title: Zadeva C-249/08: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 29. oktobra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Skupna ribiška politika — Ohranjanje virov — Nadzorni sistem na področju ribištva — Uredba (ES) št. 894/97 — Člen 11 — Uredba (EGS) št. 2241/87 — Člen 1(1) in (2) — Uredba (EGS) št. 2847/93 — Člena 2(1) in 31(1) in (2) — Prepoved uporabe visečih zabodnih mrež — Neobstoj učinkovitega sistema spremljanja, da bi se spoštovala ta prepoved)

text:
               19.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/8

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 29. oktobra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-249/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Skupna ribiška politika - Ohranjanje virov - Nadzorni sistem na področju ribištva - Uredba (ES) št. 894/97 - Člen 11 - Uredba (EGS) št. 2241/87 - Člen 1(1) in (2) - Uredba (EGS) št. 2847/93 - Člena 2(1) in 31(1) in (2) - Prepoved uporabe visečih zabodnih mrež - Neobstoj učinkovitega sistema spremljanja, da bi se spoštovala ta prepoved)
   2009/C 312/11
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: K. Banks in C. Cattabriga, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: I. Bruni, zastopnik, F. Arena, avvocato dello Stato)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 1(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 2241/87 z dne 23. julija 1987 o uvedbi določenih ukrepov nadzora za ribolovne dejavnosti (UL L 207, str. 1) in člena 2 ter člena 31(1) in (2) Uredbe Sveta (EGS) št. 2847/93 z dne 12. oktobra 1993 o oblikovanju nadzornega sistema na področju skupne ribiške politike (UL L 261, str. 1) – Inšpekcija in nadzor ribiških ladij ter njihovih dejavnosti – Ukrepi, ki jih je treba sprejeti v primeru nespoštovanja veljavne ureditve – Določbe v zvezi z obdržanjem na krovu ter uporabo visečih zabodnih mrež

      Izrek

               1.

               Italijanska republika s tem, da na svojem ozemlju in v vodah pod njeno suverenostjo ali jurisdikcijo, ni zadostno spremljala, izvajala inšpekcije in nadzorovala ribolova, zlasti glede spoštovanja določb, ki urejajo obdržanje na krovu in uporabo visečih zabodnih mrež, in da ni zagotovila, da bi bili sprejeti primerni ukrepi zoper odgovorne za kršitve skupnostne ureditve na področju obdržanja na krovu in uporabe visečih zabodnih mrež, zlasti z uporabo odvračilnih kazni zoper zgoraj navedene osebe, ni izpolnila obveznosti iz člena 1(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 2241/87 z dne 23. julija 1987 o uvedbi določenih ukrepov nadzora za ribolovne dejavnosti in člena 2(1) ter člena 31(1) in (2) Uredbe Sveta (EGS) št. 2847/93 z dne 12. oktobra 1993 o oblikovanju nadzornega sistema na področju skupne ribiške politike, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 2846/98 z dne 17. decembra 1998.

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 209, 15.8.2008.


title: Zadeva C-69/06: Sklep predsednika petega senata Sodišča z dne 23. februarja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Slovaški republiki

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/27

         Sklep predsednika petega senata Sodišča z dne 23. februarja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Slovaški republiki
   (Zadeva C-69/06) (1)

   (2007/C 96/49)

      Jezik postopka: slovaščina

   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 74, 25.3.2006.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 8. septembra 2005 v zadevi C-288/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Wien), AB proti Finanzamt für den 6., 7. und 15. Bezirk (Protokol o privilegijih in imunitetah Evropskih skupnosti — Kadrovski predpisi za uradnike — Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev — Lokalni uslužbenci na predstavnuištvu Komisijie v Avstriji — Davčni sistem)

text:
               29.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/9

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 8. septembra 2005
   v zadevi C-288/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Wien), AB proti Finanzamt für den 6., 7. und 15. Bezirk (1)

   (Protokol o privilegijih in imunitetah Evropskih skupnosti - Kadrovski predpisi za uradnike - Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev - Lokalni uslužbenci na predstavnuištvu Komisijie v Avstriji - Davčni sistem)
   (2005/C 271/16)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-288/04, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče z odločbo Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien (Avstrija), z dne 28. junija 2004, ki je prispela na Sodišče 6. julija 2004, v postopku AB proti Finanzamt für den 6., 7. und 15. Bezirk, je Sodišče (prvi senat), v sestavi P. Jann predsednik senata, K. Lenaerts, K. Schiemann, E. Juhász (poročevalec) in M. Ilešič, sodniki, generalni pravobranilec: L. A. Geelhoed, sodni tajnik: R. Grass, dne 8. septembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Za namene uporabe členov 13 in 16 Protokola o posebnih pravicah in imunitetah Skupnosti je odločba institucije Skupnosti, ki določa status enega izmed njenih uslužbencev in določa njegove pogoje za zaposlitev, zavezujoča za nacionalne upravne in sodne organe, tako da ti ne morejo neodvisno razvrstiti zadevnega delovnega razmerja.

      (1)  UL C 251, 9.10.2004.


title: Zadeva T-49/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. aprila 2012 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji (Javna naročila storitev — Skupnostni postopek javnega razpisa — Opravljanje storitev vzdrževanja in razvoja računalniških sistemov generalnega direktorata za regionalno politiko — Zavrnitev ponudbe ponudnika — Niﾍnostna tožba — Enako obravnavanje — Obveznost obrazložitve — Bistvena kršitev postopka — Očitna napaka pri presoji — Nepogodbena odgovornost)

text:
               9.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 19. aprila 2012 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji
   (Zadeva T-49/09) (1)

   (Javna naročila storitev - Skupnostni postopek javnega razpisa - Opravljanje storitev vzdrževanja in razvoja računalniških sistemov generalnega direktorata za regionalno politiko - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Ničnostna tožba - Enako obravnavanje - Obveznost obrazložitve - Bistvena kršitev postopka - Očitna napaka pri presoji - Nepogodbena odgovornost)
   2012/C 165/27
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnika: N. Korogiannakis in P. Katsimani, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva N. Bambara in E. Manhaeve, nato E. Manhaeve, zastopniki, skupaj s P. Wytinckom in B. Hoorelbekejem, odvetnikoma)

      Predmet

   Na eni strani razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 21. novembra 2008, s katero je bila zavrnjena ponudba tožeče stranke v zvezi z javnim razpisom REGIO-A4-2008-01 za vzdrževanje in razvoj računalniških sistemov generalnega direktorata za regionalno politiko (UL 2008/S 117-155067), kot tudi odločbe o dodelitvi naročila drugemu ponudniku, in na drugi strani povrnitev škode.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 90, 18.4.2009.


title: Zadeva C-512/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Prekršajni Sud u Bjelovaru (Hrvaška) 25. septembra 2015 – Siniša Pušić/Privredna banka Zagreb in Božo Prka

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Prekršajni Sud u Bjelovaru (Hrvaška) 25. septembra 2015 – Siniša Pušić/Privredna banka Zagreb in Božo Prka
   (Zadeva C-512/15)
   (2016/C 027/07)
   Jezik postopka: hrvaščina

      Predložitveno sodišče

   Prekršajni Sud u Bjelovaru

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Siniša Pušić

      Toženi stranka: Privredna banka Zagreb, Božo Prka

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali se retroaktivna uporaba Zakona [o potrošačkom kreditiranju] lahko razlaga in presoja izključno na podlagi določb tega zakona, oziroma ali je takšna uporaba Zakona [o potrošačkom kreditiranju] v skladu s pravom Unije, zlasti s členom 30 Direktive 2008/48 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23.4. 2008 (1), v katerem je v odstavku 1 izrecno določeno, da se njene določbe ne uporabljajo za kreditne pogodbe, ki so bile sklenjene pred začetkom veljavnosti nacionalnega zakona, s katerim je bila Direktiva prenesena v nacionalno zakonodajo?

               2.

               Ali se v smislu zgoraj navedenega prekrškovna določba iz člena 26(1), točka 28, Zakona o potrošačkom kreditiranju ob upoštevanju določb člena 23 Direktive v povezavi s prehodno določbo člena 30 Direktive lahko razlaga tako, da se niti predvidene sankcije za kršitev določb nacionalne zakonodaje, sprejete na podlagi zadevne Direktive, ne morejo uporabiti za morebitne kršitve, ki se nanašajo na kreditne pogodbe, ki že obstajajo na dan, ko začnejo veljati nacionalni izvedbeni predpisi?

      (1)  Direktiva 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (UL L 133, str. 66).


title: Zadeva T-189/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. januarja 2017 – Deza/ECHA (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokumenti, ki jih hrani ECHA in vsebujejo informacije, predložene v postopku v zvezi s prošnjo za avtorizacijo uporabe snovi di(2-etilheksil)ftalata (DEHP) — Odločba o razkritju nekaterih informacij, ki jih tožeča stranka šteje za zaupne — Izjema v zvezi z varstvom poslovnih interesov — Pojem zasebnosti — Lastninska pravica — Obveznost obrazložitve)

text:
               27.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. januarja 2017 – Deza/ECHA
   (Zadeva T-189/14) (1)

   ((Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti, ki jih hrani ECHA in vsebujejo informacije, predložene v postopku v zvezi s prošnjo za avtorizacijo uporabe snovi di(2-etilheksil)ftalata (DEHP) - Odločba o razkritju nekaterih informacij, ki jih tožeča stranka šteje za zaupne - Izjema v zvezi z varstvom poslovnih interesov - Pojem zasebnosti - Lastninska pravica - Obveznost obrazložitve))
   (2017/C 063/31)
   Jezik postopka: češčina

      Stranki

      Tožeča stranka: Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Češka republika) (zastopnik: P. Dejl, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije (ECHA) (zastopniki: sprva A. Iber, T. Zbihlej in M. Heikkilä, agenti, nato M. Heikkilä, C. Buchanan in W. Broere, agenti, skupaj z M. Maškovo, odvetnico)

      Intervenientke v podporo toženi stranki: Evropska komisija (zastopniki: F. Clotuche-Duvieusart, P. Ondrůšek in K. Talabér-Ritz, agenti) ter ClientEarth (London, Združeno kraljestvo), European Environmental Bureau (EEB) (Bruselj, Belgija), Vereniging Health Care Without Harm Europe (Rijswijk, Nizozemska) (zastopnik: B. Kloostra, odvetnik)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti odločb ECHA z dne 24. januarja 2014 v zvezi z razkritjem nekaterih informacij, ki jih je tožeča stranka predložila v postopku v zvezi z vlogo za avtorizacijo uporabe snovi di(2-etilheksil)ftalata (DEHP).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Deza, a.s. poleg svojih stroškov nosi tudi stroške, ki jih je priglasila Evropska agencija za kemikalije (ECHA), vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

               3.

