title: Zadeva T-224/14: Tožba, vložena 23. julija 2014 – CW proti Svetu

text:
               6.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 351/9

         Tožba, vložena 23. julija 2014 – CW proti Svetu
   (Zadeva T-224/14)
   2014/C 351/11
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: CW (Pariz, Francija) (zastopnik: A. Tekari, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Sveta 2014/49/SZVP z dne 30. januarja 2014 o spremembi Sklepa 2011/72/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               ugotovi, da se zaradi razglasitve ničnosti izpodbijanega sklepa šteje, da tožeča stranka nikoli ni bila uvrščena na sezname oseb, za katere velja zamrznitev sredstev, in da noben akt oziroma sklep Sveta ne sme vsebovati njenega imena kot imena oseb, za katere velja zamrznitev sredstev;

               —

               Svetu Evropske unije naloži plačilo zneska 100.000 EUR za povračilo nematerialne in materialne škode, ki je nastala tožeči stranki;

               —

               Svetu Evropske unije poleg plačila lastnih stroškov naloži plačilo stroškov tožeče stranke, ki jih je treba pravično določiti ob upoštevanju položaja strank in delovne obremenitve, ki jo zahteva vodenje takšnega spisa.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva razloga:

               1.

               Prvi tožbeni razlog: neobstoj pravne podlage za Sklep 2014/49/SZVP (1), saj naj bi ta temeljil na razlogu, ki ni eden od razlogov iz člena 1 Sklepa 2011/72/SZVP (2), in ker naj Sklep 2011/72/SZVP, ki je njegova pravna podlaga, nikakor ne bi bil v skladu z evropskim pravom, ki ureja usmerjene sankcije.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev lastninske pravice, saj naj bi omejevalni ukrepi, naloženi tožeči stranki, pomenili neupravičeno omejevanje njene lastninske pravice.

      (1)  Sklep Sveta 2014/49/SZVP z dne 30. januarja 2014 o spremembi Sklepa 2011/72/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji, (UL L 28, str. 38).

      (2)  Sklep Sveta 2011/72/SZVP z dne 31. januarja 2011 o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji, (UL L 28, str. 62).


title: Zadeva F-23/11: Tožba, vložena 3. marca 2011 – ZZ proti Svetu

text:
               30.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/31

         Tožba, vložena 3. marca 2011 – ZZ proti Svetu
   (Zadeva F-23/11)
   2011/C 226/61
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: E. Boigelot in S. Woog, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti sklepa o nevpisu tožeče stranke na seznam uradnikov, ki napredujejo v naziv AST 9 v napredovalnem obdobju 2010, in povrnitev utrpljene nepremoženjske škode.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi sklep Sveta, objavljen 21. maja 2010 v obvestilu za uslužbence št. 82/10, o nevpisu tožeče stranke na seznam uradnikov, ki v napredovalnem obdobju 2010 napredujejo iz naziva AST 8 v naziv AST 9;

               —

               na podlagi te razglasitve ničnosti naj se opravi nova primerjalna ocena uspešnosti tožeče stranke in drugih kandidatov za napredovalno obdobje 2010 ter naj se odredita napredovanje tožeče stranke v naziv AST 9 z retroaktivnim učinkom od 1. januarja 2010 in plačilo obresti za neplačani del osebnih prejemkov po obrestni meri, ki jo je Evropska centralna banka določila za glavne transakcije refinanciranja, povišani za dve točki, za obdobje od 1. januarja 2010, vendar naj to ne vpliva na položaj drugih uradnikov, ki so napredovali;

               —

               podredno, če bi Sodišče za uslužbence presodilo, da napredovanja tožeče stranke v naziv AST9 ni mogoče dodatno opraviti retroaktivno, naj se za ničnega ne razglasi samo sklep o nevpisu tožeče stranke na seznam uradnikov, ki v napredovalnem obdobju 2010 napredujejo iz naziva AST 8 v naziv AST 9, ampak naj se za nične razglasi tudi sklepe o napredovanju, na podlagi katerih je bil sestavljen seznam uradnikov, ki napredujejo v naziv AST 9, objavljen 21. maja 2010;

               —

               še bolj podredno, če bi Sodišče za uslužbence presodilo, da bi razglasitev ničnosti sklepov, na katere se nanaša podredni predlog, pomenila pretirano sankcijo za ugotovljeno nezakonitost, naj se Svetu naloži plačilo odškodnine za karierno škodo zaradi zapoznelega napredovanja, in sicer za obdobje od 1. januarja 2010 in datuma napredovanja;

               —

               Svetu naj se naloži, da tožeči stranki plača znesek 3500 EUR iz naslova povrnitve nepremoženjske škode, ki jo je utrpela zaradi nenapredovanja 1. januarja 2010, s pridržkom povečanja zneska med postopkom;

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-477/16 PPU: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. novembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Amsterdam – Nizozemska) – Izvršitev evropskega naloga za prijetje, odrejenega zoper Ruslanasa Kovalkovasa (Predhodno odločanje — Nujni postopek predhodnega odločanja — Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah — Evropski nalog za prijetje — Okvirni sklep 2002/584/PNZ — Člen 1(1) — Pojem „sodna odločba“ — Člen 6(1) — Pojem „odreditveni pravosodni organ“ — Evropski nalog za prijetje, ki ga je odredilo ministrstvo za pravosodje Republike Litve zaradi izvršitve kazni zapora)

text:
               16.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 14/17

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. novembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Amsterdam – Nizozemska) – Izvršitev evropskega naloga za prijetje, odrejenega zoper Ruslanasa Kovalkovasa
   (Zadeva C-477/16 PPU) (1)

   ((Predhodno odločanje - Nujni postopek predhodnega odločanja - Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Evropski nalog za prijetje - Okvirni sklep 2002/584/PNZ - Člen 1(1) - Pojem „sodna odločba“ - Člen 6(1) - Pojem „odreditveni pravosodni organ“ - Evropski nalog za prijetje, ki ga je odredilo ministrstvo za pravosodje Republike Litve zaradi izvršitve kazni zapora))
   (2017/C 014/22)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Amsterdam

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožilec: Openbaar Ministerie

      Obdolženec: Ruslanas Kovalkovas

      Izrek

   Pojem „pravosodni organ“ iz člena 6(1) Okvirnega sklepa Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom Sveta 2009/299/PNZ z dne 26. februarja 2009, je avtonomen pojem prava Unije, ta člen 6(1) pa je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da se organ izvršilne oblasti, kot je ministrstvo za pravosodje Republike Litve, imenuje za „odreditveni pravosodni organ“ v smislu te določbe, zato evropskega naloga za prijetje, ki ga je izdal ta organ zaradi izvršitve sodbe, s katero je bila izrečena kazen zapora, ni mogoče šteti za „sodno odločbo“ v smislu člena 1(1) Okvirnega sklepa 2002/584, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom 2009/299.

      (1)  UL C 383, 17.10.2016.


title: Zadeva T-40/15: Tožba, vložena 27. januarja 2015 — ASPLA in Armando Álvarez/Sodišče Evropske unije

text:
               16.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/42

         Tožba, vložena 27. januarja 2015 — ASPLA in Armando Álvarez/Sodišče Evropske unije
   (Zadeva T-40/15)
   (2015/C 089/51)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Plásticos Españoles, SA (ASPLA) (Torrelavega, Španija) in Armando Álvarez, SA (Madrid, Španija) (zastopniki: M. Troncoso Ferrer, odvetnik, in C. Ruixó Claramunt in S. Moya Izquierdo, odvetnika)

      Tožena stranka: Splošno sodišče Evropske unije

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               Sodišču Evropske unije naloži, da poravna škodo, ki jo je Splošno sodišče povzročilo tožečima strankama s kršitvijo člena 47, drugi odstavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, in sicer naj plača znesek 3 4 95  038,66 EUR, povečan za kompenzacijske in zamudne obresti po stopnji Evropske centralne banke, zvišani za dve odstotni točk, in sicer od dneva vložitve tožbe;

               —

               posledično, Sodišču Evropske unije naloži plačilo stroškov;

               —

               podredno, Evropski komisiji naloži, da poravna škodo, ki jo je Splošno sodišče povzročilo tožečima strankama s kršitvijo člena 47, drugi odstavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, in sicer naj plača znesek 3 4 95  038,66 EUR, povečan za kompenzacijske in zamudne obresti po stopnji Evropske centralne banke, zvišani za dve odstotni točk, in sicer od dneva vložitve tožbe, in

               —

               posledično, Sodišču Evropske unije naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki zatrjujeta, da je prišlo do zamude pri odločanju glede tožb, ki sta jih vložili v zadevah T-76/06, ASPLA/Komisija, in T-78/06, Armando Álvarez/Komisija, v katerih sta bili izrečeni sodbi 16. decembra 2011, glede pritožb pa 22. maja 2014.
   Tožeči stranki v podporo tožbi zatrjujeta kršitev člena 47, drugi odstavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, določbe, ki po njunem mnenju potrjuje načelo učinkovitega sodnega varstva, ki je splošno načelo prava Evropske unije.
   Menita, da sta obstoj ravnanja, ki je v nasprotju z navedeno določbo, in posledično kršitev načela učinkovitega sodnega varstva dovolj dokazana s sodbama Sodišča v zadevah C-58/92 P, Groupe Gascogne/Komisija, in C-50/12 P, Kendrion NV/Komisija. V zvezi s tem poudarjata, da sta bili sankcionirani z isto odločbo kot družbi Kendrion in Groupe Gascogne. Tako kot zadnjenavedeni sta vložili tožbo zoper to odločbo ter sta bili v postopku pred Splošnim sodiščem deležni zelo podobnega, celo skoraj enakega obravnavanja, kakršno je bilo pred Sodiščem v dveh zgoraj navedenih zadevah, pri čemer ni bilo spoštovano sojenje v razumnem roku.


title: Zadeva C-243/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 25. novembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de commerce de Charleroi – Belgija) – SA Sporting du Pays de Charleroi, G-14 Groupement des clubs de football européens proti Mednarodni nogometni zvezi (FIFA)

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/30

         Sklep predsednika Sodišča z dne 25. novembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de commerce de Charleroi – Belgija) – SA Sporting du Pays de Charleroi, G-14 Groupement des clubs de football européens proti Mednarodni nogometni zvezi (FIFA)
   (Zadeva C-243/06) (1)

   (2009/C 69/56)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 212, 2.9.2006.


title: Zadeva C-560/07: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 4. junija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tallinna Halduskohus — Republika Estonija) — Balbiino AS proti Põllumajandusministeerium, Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus (Pristop Estonije — Prehodni ukrepi — Kmetijski proizvodi — Sladkor — Presežne zaloge — Uredbe (ES) št. 1972/2003, 60/2004 in 832/2005)

