title: Zadeva C-8/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht (Nemčija) 9. januarja 2020 – L.R./Bundesrepublik Deutschland

text:
               16.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 87/15

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht (Nemčija) 9. januarja 2020 – L.R./Bundesrepublik Deutschland
      (Zadeva C-8/20)
      (2020/C 87/19)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: L.R.

         Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je nacionalna ureditev, na podlagi katere je mogoče prošnjo za mednarodno zaščito zavreči kot nedopustno naknadno prošnjo, kadar je bil neuspešni prvi azilni postopek izveden na Norveškem in ne v državi članici EU, v skladu s členom 33(2)(d) in členom 2(q) Direktive 2013/32/EU (1)?

         (1)  Direktiva 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (UL 2013, L 180, str. 60).


title: Zadeva C-13/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Bruxelles (Belgija) 14. januarja 2020 – Top System SA/État belge

text:
               16.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 87/16

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Bruxelles (Belgija) 14. januarja 2020 – Top System SA/État belge
      (Zadeva C-13/20)
      (2020/C 87/20)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour d'appel de Bruxelles

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Top System SA

         Nasprotna stranka: État belge

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 5(1) Direktive 91/250/EGS Sveta z dne 14. maja 1991 o pravnem varstvu računalniških programov (1) razlagati tako, da zakonitemu pridobitelju računalniškega programa omogoča, da izvede dekompiliranje računalniškega programa v celoti ali njegovega dela, če je to dekompiliranje potrebno, da mu omogoči popravek napak, ki vplivajo na delovanje navedenega programa, tudi kadar popravek pomeni dezaktiviranje funkcije, ki vpliva na pravilno delovanje uporabniškega programa, katerega del je ta program?

                  2.

                  Če je odgovor pritrdilen, ali morajo biti poleg tega izpolnjeni tudi pogoji iz člena 6 Direktive ali drugi pogoji?

         (1)  Direktiva Sveta z dne 14. maja 1991 o pravnem varstvu računalniških programov (UL, posba izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 114).


title: Zadeva C-51/20: Tožba, vložena 29. januarja 2020 – Evropska komisija/Helenska republika

text:
               16.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 87/18

      Tožba, vložena 29. januarja 2020 – Evropska komisija/Helenska republika
      (Zadeva C-51/20)
      (2020/C 87/22)
      Jezik postopka: grščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Bouchagiar in B. Stromsky)

         Tožena stranka: Helenska republika

         Predlogi tožeče stranke

      Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da Helenska republika s tem, da ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za izvršitev sodbe Sodišča z dne 9. novembra 2017 v zadevi C-481/16, Komisija/Grčija, EU:C:2017:845, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi te sodbe in na podlagi člena 260(1) PDEU,

                  —

                  odredi, da mora Helenska republika Komisiji plačati denarno kazen v višini 26 697,89 EUR za vsak dan zamude pri izvršitvi sodbe Sodišča z dne 9. novembra 2017 v zadevi C-481/16 za obdobje od dneva, ko bo razglašena sodba v tej zadevi, do dneva, ko bo sodba z dne 9. novembra 2017 v celoti izvršena,

                  —

                  odredi, da mora Helenska republika Komisiji plačati pavšalni znesek, ki se določi tako, da se dnevni znesek v višini 3 709,23 EUR pomnoži s številom dni, minulih od izdaje sodbe z dne 9. novembra 2017 do dneva izdaje sodbe v tej zadevi,

                  —

                  Helenski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Helenska republika bi morala v skladu s sklepom Evropske komisije z dne 27. marca 2014 v zadevi SA.34572 v štirih mesecih izterjati nezdružljive pomoči, ki so bile dodeljene družbi Larco, in Komisijo pravno zadostno obvestiti o sprejetju ukrepov, potrebnih za ta namen. Pri zadevnih pomočeh je šlo za državno poroštvo v korist družbe Larco za leta 2008, 2010 in 2011 in za sodelovanje države pri povečanju kapitala te družbe v letu 2009.
      Komisija je 2. septembra 2016 pri Sodišču vložila tožbo zaradi kršitve člena 108(2) PDEU (zadeva C-481/16). Sodišče je 9. novembra 2017 odločilo, da Helenska republika s tem, da v določenem roku ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za izvršitev sklepa Komisije, in s tem, da Komisije ni obvestila o ukrepih, sprejetih na podlagi tega sklepa, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi členov 3 in 5 zadevnega sklepa ter na podlagi Pogodbe o delovanju Evropske unije.
      Helenska republika s tem, da ni sprejela ukrepov za izvršitev sodbe Sodišča z dne 9. novembra 2017, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi samega sklepa in na podlagi člena 260(1) Pogodbe o delovanje Evropske unije.


title: Zadeva C-57/20: Tožba, vložena 4. februarja 2020 – Evropska komisija/Zvezna republika Nemčija

text:
               16.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 87/18

      Tožba, vložena 4. februarja 2020 – Evropska komisija/Zvezna republika Nemčija
      (Zadeva C-57/20)
      (2020/C 87/23)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Pethke in J. Jokubauskaitė, agenta)

         Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

         Predloga tožeče stranke

      Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj odloči:

                  —

                  Zvezna republika Nemčija je s tem, da je pavšalno ureditev uporabila načeloma za vse kmete, ne glede na to, ali bi jim uporaba splošne ureditve DDV ali posebne ureditve za mala podjetja povzročila težave, in s tem, da je uporabila stopnjo pavšalnega nadomestila, ki povzroča strukturno nadkompenzacijo plačanega vstopnega davka, kršila svoje obveznosti na podlagi člena 296(1) in člena 299 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1);

                  —

                  Zvezna republika Nemčija nosi stroške postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 296(1) Direktive 2006/112/ES
      Komisija v prvem tožbenem razlogu navaja, da je Zvezna republika Nemčija s tem, da je pavšalno ureditev uporabila za vse kmete, ne glede na morebitne težave, ki bi jih kmetom povzročila uporaba splošne ureditve DDV ali posebne ureditve za mala podjetja, kršila člen 296(1) Direktive 2006/112.
      S členom 296 Direktive 2006/112 se zahteva ustrezno razlikovanje med kmeti, ki so lahko upravičeni do pavšalne ureditve. Tako je pogoj za to, da so kmeti upravičeni do te ugodnosti, ta, da imajo težave pri uporabi splošne ureditve DDV ali posebne ureditve iz poglavja 1. Zvezna republika Nemčija kmetov, ki so upravičeni do te ugodnosti, ni izbrala na podlagi tega merila.
      Tožeča stranka v drugem tožbenem razlogu navaja, da je Zvezna republika Nemčija kršila člen 299 Direktive 2006/112, ker stopnja pavšalnega nadomestila, ki jo je določila, povzroča strukturno nadkompenzacijo vstopnega davka, ki so ga kmetje pavšalisti dejansko plačali.
      V izračunu se po eni strani storitve pogodbenih ponudnikov kmetijskih storitev odštejejo od prometa celotnega kmetijskega sektorja, po drugi strani pa se od obremenitve celotnega kmetijskega sektorja z vstopnim davkom odšteje samo vstopni davek, ki ga plačajo kmeti, ki so obdavčeni po splošni ureditvi, ne pa tudi vstopni davek, ki ga plačajo ponudniki kmetijskih storitev. Iz tega izhaja strukturna nadkompenzacija s pavšalnim nadomestilom vstopnega davka, ki ga plačajo kmetje pavšalisti.

         (1)  UL. 2006, L 347, str. 1.


title: Zadeva T-619/19 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2019 – KF/SATCEN (Odločba o uvedbi upravne preiskave – Predlog za odlog izvršitve odločbe – Predlog za izdajo začasne odredbe – Nedopustnost – Neobstoj nujnosti)

text:
               16.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 87/20

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2019 – KF/SATCEN
      (Zadeva T-619/19 R)
      (Odločba o uvedbi upravne preiskave - Predlog za odlog izvršitve odločbe - Predlog za izdajo začasne odredbe - Nedopustnost - Neobstoj nujnosti)
      (2020/C 87/24)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: KF (zastopnika: A. Kunst, odvetnik, in N. Macaulay, barrister)

         Tožena stranka: Satelitski center Evropske unije (zastopnik: A. Guillerme, agent)

         Predmet

      Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za odlog izvršitve odločbe direktorja Satelitskega centra Evropske unije z dne 3. julija 2019 o ponovni uvedbi upravne preiskave glede KF.

         Izrek

                  1.

                  Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                  Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-873/19: Tožba, vložena 11. decembra 2019 – Multi-Service/Komisija

text:
               16.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 87/20

      Tožba, vložena 11. decembra 2019 – Multi-Service/Komisija
      (Zadeva T-873/19)
      (2020/C 87/25)
      Jezik postopka: poljščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Multi-Service S.A. (Kwidzyn, Poljska) (zastopnik: P. Jankowski, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost Sklepa Komisije ARES (2019) 6103796 z dne 3. oktobra 2019 v zvezi s stanjem vpisa v evidenco v skladu z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2019/661, številka vpisa 9920, in odredi ponovni vpis podjetja v evidenco;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov,

                  —

                  dopusti, da se dopis z dne 23. oktobra 2019 uporabi kot dokaz.