               Evropska Komisija nosi svoje stroške.

               4.

               Organizacije ClientEarth, European Environmental Bureau (EEB) in Vereniging Health Care Without Harm Europe nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 194, 24.6.2014.


title: Zadeva T-388/11: Tožba, vložena 22. julija 2011 – Deutsche Post proti Komisiji

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/33

         Tožba, vložena 22. julija 2011 – Deutsche Post proti Komisiji
   (Zadeva T-388/11)
   2011/C 282/66
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Deutsche Post AG (Bonn, Nemčija) (zastopniki: J. Sedemund, T. Lübbig in M. Klasse, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka predlaga, naj se

               —

               sklep Komisije z dne 10. maja 2011 v postopku Držav pomoč C 36/2007 – Nemčija, državna pomoč v korist družbe Deutsche Post AG (C(2011) 3081 koč.) razglasi za ničen;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti sklepa Komisije C(2011) 3081 koč. z dne 10. maja 2011 v postopku Državna pomoč C 36/2007 – Nemčija, državna pomoč v korist družbe Deutsche Post AG, v katerem je Komisija sklenila, da se postopek preiskave na podlagi člena 108(2) PDEU v navedeni zadevi razširi. Razširitev zadeva državno financiranje pokojnin uradnikov, ki jih je zaposlila Deutsche Bundespost pred ustanovitvijo tožeče stranke, ki je že bila predmet odločbe o začetku postopka Komisije z dne 12. septembra 2007 v tej zadevi.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU – Očitno napačna opredelitev kot pomoč
               Očitna napaka pri presoji Komisije je v tem, da Komisija v danem primeru ni upoštevala sodne prakse iz zadeve Danske Busvognmænd proti Komisiji (Combus) (sodba z dne 16. marca 2004, T-157/01, Recueil, str. II-917). V skladu s to sodno prakso ukrepi, ki nekdanja državna podjetja oprostijo bremena pokojnin, ki presegajo višino, ki običajno bremeni zasebna podjetja, niso pomoči. Če se ta sodna praksa uporabi v danem primeru, iz tega nujno izhaja, da državno financiranje pokojninskih obveznosti ni državna pomoč.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev členov 1(b) Uredbe št. 659/1999 (1), 107 PDEU in 108 PDEU – očitna napaka pri opredelitvi kot „nova“ pomoč
               Očitna napaka Komisije pri presoji je v tem, da ni upoštevala, da gre pri državnem jamstvu za pokojninske obveznosti – če sploh gre za pomoč – le za veljavne pomoči. Stalno jamstvo zvezne države za pokojninske obveznosti izhaja iz nemškega temeljnega zakona, torej je obstajalo že ob uveljavitvi pogodb in pozneje ni doživelo bistvenih sprememb. Poleg tega je Komisija vezana na obrazložitev v zadevi Deutsche Post proti Komisiji (T-266/02), da je glede pokojninske ureditve že v odločbi z dne 19. junija 2002 zanikala, da je izpolnjen pogoj „prednosti“ pomoči, kar je enako negativnemu izvidu.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU – očitno napačna metoda izračuna domnevne pomoči
               Tožeča stranka očita, da Komisija ni opravila po lastnih navedbah potrebni saldo izračun prispevkov za socialno varnost, ki jih je dejansko plačala tožeča stranka za uradnike, zmanjšanih za domnevne „dodatke“ za konkurenčno neobičajna socialna bremena v plači, odobreni za regulirane proizvode, in za socialne prispevke, ki jih morajo v normalnih tržnih pogojih nositi zasebni konkurenti. Komisijina metodologija za izračun tako nedopustno izključuje višino socialnih dajatev, ki jih je tožeča stranka dejansko plačala za uradnike, zaradi česar za višino domnevne pomoči, ki jo izračuna Komisija, ni pomembno, ali in v kolikšni višini je tožeča stranka vplačila prispevke za socialno varnost. Tožeča stranka še navaja, da domnevni „dodatki“ v plačah niso dokazljivi in da v nobenem primeru konkurenčno neobičajnih socialnih stroškov rezultati dejansko ne morejo pokriti.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU – Očitno napačna opredelitev domnevnega „navzkrižnega subvencioniranja“ nereguliranega področja z reguliranim področjem kot pomoč
               Tožeča stranka navaja, da Komisija ni opravila potrebne izračuna prekomerne izravnave in ni preverila, ali so državne izravnave sploh prekoračile stroške, ki se jih lahko izravna.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU – očitna napaka pri določitvi „mejne vrednosti“ konkurenčno običajnih socialnih bremen
               Tožeča stranka glede tega predvsem očita, da je Komisija pri izračunu konkurenčno običajnih prispevkov za socialno varnost zasebnih delodajalcev upoštevala prispevke delavcev, čeprav se morajo ti prispevki všteti v premoženje delavcev, in ne k prispevkom za socialno varnost, ki jih morajo plačevati delodajalci, in da Komisija kot „mejno vrednost“ določa (pretirano) raven plač uradnikov, ne pa konkurenčno običajne plače v zasebnih podjetjih. Če se bi popravili obe napaki – kar je sicer nujno potrebno – ne bi šlo več za domnevno pomoč.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: kršitev člena 296, drugi odstavek, PDEU – pomanjkljivost obrazložitve
               Izpodbijani sklep ni zadostno obrazložen.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL L 83, str. 1).


title: Zadeva C-11/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione tributaria provinciale di Genova (Italija) 7. januarja 2016 – Ignazio Messina & C. SpA/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

text:
               29.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 111/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione tributaria provinciale di Genova (Italija) 7. januarja 2016 – Ignazio Messina & C. SpA/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli
   (Zadeva C-11/16)
   (2016/C 111/11)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Commissione tributaria provinciale di Genova

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ignazio Messina & C. SpA

      Tožena stranka: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli – Ufficio delle dogane di Genova

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali Uredba Sveta (EGS) št. 4055/1986, (1) kot jo razlaga Sodišče, nasprotuje uporabi nacionalne zakonodaje, kakršna je ta iz uredbe predsednika republike št. 107/2009, ki določa plačilo različne pristojbine glede na to, ali ladje prihajajo iz pristanišča države zunaj EU ali so namenjene proti njemu oziroma prihajajo iz italijanskega pristanišča ali so namenjene [proti] njemu?

               2.

               Ali Uredba Sveta (EGS) št. 4055/1986, kot jo razlaga Sodišče, nasprotuje uporabi nacionalne zakonodaje, kakršna je ta iz uredbe predsednika republike št. 107/2009, ki določa plačilo različne pristojbine glede na to, ali ladje prihajajo iz pristanišča države zunaj EU ali so namenjene proti njemu oziroma prihajajo iz pristanišča v Uniji ali so namenjene proti njemu, kadar je taka razlika upravičena zaradi izvajanja oblastvenih funkcij in/ali nalog in/ali dejavnosti, ki niso izrecno pokrite s to pristojbino?

               3.

               Ali Uredba Sveta (EGS) št. 4055/1986, kot jo razlaga Sodišče, nasprotuje uporabi nacionalne zakonodaje, kakršna je ta iz uredbe predsednika republike št. 107/2009, ki določa plačilo različne pristojbine glede na to, ali ladje prihajajo iz pristanišča države zunaj EU ali so namenjene proti njemu oziroma prihajajo iz pristanišča v Uniji ali so namenjene proti njemu, kadar je taka razlika upravičena zaradi izvajanja oblastvenih funkcij organov, ki niso organ, kateremu se plača pristojbina?

               4.

               Ali Uredba Sveta (EGS) št. 4055/1986, kot jo razlaga Sodišče, nasprotuje uporabi nacionalne zakonodaje, kakršna je ta iz uredbe predsednika republike št. 107/2009, ki določa plačilo različne pristojbine glede na to, ali ladje prihajajo iz pristanišča države zunaj EU ali so namenjene proti njemu oziroma prihajajo iz pristanišča v Uniji ali so namenjene proti njemu, kadar je taka razlika upravičena zaradi izvajanja oblastvenih funkcij, vendar niso opredeljeni posamezni stroški, ki jih je treba poravnati, zaradi česar ni mogoče ne predhodno ne naknadno preveriti, za katere storitve so bili dejansko poravnani stroški [ter] kako in v kolikšni meri so bile s tako pristojbino dejansko poravnane te storitve?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 4055/86 z dne 22. decembra 1986 o uporabi načela svobode opravljanja storitev v pomorskem prometu med državami članicami ter med državami članicami in tretjimi državami (UL L 378, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 174).


title: Zadeva C-209/08: Tožba, vložena 20. maja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/28

         Tožba, vložena 20. maja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-209/08)
   (2008/C 171/44)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnica: Maria Condou Durande, zastopnica)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2004/81/ES z dne 29. aprila 2004 o dovoljenju za prebivanje, izdanem prebivalcem tretjih držav, ki so žrtve nedovoljene trgovine z ljudmi ali so bili predmet dejanj omogočanja nezakonitega priseljevanja, ki sodelujejo s pristojnimi organi (1) ali, ker jih v vsakem primeru ni sporočilo Komisiji, ni izpolnilo obveznosti iz člena 17 te direktive;

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive se je iztekel 5. avgusta 2006. Na dan vložitve te tožbe pa tožena stranka še vedno ni sprejela ukrepov za prenos Direktive, ali, v vsakem primeru, o teh ukrepih še ni obvestila Komisije.

