title: Zadeva C-50/09: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. marca 2011 – Evropska komisija proti Irski (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 85/337/EGS — Obveznost pristojnega okoljskega organa, da opravi presojo vplivov projektov na okolje — Več pristojnih organov — Potreba po zagotavljanju presoje medsebojnega vpliva dejavnikov, ki bi lahko bili neposredno ali posredno prizadeti — Uporaba direktive za rušilna dela)

text:
               30.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 130/3

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. marca 2011 – Evropska komisija proti Irski
   (Zadeva C-50/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 85/337/EGS - Obveznost pristojnega okoljskega organa, da opravi presojo vplivov projektov na okolje - Več pristojnih organov - Potreba po zagotavljanju presoje medsebojnega vpliva dejavnikov, ki bi lahko bili neposredno ali posredno prizadeti - Uporaba direktive za rušilna dela)
   2011/C 130/04
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: P. Oliver, C. Clyne in J.-B. Laignelot, zastopniki)

      Tožena stranka: Irska (zastopniki: D. O'Hagan, zastopnik, G. Simons SC, D. McGrath, BL)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države - Členi 2, 3 in 4 Direktive Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 175, str. 40) – Dolžnost opisati in ovrednotiti neposredne in posredne učinke projekta na dejavnike, naštete v členu 3 direktive

      Izrek

               1.

               Irska s tem, da:

                           —

                           ni prenesla člena 3 Direktive Sveta z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (85/337/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997 in z Direktivo 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003,

                           —

                           ni zagotovila, da bodo zahteve iz členov od 2 do 4 Direktive 85/337, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/35, v celoti izpolnjene, kadar imajo pristojnost odločanja o projektu tako irski organi za prostorsko načrtovanje kot tudi agencija, in

                           —

                           je rušilna dela izključila s področja uporabe svoje zakonodaje, s katero je prenesla Direktivo 85/337, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/35,

                     ni izpolnila obveznosti iz navedene direktive.

               2.

               Irski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 82, 4.4.2009.


title: Zadeva C-390/05: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 14. decembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Uredba (ES) št. 2037/2000 — Snovi, ki tanjšajo ozonski plašč)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/16

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 14. decembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-390/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Uredba (ES) št. 2037/2000 - Snovi, ki tanjšajo ozonski plašč)
   (2006/C 331/27)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: U. Wölker in M. Konstantinidis, zastopnika)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopnik: N. Dafniou, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Kršitev členov 16(5) in (6), ter 17(1) Uredbe (ES) št. 2037/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. junija 2000 o snoveh, ki tanjšajo ozonski plašč (UL L 244, str. 1) — Zajem, recikliranje, predelava in uničevanje nadzorovanih snovi — Nedoločitev minimalnih pogojev za usposobljenost odgovornega osebja — Neporočanje Komisiji o programih, povezanih s pogoji usposobljenosti.
   Izrek

               1)

               Helenska republika s tem, da ni sprejela ukrepov, potrebnih za določitev minimalnih pogojev za usposobljenost osebja, ki mora zagotoviti zajemu, recikliranje, predelavo in uničevanje snovi, ki tanjšajo ozonski plašč; s tem, da do 31. decembra 2001 Komisiji ni poročala o razpoložljivih obratih in količinah uporabljenih nadzorovanih snovi, ki so bile zajete, reciklirane, predelane ali uničene; in s tem, da ni sprejela vseh previdnostnih ukrepov, da se zaradi uhajanja vsako leto pregleda stacionarna oprema, polnjena s hladilno tekočino, ki presega 3 kg, ni izpolnila obveznosti iz členov 16(5) in (6), ter 17(1) Uredbe (ES) št. 2037/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. junija 2000 o snoveh, ki tanjšajo ozonski plašč.

               2)

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 330, 24.12.2005.


title: Zadeva C-624/13 P: Pritožba, ki so jo Iliad SA, Free infrastructure, Free SAS vložili 2. decembra 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 16. septembra 2013 v zadevi T-325/10, Iliad in drugi proti Komisiji

text:
               8.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/9

         Pritožba, ki so jo Iliad SA, Free infrastructure, Free SAS vložili 2. decembra 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 16. septembra 2013 v zadevi T-325/10, Iliad in drugi proti Komisiji
   (Zadeva C-624/13 P)
   2014/C 39/16
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožniki: Iliad, Free infrastructure, Free SAS (zastopnik: T. Cabot, odvetnik)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Francoska republika, Republika Poljska, Département des Hauts-de-Seine

      Predlogi

               —

               Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 v zadevi Iliad, Free infrastructure in Free proti Evropski komisiji (T-325/10) naj se v celoti razveljavi;

               —

               predlogom, ki so jih na prvi stopnji podale družbe Iliad, Free infrastructure in Free, naj se ugodi ter naj se za nično razglasi Odločba Evropske komisije z dne 30. septembra 2009 C(2009) 7426 final, ki zadeva nadomestilo stroškov, nastalih zaradi prenosa javne službe (DSP) za vzpostavitev in upravljanje visokopretočnega elektronskega komunikacijskega omrežja v departmaju Hauts de Seine (državna pomoč N 331/2008 - Francija), če Sodišče meni, da stanje postopka to dovoljuje;

               —

               zadeva naj se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču, če Sodišče meni, da stanje postopka ne dovoljuje, da bi odločilo o zadevi;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov, če bo Sodišče odločilo o zadevi;

               —

               odločitev o stroških naj se pridrži, če bo Sodišče zadevo vrnilo v razsojanje Splošnemu sodišču.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnice v utemeljitev pritožbe navajajo šest razlogov.
   Na prvem mestu pritožnice menijo, da je Splošno sodišče kršilo obveznost obrazložitve s tem, da ni obravnavalo dela tožbenega razloga v zvezi s tem, da naj bi Komisija kršila obveznost začeti formalni postopek preiskave, določen v členu 108(2) PDEU, glede na indic, ki izhaja iz zavez, ki so jih prevzeli francoski organi in ki pričajo o resnih težavah, na katere je naletela Komisija in na podlagi katerih naj bi morala začeti tak formalni postopek preiskave.
   Na drugem mestu trdijo, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo pri izračunu trajanja predhodnega postopka preučitve, ki ga je opravila Komisija. Prvič, menijo, da priglasitve, ki jo je opravila Francija, ni mogoče šteti za v celoti opravljeno v določenih rokih in se je zato ne sme upoštevati. Drugič, ugotavljajo, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je zahtevo za predložitev „morebitnih“ stališč, ki jo je Komisija naslovila na francoske organe, opredelilo za zahtevo za predložitev dodatnih podatkov v smislu Uredbe (ES) št. 659/1999 (1).
   Na tretjem mestu navajajo pritožbeni razlog javnega reda, ki naj bi izhajal iz tega, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da ni po uradni dolžnosti navedlo, da Komisija ne bi smela ugotoviti, da je sporna pomoč združljiva s Pogodbo, saj naj bi bilo priglasitev te pomoči v skladu s členom 5 Uredbe (ES) št. 659/1999 treba šteti za preklicano. Ker naj namreč francoski organi v roku ne bi odgovorili na zahteve za predložitev dodatnih podatkov, naj bi bilo treba priglasitev sporne pomoči na podlagi člena 5(3) navedene uredbe šteti za preklicano. Zato naj Komisija ne bi bila pristojna za odločitev o priglašenem ukrepu, kar bi moralo Splošno sodišče v izpodbijani odločbi navesti po uradni dolžnosti.
   Na četrtem mestu naj bi Splošno sodišče napačno uporabilo pravo pri presoji nedelovanja trga. Ta napačna uporaba prava naj bi bila posledica tega, da bi Splošno sodišče namesto testa nedelovanja trga moralo uporabiti test univerzalnosti, ki izhaja iz sodne prakse Olsen in ki pomeni preveritev, ali konkurenti opravljajo storitve, ki so analogne univerzalnim storitvam.
   Na petem mestu naj bi Splošno sodišče napačno uporabilo pravo pri časovni uporabi pravil prava Evropske unije za presojo nedelovanja trga. Napačna uporaba prava naj bi bila po eni strani posledica preučitve nedelovanja trga, ki je bila omejena na podatke iz let 2004 in 2005, po drugi strani pa tega, da ni bila opravljena prospektivna analiza trga za preveritev, da je bilo nedelovanje trga podano celotno obdobje izvajanja službe splošnega gospodarskega pomena.
   Na zadnjem mestu pritožnice Splošnemu sodišču očitajo, da je njegova obrazložitev protislovna.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 8, zvezek 1, str. 339).


title: Sodba Sodišča z dne 10. maja 2016 v zadevi E-19/15, Nadzorni organ Efte proti Kneževini Lihtenštajn (Neizpolnjevanje obveznosti države EGP/EFTE – Sistema predhodnih dovoljenj za ustanavljanje in čezmejne storitve – Direktiva 2006/123/ES – Člen 31 Sporazuma EGP – Člen 36 Sporazuma EGP – Upravičenost – Sorazmernost)

text:
               2.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 66/30

         SODBA SODIŠČA
   z dne 10. maja 2016
   v zadevi E-19/15,
   Nadzorni organ Efte proti Kneževini Lihtenštajn
   (Neizpolnjevanje obveznosti države EGP/EFTE – Sistema predhodnih dovoljenj za ustanavljanje in čezmejne storitve – Direktiva 2006/123/ES – Člen 31 Sporazuma EGP – Člen 36 Sporazuma EGP – Upravičenost – Sorazmernost)
   (2017/C 66/09)
   V zadevi E-19/15, Nadzorni organ Efte proti Kneževini Lihtenštajn – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da je Kneževina Lihtenštajn s tem, ko je ohranila v veljavi nacionalna pravila o sistemih predhodnih dovoljenj za podjetja, ki želijo ustanoviti sedež in/ali opravljati čezmejne storitve v Lihtenštajnu, kršila svoje obveznosti iz členov 9, 10, 13 in 16 Akta, navedenega v točki 1 Priloge X k Sporazumu EGP (Direktiva 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1, ter da je v obsegu, v katerem ustanavljanje in opravljanje čezmejnih storitev ne spadata na področje uporabe navedenega akta, kršila svoje obveznosti, ki izhajajo iz členov 31 in 36 Sporazuma EGP – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Páll Hreinsson, 10. maja 2016 izdalo sodbo,
   katere izrek se glasi:

               1.