         Tožbeni razlog in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en razlog.
      Toženi stranki očita kršitev člena 17 Uredbe št. 517/2014 v povezavi s členom 6 Izvedbene uredbe 2019/661, ker je bila vpis tožečega podjetja neupravičeno izbrisan iz evidence fluoriranih ogljikovodikov (HFC).


title: Zadeva T-881/19: Tožba, vložena 31. decembra 2019 – GABO:mi/Komisija

text:
               16.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 87/21

      Tožba, vložena 31. decembra 2019 – GABO:mi/Komisija
      (Zadeva T-881/19)
      (2020/C 87/26)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG (München, Nemčija) (zastopnik: C. Mayer, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  toženi stranki naloži, da tožeči stranki plača 1 680 681,82 EUR, skupaj z obrestmi v višini 76 552,60 EUR;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: tožena stranka mora nadomestiti upravičene stroške.

                              —

                              Tožeča stranka je izvedla svoje storitve v skladu z FP6 in FP7 sporazumov o dodelitvi sredstev. Med 1. avgustom 2015 in 30. aprilom 2016 je tožeča stranka delala na skupno 37 raziskovalnih projektih. Od 1. maja 2016 do 30. junija 2016 je tožeča stranka izvedla svoje storitve na skupno 38 raziskovalnih projektih. Vsi stroški, ki so nastali v teh obdobjih, so izpolnili merila za nadomestitev upravičenih stroškov, ki je določena v sporazumih o dodelitvi sredstev, h kateremu sta pristopili obe stranki (člen II.14.1). Tožena stranka teh stroškov še ni nadomestila. Tožena stranka je zavezana, da nadomesti te stroške v skladu s sporazumi o dodelitvi sredstev.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: poboti v obdobju med avgustom 2015 in aprilom 2016 so brez učinka.

                              —

                              Poboti v obdobju med avgustom 2015 in aprilom 2016 so v skladu z nemškim insolvenčnim pravom brez učinka. V zvezi z delnim zneskom 274 248,27 EUR izhaja neučinkovitost pobotov iz člena 95(1), tretji stavek, Insolvenzordnung (zakon o postopkih zaradi insolventnosti, InsO). V zvezi s pobotom preostalega zneska 1 144 394,33 EUR, so v skladu z odločbo z dne 25. septembra 2018, GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG/Komisija (zadeva T-10/16, EU:T:2018:600), poboti v skladu s členom 96(1), tretji stavek, InsO, v povezavi s členom 133(1) InsO, brez učinka (prejšnja različica).

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: pobot v obdobju predhodnega postopka zaradi insolventnosti (od maja do junija 2016) je brez učinka

                              —

                              Poboti, ki jih je izvedla tožena stranka v obdobju med majem in junijem 2016 so brez učinka na podlagi člena 96 (1), tretji stavek, InsO, v povezavi s členom 130(1), točka 2, InsO. Člen 96(1), tretji stavek, InsO, določa neučinkovanje v zvezi s postopki zaradi insolventnosti, ki se razglasi pred začetkom postopka zaradi insolventnosti ali pa po tem, če je bila pravica do pobota pridobljena na izpodbojen način.


title: Zadeva T-4/20: Tožba, vložena 3. januarja 2020 – Sieć Badawcza Łukasiewicz – Port Polski Ośrodek Rozwoju Technologii/Komisija

text:
               16.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 87/22

      Tožba, vložena 3. januarja 2020 – Sieć Badawcza Łukasiewicz – Port Polski Ośrodek Rozwoju Technologii/Komisija
      (Zadeva T-4/20)
      (2020/C 87/27)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Sieć Badawcza Łukasiewicz – Port Polski Ośrodek Rozwoju Technologii (Wrocław, Poljska) (zastopnik: Ł. Stępkowski, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi, da pogodbena terjatev tožene stranke, navedena v dopisu z dne 13. novembra 2019 (opr. št. Ares (2019)6993009) z navedenim datumom 12. november 2019, in v šestih opominih, ki jih je izdala tožena stranka skupaj s spremnim dopisom, v skupnem znesku 180 893,90 EUR, ki je sestavljen iz 164 449 EUR glavnice in 16 444,90 zamudnih obresti, ne obstaja, in zato:

                  —

                  razglasi, da so stroški za osebje, ki so predmet tožbe, upravičeni stroški, ki jih tožena stranka mora plačati; in

                  —

                  toženi stranki naloži, naj tožeči stranki plača znesek 180 893,90 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi po belgijskem pravu v višini 8 % letno od vključno 24. decembra 2019 do datuma plačila glavnice; in

                  —

                  podredno, v delu v katerem je dopis tožene stranke z dne 13. novembra 2019 (opr. št. Ares (2019)6993009) izpodbojni akt, sklep Komisije iz tega dopisa razglasi za ničen.

                  —

                  Vsekakor toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tožbene razloge, navedene spodaj.

                  1.

                  Prvi primarni tožbeni razlog: kršitev pogodbe: kršitev člena II.14(1)(a)(b) v povezavi s členi II.6(6), II.22(6) in II.24(1) prilog II k sporazumih o nepovratnih sredstvih št. 248577-C2POWER, 257626-ACROPOLIS in 215669-EUWB.

                  2.

                  Drugi primarni tožbeni razlog: kršitev upoštevnega prava, namreč belgijskega prava: kršitev členov 1134, 1135 in 1315 belgijskega civilnega zakonika.

                  3.

                  Tretji primarni tožbeni razlog: kršitev upoštevnega prava, namreč poljskega prava: kršitev členov 113, 18§ 2 and 140 poljskega zakoniku o delovnih razmerjih.

                  4.

                  Četrti primarni tožbeni razlog: tožena stranka dolguje zakonske obresti na podlagi splošnega načela prava Unije glede zakonskih obresti in na podlagi belgijskega prava.

                  5.

                  Peti primarni tožbeni razlog: kršitev načela legitimnih pričakovanj, ker je tožena stranka ponudila natančna in brezpogojna zagotovila, ki niso bila spoštovana.

                  6.

                  Šesti primarni tožbeni razlog: se nanaša na stroške, pri čemer se predlaga, naj se toženi stranki naloži plačilo stroškov kot stranki, ki ni uspela.

                  7.

                  Prvi podredni tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe, ker tožena stranka ni predložila dokazov in ni zaslišala tožeče stranke.

                  8.

                  Drugi podredni tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji, ker je tožena stranka napačno ugotovila dejansko stanje in ni predložila sklenjenega kroga indicev.

                  9.

                  Tretji podredni tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve, ker tožena stranka ni navedla obrazložitve in ker je zavrnila pojasnitev svojega stališča.

                  10.

                  Četrti podredni tožbeni razlog: kršitev načela legitimnih pričakovanj, ker je tožena stranka ponudila natančna in brezpogojna zagotovila, ki niso bila spoštovana.

                  11.

                  Peti podredni tožbeni razlog: se nanaša na stroške, pri čemer se predlaga, naj se toženi stranki naloži plačilo stroškov kot stranki, ki ni uspela.


title: Zadeva T-7/20: Tožba, vložena 7. januarja 2020 – Global Translation Solutions/Parlament

text:
               16.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 87/23

      Tožba, vložena 7. januarja 2020 – Global Translation Solutions/Parlament
      (Zadeva T-7/20)
      (2020/C 87/28)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Global Translation Solutions ltd. (Valeta, Malta) (zastopnik: C. Mifsud-Bonnici, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost odločbe Evropskega parlamenta z dne 28. oktobra 2019 o zavrnitvi ponudbe tožeče stranke za sklop 15, v zvezi s postopkom oddaje naročila TRA/EU19/2019 (1);

                  —

                  podredno, razglasi ničnost odločbe Evropskega parlamenta z dne 5. decembra 2019, da se sklop 15, v zvezi s postopkom oddaje naročila TRA/EU19/2019 odda samo enemu gospodarskemu subjektu; in

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: odločba Evropskega parlamenta z dne 28. oktobra 2019 o zavrnitvi njene ponudbe za sklop 15, v zvezi s postopkom oddaje naročila TRA/EU19/2019, je bila po mnenju tožeče stranke nezakonita v delu, v katerem temelji na nezadostnih dejanskih ugotovitvah, in sicer da format datoteke „.doc“ ni ustrezal zahtevam v zvezi z dokumentacijo za postopek javnega naročanja:

                              —

                              dokumentacija za postopek javnega naročanja naj ne bi bila dovolj jasna, določna in nedvoumna; in/ali

                              —

                              format datoteke „.doc“ je funkcionalno enakovreden formatu datoteke „.docx“.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: odločba Evropskega parlamenta z dne 28. oktobra 2019 o zavrnitvi njene ponudbe za sklop 15, v zvezi s postopkom oddaje naročila TRA/EU19/2019, je bila nezakonita, ker:

                              —

                              ravnanje Evropskega parlamenta ni bilo v skladu s členom 106(3) Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 1268/2012 (2) in je bilo v nasprotju s splošnimi načeli prava Unije, zlasti javnega naročanja, med drugim načelom sorazmernosti; in/ali

                              —

                              ravnanje Evropskega parlamenta ni bilo v skladu s členom 96(2) Finančne uredbe (3) in splošnimi načeli prava Unije, vključno z načelom dobrega upravljanja in dolžnostjo skrbnega ravnanja.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: odločba Evropskega parlamenta z dne 5. decembra 2019, da se sklop 15, v povezavi s postopkom oddaje naročila TRA/EU19/2019 odda samo enemu gospodarskemu subjektu, je nezakonita v delu, v katerem krši temeljna načela prava Unije, zlasti javnega naročanja, in ni v skladu z razpisno dokumentacijo.