      (1)  UL L 261, str. 19.


title: Zadeva C-16/08: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 11. junija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administratīvā apgabaltiesa — Republika Latvija) — Schenker SIA proti Valsts ieņēmumu dienests (Skupna carinska tarifa — Tarifna uvrstitev — Kombinirana nomenklatura — Sklopi s tekočimi kristali z aktivno matriko)

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/13

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 11. junija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administratīvā apgabaltiesa — Republika Latvija) — Schenker SIA proti Valsts ieņēmumu dienests
   (Zadeva C-16/08) (1)

   (Skupna carinska tarifa - Tarifna uvrstitev - Kombinirana nomenklatura - Sklopi s tekočimi kristali z aktivno matriko)
   2009/C 180/21
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Administratīvā apgabaltiesa

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Schenker SIA

      Tožena stranka: Valsts ieņēmumu dienests

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Administratīvā apgabaltiesa — Razlaga Uredbe Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL L 256, str. 1) — Aparat iz tekočih kristalov (LCD) z aktivno matriko — Razvrstitev pod številko 8528 21 90 ali 9013 80 20 kombinirane nomenklature — Ali ima predmet bistvene značilnosti popolnega ali končnega proizvoda

      Izrek

   Tarifno podštevilko 8528 21 90 kombinirane nomenklature, ki jo vsebuje Priloga I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1789/2003 z dne 11. septembra 2003, je treba razlagati tako, da navedena tarifna podštevilka 29. decembra 2004 ni veljala za sklope s tekočimi kristali (LCD) z aktivno matriko, ki so v glavnem sestavljeni iz:

               —

               dveh steklenih plošč;

               —

               substrata tekočih kristalov med tema ploščama;

               —

               gonilnikov vertikalnih in horizontalnih signalov;

               —

               osvetlitve ozadja;

               —

               inverterja, ki ustvarja visoko napetost za osvetlitev ozadja, in

               —

               nadzornega bloka — vmesnika za prenos podatkov (nadzor PCB ali PWB), ki zagotavlja zaporedni prenos podatkov na vsak piksel (slikovno piko) LCD enote s posebno tehnologijo — LVDS (nizkonapetostno diferencialno signaliziranje).

      (1)  UL C 92, 12.4.2008.


title: Zadeva F-46/13: Tožba, vložena 16. maja 2013 – ZZ proti Komisiji

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/62

         Tožba, vložena 16. maja 2013 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-46/13)
   2013/C 207/109
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: S. Rodrigues in A. Blot, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi predloga za zaposlitev tožeče stranke kot pogodbenega uslužbenca funkcionalne skupine II, ki ga je podal DG DEVCO, in odškodninski zahtevek za nastalo premoženjsko škodo.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe Komisije, kot organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb, z dne 4. oktobra 2012 o neizboru tožeče stranke za pogodbenega uslužbenca za pomožne naloge funkcionalne skupine II;

               —

               po potrebi, razglasitev ničnosti odločbe organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb, z dne 7. februarja 2013 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke z dne 19. oktobra 2012;

               —

               odškodninski zahtevek za premoženjsko škodo;

               —

               povračilo nepremoženjske škode, določene ex aequo et bono in začasno določena na 50 000 EUR;

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji.


title: Zadeva C-371/16 P: Pritožba, ki jo je L'Oréal SA vložila 4. julija 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 28. aprila 2016 v zadevi T-144/15, L'Oréal/EUIPO – THERALAB (VICHY LABORATOIRES V IDÉALIA)

text:
               27.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/2

         Pritožba, ki jo je L'Oréal SA vložila 4. julija 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 28. aprila 2016 v zadevi T-144/15, L'Oréal/EUIPO – THERALAB (VICHY LABORATOIRES V IDÉALIA)
   (Zadeva C-371/16 P)
   (2017/C 095/03)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: L'Oréal SA (zastopnik: J. P. Mioludo, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
   Sodišče (osmi senat) je s sklepom z dne 8. decembra 2016 odločilo, da pritožba ni dopustna.


title: Zadeva T-160/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. marca 2016 – LG Developpement/UUNT – Bayerische Motoren Werke (MINICARGO) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti MINICARGO — Prejšnja besedna znamka Skupnosti MINI — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               25.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 10. marca 2016 – LG Developpement/UUNT – Bayerische Motoren Werke (MINICARGO)
   (Zadeva T-160/15) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti MINICARGO - Prejšnja besedna znamka Skupnosti MINI - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 145/34)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: LG Developpement (Baud, Francija) (zastopnik: A. Sion, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka pred odborom UUNT za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Bayerische Motoren Werke AG (München, Nemčija) (zastopnik: R. Delorey, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora UUNT za pritožbe z dne 23. januarja 2015 (zadeva R 596/2014-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Bayerische Motoren Werke AG in LG Developpement.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi LG Developpement se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 198, 15.6.2015.


title: Zadeva T-74/15: Tožba, vložena 17. februarja 2015 – European Dynamics Luxembourg in Evropaïki Dynamiki/Komisija

text:
               26.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/25

         Tožba, vložena 17. februarja 2015 – European Dynamics Luxembourg in Evropaïki Dynamiki/Komisija
   (Zadeva T-74/15)
   (2015/C 171/30)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: European Dynamics Luxembourg SA (Luxembourg, Luksemburg), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnika: I. Ampazis in M. Sfyri, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               razglasi za ničen Sklep Komisije (ESTAT/G0/MHF/Gl/MH/nf D (2014) z dne 8. decembra 2014), ki je bil tožečima strankama vročen kot priloga k obrazcu o dodatnih informacijah za stranke DESIS III-000455-6000494078-REQ-O1-CINF-03 z dne 9. decembra 2014, s katerim je bila zavrnjena njuna ponudba v zvezi z Zahtevkom za storitve št. DESIS III-000455-6000494078-REQ-01 v okviru okvirnega sporazuma ESP DESIS III Lot št. 4,

               —

               razglasi za ničen Sklep Komisije, ki je bil tožečima strankama vročen kot priloga k obrazcu o dodatnih informacijah za strankeDESIS 111-000485-6000494078- REQ-01-CINF-02 z dne 12. decembra 2014, s katerim je bila zavrnjena njuna ponudba v zvezi z Zahtevkom za storitve št. DESIS III-000485-6000494078-REQ-0l, v okviru okvirnega sporazuma ESP-DESIS III Lot št. 4,

               —

               naloži Komisiji, naj tožečima strankama povrne odškodnino zaradi izgube priložnosti v primeru DESIS ill-000485-6000494078-REQ-OI-CINF-02, v znesku 12  000 EUR, skupaj z obrestmi,

               —

               naloži Komisiji, naj tožečima strankama povrne vse stroške, ki so jima nastali v zvezi s to tožbo, in sicer tudi, če bo ta zavrnjena.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata dva tožbena razloga.
   Prvič, tožeči stranki trdita, da Komisija ni izpolnila obveznosti obrazložitve pri oceni njunih ponudb v DESIS III-000455-6000494078-REQ-01 in DESIS III-000485-6000494078-REQ-01.
   Drugič, tožeči stranki trdita, da je Komisija storila več očitnih napak pri presoji pri ocenjevanju njune ponudbe v DESIS 111-000485-6000494078-REQ-01.


title: Zadeva C-683/13: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 19. junija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal do Trabalho da Covilhã – Portugalska) – Pharmacontinente-Saúde e Higiene SA in drugi proti Autoridade Para As Condições do Trabalho (ACT) (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Obdelava osebnih podatkov — Direktiva 95/46/ES — Člen 2 — Pojem „osebni podatki“  — Člena 6 in 7 — Načela glede narave podatkov in zakonitosti obdelave podatkov — Člen 17 — Varnost obdelave — Delovni čas delavcev — Evidence delovnega časa — Dostop nacionalnega organa, pristojnega za nadzor nad pogoji dela — Obveznost delodajalca, da da na razpolago evidence delovnega časa tako, da omogoči neposreden vpogled vanje)

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/11

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 19. junija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal do Trabalho da Covilhã – Portugalska) – Pharmacontinente-Saúde e Higiene SA in drugi proti Autoridade Para As Condições do Trabalho (ACT)
   (Zadeva C-683/13) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Obdelava osebnih podatkov - Direktiva 95/46/ES - Člen 2 - Pojem „osebni podatki“ - Člena 6 in 7 - Načela glede narave podatkov in zakonitosti obdelave podatkov - Člen 17 - Varnost obdelave - Delovni čas delavcev - Evidence delovnega časa - Dostop nacionalnega organa, pristojnega za nadzor nad pogoji dela - Obveznost delodajalca, da da na razpolago evidence delovnega časa tako, da omogoči neposreden vpogled vanje))
   2014/C 261/18
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal do Trabalho da Covilhã

      Stranke

      Tožeče stranke: Pharmacontinente-Saúde e Higiene SA, Domingos Sequeira de Almeida, Luis Mesquita Soares Moutinho, Rui Teixeira Soares de Almeida, André de Carvalho e Sousa

      Tožena stranka: Autoridade Para As Condições do Trabalho (ACT)

      Izrek

               1.

               Člen 2(a) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov je treba razlagati tako, da je s pojmom „osebni podatki“ v smislu te določbe zajeta evidenca delovnega časa, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v kateri so za vsakega delavca zabeleženi začetek in konec delavnika ter prekinitve ali odmori?

               2.

               Člena 6(1)(b) in (c) ter 7(c) in (e) Direktive 95/46 je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki delodajalcu nalaga obveznost, da nacionalnemu organu, pristojnemu za nadzor nad pogoji dela, da na razpolago evidenco delovnega časa tako, da mu omogoči neposreden vpogled vanjo, pod pogojem, da je ta obveznost nujna za to, da ta organ izvršuje naloge nadzora nad uporabo predpisov s področja pogojev dela zlasti kar zadeva delovni čas.

               3.

               Predložitveno sodišče preveri ali se obveznost delodajalca, da nacionalnemu organu, pristojnemu za nadzor nad pogoji dela, zagotovi dostop do evidence delovnega časa na način, ki omogoča neposreden vpogled vanjo, lahko šteje kot nujna za to da ta organ izvršuje svojo nalogo nadzora, ker prispeva k učinkovitejši uporabi predpisov s področja pogojev dela zlasti kar zadeva delovni čas, in, v primeru pritrdilnega odgovora, ali sankcije, ki so naložene zaradi zagotovitve učinkovite uporabe zahtev iz Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2003/88/ES z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa, spoštujejo načelo sorazmernosti.

      (1)  UL C 52, 22.2.2014.


title: Zadeva C-508/04: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 92/43/EGS – Ohranjanje naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst – Ukrepi za prenos)

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/2

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-508/04) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 92/43/EGS - Ohranjanje naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst - Ukrepi za prenos)
   (2007/C 140/03)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: M. van Beek in B. Schima, zastopnika, M. Lang, odvetnik)

      Tožena stranka: Republika Avstrija (zastopnika: E. Riedl in H. Dossi, zastopnika)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nepopoln in nepravilen prenos Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL L 206, str. 7).
   Izrek

               1)

               Republika Avstrija ni izpolnila svojih obveznosti iz členov 1(e), (g) in (i), člena 6(1) in (2) ter člena 22(b) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst.