               Kneževina Lihtenštajn je kršila svoje obveznosti, ki izhajajo iz členov 9, 10, 13 in 16 akta, navedenega v točki 1 Priloge X k Sporazumu EGP (Direktiva 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu EGP, in sicer s tem, ko:

                           (a)

                           je ohranila v veljavi člen 7 lihtenštajnskega zakona o trgovini, ki vzpostavlja sistem predhodnih dovoljenj za podjetja, ki želijo ustanoviti sedež v Lihtenštajnu;

                           (b)

                           je ohranila v veljavi člen 8(1) lihtenštajnskega zakona o trgovini, ki za izdajo predhodnih dovoljenj za podjetja, ki želijo ustanoviti sedež v Lihtenštajnu, uvaja pogoje, ki niso jasni in nedvoumni (tj. pogoja, da je treba imeti potrebno osebje in zadostno znanje nemščine);

                           (c)

                           ni zagotovila, da pogoji za predhodno dovoljenje iz lihtenštajnskega zakona o trgovini ne podvajajo zahtev in preverjanj, ki so enakovredni ali v bistvu primerljivi glede na njihov namen ter že veljajo za ponudnika storitev v drugi ali isti državi EGP;

                           (d)

                           ni zagotovila, da so postopek in formalnosti v zvezi s predhodnim dovoljenjem v skladu z lihtenštajnskim zakonom o trgovini jasno določeni ter

                           (e)

                           je ohranila v veljavi člen 21 lihtenštajnskega zakona o trgovini, ki od podjetij zahteva, da vnaprej priglasijo namero za opravljanje čezmejnih storitev v Lihtenštajnu.

               2.

               Kneževina Lihtenštajn je v obsegu, v katerem storitve, zajete z lihtenštajnskim zakonom o trgovini, ne spadajo na področje uporabe akta, navedenega v točki 1 Priloge X k Sporazumu EGP (Direktiva 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu EGP, kršila svoje obveznosti, ki izhajajo iz členov 31 in 36 Sporazuma EGP, in sicer s tem, ko:

                           (a)

                           je ohranila v veljavi člen 7 lihtenštajnskega zakona o trgovini ter

                           (b)

                           je ohranila v veljavi člen 21 lihtenštajnskega zakona o trgovini.

               3.

               Kneževini Lihtenštajn se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva C-358/06: Sklep predsednika osmega senata Sodišča z dne 11. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               4.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/29

         Sklep predsednika osmega senata Sodišča z dne 11. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-358/06) (1)

   (2007/C 183/53)

      Jezik postopka: grščina

   Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 294, 14.10.2006.


title: Zadeva C-54/11: Sklep predsednika Sodišča z dne 5. julija 2011 – (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supreme Court of the United Kingdom – Združeno kraljestvo) – JPMorgan Chase Bank, NA, J.P. Morgan Securities Limited proti Berliner Verkehrsbetriebe (BVG), Anstalt des öffentlichen Rechts

text:
               22.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/30

         Sklep predsednika Sodišča z dne 5. julija 2011 – (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supreme Court of the United Kingdom – Združeno kraljestvo) – JPMorgan Chase Bank, NA, J.P. Morgan Securities Limited proti Berliner Verkehrsbetriebe (BVG), Anstalt des öffentlichen Rechts
   (Zadeva C-54/11) (1)

   2011/C 311/49
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 120, 16.4.2011.


title: Zadeva C-307/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 3. avgusta 2009 – Vicoplus SC PUH, druga stranka: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/34

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 3. avgusta 2009 – Vicoplus SC PUH, druga stranka: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid
   (Zadeva C-307/09)
   2009/C 267/62
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vicoplus SC PUH

      Druga stranka: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člena 49 in 50 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi kot je tista iz člena 2 Wet arbeid vreemdelingen v povezavi s členom 1e(1)(c) Uredbe o izvajanju Wet arbeid vreemdelingen, v skladu s katero je za napotitev delavcev v smislu člena 1(3)(c) Direktive 96/71/ES (1) potrebno dovoljenje za zaposlitev?

               2.

               Na podlagi katerih meril je treba ugotoviti, ali gre za napotitev delavcev v smislu člena 1(3)(c) Direktive 96/71/ES?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 96/71/ES z dne 16. decembra 1996 o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev (UL 1997, L 18, str.1).


title: Zadeva C-283/07: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 22. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 75/442/EGS – Člen 1 – Pojem odpadka – Ostanki, namenjeni za uporabo v jeklarski dejavnosti – Gorivo iz visoko kakovostnih odpadkov – Nepravilen prenos)

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/12

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 22. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-283/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 75/442/EGS - Člen 1 - Pojem odpadka - Ostanki, namenjeni za uporabo v jeklarski dejavnosti - Gorivo iz visoko kakovostnih odpadkov - Nepravilen prenos)
   (2009/C 44/20)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Zadra in J.-B. Laignelot, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: I. Braguglia, zastopnik, in G. Fiengo, avvocato dello Stato)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 1(a) Direktive Sveta 75/442 z dne 5. julija 1975 o odpadkih (UL L 194, str. 39), kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 91/156/EGS z dne 18. marca 1991 (UL L 78, str. 32) – Goriva iz odpadkov (RDF) in železo, namenjeni za uporabo v jeklarski in metalurški dejavnosti – Izključitev s področja uporabe nacionalnega zakona o prenosu
   Izrek

               1)

               Italijanska republika, s tem da je sprejela in da ohranja v veljavi določbe, kot so:

                           —

                           člen 1, od (25) do (27), in 29(a) zakona št. 308 z dne 15. decembra 2004 o prenosu pristojnosti za spremembo, uskladitev in dopolnitev zakonodaje na področju varstva okolja na vlado in o ukrepih za neposredno uporabo, in

                           —

                           člen 1(29)(b) zakona št. 308 z dne 15. decembra 2004 ter člena 183(1)(s) in 229(2) zakonske uredbe št. 152 z dne 3. aprila 2006, s katero so bila uvedena pravila na področju varstva okolja,

                     na podlagi katerih so nekateri ostanki, ki so namenjeni za uporabo v jeklarski in metalurški dejavnosti, oziroma goriva iz visoko kakovostnih odpadkov (CDR Q) a priori izključeni s področja uporabe italijanske zakonodaje o odpadkih, s katero je bila prenesena Direktiva Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 91/156/EGS z dne 18. marca 1991, ni izpolnila obveznosti iz člena 1(a) te direktive.

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 199, 25.8.2007.


title: Zadeva C-283/16: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 9. februarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice, Family Division (England and Wales) – Združeno kraljestvo) – M. S./P. S. (Predhodno odločanje — Uredba (ES) št. 4/2009 — Člen 41(1) — Priznavanje in izvrševanje sodnih odločb ter sodelovanje v preživninskih zadevah — Izvršitev odločbe v državi članici — Predložitev zahteve neposredno pristojnemu organu države članice izvršitve — Nacionalna zakonodaja, ki nalaga predložitev prek osrednjega organa države članice izvršitve)

text:
               3.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/22

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 9. februarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice, Family Division (England and Wales) – Združeno kraljestvo) – M. S./P. S.
   (Zadeva C-283/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Uredba (ES) št. 4/2009 - Člen 41(1) - Priznavanje in izvrševanje sodnih odločb ter sodelovanje v preživninskih zadevah - Izvršitev odločbe v državi članici - Predložitev zahteve neposredno pristojnemu organu države članice izvršitve - Nacionalna zakonodaja, ki nalaga predložitev prek osrednjega organa države članice izvršitve))
   (2017/C 104/32)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice, Family Division (England and Wales)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagateljica: M. S.

      Nasprotna stranka: P. S.

      Izrek

               1.

               Določbe poglavja IV Uredbe Sveta (ES) št. 4/2009 z dne 18. decembra 2008 o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju sodnih odločb ter sodelovanju v preživninskih zadevah in zlasti člen 41(1) te uredbe je treba razlagati tako, da lahko preživninski upravičenec, ki mu je bila v državi članici izdana odločba v njegovo korist in ki želi doseči njeno izvršitev v drugi državi članici, svojo zahtevo predloži neposredno pristojnemu organu te države članice, kot je specializirano sodišče, in se mu ne sme naložiti, da svojo zahtevo navedenemu organu predloži prek osrednjega organa države članice izvršitve.

               2.

               Države članice morajo zagotoviti polni učinek pravice iz člena 41(1) Uredbe št. 4/2009 s tem, da po potrebi spremenijo svoja postopkovna pravila. Nacionalno sodišče mora vsekakor uporabiti določbe tega člena 41(1), pri čemer po potrebi ne uporabi neskladnih določb nacionalne zakonodaje, in torej preživninskemu upravičencu omogočiti, da svojo zahtevo predloži neposredno pristojnemu organu države članice izvršitve, tudi če nacionalno pravo tega ne določa.