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/9

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 4. junija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tallinna Halduskohus — Republika Estonija) — Balbiino AS proti Põllumajandusministeerium, Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus
   (Zadeva C-560/07) (1)

   (Pristop Estonije - Prehodni ukrepi - Kmetijski proizvodi - Sladkor - Presežne zaloge - Uredbe (ES) št. 1972/2003, 60/2004 in 832/2005)
   2009/C 180/14
   Jezik postopka: estonščina

      Predložitveno sodišče

   Tallinna Halduskohus

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Balbiino AS

      Toženi stranki: Põllumajandusministeerium, Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Tallinna Halduskohus (Estonija) — Razlaga člena 6 Uredbe Komisije (ES) št. 60/2004 z dne 14. januarja 2004 o prehodnih ukrepih v sektorju sladkorja zaradi pristopa Češke, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Madžarske, Malte, Poljske, Slovenije in Slovaške (UL L 9, str. 8) in člena 4 Uredbe Komisije (ES) št. 1972/2003 z dne 10. novembra 2003 o prehodnih ukrepih, ki jih je treba sprejeti v zvezi s trgovino s kmetijskimi proizvodi zaradi pristopa Češke, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Madžarske, Malte, Poljske, Slovenije in Slovaške (UL L 293, str. 3) ter Uredbe Komisije (ES) št. 832/2005 z dne 31. maja 2005 o določitvi presežnih količin sladkorja, izoglukoze in fruktoze za Češko, Estonijo, Ciper, Latvijo, Litvo, Madžarsko, Malto, Poljsko, Slovenijo in Slovaško (UL L 138, str. 3) — Davek na presežne zaloge kmetijskih pridelkov izvajalcev — Metoda za določanje količin za prenos zalog in za določanje presežnih zalog zaradi obdavčitve

      Izrek

               1)

               Člen 4(1) in (2) Uredbe Komisije (ES) št. 1972/2003 z dne 10. novembra 2003 o prehodnih ukrepih, ki jih je treba sprejeti v zvezi s trgovino s kmetijskimi proizvodi zaradi pristopa Češke, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Madžarske, Malte, Poljske, Slovenije in Slovaške, člen 6(3) Uredbe Komisije (ES) št. 60/2004 z dne 14. januarja 2004 o prehodnih ukrepih v sektorju sladkorja zaradi pristopa Češke, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Madžarske, Malte, Poljske, Slovenije in Slovaške ter Uredba Komisije (ES) št. 832/2005 z dne 31. maja 2005 o določitvi presežnih količin sladkorja, izoglukoze in fruktoze za Češko, Estonijo, Ciper, Latvijo, Litvo, Madžarsko, Malto, Poljsko, Slovenijo in Slovaško ne nasprotujejo nacionalnemu ukrepu, kakršen je zakon o dajatvi na presežne zaloge z dne 7. aprila 2004 (Üleliigse laovaru tasu seadus), kakor je bil spremenjen 25. januarja 2007, v skladu s katerim se presežne zaloge izvajalca določijo tako, da se od dejanske zaloge na dan 1. maja 2004 odbije količina za prenos zalog, ki je opredeljena kot povprečje zalog na dan 1. maja v predhodnih štirih letih, pomnoženo s koeficientom 1,2, ki ustreza rasti kmetijske proizvodnje v zadevni državi članici v enakem obdobju.

               2)

               Uredba št. 1972/2003 ne nasprotuje temu, da bi se vse zaloge izvajalca na dan 1. maja 2004 štele za presežne, če je na podlagi ustreznih pokazateljev ugotovljeno, da glede na dejavnost tega izvajalca niso običajne, temveč so bile oblikovane s špekulacijskim namenom.

               3)

               Člen 4 Uredbe št. 1972/2003 in člen 6 Uredbe št. 60/2004 ne nasprotujeta nacionalnemu ukrepu, na podlagi katerega mora izvajalec, ki je z dejavnostjo začel manj kot eno leto pred 1. majem 2004, dokazati, da je količina njegovih zalog na ta dan enaka količini zalog, ki jo običajno lahko proizvede, proda, prenese ali drugače odplačno ali neodplačno pridobi.

               4)

               Uredbi št. 1972/2003 in 60/2004 ne nasprotujeta pobiranju dajatve na presežne zaloge izvajalca, čeprav bi ta lahko dokazal, da po 1. maju 2004 ni imel koristi od trženja teh zalog.

               5)

               Člena 6(3) Uredbe št. 60/2004 ni mogoče razlagati tako, da povečanje zmogljivosti skladiščenja izvajalca v letu pred pristopom upravičuje zmanjšanje presežnih zalog, neodvisno od razmer v poznejši gospodarski dejavnosti imetnika teh zalog, količine predelave in obsega navedenih zalog.

               6)

               Člen 10 št. 1972/2003 ne nasprotuje veljavnosti odločbe o odmeri dajatve, ki jo je zavezanec za plačilo dajatve na presežne zaloge prejel po 30. aprilu 2007, če je ugotovljeno, da so nacionalni organi navedeno odločbo izdali do vključno tega dneva.

      (1)  UL C 64, 8.3.2008.


title: Zadeva T-200/08: Tožba, vložena 22. maja 2008 – Interflon proti UUNT – Illinois Tool Works (FOODLUBE)

text:
               19.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/29

         Tožba, vložena 22. maja 2008 – Interflon proti UUNT – Illinois Tool Works (FOODLUBE)
   (Zadeva T-200/08)
   (2008/C 183/54)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Interflon BV (Roosendaal, Nizozemska) (zastopnik: S. M. Wertwijn, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Illinois Tool Works Inc. (Glenview, Združene države)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se razveljavi odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 3. marca 2008 v zadevi R 638/2007 2; in

               —

               naj se ugodi zahtevi tožeče stranke za razglasitev ničnosti zadevne znamke Skupnosti.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Besedna znamka „FOODLUBE“ za proizvode iz razredov 1 in 4 – registracija št. 1 647 734.

      Odločba oddelka za izbris: Zavrnitev zahteve za razglasitev ničnosti.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94, ker je zadevna znamka brez razlikovalnega učinka, kršitev člena 7(1)(c) iste uredbe, ker zadevna znamka ni sposobna razlikovati navedenega blaga glede na njihov izvor.


title: Zadeva F-85/15: Tožba, vložena 8. junija 2015 – ZZ in drugi/Komisija

text:
               10.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/42

         Tožba, vložena 8. junija 2015 – ZZ in drugi/Komisija
   (Zadeva F-85/15)
   (2015/C 262/58)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: ZZ in drugi (zastopnik: C. Mourato, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o nepripustitvi tožečih strank k fazi ocenjevanja natečaja EPSO/AD/204/10, po tem, ko je EPSO ponovno odprl ta natečaj, ker je Sodišče za uslužbence razglasilo ničnost prvotne odločbe, s katero je bilo odločeno, da se tožečih strank ne pripusti k fazi ocenjevanja natečaja, in odškodninski zahtevek zaradi nepremoženjske in premoženjske škode, ki naj bi jo utrpele tožeče stranke.

      Predlogi tožečih strank

               —

               razglasitev ničnosti odločb z dne 25. julija 2014 natečajne komisije natečaja EPSO/AD/204/10, ki so bile naslovljene na vsako od njih;

               —

               dodelitev začasne odškodnine 1  000,00 EUR vsaki od tožečih strank za nepremoženjsko škodo in dodelitev druge začasne odškodnine v višini 2 27  899,50 EUR za premoženjsko škodo;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-662/13: Tožba, vložena 12. decembra 2013 – dm-drogerie markt proti UUNT – Diseños Mireia (D and M)

text:
               1.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 61/12

         Tožba, vložena 12. decembra 2013 – dm-drogerie markt proti UUNT – Diseños Mireia (D and M)
   (Zadeva T-662/13)
   2014/C 61/21
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Nemčija) (zastopnika: O. Bludovsky in C. Mellein, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Diseños Mireia, SL (Barcelona, Španija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 11. septembra 2013 v zadevi R 911/2012-1 in naj sporno znamko razglasi za nično;

               —

               podredno: naj razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 11. septembra 2013 v zadevi R 911/2012-1 in naj zadevo vrne v odločanje;

               —

               podredno: naj razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 11. septembra 2013 v zadevi R 911/2012-1.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki je sestavljena iz črk „D“ in „M“, za proizvode iz razreda 14 ‒ Prijava znamke Skupnosti št. 9 737 917

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: registracija znamke Skupnosti št. 3 984 044 za besedno znamko „dm“ za proizvode iz razreda 14

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009


title: Zadeva C-147/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Constanţa (Romunija) 23. marca 2017 – Sindicatul Familia Constanța in drugi/Direcția Generală de Asistență Socială și Protecția Copilului Constanța

text:
               17.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 231/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Constanţa (Romunija) 23. marca 2017 – Sindicatul Familia Constanța in drugi/Direcția Generală de Asistență Socială și Protecția Copilului Constanța
   (Zadeva C-147/17)
   (2017/C 231/04)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Constanţa

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožniki: Sindicatul Familia Constanța in drugi

      Nasprotna stranka: Direcția Generală de Asistență Socială și Protecția Copilului Constanța

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba določbe člena 1(3) Direktive 2003/88/ES (1) v povezavi s členom 2 Direktive 89/391/EGS (2) razlagati tako, da s področja uporabe navedene direktive izključujejo dejavnost starševskega skrbnika, ki jo opravljajo pritožniki?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je treba člen 17 Direktive 2003/88/ES razlagati tako, da je lahko dejavnost, kakršna je dejavnost starševskega skrbnika, ki jo opravljajo pritožniki, predmet odstopanja od določb člena 5 navedene direktive v skladu z odstavki 1, 3(b) in (c) ali 4(b) [člena 17]?

               3.

               Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen, ali je treba člen 17(1) ali, po potrebi, člen 17(3) ali (4) Direktive 2003/88/ES razlagati tako, da mora biti tako odstopanje izrecno ali je lahko tudi implicitno, in sicer izhajajoče iz sprejetja posebnega zakonodajnega akta, ki določa druga pravila o delovnem času za posamezno poklicno dejavnost? Če je lahko tako odstopanje implicitno, kakšni so minimalni pogoji, da bi bilo mogoče šteti, da je bilo z nacionalno zakonodajo uvedeno odstopanje, in ali je mogoče tako odstopanje določiti z navedbo pravil, ki izhajajo iz določb zakona št. 272/2004?

               4.

               Če je odgovor na prvo, drugo ali tretje vprašanje nikalen, ali je treba člen 2, točka 1, Direktive 2003/88/ES razlagati tako, da je obdobje, v katerem starševski skrbnik preživi čas z oskrbovanim otrokom, pri sebi doma ali na drugem mestu, ki ga je ta izbral, del delovnega časa, čeprav ne opravlja nobene od dejavnosti, določene zanj v individualni pogodbi o zaposlitvi?