         (1)  UL 2019/S 54-123613

         (2)  Delegirana Uredba Komisije (EU) št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012 o pravilih uporabe Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije (UL 2012, L 362, str. 1)

         (3)  Uredba (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (UL 2012, L 298, str. 1)


title: Zadeva T-31/20: Tožba, vložena 20. januarja 2020 – West End Drinks/EUIPO – Pernod Ricard (The King of SOHO)

text:
               16.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 87/24

      Tožba, vložena 20. januarja 2020 – West End Drinks/EUIPO – Pernod Ricard (The King of SOHO)
      (Zadeva T-31/20)
      (2020/C 87/29)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: West End Drinks Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: C. Hawkes, Solicitor, in C. Hall, Barrister)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Pernod Ricard SA (Pariz, Francija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije The King of SOHO v zlati, temno rumeni, svetlo rumeni in smetanasti barvi – prijava št. 11 539 103

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 16. oktobra 2019 v zadevi R 1543/2018-1

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  razveljavi odločbo oddelka za ugovore;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 42(3) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-48/20: Tožba, vložena 28. januarja 2020 – Sahaj Marg Spirituality Foundation/EUIPO (Heartfulness)

text:
               16.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 87/26

      Tožba, vložena 28. januarja 2020 – Sahaj Marg Spirituality Foundation/EUIPO (Heartfulness)
      (Zadeva T-48/20)
      (2020/C 87/31)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Sahaj Marg Spirituality Foundation (Manapakkam, Indija) (zastopnik: E. Manresa Medina, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija figurativne znamke Heartfulness, v kateri je imenovana Evropska unija – zahteva za registracijo št. 1433 232

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 26. novembra 2019 v zadevi R 1266/2019-4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo vseh stroškov postopka.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 7(2) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-49/20: Tožba, vložena 29. januarja 2020 – Rothenberger/EUIPO – Paper Point (ROBOX)

text:
               16.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 87/26

      Tožba, vložena 29. januarja 2020 – Rothenberger/EUIPO – Paper Point (ROBOX)
      (Zadeva T-49/20)
      (2020/C 87/32)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Rothenberger AG (Kelkheim, Nemčija) (zastopnika: V. von Bomhard in J. Fuhrmann, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Paper Point Snc di Daria Fabbroni e Simone Borghini (Arezzo, Italija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije ROBOX – zahteva za registracijo št. 16462971

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 31. oktobra 2019 v zadevi R 210/2019-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  stroške postopka naloži EUIPO, in v primeru, da se tega postopka udeleži drugi udeleženec v postopku pred odborom za pritožbe, intervenientu.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-51/20: Tožba, vložena 31. januarja 2020 – Mélin/Parlament

text:
               16.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 87/27

      Tožba, vložena 31. januarja 2020 – Mélin/Parlament
      (Zadeva T-51/20)
      (2020/C 87/33)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Joëlle Mélin (Aubagne, Francija) (zastopnik: F. Wagner, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugovor nezakonitosti razglasi za dopusten in ugotovi, da sta člena 33(1) in (2) ter 68(1) in (2) [Statuta poslancev Evropskega parlamenta];

                  —

                  zato ugotovi neobstoj pravne podlage za sklep Generalnega sekretarja z dne 17. decembra 2019 in ga razglasi za ničnega;

                  —

                  podredno, ugotovi kršitev člena 68(2) Statuta poslancev Evropskega parlamenta s strani Generalnega sekretarja in za ničen razglasi sklep z dne 17. decembra 2019;
                  primarno:

                  —

                  ugotovi, da je Joëlle Mélin predložila dokaz o delu njene pomočnice v skladu s členom 33(1) in (2) Statuta poslancev Evropskega parlamenta in s sodno prakso Sodišča Evropske unije;
                  posledično,

                  —

                  za ničen razglasi sklep Generalnega sekretarja Evropskega parlamenta z dne 17. decembra 2019, vročen z dopisom št. D202484 z dne 18. decembra 2019, ki je bil sprejet na podlagi člena 68 Sklepa predsedstva Evropskega parlamenta 2009/C 159/01 z dne 19. maja in 9. julija 2008„o izvedbenih ukrepih v zvezi s Statutom poslancev Evropskega parlamenta“, kakor je bil spremenjen, s katerim je bila ugotovljen terjatev do tožeče stranke v znesku 130 339,35 EUR iz naslova neupravičeno plačanih zneskov v okviru parlamentarne pomoči in obrazložena njena izterjava;

                  —

                  za ničen razglasi opomin št. 2019-2081 s katerim je bila tožeča stranka obveščena, da je bila zoper njo ugotovljena terjatev v skladu s sklepom Generalnega sekretarja z dne 17. decembra 2019, izterjava neupravičeno izplačanih zneskov parlamentarne pomoči, uporaba člena 68 Statuta poslancev Evropskega parlamenta na podlagi člena 68 izvedbenih ukrepov v zvezi s statutom poslancev ter členov od 98 do 101 Finančne uredbe;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: ugovor nezakonitosti zaradi kršitve načel pravne varnosti in zaupanja v pravo s členoma 33 in 68 izvedbenih ukrepov za Statut poslancev Evropskega parlamenta (v nadaljevanju: izvedbenih ukrepov), sprejetih s Sklepom predsedstva Evropskega parlamenta z dne 19. maja in 9. julija 2008, zlasti zaradi njihove nejasnosti in nenatančnosti. Tožeča stranka trdi, da nenatančnost izpodbijanih določb vodi do tega, da je treba pravna pravila razlagati v skladu s sodno prakso. Vendar pa so bila podrobna pravila o dokazu dela parlamentarne pomočnice s sodno prakso Montel oblikovana šele leta 2017, saj se je sodna praksa Gorostiaga iz leta 2005 nanašala le dokazilo o plačilu plač s strani tretjega subjekta. Izpodbijane določbe naj bi tako že od leta 2008 vsebovale elemente negotovosti in nejasnosti. Tožeča stranka dodaja, da kljub tveganju pravne negotovosti, Evropski parlament ni natančno in jasno uredil postopek parlamentarne pomoči, in tudi ni formalno določil obveznosti poslancev, da imajo in vodijo zapisnik, pa tudi ni določil seznama dovoljenih dokazov, ki jih je mogoče identificirati in časovno umestiti.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: bistvena kršitev postopka in kršitev pravice do obrambe. Tožeča stranka trdi, da je Generalni sekretar pred sprejetjem novega sklepa zavrnil kakršno koli zaslišanje in kakršen koli postopek, da od nje ni zahteva nobenih pojasnil ter da v spisu, ki ga je preučil, ni upošteval dodatne dokumentacije, ki jo je predložila v podporo svoji tožbi z dne 7. decembra 2018. Poleg tega meni, da ji je generalni sekretar, ker ni spoštoval postopka iz člena 68(2) izvedbenih ukrepov, odvzel možnost predložitve dodatnih dokazov, ter jo tako izpostavil tveganju, da bo Splošno sodišče zavrnilo te dokaze, ker niso bili predloženi presoji Generalnega sekretarja ob začetku postopka izterjave.


title: Zadeva T-56/20: Tožba, vložena 3. februarja 2020 – Bezos Family Foundation/EUIPO – SNCF Mobilités (VROOM)

text:
               16.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 87/28

      Tožba, vložena 3. februarja 2020 – Bezos Family Foundation/EUIPO – SNCF Mobilités (VROOM)
      (Zadeva T-56/20)
      (2020/C 87/34)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Bezos Family Foundation (Seattle, Washington, Združene države) (zastopnika: A. Klett in M. Schaffner, odvtenika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: SNCF Mobilités, établissement public à caractère industriel et commercial (Saint-Denis, Francija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije VROOM – zahteva za registracijo št. 17 569 997

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 20. novembra 2019 v zadevi R 1288/2019-5

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  zavrne ugovor št. B 3 051 050;

                  —

                  dovoli registracijo prijave znamke Evropske unije „VROOM“ št. 17 569 997;

                  —

                  EUIPO naloži, naj plača stroške postopka pred Splošnim sodiščem in pred EUIPO (odbor za pritožbe in oddelek za ugovore), vključno z nujnimi stroški tožeče stranke v teh postopkih.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-57/20: Tožba, vložena 3. februarja 2020 – Group/EUIPO – Iliev (GROUP Company TOURISM & TRAVEL)

text:
               16.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 87/29

