložena 30. maja 2011 – T&L Sugars in Sidul Açúcares proti Komisiji
   (Zadeva T-279/11)
   2011/C 232/60
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: T&L Sugars Ltd (London, Združeno kraljestvo) in Sidul Açúcares, Unipessoal Lda (Santa Iria de Azóia, Portugalska) (zastopnika: D. Waelbroeck, odvetnik, in D. Slater, Solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Ugotovi naj se, da sta ta tožba za razglasitev ničnosti na podlagi člena 263(4) PDEU in/ali ugovor nezakonitosti na podlagi člena 277 PDEU zoper Uredbo št. 222/2011, Uredbo št. 293/2011, Uredbo št. 302/2001 in Uredbo št. 393/2011 dopustna in utemeljena;

               —

               Uredba št. 222/2011 o posebnih ukrepih glede dajanja izvenkvotnega sladkorja in izoglukoze na trg Unije z znižanimi dajatvami na presežne zaloge v tržnem letu 2010/2011 naj se razglasi za nično;

               —

               Uredba št. 293/2011 o določitvi dodelitvenega koeficienta, zavrnitvi nadaljnjih zahtevkov in zaključku obdobja za predložitev vlog za razpoložljive količine izvenkvotnega sladkorja za prodajo na trgu Unije po znižani presežni dajatvi naj se razglasi za nično;

               —

               Uredba št. 302/2001 o odprtju posebne uvozne tarifne kvote za določene količine sladkorja za tržno leto 2010/2011 naj se razglasi za nično; in

               —

               Uredba št. 393/2011 o določitvi koeficienta dodelitve za izdajo uvoznih dovoljenj, za katere so bili zahtevki vloženi od 1. do 7. aprila 2011, za proizvode v sektorju sladkorja v okviru nekaterih tarifnih kvot ter o odložitvi vlaganja zahtevkov za takšna dovoljenja naj se razglasi za nično;

               —

               podredno, ugotovi naj se, da je ugovor nezakonitosti člena 186(a) in 187 Uredbe št. 1234/2007 dopusten in utemeljen, da so te določbe nezakonite, izpodbijane uredbe, ki neposredno ali posredno temeljijo na teh določbah, pa naj se razglasi za nične;

               —

               Evropski uniji, ki jo zastopa Komisija, naj se naloži povračilo škode, ki sta jo utrpeli tožeči stranki, ker je Komisija kršila svoje pravne obveznosti, pri čemer naj se določi znesek 35 485 746 EUR odškodnine za škodo, ki sta jo tožeči stranki utrpeli v obdobju med 1. oktobrom 2009 in 31. marcem 2011, povečan za vse tekoče izgube, ki sta jih tožeči stranki utrpeli po tem datumu, ali kateri koli drugi znesek, ki odraža škodo, ki sta jo utrpeli ali jo bosta utrpeli tožeči stranki, kot ga bosta navedli med tem postopkom, zlasti ob upoštevanju bodoče škode;

               —

               naloži naj se plačilo obresti na znesek odškodnine od dneva razglasitve sodbe Sodišča do dejanskega plačila po stopnji, kot jo določa Evropska centralna banka za glavne operacije refinanciranja, povečano za 2 odstotni točki, ali po kateri koli drugi primerni stopnji, ki jo bo določilo Sodišče;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo vseh stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev Uredbe št. 1234/2007 (1) in neobstoj ustrezne pravne podlage. Izpodbijana Uredba št. 222/2011 je s kršitvijo Uredbe št. 1234/2007 dejansko povečala proizvodne kvote, dodeljene domačim proizvajalcem. Tožeči stranki menita, da Komisija nima take pristojnosti in da je izrecno pristojna le za znižanje proizvodnih kvot. Toda da bi bil dosežen enak učinek in ne glede na pravno obveznost Komisije, da naloži dajatve, ki imajo odvračalni učinek, je z Uredbo št. 222/2011 nezakonito določena dajatev 0 EUR na izvenkvotni sladkor. Dalje, v prizadevanju popraviti tržne motnje, ki jih je povzročilo zmanjšanje uvoza, Uredba št 222/2011 in Uredba št. 302/2007 ne upoštevata prednosti za uvozne ukrepe in stalne rafinerije, ki jih je določila Uredba št. 1234/2007.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev načela prepovedi diskriminacije. Tožeči stranki trdita, da kljub enaki kemični sestavi sladkorja iz trsa in pese, izpodbijane uredbe dajejo prednost domačim proizvajalcem na račun uvoznih rafinerij.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti. Namen izpodbijanih uredb je odpravljanje primanjkljaja na trgu sladkorja EU, ki je posledica pomanjkanja uvoženega surovega trsnega sladkorja. Vendar so te uredbe namesto reševanja problema s sprostitvijo potrebnega uvoza surovega trsnega sladkorja povečale dovoljen obseg domače proizvodnje sladkorja. Zato so očitno neprimerne in nesorazmerne.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev načela zaupanja v pravo. Tožeči stranki trdita, da je Komisija večkrat zagotovila, da ne bo povečala proizvodnih kvot in da bo vzdrževala ravnovesje med zainteresiranimi stranmi. Vendar so bile izpodbijanje uredbe izdelane očitno v korist domače proizvodnje in na račun uvoznih rafinerij.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev načel skrbnega ravnanja in dobrega upravljanja. Tožeči stranki navajata, da se Komisija v začetni fazi sploh ni uspela odzvati, kljub večkratnim opozorilom o motnjah na trgu, nato pa je sprejela očitno neustrezne ukrepe za odpravo teh motenj in s tem omajala ravnovesje, ki ga je med različnimi udeleženci na trgu vzpostavil Svet.

         Tožeči stranki uveljavljata zgornje razloge za razglasitev ničnosti Uredbe št. 222/2011 in Uredbe št. 302/2011 tudi v podporo ugovora nezakonitosti na podlagi člena 277 PDEU. Podredno tožeči stranki na podlagi člena 277 PDEU uveljavljata ugovor nezakonitosti členov 186(a) in 187 Uredbe št. 1234/2007, na katerih temeljijo izpodbijane uredbe.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode („Uredba o enotni SUT“) (UL L 299, str.1).


title: Zadeva T-128/08: Tožba, vložena 25. marca 2008 – CBI in Abisp proti Komisiji

text:
               7.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/30

         Tožba, vložena 25. marca 2008 – CBI in Abisp proti Komisiji
   (Zadeva T-128/08)
   (2008/C 142/55)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Coordination Bruxelloise d'Institutions sociales et de santé (CBI) (Bruselj, Belgija) in Association Bruxelloise des Institutions de Soins Privées (Abisp) (Bruselj, Belgija) (zastopnika: D. Waelbroeck, odvetnik, in D. Slater, solicitor)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predloga tožečih strank

               —

               odločba Komisije naj se razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeči stranki predlagata razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 10. januarja 2008, s katero je Komisija zavrnila njuni pritožbi, vloženi 7. septembra in 17. oktobra 2005 zoper državne pomoči, ki jih je Kraljevina Belgija dodelila javnim bolnišnicam iz omrežja Iris v regiji glavnega mesta Bruselj, in s katero je zavrnila začetek formalnega postopka preiskave zadevnih pomoči na podlagi člena 88(2) ES.
   Tožeči stranki najprej zatrjujeta, da ima izpodbijana odločba postopkovne pomanjkljivosti, ker bi jo Komisija morala sprejeti kot Kolegij, nasloviti na državo članico naslovnico in bi morala biti objavljena v Uradnem listu Evropske unije.
   Tožeči stranki glede temelja navajata, da je Komisija očitno napačno presodila in da ni izpolnila svojih obveznosti glede obrazložitve, s tem ko je ocenila, da so bili zadevni ukrepi skladni s členom 86(2) ES in da ni bilo treba sprožiti formalnega postopka preiskave na podlagi člena 88(2) ES.
   Tožeči stranki zatrjujeta, da pogoji za uporabo člena 86(2) ES v obravnavani zadevi niso bili izpolnjeni, ker:

               —

               cilj javnih storitev bolnišnic, ki so dobile pomoč, ni jasno opredeljen;

               —

               merila za poračunanje niso bila predhodno določena;

               —

               poračun presega nastale stroške; in

               —

               ni bila opravljena primerjava med bolnišnicami, ki so pridobile pomoči, in podobnimi zasebnimi bolnišnicami.

         Tožeči stranki poleg tega navajata, da v obravnavani zadevi ni bila upoštevana direktiva o preglednosti finančnih odnosov med državami članicami in javnimi podjetji (1).

      (1)  Direktiva Komisije 2006/111/ES z dne 16. novembra 2006 o preglednosti finančnih odnosov med državami članicami in javnimi podjetji ter o finančni preglednosti znotraj določenih podjetij (UL L 318, str. 17).


title: Združene zadeve T-75/04 in od T-77/04 do T-79/04: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2011 – Arch Chemicals in drugi proti Komisiji (Ničnostna tožba — Zdravstveni pregledi — Dajanje biocidnih proizvodov v promet — Uredba (ES) št. 2032/2003 — Neobstoj posamične zadevnosti — Nedopustnost)

text:
               29.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/11

         Sodba Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2011 – Arch Chemicals in drugi proti Komisiji
   (Združene zadeve T-75/04 in od T-77/04 do T-79/04) (1)

   (Ničnostna tožba - Zdravstveni pregledi - Dajanje biocidnih proizvodov v promet - Uredba (ES) št. 2032/2003 - Neobstoj posamične zadevnosti - Nedopustnost)
   2011/C 319/19
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Arch Chemicals, Inc. (Norwalk, Connecticut, Združene države) in Arch Timber Protection Ltd (Castleford, West Yorkshire, Združeno kraljestvo) (zadeva T-75/04); Rhodia UK Ltd, prej Rhodia Consumer Specialties Ltd (Watford, Hertfordshire, Združeno kraljestvo) (zadeva T-77/04); Sumitomo Chemical (UK) plc (London, Združeno kraljestvo) (zadeva T-78/04); in Troy Chemical Co. BV (Vlaardingen, Nizozemska) (zadeva T-79/04); (zastopnika: K. Van Maldegem in C. Mereu, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva X. Lewis in F. Simonetti, nato P. Oliver in G. Wilms, zastopniki)

      Intervenient v podporo tožečih strank: European Chemical Industry Council (CEFIC) (Bruselj, Belgija) (zastopniki: sprva M. Bronckers, Y. van Gerven in P. Charro, nato Y. van Gerven, odvetniki)

      Intervenienti v podporo tožene stranke: Evropski parlament (zastopniki: sprva A. Neergaard in M. Moore, nato A. Neergaard in J. Rodrigues, zastopniki); Svet Evropske unije (zastopniki: sprva B. Hoff-Nielsen, M. Sims in F. Ruggeri Laderchi, nato M. Sims in F. Florindo Gijón, in nazadnje F. Florindo Gijón in R. Liudvinaviciute-Cordeiro, zastopniki), in Kraljevina Nizozemska (zastopnika: sprva S. Terstal, nato H. Sevenster, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti členov 3, 4(2), 5(3), 10(2), drugi pododstavek, 11(3), 13, 14(2) in Priloge II k Uredbi Komisije (ES) št. 2032/2003 z dne 4. novembra 2003 o drugi fazi desetletnega delovnega programa iz člena 16(2) Direktive 98/8/ES Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z dajanjem biocidnih proizvodov v promet in o spremembi Uredbe (ES) št. 1896/2000 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 41, str. 92).