               5.

               Če je odgovor na prvo, drugo ali tretje vprašanje nikalen, ali je treba člen 5 Direktive 2003/88/ES razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, kot izhaja iz člena 122 zakona št. 272/2004? In če je odgovor tak, da je mogoče uporabiti člen 17(3)(b) in (c) ali odstavek 4(b) navedene direktive, ali je treba navedeni člen razlagati tako, da nasprotuje navedeni nacionalni zakonodaji?

               6.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen in odgovor na četrto vprašanje morebiti pritrdilen, ali je mogoče člen 7(2) Direktive 2003/88/ES razlagati tako, da vseeno ne nasprotuje dodelitvi odškodnine, enakovredne nadomestilu, ki bi jo delavec prejel med letnim dopustom, saj starševski skrbniki zaradi narave dejavnosti, ki jih opravljajo, ne morejo izkoristiti takega dopusta oziroma čeprav je tak dopust formalno dodeljen, delavec dejansko še naprej opravlja navedeno dejavnost, če v zadevnem obdobju ni bila odobrena ločitev od oskrbovanega otroka? Če je odgovor pritrdilen, ali je moral delavec za upravičenost do odškodnine prositi za dovoljenje za ločitev od otroka, delodajalec pa tega dovoljenja ni dal?

               7.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, na četrto pritrdilen in na šesto nikalen, ali člen 7(1) navedene direktive nasprotuje določbi iz člena 122(3)(d) zakona št. 272/2004 v položaju, v katerem navedeni zakon delodajalcu dopušča pravico, da diskrecijsko odloči, ali bo med dopustom dovolil ločitev od otroka, in če je to tako, ali neobstoj možnosti, da delavec dejansko izkoristi dopust, izhajajoča iz uporabe navedene zakonske določbe, pomeni kršitev prava Unije, s katero so izpolnjeni pogoji za nastanek pravice delavca do odškodnine? Če je odgovor pritrdilen, ali mora takšno odškodnino plačati država zaradi kršitve člena 7 navedene direktive ali javni organ, ki ima status delodajalca in ki med dopustom ni odobril ločitve od oskrbovanega otroka? V teh okoliščinah, ali je moral delavec za upravičenost do odškodnine prositi za dovoljenje za ločitev od otroka, delodajalec pa tega dovoljenja ni dal?

      (1)  Direktiva 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 381).

      (2)  Direktiva Sveta [89/391/EGS] z dne 12. junija 1989 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str 349).


title: Zadeva T-771/16: Tožba, vložena 24. oktobra 2016 – Toontrack Music/EUIPO (EZMIX)

text:
               16.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 14/45

         Tožba, vložena 24. oktobra 2016 – Toontrack Music/EUIPO (EZMIX)
   (Zadeva T-771/16)
   (2017/C 014/53)
   Jezik postopka: švedščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Toontrack Music AB (Umeå, Švedska) (zastopnik: L.-E. Ström, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna znamka: Besedna znamka Evropske unije „EZMIX“ – Prijava št. 13 945 423

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 27. julija 2016 v zadevi R 2436/2015-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Izpodbijano odločbo razveljavi v skladu s členi 7(1)(b), 7(1)(c), 7(2), 43 in 65 Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti; in

               —

               EUIPO naloži, naj nosi stroške tožeče stranke in svoje stroške.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev členov 7(1)(b), 7(1)(c), 7(2) in 43 Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-492/07 P: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 24. aprila 2009 — Sanchez Ferriz in drugi proti Komisiji (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Napredovanje — Napredovalno obdobje 2005 — Nevpis na seznam uradnikov, ki so napredovali — Multiplikatorji enakovrednosti — Člena 6 in 10 Priloge XIII Kadrovskih predpisov — Interes za navedbo razloga)

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/39

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 24. aprila 2009 — Sanchez Ferriz in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-492/07 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2005 - Nevpis na seznam uradnikov, ki so napredovali - Multiplikatorji enakovrednosti - Člena 6 in 10 Priloge XIII Kadrovskih predpisov - Interes za navedbo razloga)
   2009/C 141/81
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Carlos Sanchez Ferriz (Bruselj, Belgija) in devet drugih uradnikov Komisije Evropskih skupnosti, katerih imena so navedena v prilogi k sodbi (zastopnik: F. Frabetti, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Berardis-Kayser in G. Berscheid, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 17. oktobra 2007 v zadevi Sanchez Ferriz in drugi proti Komisiji (F-115/06, še neobjavljen v ZOdl.), s katero se predlaga razveljavitev tega sklepa.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Carlosu Sanchezu Ferrizu in devetim drugim uradnikom Komisije, katerih imena so navedena v prilogi k sodbi, se naloži plačilo svojih stroškov in stroškov, ki jih je priglasila Komisija na tej stopnji.

      (1)  UL C 64, 8.3.2008.


title: Zadeva C-538/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 4. decembra 2008 – X Holding BV proti Staatssecretaris van Financiën

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 4. decembra 2008 – X Holding BV proti Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-538/08)
   (2009/C 55/12)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hoge Raad der Nederlanden
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: X Holding BV

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člen 11(4) Druge direktive (1) in člen 17(6) Šeste direktive (2) razlagati tako, da je država članica, ki je želela uporabiti možnost, opredeljeno v teh členih, da izključi odbitek (oziroma to izključitev ohrani), ki se nanaša na kategorije izdatkov, ki so opredeljeni kot „zagotovitev zasebnega prevoza“ izpolnila pogoj, da opredeli kategorijo zadostno določljivega blaga in storitev?

               2)

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je v skladu s členom 6(2) in členom 17(2) in (6) Šeste direktive dopustna nacionalna zakonodaja, kot je ta obravnavana, ki je bila sprejeta pred začetkom veljavnosti te direktive in v skladu s katero davčni zavezanec ob pridobitvi določenega blaga in storitev, ki se deloma uporabljajo v poslovne namene in deloma v zasebne namene, DDV ne more odbiti popolnoma, razen če je DDV mogoče pripisati uporabi v poslovne namene?

      (1)  Druga direktiva Sveta 84/5/EGS z dne 30. decembra 1983 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (UL L 8, str. 17).

      (2)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) (UL L 145, str. 1).


title: Zadeva T-696/14 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. januarja 2016 – Montagut Viladot/Komisija (Pritožba — Javni uslužbenci — Zaposlovanje — Natečaj za sestavo rezervnega seznama za zaposlitev upravnih uslužbencev razreda AD 5 — Odločba natečajne komisije o nevpisu tožeče stranke na rezervni seznam — Diploma, ki ne izpolnjuje zahtev iz obvestila o natečaju — Zavrnitev tožbe na prvi stopnji)

text:
               14.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/42

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. januarja 2016 – Montagut Viladot/Komisija
   (Zadeva T-696/14 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Zaposlovanje - Natečaj za sestavo rezervnega seznama za zaposlitev upravnih uslužbencev razreda AD 5 - Odločba natečajne komisije o nevpisu tožeče stranke na rezervni seznam - Diploma, ki ne izpolnjuje zahtev iz obvestila o natečaju - Zavrnitev tožbe na prvi stopnji))
   (2016/C 098/55)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnik: Bernat Montagut Viladot (Schaerbeek, Belgija) (zastopnika: F. A. Rodríguez-Gigirey Pérez in J. A. Simón Sánchez, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: I. Galindo Martín in G. Gattinara, agenta)

      Predmet

   Pritožba, vložena zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 15. julija 2014 v zadevi Montagut Viladot/Komisija (F-160/12, ZOdl. JU, EU:F:2014:190), za razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               B. Montagutu Viladotu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 409, 17.11.2014.


title: Zadeva C-164/11: Tožba, vložena 5. aprila 2011 – Evropska komisija proti Francoski republiki

text:
               25.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/13

         Tožba, vložena 5. aprila 2011 – Evropska komisija proti Francoski republiki
   (Zadeva C-164/11)
   2011/C 186/22
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnik: W. Mölls, zastopnik)

      Tožena stranka: Francoska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Francoska republika s tem, da ni sprejela ustreznih določb za prilagoditev svojega sistema obdavčitve elektrike določbam Direktive 2003/96/ES (1) kljub izteku prehodnega obdobja iz člena 18(10), drugi pododstavek, te direktive, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Francoski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija v tožbi navaja, da je kljub poteku prehodnega obdobja, ki je bilo dano toženi stranki, in sicer 1. januarja 2009, ta še vedno ni prilagodila vseh značilnosti sistema obdavčitve elektrike določbam direktive. Po mnenju francoskih organov zakon št. 2010-1488 z dne 7. decembra 2010, ki je bil sprejet in je začel veljati po izteku roka, določenega v obrazloženem mnenjem, prenaša v notranje pravo določbe navedene direktive. Po mnenju Komisije je treba to tožbo sprejeti glede na stanje nacionalnega prava, ki je veljalo ob izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju.
   Komisija opozarja, da Francija v vsakem primeru še vedno ni prilagodila vseh značilnosti svojega sistema obdavčitve elektrike tako, da bi jih uskladila z določbami direktive. Tako tožeča stranka zavrača trditev nacionalnih organov, v skladu s katero naj direktiva ne bi prepovedovala prilagoditev v zvezi z zvišanjem trošarin glede na zadevna geografska območja. Direktiva naj bi nasprotno določala načelo enotne stopnje za vso porabljeno električno energijo na območju iste države članice in v členih 5, 14, 15 in 17 taksativno naštevala odstopanja od tega načela.
   Komisija poleg tega zavrača stališče francoskih organov, v skladu s katerim naj „zadevno tarifno razlikovanje“ ne bi vodilo do tveganja za goljufijo in do dodatnih obremenitev operaterjev ter naj ne bi pomenilo ovire za vstop tujih dobaviteljev na trg.

      (1)  Direktiva Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (UL L 283, str. 51).


title: Zadeva C-7/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 12. januarja 2015 vložilo Landgericht Essen (Nemčija) – kazenski postopek zoper Kanapathippilai Kanageswaran

text:
               20.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 127/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 12. januarja 2015 vložilo Landgericht Essen (Nemčija) – kazenski postopek zoper Kanapathippilai Kanageswaran
   (Zadeva C-7/15)
   (2015/C 127/13)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Essen

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Kanapathippilai Kanageswaran

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je uvrstitev Liberation Tigers of Tamil Eelam na seznam iz člena 2(3) Uredbe Sveta (ES) št. 2580/2001 z dne 27. decembra 2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu (1) v obdobju od 9. septembra 2007 do vključno 24. maja 2009, zlasti zaradi sklepov Sveta z dne 29. maja 2006 (2), z dne 28. junija 2007 (3), z dne 20. decembra 2007 (4), kakor je bil spremenjen s popravnim sklepom z istega dne, z dne 15. julija 2008 (5), z dne 26. januarja 2009 (6), neveljavna?