      (1)  UL C 279, 1.8.2016.


title: Zadeva T-609/14: Tožba, vložena 11. avgusta 2014 – Laverana proti UUNT (ORGANIC PROTEIN RICH PLANT COMPLEX FROM OUR OWN PRODUCTION)

text:
               13.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 361/24

         Tožba, vložena 11. avgusta 2014 – Laverana proti UUNT (ORGANIC PROTEIN RICH PLANT COMPLEX FROM OUR OWN PRODUCTION)
   (Zadeva T-609/14)
   2014/C 361/36
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Nemčija) (zastopniki: J. Wachinger, M. Zöbisch in D. Chatterjee, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 2. junija 2014 v zadevi 123/2014-4 naj se razveljavi;

               —

               stroški postopka naj se naložijo Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedne elemente „ORGANIC WITH PLANT FLUID FROM OUR OWN PRODUCTION“, za proizvode in storitve iz razredov 3, 5 in 35 – prijava znamke Skupnosti št. 11 922 986

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               zloraba pooblastil z odločbo na podlagi konkurenčno pravnih premislekov.


title: Zadeva F-117/14: Tožba, vložena 23. oktobra 2014 – ZZ/Komisija

text:
               12.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/56

         Tožba, vložena 23. oktobra 2014 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-117/14)
   (2015/C 007/70)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: J.-N. Louis, R. Metz in D. Verbeke, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o priznanju pokojninskih pravic, ki jih je tožeča stranka pridobila v pokojninskem sistemu Unije na podlagi novih splošnih izvedbenih določb v zvezi s členoma 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 10. marca in 20. maja 2014 o določitvi izračuna priznanih pokojninskih pravic, pridobljenih pred začetkom zaposlitve na Komisiji;

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji.


title: Zadeva T-343/11: Tožba, vložena 28. junija 2011 – Nizozemska proti Komisiji

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/41

         Tožba, vložena 28. junija 2011 – Nizozemska proti Komisiji
   (Zadeva T-343/11)
   2011/C 252/91
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Nizozemska (zastopniki: C. Wissels, M. de Ree, B. Koopman in C. Schillemans, zastopniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

               —

               Člen 1 Izvedbenega sklepa Komisije 2011/244/EU z dne 15. aprila 2011 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije, notificiran 18. aprila 2011, naj se razglasi za ničnega v delu, v katerem se nanaša na Nizozemsko in v delu, v katerem določa izključitev zneska 22 691 407,79 EUR iz financiranja odhodkov, prijavljenih v letih od 2006 do 2008 v zvezi z operativnimi programi in priznanjem organizacij proizvajalcev;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V Izvedbenem sklepu 2011/244/EU je Komisija obravnavala vse izdatke za tiskanje na embalažo ne glede na naravo in namen takega tiskanja kot splošne proizvodne izdatke v smislu priloge II Uredbe Komisije št. 1433/2003 (1) in zato ugotovila, da ni upravičeno, da te izdatke financira Skupnost. Nizozemska vlada trdi, da je treba tiskanje trgovskega imena ali blagovne znamke organizacij proizvajalcev na embalažo, ki ima tudi promocijski namen, obravnavati kot splošno promocijo in/ali kot pospeševanje oznak kakovosti in promocijo trgovskih imen ali blagovnih znamk organizacij proizvajalcev. Taki izdatki so upravičeni v skladu s prilogo 1 Uredbe št. 1433/2003.
   Poleg tega je Komisija z Izvedbenim sklepom 2011/244/EU iz financiranja v celoti izključila operativne programe organizacije proizvajalcev FresQ za tržna leta od 2004 do 2007, ker organizacija FresQ ni izpolnila pogojev za priznanje iz uredb št. 2200/96 (2) in št. 1432/2003. Komisija je to presojo oprla na ugotovitev, da so nekatere podružnice organizacije FresQ tržile izključno proizvode enega proizvajalca in da organizacija FresQ zaradi domnevnega vpliva tega proizvajalca na podružnice ni več izpolnjevala svoje bistvene organizacijske vloge trženja in določanja cen. Nizozemska vlada izpodbija to presojo in ugotovitev, da bi morali nizozemski organi preklicati priznanje organizaciji proizvajalcev FresQ.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 7(4) Uredbe št. 1258/1999 (3) in člena 31 Uredbe št. No 1290/2005 (4) v povezavi s členom 15 Uredbe št. 2200/96 in členom 8 v povezavi s prilogo I, točki 8 in 9 Uredbe št. 1433/2003, v delu, v katerem so bili izdatki tiskanja na embalažo obravnavani kot splošni proizvodni izdatki in zato izključeni iz financiranja.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 7(4) Uredbe št. 1258/1999 in člena 31 Uredbe št. 1290/2005 v povezavi s členom 11 Uredbe št. 2200/96 in členi 6 in 7 Uredbe št. 1432/2003 v delu, v katerih je bilo ugotovljeno, da organizacija proizvajalcev FresQ ni izpolnila pogojev za priznanje.

               3.

               Podredno, tretji tožbeni razlog: kršitev člena 7(4) Uredbe št. 1258/1999 in člena 31 Uredbe št. 1290/2005 v povezavi s členom 21 Uredbe št. 1432/2003 v delu, v katerem je bilo ugotovljeno, da celotna pomoč, ki jo je prejela organizacija FresQ za tržna leta od 2004 do 2007, ni bila upravičena.

               4.

               Še bolj podredno, četrti tožbeni razlog: kršitev člena 7(4) Uredbe št. 1258/1999 in člena 31 Uredbe št. 1290/2005 in načela sorazmernosti, ker je znesek spremembe financiranja nesorazmeren z dejanskim finančnim tveganjem kmetijskega sklada.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 1433/2003 z dne 11. avgusta 2003 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 2200/96 glede operativnih skladov, operativnih programov in finančne pomoči (UL L 203, str. 25).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 2200/96 z dne 28. oktobra 1996 o skupni ureditvi trga za sadje in zelenjavo (UL L 297, str. 1).

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 1258/1999 z dne 17. maja 1999 o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 160, str. 103).

      (4)  Uredba Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 209, str. 1).


title: Zadeva C-230/13 P: Pritožba, ki jo je Metropolitan SpA, prej Metropolitan srl, vložila 29. aprila 2013 zoper sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 20. februarja 2013 v združenih zadevah Albergo Quattro Fontane in drugi proti Komisiji, od T-278/00 do T-280/00, od T-282/00 do T-286/00 in od T-288/00 do T-295/00

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/16

         Pritožba, ki jo je Metropolitan SpA, prej Metropolitan srl, vložila 29. aprila 2013 zoper sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 20. februarja 2013 v združenih zadevah Albergo Quattro Fontane in drugi proti Komisiji, od T-278/00 do T-280/00, od T-282/00 do T-286/00 in od T-288/00 do T-295/00
   (Zadeva C-230/13 P)
   2013/C 207/28
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožnica: Metropolitan SpA, prej Metropolitan srl (zastopnika: A. Bianchini in F. Busetto, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Comitato „Venezia vuole vivere“

      Predlogi

               —

               Razveljavitev izpodbijanega sklepa Splošnega sodišča;

               —

               ugoditev predlogom, ki so bili predstavljeni na prvi stopnji, in zato

                           —

                           po potrebi ter v mejah interesov pritožnice razglasitev ničnosti odločbe Evropske komisije št. 2000/394/ES z dne 25. novembra 1999 v zvezi z ukrepi pomoči podjetjem, ki so na območju Benetk in Chioggie, določenimi z zakonoma št. 30/1997 in št. 206/1995 o zmanjšanju prispevkov za socialno varnost;

                           —

                           podredno, razglasitev ničnosti navedene odločbe v delu, v katerem določa obveznost vračila odobrenih olajšav in v katerem zahteva vrnitev zneskov spornih olajšav, skupaj z obrestmi za obdobja, upoštevana v sodbi;

               —

               naložitev plačila stroškov postopka na obeh stopnjah Komisiji.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev pritožbe je navedenih devet razlogov:

                  Prvi pritožbeni razlog: nepravilnost sklepa, ker se v njem ni upoštevalo, da zadevni ukrepi glede na njihovo naravo nadomestila upravičencem niso prinašali nobene ugodnosti.

                  Drugi pritožbeni razlog: nepravilnost sklepa, ker v njem ni bilo izključeno oziroma presojeno, da lahko zadevni ukrepi vplivajo na konkurenco in trgovino med državami članicami.

                  Tretji pritožbeni razlog: nepravilnost sklepa, ker je bila v njem zavrnjena uporaba izjem iz člena 87(2)(b) (zdaj člen 107(2)(b) PDEU) in iz člena 87(3)(b) ES (zdaj člen 107(3)(b) PDEU).

                  Četrti pritožbeni razlog: nepravilnost sklepa, ker je bila v njem zavrnjena uporaba izjeme iz člena 87(3)(c) ES (zdaj člen 107(3)(c) PDEU).

                  Peti pritožbeni razlog: nepravilnost sklepa, ker je bila v njem zavrnjena uporaba izjem iz člena 87(3)(d) in (e) (zdaj člen 107(3)(d) in (e) PDEU).

                  Šesti pritožbeni razlog: nepravilnost sklepa, ker je bila v njem zavrnjena uporaba izjeme iz člena 86(2) ES (zdaj člen 106(2) PDEU).

                  Sedmi pritožbeni razlog: nepravilnost sklepa, ker je bilo v njem izključeno, da gre za obstoječo pomoč, s čimer je bil kršen člen 88(3) ES (zdaj člen 108(3) PDEU) in člen 15 Uredbe št. 659/1999 (1).

                  Osmi pritožbeni razlog: nepravilnost sklepa, ker je bila v njem izključena uporaba člena 14(1) Uredbe št. 659/1999 glede vrstnega reda vračila.

                  Deveti pritožbeni razlog: nepravilnost sklepa, ker je bila v njem izključena uporaba člena 14(1) Uredba št. 659/1999 glede uporabe obresti.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES; UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339.


title: Zadeva F-77/06: Tožba, vložena 18. julija 2006 — Colovea proti Evropskemu parlamentu

text:
               30.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 237/16

         Tožba, vložena 18. julija 2006 — Colovea proti Evropskemu parlamentu
   (Zadeva F-77/06)
   (2006/C 237/28)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Fotini Colovea (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: J. Choucroun, avocat)

      Tožena stranka: Evropski parlament
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasiti ničnost Odločbe Evropskega parlamenta z dne 20. septembra 2005, ki je bila potrjena 19. aprila 2006;

               —

               Evropskemu parlamentu naložiti plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka se je 1. maja 1981 zaposlila v Evropskem parlamentu kot začasni uslužbenec z nazivom B5. Na podlagi člena 55a Kadrovskih predpisov in člena 4 Priloge IVa h Kadrovskim predpisom je 4. avgusta 2005 vložila prošnjo za polovični delovni čas za pripravo na upokojitev. Pri izračunu odstotka osnovne plače, do katere je bila upravičena tožeča stranka, uprava ni upoštevala let delovne dobe, ki jih je tožeča stranka pridobila pred zaposlitvijo v Evropskem parlamentu.
   V podporo svoje tožbe tožeča stranka navaja tri tožbene razloge, ki izhajajo:

               —

               prvi, iz kršitve člena 2 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom;

               —

               drugi, iz kršitve dolžne skrbnosti;

               —

               tretji, iz kršitve dolžnosti varstva zaupanja v pravo.


title: Zadeva C-153/08: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. oktobra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države — Svoboda opravljanja storitev — Člena 49 ES in 36 Sporazuma EGP — Neposredno obdavčenje — Dohodnina — Davčna oprostitev, omejena na dobitke od loterij in iger na srečo, ki jih organizirajo določene nacionalne organizacije in subjekti)

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/10

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. oktobra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-153/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Svoboda opravljanja storitev - Člena 49 ES in 36 Sporazuma EGP - Neposredno obdavčenje - Dohodnina - Davčna oprostitev, omejena na dobitke od loterij in iger na srečo, ki jih organizirajo določene nacionalne organizacije in subjekti)
   2009/C 282/17
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: R. Lyal in L. Lozano Palacios, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španiji (zastopnik: F. Díez Moreno, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 49 ES in člena 36 EGP – Nacionalna zakonodaja, na podlagi katere se od dobitkov od loterij in iger na srečo, organiziranih v tujini, za razliko od tistih, organiziranih v Španiji, plačuje dohodnina.