      Tožba, vložena 3. februarja 2020 – Group/EUIPO – Iliev (GROUP Company TOURISM & TRAVEL)
      (Zadeva T-57/20)
      (2020/C 87/35)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: bolgarščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Group EOOD (Sofija, Bolgarija) (zastopnika: D. Dragiev in A. Andreev, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Kosta Iliev (Sofija, Bolgarija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije „GROUP Company TOURISM & TRAVEL“ v svetlo vijolični, sivi, črni, temno vijolični, oranžni, rdeči in rumeni barvi – Prijava št. 10 640 449

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. novembra 2019 v zadevi R 2059/2018-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO in morebitni intervenientki naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(4) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Sodba Sodišča z dne 14. decembra 2019 v zadevi E-1/19 Andreas Gyrre proti norveški vladi, ki jo zastopa ministrstvo za otroke in enakost (Direktiva 2005/29/ES – Nepoštene poslovne prakse podjetij v razmerju do potrošnikov – Priloga I – točka 9 – Izjaviti ali drugače ustvariti vtis, da se izdelek lahko zakonito prodaja, čeprav se ne more) 2020/C 90/02

text:
               19.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/2

      SODBA SODIŠČA
      z dne 14. decembra 2019
      v zadevi E-1/19
      Andreas Gyrre
      proti
      norveški vladi, ki jo zastopa ministrstvo za otroke in enakost

            (Direktiva 2005/29/ES – Nepoštene poslovne prakse podjetij v razmerju do potrošnikov – Priloga I – točka 9 – Izjaviti ali drugače ustvariti vtis, da se izdelek lahko zakonito prodaja, čeprav se ne more)

      (2020/C 90/02)
      V zadevi št. E-1/19, Andreas Gyrre proti norveški vladi, ki jo zastopa ministrstvo za otroke in enakost – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča predložilo pritožbeno sodišče Borgarting (Borgarting lagmannsrett) v zvezi z razlago Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta ter zlasti točke 9 Priloge I – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Páll Hreinsson, sodnik poročevalec Bernd Hammermann in ad hoc sodnica Siri Teigum, 14. decembra 2019 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:
      Točko 9 Priloge I k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta je treba razlagati tako, da vključuje primere, v katerih trgovec izjavi ali na drug način na podlagi celotnega vtisa, ki se povprečnemu potrošniku posreduje v času odločitve o nakupu, ustvari vtis, da se izdelek lahko zakonito prodaja, čeprav se ne more. Na navedeno oceno ne vpliva, ali takšna nacionalna zakonska prepoved, kakršna je v tem primeru, velja v državi EGP prodaje, v državi EGP uporabe ali v obeh. Prav tako na navedeno oceno ne vpliva zadevna nacionalna zakonska prepoved, za katero se pozneje ugotovi, da je v nasprotju s pravom EGP.


title: Sodba Sodišča z dne 13. decembra 2019 v zadevi E-1/18 Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški (Direktiva 2006/54/ES – zaposlitveni in delovni pogoji – starševski dodatek) 2020/C 90/03

text:
               19.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/3

      SODBA SODIŠČA
      z dne 13. decembra 2019
      v zadevi E-1/18
      Nadzorni organ Efte
      proti
      Kraljevini Norveški

            (Direktiva 2006/54/ES – zaposlitveni in delovni pogoji – starševski dodatek)

      (2020/C 90/03)
      V zadevi št. E-1/18, Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Norveška s tem, ko je ohranila v veljavi določbe, kot so prvi, drugi in tretji odstavek oddelka 14-13 in prvi odstavek oddelka 14-14 zakona o nacionalnem zavarovanju, na podlagi katerih je pravica očeta do starševskega dodatka odvisna od materine situacije, medtem ko pravica matere ni odvisna od očetove situacije, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 14(1)(c) akta iz točke 21b Priloge XVIII k Sporazumu EGP (Direktiva 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (preoblikovano)) – je sodišče Efte v sestavi: predsednik Páll Hreinsson, sodnik poročevalec Bernd Hammermann in sodnica Siri Teigum (ad hoc), 13. decembra 2019 izdalo sodbo,
      katere izrek se glasi:

                  1.

                  Zahtevek se zavrne.

                  2.

                  Nadzornemu organu Efte se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva C-410/17: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 10. januarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus – Finska) – Postopek, ki ga je sprožila A Oy („Predhodno odločanje – Davek na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Člen 2(1)(a) in (c) – Člen 14(1) – Člen 24(1) – Transakcije, opravljene za plačilo – Transakcije v primeru, da plačilo delno tvorijo storitve ali blago – Pogodba o rušenju – Pogodba o nakupu za razstavljanje)

text:
               25.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/2

      Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 10. januarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus – Finska) – Postopek, ki ga je sprožila A Oy
      (Zadeva C-410/17) (1)

      ((„Predhodno odločanje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 2(1)(a) in (c) - Člen 14(1) - Člen 24(1) - Transakcije, opravljene za plačilo - Transakcije v primeru, da plačilo delno tvorijo storitve ali blago - Pogodba o rušenju - Pogodba o nakupu za razstavljanje))
      (2019/C 72/02)
      Jezik postopka: finščina

         Predložitveno sodišče

      Korkein hallinto-oikeus

         Stranka v postopku v glavni stvari

      A Oy

         Izrek

                  1.

                  Člen 2(1)(a) in (c) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost v povezavi s členom 14(1) in členom 24(1) te direktive je treba razlagati tako, da kadar je po pogodbi o rušenju izvajalec, to je družba za rušitvena dela, odgovoren za izvedbo rušitvenih del in lahko, če odpadki rušenja vsebujejo odpadno kovino, to odpadno kovino preproda, ta pogodba vključuje izvedbo storitve za plačilo, in sicer izvedbo rušitvenih del, in poleg tega dobavo blaga za plačilo, in sicer dobavo navedene odpadne kovine, če kupec, to je navedena družba, tej določi vrednost te dobave, ki jo upošteva ob določitvi predlagane cene za izvedbo rušitvenih del, ta dobava pa je predmet davka na dodano vrednost le ob pogoju, da jo opravi davčni zavezanec, ki deluje kot tak.

                  2.

                  Člen 2(1)(a) in (c) Direktive 2006/112 v povezavi s členom 14(1) in členom 24(1) te direktive je treba razlagati tako, da kadar na podlagi pogodbe o nakupu za razstavljanje kupec, to je družba za rušitvena dela, kupi blago, ki se razstavi, in se pod grožnjo pogodbene kazni obveže to blago porušiti ali razstaviti in odstraniti ter odstraniti odpadke v pogodbeno določenem roku, ta pogodba zajema dobavo blaga za plačilo, to je dobavo blaga, ki se razstavi, pri čemer pa je ta dobava predmet davka na dodano vrednost le pod pogojem, da jo je opravil davčni zavezanec, ki deluje kot tak, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče. Če je kupec zavezan to blago porušiti ali razstaviti in odstraniti ter odstraniti pri tem nastale odpadke, s čimer posebej izpolnjuje potrebe prodajalca, kar mora preveriti predložitveno sodišče, ta pogodba zajema tudi opravljanje storitve za plačilo, to je storitve rušenja ali razstavljanja in odvoza, če ta kupec določi vrednost te storitve, ki jo je upošteval v predlagani ceni, kot dejavnik, ki zmanjšuje nakupno ceno blaga, ki se razstavi, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 300, 11.9.2017.


title: Zadeva C-97/18: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 10. januarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Noord-Nederland – Nizozemska) – kazenski postopek zoper ET (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Načelo vzajemnega priznavanja odredb o zaplembi – Okvirni sklep 2006/783/PNZ – Člen 12(1) in (4) – Zakonodaja o izvršbi – Zakonodaja države izvršiteljice, ki dovoljuje uporabo uklonilnega zapora v primeru neizvršitve ukrepa zaplembe – Skladnost – Zakonodaja države izdajateljice, ki prav tako dovoljuje uporabo uklonilnega zapora – Nevplivanje)

text:
               25.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/3

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 10. januarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Noord-Nederland – Nizozemska) – kazenski postopek zoper ET
      (Zadeva C-97/18) (1)

      ((Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Načelo vzajemnega priznavanja odredb o zaplembi - Okvirni sklep 2006/783/PNZ - Člen 12(1) in (4) - Zakonodaja o izvršbi - Zakonodaja države izvršiteljice, ki dovoljuje uporabo uklonilnega zapora v primeru neizvršitve ukrepa zaplembe - Skladnost - Zakonodaja države izdajateljice, ki prav tako dovoljuje uporabo uklonilnega zapora - Nevplivanje))
      (2019/C 72/03)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank Noord-Nederland

         Stranka v kazenskem postopku v glavni stvari

      ET

         Izrek

                  1.

                  Člen 12(1) in (4) Okvirnega sklepa Sveta 2006/783/PNZ z dne 6. oktobra 2006 o uporabi načela vzajemnega priznavanja odredb o zaplembi je treba razlagati tako, da ne nasprotuje uporabi zakonodaje države izvršiteljice, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki za izvršbo odredbe o zaplembi, izdane v državi izdajateljici, dovoljuje, če je to primerno, uporabo uklonilnega zapora.

                  2.

                  To, da zakonodaja države izdajateljice tudi dovoljuje morebitno uporabo uklonilnega zapora, nikakor ne vpliva na uporabo takega ukrepa v državi izvršiteljici.