      (1)  UL L 344, str. 70.

      (2)  UL L 144, str. 21.

      (3)  UL L 169, str. 58.

      (4)  UL L 340, str. 100.

      (5)  UL L 188, str. 21.

      (6)  UL L 23, str. 25.


title: Zadeva C-33/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 24. januarja 2012 – Körös-Vidéki Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság proti Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

text:
               28.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 126/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 24. januarja 2012 – Körös-Vidéki Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság proti Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
   (Zadeva C-33/12)
   2012/C 126/07
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Törvényszék

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Körös-Vidéki Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság

      Tožena stranka: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali nasipi, če se uporabljajo kot trajni pašnik, pomenijo kmetijsko zemljišče v obdelavi v smislu člena 143b(4) Uredbe (ES) št. 1782/2003 (1), tudi če njihova uporaba v kmetijske namene ni prednostna in je njihov cilj tudi upravljanje voda oziroma preprečevanje poplav?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) št. 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 40, str. 269).


title: Zadeva C-361/10: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 9. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – Intercommunale Intermosane SCRL, Fédération de l’industrie et du gaz proti državi Belgiji (Notranji trg — Tehnični standardi in tehnični predpisi — Postopek za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov v zvezi s storitvami informacijske družbe — Minimalne varnostne zahteve za nekatere starejše električne inštalacije na delovnih mestih)

text:
               30.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/8

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 9. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – Intercommunale Intermosane SCRL, Fédération de l’industrie et du gaz proti državi Belgiji
   (Zadeva C-361/10) (1)

   (Notranji trg - Tehnični standardi in tehnični predpisi - Postopek za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov v zvezi s storitvami informacijske družbe - Minimalne varnostne zahteve za nekatere starejše električne inštalacije na delovnih mestih)
   2011/C 226/13
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Intercommunale Intermosane SCRL, Fédération de l'industrie et du gaz

      Tožena stranka: država Belgija

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Conseil d'État – Razlaga členov 1, točka 11, in 8(1), prvi pododstavek, Direktive 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov (UL L 204, str. 37) – Postopek za zbiranje informacij in tehnični predpisi – Obveznost sporočanja osnutkov tehničnih predpisov – Minimalne varnostne zahteve za nekatere starejše električne inštalacije na delovnih mestih

      Izrek

   Člen 1, točka 11, Direktive 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov, kakor je bila spremenjena z Direktivo 98/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. julija 1998, je treba razlagati tako, da nacionalne določbe, kakršne so te v postopku v glavni stvari, niso tehnični predpisi v smislu te določbe, katerih osnutke je treba sporočiti v skladu s členom 8(1), prvi pododstavek, te direktive.

      (1)  UL C 274, 9.10.2010.


title: Zadeva C-305/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 4. junija 2013 – Haeger & Schmidt GmbH proti Mutuelles du Mans assurances Iard SA (MMA Iard), Jacquesu Loriu, Dominiqueu Miquelu, likvidacijskemu upravitelju družbe Safram intercontinental SARL, Ace Insurance SA NV, Va Tech JST SA, Axa Corporate Solutions SA

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/35

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 4. junija 2013 – Haeger & Schmidt GmbH proti Mutuelles du Mans assurances Iard SA (MMA Iard), Jacquesu Loriu, Dominiqueu Miquelu, likvidacijskemu upravitelju družbe Safram intercontinental SARL, Ace Insurance SA NV, Va Tech JST SA, Axa Corporate Solutions SA
   (Zadeva C-305/13)
   2013/C 207/58
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Haeger & Schmidt GmbH

      Tožene stranke: Mutuelles du Mans assurances Iard SA (MMA Iard), Jacques Lorio, Dominique Miquel, likvidacijski upravitelj družbe Safram intercontinental SARL, Ace Insurance SA NV, Va Tech JST SA, Axa Corporate Solutions SA

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali in pod katerimi pogoji je lahko glavni namen špedicijske pogodbe, s katero naročitelj špediterju, ki ravna v svojem imenu in na lastno odgovornost, zaupa organizacijo prevoza blaga, ki ga bo špediter opravil z enim ali več prevozniki za račun naročitelja, prevoz blaga v smislu člena 4(4), zadnji stavek, Rimske konvencije z dne 19. junija 1980 o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih (1)?

               2.

               Če se špedicijska pogodba lahko šteje za pogodbo o prevozu blaga v smislu zgoraj navedenega člena 4(4), vendar pa posebne domneve o določitvi prava iz te določbe ni mogoče uporabiti, ker ni hkratnosti, ki se zahteva s to določbo, ali je treba besedilo prvega stavka te določbe, v skladu s katerim splošna domneva iz člena4(2) ne velja za pogodbe o prevozu blaga, razlagati tako, da sodišče prava, ki se uporablja, ne poišče na podlagi te domneve, ki je nikakor ni mogoče uporabiti, temveč na podlagi splošnega načela o določitvi prava iz člena 4(1), to je tako, da poišče državo, s katero je pogodba najtesneje povezana, ne da bi posebej upoštevalo državo, v kateri ima stranka, ki je opravila izpolnitev, značilno za pogodbo, sedež?

               3.

               Če za špedicijsko pogodbo velja splošna domneva iz člena 4(2), ali se lahko, če je izvirni naročitelj sklenil pogodbo s prvim špediterjem, na katerega mesto je nato vstopil drugi špediter, dopusti, da se pravo, ki se uporablja v pogodbenih razmerjih med naročiteljem in tem drugim špediterjem, določi glede na kraj sedeža prvega špediterja, pri čemer se šteje, da se pravo tako določene države na splošno uporablja za celotno špedicijo?

      (1)  Konvencija o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih, na voljo za podpis 19. junija 1980 v Rimu (UL L 266, str. 1).


title: Zadeva T-116/16: Tožba, vložena 18. marca 2016 – Port autonome du Centre et de l’Ouest in drugi/Komisija

text:
               17.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/23

         Tožba, vložena 18. marca 2016 – Port autonome du Centre et de l’Ouest in drugi/Komisija
   (Zadeva T-116/16)
   (2016/C 175/27)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Port autonome du Centre et de l’Ouest SCRL (La Louvière, Belgija), Port autonome de Namur (Namur, Belgija), Port autonome de Charleroi (Charleroi, Belgija), Port autonome de Liège (Liège, Belgija), Région wallonne (Jambes, Belgija) (zastopnik: J. Vanden Eynde, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               ugotovi, da je tožba dopustna za vsako od tožečih strank in posledično razglasi ničnost Sklepa Komisije z referenčno številko SA.38393 (2015/E) – Obdavčitev pristanišč v Belgiji;

               —

               to tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               posledično razglasi ničnost sklepa Evropske komisije o tem, da se neobdavčenje gospodarske dejavnosti belgijskih in zlasti valonskih pristanišč z davkom od dohodkov pravnih oseb šteje za državno pomoč, ki ni združljiva z notranjim trgom;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo deset tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi razlog se na splošno nanaša na to, da naj trditve Komisije ne bi bile ne podprte z dejstvi ne pravno utemeljene.

               2.

               Drugi razlog se nanaša na to, da Komisija ni utemeljila očitne spremembe v praksi odločanja glede na njen sklep z dne 20. oktobra 2004 (N520/2003).

               3.

               Tretji razlog se nanaša na to, da so pristaniške dejavnosti subvencionirane, saj sicer v belgijskih gospodarskih razmerah ne bi bile donosne; poleg tega se navaja, da enostransko določene dajatve, ki ne pokrijejo izvršenih vlaganj, ne zadoščajo, da bi se jih štelo za gospodarske dejavnosti.

               4.

               Četrti razlog se nanaša na to, da naj trditev, da je upoštevni belgijski sistem obdavčitve davek od dohodkov pravnih oseb, ne bi bila pravno utemeljena.

               5.

               Peti razlog se nanaša na to, da naj trditev, da davek od dohodkov pravnih oseb, ki se uporablja za pristanišča, pomeni prednost, ker njihove morebitne dopolnilne gospodarske dejavnosti niso obdavčene, ne bi bila dokazana. Poleg tega naj Komisija ne bi navedla, katere dejavnosti bi morale biti po njenem mnenju obdavčene, niti ne, katere pomenijo storitve splošnega pomena.

               6.

               Šesti razlog, ki se nanaša na to, da bi moralo biti glede na konkretne okoliščine omogočeno, da se davek od dohodka pravnih oseb uporabi v skladu z logiko belgijskega zakonskega sistema, ki razlikuje med davčno obravnavo storitev splošnega pomena in gospodarskih dejavnosti.

               7.

               Sedmi razlog se nanaša na to, da naj Komisija ne bi upoštevala pristojnosti držav članic na področju:

                           —

                           opredelitve negospodarskih dejavnosti;

                           —

                           opredelitve neposrednega obdavčenja;

                           —

                           obveznosti zagotovitve pravilnega delovanja storitev splošnega pomena, ki so potrebne za socialno in gospodarsko kohezijo;

                           —

                           organizacije storitev splošnega pomena po prosti presoji.

               8.

               Osmi razlog se nanaša na to, da so glavna dejavnost valonskih notranjih pristanišč storitve splošnega pomena, za katere v skladu z evropsko zakonodajo ne veljajo pravila o konkurenci iz člena 107 PDEU.

               9.

               Deveti razlog, ki se navaja podredno, se nanaša na to, da če so glavna dejavnost valonskih notranjih pristanišč storitve splošnega gospodarskega pomena, zanje veljajo pravila iz členov 93 PDEU in 106(2) PDEU, in se pravila o konkurenci zanje ne uporabljajo.

               10.