               2)

               V preostalem se tožbo zavrne.

               3)

               Republiki Avstriji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 45, 19.2.2005.


title: Zadeva C-347/09: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 15. septembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bezirksgericht Linz (Avstrija)) – Kazenski postopek zoper Jochena Dickingerja in Franza Ömerja (Svoboda opravljanja storitev — Svoboda ustanavljanja — Nacionalna ureditev, ki določa monopol za prirejanje spletnih igralniških iger — Pogoji za dopustnost — Ekspanzivna tržna politika — Nadzor nad prireditelji iger na srečo v drugih državah članicah — Dodelitev monopola družbi zasebnega prava — Možnost pridobitve monopola, ki jo imajo le kapitalske družbe s sedežem na nacionalnem ozemlju — Prepoved, da bi imetnik monopola ustanovil podružnico zunaj države članice, v kateri ima sedež)

text:
               29.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/3

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 15. septembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bezirksgericht Linz (Avstrija)) – Kazenski postopek zoper Jochena Dickingerja in Franza Ömerja
   (Zadeva C-347/09) (1)

   (Svoboda opravljanja storitev - Svoboda ustanavljanja - Nacionalna ureditev, ki določa monopol za prirejanje spletnih igralniških iger - Pogoji za dopustnost - Ekspanzivna tržna politika - Nadzor nad prireditelji iger na srečo v drugih državah članicah - Dodelitev monopola družbi zasebnega prava - Možnost pridobitve monopola, ki jo imajo le kapitalske družbe s sedežem na nacionalnem ozemlju - Prepoved, da bi imetnik monopola ustanovil podružnico zunaj države članice, v kateri ima sedež)
   2011/C 319/04
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bezirksgericht Linz

      Stranki v postopku v glavni stvari

   Jochen Dickinger, Franz Ömer

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bezirksgericht Linz – Razlaga členov 43 ES in 49 ES – Nacionalna ureditev, ki s kazenskimi sankcijami prepoveduje prirejanje iger na srečo brez koncesije pristojnega organa in ki dodelitev take koncesije za največ 15 omogoča le kapitalskim družbam s sedežem na nacionalnem ozemlju, ki v tujini nimajo hčerinskih družb.

      Izrek

               1.

               Pravo Unije, in zlasti člen 49 ES, nasprotuje kaznovanju s kazensko sankcijo za kršitev monopola na prirejanje iger na srečo, kakršen je monopol na prirejanje spletnih igralniških iger, ki je določen v nacionalni ureditvi v postopku v glavni stvari, če taka ureditev ni skladna z določbami prava Unije.

               2.

               Člen 49 ES je treba razlagati tako, da se uporablja za storitve iger na srečo, ki jih prek spleta na ozemlju države članice gostiteljice tržijo prireditelji s sedežem v drugi državi članici, ne glede na to:

                           —

                           da se je ta subjekt v državi članici gostiteljici opremil z določeno informacijsko podporno infrastrukturo, kot je strežnik, in

                           —

                           da ponudnik, ki ima sedež v državi članici gostiteljici, za ta subjekt opravlja podporne informacijske storitve, da bi ta subjekt lahko zagotavljal storitve uporabnikom, ki imajo prav tako sedež v tej državi članici.

               3.

               Člen 49 ES je treba razlagati tako, da:

                           (a)

                           država članica, ki želi zagotoviti posebej visoko raven varstva potrošnikov v sektorju iger na srečo, lahko utemeljeno meni, da lahko samo z vzpostavitvijo monopola v korist enega subjekta, ki ga lahko javni organi natančno nadzirajo, obvladuje kriminal, povezan s sektorjem iger na srečo, ter dovolj učinkovito uresničuje cilj preprečevanja spodbujanja čezmerne porabe pri igranju iger na srečo in cilj boja proti zasvojenosti z igrami na srečo;

                           (b)

                           mora nacionalna ureditev, s katero se vzpostavlja monopol na področju iger na srečo, ki monopolistu omogoča vodenje ekspanzivne politike, da bi bila skladna s ciljem boja proti kriminalu in zmanjševanja priložnosti za igro:

                                       —

                                       temeljiti na ugotovitvi, da so kriminalne in goljufive dejavnosti v zvezi z igrami na srečo in zasvojenost z igrami na srečo na ozemlju zadevne države članice težava, ki bi se z razširitvijo dovoljenih in urejenih dejavnosti odpravila, in

                                       —

                                       dopuščati le oglaševanje, ki je zmerno in strogo omejeno na tisto, kar je nujno za usmerjanje potrošnikov v nadzorovane igralne dejavnosti;

                           (c)

                           to, da je država članica izbrala drugačen sistem varstva, kot ga je sprejela druga država članica, ne more vplivati na presojo nujnosti in sorazmernosti predpisov, sprejetih na tem področju, temveč je treba te predpise presojati samo glede na cilje, ki si jih prizadevajo doseči pristojni organi zadevne države članice, in glede na raven varstva, ki se namerava s temi predpisi doseči.

      (1)  UL C 282, 21.11.2009.


title: Izbris zadeve T-437/03

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/64

         Izbris zadeve T-437/03 (1)

   (2005/C 217/137)

      (Jezik postopka: francoščina)

   Predsednik četrtega senata Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 7. junija 2005 odredil izbris zadeve pod opr. št. T-437/03, Anne-Marie Mathieu proti Komisiji Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 59, 6.3.2004.


title: Zadeva T-235/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. februarja 2013 – Acron in Dorogobuž proti Svetu (Dumping — Uvoz amonijevega nitrata s poreklom iz Rusije — Zahteva za delni vmesni pregled — Normalna vrednost — Izvozna cena — Člena 1 in 2 Uredbe (ES) št. 384/96 (postala člena 1 in 2Uredbe (ES) št. 1225/2009))

text:
               6.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 101/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. februarja 2013 – Acron in Dorogobuž proti Svetu
   (Zadeva T-235/08) (1)

   (Dumping - Uvoz amonijevega nitrata s poreklom iz Rusije - Zahteva za delni vmesni pregled - Normalna vrednost - Izvozna cena - Člena 1 in 2 Uredbe (ES) št. 384/96 (postala člena 1 in 2Uredbe (ES) št. 1225/2009))
   2013/C 101/32
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Acron OAO (Moskva, Rusija) in Dorogobuž OAO (Moskva) (zastopniki: sprva P. Vander Schueren, nato B. Evtimov, odvetnika, in D. O’Keeffe, solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: J. P. Hix in B. Driessen, zastopnika, sprva skupaj z G. Berrischem in G. Wolfom, odvetnikoma, nato z G. Berrischem)

      Intervenientki v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: H. van Vliet in K. Talabér-Ritz, zastopnika) in Fertilizers Europe (Bruselj, Belgija) (zastopnika: B. O’Connor, solicitor, in S. Gubel, odvetnik)

      Predmet

   Tožba za razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 236/2008 z dne 10. marca 2008 o zaključku delnega vmesnega pregleda v skladu s členom 11(3) Uredbe (ES) št. 384/96 o protidampinški dajatvi za uvoz amonijevega nitrata s poreklom iz Rusije (UL 2008, L 75, str. 1).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Acron OAO in Dorogobuž OAO se naloži plačilo lastnih stroškov ter stroškov, ki sta jih priglasila Svet Evropske unije in Fertilizers Europe.

               3.

               Evropska komisija nosi lastne stroške.

      (1)  UL C 209, 15.8.2008.


title: Zadeva T-466/08: Tožba, vložena 21. oktobra 2008 – Lancôme proti UUNT – Focus Magazin Verlag (ACNO FOCUS)

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/36

         Tožba, vložena 21. oktobra 2008 – Lancôme proti UUNT – Focus Magazin Verlag (ACNO FOCUS)
   (Zadeva T-466/08)
   (2009/C 6/72)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Lancôme parfums et beauté & Cie SNC (Pariz, Francija) (zastopnika: A. von Mühlendahl in J. Pagenberg, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Focus Magazin Verlag GmbH (München, Nemčija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se odločba prvega odbora za pritožbe Urada za harmonizacijo na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 29. julija 2008 v zadevi R 1796/2007 1;

               —

               zavrne naj se ugovor druge stranke pred odborom za pritožbe zoper registracijo zadevne znamke Skupnosti, in sicer ker ta ugovor temelji na znamki, navedeni v postopku z ugovorom, in na verjetnosti zmede v smislu člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, ki jih je tožeča stranka priglasila pred odborom za pritožbe; in

               —

               drugi stranki pred odborom za pritožbe naj se – če bi postala intervenientka v tej zadevi – naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, ki jih je tožeča stranka priglasila pred odborom za pritožbe.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „ACNO FOCUS“ za proizvode iz razreda 3 – prijava št. 3 272 705.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nemška besedna znamka „FOCUS“, registrirana pod št. 394 07 564 za proizvode in storitve iz razredov 3, 5, 6, 7, 8, 9, 14, 15, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 26, 28, 29, 30, 33, 34, 36, 38, 39, 41 in 42; prijava znamke Skupnosti št. 453 720 med drugim za proizvode iz razreda 3.

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru v celoti.