         (1)  UL C 182, 28.5.2018.


title: Zadeva C-694/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid (Španija) 7. novembra 2018 – Ente Público Radio Televisión Madrid/Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)

text:
               25.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/3

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid (Španija) 7. novembra 2018 – Ente Público Radio Televisión Madrid/Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)
      (Zadeva C-694/18)
      (2019/C 72/04)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Ente Público Radio Televisión Madrid

         Tožena stranka: Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je mogoče subjekte, kot so opisani, skupaj z osebami javnega prava, ki so jih ustanovile, obravnavati kot enega davčnega zavezanca za namene DDV, kakor je opredeljen v členu 11 Direktive 2006/112/ES (1)?

                  2.

                  V primeru pritrdilnega odgovora na zgornje vprašanje, ali je treba šteti, da financiranja navedenih subjektov s strani oseb javnega prava, ki so jih ustanovile, v nobenem primeru ni mogoče opredeliti kot plačilo za opravljene storitve, ki so predmet DDV?

                  3.

                  Ali mora biti v zvezi z odbitkom vstopnega DDV, ki ga plačajo ti subjekti, en davčni zavezanec tisti, ki določi odbitni delež na podlagi določb člena 168 Direktive 2006/112/ES glede na dejavnosti, ki jih ta opravi?

                  4.

                  Ali je treba zlasti in v zvezi z dejavnostmi javne televizije ob domnevi, da imajo te dejavnosti lahko dvojno naravo, in prav tako ob domnevi, da se štejejo skupaj z osebami javnega prava, ki imajo večinski delež v njihovem kapitalu, za enega davčnega zavezanca, šteti za odbitni samo tisti del vstopnega DDV, ki ga je mogoče šteti za povezanega z njihovo ekonomsko dejavnostjo?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva C-695/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid (Španija) 7. novembra 2018 – Agencia Pública Empresarial de la Radio y Televisión de Andalucía (RTVA)/Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)

text:
               25.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/4

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid (Španija) 7. novembra 2018 – Agencia Pública Empresarial de la Radio y Televisión de Andalucía (RTVA)/Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)
      (Zadeva C-695/18)
      (2019/C 72/05)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Agencia Pública Empresarial de la Radio y Televisión de Andalucía (RTVA)

         Tožena stranka: Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je mogoče subjekte, kot so opisani, skupaj z osebami javnega prava, ki so jih ustanovile, obravnavati kot enega davčnega zavezanca za namene DDV, kakor je opredeljen v členu 11 Direktive 2006/112/ES (1)?

                  2.

                  V primeru pritrdilnega odgovora na zgornje vprašanje, ali je treba šteti, da financiranja navedenih subjektov s strani oseb javnega prava, ki so jih ustanovile, v nobenem primeru ni mogoče opredeliti kot plačilo za opravljene storitve, ki so predmet DDV?

                  3.

                  Ali mora biti v zvezi z odbitkom vstopnega DDV, ki ga plačajo ti subjekti, en davčni zavezanec tisti, ki določi odbitni delež na podlagi določb člena 168 Direktive 2006/112/ES glede na dejavnosti, ki jih ta opravi?

                  4.

                  Ali je treba zlasti in v zvezi z dejavnostmi javne televizije ob domnevi, da imajo te dejavnosti lahko dvojno naravo, in prav tako ob domnevi, da se štejejo skupaj z osebami javnega prava, ki imajo večinski delež v njihovem kapitalu, za enega davčnega zavezanca, šteti za odbitni samo tisti del vstopnega DDV, ki ga je mogoče šteti za povezanega z njihovo ekonomsko dejavnostjo?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva C-696/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid (Španija) 7. novembra 2018 – Radiotelevisión del Principado de Asturias S.A.U./Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)

text:
               25.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/5

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid (Španija) 7. novembra 2018 – Radiotelevisión del Principado de Asturias S.A.U./Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)
      (Zadeva C-696/18)
      (2019/C 72/06)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Radiotelevisión del Principado de Asturias S.A.U.

         Tožena stranka: Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je mogoče subjekte, kot so opisani, skupaj z osebami javnega prava, ki so jih ustanovile, obravnavati kot enega davčnega zavezanca za namene DDV, kakor je opredeljen v členu 11 Direktive 2006/112/ES (1)?

                  2.

                  V primeru pritrdilnega odgovora na zgornje vprašanje, ali je treba šteti, da financiranja navedenih subjektov s strani oseb javnega prava, ki so jih ustanovile, v nobenem primeru ni mogoče opredeliti kot plačilo za opravljene storitve, ki so predmet DDV?

                  3.

                  Ali mora biti v zvezi z odbitkom vstopnega DDV, ki ga plačajo ti subjekti, en davčni zavezanec tisti, ki določi odbitni delež na podlagi določb člena 168 Direktive 2006/112/ES glede na dejavnosti, ki jih ta opravi?

                  4.

                  Ali je treba zlasti in v zvezi z dejavnostmi javne televizije ob domnevi, da imajo te dejavnosti lahko dvojno naravo, in prav tako ob domnevi, da se štejejo skupaj z osebami javnega prava, ki imajo večinski delež v njihovem kapitalu, za enega davčnega zavezanca, šteti za odbitni samo tisti del vstopnega DDV, ki ga je mogoče šteti za povezanega z njihovo ekonomsko dejavnostjo?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva C-697/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid (Španija) 7. novembra 2018 – Televisión Autonómica de Castilla La Mancha/Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)

text:
               25.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/6

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid (Španija) 7. novembra 2018 – Televisión Autonómica de Castilla La Mancha/Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)
      (Zadeva C-697/18)
      (2019/C 72/07)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Televisión Autonómica de Castilla La Mancha

         Tožena stranka: Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je mogoče subjekte, kot so opisani, skupaj z osebami javnega prava, ki so jih ustanovile, obravnavati kot enega davčnega zavezanca za namene DDV, kakor je opredeljen v členu 11 Direktive 2006/112/ES (1)?

                  2.

                  V primeru pritrdilnega odgovora na zgornje vprašanje, ali je treba šteti, da financiranja navedenih subjektov s strani oseb javnega prava, ki so jih ustanovile, v nobenem primeru ni mogoče opredeliti kot plačilo za opravljene storitve, ki so predmet DDV?

                  3.

                  Ali mora biti v zvezi z odbitkom vstopnega DDV, ki ga plačajo ti subjekti, en davčni zavezanec tisti, ki določi odbitni delež na podlagi določb člena 168 Direktive 2006/112/ES glede na dejavnosti, ki jih ta opravi?

                  4.

                  Ali je treba zlasti in v zvezi z dejavnostmi javne televizije ob domnevi, da imajo te dejavnosti lahko dvojno naravo, in prav tako ob domnevi, da se štejejo skupaj z osebami javnega prava, ki imajo večinski delež v njihovem kapitalu, za enega davčnega zavezanca, šteti za odbitni samo tisti del vstopnega DDV, ki ga je mogoče šteti za povezanega z njihovo ekonomsko dejavnostjo?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva C-701/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Nürnberg (Nemčija) 9. novembra 2018 – Geld-für-Flug GmbH/Ryanair DAC

text:
               25.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/6

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Nürnberg (Nemčija) 9. novembra 2018 – Geld-für-Flug GmbH/Ryanair DAC
      (Zadeva C-701/18)
      (2019/C 72/08)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Amtsgericht Nürnberg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Geld-für-Flug GmbH

         Tožena stranka: Ryanair DAC

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 3(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (1) razlagati tako, da se pogoj v splošnih pogojih poslovanja letalskega prevoznika kot gospodarskega subjekta, o katerem se stranki nista dogovorili posamično in ki določa, da se za pogodbo s potrošnikom, ki ga je treba prepeljati, sklenjeno v elektronski obliki, uporablja pravo države članice, v kateri ima letalski prevoznik svoj sedež, ki ni enako pravu države običajnega prebivališča potrošnika, šteje za nedovoljen, če potrošnika spravlja v zmoto s tem, da ga ne opozarja, da je na podlagi člena 5(2), drugi pododstavek, Uredbe (ES) št. 593/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008 o pravu, ki se uporablja za pogodbena obligacijska razmerja (Rim I) (2) izbira drugega prava možna zgolj omejeno in da ni mogoče izbrati katerega koli poljubnega prava, ki naj se uporabi za pogodbo, temveč samo pravo, navedeno v členu 5(2), drugi pododstavek, Uredbe Rim I?

         (1)  UL 1993, L 95, str. 29

         (2)  UL 2008, L 177, str. 6.


title: Zadeva C-705/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španija) 13. novembra 2018 – Agencia Estatal de la Administración Tributaria/SJ

text:
               25.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/7

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španija) 13. novembra 2018 – Agencia Estatal de la Administración Tributaria/SJ
      (Zadeva C-705/18)
      (2019/C 72/09)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Superior de Justicia de Galicia

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Agencia Estatal de la Administración Tributaria

         Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: SJ

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je določba kolektivne pogodbe in poslovna praksa, v skladu s katerima je treba za namene plače in napredovanja delovno dobo delavke, zaposlene s krajšim delovnim časom, razporejenim vertikalno na letni ravni, izračunati tako, da se upošteva samo čas opravljanja dela, v nasprotju z določbo 4(1) in (2) evropskega okvirnega sporazuma o delu s krajšim delovnim časom – Direktiva Sveta 97/81/ES z dne 15. decembra 1997 (1) in členoma 2(1)(b) in 14(1) Direktive 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (preoblikovano) (2)?