               Deseti razlog, naveden še bolj podredno, se nanaša na to, da niso izpolnjena evropska merila za ugotovitev obstoja državne pomoči.


title: Zadeva C-90/15 P: Pritožba, ki sta jo Hansen & Rosenthal KG in H & R Wax Company Vertrieb GmbH vložili 24. februarja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 12. decembra 2014 v zadevi T-544/08, Hansen & Rosenthal KG in H & R Wax Company Vertrieb GmbH/Evropska komisija

text:
               4.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/26

         Pritožba, ki sta jo Hansen & Rosenthal KG in H & R Wax Company Vertrieb GmbH vložili 24. februarja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 12. decembra 2014 v zadevi T-544/08, Hansen & Rosenthal KG in H & R Wax Company Vertrieb GmbH/Evropska komisija
   (Zadeva C-90/15 P)
   (2015/C 146/32)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnici: Hansen & Rosenthal KG, H & R Wax Company Vertrieb GmbH (zastopniki: J. L. Schulte, M. Dallmann in K. M. Künstner, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlog

   Pritožnici predlagata:

               —

               sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2014 v zadevi T-544/08, Hansen & Rosenthal KG in H&R Wax Company Vertrieb GmbH/Evropska komisija naj se v celoti ali delno razveljavi;

               —

               člena 1 in 2 Odločbe Evropske komisije z dne 1. oktobra 2008 v zadevi COMP/39181 – Vosek za sveče naj se v delih, ki se nanašata na pritožnici in glede na informacije, ki so na razpolago Sodišču, v celoti ali v delu razglasita za nična;

               —

               globa naj se v skladu s členom 261 PDEU odpravi ali zniža;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka ter postopka pred Splošnim sodiščem;

               —

               podredno, sodba Splošnega sodišča naj se razveljavi in zadeva naj se vrne Splošnemu sodišču, ki bo odločilo v skladu s pravno presojo Sodišča; globa naj se v skladu s členom 261 PDEU odpravi ali zniža; Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnici se sklicujeta na pet pritožbenih razlogov:
   Pritožnici s prvim pritožbenim razlogom zatrjujeta kršitev načela domneve nedolžnosti in načela poštenega sojenja. Pritožnici izpodbijata stališče Splošnega sodišča, da je globa, ki jo je naložila Komisija, pravilna in dokončna, zaradi česar bi lahko pritožnici izpodbijali ugotovitve Komisije le s popolnimi dokazi, da je odločba Komisije napačna. Pritožnici menita, da je to v nasprotju s členom 48(1) Listine o temeljnih pravicah v povezavi s členom 52(3) Listine o temeljnih pravicah in členom 6(2) EKČP ter v nasprotju s členom 47(2) Listine o temeljnih pravicah v povezavi s členom 52(3) Listine o temeljnih pravicah in členom 6(1) EKČP.
   Pritožnici v okviru drugega pritožbenega razloga zatrjujeta napačno uporabo člena 81 EGS (zdaj člen 101 PDEU). Splošno sodišče naj bi v izpodbijani sodbi štelo, da je ravnanje zajeto s prepovedjo omejevalnih sporazumov, vendar to ne ustreza tej določbi. Ob neupoštevanju pravil o dokaznem bremenu in presoji dokazov je menilo tudi, da je domnevna kršitev pritožnic zajeta s členom 81 EGS (zdaj člen 101 PDEU). Splošno sodišče naj bi v več vidikih napačno uporabilo pravo, in sicer z vsebinsko nepravilnimi ugotovitvami, z izkrivljanjem dokazov, z ugotovitvijo, da so nekateri od njih pravno neustrezni, in s kršitvijo domneve nedolžnosti ter načela poštenega sojenja.
   Pritožnici v okviru tretjega pritožbenega razloga zatrjujeta, da je Splošno sodišče kršilo načelo zakonitosti kazenskih sankcij in zahtevo po urejanju bistvenih elementov. Ker Sodišče in Splošno sodišče menita, da je 10 % iz člena 23(2), drugi pododstavek, Uredbe št. 1/2003 (1) absolutni in ne indikativni prag za globe, pravo Unije naj ne bi vključevalo okvira za izračun glob za kršitev člena 81 EGS (zdaj člen 101 PDEU). V skladu z zahtevo po urejanju bistvenih elementov pa naj bi bil zakonodajalec tisti, ki mora določiti okvir za globe, ne pa Komisija.
   Pritožnici v okviru četrtega pritožbenega razloga navajata nadaljnje kršitve načela zakonitosti kazenskih sankcij in prepovedi retroaktivnega učinka. Navajata, da Splošno sodišče, ne da bi napačno uporabilo pravo, ne more določiti globe brez okvira za globe. Trdita tudi, da Splošno sodišče s tem, da le preveri, ali je Komisija upoštevala svoje smernice, ne izvaja svoje diskrecijske pravice in tako krši člen 31 Uredbe št. 1/2003. Nazadnje pritožnici navajata kršitev prepovedi retroaktivnega učinka, saj je Splošno sodišče potrdilo uporabo smernic s področja glob iz leta 2006 za dejstva, ki naj bi se dokončno uresničila že leta 2005.
   Pritožnici v okviru petega pritožbenega razloga navajata kršitev načela sorazmernosti. Najprej, Splošno sodišče naj bi kršilo člen 49(3) Listine o temeljnih pravicah, ker je glede teže kršitve in vstopne provizije pritožnic določilo 17-odstotni koeficient. Nato, po napačni uporabi prava s strani Splošnega sodišča glede opredelitve ravnanja pritožnic za kršitev člena 81(1) EGS (zdaj člen 101(1) PDEU), je to še nepravilno določilo trajanje domnevne kršitve tega člena.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).


title: Združeni zadevi T-510/14 in T-536/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 2. junija 2016 – Staywell Hospitality Group in Sheraton International IP/EUIPO – Sheraton International IP in Staywell Hospitality Group (PARK REGIS) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije PARK REGIS — Prejšnja figurativna znamka Evropske unije ST. REGIS — Delna zavrnitev registracije — Člen 64(1) Uredbe št. 207/2009 — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009)

text:
               11.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 2. junija 2016 – Staywell Hospitality Group in Sheraton International IP/EUIPO – Sheraton International IP in Staywell Hospitality Group (PARK REGIS)
   (Združeni zadevi T-510/14 in T-536/14) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije PARK REGIS - Prejšnja figurativna znamka Evropske unije ST. REGIS - Delna zavrnitev registracije - Člen 64(1) Uredbe št. 207/2009 - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009))
   (2016/C 251/24)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Staywell Hospitality Group Pty Ltd (Sydney, Avstralija) (zastopnika: D. Farnsworth, solicitor, in A. Bryson, barrister) (zadeva T-510/14), in Sheraton International IP LLC (Stamford, Connecticut, Združene države) (zastopnik: E. Armijo Chávarri, odvetnik) (zadeva T-536/14)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnik: L. Rampini, agent)

      Drugi stranki pred odborom za pritožbe, intervenientki v postopku pred Splošnim sodiščem: Sheraton International IP LLC (zadeva T-510/14) in Staywell Hospitality Group Pty Ltd (zadeva T-536/14)

      Predmet

   Tožbi zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 30. aprila 2014 (združeni zadevi R 240/2013 5 in R 303/2013 5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Sheraton International IP in Staywell Hospitality Group.

      Izrek

               1.

               Tožbi v zadevah T-510/14 in T-536/14 se zavrne.

               2.

               V zadevi T-510/14 se družbi Staywell Hospitality Group Pty Ltd naloži plačilo stroškov.

               3.

               V zadevi T-536/14 se družbi Sheraton International IP LLC naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 303, 8.9.2014.


title: Zadeva C-456/04: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne  6. aprila 2006  (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia) — Agip Petroli SpA proti Capitaneria di porto di Siracusa, Capitaneria di porto di Siracusa — Sezione staccata di Santa Panagia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti (Pomorska kabotaža — Uredba (EGS) št. 3577/92 — Zakon, ki velja za posadko na ladjah, ki imajo bruto tonažo 650 ton ali več in izvajajo otoško kabotažo — Pojem  prevoz  opravljen pred ali po kabotaži)

text:
               17.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/15

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 6. aprila 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia) — Agip Petroli SpA proti Capitaneria di porto di Siracusa, Capitaneria di porto di Siracusa — Sezione staccata di Santa Panagia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti
   (Zadeva C-456/04) (1)

   (Pomorska kabotaža - Uredba (EGS) št. 3577/92 - Zakon, ki velja za posadko na ladjah, ki imajo bruto tonažo 650 ton ali več in izvajajo otoško kabotažo - Pojem „prevoz“ opravljen pred ali po kabotaži)
   (2006/C 143/26)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Agip Petroli SpA

      Tožene stranke: Capitaneria di porto di Siracusa, Capitaneria di porto di Siracusa — Sezione staccata di Santa Panagia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia — Razlaga člena 3(3) Uredbe Sveta (EGS) št. 3577/92 z dne 7. decembra 1992 o uporabi načela prostega pretoka storitev v pomorskem prometu med državami članicami (pomorska kabotaža) (UL L 364, str. 7) — Zakon, ki velja za posadko ladij z bruto tonažo 650 ton ali več in izvajajo otoško pomorsko kabotažo — Pojem prevoza, kadar se prevoz opravi po ali pred prevozom v drugo državo ali iz druge države članice.
   Izrek
   Pojem „prevoza, opravljenega pred ali po kabotaži“ iz člena 3(3) Uredbe Sveta (EGS) št. 3577/92 z dne 7. decembra 1992 o uporabi načela prostega pretoka storitev v pomorskem prometu med državami članicami (pomorska kabotaža) načeloma obsega vsak prevoz iz druge države ali vanjo, ne glede na to, ali je na krovu tovor. Vendar niso dovoljeni prevozi brez tovora na krovu, ki bi z zlorabo obšli pravila, določena z Uredbo. Ugotovitev o obstoju navedene zlorabe zahteva na eni strani, da je posledica mednarodnega prevoza z balastom, čeprav so bili formalno izpolnjeni pogoji iz člena 3(3) te uredbe, to, da je ladjar glede vseh vprašanj, povezanih s posadko, bil upravičen do uporabe pravil države zastave in je bil s tem kršen namen člena 3(2) Uredbe, ki je to, da se za vsa vprašanja v zvezi s posadko pri otoški kabotaži uporabljajo pravila države gostiteljice. Po drugi strani mora iz celote objektivnih elementov prav tako izhajati, da je bistveni namen mednarodnega prevoza z balastom izogniti se uporabi člena 3(2) Uredbe št. 3577/92 v korist odstavka 3 tega člena.

      (1)  UL C 19, 22.1.2005.


title: Zadeva F-116/10: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 20. julija 2011 Gozi proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Dolžnost pomoči — Člen 24 Kadrovskih predpisov — Povračilo odvetniških stroškov v okviru sodnega postopka pred nacionalnim sodiščem)

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/50

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 20. julija 2011 Gozi proti Komisiji
   (Zadeva F-116/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Dolžnost pomoči - Člen 24 Kadrovskih predpisov - Povračilo odvetniških stroškov v okviru sodnega postopka pred nacionalnim sodiščem)
   2011/C 282/93
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sandro Gozi (Rim, Italija) (zastopnik: G. Passalacqua, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in J. Baquero Cruz, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe, s katero je bila zavrnjena zahteva za vračilo stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka v okviru kazenskega postopka pred sodiščem države članice.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               S. Gozi nosi vse stroške.