      Izrek

               1.

               Tožbe se zavržejo.

               2.

               Arch Chemicals, Inc., Arch Timber Protection Ltd, Rhodia UK Ltd, Sumitomo Chemical (UK) plc et Troy Chemical Co. BV nosijo svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska Komisija, vključno s stroški Sumitomo Chemical (UK) plc, ki so nastali v postopku za izdajo začasne odredbe.

               3.

               Evropski parlament, Svet Evropske unije, Kraljevina Nizozemska in European Chemical Industry Council (CEFIC) nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.


title: Zadeva F-83/13: Tožba, vložena 4. septembra 2013 – ZZ proti Komisiji

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/69

         Tožba, vložena 4. septembra 2013 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-83/13)
   2013/C 344/128
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: P. Joassart, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o prerazporeditvi tožeče stranke.

      Predlog tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe, vročene po elektronski pošti z dne 1. februarja 2013, ki jo je sprejel vodja oddelka O.I.B. in s katero je odločil, da se tožečo stranko 4. februarja 2013 z mesta medicinske sestre prerazporedi v jasli;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-290/07: Pritožba, ki jo je vložila Komisija Evropskih skupnosti 14. junija 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat), razglašeno 29. marca 2007 v zadevi Scott S. A, ob podpori Francoske republike, proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-366/00

text:
               4.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/25

         Pritožba, ki jo je vložila Komisija Evropskih skupnosti 14. junija 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat), razglašeno 29. marca 2007 v zadevi Scott S. A, ob podpori Francoske republike, proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-366/00
   (Zadeva C-290/07)
   (2007/C 183/45)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Pritožnica: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: J. Flett)

      Druge stranke v postopku: Scott SA, Francoska republika
   Predlogi pritožnice:
   Pritožnica predlaga Sodišču naj:

               —

               izpodbijano sodbo razveljavi;

               —

               dokončno razsodi o sporu, ki so predmet te pritožbe. Podredno Komisija predlaga Sodišču, naj vsako vprašanje, za katero Sodišče odloči, da stanje postopka ne dopušča dokončne sodbe, vrne Sodišču prve stopnje v ponovno odločanje.

               —

               tožeča stranka nosi svoje stroške in stroške, ki jih je Komisija priglasila v postopku pred Sodiščem in Sodiščem prve stopnje; Francoska republika naj nosi svoje stroške.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Prvi štirje pritožbeni razlogi se nanašajo na napačno uporabo prava v izpodbijani sodbi glede procesnih pravic tretjih oseb in procesnih obveznostih Komisije v postopkih o državni pomoči:

               Prvi pritožbeni razlog se nanaša na izločitev dodatnih navedb družbe Scott z dne 24. decembra 1999, ki so bile poslane trinajst mesecev po preteku določenega roka, iz upravnega spisa.

               Drugi pritožbeni razlog se nanaša na ugotovitev v izpodbijani sodbi, da je Komisija imela procesno obveznost, da da Franciji na voljo dodatno možnost za predložitev domnevnih ocen.

               Tretji pritožbeni razlog se nanaša na ugotovitev v izpodbijani sodbi, da je Komisija imela procesno obveznost, da da družbi Scott na voljo dodatno priložnost za vložitev stališč.

               Četrti pritožbeni razlog se nanaša na ugotovitev v izpodbijani sodbi, da je Komisija imela procesno obveznost, da uporabi „zunanjega strokovnjaka“.

         V zvezi s temi vprašanji Komisija navaja, da izpodbijana sodba ne navaja niti ne uporabi pravilnega pravnega standarda: ali je Komisija kršila bistveno določbo postopka. Poleg tega izpodbijana sodba ni mogla zakonito razsoditi o teh vprašanjih, ker tožba družbe Scott ni vsebovala nobenega od takih razlogov za razglasitev ničnosti. V vsakem primeru Komisija navaja, da ni prišlo do kršitve bistvenih določb postopka. Takih zahtev ni v pravilih postopka; in izpodbijana sodba ne bi smela „podeliti“ takih pravic ali naložiti obveznosti na podlagi zmotnih preudarkov, navedenih v izpodbijani sodbi. Nazadnje, ni bilo kršitve bistvenih določb postopka:

               Izločena dodatna pojasnila družbe Scott so bila vsebovana v repliki Francije z dne 21. februarja 2000, ki je bila vključena v upravni spis in je bila obravnavana v izpodbijani sodbi.

               Glede na štiri zahteve za podatke in odredbo o predložitvi podatkov Komisija ni bila dolžna dati Franciji še ene možnosti za predložitev domnevnih ocen.

               Družba Scott je imela veliko priložnosti, da preloži stališča, in je sodelovala zlasti pri odgovoru na odredbo o predložitvi podatkov.

               Francija in družba Scott sta imela veliko priložnosti za predložitev ocene na dan podelitve, a tega nista storili.

         Pritožbeni razlogi od pet do osem so povezani, kar Komisija zgolj zaradi uporabljivosti imenuje „procesni ugovori“, in se nanašajo na napačno uporabo prava v izpodbijani sodbi glede: odsotnosti kakršnega koli razloga za razveljavitev, ki bi se nanašal na domnevne ocene, iz tožbe družbe Scott; merila Sodišča prve stopnje za presojo (Komisija naj ne bi imela proste presoje); opiranje izpodbijane sodbe na domneve namesto na dokaže; in obrnitev dokaznega bremena v postopku o državni pomoči in postopku pred Sodiščem prve stopnje.
   Deveti in deseti pritožbeni razlog se nanašata na napačno uporabo materialnega prava v zvezi s tovarno.
   Deveti pritožbeni razlog se nanaša na način izračuna zneska državne pomoči in prenose v naravi. V nasprotju z ugotovitvami izpodbijane sodbe sme, ker ni ocene na dan podelitve ali javnega razpisa, Komisija zakonito uporabiti stroške kot nadomestek za vrednost. To je bilo še posebej razumno v tem primeru, ker je bila tovarna prikrojena zahtevam družbe Scott. Obrazložitev izpodbijane sodbe o domnevni prodajni ceni 11 let po podelitvi je odvisna od domnevnih procesnih nepravilnosti in druge nepravilne uporabe prava in je v vsakem primeru vsebinsko napačna.
   Deseti pritožbeni razlog se nanaša na domnevne napake Komisije pri uporabi stroškovne metode. Ugotovitve v izpodbijani sodbi so odvisne od domnevnih nepravilnosti in druge nepravilne uporabe prava. Previdna ocena stroškov Komisije je bila najnižja možna; in ni razloga, da se sporna odločba razglasi za nično, ker bi pomoč Komisije utegnila biti večja.
   Pritožbeni razlogi od enajst do trinajst se nanašajo na napačno uporabo materialnega prava v zvezi z zemljo.
   Enajsti pritožbeni razlog se nanaša na zavrnitev previdnih ocen iz zapisnika občinskega sveta mesta Orléans z dne 27. maja 1994 v izpodbijani sodbi kot „kratek in neobrazložen povzetek“.
   Dvanajsti pritožbeni razlog se nanaša na način izračuna zneska prenosov državne pomoči v naravi in je podoben devetemu pritožbenemu razlogu. V odsotnosti ocene na dan podelitve ali javnega razpisa sme Komisija zakonito uporabiti stroške kot nadomestek za vrednost. To je bilo še posebej razumno v tem primeru, ker je bil tretji nakup zemlje prikrojen zahtevam družbe Scott. Obrazložitev izpodbijane sodbe glede domnevnega davčnega nadzora je odvisna od domnevnih procesnih nepravilnosti in druge nepravilne uporabe prava in je v vsakem primeru vsebinsko napačna.
   Trinajsti pritožbeni razlog se nanaša na domnevne napake Komisije pri uporabi stroškovne metode. Ugotovitve v izpodbijani sodbi so odvisne od domnevnih procesnih nepravilnosti in druge nepravilne uporabe prava. Komisija je uporabila najnižjo možno vrednost zemlje ki sta jo navedli Francija in družba Scott. Dejstva in dokazi, ki utemeljujejo odločitev Komisije so: ponudba, domnevne ocene družbe Galtier in osebe, pooblaščena za revizijo vrednosti vložkov, zapisnik občinskega sveta mesta Orléans z dne 27. maja 1994 in povprečna cena treh nakupov parcel. Dejstvo, da bi državna pomoč lahko bila višja, ni razlog za razglasitev ničnosti sporne odločbe.
   Štirinajsti pritožbeni razlog se nanaša na odredbo o predložitvi podatkov, zlasti glede zemlje, stroškovne metode določanja zneska državne pomoči in treh nakupov parcel. To je procesno vprašanje, a se ga obravnava na koncu, ker je povezano s trinajstim pritožbenim razlogom.
   S petnajstim pritožbenim razlogom Komisija predlaga Sodišču, naj razveljavi izpodbijano sodbo, ker je Sodišče prve stopnje izkrivilo dokazno gradivo, ki mu je bilo predloženo, zlasti ker je Sodišče prve stopnje zamenjalo svojo obrazložitev z obrazložitvijo sporne odločbe.


title: Zadeva C-517/10: Sklep predsednika Sodišča z dne 9. marca 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Canarias – Španija) – María Luisa Gómez Cueto proti Administración del Estado

text:
               25.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/17

         Sklep predsednika Sodišča z dne 9. marca 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Canarias – Španija) – María Luisa Gómez Cueto proti Administración del Estado
   (Zadeva C-517/10) (1)