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 42(3) in člena 43(2) Uredbe Sveta št. 40/94, saj je odbor za pritožbo nepravilno ugotovil, da se je druga stranka pred odborom za pritožbe za nasprotovanje registraciji zadevne znamke Skupnosti lahko sklicevala na proizvode iz razreda 3; kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94, saj je odbor za pritožbe nepravilno ugotovil obstoj verjetnosti zmede med zadevnima znamkama.


title: Zadeva T-224/13: Tožba, vložena 22. aprila 2013 – Melitta France proti Komisiji

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/36

         Tožba, vložena 22. aprila 2013 – Melitta France proti Komisiji
   (Zadeva T-224/13)
   2013/C 171/68
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Melitta France (Chezy-sur-marne, Francija) (zastopnik: H. Weil, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               na podlagi člena 263 PDEU za nično s takojšnjim učinkom razglasi Direktivo Komisije 2013/2/EU z dne 7. februarja 2013 o spremembi Priloge I k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 94/62/ES o embalaži in odpadni embalaži, in sicer ker med proizvode, ki štejejo za embalažo, uvršča „zvitke, cevi in valje, okrog katerih je navit upogljiv material (npr. plastična folija, aluminij, papir)“;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja pet tožbenih razlogov, ki so v bistvu enaki ali podobni prvim petim tožbenim razlogom, navedenim v zadevi Group’Hygiène proti Komisiji, T-202/13.


title: Zadeva T-211/15 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 23. novembra 2015 – Necci/Komisija

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/75

         Sklep Splošnega sodišča z dne 23. novembra 2015 – Necci/Komisija
   (Zadeva T-211/15 P) (1)

   (2016/C 038/101)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik pritožbenega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 205, 22.6.2015.


title: Zadeva C-355/06: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 18. oktobra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te Amsterdam – Nizozemska) – J. A. van der Steen proti Inspecteur van de Belastingdienst Utrecht-Gooi/kantoor Utrecht (Šesta direktiva DDV – Neodvisna gospodarska dejavnost – Družba z omejeno odgovornostjo – Opravljanje dejavnosti družbe s strani fizične osebe, ki je edini poslovodja, družbenik in zaposleni)

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/19

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 18. oktobra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te Amsterdam – Nizozemska) – J. A. van der Steen proti Inspecteur van de Belastingdienst Utrecht-Gooi/kantoor Utrecht
   (Zadeva C-355/06) (1)

   (Šesta direktiva DDV - Neodvisna gospodarska dejavnost - Družba z omejeno odgovornostjo - Opravljanje dejavnosti družbe s strani fizične osebe, ki je edini poslovodja, družbenik in zaposleni)
   (2007/C 315/31)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Gerechtshof te Amsterdam
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: J. A. van der Steen

      Tožena stranka: Inspecteur van de Belastingdienst Utrecht-Gooi/kantoor Utrecht
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Gerechtshof te Amsterdam – Razlaga člena 4(1) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str.1) – Pojem neodvisne gospodarske dejavnosti – Fizična oseba, katere edina dejavnost je opravljanje vseh del družbe z omejeno odgovornostjo kot edini poslovodja, družbenik in zaposleni.
   Izrek
   Za namen uporabe člena 4(4), drugi pododstavek, Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, fizična oseba, ki opravlja v imenu in za račun neke družbe, ki je davčna zavezanka, vsa dela v skladu s pogodbo o zaposlitvi, ki jo je sklenila s to družbo, ki je poleg tega tudi njen edini družbenik, poslovodja in zaposleni, ni sama davčna zavezanka v smislu člena 4(1) te direktive.

      (1)  UL C 294, 2.12.2006.


title: Zadeva C-52/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 29. januarja 2016 – „SEGRO“ Kft./Vas Megyei Kormányhivatal Sárvári Járási Földhivatala

text:
               18.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 136/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 29. januarja 2016 – „SEGRO“ Kft./Vas Megyei Kormányhivatal Sárvári Járási Földhivatala
   (Zadeva C-52/16)
   (2016/C 136/22)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka:„SEGRO“ Kft.

      Tožena stranka: Vas Megyei Kormányhivatal Sárvári Járási Földhivatala

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člena 49 in 63 Pogodbe o delovanju Evropske unije ter člena 17 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da nasprotujejo zakonodaji države članice, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari in ki – brez tehtanja drugih meril – določa obveznost izbrisa vpisa pravic užitka in rabe, ki so bile ustanovljene na kmetijskih zemljiščih in vpisane na ime gospodarskih družb ali fizičnih oseb, ki niso ožji družinski člani lastnika, ne da bi obenem v korist imetnikov ugaslih pravic užitka in rabe nalagala povračilo škode za premoženjske izgube, ki kljub temu, da ga ni mogoče uveljavljati v okviru prenehanja razmerja med sopogodbenicami, izvira iz veljavnih pogodb?

               2.

               Ali je treba člena 49 in 63 Pogodbe o delovanju Evropske unije ter člena 17 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da nasprotujejo zakonodaji države članice, ki – brez tehtanja drugih meril – določa obveznost izbrisa vpisa pravic užitka in rabe, ki so bile ustanovljene na kmetijskih zemljiščih in so bile na podlagi pogodb, sklenjenih pred 30. aprilom 2014, vpisane na ime gospodarskih družb ali fizičnih oseb, ki niso ožji družinski člani lastnika, in ki obenem v korist imetnikov ugaslih pravic užitka in rabe nalaga povračilo škode za premoženjske izgube, ki kljub temu, da ga ni mogoče uveljavljati v okviru prenehanja razmerja med sopogodbenicami, izvira iz veljavnih pogodb?


title: Zadeva C-192/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 8. maja 2008 – TeliaSonera Finland Oyj

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 8. maja 2008 – TeliaSonera Finland Oyj
   (Zadeva C-192/08)
   (2008/C 197/12)
   Jezik postopka: finščina
   Predložitveno sodišče
   Korkein hallinto-oikeus (Finska)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: TeliaSonera Finland Oyj

      Drugi udeleženec: Finnische Regulierungsbehörde für Telekommunikation, iMEZ Ab
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je člen 4(1) Direktive 2002/19/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju (Direktiva o dostopu), ki se ga po eni strani primerja s 5., 6. in 8. uvodno izjavo Direktive in po drugi strani s členoma 8 in 5 Direktive, treba razlagati tako,

                           1. a)

                           da lahko nacionalno pravo, kot je člen 39(1) Zakona o komunikacijskem trgu, določi, da je vsako telekomunikacijsko podjetje zavezano, da se z drugimi telekomunikacijskimi podjetji pogaja o medomrežnem povezovanju in, če je odgovor na to vprašanje pritrdilen,

                           1. b)

                           da lahko nacionalni regulativni organi menijo, da obveznost pogajanj ni izpolnjena, če je telekomunikacijsko podjetje, ki nima pomembne tržne moči, drugemu podjetju ponudilo medomrežno povezovanje pod pogoji, ki jih organi obravnavajo kot popolnoma enostranske in ki po njihovem mnenju lahko ovirajo razvoj konkurenčnega maloprodajnega trga, ker so drugo podjetje dejansko ovirala pri tem, da bi svojim strankam nudilo možnosti, da končnim uporabnikom, ki so priključeni na mrežo telekomunikacijskih podjetij, pošiljajo multimedijska obvestila, in če je tudi na to vprašanje odgovor pritrdilen,

                           1. c)

                           da lahko nacionalni regulativni organi s svojo odločitvijo od imenovanega telekomunikacijskega podjetja, ki torej nima pomembne tržne moči, zahtevajo, da se v dobri veri o medomrežnem povezovanju kratkih obvestil in multimedijskih storitev med sistemi podjetij pogaja tako, da so pri gospodarskih pogajanjih upoštevani cilji, ki se jih zasleduje z medomrežnim povezovanjem, in da pogajanja potekajo tako, da se za obratovalnost kratkih obvestil in multimedijskih storitev med podjetji vzpostavijo primerni pogoji, tako da ima uporabnik možnost uporabe komunikacijskih storitev telekomunikacijskih podjetij?

               2)

               Ali je odgovor na to vprašanje odvisen od narave omrežja iMEZ Ab in od tega, ali je treba iMEZ Ab obravnavati kot upravljalca javnega elektronskega komunikacijskega omrežja?

      (1)  UL L 108, str. 7.


title: Zadeva T-418/17: Tožba, vložena 4. julija 2017 – Eduard Meier/EUIPO – Calzaturificio Elisabet (Safari Club)

text:
               21.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 277/55

         Tožba, vložena 4. julija 2017 – Eduard Meier/EUIPO – Calzaturificio Elisabet (Safari Club)
   (Zadeva T-418/17)
   (2017/C 277/79)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Eduard Meier GmbH (München, nemčija) (zastopnika:: S. Schicker in M. Knitter, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Calzaturificio Elisabet Srl (Monte Urano, Italija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka EU „Safari Club“ – Prijava št. 13186 036

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe EUIPO z dne 2. maja 2017 v zadevi R 1158/2016-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-675/13: Tožba, vložena 16. decembra 2013 – K Chimica proti ECHA

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/41

         Tožba, vložena 16. decembra 2013 – K Chimica proti ECHA
   (Zadeva T-675/13)
   2014/C 45/72
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: K Chimica Srl (Mirano (VE), Italija) (zastopnika: R. Buizza in M. Rota, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo ECHA št. (2013) 3665 z dne 15. oktobra 2013 razglasi za nično in družbi K Chimica prizna status MSP;

               —

               uporabi ugodnejše tarife, ki so določene za MSP;

               —

               za ničen razglasi račun št. 10029302 v znesku 9 300 EUR, ki se je zahteval iz naslova razlike zaradi polne tarife, ki se je uporabila za družbo K Chimica;

               —

               upravno sankcijo v znesku 19 900 EUR, ki jo je z izdajo računa št. 10043954 naložila ECHA, razglasi za nično.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: razlaga Priporočila ES št. 2003/361 o merilih za opredelitev MSP.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da je treba za namene uvrstitve v kategorijo MSP preveriti, ali je zadevno podjetje samostojno podjetje, ali pa je del skupine podjetij. Glede na vlogo, ki jo opravlja zadevno podjetje, bo treba upoštevati finančne podatke podjetij skupine in zlasti podatke „partnerskih“ podjetij in podatke „povezanih“ podjetij.