      Izrek

               1.

               Kraljevina Španija s tem, da je v veljavi obdržala davčno zakonodajo, v skladu s katero so davka oproščeni dobitki od loterij, iger in stav, ki jih v Kraljevini Španiji organizirajo javne organizacije in subjekti s sedežem v tej državi članici, ki izvajajo nepridobitne socialne ali dobrodelne dejavnosti, ne da bi ta oprostitev veljala za dobitke od loterij, iger in stav, ki jih organizirajo organizacije in subjekti s sedežem v drugi državi članici Unije ali Evropskega gospodarskega prostora, ki izvajajo enake dejavnosti, ni izpolnila obveznosti iz člena 49 ES in člena 36 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Komisija Evropskih skupnosti in Kraljevina Španija nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 142, 7.6.2008.


title: Zadeva T-642/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2015 – Wolverine International/UUNT – BH Stores (cushe) (Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Mednarodna registracija v okviru katere je navedena Evropska skupnost — Figurativna znamka cushe — Prejšnje besedne nacionalne znamke SHE in prejšnje figurativne nacionalne znamke she — Relativni razlog za zavrnitev — Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke — Člen 57(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009)

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/37

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2015 – Wolverine International/UUNT – BH Stores (cushe)
   (Zadeva T-642/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Mednarodna registracija v okviru katere je navedena Evropska skupnost - Figurativna znamka cushe - Prejšnje besedne nacionalne znamke SHE in prejšnje figurativne nacionalne znamke she - Relativni razlog za zavrnitev - Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke - Člen 57(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009))
   (2015/C 398/47)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Wolverine International, LP (George Town, Kajmanski otoki, Združeno kraljestvo) (zastopnika: M. Plesser in R. Heine, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: M. Fischer, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: BH Stores BV (Curaçao, Curaçao, Avtonomno ozemlje Nizozemske) (zastopnik: T. Dolde, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 30. septembra 2013 (zadeva R 1269/2012-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama BH Store BV in Wolverine International, LP.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Wolverine International, LP se naloži plačilo stroškov, razen tistih, ki jih je družba BH Store BV priglasila pred oddelkom za izbris Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

               3.

               Zahtevek družbe BH Store v zvezi s stroški, ki jih je priglasila pred oddelkom za izbris UUNT, se zavrne.

      (1)  UL C 85, 22.3.2014.


title: Zadeva C-328/07: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 21. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2004/48/ES – Uveljavljanje pravic intelektualne lastnine – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/9

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 21. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-328/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2004/48/ES - Uveljavljanje pravic intelektualne lastnine - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2008/C 92/15)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: W. Wils, zastopnik)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg (zastopnik: C. Schiltz, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine (UL L 157, str. 45 in – popravek – UL L 195, str. 16).
   Izrek

               1)

               Veliko vojvodstvo Luksemburg, s tem da ni v predpisanem roku sprejelo vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.

               2)

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 211, 8.9.2007.


title: Zadeva T-185/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 7. januarja 2015 – Freitas/Parlament in Svet (Ničnostna tožba – Direktiva 2013/55/EU – Direktiva 2005/36/ES – Priznavanje poklicnih kvalifikacij – Izključitev notarjev, imenovanih z aktom vlade, iz področja uporabe Direktive 2005/36 – Neobstoj posamičnega nanašanja – Nedopustnost)

text:
               2.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/36

      Sklep Splošnega sodišča z dne 7. januarja 2015 – Freitas/Parlament in Svet
      (Zadeva T-185/14) (1)

      (Ničnostna tožba - Direktiva 2013/55/EU - Direktiva 2005/36/ES - Priznavanje poklicnih kvalifikacij - Izključitev notarjev, imenovanih z aktom vlade, iz področja uporabe Direktive 2005/36 - Neobstoj posamičnega nanašanja - Nedopustnost)
      (2015/C 073/47)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: José Freitas (Porto, Portugalska) (zastopnik: J. P. Hordies, odvetnik)

         Toženi stranki: Evropski parlament (zastopnika: L. Visaggio in A. Tamás, zastopnika); in Svet Evropske unije (zastopnika: P. Mahnič Bruni in M. Moore, zastopnika)

         Predmet

      Predlog za razglasitev ničnosti člena 1(2)(b) Direktive 2013/55/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. novembra 2013 o spremembi Direktive 2005/36/ES o priznavanju poklicnih kvalifikacij in Uredbe (EU) št. 1024/2012 o upravnem sodelovanju prek informacijskega sistema za notranji trg (uredba IMI) (UL L 354, str. 132).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže kot nedopustna.

                  2.

                  O predlogih za intervencijo Kraljevine Španije, Francoske republike, Portugalske republike, Romunije, Evropske komisije, Ordem dos Notários in nacionalne odvetniške zbornice ni treba odločiti.

                  3.

                  José Freitas nosi svoje stroške ter stroške Evropskega parlamenta in Sveta Evropske unije.

         (1)  UL C 184, 16.6.2014.


title: Združeni zadevi C-271/14 in C-273/14: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 16. aprila 2015 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – LFB Biomédicaments SA, Association des déficitaires en Alpha 1 Antitrypsine (Association ADAAT Alpha 1-France) (C-271/14), Pierre Fabre Médicament SA (C-273/14) proti Ministre du travail, de l’emploi et de la santé, Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'Etat (Predhodno odločanje — Zdravila za uporabo v humani medicini — Direktiva 89/105/EGS — Člen 6, točki 3 in 5 — Izločitev zdravil s seznama lastniških zdravil, ki so krita poleg bolnišničnih pavšalnih zneskov — Obveznost obrazložitve)

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/14

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 16. aprila 2015 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – LFB Biomédicaments SA, Association des déficitaires en Alpha 1 Antitrypsine (Association ADAAT Alpha 1-France) (C-271/14), Pierre Fabre Médicament SA (C-273/14) proti Ministre du travail, de l’emploi et de la santé, Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'Etat
   (Združeni zadevi C-271/14 in C-273/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Zdravila za uporabo v humani medicini - Direktiva 89/105/EGS - Člen 6, točki 3 in 5 - Izločitev zdravil s seznama lastniških zdravil, ki so krita poleg bolnišničnih pavšalnih zneskov - Obveznost obrazložitve))
   (2015/C 198/18)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: LFB Biomédicaments SA, Association des déficitaires en Alpha 1 Antitrypsine (Association ADAAT Alpha 1-France) (C-271/14), Pierre Fabre Médicament SA (C-273/14)

      Toženi stranki: Ministre des Finances et des Comptes publics, Ministre des Affaires sociales et de la Santé

      Izrek

   1. Člen 6 Direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 v zvezi s preglednostjo ukrepov, ki urejajo določanje cen zdravil za človeško uporabo in njihovo vključitev v področje nacionalnih sistemov zdravstvenega zavarovanja (89/105/EGS) je treba razlagati tako, da obveznost obrazložitve iz točk 3 in 5 tega člena velja za odločitev, s katero se omejujejo pogoji za povračilo ali znižuje stopnja kritja za zdravilo, ker je to izločeno s seznama lastniških zdravil, ki so krita iz sistema obveznega zdravstvenega zavarovanja poleg storitev bolnišničnega zdravljenja, katerih kritje je zagotovljeno v okviru pavšalnih zneskov za bivanje in oskrbo.

      (1)  UL C 282, 25.8.2014.


title: Zadeva C-133/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden 2. aprila 2008 – Intercontainer Interfrigo (ICF) SC proti Balkenende Oosthuizen BV in C Operations BV

text:
               21.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 158/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden 2. aprila 2008 – Intercontainer Interfrigo (ICF) SC proti Balkenende Oosthuizen BV in C Operations BV
   (Zadeva C-133/08)
   (2008/C 158/15)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hoge Raad der Nederlanden
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Intercontainer Interfrigo (ICF) SC

      Toženi stranki: Balkenende Oosthuizen BV in C Operations BV
   Vprašanja za predhodno odločanje

               (a)

               Ali je treba člen 4(4) Konvencije o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih iz leta 1980 (1) razlagati tako, da velja le na pogodbe o zakupu vozila za en sam prevoz, ne pa tudi na druge oblike zakupa?

               (b)

               Ali je treba člen 4(4) Konvencije iz leta 1980 v primeru pritrdilnega odgovora na vprašanje (a) razlagati tako, da v delu, v katerem se druge oblike zakupa nanašajo na prevoz blaga, ta določba velja za zadevno pogodbo, v delu, v katerem se nanaša na ta prevoz, pravo, ki velja za ostali del, pa se določi na podlagi člena 4(2) Konvencije iz leta 1980?

               (c)

               Če je odgovor na vprašanje (b) pritrdilen, katero izmed navedenih pravnih podlag je treba uporabiti za podlago za presojo trditve, da so zahtevki iz pogodbe zastarali?

               (d)

               Če se pretežni del pogodbe nanaša na prevoz blaga, ali se delitve, navedene v vprašanju (b), ne sme upoštevati in ali je treba torej pravo, ki se uporablja za vse sestavne dele pogodbe, določiti v skladu s členom 4(4) Konvencije iz leta 1980?
               Glede na podlago navedeno pod 3.6 (ii):

               (e)

               Ali je treba izjemo iz drugega stavka člena 4(5) Konvencije iz leta 1980 razlagati tako, da domneve iz člena 4(2), (3) in (4) Konvencije iz leta 1980 ne veljajo le, če je glede na vse okoliščine očitno, da navedene navezovalne okoliščine nimajo prave navezovalne vrednosti, ali če iz njih res jasno izhaja, da obstaja tesnejša povezava z drugo državo?