   2011/C 186/30
   Jezik postopka: španščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 30, 29.1.2011.


title: Zadeva T-453/15: Tožba, vložena 6. avgusta 2015 – Trinity Haircare/UUNT – Advance Magazine Publishers (VOGUE)

text:
               28.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/46

         Tožba, vložena 6. avgusta 2015 – Trinity Haircare/UUNT – Advance Magazine Publishers (VOGUE)
   (Zadeva T-453/15)
   (2015/C 320/64)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Trinity Haircare AG (Herisau, Švica) (zastopnika: J. Kroher in K. Bach, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, Združene države)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti črne in bele barve z besednim elementom„VOGUE“ – Znamka Skupnosti št. 9 944 547

      Postopek pred UUNT: Postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 27. maja 2015 v zadevi R 2426/2014-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi in razglasi blagovno znamko Skupnosti (CTM) št. 009 944 547 VOGUE za nično;

               —

               UUNT in drugi stranki postopka pred odborom za pritožbe naloži plačilo stroškov postopka.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 52(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-52/07: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 11. decembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Marknadsdomstolen – Švedska) – Kanal 5 Ltd, TV 4 AB proti Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå (STIM) (Avtorska pravica – Organizacija za upravljanje avtorskih pravic, ki ima dejanski monopol – Plačilo licenčnine za televizijsko predvajanje glasbenih del – Metoda izračuna te licenčnine – Prevladujoči položaj – Zloraba)

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/2

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 11. decembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Marknadsdomstolen – Švedska) – Kanal 5 Ltd, TV 4 AB proti Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå (STIM)
   (Zadeva C-52/07) (1)

   (Avtorska pravica - Organizacija za upravljanje avtorskih pravic, ki ima dejanski monopol - Plačilo licenčnine za televizijsko predvajanje glasbenih del - Metoda izračuna te licenčnine - Prevladujoči položaj - Zloraba)
   (2009/C 32/03)
   Jezik postopka: švedščina
   Predložitveno sodišče
   Marknadsdomstolen
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Kanal 5 Ltd, TV 4 AB

      Tožena stranka: Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå (STIM)
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Marknadsdomstolen – Razlaga člena 82 ES – Licenčnine, ki jih plačajo komercialni televizijski kanali kolektivni organizaciji za upravljanje avtorskih pravic na področju glasbenih del – Izračun licenčnin glede na odstotek dohodkov, ki izhajajo med drugim iz naročnin in oglaševanja
   Izrek

               1)

               Člen 82 ES je treba razlagati tako, da organizacija za kolektivno upravljanje avtorskih pravic, ki ima prevladujoči položaj na znatnem delu skupnega trga, ne zlorablja tega položaja, če za plačilo za televizijsko predvajanje glasbenih del, zaščitenih z avtorsko pravico, uporablja za zasebne televizijske postaje tarifo, v skladu s katero zneski licenčnin ustrezajo delu dohodkov teh postaj, če je ta del v celoti sorazmeren ali je lahko sorazmeren s količino dejansko televizijsko predvajanih glasbenih del, zaščitenih z avtorsko pravico, in če ne obstaja druga metoda, s katero je mogoče natančneje opredeliti in količinsko določiti uporabo teh del in publiko, ne da bi se s tem nesorazmerno povečali stroški, nastali z upravljanjem pogodb in nadzorom uporabe navedenih del.

               2)

               Člen 82 ES je treba razlagati tako, da lahko organizacija za kolektivno upravljanje avtorskih pravic, s tem da izračuna licenčnine, prejete kot plačilo za televizijsko predvajanje glasbenih del, zaščitenih z avtorsko pravico, različno glede na to, ali gre za zasebne televizijske družbe ali za družbe, ki opravljajo dejavnost javne službe, zlorablja svoj prevladujoči položaj v smislu navedenega člena, če za te družbe uporablja neenake pogoje za primerljive posle in če jih s tem postavlja v podrejen konkurenčni položaj, razen če je tako ravnanje mogoče objektivno upravičiti.

      (1)  UL C 95, 28.4.2007.


title: Zadeva C-235/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 13. maja 2014 vložilo Audiencia Provincial de Barcelona (Španija) – Safe Interenvios, S.A. proti Liberbank, S.A., in drugim

text:
               21.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 13. maja 2014 vložilo Audiencia Provincial de Barcelona (Španija) – Safe Interenvios, S.A. proti Liberbank, S.A., in drugim
   (Zadeva C-235/14)
   2014/C 235/13
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Audiencia Provincial de Barcelona

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Safe Interenvios, S.A.

      Nasprotne stranke: Liberbank, S.A., Banco de Sabadell, S.A. in Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Razlaga člena 11(1) Direktive 2005/60/ES (1):

                           a.

                           Ali je treba člen 11(1) Direktive glede na člen 7 Direktive razlagati tako, da je zakonodajalec Unije hotel določiti pravo izjemo od tega, da lahko kreditne ustanove sprejmejo ukrepe glede dolžnosti skrbnosti v razmerju do svojih strank, če so te stranke plačilne ustanove, ki so same predmet lastnega sistema nadzora, ali pa gre zgolj za pooblastilo za uporabo take izjeme?

                           b.

                           Ali je treba člen 11(1) Direktive glede na člen 5 Direktive razlagati tako, da lahko nacionalni zakonodajalec izjemo iz člena 11(1) Direktive v nacionalni pravni red prenese drugače, kot izhaja iz njegove vsebine?

                           c.

                           Ali se izjema iz člena 11(1) Direktive tudi za ukrepe glede poglobljene dolžnosti skrbnosti uporabi enako kot za ukrepe glede dolžnosti skrbnosti?

               2.

               Podredno, za primer, če se z odgovorom na prejšnja vprašanja potrdi možnost, da lahko kreditne ustanove sprejmejo ukrepe glede dolžnosti skrbnosti in poglobljene dolžnosti skrbnosti v razmerju do plačilnih ustanov:

                           a.

                           V kakšnem obsegu lahko kreditne ustanove nadzorujejo delovanje plačilnih ustanov? Ali se lahko šteje, da so na podlagi Direktive 2005/60/ES pooblaščene za nadzor nad postopki in ukrepi glede dolžnosti skrbnosti, ki jih sprejemajo plačilne ustanove, ali pa je to v izključni pristojnosti javnih ustanov, na katere se sklicuje Direktiva 2007/64/ES (2), v danem primeru torej Banco de España?

                           b.

                           Ali morajo imeti kreditne ustanove za uporabo tega pooblastila za sprejetje ukrepov posebne razloge, ki izhajajo iz dejanj plačilne ustanove, ali pa gre za splošno pooblastilo, ki se lahko uporabi že zgolj na podlagi dejstva, da se plačilna ustanova ukvarja s tvegano dejavnostjo, kakršna je izvajanje denarnih nakazil v tujino?

                           c.

                           Če Sodišče ugotovi, da so za to, da lahko kreditne ustanove sprejmejo ukrepe glede dolžnosti skrbnosti v razmerju do plačilnih ustanov, potrebni konkretni razlogi:

                                       i.

                                       Katera so upoštevna ravnanja, na katera mora biti pozorna bančna ustanova za sprejetje ukrepov glede dolžnosti skrbnosti?

                                       ii.

                                       Se lahko šteje, da je kreditna ustanova pooblaščena, da za ta namen presoja ustreznost ukrepov glede dolžnosti skrbnosti, ki jih v svojih postopkih uporablja plačilna ustanova?

                                       iii.

                                       Ali je za uporabo tega pooblastila potrebno, da je bančna ustanova v delovanju plačilne ustanove zaznala ravnanje, ki vzbuja sum, da je ta udeležena v dejavnostih pranja denarja ali financiranja terorizma?

               3.

               Če Sodišče ugotovi, da lahko kreditne ustanove v razmerju do plačilnih ustanov sprejemajo tudi ukrepe glede poglobljene dolžnosti skrbnosti:

                           a.

                           Ali je dopustno, da je eden od teh ukrepov ta, da se od plačilnih ustanov zahteva razkritje podatkov o identiteti vseh njihovih strank, od katerih izvirajo finančna sredstva, ki jih nakazujejo naprej, ter identiteti prejemnikov teh sredstev?

                           b.

                           Ali je z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES (3) z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov skladno to, da morajo plačilne ustanove podatke o svojih strankah razkriti kreditnim ustanovam, katerih storitve so prisiljene uporabljati pri opravljanju svoje dejavnosti in s katerimi obenem konkurirajo na trgu?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/60/ES z dne 26. oktobra 2005 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma, (UL L 309, str. 15).

      (2)  Direktiva 2007/64/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o plačilnih storitvah na notranjem trgu in o spremembah direktiv 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES in 2006/48/ES ter o razveljavitvi Direktive 97/5/ES, (UL L 319, str. 1).

      (3)  UL L 281, str. 31.


title: Zadeva T-74/07: Tožba, vložena 12. marca 2007 — Zvezna republika Nemčija proti Komisiji

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/54

         Tožba, vložena 12. marca 2007 — Zvezna republika Nemčija proti Komisiji
   (Zadeva T-74/07)
   (2007/C 95/108)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: M. Lumma, C. Blaschke, ob pomoči: C. von Donat, Rechtsanwalt)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nično naj se razglasi Odločba Komisije K(2006) 7271 z dne 27. decembra 2006 o omejitvi finančne udeležbe ESRR v operacionalnem programu v okviru pobude Skupnosti INTERREG II v regijah Posarje, Lothringen in Westpfalz v Nemčiji, odobrene z Odločbo Komisije K(95) 2271,

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Z izpodbijano odločbo je Komisija omejila udeležbo Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR) v operacionalnem programu dežele Severno Porenje-Vestfalija v okviru pobude Skupnosti INTERREG II v regijah Posarje, Lothringen in Westpfalz.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka navaja kršitev člena 24(2) Uredbe št. 4253/88 (1), ker po njenem mnenju predpostavke za omejitev niso podane. V zvezi s tem zlasti uveljavlja, da odstopanja od napovedanega načrta financiranja ne predstavljajo bistvenih sprememb programa. Tudi v primeru, če bi šlo za bistvano spremembo programa, tožeča stranka uveljavlja, da obstaja predhodno soglasje Komisije.
   Poleg tega tožeča stranka navaja, da naj omejitev ne bi bila dovolj utemeljena. S tem v zvezi trdi zlasti, da naj ne bi bila utemeljena neuporaba pravila elastičnosti v „Smernicah za finančno poročilo o operacionalnih ukrepih (1994-1999) strukturnih skladov “(SEK (1999) 1316).
   Ob domnevi, da so predpostavke za omejitev podane, tožeča stranka očita, da tožena stranka ni uporabila svoje diskrecije v zvezi s konkretnim programom. Po mnenju tožeče stranke bi morala Komisija pretehtati, ali se zdi omejitev udeležbe ESRR sorazmerna.
   Nazadnje naj bi bilo po mnenju tožeče stranke tudi kršeno načelo partnerstva.