                           —

                           V zvezi s tem poudarja, da je temeljno pravilo za oceno velikosti zadevnega podjetja pravilo na podlagi katerega je treba podatkom tega podjetja dodati:

                                       (i)

                                       podatke morebitnih partnerskih podjetij zadevnega podjetja, ki so neposredno nad ali pod zadevnim podjetjem, v deležu, ki ustreza kapitalski udeležbi ali odstotku glasovalnih pravic. Tako izračunanim podatkom, ki se nanašajo na partnerska podjetja zadevnega podjetja je treba dodati 100 % podatkov, ki se nanašajo na morebitna podjetja, ki so „povezana“ s temi „partnerskimi“ podjetji,

                                       (ii)

                                       100 % podatkov, ki se nanašajo na morebitna podjetja, ki so neposredno ali posredno „povezana“ z zadevnim podjetjem. Stotim odstotkom podatkov, ki se nanašajo na podjetja, ki so povezana z zadevnim podjetjem je treba dodati – v višini, ki ustreza kapitalski udeležbi ali odstotku glasovalnih pravic – podatke morebitnih partnerskih podjetij zadevnega podjetja, ki so v razmerju do zadevnega podjetja neposredno pod ali nad njim.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: nepriznanje statusa MSP družbi K. Chimica.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da so v skladu s členom 6 priloge k Priporočilu upoštevni podatki, ki omogočajo opredelitev družbe K. Chimica kot MSP, naslednji podatki:

                                       (i)

                                       100 % podatkov, ki se nanašajo na družbo K. Chimica;

                                       (ii)

                                       100 % podatkov, ki se nanašajo na družbo I.C.B. S.r.l;

                                       (iii)

                                       40 % podatkov, ki se nanašajo na družbo Medini Ltd;

                                       (iv)

                                       36,66 % podatkov, ki se nanašajo na družbo ALO Inmobilien GmbH.


title: Zadeva F-44/11: Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 28. junija 2013 – Marcuccio proti Komisiji (Javni uslužbenci — Člen 34(1) in (6) Poslovnika — Tožba, vložena s telefaksom v roku za vložitev tožbe, podaljšanemu zaradi oddaljenosti za deset dni — Tožba, vložena po pošti v naslednjih desetih dneh — Različni tožbi — Prepozna tožba)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/85

         Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 28. junija 2013 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva F-44/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Člen 34(1) in (6) Poslovnika - Tožba, vložena s telefaksom v roku za vložitev tožbe, podaljšanemu zaradi oddaljenosti za deset dni - Tožba, vložena po pošti v naslednjih desetih dneh - Različni tožbi - Prepozna tožba)
   2013/C 225/196
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: C. Berardis-Kayser in J. Baquero Cruz, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog, naj se Komisiji naloži plačilo odškodnine za škodo, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela, ker je uradni zdravnik Komisije od zdravnika tožeče stranke zahteval nekatere informacije v zvezi z zdravljenjem zadnjenavedene.

      Izrek

               1.

               Tožba se delno zavrže kot očitno nedopustna in delno zavrne kot očitno neutemeljena.

               2.

               L. Marcuccio nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 186, 25.6.2011, str. 34.


               2.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/22

         Zahteva za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki jo je vložilo knežje višje sodišče (Fürstliches Obergericht) 19. maja 2010 v zadevi Dr. Joachim Kottke proti Präsidial Anstalt in Sweetlye Stiftung
   (Zadeva E-5/10)
   2010/C 325/06
   Na sodišče Efte je bila z dopisom z dne 19. maja 2010, ki ga je poslal Fürstliches Obergericht (knežje pritožbeno sodišče) in ga je tajništvo sodišča prejelo 27. maja 2010, vložena zahteva za svetovalno mnenje v zadevi Dr. Joachim Kottke proti Präsidial Anstalt in Sweetlye Stiftung glede naslednjih vprašanj:

               1.

               Ali Sporazum o Evropskem gospodarskem prostoru, ki je v Lihtenštajnu začel veljati 1. maja 1995, pomeni (večstransko) pogodbo, ki zaradi prepovedi diskriminacije zlasti iz člena 4 Sporazuma prepoveduje zahtevo zagotovitve varščine za stroške postopka pritožnikov, ki prebivajo v drugi državi članici EGP, če pritožnikom, ki prebivajo v Lihtenštajnu, ni treba zagotoviti varščine za take stroške?
               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:

               2.

               Ali je določba iz točke 1 Dela 57(2) civilnega zakonika (Zivilprozessordnung) Lihtenštajna, na podlagi katere je opustitev obveznosti zagotovitve varščine za pritožnike, ki prebivajo v drugi državi članici, odvisna od možnosti izvršbe v državi stalnega prebivališča, skladna s Sporazumom EGP, zlasti s splošno prepovedjo diskriminacije iz točke 4 Sporazuma, če zadeva pritožnike, ki prebivajo v drugi državi članici EGP?


title: Zadeva C-286/03: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne  21. februarja 2006  (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof) — Silvia Hosse proti Land Salzburg (Socialna varnost delavcev migrantov — Uredba (EGS) št. 1408/71 — Člen 4(2b) — Posebne dajatve, za katere se ne plačujejo prispevki — Avstrijska dajatev za tveganje odvisnosti od nege — Opredelitev dajatve in zakonitost pogoja stalnega prebivališče glede na Uredbo št. 1408/71 — Vzdrževanec zavarovanca)

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 21. februarja 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof) — Silvia Hosse proti Land Salzburg
   (Zadeva C-286/03) (1)

   (Socialna varnost delavcev migrantov - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Člen 4(2b) - Posebne dajatve, za katere se ne plačujejo prispevki - Avstrijska dajatev za tveganje odvisnosti od nege - Opredelitev dajatve in zakonitost pogoja stalnega prebivališče glede na Uredbo št. 1408/71 - Vzdrževanec zavarovanca)
   (2006/C 131/07)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Oberster Gerichtshof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Silvia Hosse

      Tožena stranka: Land Salzburg
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Oberster Gerichtshof — Razlaga členov 4(2b) in 19 Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, kot je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996 (UL L 28, str. 1) in z Uredbo Sveta (EGS) št. 574/72 z dne 21. marca 1972 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje uredbe št. 1408/71, kot je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo št. 118/97 — Zakonodaja zvezne dežele (Salzburške), na podlagi katere je pravica do dajatve za tveganje odvisnosti od nege za invalidnega otroka, ki je družinski član delavca, pogojena s stalnim prebivališčem — Pojem posebne dajatve, za katero se ne plačujejo prispevki — Razlaga člena 7 Uredbe Sveta (ES) št. 1612/68 z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti (UL L 257, str. 2) — Socialna ugodnost
   Izrek

               1)

               Dodatek za nego, kot ga določa Salzburger Pflegegeldgesetz, ni posebna dajatev, za katero se ne plačujejo prispevki, v smislu člena 4(2b) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, ampak dajatev za bolezen v smislu člena 4(1)(a) te uredbe.

               2)

               Družinski član osebe, zaposlene v deželi Salzburški, ki s svojo družino živi v Nemčiji, lahko, če izpolnjuje druge pogoje za dodelitev, od nosilca, krajevno pristojnega za zaposleno osebo, zahteva plačilo dodatka za nego, kakršen je dodeljen iz naslova Salzburger Pflegegeldgesetz kot denarna dajatev za bolezen, kot jo določa člen 19 Uredbe št. 1408/71, če družinski član nima pravice do podobne dajatve na podlagi zakonodaje države, na ozemlju katere stalno prebiva.

      (1)  UL C 226, 20.9.2003.


title: Zadeva T-536/11: Tožba, vložena 2. oktobra 2011 – European Dynamics Luxembourg in drugi proti Komisiji

text:
               3.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/27

         Tožba, vložena 2. oktobra 2011 – European Dynamics Luxembourg in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-536/11)
   2011/C 355/48
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luksemburg), European Dynamics Belgium SA (Bruselj, Belgija), Evropaïki Dynamiki - Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnika: N. Korogiannakis in M. Dermitzakis, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Odločba Urada za publikacije Evropske unije, s katero so bile tožeče stranke na podlagi ponudbe, ki so jo predložile v okviru odprtega javnega razpisa št. AO 10340 (sklopi 1, 3 in 4) „Računalniške storitve – razvoj programske opreme, vzdrževanje, svetovanje in pomoč za različne vrste aplikacij IT“ (1), izbrane za tretjega pogodbenika v kaskadnem sistemu za sklopa 1 in 4 ter za drugega pogodbenika v kaskadnem sistemu za sklop 3, ki je bila tožečim strankam poslana z dopisom z dne 22. julija 2011, in vse povezane odločbe Urada, vključno s tistimi o oddaji naročila prvemu in drugemu kaskadnemu pogodbeniku, naj se razglasijo za nične; in

               —

               Uradu za publikacije Evropske unije naj se naloži plačilo škode zaradi izgube priložnosti ter škode zaradi zmanjšanja ugleda in verodostojnosti tožečih strank v znesku 3 450 000 EUR; in

               —

               Uradu za publikacije Evropske unije naj se naloži plačilo pravnih in drugih stroškov in izdatkov tožečih strank, ki so jim nastali v povezavi s to tožbo.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe za vsak sklop navajajo tri tožbene razloge.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom zatrjujejo,

                           —

                           da je Urad za publikacije Evropske unije kršil obveznost obrazložitve, da ni primerno razkril, zakaj je bila ponudba uspešnega ponudnika ugodnejša od njihove in da na splošno ni ravnal v skladu z določbami člena 100(2) finančne uredbe;

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom zatrjujejo,

                           —

                           da Urad za publikacije Evropske unije ni upošteval razpisnih pogojev in da je uporabil merilo za dodelitev v nasprotju s členom 97 finančne uredbe in členom 138 izvedbenih pravil;

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom zatrjujejo

                           —

                           očitne napake pri presoji, nejasne in nepodprte navedbe ocenjevalne komisije, naknadno spremembo meril za dodelitev, navedenih v javnem razpisu, nepravočasno sporočitev novih meril ponudnikom in pomešanje izbirnih meril in meril za dodelitev.

      (1)  UL 2011/S 66 – 106099.


title: Združeni zadevi C-241/04 in C-242/04: Sklep predsednika Sodišča z dne  11. januarja 2006  (predloga za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria) — Acquedotto De Ferrari Galliera SpA proti Provinci di Genova in drugim (C-241/04) in Acquedotto Nicolay SpA proti Provinci di Genova in drugim (C-242/04)

text:
               1.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 154/12

         Sklep predsednika Sodišča z dne 11. januarja 2006 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria) — Acquedotto De Ferrari Galliera SpA proti Provinci di Genova in drugim (C-241/04) in Acquedotto Nicolay SpA proti Provinci di Genova in drugim (C-242/04)
   (Združeni zadevi C-241/04 in C-242/04) (1)

   (2006/C 154/27)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadev.