      (1)  Konvencija o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih, ki je bila dana v podpis v Rimu dne 19. junija 1980.


title: Zadeva C-348/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi odločbe Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) z dne 17. junija 2004 v zadevi Boehringer Ingelheim KG in drugi proti Swingward Ltd in drugi

text:
               6.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/11

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi odločbe Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) z dne 17. junija 2004 v zadevi Boehringer Ingelheim KG in drugi proti Swingward Ltd in drugi
   (Zadeva C-348/04)
   (2004/C 273/22)
   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) je z odločbo z dne 17. junija 2004 v zadevi Boehringer Ingelheim KG in drugi proti Swinward Ltd in drugi, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 12. avgusta 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložilo predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:
   Ponovno pakirani proizvodi

               1.

               Kjer vzporedni uvoznik trži v eni državi članici farmacevtski proizvod, uvožen iz druge države članice, v originalni notranji embalaži, vendar z novo zunanjo kartonsko embalažo, ki je natisnjena v jeziku države članice uvoza („ponovno pakirani“ proizvod):

                           (a)

                           ali uvoznik nosi breme dokazovanja, da nova embalaža izpolnjuje vsakega od pogojev, določenih v združenih zadevah C-427/93, C-429/93 in C-436/93 Bristol-Myers Squibb proti Paranova ali imetnik znamke nosi breme dokazovanja, da ti pogoji niso bili izpolnjeni ali se dokazno breme spreminja od pogoja do pogoja, in če, kako?

                           (b)

                           ali se prvi pogoj, določen v Bristol-Myers Squibb proti Paranova kot razložen v zadevi C-379/97 Upjohn proti Paranova in zadevi C-143/00 Boehringer proti Swingward, in sicer da mora biti razvidno, da je treba proizvod ponovno pakirati z namenom nemotenega učinkovitega dostopa na trg, nanaša zgolj na dejstvo ponovnega pakiranja (kot odločil Sodišče EFTA v zadevi E-3/02 Paranova Inc proti Merck & Co Inc) ali se nanaša tudi na točen način in obliko ponovnega pakiranja, ki ga opravlja vzporedni uvoznik, in če, kako?

                           (c)

                           ali je četrti pogoj, določen v Bristol-Myers Squibb proti Paranova, in sicer da predstavitev ponovno pakiranih proizvodov ni taka, da bi lahko škodovala ugledu znamke ali njenemu imetniku, kršen le, če ima embalaža napako, je slabe kvalitete ali nesnažna ali je kršitev razširjena na vse, kar škoduje ugledu znamke?

                           (d)

                           če je odgovor na vprašanje 1(c), da je četrti pogoj kršen z vsem, kar škoduje ugledu znamke in če bodisi (i) znamka ni nameščena na novi zunanji kartonski embalaži („de-branding“) ali (ii) vzporedni uvoznik uporabi ali svoj logo ali svoj znak firme ali predstavitev ali predstavitev, uporabljano za številne različne proizvode za novo zunanjo kartonsko embalažo („co-branding“), ali se mora take oblike paketnih dizajnov obravnavati kot škodljive ugledu znamke ali je to dejansko vprašanje za nacionalno sodišče?

                           (e)

                           če je odgovor na vprašanje 1(d), da gre za dejansko vprašanje, kdo nosi dokazno breme?

         Prelepljeni proizvodi

               2.

               Kjer vzporedni uvoznik trži v eni državi članici farmacevtski proizvod, uvožen iz druge države članice, v originalni notranji in zunanji embalaži, na katero je vzporedni uvoznik prilepil dodatno zunanjo etiketo, natisnjeno v jeziku države članice uvoza („prelepljen“ proizvod):

                           (a)

                           ali sploh velja pet pogojev, določenih v Bristol-Myers Squibb proti Paranova?

                           (b)

                           če je odgovor na vprašanje 2(a) pritrdilen, ali uvoznik nosi breme dokazovanja, da je prelepljena embalaža skladna z vsakim izmed pogojev, določenih v Bristol-Myers Squibb proti Paranova ali imetnik znamke nosi breme dokazovanja, da ti pogoji niso bili izpolnjeni ali se dokazno breme spreminja od pogoja do pogoja?

                           (c)

                           če je odgovor na vprašanje 2(a) pritrdilen, ali se prvi pogoj, določen v Bristol-Myers Squibb proti Paranova in kot razlagan v zadevi C-379/97 Upjohn proti Paranova in zadevi C-143/00 Boehringer proti Swingward, in sicer da mora biti razvidno, da je treba proizvod ponovno pakirati z namenom nemotenega učinkovitega dostopa na trg, nanaša zgolj na dejstvo prelepljenja ali se nanaša tudi na točen način in obliko prelepljenja, privzeta s strani vzporednega uvoznika?

                           (d)

                           če je odgovor na vprašanje 2(a) pritrdilen, ali je četrti pogoj, določen v Bristol-Myers Squibb proti Paranova, in sicer predstavitev ponovno pakiranih proizvodov ni taka, da bi lahko škodovala ugledu znamke ali njenemu imetniku, kršen le, če ima embalaža napako, je slabe kvalitete ali nesnažna ali je kršitev razširjena na vse, kar škoduje ugledu znamke?

                           (e)

                           če je odgovor na vprašanje 2(a) pritrdilen in je odgovor na vprašanje 2(d), da je četrti pogoj kršen z vsem, kar škoduje ugledu znamke, ali je potemtakem škodljivo za ugled znamke, če je bodisi (i) dodatna etiketa nameščena tako, da popolnoma ali delno zakriva eno od imetnikovih znamk ali (ii) dodatna etiketa ne izraža, da je zadevna znamka znamka v lasti imetnika ali (iii) je ime uvoznika natiskano z velikimi črkami?

         Obvestilo

               3.

               Kjer vzporedni uvoznik ni obvestil o ponovno pakiranem proizvodu kot zahteva peti pogoj v Bristol-Myers Squibb proti Paranova in je tako le iz tega razloga posegel v znamko imetnika:

                           (a)

                           ali je vsak kasnejši uvoz tega proizvoda kršitev ali gre za kršitev uvoznika le do takrat, ko imetnik proizvod opazi in ko je potekel veljaven rok za obvestilo?

                           (b)

                           ali je imetnik upravičen zaradi kršitev uvoznika zahtevati denarno odškodnino (odškodnina zaradi kršitve ali izročitev vsega s kršitvijo pridobljenega dobička) na isti podlagi, kot če bi šlo za ponarejeno blago?

                           (c)

                           ali mora biti odobritev denarne odškodnine imetniku glede takih kršitev uvoznika skladna z načelom sorazmernosti?

                           (d)

                           če ne, na kakšni podlagi naj bi bila določena taka kompenzacija, če so bili zadevni proizvodi dani na trg znotraj EGP s strani imetnika ali z njegovim soglasjem?


title: Zadeva T-91/08: Tožba, vložena 22. februarja 2008 – Republika Ciper proti Komisiji

text:
               7.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/28

         Tožba, vložena 22. februarja 2008 – Republika Ciper proti Komisiji
   (Zadeva T-91/08)
   (2008/C 142/50)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Republika Ciper (zastopnik: P. Kliridis)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Obvestilo o razpisu EuropeAid/126172/C/SER/CY za oddajo javnega naročila z naslovom „Development and restructuring of telecommunications infrastracture – Training, Capacity Building and Project management“, ki je bilo 12. decembra 2007 oziroma približno takrat objavljeno le v angleškem jeziku na spletni strani: http://ec.europa.eu/europaid/tender/data/, naj se razglasi za nično v celoti oziroma naj se razglasita za nična člena 5 in 28 obvestila;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka trdi, da je obvestilo o zadevnem razpisu nezakonito zaradi teh razlogov:

               —

               prvič, Komisija je z objavo obvestila prekoračila pristojnosti in/ali nepravilno uporabila pravno podlago za odločbo, zlasti Uredbo Sveta (ES) št. 389/2006 z dne 27. februarja 2006 o oblikovanju instrumenta finančne podpore za spodbujanje gospodarskega razvoja turške skupnosti na Cipru in o spremembah Uredbe Sveta (ES) št. 2667/2000 o Evropski agenciji za obnovo (1),

               —

               drugič, zadevno obvestilo je v nasprotju in/ali ni v skladu s členom 299 ES, kot je bil spremenjen s členom 19 Akta o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Ciper, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike (2) (v nadaljevanju: Akt o pristopu iz leta 2003), ter s Protokolom št. 10 glede Cipra k Aktu o pristopu iz leta 2003 (3),

               —

               tretjič, obvestilo je v nasprotju in/ali ni v skladu z obveznostmi iz zavezujočih določb mednarodnega prava in z Resolucijama 541(1983) in 550(1984) Varnostnega sveta Združenih narodov,

               —

               četrtič, obvestilo je v nasprotju in/ali ni v skladu z načelom lojalnega sodelovanja med institucijami Evropske unije in državami članicami, ki ga ureja člen 10 ES, in

               —

               petič, obvestilo ni bilo objavljeno v Uradnem listu.

      (1)  UL L 65, 7.3.2006, str. 5.

      (2)  UL L 236, 23.9.2003, str. 33.

      (3)  UL L 236, 23.9.2003, str. 955.


title: Združeni zadevi T-391/03 in T-70/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 6. julija 2006 — Franchet in Byk proti Komisiji ( Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Preiskave Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) — Eurostat — Zavrnitev dostopa — Inšpekcije in preiskave — Sodni postopki — Pravica do obrambe )

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/27

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 6. julija 2006 — Franchet in Byk proti Komisiji
   (Združeni zadevi T-391/03 in T-70/04) (1)

   („Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Preiskave Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) - Eurostat - Zavrnitev dostopa - Inšpekcije in preiskave - Sodni postopki - Pravica do obrambe“)
   (2006/C 212/48)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Yves Franchet in Daniel Byk (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnika: G. Vandersanden in L. Levi, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: D. Maidani, J.-F. Pasquier in P. Aalto, agents)
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti odločb Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) in Komisije, s katerima je bil tožečima strankama zavrnjen dostop do določenih dokumentov glede preiskave v zvezi z Eurostatom
   Izrek sodbe

               1)

               Predloga za razglasitev ničnosti Odločbe z dne 18. avgusta 2003 in odločbe, s katero sta bili prošnji z 21. in 29. oktobra 2003 zavrnjeni z molkom organa, se zavrneta kot nedopustna.