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 4253/88 z dne 19. decembra 1988 o izvajanju Uredbe (EGS) št. 2052/88 glede koordinacije dejavnosti različnih strukturnih skladov med seboj in z Evropsko investicijsko banko in drugimi finančnimi instrumenti (UL L 374, 31.12.1988, str. 1).


title: Zadeva T-55/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 30. septembra 2009 – Nizozemska proti Komisiji ( FEOGA — Jamstveni oddelek — Izdatki, izključeni iz financiranja Skupnosti — Podpora za razvoj podeželja — Prehodni ukrepi — Pojem večletni izdatki — Člen 4(2) in (3) Uredbe (ES) št. 2603/1999 )

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/41

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 30. septembra 2009 – Nizozemska proti Komisiji
   (Zadeva T-55/07) (1)

   („FEOGA - Jamstveni oddelek - Izdatki, izključeni iz financiranja Skupnosti - Podpora za razvoj podeželja - Prehodni ukrepi - Pojem „večletni izdatki“ - Člen 4(2) in (3) Uredbe (ES) št. 2603/1999“)
   2009/C 282/77
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Nizozemska (zastopniki: sprva H. Sevenster in M. de Grave, nato M. de Grave, C. Wissels in M. Noort, zastopniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: T. van Rijn in F. Jimeno Fernández, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije 2006/932/ES z dne 14. decembra 2006 o izključitvi nekaterih izdatkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) iz financiranja Skupnosti (UL L 355, str. 96) v delu, v katerem se nanaša na Kraljevino Nizozemsko in, natančneje, na finančni popravek, ki je bil uporabljen za vračilo neupravičenih izdatkov v Jamstveni oddelek EKUJS za leto 2002 do višine 5,67 milijonov EUR.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Kraljevini Nizozemski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 82, 14.4.2007.


title: Zadeva C-519/04 P: Pritožba D. Meca-Medine in I. Majcna, vložena dne 22. decembra 2004, proti sodbi Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (četrti senat) z dne 30. septembra 2004 v zadevi T-313/02, D. Meca-Medina in I. Majcen proti Komisiji Evropskih skupnosti, ob intervenciji Republike Finske

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 57/16

         Pritožba D. Meca-Medine in I. Majcna, vložena dne 22. decembra 2004, proti sodbi Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (četrti senat) z dne 30. septembra 2004 v zadevi T-313/02, D. Meca-Medina in I. Majcen proti Komisiji Evropskih skupnosti, ob intervenciji Republike Finske
   (Zadeva C-519/04 P)
   (2005/C 57/31)
   Jezik postopka: francoščina
   D. Meca-Medina in I. Majcen, ki ju zastopata J.- L. Dupont in M.-A. Lucas, avocats, sta dne 22. decembra 2004 (faks 20.12.2004) na Sodišče Evropskih skupnosti vložila pritožbo proti sodbi Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (četrti senat) z dne 30. septembra 2004 v zadevi T-313/04, D. Meca-Medina in I. Majcen proti Komisiji Evropskih skupnosti, ob intervenciji Republike Finske.
   Tožeči stranki Sodišču predlagata, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje z dne 30. septembra 2004 v zadevi T-313/02;

               —

               ugodi predlogom, ki sta jih tožeči stranki podali pred Sodišču prve stopnje;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov obeh postopkov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Sodba Sodišča prve stopnje krši člene 49, 81 in 82 Pogodbe ES, kot jih razlaga Sodišče.
   Najprej je Sodišče prve stopnje nepravilno štelo, da se te določbe uporabljajo samo za pravila, sprejeta na področju športa, ki se nanašajo na ekonomski vidik športa, ne pa tudi na pravila izključno športne narave. Sodišče ni na splošno izključilo izključno športnih predpisov iz področja uporabe določb Pogodbe, temveč se navedena izključitev omejuje le na pravila, ki se nanašajo na sestavo in zapolnitev nacionalnih ekip.
   Sodišče prve stopnje je prav tako nepravilno štelo, da antidopinški predpisi temeljijo na izključno športnih razlogih, čeprav je navedlo, da lahko ti predpisi zasledujejo tudi ekonomske cilje. Sodišče prve stopnje je s tem nepravilno ugotovilo dejansko stanje, njegova obrazložitev je sama s seboj v nasprotju in poleg tega pomanjkljiva, in pravno napačno okvalificiralo dejstva.
   Poleg tega je Sodišče prve stopnje, s tem, da je štelo, da se za sporno ureditev člen 81 in 82 ES ne uporabljata, kršilo ta dva člena.
   Končno je Sodišče prve stopnje kršilo pravila postopka, in sicer pravice obrambe, ker je ocenilo, da je analiza spornih predpisov, ki jo je pripravila Komisija v svoji odločbi o zavrnitvi prijave, nepotrebna, čeprav iz te odločbe izhaja, da je Komisija štela, da ti predpisi spadajo na področje uporabe določb Pogodbe ES. S tem je Sodišče prve stopnje kršilo pravice obrambe tožečih strank, ki jim ni bilo omogočeno, da navedejo svoje stališče o tem vprašanju.


title: Zadeva T-491/04: Tožba Merant GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 21. decembra 2004

text:
               2.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/29

         Tožba Merant GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 21. decembra 2004
   (Zadeva T-491/04)
   (2005/C 82/57)
   Jezik, v katerem je bila vložena tožba: nemščina
   Merant GmbH, s sedežem v Ismaningu (Nemčija), ki jo zastopa A. Schulz, Rechtsanwalt, je dne 21. decembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).
   Focus Magazin Verlag GmbH, s sedežem v Münchnu (Nemčija), je bila druga stranka v postopku pred Odborom za pritožbe.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega Odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 18. oktobra 2004, številka spisa R-542/2002-2;

               —

               potrdi odločbo Oddelka za ugovore z dne 29. aprila 2002 (odločba št. 1198/2002), to pomeni, zavrne prijavo znamke Skupnosti št. 453 720 za naslednje blago in storitve:

                           —

                           „nosilci podatkov vseh vrst, ki vsebujejo informacije in ki jih je mogoče strojno brati, in software, posebno digitalni in analogni nosilci zapisov z na primer kulturnimi in znanstvenimi ter industrijskimi oziroma tehničnimi informacijami; programirane računalniške diskete, RCM video kasete, kompaktne plošče in čip plošče; magnetni nosilci zapisov v razred 9;

                           —

                           tiskane publikacije, časopisi in revije, knjige, plakati, nalepke, koledarji, fotografije; strojepisni in pisarniški material, namreč neelektrične pisarniške naprave, pisalni pribor, kemični svinčniki, nalivna peresa, učni material in material za pouk, tudi v obliki modelov in panojev, v razred 16;

                           —

                           izdajanje digitalnih in analognih nosilcev zapisov z na primer kulturnimi, znanstvenimi, športnimi in industrijskimi oziroma tehničnimi informacijami; v razred 41 in storitve posodabljanja, tudi za CD-ROM; uredniške storitve v razred 42.“;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Focus Magazin Verlag GmbH

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Besedna znamka „FOCUS“ za blago in storitve iz razredov 3, 6, 7, 8, 9, 14, 15, 16, 20, 21, 24, 25, 26, 28, 29, 32, 33, 35, 36, 38, 39, 41, 42 – prijava št. 453 720.

               Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom:

               Tožeča stranka.

               Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom:

               Mednarodna figurativna znamka „MICRO FOCUS“ za blago in storitve iz razredov 9, 16, 41 in 42.

               Odločba Oddelka za ugovore:

               Delna ugoditev ugovoru.

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Ugoditev pritožbi Focus Magazin Verlag GmbH in zavrnitev ugovora tožeče stranke.

               Tožbeni razlogi:

               Člen 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 naj bi bil nepravilno uporabljen. Obstajala naj bi verjetnost zmede med nasprotujočima si znamkama. Prijavljena poznejša znamka naj bi prevzela enak element prejšnje znamke ter blago in storitve, ki jih označujejo znamke, naj bi bile delno enake in delno zelo podobne.


title: Zadeva T-135/16: Tožba, vložena 29. marca 2016 – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Charente-Maritime Deux-Sèvres/ECB

text:
               17.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/32

         Tožba, vložena 29. marca 2016 – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Charente-Maritime Deux-Sèvres/ECB
   (Zadeva T-135/16)
   (2016/C 175/37)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Charente-Maritime Deux-Sèvres (Saintes, Francija) (zastopnik: H. Savoie, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost sklepa Evropske centralne banke z dne 29. januarja 2016 (ECB/SSM/2016 – 969500TJ5KRTCJQWXH05/101), sprejetega na podlagi člena 4(1)(e) Uredbe (EU) št. 468/2014 Evropske centralne banke in na podlagi členov L. 511-13, L. 511-52, L. 511-58, L. 612-23-1 in R. 612-29-3 francoskega monetarnega in finančnega zakonika.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri razloge, ki so v bistvu enaki ali podobni tožbenim razlogom v zadevi T-133/16, Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence/ECB.


title: Zadeva T-454/15: Tožba, vložena 10. avgusta 2015 – Laboratorios Ern/UUNT – Werner (Dynamic Life)

text:
               28.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/47

         Tožba, vložena 10. avgusta 2015 – Laboratorios Ern/UUNT – Werner (Dynamic Life)
   (Zadeva T-454/15)
   (2015/C 320/65)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Španija) (zastopnik: M. Pérez Serres, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Matthias Werner (Neufahrn, Nemčija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: Figurativna znamka Skupnosti v beli, rdeči, oranžni, rumeni in belo vijolični barvi, ki vsebuje besedna elementa „Dynamic Life“ – Prijava št. No 11 303 468