      (1)  UL C 217, 28.8.2004.


title: Zadeva F-47/15: Tožba, vložena 24. marca 2015 – ZZ proti Komisiji

text:
               8.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/35

         Tožba, vložena 24. marca 2015 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-47/15)
   (2015/C 190/41)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: É. Boigelot, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o neodobritvi zahteve po retroaktivni dodelitvi otroškega dodatka za dva otroka zakonca tožeče stranke, ki prebivata v njenem domu vsak drugi teden, od dne sklenitve njune zakonske zveze in plačilo odškodnine.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe z dne 9. decembra 2014, ki je bila vročena 16. decembra 2014, vendar samo v delu, v katerem je OI po tem, ko je ugodil pritožbi glede tega in pravilno odločil razglasiti za nično odločbo z dne 19. junija 2014 ter ji posledično odobriti otroški dodatek in izvedene ugodnosti, kljub temu odločil, da ji ne odobri retroaktivne dodelitve zadevnih dodatkov od dne njene sklenitve zakonske zveze, ampak da ji to pravico do otroškega dodatka in izvedene ugodnosti dodeli šele od 1. marca 2014, to je od prvega dne v mesecu, v katerem je tožeča stranka vložila zahtevo za ponovni preizkus;

               —

               toženi stranki naj se vsekakor kot odškodnino in v okviru neomejene pristojnosti Sodišča za uslužbence naloži plačilo zneska 33  375,99 EUR, s pridržkom povečanja med postopkom, kot povračilo utrpljene škode, ki je nastala po krivdi tožene stranke, povečanega za zamudne obresti po zakonski obrestni meri, kot velja v Belgiji za zadevna leta od 1. septembra 2011 do dne celotnega poplačila;

               —

               vsekakor naj se toženi stranki v skladu s členom 87(1) Poslovnika Sodišča za uslužbence naloži plačilo vseh stroškov.


title: Zadeva C-264/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 19. junija 2008 vložilo Hof van Cassatie van België (Belgija) – Država Belgija proti Direct Parcel Distribution Belgium NV

text:
               27.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 19. junija 2008 vložilo Hof van Cassatie van België (Belgija) – Država Belgija proti Direct Parcel Distribution Belgium NV
   (Zadeva C-264/08)
   (2008/C 247/05)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hof van Cassatie van België
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: država Belgija

      Tožena stranka: Direct Parcel Distribution Belgium NV
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba vknjižbo, določeno v členu 221 carinskega zakonika Skupnosti (1), razumeti kot vknjižbo, določeno v členu 217, ki pomeni znesek dajatev, ki ga carinski organi vnesejo v računovodske evidence ali kakšne druge ustrezne nosilce podatkov?

               2)

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, kako je treba razlagati pravilo, določeno v členu 217 carinskega zakonika Skupnosti, da morajo carinski organi znesek dajatev „vnesti v računovodske evidence ali kakšne druge ustrezne nosilce podatkov“? Ali so s tem povezane določene tehnične ali formalne minimalne zahteve ali pa člen 217 uvedbo podrobnejših pravil o praksi vknjižbe zneska dajatev v celoti prepušča državam članicam, brez nalaganja kakršnihkoli minimalnih zahtev? Ali je treba to vknjižbo razlikovati od vknjižbe zneska dajatev v račune lastnih sredstev, kot so določena v členu 6 Uredbe št. 1150/2000 (2) z dne 22. maja 2000 o izvajanju Sklepa št. 94/728/ES, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti?

               3)

               Ali je treba člen 221(1) carinskega zakonika Skupnosti razumeti tako, da obvestilo dolžniku o znesku dajatev, ki ga carinski organi opravijo v skladu z ustreznimi postopki, pomeni sporočilo carinskih organov o znesku dajatev, kot je določeno v členu 221(1), samo, če je bil znesek dajatev vknjižen v računovodske evidence, preden je bil o njem obveščen dolžnik? Poleg tega, kaj pomeni izraz „v skladu z ustreznimi postopki“, ki je uporabljen v členu 221(1)?

               4)

               Če je odgovor na tretje vprašanje pritrdilen, ali je mogoče v korist države domnevati, da je bil znesek dajatev vknjižen, preden je bil sporočen dolžniku? Ali lahko nacionalno sodišče tudi domneva, da je izjava carinskih organov o tem, da je bil znesek dajatev vknjižen, preden je bil sporočen dolžniku, resnična, ali morajo ti organi nacionalnemu sodišču praviloma predložiti pisni dokaz o vknjižbi zneska dajatev?

               5)

               Ali mora biti znesek dajatev, kot jo zahteva člen 221(1) carinskega zakonika Skupnosti, zaradi grožnje razveljavitve ali izteka pravice do izterjave ali naknadne izterjave carinskega dolga vknjižen pred sporočilom dolžniku o višini zneska dajatev? Z drugimi besedami, ali je treba člen 221(1) razumeti tako, da če so carinski organi znesek dajatev sporočili dolžniku v skladu z ustreznimi postopki, vendar ga pred tem obvestilom niso vknjižili, zneska dajatev ni mogoče izterjati, razen če carinski organi ponovno obvestijo dolžnika o znesku dajatev v skladu z ustreznimi postopki po tem, ko je bil znesek dajatev vknjižen in če je to opravljeno v roku, določenem v členu 221 carinskega zakonika Skupnosti?

               6)

               Če je odgovor na peto vprašanje pritrdilen, kakšna je posledica tega, da dolžnik plača znesek dajatev, ki mu je bil sporočen, preden je bil vknjižen? Ali je treba to šteti kot znesek, plačan brez pravnega temelja, ki ga dolžnik lahko izterja od države?

      (1)  UL L 302, str. 1.

      (2)  UL L 130, str. 1.


title: Zadeva C-411/06: Tožba, vložena 9. oktobra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Evropskemu parlamentu, Svetu Evropske unije

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/34

         Tožba, vložena 9. oktobra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Evropskemu parlamentu, Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-411/06)
   (2006/C 294/59)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Konstantinidis, M. Huttunen, avocats)

      Toženi stranki: Evropski parlament, Svet Evropske unije
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               razglasitev ničnosti Uredbe (ES) št. 1013/2006 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov;

               —

               razglasitev, da so učinki ničnosti uredbe dokončni, dokler se uredba v primernem časovnem obdobju ne nadomesti z aktom, ki ga Evropski parlament in Svet sprejmeta na pravilni pravni podlagi členov 175(1) ES in 133 ES ter ga v uvodnih določbah primerno utemeljita;

               —

               naložitev plačila stroškov Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija navaja, da se je za izbiro dvojne pravne podlage odločila v skladu z merili, ki jih je izoblikovala pravna praksa Sodišča, in sicer s ciljem in z vsebino. Podlaga za akt je bila presoja, da je ureditev glede na cilje, ki jih zasleduje, in glede na njeno vsebino sestavljena iz dveh povezanih delov in nobeden od teh dveh naj bi ne bil drugotnega ali posrednega pomena v razmerju do drugega, ker eden spada na področje skupne trgovinske politike, drugi pa na področje varstva okolja.
   Komisija meni, da sta Evropski parlament in Svet s tem, da sta Uredbo utemeljila zgolj na členu 175(1) ES in izbrisala člen 133 ES kot drugo pravno podlago, kršila Pogodbo. V skladu s členom 231(1) ES naj bi bila razglasitev ničnosti Uredbe primerno pravno sredstvo za to kršitev.

      (1)  UL L 190, str.1.


title: Zadeva T-372/04: Tožba Coopérative d'Exportation du Livre Français (C.E.L.F.) proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 15. septembra 2004

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/45

         Tožba Coopérative d'Exportation du Livre Français (C.E.L.F.) proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 15. septembra 2004
   (Zadeva T-372/04)
   (2004/C 300/88)
   Jezik postopka: francoščina
   Coopérative d'Exportation du Livre Français (C.E.L.F.), s sedežem v Parizu, ki jo zastopa Olivier Schmitt, avocat, je dne 15. septembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost odločbe Komisije Evropskih skupnosti št. K(2004)1361konč z dne 20. aprila 2004 o državni pomoči, ki jo je Francija izvajala v korist Coopérative d'Exportation du Livre Français (C.E.L.F.), v kolikor je prvi stavek člena 1 pomoč C.E.L.F. za izpolnjevanje naročil malih vrednosti knjig s francoskimi besedili, ki jo je Francija izplačevala med leti 1980 in 2001 opredelil kot državno pomoč, katero zajema člen 87(1) ES;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov v višini 5.000,00 EUR.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka se ukvarja z neposrednim izpolnjevanjem naročil iz tujine za knjige, prospekte in nosilce za sporočila vseh vrst ter, širše, z izvajanjem vseh operacij za razvoj promocije francoske kulture po svetu. Tožeča stranka navaja, da je bila pri izvrševanju te dejavnosti v splošnem interesu, deležna različnih subvencij francoske države. Obravnavana subvencija v tej zadevi je bila tožeči stranki dodeljena za nadomestilo višjih stroškov naročil malih vrednosti iz knjigarn v tujini.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka najprej navaja pomanjkljivo obrazložitev sporne odločbe. Drugič se tožeča stranka sklicuje na kršitev členov 86(2) in 87(1) ES.
   Tožeča stranka zatrjuje, da ji je bilo kot podjetju, ki upravlja službo splošnega gospodarskega interesa, naloženo izvajanje jasno določenih obveznosti javne službe. Tako naj bi bile vsote, ki ji jih je izplačala država, izključene iz kategorije državnih pomoči iz člena 87(1) ES.


title: Zadeva T-269/00: Sklep Splošnega sodišča z dne 29. januarja 2013 – Sagar proti Komisiji (Ničnostna tožba — Državne pomoči — Zmanjšanje socialnih prispevkov za podjetja, ki so na ozemlju Benetk in Chioggie — Odločba, s katero je shema pomoči razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in naložena zagotovitev vračila izplačanih pomoči — Očitno pravno neutemeljena tožba)

text:
               23.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/15

         Sklep Splošnega sodišča z dne 29. januarja 2013 – Sagar proti Komisiji
   (Zadeva T-269/00) (1)

   (Ničnostna tožba - Državne pomoči - Zmanjšanje socialnih prispevkov za podjetja, ki so na ozemlju Benetk in Chioggie - Odločba, s katero je shema pomoči razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in naložena zagotovitev vračila izplačanih pomoči - Očitno pravno neutemeljena tožba)
   2013/C 86/23
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sagar Srl (Segrate, Italija) (zastopniki: A. Vianello, M. Merola in M. Pappalardo, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska Komisija (zastopnika: V. Di Bucci, zastopnik, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

      Intervenientka v podporo tožeče stranke: Italijanska republika (zastopniki: sprva U. Leanza, nato I. Braguglia, še kasneje R. Adam in na koncu I. Bruni, zastopniki, skupaj z G. Aiellom in P. Gentilijem, avvocati dello Stato)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2000/394/ES z dne 25. novembra 1999 glede ukrepov pomoči v korist podjetij, ki so na ozemlju Benetk in Chioggie, določenih v zakonih št. 30/1997 in št. 206/1995, s katerima so uvedena zmanjšanja socialnih prispevkov (UL 2000, L 150, str. 50).