      (1)  UL C 55, 19.2.2011, str. 38.


title: Zadeva C-340/15: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 12. oktobra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzgericht – Avstrija) – Christine Nigl in drugi/Finanzamt Waldviertel (Predhodno odločanje — Obdavčenje — Davek na dodano vrednost (DDV) — Šesta Direktiva 77/388/EGS — Člen 4(1) in (4) — Direktiva 2006/112/ES — Pojem „davčni zavezanec“ — Družbe civilnega prava, ki dobavljajo blago pod skupnim prodajnim imenom in prek gospodarske družbe — Pojem „samostojni podjetnik“ — Zavrnitev priznanja statusa davčnega zavezanca — Retroaktivnost — Šesta direktiva 77/388 — Člen 25 — Direktiva 2006/112 — Člena 272 in 296 — Pavšalna ureditev za kmete — Izvzetje iz pavšalne ureditve — Retroaktivnost)

text:
               12.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/8

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 12. oktobra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzgericht – Avstrija) – Christine Nigl in drugi/Finanzamt Waldviertel
   (Zadeva C-340/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Šesta Direktiva 77/388/EGS - Člen 4(1) in (4) - Direktiva 2006/112/ES - Pojem „davčni zavezanec“ - Družbe civilnega prava, ki dobavljajo blago pod skupnim prodajnim imenom in prek gospodarske družbe - Pojem „samostojni podjetnik“ - Zavrnitev priznanja statusa davčnega zavezanca - Retroaktivnost - Šesta direktiva 77/388 - Člen 25 - Direktiva 2006/112 - Člena 272 in 296 - Pavšalna ureditev za kmete - Izvzetje iz pavšalne ureditve - Retroaktivnost))
   (2016/C 462/11)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzgericht

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Christine Nigl, Gisela Nigl st., Gisela Nigl ml., Josef Nigl, Martin Nigl

      Tožena stranka: Finanzamt Waldviertel

      Izrek

               1.

               Člen 4(1) in (4), prvi pododstavek, Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2004/66/ES z dne 26. aprila 2004, ter člen 9(1), prvi pododstavek, in člen 10 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da je treba več družb civilnega prava, kakršne so te v postopku v glavni stvari, ki kot takšne do svojih dobaviteljev, javnih organov in – do neke mere – svojih strank delujejo samostojno ter od katerih vsaka zagotavlja lastno proizvodnjo predvsem z uporabo lastnih proizvodnih sredstev, ki pa velik del svojih izdelkov tržijo pod skupno blagovno znamko prek kapitalske družbe, katere deleži so v lasti članov teh družb civilnega prava in drugih članov zadevne družine, šteti za samostojne podjetnike, ki so zavezani za plačilo davka na dodano vrednost.

               2.

               Člen 25 Šeste direktive 77/388, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/66, in člen 269 Direktive 2006/112 je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta možnosti zavrnitve uporabe skupne pavšalne ureditve za kmete, določene v teh členih, za več družb civilnega prava, kakršne so te v postopku v glavni stvari, ki se štejejo za samostojne podjetnike, ki so zavezani za plačilo DDV in ki med seboj sodelujejo, ker se ta ureditev ne more uporabiti za kapitalsko družbo, združenje oseb, sestavljeno iz članov teh družb civilnega prava, ali združenje oseb, sestavljeno iz te kapitalske družbe in članov teh družb civilnega prava, zaradi velikosti gospodarstva ali pravne oblike te družbe ali združenj, tudi če te družbe civilnega prava ne spadajo v kategorijo proizvajalcev, ki so izvzeti iz te pavšalne ureditve, če so zaradi svojih povezav s to družbo ali enim izmed teh združenj dejansko sposobne spopasti se z administrativnimi bremeni, s katerimi so povezane naloge, ki izhajajo iz uporabe splošne ali poenostavljene ureditve obdavčitve z davkom na dodano vrednost, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

               3.

               Če mora biti za družbe civilnega prava, kakršne so te v postopku v glavni stvari, uporaba pavšalne ureditve za kmete načeloma izključena, velja ta izključitev za obdobje pred datumom, na katerega je bila podana ocena, na kateri ta izključitev temelji, pod pogojem, da je ta ocena izdana pred iztekom roka za ukrepanje državne in da njeni učinki niso retroaktivni od dneva, preden so nastale pravne in dejanske okoliščine, na katerih temelji.

      (1)  UL C 328, 5.10.2015.


title: Zadeva C-320/14 P: Pritožba, ki jo je družba Asos plc vložila 3. julija 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 29. aprila 2014 v zadevi T-647/11, Asos plc/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               20.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 127/6

         Pritožba, ki jo je družba Asos plc vložila 3. julija 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 29. aprila 2014 v zadevi T-647/11, Asos plc/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-320/14 P)
   (2015/C 127/09)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Asos plc (zastopniki: P. Kavanagh, Solicitor, A. Lykiardopoulos QC, A. Edwards-Stuart, Barrister)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in Roger Maier
   Sodišče (šesti senat) je s sklepom z dne 13. januarja 2015 zavrnilo pritožbo in odredilo, da družba Asos plc nosi svoje stroške.


title: Zadeva T-16/05: Tožba Viasat Broadcasting UK Ltd proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 20. januarja 2005

text:
               2.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/33

         Tožba Viasat Broadcasting UK Ltd proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 20. januarja 2005
   (Zadeva T-16/05)
   (2005/C 82/62)
   Jezik postopka: danščina
   Viasat Broadcasting UK Ltd, West Drayton (Združeno kraljestvo), ki jo zastopa Simon Evers Hjelmborg, je dne 20. januarja 2005 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               1.

               razglasi za nično točko 55 odločbe Komisije z dne 6. oktobra 2004 v zadevi državne pomoči N 313/2004 – Danska (C(2004)3632 končna) o dokapitalizaciji TV2/DANMARK A/S;

               2.

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Izpodbijana odločba se nanaša na načrt dokapitalizacije družbe v državni lasti, ki opravlja javno storitev, TV2/DANMARK A/S. Dokapitalizacija, ki obsega dotok kapitala danske države in preoblikovanje dolgov v lastniški kapital, se je štela kot potrebna glede na odločbo Komisije z dne 19. maja 2004 (1), s katero je Komisija naložila Danski, da izterja državno pomoč, ki je bila nezakonito dodeljena TV2/DANMARK A/S, ki bi vendarle privedla do tehničnega stečaja družbe.
   Iz izpodbijane odločbe izhaja, da Komisija ni mogla izključiti, da predvidena dokapitalizacija TV2 vsebuje elemente državne pomoči v smislu člena 87(1) ES. V točki 55 izpodbijane odločbe je Komisija kljub temu ugotovila, da je bil vsak element državne pomoči, ki bi lahko bil povezan s predvideno dokapitalizacijo TV2, združljiv s skupnim trgom v skladu s členom 86(2) ES.
   V utemeljitvi svojega predloga tožeča stranka trdi, da je Komisija zmotno uporabila pravo, ker ni ugotovila, da je bil načrt dokapitalizacije nezdružljiv s členom 87(1) ES. Ta trditev se predvsem opira na naslednje elemente:

               —

               razlog za predvideno dokapitalizacijo TV2/DANMARK A/S je bila zahteva za povračilo nezakonite državne pomoči, tako da naj bi dovoljenje odobritev prispevka nove pomoči (dokapitalizacija) pomenilo, da bi člen 87(1) ES in odločba Komisije z dne 19. maja 2004 izgubila svoj samostojni pomen;

               —

               dokapitalizacija, v okviru katere se je lastniški kapital povečal na optimalno kapitalsko sestavo, se ne more šteti kot skladna z načelom tržnega investitorja;

               —

               TV2/DANMARK A/S je v letu 2003 ustvarila dobiček brez državne pomoči, kar izkazuje, da je družba sposobna sama oblikovati želeni lastniški kapital, in

               —

               optimalna kapitalska sestava ni potrebna, da bi TV2/DANMARK A/S lahko izvajala naloge javne storitve.

         Tožeča stranka še navaja, da je Komisija zmotno uporabila pravo s tem, ko je ugotovila, da je vsak element državne pomoči, ki bi lahko bil povezan z dokapitalizacijo, združljiv s skupnim trgom v skladu s členom 86(2) ES. Ta trditev se predvsem opira na sledeče elemente:

               —

               področje uporabe člena 86(2) ES je omejeno na kompenzacijo dodatnih neto stroškov, ki se povezani z opravljanjem storitev splošnega gospodarskega interesa (javna storitev), tako da ta določba ne zajema državnih vlaganj v družbe, ki morajo opravljati te storitve,

               —

               vlaganja danske države v TV2/DANMARK A/S (dokapitalizacija) ni kompenzacija za odkupljene storitve v zvezi s javno storitvijo in zato ni kompenzacija dodatnih neto stroškov, ki izhajajo iz obveznosti javne storitve,

               —

               TV2/DANMARK A/S naj ne bi imela dodatnih neto stroškov, povezanih z njenimi obveznostmi javne storitve,

               —

               Komisija ni preučila opredelitve javne storitve in je tako sprejela zelo široko opredelitev, na podlagi katere se celotna programska shema TV2/DANMARK A/S nanaša na javno storitev, kar izničuje smisel merila sorazmernosti iz člena 86(2) ES, in

               —

               člen 86(2) ES ne more izvzeti državnih pomoči, dodeljenih z namenom, da družbe v državni lasti postanejo zanimivejše pri prodaji teh družb s strani države.

         Tožeča stranka na koncu zatrjuje, da bi Komisija morala presoditi načrtovano dokapitalizacijo glede na same določbe člena 87(2) ES, člena 87(3) ES in zlasti člena 87(3)(c) ES ter Smernic Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranja podjetij v težavah (2) in da načrtovana dokapitalizacija ne izpolnjuje pogojev za izvzetje na podlagi teh določb.

      (1)  Odločba Komisije C(2004)1814 končna z dne 19. maja 2004 v zadevi C 2/2003 (prej NN 22/2002) o ukrepih Danske v korist TV2/DANMARK.