         (1)  Direktiva Sveta 97/81/ES z dne 15. decembra 1997 o okvirnem sporazumu o delu s krajšim delovnim časom, sklenjenim med UNICE, CEEP in ETUC (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 267).

         (2)  Direktiva 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (preoblikovano) (UL 2006, L 204, str. 23).


title: Zadeva C-772/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein oikeus (Finska) 3. decembra 2018 – Yhtiö A/B

text:
               25.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/8

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein oikeus (Finska) 3. decembra 2018 – Yhtiö A/B
      (Zadeva C-772/18)
      (2019/C 72/10)
      Jezik postopka: finščina

         Predložitveno sodišče

      Korkein oikeus

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Yhtiö A

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: B

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je višina koristi, ki jo je pridobila fizična oseba iz naslova zatrjevane kršitve znamke pomembna pri presoji, ali ravnanje te osebe pomeni uporabo znamke v gospodarskem prometu v smislu člena 5(1) Direktive o znamkah (1) ali pa pomeni zgolj ravnanje v zasebni sferi? Ali se, če znamko uporablja fizična oseba, za uporabo v gospodarskem prometu zahteva izpolnitev drugih meril, kot je pridobitev ekonomskih koristi iz spornega posla v zvezi z znamko?

                  2.

                  Ali je v primeru, če je ekonomska korist upoštevna, in zaradi tega, ker je ta za osebo neznatna, ter neizpolnjevanja morebitnih drugih meril za uporabo v gospodarskem prometu, ni mogoče izhajati iz tega, da je ta oseba znamko uporabljala v okviru lastne gospodarske dejavnosti, izpolnjen pogoj glede uporabe v gospodarskem prometu v smislu člena 5(1) Direktive o znamkah, če je fizična oseba znamko uporabljala za drugo osebo v okviru gospodarske dejavnosti te druge osebe, čeprav pri njej ni zaposlena kot delavec?

                  3.

                  Ali oseba, ki skladišči blago, uporablja znamko za blago v smislu člena 5(1) in (3)(b) Direktive o znamkah, če je blago, označeno z znamko, odpremljeno v državo članico in tam sproščeno v prosti promet za družbo, ki preprodaja blago, prevzela in uskladiščila oseba, ki ne opravlja dejavnosti uvoza ali izvoza blaga in ki nima dovoljenja za upravljanje carinskega skladišča in trošarinskega skladišča?

                  4.

                  Ali je mogoče izhajati iz tega, da oseba blago, označeno z znamko, uvaža v smislu člena 5(3)(c) Direktive o znamkah, če to blago sicer ni bilo uvoženo na zahtevo te osebe, vendar je ta oseba preprodajalcu blaga dala na razpolago svoj naslov in blago, ki je bilo sproščeno v prosti promet, v državi članici, prevzela za preprodajalca, ga nekaj tednov skladiščila in ga predala v prevoz v tretjo državo zunaj Unije, da se tam preproda?

         (1)  Direktiva 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (Kodificirana različica) (UL 2008, L 299, str. 25).


title: Zadeva C-785/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 14. decembra 2018 – GAEC Jeanningros/Institut national de l’origine et de la qualité (INAO), Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Ministre de l'Économie et des Finances

text:
               25.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/8

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 14. decembra 2018 – GAEC Jeanningros/Institut national de l’origine et de la qualité (INAO), Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Ministre de l'Économie et des Finances
      (Zadeva C-785/18)
      (2019/C 72/11)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: GAEC Jeanningros

         Tožene stranke: Institut national de l’origine et de la qualité (INAO), Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Ministre de l'Économie et des Finances

         Druga stranka v postopku: Comité interprofessionnel de gestion du Comté

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 53 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (1), člen 6 Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 664/201[4] z dne 18. decembra 2013 o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z določitvijo simbolov Unije za zaščitene označbe porekla, zaščitene geografske označbe in zajamčene tradicionalne posebnosti ter v zvezi z nekaterimi pravili o izvoru, nekaterimi postopkovnimi pravili in nekaterimi dodatnimi prehodnimi pravili (2), in člen 10 Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 668/2014 z dne 13. junija 2014 o pravilih za uporabo Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (3) v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da lahko v posebnem primeru, v katerem je Evropska komisija ugodila zahtevku nacionalnih organov države članice za spremembo specifikacije imena in registracijo kontrolirane označbe porekla, čeprav je ta zahtevek predmet tožbe, ki se obravnava pred nacionalnimi sodišči te države, ta sodišča odločijo, da se postopek o sporu, ki ga obravnavajo, ustavi, ali pa morajo ob upoštevanju učinkov morebitne razveljavitve izpodbijanega akta na veljavnost registracije s strani Evropske komisije odločiti o zakonitosti tega akta nacionalnih organov?

         (1)  UL 2012, L 343, str. 1.

         (2)  Delegirana uredba Komisije (EU) št. 664/2014 z dne 18. decembra 2013 o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z določitvijo simbolov Unije za zaščitene označbe porekla, zaščitene geografske označbe in zajamčene tradicionalne posebnosti ter v zvezi z nekaterimi pravili o izvoru, nekaterimi postopkovnimi pravili in nekaterimi dodatnimi prehodnimi pravili (UL 2014, L 179, str- 17).

         (3)  Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 668/2014 z dne 13. junija 2014 o pravilih za uporabo Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (UL 2014, L 179, str. 36).


title: Zadeva C-787/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Högsta förvaltningsdomstolen (Švedska) 17. decembra 2018 – Skatteverket/Sögård Fastigheter AB

text:
               25.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/9

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Högsta förvaltningsdomstolen (Švedska) 17. decembra 2018 – Skatteverket/Sögård Fastigheter AB
      (Zadeva C-787/18)
      (2019/C 72/12)
      Jezik postopka: švedščina

         Predložitveno sodišče

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Skatteverket

         Nasprotna stranka: Sögård Fastigheter AB

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali to, da prodajalec nepremičnine na podlagi pravil, ki jih je država članica sprejela v skladu s členom 188(2) Direktive o DDV (1), ni popravil odbitka vstopnega davka, ker namerava pridobitelj nepremičnino uporabljati izključno za transakcije, za katere je priznana pravica do odbitka, preprečuje, da bi se od pridobitelja – v primeru, da obdobje popravka še teče – zahtevalo, da pozneje, ko nepremičnino sam prenese na nekoga, ki je ne namerava uporabljati za take transakcije, izvede popravek odbitka?

                  2.

                  Ali bi bil odgovor na prvo vprašanje drugačen, če gre pri prvem prenosu iz tega vprašanja za prenos sredstev iz člena 19 Direktive o DDV?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).


title: Zadeva C-797/18 P: Pritožba, ki jo je Helenska republika vložila 17. decembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 4. oktobra 2018 v zadevi T-272/16, Helenska republika/Evropska komisija

text:
               25.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/10

      Pritožba, ki jo je Helenska republika vložila 17. decembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 4. oktobra 2018 v zadevi T-272/16, Helenska republika/Evropska komisija
      (Zadeva C-797/18 P)
      (2019/C 72/13)
      Jezik postopka: grščina

         Stranki

         Pritožnik: Helenska republika (zastopniki: G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou in A. Vasilopoulou)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj ugodi njeni pritožbi, razveljavi izpodbijano sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 4. oktobra 2018, zadeva Τ-272/16, v delu v katerem je bila njena tožba zavrnjena, ugodi tožbi Helenske republike z dne 25. junija 2016, razglasi ničnost Izvedbenega sklepa Evropske komisije 2016/417/ES z dne 17. marca 2016 (1), v točkah, v katerih so z njim (a) naloženi finančni popravki v višini 166 797 866,22 EUR za leti zahtevkov 2012-2013 na področju nevezanih neposrednih pomoči in (b) je naložen splošen finančni popravek v znesku 3 880 460,50 EUR za poslovna leta 2010-2013 na področju razvoja podeželja EKSRP, os 1 + 3 – ukrepa 125 in 121 usmerjena v naložbe (2007-2013), in naj Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev pritožbe navaja šest pritožbenih razlogov.

                  A.

                  V zvezi z delom izpodbijane sodbe, namenjenem prvemu, drugem in tretjemu tožbenemu razlogu, ki se nanašajo na popravek, naložen na področju nevezanih neposrednih pomoči, so navedeni trije pritožbeni razlogi.
                  Prvi pritožbeni razlog se nanaša na napačno razlago in uporabo člena 2 Uredbe Komisije (ES) št. 796/2004 (2) z dne 21. aprila 2004 v zvezi z opredelitvijo pašnika in na pomanjkljivo in neustrezno obrazložitev izpodbijane sodbe.
                  Drugi pritožbeni razlog se nanaša na napačno razlago smernic VI/5330/97 glede obstoja predpostavk za naložitev popravka v višini 25 %, napačno razlago in uporabo členov 43, 44 in 137 Uredbe št. 73/2009 (3), na neustrezno in kontradiktorno razlago ter na izkrivljanje zbirnega poročila organa za reševanje sporov.
                  Poleg tega se s tretjim pritožbenim razlogom navajajo napačna razlaga in uporaba člena 31(2) Uredbe št. 1290/2005 (4) in ustreznih smernic, načela ne bis in idem ter načela sorazmernosti in pomanjkljiva in kontradiktorna razlaga.