      Izrek

               1.

               Ugovor nedopustnosti Evropske komisije se obravnava v okviru vsebinske presoje.

               2.

               Tožba se zavrne kot očitno pravno neutemeljena.

               3.

               Družba Sagar Srl nosi svoje stroške in stroške Komisije.

               4.

               Italijanska republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 355, 9.12.2000.


title: Zadeva C-452/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španija) 16. oktobra 2008 – Emilia Flores Fanega proti Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) in Bolumburu S.A.

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španija) 16. oktobra 2008 – Emilia Flores Fanega proti Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) in Bolumburu S.A.
   (Zadeva C-452/08)
   (2009/C 6/21)
   Jezik postopka: španščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Emilia Flores Fanega

      Tožena stranka: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) in Bolumburu S.A.
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba klavzulo 2(6) Direktive Sveta 96/34/ES (1) z dne 3. junija 1996 razlagati tako, da se spoštovanje pravic, ki so v postopku pridobitve, nanaša na dosmrtno pokojnino iz razloga trajne in popolne nezmožnosti za opravljanje običajnega dela, ki je nastala med izrabljanjem enoletnega starševskega dopusta v obliki skrajšanja delovnega časa in zmanjšane plače zaradi poklicne bolezni do katere je prišlo med opravljanjem dela za podjetje, ki je odobrilo dopust, opazna pa postala med njegovim izrabljanjem, ob upoštevanju da zavod za socialno varstvo krije to ugodnost namesto podjetja na podlagi obveznega zavarovanja za primer nesreč pri delu in poklicnih bolezni?

               2)

               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje: ali je treba navedeno klavzulo razlagati tako, da v zagotovilo, ki ga določa, posega nacionalni predpis, v katerem se za določitev zneska pokojnine iz razloga trajne nezmožnosti za delo zaradi poklicne bolezni upoštevajo plača, ki jo je zadevni delavec prejemal, in prispevki, ki so bili na podlagi te plače dejansko plačani v obdobju 12 mesecev pred zavarovalnim primerom, v katerem pa je delavec večino časa izrabljal navedeni dopust in tako delal s krajšim delovnim časom ter prejemal znižano plačilo in imel znižane osnove za obračun prispevkov, ne da bi bil predviden kakršen koli izravnalni količnik, s katerim bi se lahko zagotovila izpolnitev cilja, ki mu sledi skupnostni predpis?

               3)

               V vsakem primeru in ne glede na odgovor na prejšnji vprašanji: ali je treba klavzuli 2(8) in 4(2) direktive razlagati tako, da so obveznosti in zagotovila, ki jih določata, nezdružljivi s pravilom o izračunavanju, kakršno je opisano zgoraj?

               4)

               Ne glede na odgovor na prejšnja vprašanja: ali je treba člen 4(1) Direktive Sveta [79/7/EGS] (2) z dne 19. decembra 1978 o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti v povezavi s členom 5 te direktive razlagati tako, da enakost obravnavanja pri izračunavanju ugodnosti nasprotuje metodi izračunavanja, kot je ta, opisana zgoraj, ob upoštevanju, da so glede na statistične podatke v veliki večini delavke tiste, ki izkoristijo pravico do starševskega dopusta v obliki, kot je opisana zgoraj?

      (1)  O okvirnem sporazumu o starševskem dopustu, sklenjenem med UNICE, CEEP in ETUC (UL L 145, str. 4).

      (2)  UL L 6, 10.1.1979, str. 24.


title: Zadeva C-226/06: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 5. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 89/391/EGS – Ukrepi za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu – Členi 2, 10(1) ter 12(3) in (4) – Neskladen prenos)

text:
               19.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/2

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 5. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki
   (Zadeva C-226/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 89/391/EGS - Ukrepi za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu - Členi 2, 10(1) ter 12(3) in (4) - Neskladen prenos)
   (2008/C 183/02)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Rozet in I. Kaufmann-Bühler)

      Tožena stranka: Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in C. Bergeot-Nunes)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje vseh določb, potrebnih za uskladitev s členi 2, 10(1) in 12(3) in (4) Direktive Sveta 89/391/EGS z dne 12. junija 1989 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu (UL L 183, str. 1), v predvidenem roku.
   Izrek

               1)

               Francoska republika, s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev s členi 2, 10(1) ter 12(3) in (4) Direktive Sveta 89/391/EGS z dne 12. junija 1989 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu v predvidenem roku, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2)

               Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 165, 15.7.2006.


title: Zadeva T-406/12 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. maja 2014 – BG proti Evropskemu varuhu človekovih pravic (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Disciplinska ureditev — Sankcija odstavitve z delovnega mesta brez izgube pokojninskih pravic — Predhodna preiskava, ki je v času sprejetja odločbe o odstavitvi z delovnega mesta v teku pred nacionalnim sodiščem — Enako obravnavanje — Prepoved odpusta med porodniškim dopustom)

text:
               7.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. maja 2014 – BG proti Evropskemu varuhu človekovih pravic
   (Zadeva T-406/12 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Disciplinska ureditev - Sankcija odstavitve z delovnega mesta brez izgube pokojninskih pravic - Predhodna preiskava, ki je v času sprejetja odločbe o odstavitvi z delovnega mesta v teku pred nacionalnim sodiščem - Enako obravnavanje - Prepoved odpusta med porodniškim dopustom))
   2014/C 212/33
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: BG (Strasbourg, Francija) (zastopnika: L. Levi in A. Blot, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropski varuh človekovih pravic (zastopniki: J. Sant’Anna, zastopnik, skupaj z D. Waelbroeck in A. Duron, odvetnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 17. julija 2012 v zadevi BG proti Evropskemu varuhu človekovih pravic (F-54/11), s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               BG nosi svoje stroške in stroške, ki jih je Evropski varuh človekovih pravic priglasil na tej stopnji.

      (1)  UL C 156, 1.6.2013.


title: Združeni zadevi C-344/13 in C-367/13: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 22. oktobra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione tributaria provinciale di Roma – Italija) – Cristiano Blanco (C-344/13), Pier Paolo Fabretti (C-367/13)/Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale I di Roma – Ufficio Controlli (Predhodno odločanje — Svoboda opravljanja storitev — Omejitve — Davčna zakonodaja — Dohodki iz dobitkov pri igrah na srečo — Različna obdavčitev dobitkov iz tujine in dobitkov iz nacionalnih igralnic)

text:
               8.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 439/8

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 22. oktobra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione tributaria provinciale di Roma – Italija) – Cristiano Blanco (C-344/13), Pier Paolo Fabretti (C-367/13)/Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale I di Roma – Ufficio Controlli
   (Združeni zadevi C-344/13 in C-367/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Svoboda opravljanja storitev - Omejitve - Davčna zakonodaja - Dohodki iz dobitkov pri igrah na srečo - Različna obdavčitev dobitkov iz tujine in dobitkov iz nacionalnih igralnic))
   (2014/C 439/11)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Commissione tributaria provinciale di Roma

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Cristiano Blanco (C-344/13) in Pier Paolo Fabretti (C-367/13)

      Tožena stranka: Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale I di Roma – Ufficio Controlli

      Izrek

   Člena 52 PDEU in 56 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta zakonodaji države članice, ki za dobitke od iger na srečo, prejete v igralnicah v drugih državah članicah, določa obdavčitev z davkom na dohodek in ki določa oprostitev tega davka za podobne dohodke, če izvirajo iz igralnic na njenem nacionalnem ozemlju.

      (1)  UL C 260, 7.9.2013.


title: Zadeva C-38/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španija) 27. januarja 2014 – Subdelegación del Gobierno en Guipuzkoa – Extranjeria proti Samirju Zaizouneju

text:
               29.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španija) 27. januarja 2014 – Subdelegación del Gobierno en Guipuzkoa – Extranjeria proti Samirju Zaizouneju
   (Zadeva C-38/14)
   2014/C 93/32
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Subdelegación del Gobierno en Guipuzkoa - Extranjeria

      Tožena stranka: Samir Zaizoune

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člena 4(2) in (3) ter 6(1) Direktive 2008/115/ES (1) ob upoštevanju načel lojalnega sodelovanja in polnega učinka direktiv razlagati tako, da nasprotujeta ureditvi, kakršna je sporna nacionalna ureditev iz postopka v glavni stvari ter sodne prakse, ki jo razlaga, in v skladu s katero je mogoče nezakonito prebivanje tujca kaznovati izključno z denarno kaznijo, ki je poleg tega nezdružljiva s sankcijo odstranitve?

      (1)  Direktiva 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL L 348, str. 98).


title: Zadeva T-397/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne  19. januarja 2006  — MobilCom proti Komisiji

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/32

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 19. januarja 2006 — MobilCom proti Komisiji
   (Zadeva T-397/04) (1)

   (2006/C 74/61)

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 314 z dne 18.12.2004.


title: Zadeva T-451/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 21. julija 2011 – Fuchshuber Agrarhandel proti Komisiji (Odškodninska tožba — Skupna kmetijska politika — Stalna javna razpisa za ponovno prodajo žit na trgu Skupnosti — Komisija in njena pristojnost za nadzor — Očitna kršitev pravnega pravila, ki posameznikom podeljuje pravice — Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/21

         Sklep Splošnega sodišča z dne 21. julija 2011 – Fuchshuber Agrarhandel proti Komisiji
   (Zadeva T-451/10) (1)

   (Odškodninska tožba - Skupna kmetijska politika - Stalna javna razpisa za ponovno prodajo žit na trgu Skupnosti - Komisija in njena pristojnost za nadzor - Očitna kršitev pravnega pravila, ki posameznikom podeljuje pravice - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)
   2011/C 282/43
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Fuchshuber Agrarhandel GmbH (Hörsching, Avstrija) (zastopnik: G. Lehner, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. von Rintelen in D. Triantafyllou, zastopnika)

      Predmet

   Odškodninska tožba za povrnitev škode, ki naj bi jo utrpela tožeča stranka, ker Komisija ni nadzorovala pogojev za izvajanje stalnih javnih razpisov za ponovno prodajo žit na trgu Skupnosti, v tem primeru koruze, ki jo je imel madžarski organ za intervencijo.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne, ker je očitno brez pravne podlage.

               2.

               Fuchshuber Agrarhandel GmbH nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 317, 20.11.2010.