               2)

               Za nični se razglasita tako Odločba Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) z dne 1. oktobra 2003, ker je bil z njo zavrnjen dostop do vseh sporočil OLAF Komisiji, ki jih ni v Sporočilu za medije z dne 19. maja 2003, kot tudi Odločba Komisije z dne 19. decembra 2003, ker se je z njo zavrnil dostop do prilog k Poročilu notranje revizijske službe z dne 7. julija 2003.

               3)

               V preostalem se tožbi zavrneta kot neutemeljeni.

               4)

               Komisija nosi tretjino stroškov tožečih strank. Stranke nosijo preostanek svojih stroškov.

      (1)  UL C 21, 14.1.2004.


title: Zadeva T-532/15 P: Pritožba, ki jo je 11. septembra 2015 vložil Z zoper sodbo, ki jo 30. junija 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-64/13, Z/Sodišče

text:
               18.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/39

         Pritožba, ki jo je 11. septembra 2015 vložil Z zoper sodbo, ki jo 30. junija 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-64/13, Z/Sodišče
   (Zadeva T-532/15 P)
   (2016/C 016/49)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Z (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: F. Rollinger, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Sodišče Evropske unije

      Predlogi

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je pritožba dopustna in utemeljena;

               —

               zato sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 30. junija 2015 v zadevi F-64/13, Z/Sodišče Evropske unije, razveljavi;

               —

               odloči v skladu s tožbo v zadevi F-64/13;

               —

               nasprotni stranki naloži plačilo stroškov;

               —

               pritožniku pridrži uveljavljanje vseh drugih pravic, upravičenj, razlogov in pravnih sredstev.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja šest razlogov.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: kršitev temeljne pravice do obrambe.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava v delu, v katerem je bil tožbeni razlog nepristojnosti odbora za pritožbe in nezakonitosti člena 4 Sklepa Sodišča z dne 4. maja 2004 (1) zavrnjen ob očitni kršitvi načela zakonitosti, jezikovne razlage in hierarhije pravnih pravil v pravu Evropske unije.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: kršitev pravice do učinkovitega pravnega sredstva, kar zadeva zlasti omejen nadzor Sodišča za uslužbence glede vsebine ocenjevalnih poročil.

               4.

               Četrti pritožbeni razlog: napačna uporaba prava, ko se Sodišče za uslužbence v izpodbijani sodbi ni izreklo o predlogu za odreditev pripravljalnih ukrepov in ukrepov procesnega vodstva.

               5.

               Peti pritožbeni razlog: neupravičena zavrnitev preveritve utemeljenosti očitkov, ki jih je navedel pritožnik, in neupoštevanje stališč ocenjevalnega odbora.

               6.

               Šesti pritožbeni razlog: napačna uporaba prava v delu, v katerem je Sodišče za uslužbence v izpodbijani sodbi ugotovilo, da bi pritožnik moral vložiti pritožbo na podlagi člena 90(1) Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije za povrnitev škode zaradi pozne priprave ocenjevalnega poročila.

      (1)  Sklep Sodišča z dne 4. maja 2004 o izvajanju pooblastil, ki jih organu za imenovanje dodeljujejo Kadrovski predpisi za uradnike Evropske unije in ki jih organu, pooblaščenemu za sklepanje pogodb o zaposlitvi, dodeljujejo Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije.


title: Zadeva C-147/07: Tožba, vložena 13. marca 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/34

         Tožba, vložena 13. marca 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki
   (Zadeva C-147/07)
   (2007/C 95/66)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: S. Pardo Quintillán, J. Hottiaux in J.-B. Laignelot, zastopniki)

      Tožena stranka: Francoska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Francoska republika s tem, da ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za uskladitev s členom 4 Direktive Sveta 98/83/ES z dne 3. novembra 1998 o kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi (1), ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               —

               Francoski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Kakovost vode, namenjene za prehrano ljudi v Franciji, ne ustreza določilom Direktive 98/83, ker so v njej določene mejne vrednosti nitratov in pesticidov v departmajih Deux-Sèvres, Charente-Maritime in Vendée redno presežene.

      (1)  UL L 330, str. 32.


title: Zadeva C-238/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden 1. julija 2009 – Handelsmaatschappij J. van Hilst BV in drugi proti The Jaguar Collection Limited in drugi

text:
               19.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden 1. julija 2009 – Handelsmaatschappij J. van Hilst BV in drugi proti The Jaguar Collection Limited in drugi
   (Zadeva C-238/09)
   2009/C 312/15
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Handelsmaatschappij J. van Hilst in drugi

      Tožena stranka: The Jaguar Collection Limited in drugi
   Na podlagi sklepa z dne 20. julija 2009 je Sodišče zadevo izbrisalo iz vpisnika.


title: Zadeva T-238/15: Tožba, vložena 13. maja 2015 – Novartis/UUNT – Meda (Zmara)

text:
               13.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/23

         Tožba, vložena 13. maja 2015 – Novartis/UUNT – Meda (Zmara)
   (Zadeva T-238/15)
   (2015/C 228/28)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Novartis AG (Basel, Švica) (zastopnik: M. Douglas, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Meda AB (Solna, Švedska)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „Zimara“ – Prijava št. 9782 764

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora UUNT za pritožbe z dne 6. marca 2015 v zadevi R 636/2014-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-5/07: Tožba, vložena 12. januarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki

text:
               24.2.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 42/20

         Tožba, vložena 12. januarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-5/07)
   (2007/C 42/38)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Condou-Durande in P. Guerra e Andrade, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Portugalska republika s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2003/109/ES (1) z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas, in, v vsakem primeru, da jih ni posredovala Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Portugalski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos direktive se je iztekel 23. januarja 2006.

      (1)  UL 2004, L 16, str. 44.


title: Zadeva C-556/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 28. oktobra 2013 – UAB „Litaksa“ proti „BTA Insurance Company“ SE

text:
               25.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 28. oktobra 2013 – UAB „Litaksa“ proti „BTA Insurance Company“ SE
   (Zadeva C-556/13)
   2014/C 24/06
   Jezik postopka: litvanščina

      Predložitveno sodišče

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagateljica kasacijske pritožbe: UAB „Litaksa“

      Druga stranka v postopku:„BTA Insurance Company“ SE

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 2 Direktive 90/232/EGS (1), kakor je bil spremenjen s členom 4 Direktive 2005/14/ES (2), razlagati tako, da stranki zavarovalne pogodbe zavarovalnega kritja za zavarovano osebo ne moreta ozemeljsko omejiti (uporabiti različne zavarovalne premije glede na ozemlje, na katerem se vozilo uporablja, torej glede na to, ali se uporablja v celotni Evropski uniji ali zgolj v Republiki Litvi), pri čemer kritje za oškodovance ni omejeno, in sicer tako, da uporabo vozila zunaj Republike Litve v drugi državi članici Evropske unije določita kot dejavnik, ki poveča zavarovalno tveganje, zaradi česar je treba plačati dodatno zavarovalno premijo?

               2.

               Ali je treba načelo prostega gibanja oseb in vozil na celotnem ozemlju Evropske unije in splošno načelo Evropske unije glede enakosti (nediskriminacije) razlagati tako, da sta v nasprotju z omenjenim dogovorom strank zavarovalne pogodbe, v skladu s katerim je zavarovalno tveganje povezano z uporabo vozila na določenem ozemlju?

      (1)  Tretja Direktive Sveta 90/232/EGS z dne 14. maja 1990 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 6, zvezek 1, str. 249)

      (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/14/ES z dne 11. maja 2005 o spremembi direktiv Sveta 72/166/EGS, 84/5/EGS, 88/357/EGS in 90/232/EGS ter Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/26/ES o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (UL L 149, str. 14).


title: Zadeva T-254/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. februarja 2016 – Kühne + Nagel International in drugi/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Mednarodne letalske špedicijske storitve — Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU — Dodatne dajatve in mehanizmi zaračunavanja, ki vplivajo na končno ceno — Vpliv na trgovino med državami članicami — Napake pri presoji — Trajanje kršitve — Znesek globe — Točka 13 Smernic o načinu določanja glob iz leta 2006 — Vrednost prodaje — Olajševalne okoliščine — Sorazmernost — Pravica do obrambe)

text:
               18.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 136/25

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. februarja 2016 – Kühne + Nagel International in drugi/Komisija
   (Zadeva T-254/12) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Mednarodne letalske špedicijske storitve - Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU - Dodatne dajatve in mehanizmi zaračunavanja, ki vplivajo na končno ceno - Vpliv na trgovino med državami članicami - Napake pri presoji - Trajanje kršitve - Znesek globe - Točka 13 Smernic o načinu določanja glob iz leta 2006 - Vrednost prodaje - Olajševalne okoliščine - Sorazmernost - Pravica do obrambe))
   (2016/C 136/35)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Kühne + Nagel International AG (Feusisberg, Švica), Kühne + Nagel Management AG (Feusisberg), Kühne + Nagel Ltd (Uxbridge, Združeno kraljestvo), Kühne + Nagel Ltd (Šanghaj, Kitajska), in Kühne + Nagel Ltd (Hong Kong, Kitajska) (zastopniki: U. Denzel, C. Klöppner in C. von Köckritz, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva C. Hödlmayr, N. von Lingen in G. Meessen, nato C. Hödlmayr, G. Meessen in A. Dawes, agenti)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C (2012) 1959 final z dne 28. marca 2012 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 [PDEU] in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/39462 – Špedicija) v delu, ki se nanaša na tožeče stranke, in podredno, predlog za spremembo zneska glob, ki so jim bile s tem sklepom naložene.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Kühne + Nagel International AG, Kühne + Nagel Management AG, Kühne + Nagel Ltd (s sedežem v Uxbridgeu), Kühne + Nagel Ltd (s sedežem v Šanghaju) in Kühne + Nagel Ltd (s sedežem v Hong Kongu) se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 227, 28.7.2012.


title: Zadeva C-228/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 28. aprila 2017 – Reinhard Wittmann/TUIfly GmbH

text:
               17.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 231/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 28. aprila 2017 – Reinhard Wittmann/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-228/17)
   (2017/C 231/22)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Reinhard Wittmann

      Tožena stranka: TUIfly GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali odsotnost z dela pomembnega dela letalskega osebja dejanskega letalskega prevoznika, ki je potrebno za izvedbo leta, zaradi bolniškega staleža pomeni izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)? Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: kakšna mora biti stopnja odsotnosti z dela za domnevo obstoja takšnih razmer?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: ali spontana odsotnost z dela pomembnega dela letalskega osebja dejanskega letalskega prevoznika, ki je potrebno za izvedbo leta, zaradi prekinitve dela, ki nima podlage v delovnem pravu in zakonodaji o kolektivnih pogodbah („nezakonita stavka“) pomeni izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004? Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: kakšna mora biti stopnja odsotnosti z dela za domnevo obstoja takšnih razmer?