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 27. maja 2015 v zadevi R 441/2014-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi in zavrne registracijo znamke Skupnosti št. 011303468 DYNAMIC LIFE & design za razreda 5 in 32;

               —

               UUNT in Matthiasu Wernerju, če se bo odločil za intervencijo, naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva T-104/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 1. februarja 2013 – Ferrari proti UUNT (PERLE') (Znamka Skupnosti — Mednarodna registracija, ki jo določa Evropska skupnosti — Figurativna znamka PERLE' — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisni značaj — Neobstoj razlikovalnega učinka — Neobstoj razlikovalnega učinka, pridobljenega z uporabo — Člen 7(1)(b) in (c) ter (3) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               16.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/14

         Sodba Splošnega sodišča z dne 1. februarja 2013 – Ferrari proti UUNT (PERLE')
   (Zadeva T-104/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Mednarodna registracija, ki jo določa Evropska skupnosti - Figurativna znamka PERLE' - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisni značaj - Neobstoj razlikovalnega učinka - Neobstoj razlikovalnega učinka, pridobljenega z uporabo - Člen 7(1)(b) in (c) ter (3) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 79/23
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ferrari F.lli Lunelli SpA (Trento, Italija) (zastopnika: P. Perani in G. Ghisletti, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopniki: sprva G. Mannucci, nato L. Rampini in F. Mattina, zastopniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 8. decembra 2010 (zadeva R 1249/2010-2) glede mednarodne registracije, ki je določena v Evropski skupnosti, figurativne znamke PERLE'.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Ferrari F.lli Lunelli SpA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 113, 9.4.2011.


title: Zadeva T-242/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. novembra 2008 – Weiler proti UUNT – IQNet Association – The International Certification Network (Q2WEB) ( Znamka Skupnosti – Postopek za ugotovitev ničnosti – Besedna znamka Skupnosti Q2WEB – Prejšnja besedna znamka Skupnosti QWEB in prejšnja figurativna znamka Skupnosti QWEB Certified Site – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) in člen 52(1)(a) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/26

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. novembra 2008 – Weiler proti UUNT – IQNet Association – The International Certification Network (Q2WEB)
   (Zadeva T-242/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Skupnosti Q2WEB - Prejšnja besedna znamka Skupnosti QWEB in prejšnja figurativna znamka Skupnosti QWEB Certified Site - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) in člen 52(1)(a) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2009/C 6/53)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Dieter Weiler (Pulheim, Nemčija) (zastopniki: T. Dolde, V. von Bomhard in A. Renck, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (zastopnik: R. Pethke)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: IQNet Association – The International Certification Network (Bern, Švica) (zastopniki: A. Masetti Zannini de Concina, M. Bucarelli in P. Bodenham, odvetniki)
   Predmet
   Tožba, vložena zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 29. marca 2007 (zadeva R 893/2005-1) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med CISQ Federazione Certificazione Italiana Sistemi di Qualità Aziendali, nato IQNet Association – The International Certification Network, in D. Weilerjem.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Dieterju Weilerju se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 211, 8.9.2007.


               18.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 167/1

         2009/C 167/01
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 153, 4.7.2009

      Prejšnje objave

      UL C 141, 20.6.2009

      UL C 129, 6.6.2009

      UL C 113, 16.5.2009

      UL C 102, 1.5.2009

      UL C 90, 18.4.2009

      UL C 82, 4.4.2009

   Ti teksti so na voljo na:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva T-385/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. septembra 2015 – Volkswagen/UUNT (ULTIMATE) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti ULTIMATE — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               23.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/51

         Sodba Splošnega sodišča z dne 30. septembra 2015 – Volkswagen/UUNT (ULTIMATE)
   (Zadeva T-385/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti ULTIMATE - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 389/57)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Volkswagen AG (Wolfsburg, Nemčija) (zastopnik: U. Sander, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Walicka, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 24. marca 2014 (zadeva R 1787/2013-1) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka ULTIMATE kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Volkswagen AG se naloži plačilo svojih stroškov in stroškov, ki jih je priglasil Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

      (1)  UL C 253, 4.8.2014.


title: Zadeva T-311/05: Tožba, vložena 9. avgusta 2005 — Rounis proti Komisiji

text:
               29.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/22

         Tožba, vložena 9. avgusta 2005 — Rounis proti Komisiji
   (Zadeva T-311/05)
   (2005/C 271/43)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Georgios Rounis (Bruselj, Belgija) (zastopnik: E. Boigelot, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe Komisije, ki je zavrnila, da se tožeči stranki nakaže en del plače, namenjen pokritju študijskih stroškov njene hčere za študijsko leto 2003-2004;

               —

               dodelitev odškodnine za premoženjsko in nepremoženjsko škodo zaradi različnih bistvenih kršitev na različnih stopnjah, za škodo, ocenjeno ex aequo et bono na skupni znesek 13.582,88 EUR, ki naj se do polnega plačila poveča z obrestmi po 5,25 % obrestni meri, s pridržkom povečanja ali zmanjšanja tekom postopka;

               —

               naložitev, v vsakem primeru, toženi stranki plačila stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča strank, ki je tožeča stranka tudi v zadevi T-17/01 (1), nasprotuje zlasti odločbi Organa, pristojnega za imenovanja (OPI), ki je zavrnil, da se v Združeno kraljestvo nakaže 35 % njene neto mesečne plače, namenjenih pokritju stroškov v zvezi z univerzitetnim študijem njene hčere.
   Glede tega navaja, da naj bi predložila dokaz o dejanskih stroških v Združenem kraljestvu in da naj bi ji bila pravica do izvršitve takega nakazila priznana s sodbo z dne 16. maja 2002, dopolnjeno s sodbo z dne 30. septembra 2003, ki sta bili izdani v zgoraj navedeni zadevi.
   V utemeljitev svojih navedb se tožeča stranka sklicuje na kršitev členov 62 in 67 Kadrovskih predpisov in člena 17 Prilog VII in XIII teh predpisov, ravno tako v njuni različici od začetka veljave novih Kadrovskih predpisov 1. maja 2004. Ravno tako uveljavlja kršitev splošnih pravnih načel, kot so načelo dobre uprave in pravilnega poslovanja, načelo spoštovanja legitimnih pričakovanj in varstva zaupanja v pravo, kot tudi kršitev dolžne skrbnosti in načel, ki OPI-ju nalagajo, da sprejema odločbe le na podlagi upoštevnih razlogov in ne na podlagi kršitve pooblastil za odločanje po prostem preudarku.

      (1)  Sodbi z dne 16. maja 2002 (RecFP, str. IA-63; FP II-301) in z dne 30. septembra 2003 (RecFP, IA-221; FP II-1079).


title: Zadeva C-662/16 P: Pritožba, ki jo je Laboratoire de la mer vložil 21. decembra 2016 zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 18. oktobra 2016 v zadevi T-109/16, Laboratoire de la mer/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

text:
               21.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 277/20

         Pritožba, ki jo je Laboratoire de la mer vložil 21. decembra 2016 zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 18. oktobra 2016 v zadevi T-109/16, Laboratoire de la mer/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
   (Zadeva C-662/16 P)
   (2017/C 277/27)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnik: Laboratoire de la mer (zastopnik: J. Blanchard, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
   S sklepom z dne 20. junija 2017 je Sodišče (šesti senat) odločilo, da je pritožba nedopustna.


title: Zadeva C-566/08: Tožba, vložena 22. decembra 2008 – Evropski parlament proti Svetu Evropske unije

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/37

         Tožba, vložena 22. decembra 2008 – Evropski parlament proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-566/08)
   (2009/C 44/63)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Evropski parlament (zastopniki: R. Passos, G. Mazzini in D. Gauci, zastopniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Sklep Sveta 2008/780/ES z dne 29. septembra 2008 o sklenitvi, v imenu Evropske skupnosti, Sporazuma o ribolovu za južni Indijski ocean (1) naj se razveljavi zaradi kršitve Pogodbe ES;

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Evropski parlament v utemeljitev tožbe navaja samo en tožbeni razlog, in sicer napačno pravno podlago za izpodbijani sklep. Meni, da naj bi namreč iz razlage člena 300 ES in vsebine zadevnega sporazuma v tej zadevi jasno izhajalo, da ta spada v kategorijo sporazumov, ki vzpostavljajo poseben institucionalni okvir, s tem ko uvajajo postopke sodelovanja. Zato bi moral biti sporni sklep sprejet na podlagi člena 37 ES v povezavi s členom 300(2), prvi pododstavek, prva poved, in (3), drugi pododstavek, ES – ki določa privolitev Evropskega parlamenta – in ne na podlagi člena 37 ES v povezavi s členom 300(2), prvi pododstavek, prva poved, in (3), prvi pododstavek, ES, ki določa le mnenje te institucije.

      (1)  UL L 268, str. 27.


title: Zadeva C-535/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Protodikeío Athinón (Grčija) 10. oktobra 2013 – Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha proti Maria Patmanídi ΑΕ

text:
               21.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 377/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Protodikeío Athinón (Grčija) 10. oktobra 2013 – Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha proti Maria Patmanídi ΑΕ
   (Zadeva C-535/13)
   2013/C 377/13
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Protodikeío Athinón

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha

      Tožena stranka: Maria Patmanídi ΑΕ

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Kako široko je področje uporabe določb člena 7 Direktive 89/104/EGS (1) (ki je postal člen 7 Direktive 2008/95/ES (2)) in člena 13 Uredbe (ES) št. 40/94/ES (3) (ki je postal člen 13 Uredbe št. 207/2009 (4)) v zvezi s pravico imetnika znamke, da prepove vzporedni uvoz svojega blaga – in sicer rezervnih delov motornih vozil vseh vrst, ki so bila prvič proizvedena in prodajana v tretji državi, zunaj EU in EGP – na ozemlje EU in EGP, zlasti kadar gre za blago, za katero je značilna visoka stopnja dobička in zbijanja cen, kar je okoliščina, ki se kaže v velikem nihanju v politiki cen, in/ali pri katerem lahko vzporedni uvozi pripeljejo do velikih znižanj cen za končnega potrošnika, kar je tako v njegovo korist kot v korist konkurence, v skladu s spodaj navedenimi določbami, upoštevanimi posamično ali v povezavi:

               (a)

               členoma 101 PDEU in 102 PDEU;

               (b)

               členi I, XI. 1, III.4 in XX (d) ter, splošneje, pravili Sporazuma GATT iz leta 1994; in

               (c)

               členoma I in [X]XIV Sporazuma GATT iz leta 1994 in, natančneje, ali te določbe [razširjajo] področje uporabe člena 7(1) Direktive 2008/95/ES in člena 13(1) Uredbe (ES) št. 207/2009 […] na blago, dano v prodajo v državah podpisnicah Sporazuma GATT iz leta 1994, [in] ali gre pri tem za kolizijo teh določb?