      (2)  Sporočilo Komisije, UL C 244, 1.10.2004, str. 2.


title: Zadeva T-471/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. septembra 2009 – Wella proti UUNT (TAME IT) ( Znamka Skupnosti — Mednarodna registracija — Zahteva za ozemeljsko razširitev varstva — Besedna znamka TAME IT — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) )

text:
               24.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/25

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. septembra 2009 – Wella proti UUNT (TAME IT)
   (Zadeva T-471/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Mednarodna registracija - Zahteva za ozemeljsko razširitev varstva - Besedna znamka TAME IT - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)“)
   2009/C 256/46
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Wella AG (Darmstadt, Nemčija) (zastopnika: B. Klingberg, in K. Sandberg, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Botis, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 24. oktobra 2007 (zadeva R 713/2007–2) o ozemeljski razširitvi varstva mednarodne registracije besedne znamke TAME IT na Evropsko skupnost.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Wella AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 51, 23.2.2008.


title: Zadeva T-53/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. januarja 2007 — Calavo Growers proti UUNT — Calvo Sanz (Calvo) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke CALVO — Prejšnja besedna znamka Skupnosti CALAVO — Dopustnost ugovora — Obrazložitev ugovora vloženega v jeziku ki ni jezik postopka — Člen 74(1) Uredbe (ES) št. 40/94 — Pravilo 20(3) Uredbe (ES) št. 2868/95)

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/27

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. januarja 2007 — Calavo Growers proti UUNT — Calvo Sanz (Calvo)
   (Zadeva T-53/05) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke CALVO - Prejšnja besedna znamka Skupnosti CALAVO - Dopustnost ugovora - Obrazložitev ugovora vloženega v jeziku ki ni jezik postopka - Člen 74(1) Uredbe (ES) št. 40/94 - Pravilo 20(3) Uredbe (ES) št. 2868/95)
   (2007/C 56/54)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Calavo Growers, Inc. (Santa Ana, Združene Države) (zastopnika: E. Armijo Chávarri in A. Castán Pérez-Gómez, avocats)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. García Murillo, zastopnik)

      Druga stranka pred Odborom za pritožbe UUNT, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Luis Calvo Sanz, SA (Carballo, Španija) (zastopnika: J. Rivas Zurdo in E. López Leiva, odvetnika)
   Predmet
   Tožba na razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 8. novembra 2004 (zadeva R 159/2004-1) v zvesi s postopkom z ugovorom med Calavo Growers, Inc. in Luis Calvo Sanz, SA.
   Izrek

               1)

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 8. novembra 2004 (zadeva R 159/2004-1) se razveljavi.

               2)

               UUNT se naloži, naj nosi svoje stroške in stroške tožeče stranke.

               3)

               Intervenientu se naloži, naj nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 82, 2.4.2005.


title: Zadeva C-240/12: Sklep Sodišča (prvi senat) z dne 14. marca 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank te Rotterdam – Nizozemska) – kazenski postopek zoper EBS Le relais Nord Pas De Calais (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Nedopustnost)

text:
               4.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/4

         Sklep Sodišča (prvi senat) z dne 14. marca 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank te Rotterdam – Nizozemska) – kazenski postopek zoper EBS Le relais Nord Pas De Calais
   (Zadeva C-240/12) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Nedopustnost)
   2013/C 129/07
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank te Rotterdam

      Stranka v postopku v glavni stvari

   EBS Le relais Nord Pas De Calais

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Rechtbank te Rotterdam (Nizozemska) – Razlaga členov 15 in 26(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 259/93 z dne 1. februarja 1993 o nadzorovanju in kontroli pošiljk odpadkov znotraj Evropske skupnosti, v Skupnost in iz nje (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 176) in člena 2, točka 32, Uredbe (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov (UL L 190, str. 1) – Pojem „tranzit“ – Pošiljka odpadkov po morju iz države članice v državo, za katero Sklep OECD ne velja – Vmesni pristanek v pristanišču neke druge države članice

      Izrek

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank te Rotterdam (Nizozemska) z odločbo z dne 4. maja 2012, je očitno nedopusten.

      (1)  UL C 243, 11.8.2012.


title: Zadeva T-342/05: Tožba, vložena dne  14. septembra 2005  — Henkel proti UUNT

text:
               26.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/28

         Tožba, vložena dne 14. septembra 2005 — Henkel proti UUNT
   (Zadeva T-342/05)
   (2005/C 296/62)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Henkel KGaA (Düsseldorf, Nemčija) (zastopnik: C. Osterrieth, Rechtsanwalt)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Serra Y Roca S.A. (Barcelona, Španija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 14. julija 2005 v pritožbenem postopku R 0556/2003-1, ki se nanaša na prijavo za registracijo znamke Skupnosti št. 1 284 470, vloženo 19. julija 2005;

               —

               naložitev plačila stroškov postopka Uradu za usklajevanje na notranjem trgu.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: SERRA Y ROCA, S.A.

      Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave: besedna znamka „COR“ za proizvode razreda 3 — prijava št. 1 284 470

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nacionalna znamka „Dor“ za proizvode razredov 3, 5 in 21

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora glede proizvodov „pripravki za razmaščevanje in brušenje; mila“ razreda 3

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe tožeče stranke

      Tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94 zaradi verjetnosti zmede med nasprotujočima znamkama zaradi vidne in slišne podobnosti. Poleg tega ima znamka tožeče stranke nadpovprečen označevalni učinek zaradi intenzivne uporabe.


title: Zadeva T-247/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. julija 2006 — Torres proti UUNT-Bodegas Muga (Torre Muga) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti Torre Muga — Prejšnje nacionalne in mednarodne besedne znamke TORRES — Verjetnost zmede — Kršitev pravic obrambe )

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/34

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. julija 2006 — Torres proti UUNT-Bodegas Muga (Torre Muga)
   (Zadeva T-247/03) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti Torre Muga - Prejšnje nacionalne in mednarodne besedne znamke TORRES - Verjetnost zmede - Kršitev pravic obrambe“)
   (2006/C 224/74)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Miguel Torres (Vilafranca del Penedès, Španija) (zastopniki: E. Armijo Chávarri, M. A. Baz de San Ceferino in A. Castán Pérez-Gómez, avocats)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: I. de Medrano Caballero in S. Laitinen)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Bodegas Muga, SA (Haro, Španija) (zastopnika: L. M. Polo Flores in F. Porcuna de la Rosa, avocats)
   Predmet zadeve
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 7. aprila 2003 (zadeva R 998/2001-1) glede postopka z ugovorom med Miguel Torres, SA, in Bodegas Muga, SA
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži stroške, ki jih je priglasil Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

               3)

               Intervenient nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 213, 6.9.2003.


title: Zadeva C-52/05 P: Pritožba Maurizia Turca zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (peti senat) z dne 23. novembra 2004 v zadevi Maurizio Turco, s podporo Republike Finske, Kraljevine Danske in Kraljevine Švedske proti Svetu Evropske unije, s podporo Združenega Kraljestva Velike Britanije in Severne Irske in Komisije Evropskih skupnosti, T-84/03, vložena dne 9. februarja 2005

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/14

         Pritožba Maurizia Turca zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (peti senat) z dne 23. novembra 2004 v zadevi Maurizio Turco, s podporo Republike Finske, Kraljevine Danske in Kraljevine Švedske proti Svetu Evropske unije, s podporo Združenega Kraljestva Velike Britanije in Severne Irske in Komisije Evropskih skupnosti, T-84/03, vložena dne 9. februarja 2005
   (Zadeva C-52/05 P)
   (2005/C 106/28)
   Jezik postopka: angleščina
   Maurizio Turco, stanujoč v Pulsanu (Italija), ki ga zastopata O. W. Brouwer in C. E. Schillemanns, lawyers, je dne 9. februarja 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložil pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (peti senat) z dne 23. novembra 2004 v zadevi Maurizio Turco s podporo Republike Finske, Kraljevine Danske in Kraljevine Švedske proti Svetu Evropske unije s podporo Združenega Kraljestva Velike Britanije in Severne Irske in Komisije Evropskih skupnosti, T-84/03 (1).
   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 23. novembra 2004, s katero je:

                           a)

                           zavrnilo tožbo pritožnika, kolikor zadeva zavrnitev dostopa do dokumenta št. 9077/02, ki vsebuje mnenje pravne službe Sveta, ki obravnava predlog za Direktivo Sveta o minimalnih standardih za sprejem pritožnika za azil v državah članicah;

                           b)

                           naložilo pritožniku in Svetu, da nosita vsak polovico stroškov

               —

               če je treba, vrne zadevo v presojo Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti;

               —

               naloži Svetu plačilo stroškov, vključno s stroški, ki bi jih lahko imele možne stranke intervenientke.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnik navaja, da sodba Sodišča prve stopnje vsebuje pravne napake pri njegovi razlagi in uporabi člena 4(2) Uredbe (ES) št. 1049/2001 (2) Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega Parlamenta, Sveta in Komisije (Uredba).
   Pritožbeni razlogi in pravne trditve, na katere se opira pritožnik, so, da Sodišče prve stopnje v tej zadevi;

               (i)

               ni pravilno razložilo in uporabilo termina „pravni nasvet“ iz člena 4(2) Uredbe;

               (ii)

               je nepravilno kvalificiralo pravno mnenje kot „pravni nasvet“ v smislu člena 4(2) Uredbe in ravnalo v nasprotju z dometom in vsebino člena 4(2, 3) ter neločljivima vzpostavitvijo in zgradbo Uredbe;

               (iii)

               je nepravilno razložilo in uporabilo načelo (ki je oblikovalo sodno prakso Skupnosti), da bi moral biti najširši možen dostop zagotovljen do dokumentov ustanov Skupnosti in da bi bilo treba odstopanja od tega načela razlagati kar najstrožje;

               (iv)

               je napačno razložilo in uporabilo načelo (ki je oblikovalo sodno prakso Skupnosti), ki zahteva, da bi bilo treba o dostopu do dokumentov presojati za vsak primer posebej;

               (v)

               je napačno razložilo in uporabilo koncept „prevladujočega javnega interesa“ in zmotno uporabilo pravo, s tem ko je dokazno breme v zvezi s tem naložilo pritožniku;

               (vi)

               je kršilo načelo prava Skupnosti, da pravni red Skupnosti temelji na vladavini prava;

               (vii)

               ni podalo zadostne razlage in se ni odzvalo na določene argumente, ki jih je predložil pritožnik.

      (1)  UL C 112, 10.5.2003, str. 38.

      (2)  UL L 145, 31.5.2001, str 43.


title: Zadeva C-503/09: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. julija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Upper Tribunal – Združeno kraljestvo) – Lucy Stewart proti Secretary of State for Work and Pensions (Socialna varnost — Uredba (EGS) št. 1408/71 — Členi 4, 10 in 10a — Kratkoročna dajatev za nezmožnost za delo za mlade invalidne osebe — Dajatev za bolezen ali invalidska dajatev — Pogoji glede stalnega prebivališča, prisotnosti ob vložitvi zahtevka in pretekle prisotnosti — Državljanstvo Unije — Sorazmernost)

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/6

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. julija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Upper Tribunal – Združeno kraljestvo) – Lucy Stewart proti Secretary of State for Work and Pensions
   (Zadeva C-503/09) (1)

   (Socialna varnost - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Členi 4, 10 in 10a - Kratkoročna dajatev za nezmožnost za delo za mlade invalidne osebe - Dajatev za bolezen ali invalidska dajatev - Pogoji glede stalnega prebivališča, prisotnosti ob vložitvi zahtevka in pretekle prisotnosti - Državljanstvo Unije - Sorazmernost)
   2011/C 269/09
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Upper Tribunal

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Lucy Stewart

      Tožena stranka: Secretary of State for Work and Pensions

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Upper Tribunal – Razlaga členov 10, 19, 28, 29 in 95a Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL L 149, str. 2) – Nadomestila, ki se izplačujejo nezaposlenim, starim od 16 do 25 let, ki prebivajo v Združenem kraljestvu in so nezmožni za delo že vsaj sedem mesecev („short-term incapacity benefit in youth“) – Opredelitev tega nadomestila kot dajatve za bolezen oziroma dajatve za invalidnost – Dajatev, vezana s pogojem stalnega prebivališča

      Izrek

               1.