               3.

               Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje pritrdilen: ali so morale izredne razmere obstajati v času odpovedanega leta, ali pa ima dejanski letalski prevoznik na podlagi poslovnih razlogov pravico pripraviti nov program letov?

               4.

               Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje pritrdilen: ali se možnost izognitve nanaša na izredne razmere ali na posledice nastopa izrednih razmer?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).


title: Zadeva T-342/04: Tožba Herte Adam proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 9. avgusta 2004

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/54

         Tožba Herte Adam proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 9. avgusta 2004
   (Zadeva T-342/04)
   (2004/C 262/99)
   Jezik postopka: francoščina
   Herta Adam, stanujoča v Bruslju, ki jo zastopajo Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis in Etienne Marchal, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 9. avgusta 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Komisije, s katero je bila tožeči stranki zavrnjena pravica do dodatka za bivanje v tujini, določenega v členu 4(1)(a) Priloge VII Kadrovskih predpisov;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka svoj tožbeni zahtevek utemeljuje z zatrjevanjem kršitve člena 4 Priloge VII Kadrovskih predpisov, kolikor Komisija obdobja, v katerem je bila tožeča stranka zaposlena v Uradu predstavništva ene izmed nemških dežel (Land) v Bruslju, ni štela kot zaposlitve tožeče stranke v drugi državi. Ob tem tožeča stranka zatrjuje tudi kršitev načela enakega obravnavanja.


title: Zadeva T-721/13: Tožba, vložena 31. decembra 2013 – The Directv Group proti UUNT – Bolloré (DIRECTV)

text:
               14.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/39

         Tožba, vložena 31. decembra 2013 – The Directv Group proti UUNT – Bolloré (DIRECTV)
   (Zadeva T-721/13)
   2014/C 112/51
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: The Directv Group, Inc. (El Segundo, Združene države Amerike) (zastopnik: F. Valentin, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Bolloré SA (Érgue Gaberic, Francija)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo drugega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 10. oktobra 2013 v zadevi R 1961/2012-2 razveljavi.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Registrirana znamka Skupnosti, katere razveljavitev se zahteva: besedna znamka „DIRECTV“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 38 in 41 – registracija znamke Skupnosti št. 243 774

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva razveljavitev znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Odločba oddelka za izbris: delna razveljavitev pravic iz registrirane znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev izpodbijane odločbe in razveljavitev pravic iz registrirane znamke Skupnosti v celoti

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 51(1)(a) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva C-467/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale civile di Genova (Italija) dne 21. novembra 2006 — Consel Gi. Emme Srl proti Sistema Logistico dell'Arco Ligure e Alessandrino Srl (SLALA)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/48

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale civile di Genova (Italija) dne 21. novembra 2006 — Consel Gi. Emme Srl proti Sistema Logistico dell'Arco Ligure e Alessandrino Srl (SLALA)
   (Zadeva C-467/06)
   (2006/C 326/97)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunale civile di Genova
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Consel Gi. Emme Srl

      Tožena stranka: Sistema Logistico dell'Arco Ligure e Alessandrino Srl (SLALA)
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali pravo Skupnosti zlasti v členih 43 in 49, 82, 86 in 87 Pogodbe) nasprotuje dodelitvi javnih služb in upravljanju javnih infrastruktur, s strani države članice — z ureditvijo, ki ima podobne značilnosti, kot so tiste, ki jih uvaja italijansko pravo s členom 12 dekreta zakona št. 262 z dne 3. oktobra 2006 — podjetjem zasebnega prava (v tem primeru s.p.a. ANAS), ki izvajajo tako vlogo ureditve kot nadzora posebnega trga (kot v tem primeru trg, ki je ANAS s.p.a. dodeljen z zadevno odločbo) tako, da določajo vsebine, izvajanje in celo prenehanje obstoječe koncesije med državo in konkurenti glede te vloge?

               2)

               Ali je zakonodaja države Italije (glede na zakonodajo Skupnosti v zvezi s svobodnim opravljanjem gospodarskih dejavnosti, ki jo glede tega upošteva sodna praksa Sodišča) iz zgoraj navedenega člena 12 dekreta zakona št. 262 z dne 3. oktobra 2006, ki dopolnjuje in celo spreminja (zlasti s tem, ko se nadomesti z enotno konvencijo, ki jo izda državni organ) že obstoječe pogodbe, tako da se znatno vpliva na ravnovesje storitev, v skladu s pravom Skupnosti?


title: Zadeva T-404/13: Tožba, vložena 8. avgusta 2013 – NIIT Insurance Technologies proti UUNT (SUBSCRIBE)

text:
               21.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/24

         Tožba, vložena 8. avgusta 2013 – NIIT Insurance Technologies proti UUNT (SUBSCRIBE)
   (Zadeva T-404/13)
   2013/C 274/41
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: NIIT Insurance Technologies Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: M. Wirtz, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo petega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 4. junija 2013 v zadevi R 1308/2012-5, ki se nanaša na prijavo znamke Skupnosti št. 010355527, beseda: SUBSCRIBE, in odločbe oddelka za znamke z dne 22. maja 2012, ki je bila sprejeta pred zgoraj navedeno odločbo, v delu, v katerem se nanašata na zavrnitev varstva;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „SUBSCRIBE“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 16 in 42 – prijava znamke Skupnosti št. 10 355 527

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 7(1)(b) in (2) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 83 Uredbe št. 207/2009 v povezavi z načelom enakega obravnavanja ter členoma 6 in 14 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, podpisane 4. novembra 1950 v Rimu, kakor je bila spremenjena s Protokolom št. 11, ki je začel veljati 1. novembra 1998;

               —

               kršitev člena 56 PDEU.


title: Zadeva C-466/05: Sklep Sodišča z dne 6. marca 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal di Lecce – Italija) – kazenski postopek proti Gianluci Damonteju (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika – Svoboda ustanavljanja – Svoboda opravljanja storitev – Razlaga členov 43 ES in 49 ES – Igre na srečo – Pobiranje stav za športne dogodke – Obvezna koncesija – Izključitev subjektov, organiziranih v določenih oblikah kapitalskih družb – Obvezno dovoljene policije – Kazenske sankcije)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/21

         Sklep Sodišča z dne 6. marca 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal di Lecce – Italija) – kazenski postopek proti Gianluci Damonteju
   (Zadeva C-466/05) (1)

   (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika - Svoboda ustanavljanja - Svoboda opravljanja storitev - Razlaga členov 43 ES in 49 ES - Igre na srečo - Pobiranje stav za športne dogodke - Obvezna koncesija - Izključitev subjektov, organiziranih v določenih oblikah kapitalskih družb - Obvezno dovoljene policije - Kazenske sankcije)
   (2007/C 96/36)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal di Lecce
   Stranka v postopku v glavni stvari
   Gianluca Damonte
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale di Lecce – Razlaga členov 43 in 49 ES – Nacionalni zakon, ki za opravljanje dejavnosti pobiranja stav zahteva pridobitev dovoljenja
   Izrek

               1)

               Nacionalna ureditev, ki brez koncesije ali dovoljenja policije, ki ju izda zadevna država članica, prepoveduje opravljanje dejavnosti pobiranja, sprejemanja, vpisa in prenosa stavnih predlogov, še posebej za športne dogodke, pomeni omejitev svobode ustanavljanja in svobode opravljanja storitev, ki sta določeni v členih 43 ES in 49 ES.

               2)

               Predložitveno sodišče je pristojno, da preveri, ali je resnični cilj nacionalne ureditve – če omejuje število subjektov, ki delujejo v sektorju iger na srečo – preprečevanje izkoriščanja dejavnosti v tem sektorju v kriminalne ali goljufive namene.

               3)

               Člena 43 ES in 49 ES je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, kot je ta, ki se obravnava v glavni stvari, ki izključi in še naprej izključuje iz sektorja iger na srečo subjekte, ki so organizirani v obliki kapitalskih družb, katerih delnice kotirajo na organiziranem trgu.

               4)

               Člena 43 ES in 49 ES je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, kot je ta, ki se obravnava v postopku v glavni stvari, ki določa kazensko sankcijo za osebe, kot je obtoženec v postopku v glavni stvari, ki so opravljale organizirano dejavnost pobiranja stav brez koncesije ali dovoljenja policije, ki ga zahteva nacionalna zakonodaja, če te osebe niso mogle pridobiti koncesij ali dovoljenj, ker jim jih zadevna država članica, v nasprotju s pravom Skupnosti, ni odobrila.