      (1)  Prva direktiva Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 92).

      (2)  Direktiva 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL, L 299, str. 25).

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 146).

      (4)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL, L 78, str. 1).


title: Zadeva C-493/11 P: Sklep Sodišča z dne 15. junija 2012 – United Technologies Corp. proti Evropski komisiji (Pritožba — Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg vgradnje in vzdrževanja dvigal in tekočih stopnic — Globe — Matična družba in hčerinske družbe — Odgovornost za kršitev)

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/20

         Sklep Sodišča z dne 15. junija 2012 – United Technologies Corp. proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-493/11 P) (1)

   (Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg vgradnje in vzdrževanja dvigal in tekočih stopnic - Globe - Matična družba in hčerinske družbe - Odgovornost za kršitev)
   2012/C 366/35
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: United Technologies Corp. (zastopniki: A. Winckler in D. Gerard, odvetnika, J. Temple Lang in C. Cook, solicitors)

      Druga stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Bouquet, R. Sauer in J. Bourke, zastopniki)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 13. julija 2011 – General Technic-Otis in drugi proti Evropski komisiji (združene zadeve T-141/07, T-142/07, T-145/07 in T-146/07), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C(2007) 512 final z dne 21. februarja 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES (zadeva COMP/E-1/38.823 – PO/Dvigala in tekoče stopnice) glede omejevalnega sporazuma na trgu vgradnje in vzdrževanja dvigal in tekočih stopnic v Belgiji, Nemčiji, Luksemburgu in na Nizozemskem, ki se nanaša na manipulacijo z javnimi razpisi, razdelitev trgov, določanje cen, dodelitev projektov in pogodb, ki se na to nanašajo, in izmenjavo podatkov, oziroma, podredno, za odpravo ali zmanjšanje globe, ki je bila naložena pritožnici – Odgovornost matične družbe za kršitve pravil konkurence, ki so jih storile njene hčerinske družbe

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi United Technologies Corporation se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 347, 26.11.2011.


title: Zadeva C-223/06: Tožba, vložena  16. maja 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               15.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/20

         Tožba, vložena 16. maja 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-223/06)
   (2006/C 165/37)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: G. Braun, zastopnik)

      Tožena stranka Veliko vojvodstvo Luksemburg
   Predloga tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/51/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. junija 2003 o spremembah direktiv 78/660/EGS, 83/349/EGS, 86/635/EGS in 91/674/EGS o letnih in konsolidiranih računovodskih izkazih posameznih vrst družb, bank in drugih finančnih institucij ter zavarovalnic (1) ali v vsakem primeru s tem, da o njih ni obvestilo Komisije, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive;

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos te direktive se je iztekel 1. januarja 2005.

      (1)  UL L 178, str. 16.


               25.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 324/12

         Zahteva za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki jo je predložilo sodišče Borgarting lagmannsrett dne 21. maja 2012 v zadevi Staten v/Arbeidsdepartementet v Stig Arne Johnsson
   (Zadeva E-3/12)
   2012/C 324/10
   Pri Sodišču Efte je bila z dopisom sodišča Borgarting lagmannsrett (prizivno sodišče v Borgartingu) z dne 21. maja 2012, ki ga je tajništvo Sodišča prejelo 29. maja 2012, vložena zahteva za svetovalno mnenje v zadevi Staten v/Arbeidsdepartementet v Stig Arne Johnsson, glede naslednjih vprašanj:
   Ali je nacionalna zakonodaja, ki za upravičenost do nadomestila za brezposelnost med drugim zahteva dejansko bivanje v državi, združljiva z Uredbo Sveta (EGS) št. 1408/71, katere člen 71(1)(b) zahteva stalno bivanje v pristojni državi (državi zadnje zaposlitve), da bi država tako nadomestilo dodelila tudi v primeru popolnoma brezposelne osebe, ki je med svojo zadnjo zaposlitvijo ostala tam kot „nepravi“ obmejni delavec?
   Ali je za odgovor na to vprašanje relevantno, če:

               1.

               brezposelna oseba živi v državi, ki je blizu pristojne države (države zadnje zaposlitve), tako da se v praksi lahko zglasi na zavodu za zaposlovanje v tej državi, tudi če tam ne prebiva?

               2.

               se brezposelna oseba, potem ko se je vrnila v državo članico stalnega prebivališča, prijavi na zavodu za zaposlovanje kot iskalec zaposlitve in tudi zaprosi za nadomestilo za brezposelnost v tej državi?


title: Zadeva T-241/08: Tožba, vložena 20. junija 2008 – CBI in Abisp proti Komisiji

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/61

         Tožba, vložena 20. junija 2008 – CBI in Abisp proti Komisiji
   (Zadeva T-241/08)
   (2008/C 209/109)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Coordination Bruxelloise d'Institutions sociales et de santé (CBI) (Bruselj, Belgija) in Association Bruxelloise des Institutions de Soins Privées (Abisp) (Bruselj, Belgija) (zastopnika: D. Waelbroeck, odvetnik, in D. Slater, solicitor)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               razglasitev ničnosti potrdilne odločbe Komisije;

               —

               naložitev plačila stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeči stranki predlagata razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 10. aprila 2008, s katero je po njunem mnenju potrjena odločba Komisije z dne 10. januarja 2008, s katero je Komisija zavrnila njuno pritožbo, vloženo 7. septembra in 17. oktobra 2005, zoper državne pomoči, ki jih je Kraljevina Belgija dodelila javnim bolnišnicam omrežja Iris regije Bruselj-Glavno mesto, in zavrnila začetek formalnega postopka preiskave zadevnih pomoči na podlagi člena 88(2) ES.
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve, ki jih navajata tožeči stranki, so enaki tistim iz zadeve CBI in Abisp proti Komisiji (T-128/08) (1).

      (1)  UL 2008, C 142, str. 30.


title: Zadeva T-196/02: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2007 – MTU Friedrichshafen proti Komisiji ( Državne pomoči – Pomoč za prestrukturiranje – Odločba, s katero je odrejeno vračilo pomoči, ki je nezdružljiva s skupnim trgom – Člen 13(1) Uredbe (ES) št. 659/1999 – Solidarna odgovornost )

text:
               20.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/22

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2007 – MTU Friedrichshafen proti Komisiji
   (Zadeva T-196/02) (1)

   („Državne pomoči - Pomoč za prestrukturiranje - Odločba, s katero je odrejeno vračilo pomoči, ki je nezdružljiva s skupnim trgom - Člen 13(1) Uredbe (ES) št. 659/1999 - Solidarna odgovornost“)
   (2007/C 247/31)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: MTU Friedrichshafen GmbH (Friedrichshafen, Nemčija) (zastopnika: F. Montag in T. Lübbig, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: V. Kreuschitz, V. Di Bucci in T. Scharf)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti člena 3(2) Odločbe Komisije 2002/898/ES z dne 9. aprila 2002 o državni pomoči Nemčije v korist SKL Motoren- und Systembautechnik GmbH (UL L 314, str. 75).
   Izrek

               1)

               Člen 3(2) Odločbe Komisije 2002/898/ES z dne 9. aprila 2002 o državni pomoči Nemčije v korist SKL Motoren- und Systembautechnik GmbH se razglasi za ničnega v delu, ki tožeči stranki nalaga solidarno vračilo v znesku 2,71 milijonov eurov.

               2)

               Komisija nosi svoje stroške in stroške, ki je jih priglasilo MTU Friedrichshafen.

      (1)  UL C 219, 14.9.2002.


title: Zadeva C-65/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 8. februarja 2016 – Istanbul Lojistik Ltd/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

text:
               17.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 8. februarja 2016 – Istanbul Lojistik Ltd/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
   (Zadeva C-65/16)
   (2016/C 175/05)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Istanbul Lojistik Ltd

      Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 4 Sklepa Pridružitvenega sveta [ES]-Turčija št. 1/95 razlagati tako, da je dajatev, kot je ta iz madžarskega zakona o dajatvi za uporabo motornih vozil v cestnem prometu – ki jo je v skladu z navedenim zakonom treba plačati za tovorno vozilo s turško registracijo, ki ga uporablja turški prevoznik za prevoz blaga, zaradi prehoda madžarske meje, ki ga to tovorno vozilo opravi, da bi iz Turčije prek Madžarske kot tranzitne države članice prišlo v drugo državo članico – dajatev z enakim učinkom kot carina in zato ni v skladu z navedenim členom?

               2.

                           (a)

                           Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je treba člen 5 Sklepa Pridružitvenega sveta [ES]-Turčija št. 1/95 razlagati tako, da je dajatev, kot je ta iz madžarskega zakona o dajatvi za uporabo motornih vozil v cestnem prometu – ki jo je v skladu z navedenim zakonom treba plačati za tovorno vozilo s turško registracijo, ki ga uporablja turški prevoznik za prevoz blaga, zaradi prehoda madžarske meje, ki ga to tovorno vozilo opravi, da bi iz Turčije prek Madžarske kot tranzitne države članice prišlo v drugo državo članico – ukrep z enakim učinkom kot količinska omejitev in zato ni v skladu z navedenim členom?

                           (b)

                           Ali je treba člen 7 Sklepa Pridružitvenega sveta [ES]-Turčija št. 1/95 razlagati tako, da se ob sklicevanju na razloge v zvezi z varnostjo cestnega prometa in spoštovanjem zakonov lahko pobira dajatev, kot je ta iz madžarskega zakona o dajatvi za uporabo motornih vozil v cestnem prometu, ki jo je v skladu z navedenim zakonom treba plačati za tovorno vozilo s turško registracijo, ki ga uporablja turški prevoznik za prevoz blaga, zaradi prehoda madžarske meje, ki ga to tovorno vozilo opravi, da bi iz Turčije prek Madžarske kot tranzitne države članice prišlo v drugo državo članico?

               3.