               Kratkoročna dajatev za nezmožnost za delo za mlade invalidne osebe, kot je ta iz zadeve v glavni stvari, je invalidska dajatev v smislu člena 4(1)(b) Uredbe št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, kakor je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 647/2005 z dne 13. aprila 2005, če ni sporno, da je prosilec na dan vložitve zahtevka dolgoročno ali trajno invaliden.

               2.

               Člen 10(1), prvi pododstavek, Uredbe št. 1408/71 v navedeni različici, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 647/2005, nasprotuje temu, da država članica dodelitev kratkoročne dajatve za nezmožnost za delo za mlade invalidne osebe, kot je ta iz zadeve v glavni stvari, veže na pogoj običajnega prebivališča prosilca na njenem ozemlju.

         Člen 21(1) PDEU nasprotuje temu, da država članica dodelitev take dajatve veže na:

               —

               pogoj pretekle prisotnosti prosilca na njenem ozemlju, ob izključitvi vseh drugih elementov, ki lahko dokažejo obstoj dejanske povezave med prosilcem in to državo članico, in

               —

               pogoj prisotnosti prosilca na njenem ozemlju ob vložitvi zahtevka.

      (1)  UL C 37, 13.2.2010.


title: Združeni zadevi C-628/10 P in C-14/11 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 19. julija 2012 – Alliance One International, Inc., Standard Commercial Tobacco Company, Inc. proti Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd, Evropski komisiji in Evropska komisija proti Alliance One International, Inc., Standard Commercial Tobacco Company, Inc., Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd (Pritožba — Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Španski trg nakupa in prve predelave surovega tobaka — Določanje cen in razdelitev trga — Kršitev člena 81 ES — Odgovornost matičnih družb za kršitveno ravnanje njihovih hčerinskih družb — Domneva nedolžnosti — Pravica do obrambe — Obveznost obrazložitve — Enako obravnavanje)

text:
               29.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/6

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 19. julija 2012 – Alliance One International, Inc., Standard Commercial Tobacco Company, Inc. proti Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd, Evropski komisiji in Evropska komisija proti Alliance One International, Inc., Standard Commercial Tobacco Company, Inc., Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd
   (Združeni zadevi C-628/10 P in C-14/11 P) (1)

   (Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Španski trg nakupa in prve predelave surovega tobaka - Določanje cen in razdelitev trga - Kršitev člena 81 ES - Odgovornost matičnih družb za kršitveno ravnanje njihovih hčerinskih družb - Domneva nedolžnosti - Pravica do obrambe - Obveznost obrazložitve - Enako obravnavanje)
   2012/C 295/08
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnici: Alliance One International, Inc., Standard Commercial Tobacco Company, Inc. (zastopnika: M. Odriozola Alén in A. João Vide, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd, Evropska komisija (zastopniki: F. Castillo de la Torre, E. Gippini Fournier in R. Sauer, zastopniki)
   in

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: F. Castillo de la Torre, E. Gippini Fournier in R. Sauer, zastopniki)

      Druge stranke v postopku: Alliance One International, Inc., Standard Commercial Tobacco Company, Inc., Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd (zastopnika: M. Odriozola Alén in A. João Vide, odvetnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 27. oktobra 2010 v zadevi Alliance One International in drugi proti Komisiji (T-24/05), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2004) 4030 z dne 20. oktobra 2004 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe ES (zadeva COMP/C.38.238/B.2 – Sektor surovega tobaka v Španiji), ki se nanaša na kartel za določanje cen, ki se izplačajo proizvajalcem, in količin, ki se od njih odkupijo na španskem trgu surovega tobaka

      Izrek

               1.

               Pritožbi se zavrneta.

               2.

               Družbi Alliance One International Inc. in Standard Commercial Tobacco Co. Inc. nosita svoje stroške in stroške Evropske komisije v zvezi s pritožbo v zadevi C-628/10 P.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške družb Alliance One International Inc., Standard Commercial Tobacco Co. Inc. in Trans Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd v zvezi s pritožbo v zadevi C-14/11 P.

      (1)  UL C 72, 5.3.2011.

      UL C 80, 12.3.2011.


title: Zadeva T-149/06: Tožba, vložena  17. maja 2006  — Castellani proti UUNT — Markant Handels und Service (CASTELLANI)

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/35

         Tožba, vložena 17. maja 2006 — Castellani proti UUNT — Markant Handels und Service (CASTELLANI)
   (Zadeva T-149/06)
   (2006/C 178/65)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Castellani SpA (Pontedera, Italija) (zastopnika: A. Di Maso, M. R. Di Maso, lawyers)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Markant Handels und Service GmbH (Offemburg, Nemčija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljaviti odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 22. februarja 2006 v zadevi R 449/2005-1;

               —

               naložiti UUNT plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „CASTELLANI“ za proizvode iz razreda 33 (alkoholne pijače razen piva, likerja, penečega vina in šampanjca) — prijava št. 2 387 272

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: MARKANT Handels- und Service GmbH

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Nacionalne besedne znamke „CASTELLUM“ za proizvode iz razreda 33 (vino, razen penečega vina) in „CASTELLUCA“ za proizvode iz razreda 33 (vino)

      Odločba oddelka za ugovore: Zavrnitev ugovora v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: Razveljavitev odločbe oddelka za ugovore in zavrnitev prijave

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94, ker sta nasprotujoči si znamki različni in znamka tožeče stranke ne more povzročiti zmede pri nemških potrošnikih.


title: Združene zadeve T-530/93, T-531/93, T-533/93, T-1/94, T-3/94, T-4/94, T-11/94, T-53/94, T-71/94, T-73/94, T-87/94, T-91/94, T-102/94, T-103/94, T-106/94, T-120/94, T-121/94, T-123/94, T-124/94, T-253/94 in T-372/94: Sklepi Sodišča prve stopnje z dne 16. oktobra 2006 — Kat in drugi proti Svetu in Komisiji

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/82

         Sklepi Sodišča prve stopnje z dne 16. oktobra 2006 — Kat in drugi proti Svetu in Komisiji
   (Združene zadeve T-530/93, T-531/93, T-533/93, T-1/94, T-3/94, T-4/94, T-11/94, T-53/94, T-71/94, T-73/94, T-87/94, T-91/94, T-102/94, T-103/94, T-106/94, T-120/94, T-121/94, T-123/94, T-124/94, T-253/94 in T-372/94) (1)

   (2006/C 326/166)

      Jezik postopka: nizozemščina

   Predsednik petega senata je odredil delni izbris združenih zadev.

      (1)  UL C 334, 9.12.2003.


title: Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unijeUL C 190, 24.7.2004.

text:
               7.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/25

         (2004/C 201/49)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v
         Uradnem listu Evropske unije

         UL C 190, 24.7.2004

   Prejšnje objave

      UL C 179, 10.7.2004

      UL C 168, 26.6.2004

      UL C 156, 12.6.2004

      UL C 146, 29.5.2004

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Zadeva T-351/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. oktobra 2016 – Crown Equipment (Suzhou) in Crown Gabelstapler/Svet (Damping — Uvoz ročnih vozičkov za premeščanje palet in njihovih osnovnih delov s poreklom iz Kitajske — Dokončna protidampinška dajatev — Ničnostna tožba — Neposredno nanašanje — Dopustnost — Določitev normalne vrednosti — Člen 2(7)(a) Uredbe (ES) št. 1225/2009 — Pravilo nižje dajatve — Člen 9(4) Uredbe št. 1225/2009 — Obveznost obrazložitve)

text:
               28.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 441/15

      Sodba Splošnega sodišča z dne 18. oktobra 2016 – Crown Equipment (Suzhou) in Crown Gabelstapler/Svet
      (Zadeva T-351/13) (1)

      ((Damping - Uvoz ročnih vozičkov za premeščanje palet in njihovih osnovnih delov s poreklom iz Kitajske - Dokončna protidampinška dajatev - Ničnostna tožba - Neposredno nanašanje - Dopustnost - Določitev normalne vrednosti - Člen 2(7)(a) Uredbe (ES) št. 1225/2009 - Pravilo nižje dajatve - Člen 9(4) Uredbe št. 1225/2009 - Obveznost obrazložitve))
      (2016/C 441/18)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Crown Equipment (Suzhou) Co. Ltd (Suzhou, Kitajska) in Crown Gabelstapler GmbH & Co. KG (Roding, Nemčija) (zastopniki: K. Neuhaus, H. J. Freund in B. Ecker, odvetniki)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: S. Boelaert in B. Driessen, agenta, skupaj z B. O’Connorjem, solicitor in S. Gubelom, odvetnik)

         Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: M. França in T. Maxian Rusche, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU, s katerim se predlaga razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 372/2013 z dne 22. aprila 2013 o spremembi Izvedbene uredbe (EU) št. 1008/2011 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz ročnih vozičkov za premeščanje palet in njihovih osnovnih delov s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, po delnem vmesnem pregledu v skladu s členom 11(3) Uredbe (ES) št. 1225/2009 (UL 2013, L 112, str. 1).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Crown Equipment (Suzhou) Co. Ltd in Crown Gabelstapler GmbH & Co. KG nosita svoje stroške in stroške Sveta Evropske unije.

                  3.

                  Evropska komisija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 252, 31.8.2013.


title: Zadeva C-347/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal administratif de Montreuil (Francija) 4. julija 2011 – Generali Investments Deutschland Kapitalanlagegesellschaft mbH v imenu AMB Generali Aktien Euroland proti Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/35

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal administratif de Montreuil (Francija) 4. julija 2011 – Generali Investments Deutschland Kapitalanlagegesellschaft mbH v imenu AMB Generali Aktien Euroland proti Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État
   (Zadeva C-347/11)
   2011/C 269/73
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal administratif de Montreuil

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Generali Investments Deutschland Kapitalanlagegesellschaft mbH v imenu AMB Generali Aktien Euroland

      Tožena stranka: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba poleg položaja kolektivnih naložbenih podjemov za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) upoštevati tudi položaj imetnikov enot premoženja?

               2.

               Če je odgovor pritrdilen, pod katerimi pogoji je mogoče sporno odtegnitev davka pri viru šteti za skladno z načelom prostega pretoka kapitala?