      (1)  UL C 74, 25.3.2006.


title: Zadeva T-177/14: Tožba, vložena 20. marca 2014 – Harz Guss Zorge proti Komisiji

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/50

         Tožba, vložena 20. marca 2014 – Harz Guss Zorge proti Komisiji
   (Zadeva T-177/14)
   2014/C 142/64
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Harz Guss Zorge GmbH (Zorge, Nemčija) (zastopniki: H. Höfler, C. Kahle in V. Winkler, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničnega razglasi sklep tožene stranke o začetku formalnega postopka na podlagi člena 108(2) PDEU v zadevi „Državna pomoč SA.33995 (2013/C) – Nemčija, Podpora za elektriko iz obnovljivih virov energije in omejena dodatna dajatev EEG za energetsko intenzivne uporabnike“, ki je bil sporočen skupaj s pozivom k predložitvi pripomb (UL 2014, C 37, str. 73);

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Bistvena kršitev postopka

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da tožena stranka svojega sklepa o začetku formalnega postopka preiskave iz člena 108(2) PDEU, glede na zahteve člena 296(2) PDEU, ni zadostno obrazložila. Sklep o začetku postopka naj namreč ne bi vseboval nobene specifične vsebinske presoje, oprte na dejanske in pravne elemente, glede obstoja vseh elementov pomoči iz člena 107(2) PDEU.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Kršitev pogodb

                           —

                           V zvezi s tem tožeča stranka navaja, da sklep Komisije o začetku postopka krši člen 107(1) PDEU. Glede tega navaja, da je Sodišče že v svoji sodbi z dne 13. marca 2001 v zadevi PreussenElektra (C-379/98, Recueil str. I-2099) odločilo, da nemški zakon o favoriziranju energije iz obnovljivih virov (v nadaljevanju: EEG) ni dodeljeval pomoči. EEG naj bi v bistvu ostal nespremenjen. Zlasti naj bi ostali nespremenjeni vidiki, ki so bistveni za presojo ali je podana državna pomoč. Enako naj bi veljalo za sklep tožene stranke z dne 22. maja 2002 (UL, C 164, str. 5) v katerem je ta ugotovila, da EEG ne predstavlja pomoči.

                           —

                           Dalje tožeča stranka navaja, da omejitev dodatne dajatve EEG ne izpolnjuje pogojev za državno pomoč iz člena 107(1) PDEU. Zlasti trdi, da omejitev posebne dajatve EEG ne predstavlja prednosti, ki je podjetje pod normalnimi tržnimi pogoji ne bi moglo pridobiti, saj ni selektivna, ne gre za pomoč države ali pomoč iz državnih sredstev, poleg tega tudi ni podano izkrivljanje konkurence niti potencialno ne prizadene trgovine med državami članicami.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Združljivost s skupnim trgom

                           —

                           Če bi Splošno sodišče presodilo, da gre za državno pomoč, je ta po mnenju tožeče stranke združljiva s skupnim trgom na podlagi člena 107(3)(b) in (c) PDEU.


title: Zadeva T-517/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 24. aprila 2012 – Alstom proti Komisiji (Konkurenca — Trg energetskih transformatorjev — Dopis računovodje Komisije — Zavrnitev zagotovitve bančne garancije kot sredstva za začasno kritje globe — Prenehanje pravnega interesa — Ustavitev postopka)

text:
               16.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 174/23

         Sklep Splošnega sodišča z dne 24. aprila 2012 – Alstom proti Komisiji
   (Zadeva T-517/09) (1)

   (Konkurenca - Trg energetskih transformatorjev - Dopis računovodje Komisije - Zavrnitev zagotovitve bančne garancije kot sredstva za začasno kritje globe - Prenehanje pravnega interesa - Ustavitev postopka)
   2012/C 174/37
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Alstom (Levallois-Perret, Francija) (zastopnika: J. Derenne in A. Müller-Rappard, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Bouquet, N. von Lingen in K. Mojzesowicz, zastopniki)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2009) 7601 final z dne 7. oktobra 2009 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 EGP (zadeva COMP/F/39.129 – energetski transformatorji), s katero je bila tožeči stranki naložena globa ter razglasitev ničnosti dopisa računovodje Komisije z dne 10. decembra 2009 o zavrnitvi zagotovitve bančne garancije kot sredstva za začasno izterjavo te globe.

      Izrek

               1.

               O zahtevku za razglasitev ničnosti dopisa računovodje Evropske komisije z dne 10. decembra 2009 o zavrnitvi zagotovitve bančne garancije kot sredstva za začasno kritje globe, naložene z Odločbo Komisije C(2009) 7601 final z dne 7. oktobra 2009 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 EGP (zadeva COMP/F/39.129 – energetski transformatorji), ni treba odločiti.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 51, 27.2.2010.


title: Zadeva T-447/15: Tožba, vložena 3. avgusta 2015 – Indecopi/UUNT – Synergy Group (PISCO SOUR)

text:
               28.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/43

         Tožba, vložena 3. avgusta 2015 – Indecopi/UUNT – Synergy Group (PISCO SOUR)
   (Zadeva T-447/15)
   (2015/C 320/60)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Instituto Nacional de Defensa de la Competencia y de la Protección de la Propiedad Intelectual (Indecopi) (San Borja, Peru) (zastopnika: M. A. Pomares Caballero in A. Pomares Caballero, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Synergy Group sp. z o.o. (Wrocław, Poljska)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamke Skupnosti, ki vključuje besedne elemente „PISCO SOUR“ – zahteva za registracijo št. 1016 7682

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 3. junija 2015 v zadevi R 1292/2014-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               spremeni izpodbijano odločbo, ker so v tem primeru izpolnjeni pogoji za uporabo člena 8(4) Uredbe št. 207/2009; in

               —

               UUNT naloži plačilo njegovih stroškov in stroškov tožeče stranke.

      Navajana tožbena razloga

               —

               kršitev člena 23 Uredbe št. 110/2008.

               —

               kršitev člena 8(4) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-520/12 P: Pritožba, ki jo je Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE vložila 16. novembra 2012 zoper sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 13. septembra 2012 v zadevi T-369/11, Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE proti Evropski komisiji, Delegacija Evropske unije v Turčiji, Centralna finančna in pogodbena enota (CFPE)

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/35

         Pritožba, ki jo je Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE vložila 16. novembra 2012 zoper sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 13. septembra 2012 v zadevi T-369/11, Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE proti Evropski komisiji, Delegacija Evropske unije v Turčiji, Centralna finančna in pogodbena enota (CFPE)
   (Zadeva C-520/12 P)
   2013/C 26/66
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE (zastopnik: A. Krystallidis, odvetnik)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Delegacija EU v Turčiji, Centralna finančna in pogodbena enota (CFPE)

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep razveljavi;

               —

               ugotovi, da je tožba pred Splošnim sodiščem dopustna;

               —

               ugodi pritožbi in odpravi škodo, ki je pritožniku nastala z nezakonito odločbo tožene stranke z dne 5. aprila 2011, ki jo je izdala Delegacija EU v Turčiji in je bila pritožniku vročena 6. aprila 2011, s katero je bila preklicana oddaja naročila „Širitev evropske turške poslovne mreže na Sivas, Antakyo, Batman in Van – Europe Aid/128621/D/SER/TR“ Konzorciju DIADIKASIA BUSINESS CONSULTANTS S.A. (GR) – WYG INTERNATIONAL LTD (UK) – DELEEUW INTERNATIONAL LTD (TR) – CYBERPARK (TR) zaradi zatrjevanih neresničnih izjav glede na pritožničin interes v zadevnem postopku;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov na prvi stopnji in v pritožbenem postopku.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   V okviru prvega pritožbenega razloga pritožnica trdi, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, in sicer člen 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljevanju: PDEU), ker ni štelo, da se izraz „institucija“ iz tega člena, ne nanaša le na institucije Evropske unije ampak tudi na uslužbence EU, ki so prav tako zavezani za povračilo škode posameznikom, ki jim je z ravnanjem teh uslužbencev nastala škoda.
   V okviru drugega pritožbenega razloga pritožnica trdi, da je Splošno sodišče kršilo obveznost obrazložitve ter člena 6 (pravica do poštenega sojenja) in 13 (pravica do učinkovitega pravnega sredstva) Evropske konvencije za varstvo človekovih pravic in temeljnih svoboščin (v nadaljevanju: EKČP) kot načel prava Unije, ker je pritožničino tožbo razglasilo za nedopustno, ne da bi se sklicevalo na njena stališča glede ugovora nedopustnosti tožene stranke, ki se nanašajo na upoštevno sodno prakso v zvezi s škodo, ki jo povzročijo uradniki EU (zadeve 9/69, 4/69, 60/81) in razlago člena 263 PDEU glede zgoraj navedene sodne prakse. V sklepu poleg tega ni bil podan odgovor na pritožničino trditev, da je tožena stranka resno kršila temeljni evropski načeli pravne varnosti in upravičenih pričakovanj, pravico do izjave ter člen 4 Evropskega kodeksa dobrega upravnega ravnanja.
   V okviru tretjega pritožbenega razloga pritožnica trdi, da je Splošno sodišče napačno predstavilo in tako izkrivilo dokaz, ki ga je pritožnica predložila na prvi stopnji, s tem da je odločilo, da je „imela CFPE sama status naročnika […] za sprejetje odločitve v zvezi z dodelitvijo zadevnega naročila […] Komisija pa je bila pristojna zgolj za to, da ugotovi, ali so bili pogoji za financiranje iz sredstev EU izpolnjeni ali ne“, na podlagi dokumentov, ki jih je pritožnica predložila Sodišču, kar v bistvu dokazuje, da CFPE deluje pod nadzorom Evropske komisije in v mejah, ki jih ta določi. Zato so ugotovitve iz izpodbijanega sklepa nepravilne in izkrivljajo dokaz, ki ga je imelo Splošno sodišče.


title: Zadeva T-187/14: Tožba, vložena 20. marca 2014 – Sonova Holding proti UUNT (Flex)

text:
               19.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/30

         Tožba, vložena 20. marca 2014 – Sonova Holding proti UUNT (Flex)
   (Zadeva T-187/14)
   2014/C 151/38
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sonova Holding AG (Stäfa, Švica) (zastopnik: C. Hawkes, Solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlog

   Tožeča strank Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 12. decembra 2013, izdano v zadevi R 357/2013-2, razveljavi.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Flex“ za proizvode iz razreda 10 – Prijava znamke Skupnosti. št. 10 866 887

      Odločba preizkuševalca: prijavljena znamka ni primerna za registracijo

      Odločba odbora za pritožbe: pritožba se zavrne

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 7(1)(b) in (c) ter 7(2) Uredbe št. 207/2009 o blagovni znamki Skupnosti