               Ali je treba člen 3(2) PDEU in člen 1(2) in (3)(a) Uredbe (ES) št. 1072/2009 (1) razlagati tako, da nasprotujeta temu, da tranzitna država članica na podlagi dvostranskega sporazuma na področju prevoza, sklenjenega s Turčijo, pobira dajatev, kot je ta iz madžarskega zakona o dajatvi za uporabo motornih vozil v cestnem prometu, ki jo je v skladu z navedenim zakonom treba plačati za tovorno vozilo s turško registracijo, ki ga uporablja turški prevoznik za prevoz blaga, zaradi prehoda madžarske meje, ki ga to tovorno vozilo opravi, da bi iz Turčije prek Madžarske kot tranzitne države članice prišlo v drugo državo članico?

               4.

               Ali je treba člen 9 Pridružitvenega sporazuma med [EGS] in Turčijo […] razlagati tako, da dajatev, kot je ta iz madžarskega zakona o dajatvi za uporabo motornih vozil v cestnem prometu – ki jo je v skladu z navedenim zakonom treba plačati za tovorno vozilo s turško registracijo, ki ga uporablja turški prevoznik za prevoz blaga, zaradi prehoda madžarske meje, ki ga to tovorno vozilo opravi, da bi iz Turčije prek Madžarske kot tranzitne države članice prišlo v drugo državo članico – pomeni diskriminacijo na podlagi državljanstva in zato ni v skladu z navedenim členom?

      (1)  Uredba (ES) št. 1072/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o skupnih pravilih za dostop do trga mednarodnega cestnega prevoza blaga (UL L 300, str. 72).


title: Zadeva T-67/10: Tožba, vložena 17. februarja 2010 – Španija proti Komisiji

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/60

         Tožba, vložena 17. februarja 2010 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-67/10)
   2010/C 100/88
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: M. Muñoz Pérez)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije C(2009) 9827 konč. z dne 10. decembra 2009 o uporabi finančnih popravkov v zvezi s pomočjo usmerjevalnega oddelka EJKUS, za operativni program CCI 2000.ES.16.1.PO.007 (Španija, Kastilja in Leon) iz naslova ukrepa izboljšanja predelave in trženja kmetijskih proizvodov, naj se razglasi za nično in

               —

               toženi instituciji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Kraljevina Španija navaja dva razloga za razglasitev ničnosti te odločbe:

               Prvi razlog je kršitev zaradi nepravilne uporabe člena 39 Uredbe (ES) št. 1260/1999 (1), saj naj nepravilnosti, ki naj bi bile razlog za finančni popravek Komisije, ne bi obstajale, ker so španski organi sistematično in pred dodelitvijo subvencij nadzirali izpolnjevanje zahtev za dodelitev subvencij, določenih v členih 26 in 28 Uredbe (ES) št. 1257/1999 (2). Poleg tega, v nasprotju s tem, kar navaja Komisija v izpodbijani odločbi, namen načrta nadzora, ki so ga španski organi sprejeli po inšpekciji, ni bil naknadno popraviti neizvedbo nadzorov, temveč izključno preveriti njihovo učinkovitost.

               Drugi razlog je kršitev načela sorazmernosti, določenega v členu 39(3) Uredbe (ES) št. 1260/1999 v zvezi s smernicami glede načel, meril in odstotkov, ki jih uporabljajo službe Komisije za določitev finančnih popravkov, določenih v členu 39(3) uredbe (ES) št. 1260/1999, glede na to, da bi bile nepravilnosti, ki jih je Komisija presojala – tudi če bi obstajale, kar tožeča država zanika – le podlaga za uvedbo finančnega popravka v takem obsegu, ki bi bil sorazmeren s škodo, nastalo za sklade Unije in zato nižji od določenih 5 %.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1260/1999 z dne 21. junija 1999 o splošnih določbah o Strukturnih skladih (UL L 161, 26.6.1999, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1257/1999 z dne 17. maja 1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) ter o spremembi in razveljavitvi določenih uredb (UL L 160, 26.6.1999, str. 80).


title: Zadeva T-696/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 10. julija 2017 – Meta Group/Komisija

text:
               28.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/55

         Sklep Splošnega sodišča z dne 10. julija 2017 – Meta Group/Komisija
   (Zadeva T-696/13) (1)

   (2017/C 283/87)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 52, 22.2.2014


title: Zadeva T-562/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. maja 2015 – Dalli/Komisija (Član Komisije — Preiskava OLAF — Domnevna ustna odločba predsednika Komisije o razrešitvi zadevne osebe s funkcij — Ničnostna tožba — Neobstoj akta, zoper katerega je mogoče vložiti tožbo — Odškodninska tožba)

text:
               29.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. maja 2015 – Dalli/Komisija
   (Zadeva T-562/12) (1)

   ((Član Komisije - Preiskava OLAF - Domnevna ustna odločba predsednika Komisije o razrešitvi zadevne osebe s funkcij - Ničnostna tožba - Neobstoj akta, zoper katerega je mogoče vložiti tožbo - Odškodninska tožba))
   (2015/C 213/50)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: John Dalli (St. Julians, Malta) (zastopniki: L. Levi, A. M. Alamanou in S. Rodrigues, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: B. Smulders, J. Baquero Cruz in J. P. Keppenne, zastopniki)

      Predmet

   Prvič, predlog za razglasitev ničnosti ustne odločbe, ki jo je 16. oktobra 2012 domnevno sprejel predsednik Komisije in s katero je bila tožeča stranka razrešena s funkcij člana Komisije, in drugič, odškodninski zahtevek za škodo, ki je tožeči stranki domnevno nastala zaradi te odločbe.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Johnu Dalliju se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 46, 16.2.2013.


title: Zadeva C-335/14: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 21. januarja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Mons – Belgija) – Les Jardins de Jouvence SCRL/État belge (Predhodno odločanje — Obdavčenje — Davek na dodano vrednost — Šesta direktiva o DDV — Oprostitve — Člen 13(A)(1)(g) — Oprostitve za opravljanje storitev, ki so tesno povezane s socialnim skrbstvom in socialnovarstvenim delom in ki jih opravljajo organizacije javnega prava ali druge organizacije, ki se jih priznava kot organizacije socialnega pomena — Pojem „opravljanje storitev in dobava blaga, tesno povezana s socialnim skrbstvom in socialnovarstvenim delom“ — Organizacije, ki se jih priznava kot organizacije socialnega pomena — Oskrbovana stanovanja)

text:
               14.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/7

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 21. januarja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Mons – Belgija) – Les Jardins de Jouvence SCRL/État belge
   (Zadeva C-335/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost - Šesta direktiva o DDV - Oprostitve - Člen 13(A)(1)(g) - Oprostitve za opravljanje storitev, ki so tesno povezane s socialnim skrbstvom in socialnovarstvenim delom in ki jih opravljajo organizacije javnega prava ali druge organizacije, ki se jih priznava kot organizacije socialnega pomena - Pojem „opravljanje storitev in dobava blaga, tesno povezana s socialnim skrbstvom in socialnovarstvenim delom“ - Organizacije, ki se jih priznava kot organizacije socialnega pomena - Oskrbovana stanovanja))
   (2016/C 098/08)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour d'appel de Mons

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Les Jardins de Jouvence SCRL

      Tožena stranka: État belge

      Ob udeležbi: AXA Belgium SA

      Izrek

   Člen 13(A)(1)(g) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaj držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero je treba razlagati tako, da lahko med storitvami, ki se opravljajo v okviru oskrbovanih stanovanj, kot so ta v postopku v glavni stvari, katerih socialni pomen mora predložitveno sodišče presoditi zlasti glede na elemente, navedene v tej sodbi, za storitve, ki vključujejo dajanje na voljo stanovanj, primernih za starejše osebe, velja oprostitev iz te določbe. Ta oprostitev lahko velja tudi za druge storitve, ki so zagotovljene v okviru teh oskrbovanih stanovanj, zlasti če je namen storitev, ki so jih v skladu z upoštevno nacionalno zakonodajo dolžna zagotavljati oskrbovana stanovanja, zagotavljanje pomoči starejšim osebam in njihova oskrba ter ustrezajo storitvam, ki so jih v skladu z zadevno nacionalno zakonodajo dolžni zagotavljati tudi domovi za ostarele.
   V zvezi s tem ni upoštevno, ali upravitelj oskrbovanih stanovanj, kot so ta v postopku v glavni stvari, od javnih organov prejema subvencije ali katero koli drugačno ugodnost ali finančno pomoč.

      (1)  UL C 339, 29.9.2014.


title: Odobritev državne pomoči v okviru določb členov 87 in 88 Pogodbe ES – Primeri, v katerih Komisija ne vloži ugovora  Besedilo velja za EGP

text:
               13.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/1

         Odobritev državne pomoči v okviru določb členov 87 in 88 Pogodbe ES
   Primeri, v katerih Komisija ne vloži ugovora
   (Besedilo velja za EGP)
   2013/C 73/01

               Datum sprejetja odločitve

               7.11.2012

               Referenčna številka državne pomoči

               SA.34576 (12/N)

               Država članica

               Portugalska

               Regija

               Alto Trás-os-Montes

               Naziv (in/ali ime upravičenca)

               Unidade de cuidados continuados Jean Piaget/Nordeste

               Pravna podlaga

               Texto do Programa Operacional Temático Valorização do Território
               Endereço http://www.povt.qren.pt/cs2.asp?idcat=1120; Regulamento Geral FEDER e Fundo de Coesão (documento normativo sobre as modalidades de aplicação a Portugal dos fundos FEDER e Fundo de Coesão), em coerência com as disposições regulamentares comunitárias aplicáveis);
               Texto do Programa Operacional Temático Valorização do Território
               Endereço http://www.povt.qren.pt/cs2.asp?idcat=1120 — Regulamento Geral FEDER e Fundo de Coesão (documento normativo sobre as modalidades de aplicação a Portugal dos fundos FEDER e Fundo de Coesão), em coerência com as disposições regulamentares comunitárias aplicáveis); Regulamento Específico para o Domínio dos «Equipamentos Estruturantes do Sistema Urbano Nacional» (estabelece as condições de acesso e as regras gerais de atribuição de co-financiamento comunitário do FEDER às operações apresentadas no âmbito deste domínio de intervenção).