                  B.

                  V zvezi z delom izpodbijane sodbe, namenjenem četrtemu in petem tožbenemu razlogu, ki se nanašata na popravek naložen v okviru ukrepa 125 programa za razvoj podeželja, sta navedena dva pritožbena razloga. Prvi (četrti pritožbeni razlog) se nanaša na napačno razlago in uporabo člena 71(2) in (3) Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 (5) in na pomanjkljivo in neustrezno obrazložitev izpodbijane sodbe, medtem ko se z drugim razlogom (peti pritožbeni razlog) navaja, da je bil v izpodbijani sodbi napačno razložen in uporabljen člen 31(4) Uredbe (ES) št. 1290/2005, zato se obrazložitev te sodbe izpodbija kot pomanjkljiva in neustrezna.

                  C.

                  Nazadnje, v zvezi z delom izpodbijane sodbe, s katerim sta bila zavrnjena šesti in sedmi tožbeni razlog, namenjen popravku, ki je bil naložen za ukrep 121 programa za razvoj podeželja, se s šestim pritožbenim razlogom, ki je razdeljen na dva dela, navaja napačna razlaga in uporaba člena 73 Uredbe št. 817/2004 (6) Komisije, pomanjkljiva obrazložitev in izkrivljanje dokazov.

         (1)  UL 2016, L 75, str. 16.

         (2)  UL 2004, L 141, str. 18.

         (3)  UL L 30, 2009, str. 16.

         (4)  UL L 209, 2005, str. 1.

         (5)  UL L 277, 2005, str. 1.

         (6)  UL L 153, 2004, str. 31.


title: Zadeva C-812/18 P: Pritožba, ki jo je Terna SpA vložila 18. decembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 18. oktobra 2018 v zadevi T-387/16, Terna/Komisija

text:
               25.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/11

      Pritožba, ki jo je Terna SpA vložila 18. decembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 18. oktobra 2018 v zadevi T-387/16, Terna/Komisija
      (Zadeva C-812/18 P)
      (2019/C 72/14)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Pritožnica: Terna SpA (zastopniki: F. Covone, A. Police, L. Di Via, D. Carria, F. Degni, avvocati)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlog

                  —

                  Sodišče naj razveljavi in/ali spremeni sodbo Splošnega sodišča Evropske unije, peti senat, z dne 18. oktobra 2018, izdano v zadevi T-387/16, in, posledično, primarno, za ničen razglasi sklep Evropske komisije ref. št. ENER/SRD.3/JCM/clD (2016)2952913 z dne 23. maja 2016, o potrditvi predhodnega ukrepa Move.srd.3.dir(2015)2669621 z dne 6. julija 2015, kot tudi ukrep Evropske komisije, ref. št. SRD.3/JCM/cl/D(2016)4477388 z dne 14. junija 2016, s katerim se posreduje Debit Note št. 3241608548, s katerim se naloži plačilo 494 871,39 EUR v roku do 28. julija 2016, z učinkom razglasitve ničnosti sklepa Evropske komisije, ref. št. Move.srd3.dir(2015)2669621 z dne 6. julija 2015, v delih, v katerih so izključena nadomestila stroškov, ki jih je imela družba Terna v zvezi s projektoma št. 2009-E255/09-ENER/09-TEN-E-564583 in št. 2007-E221/07/2007-TREN/07/TEN-E-S07.91403, in se vzpostavi obveznost nadomestila priznanega uvoza v zvezi z omenjenimi projekti, v obsegu, navedenem v tabeli, priloženi k izpodbijanemu ukrepu;

                  —

                  podredno, za ničen naj razglasi sklep Evropske komisije ref. št. ENER/SRD.3/JCM/clD (2016)2952913 z dne 23. maja 2016 v povezavi s sklepom Evropske komisije, ref. št. Move.srd3.dir(2015)2669621 z dne 6. julija 2015, v delih, v katerih ni bilo zmanjšano nadomestilo stroškov, ki jih je imela družba Terna v zvezi s projektoma št. 2009-E255/09-ENER/09-TEN-E-SI2.564583 in št. 2007-E221/07/2007-TREN/07/TEN-E-S07.91.403 v obsegu, ki ustreza samo dobičkom, ki jih je ustvarila družba CESI S.p.A. Posledično naj odloči tudi o stroških.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvi pritožbeni razlog: napačnost izpodbijane sodbe v delu v katerem je z njo izključen obstoj napake pri opredelitvi razmerja med nalogami in okvirnimi sporazumi, ki sta jih sklenili Terna in CESI. – Napačna uporaba člena 14 in člena 37 Direktive 2004/17/ES (1) na področju oddaje naročil storitev. – Neobstoj preiskave in pomanjkljiva obrazložitev izpodbijanega akta. – Napačna uporaba člena III.7(1), (4) in (6) Priloge III k odločbi D/207630 iz leta 2008 in napačna uporaba člena III.3.7(1), (4) in (6) Priloge III k odločbi D/7181 iz leta 2010, posledično neupravičeno znižanje povračila za projekte, ker naj družba Terma domnevno ne bi pravilno formalno izvedla postopkov na področju oddaje naročil. – Neobstoj preiskave in pomanjkljiva obrazložitev.
      Drugi pritožbeni razlog: napačnost izpodbijane sodbe v delu v katerem se z njo ni štelo, da so izpolnjeni tehnični pogoji, ki dopuščajo dodelitev naročila določenemu subjektu brez predhodne objave javnega razpisa. – Napačna uporaba člena 40(3)(c) Direktive 2004/17/ES.
      Tretji pritožbeni razlog: napačnost izpodbijane sodbe v delu v katerem izključuje kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj. – Napačna uporaba Direktive 2004/17/ES in kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj, ustvarjenih pri družbi Terna, ker je bila zavrnjena dopustnost zahtevkov za povračilo v zvezi s pogodbami, vključenimi v okvirni sporazum, kljub temu, da je bilo v Uradnem listu EU objavljeno obvestilo o oddaji naročila, in nekateri vložki niso bili pomembni za sodelovanje v evropskih postopkih.
      Četrti pritožbeni razlog: napačnost izpodbijane sodbe zaradi kršitve načela primernosti in sorazmernosti kot posledica odločbe, s katero je bilo v celoti zavrnjeno povračilo, namesto da bi se uporabilo sorazmerno znižanje.

         (1)  Direktiva 2004/17/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 19.).


title: Zadeva T-664/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. decembra 2018 – Belgija/Komisija (Državne pomoči – Državna pomoč, ki jo izvaja Belgija v v korist finančnih zadrug, ki so del skupine ARCO – Jamstvena shema, ki ščiti deleže fizičnih oseb, ki so člani teh zadrug – Sklep, s katerim je pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom, izplačilo zajamčenih zneskov članom pa prepovedano – Predmet spora – Vračilo – Sorazmernost)

text:
               25.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/13

      Sodba Splošnega sodišča z dne 7. decembra 2018 – Belgija/Komisija
      (Zadeva T-664/14) (1)

      ((Državne pomoči - Državna pomoč, ki jo izvaja Belgija v v korist finančnih zadrug, ki so del skupine ARCO - Jamstvena shema, ki ščiti deleže fizičnih oseb, ki so člani teh zadrug - Sklep, s katerim je pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom, izplačilo zajamčenih zneskov članom pa prepovedano - Predmet spora - Vračilo - Sorazmernost))
      (2019/C 72/15)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Kraljevina Belgija (zastopnika: C. Pochet in J.-C. Halleux, agenta, skupaj z J. Meyersom, odvetnikom)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Flynn in B. Stromsky, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti člena 2(4) Sklep Komisije 2014/686/EU z dne 3. julija 2014 o državni pomoči SA.33927 (12/C) (ex 11/NN), ki jo izvaja Belgija – Jamstvena shema, ki ščiti deleže posameznih članov finančnih zadrug (UL 2014, L 284, str. 53).

         Izrek

                  1.

                  Člen 2(4) Sklepa Komisije 2014/686/EU z dne 3. julija 2014 o državni pomoči SA.33927 (12/C) (ex 11/NN), ki jo izvaja Belgija – Jamstvena shema, ki ščiti deleže posameznih članov finančnih zadrug se razglasi za ničen.

                  2.