               Vrsta ukrepa

               Individualna pomoč

               Cilj

               Regionalni razvoj

               Oblika pomoči

               —

               Proračun

               Skupni znesek načrtovane pomoči: 1,897 milijona EUR

               Intenzivnost

               Ukrep, ki ne pomeni pomoči

               Trajanje

               —

               Gospodarski sektorji

               Vse storitve

               Naziv in naslov organa, ki dodeli pomoč

                           Programa Operacional Temático Valorização do Território

                           Av. D. João II, Lote 1.07.2.1 — 2.o

                           1998-014 Lisboa

                           PORTUGAL

               Drugi podatki

               —

         Verodostojno besedilo odločitve, iz katerega so bili odstranjeni vsi zaupni podatki, je na voljo na spletni strani:
   http://ec.europa.eu/competition/elojade/isef/index.cfm


title: Zadeva T-436/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. julija 2015 – HIT Groep/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Evropski trg jekla za prednapenjanje — Določanje cen, razdelitev trga in izmenjava poslovno občutljivih informacij — Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU — Pravila v zvezi s pripisovanjem odgovornosti za protikonkurenčna ravnanja hčerinske družbe matični družbi — Domneva o dejanskem izvajanju odločilnega vpliva — Razumni rok)

text:
               14.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 302/40

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. julija 2015 – HIT Groep/Komisija
   (Zadeva T-436/10) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg jekla za prednapenjanje - Določanje cen, razdelitev trga in izmenjava poslovno občutljivih informacij - Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU - Pravila v zvezi s pripisovanjem odgovornosti za protikonkurenčna ravnanja hčerinske družbe matični družbi - Domneva o dejanskem izvajanju odločilnega vpliva - Razumni rok))
   (2015/C 302/50)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: HIT Groep BV (Haarlem, Nizozemska) (zastopniki: sprva G. van der Wal, G. Oosterhuis in H. Albers, nato G. van der Wal in G. Oosterhuis, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: P. Van Nuffel, S. Noë in V. Bottka, agenti)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa Komisije C (2010) 4387 final z dne 30. junija 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/38344 – Jeklo za prednapenjanje), ki je bil spremenjen s sklepom Komisije C (2010) 6676 final z dne 30. septembra 2010 in sklepom Komisije C (2011) 2269 final z dne 4. aprila 2011.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba HIT Groep BV nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 317, 20.11.2010.


title: Zadeva C-90/10: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. septembra 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva o habitatih — Ohranjanje naravnih habitatov — Prostoživeče živalske in rastlinske vrste — Člena 4(4) ter 6(1) in (2) — Določitev prednostnih nalog za posebna ohranitvena območja in njihovo ustrezno varstvo — Neobstoj zagotovitve ustreznega pravnega varstva posebnih ohranitvenih območij na Kanarskih otokih)

text:
               12.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/4

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. septembra 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-90/10) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva o „habitatih“ - Ohranjanje naravnih habitatov - Prostoživeče živalske in rastlinske vrste - Člena 4(4) ter 6(1) in (2) - Določitev prednostnih nalog za posebna ohranitvena območja in njihovo ustrezno varstvo - Neobstoj zagotovitve ustreznega pravnega varstva posebnih ohranitvenih območij na Kanarskih otokih)
   2011/C 331/05
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: S. Pardo Quintillán in D. Recchia, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: F. Díez Moreno, zastopnik)

      Intervenient v podporo toženi stranki: Republika Finska (zastopnik: M. Pere, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 4(4) ter 6(1) in (2) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 102) – Območja, pomembna za Skupnost – Ohranitveni ukrepi – Makaronezijska biogeografska regija

      Izrek

               1.

               Kraljevina Španija s tem, da

                           —

                           v skladu s členom 4(4) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst ni določila prednostnih nalog za posebna ohranitvena območja, ki ustrezajo območjem, pomembnim za Skupnost, makaronezijske biogeografske regije na španskem ozemlju, opredeljenim v Odločbi Komisije 2002/11/ES z dne 28. decembra 2001 o sprejetju seznama območij, pomembnih za Skupnost, za makaronezijsko biogeografsko regijo na podlagi Direktive Sveta 92/43/EGS; in

                           —

                           v skladu s členom 6(1) in (2) Direktive št. 92/43 ni sprejela niti izvajala ustreznih ohranitvenih ukrepov in sistema varstva, ki preprečuje slabšanje stanja habitatov in pomembno vznemirjanje vrst, ki zagotavlja pravno varstvo posebnih ohranitvenih območij, ki pokrivajo območja, navedena v Odločbi št. 2002/11, na španskem ozemlju, ni izpolnila obveznosti iz zgoraj navedenih določb navedene direktive.

               2.

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Republika Finska nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 113, 1.5.2010.


title: Zadeva C-528/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen Sad Sofia-grad (Bolgarija) 18. oktobra 2011 – Zuheyr Freyeh Halaf proti Darzhavna agentsia za bezhantsite pri Ministerski savet

text:
               17.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 370/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen Sad Sofia-grad (Bolgarija) 18. oktobra 2011 – Zuheyr Freyeh Halaf proti Darzhavna agentsia za bezhantsite pri Ministerski savet
   (Zadeva C-528/11)
   2011/C 370/30
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen Sad Sofia-grad

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Zuheyr Freyeh Halaf

      Tožena stranka: Darzhavna agentsia za bezhantsite pri Ministerski savet

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 3(2) Uredbe Sveta (ES) št. 343/2003 (1) z dne 18. februarja 2003 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za azil, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države razlagati tako, da dovoljuje, da država članica prevzame odgovornost za obravnavanje prošnje za azil, kadar niso podane osebne okoliščine v zvezi z prosilcem za azil, ki utemeljujejo uporabo humanitarne določbe iz člena 15, in kadar je glede države članice, ki je v skladu s členom 3(1) te uredbe odgovorna, podana vsaj ena od teh okoliščin:

                           a)

                           v aktih Urada visokega komisariata Združenih narodov za begunce (UNHCR) so navedena dejstva in sklepne ugotovitve, iz katerih je razvidno, da država članica, ki je v skladu s predpisi odgovorna, krši predpise Evropske unije na azilnem področju, ki se nanašajo na pogoje za sprejem prosilcev za azil, dostop do postopka ali kakovost postopka za obravnavo prošenj za azil;

                           b)

                           država članica, ki je v skladu s predpisi odgovorna, ne odgovori v skladu s členom 20(1) Uredbe št. 343/2003 na zahtevo za ponovni sprejem, pri čemer ta uredba nima določb glede spoštovanja načela solidarnosti iz člena 80 PDEU?

               2.

               Ali je pri uporabi člena 3(2) Uredbe št. 343/2003 dopustno, da nacionalno sodišče države članice, pri katerem se na podlagi trditve o kršitvi prava Unije na azilnem področju v državi članici, ki je odgovorna v skladu s členom 3(1), zahteva uporaba te uredbe, preizkusi te kršitve prava in iz njih izhajajoče posledice za pravice prosilca za azil, ki mu jih pravo Unije daje v primeru morebitne predaje odgovorni državi članici, ne da bi Sodišče Evropske unije glede te države članice v skladu s postopkom, ki ga določa pravo Unije, ugotovilo kršitve zadevnih predpisov Unije?
               Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen, se zastavljajo ta vprašanja glede razlage meril za kršitev prava Unije:

                           Ali se upoštevajo le resne kršitve prava Unije in katera merila mora nacionalno sodišče uporabiti za ugotovitev te kršitve za namene uporabe določbe Uredbe št. 343/2003, katere razlago predlaga?

                           Ali je kršitev prava Unije na azilnem področju mogoče šteti za resno, le kadar je njena posledica kršitev katere koli pravice prosilca za azil, ki mu jo daje pravo Unije, ali pa je taka kršitev omejena le na kršitev pravice do azila v smislu člena 18 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah?

                           Ali je treba, kadar na podlagi skupnih meril in standardov prava Unije ni nobene pravne podlage za ugoditev prošnji za azil, dokazati le kršitev pogojev za prevzem prosilcev za azil s strani odgovorne države članice?

               3.

               Kakšno vsebino ima pravica do azila iz člena 18 v zvezi s členom 53 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter v zvezi z opredelitvijo iz člena 2(c) in uvodno izjavo 12 Uredbe št. 343/2003?

               4.

               Ali je treba člen 3(2) Uredbe št. 343/2003 razlagati tako, da nacionalnemu sodišču države članice dovoljuje šteti, da je domneva spoštovanja načel nevračanja in varne države v smislu uvodne izjave 2 te uredbe v zvezi z državo članico, ki je odgovorna v skladu s členom 3(1), izpodbita, kadar tega ni ugotovilo Sodišče Evropske unije, pri čemer je treba upoštevati:

                           —

                           priznane nadzorne naloge Urada UNHCR, ki izhajajo iz obveznosti iz člena 78(1) PDEU, in sicer spoštovanja mednarodnopravnih instrumentov na azilnem področju, in izrecno iz člena 21 Direktive Sveta 2005/85/ES (2) z dne 1. decembra 2005 o minimalnih standardih glede postopkov za priznanje ali odvzem statusa begunca v državah članicah, in

                           —

                           v aktih urada UNHCR navedena dejstva in sklepne ugotovitve, iz katerih je razvidno, da država članica, ki je odgovorna v skladu s členom 3(1) Uredbe št. 343/2003, krši predpise Evropske unije na azilnem področju?

               5.

               Ali je treba člen 3(2) Uredbe št. 343/2003 v zvezi z obveznostjo iz člena 78(1) PDEU, in sicer spoštovanja mednarodnopravnih instrumentov z azilnega področja, razlagati tako, da so države članice v postopku določitve odgovorne države članice v skladu z Uredbo št. 343/2003 dolžne zaprositi UNHCR za mnenje, kadar so v aktih UNHCR navedena dejstva in sklepne ugotovitve, iz katerih je razvidno, da država članica, ki je odgovorna v skladu s členom 3(1) Uredbe št. 343/2003, krši predpise Evropske unije na azilnem področju?
               Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen, se zastavlja še to vprašanje:
               Ali je, kadar se ne pridobi tako mnenje UNHCR, bistveno kršen postopek določitve odgovorne države članice v skladu s členom 3 Uredbe št. 343/2003 in ali so s tem kršeni pravica do dobrega upravljanja in pravica do učinkovitega pravnega sredstva iz členov 41 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, zato ker člen 21 Direktive 2005/85 določa pravico tega urada, da v zvezi z obravnavo posamičnih prošenj poda mnenje?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 109.

      (2)  UL L 326, str. 13.