                  Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 380, 27.10.2014.


title: Zadeva T-552/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. decembra 2018 – Bank Refah Kargaran/Svet (Nepogodbena odgovornost – Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi proti Iranu – Popravilo škode, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi uvrstitve in ohranitve njenega imena na seznamu oseb in subjektov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov – Pristojnost Splošnega sodišča – Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim se posameznikom podeljujejo pravice)

text:
               25.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/13

      Sodba Splošnega sodišča z dne 10. decembra 2018 – Bank Refah Kargaran/Svet
      (Zadeva T-552/15) (1)

      ((Nepogodbena odgovornost - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu - Popravilo škode, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi uvrstitve in ohranitve njenega imena na seznamu oseb in subjektov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Pristojnost Splošnega sodišča - Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim se posameznikom podeljujejo pravice))
      (2019/C 72/16)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Bank Refah Kargaran (Teheran, Iran) (zastopnik: J.-M. Thouvenin, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: V. Piessevaux in M. Bishop, agenta)

         Intervenientka podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: R. Tricot in A. Aresu, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 268 PDEU za nadomestilo škode, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi sprejetja omejevalnih ukrepov zoper njo.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družba Bank Refah Kargaran poleg svojih stroškov nosi tudi stroške Sveta Evropske unije.

                  3.

                  Evropska komisija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 398, 30.11.2015.


title: Zadeva T-683/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Freistaat Bayern/Komisija (Državne pomoči – Pomoč bavarskemu sektorju mleka – Financiranje preizkusov kakovosti mleka – Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom – Procesne pravice zvezne dežele Bavarske – Člen 108(2) PDEU – Člen 6(1) Uredbe (ES) št. 659/1999)

text:
               25.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/14

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Freistaat Bayern/Komisija
      (Zadeva T-683/15) (1)

      ((Državne pomoči - Pomoč bavarskemu sektorju mleka - Financiranje preizkusov kakovosti mleka - Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom - Procesne pravice zvezne dežele Bavarske - Člen 108(2) PDEU - Člen 6(1) Uredbe (ES) št. 659/1999))
      (2019/C 72/17)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Freistaat Bayern (zastopnika: U. Soltész in H. Weiß, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: T. Maxian Rusche, K. Herrmann in P. Němečková, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije (EU) 2015/2432 z dne 18. septembra 2015 o državni pomoči za preskuse kakovosti mleka v okviru Zakona o mleku in maščobah, ki jo je dodelila Nemčija SA.35484 (2013/C) (ex SA.35484 (2012/NN)) (UL 2015, L 334, str. 23).

         Izrek

                  1.

                  Členi od 1 do 4 Sklepa Komisije (EU) 2015/2432 z dne 18. septembra 2015 o državni pomoči za preskuse kakovosti mleka v okviru Zakona o mleku in maščobah, ki jo je dodelila Zvezna republika Nemčija SA.35484 (2013/C) (ex SA.35484 (2012/NN)) se razglasijo za nične v delu, v katerem določajo, da državna pomoč, ki jo je dodelila Zvezna republika Nemčija v zvezi s preizkusi kakovosti mleka, izvedenimi na Bavarskem, ni združljiva z notranjim trgom, in nalagajo izterjavo te pomoči.

                  2.

                  Evropska komisija poleg svojih stroškov nosi tudi stroške Freistaat Bayern.

         (1)  UL C 48, 8.2.2016.


title: Združene zadeve od T-722/15 do T-724/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Interessengemeinschaft privater Milchverarbeiter Bayerns in drugi/Komisija (Državne pomoči – Pomoč za bavarski mlečni sektor – Financiranje preskusov kakovosti mleka – Odločba, s katero je bila pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom – Pravica do udeležbe v upravnem postopku – Člen 108(2) PDEU – Člen 6(1) Uredbe (ES) št. 659/1999)

text:
               25.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/15

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Interessengemeinschaft privater Milchverarbeiter Bayerns in drugi/Komisija
      (Združene zadeve od T-722/15 do T-724/15) (1)

      ((Državne pomoči - Pomoč za bavarski mlečni sektor - Financiranje preskusov kakovosti mleka - Odločba, s katero je bila pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom - Pravica do udeležbe v upravnem postopku - Člen 108(2) PDEU - Člen 6(1) Uredbe (ES) št. 659/1999))
      (2019/C 72/18)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka v zadevi T-722/15: Interessengemeinschaft privater Milchverarbeiter Bayerns eV (Mertingen, Nemčija) (zastopnika: sprva C. Bittner in N. Thies, nato C. Bittner, odvetnika)

         Tožeča stranka v zadevi T-723/15: Genossenschaftsverband Bayern eV (München, Nemčija) (zastopnika: sprva C. Bittner in N. Thies, nato C. Bittner, odvetnika)

         Tožeča stranka v zadevi T-724/15: Verband der Bayerischen Privaten Milchwirtschaft eV (München) (zastopnika: sprva C. Bittner in N. Thies, nato C. Bittner, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: T. Maxian Rusche, K. Herrmann in P. Němečková, agenti, skupaj s P. Melcherjem, odvetnikom)

         Predmet

      Tožba na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije (EU) 2015/2432 z dne 18. septembra 2015 o državni pomoči za preskuse kakovosti mleka v okviru Zakona o mleku in maščobah, ki jo je dodelila Nemčija SA.35484 (2013/C) (ex SA.35484 (2012/NN)) (UL 2015, L 334, str. 23).

         Izrek

                  1.

                  Členi od 1 do 4 Sklepa Komisije (EU) 2015/2432 z dne 18. septembra 2015 o državni pomoči za preskuse kakovosti mleka v okviru Zakona o mleku in maščobah, ki jo je dodelila Zvezna republika Nemčija SA.35484 (2013/C) (ex SA.35484 (2012/NN)) se razglasijo za nične v delu, v katerem je v njih odločeno, da državna pomoč, ki jo je dodelila Zvezna republika Nemčija v zvezi s preskusi kakovosti mleka, izvedenimi na Bavarskem, ni združljiva z notranjim trgom, in naloženo, da se ta pomoč izterja.

                  2.

                  Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške Interessengemeinschaft privater Milchverarbeiter Bayerns eV, Genossenschaftsverband Bayern eV in Verband der Bayerischen Privaten Milchwirtschaft eV.

         (1)  UL C 59, 15.2.2016.


title: Zadeva T-725/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. decembra 2018 – Arysta LifeScience Netherlands/EFSA (Fitofarmacevtska sredstva – Postopek za pregled odobritve aktivne snovi diflubenzuron – Člen 21 Uredbe (ES) št. 1107/2009 – Sklepi ocenjevanja, ki so ga opravili strokovnjaki EFSA – Delna objava teh sklepov – Člen 63 Uredbe št. 1107/2009 – Predlog za zaupno obravnavanje nekaterih odlomkov – Varstvo poslovnih interesov – Zavrnitev zaupnega obravnavanja – Pravni interes)

text:
               25.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/16

      Sodba Splošnega sodišča z dne 14. decembra 2018 – Arysta LifeScience Netherlands/EFSA
      (Zadeva T-725/15) (1)

      ((Fitofarmacevtska sredstva - Postopek za pregled odobritve aktivne snovi diflubenzuron - Člen 21 Uredbe (ES) št. 1107/2009 - Sklepi ocenjevanja, ki so ga opravili strokovnjaki EFSA - Delna objava teh sklepov - Člen 63 Uredbe št. 1107/2009 - Predlog za zaupno obravnavanje nekaterih odlomkov - Varstvo poslovnih interesov - Zavrnitev zaupnega obravnavanja - Pravni interes))
      (2019/C 72/19)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Arysta LifeScience Netherlands BV, nekdanja Chemtura Netherlands BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnika: C. Mereu in K. Van Maldegem, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska agencija za varnost hrane (zastopnika: D. Detken in S. Gabbi, agenta, skupaj z R. van der Houtom in C. Wagnerjem, odvetnikoma)

         Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopniki: sprva F. Moro in P. Ondrůšek, nato P. Ondrůšek in G. Koleva, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa agencije EFSA z dne 10. decembra 2015 o objavi nekaterih odlomkov strokovnega pregleda agencije EFSA v zvezi z pregledom odobritve aktivne snovi diflubenzuron glede metabolita PCA.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Arysta LifeScience Netherlands BV se naloži plačilo stroškov in stroškov, ki jih je priglasila Evropska agencija za varnost hrane (EFSA) v tem tožbenem postopku in v postopku za izdajo začasne odredbe.

                  3.

                  Evropska komisija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 68, 22.2.2016.


title: Zadeva T-409/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – – Makhlouf/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi zoper Sirijo – zamrznitev sredstev – Pravica do obrambe – Pravica do učinkovitega sodnega varstva – Obveznost obrazložitve – Očitna napaka pri presoji – Pravica do ugleda – Lastninska pravica – Domneva nedolžnosti – Prepoved vstopa na ozemlje Unije in tranzita prek njega – Sorazmernost)

text:
               25.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/16

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – – Makhlouf/Svet
      (Zadeva T-409/16) (1)

      ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi zoper Sirijo - zamrznitev sredstev - Pravica do obrambe - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Obveznost obrazložitve - Očitna napaka pri presoji - Pravica do ugleda - Lastninska pravica - Domneva nedolžnosti - Prepoved vstopa na ozemlje Unije in tranzita prek njega - Sorazmernost))
      (2019/C 72/20)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Ehab Makhlouf (Damask, Sirija) (zastopnik: E. Ruchat, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva S. Kyriakopoulou, G. Étienne in A. Vitro, nato S. Kyriakopoulou, in A. Vitro, in na koncu S. Kyriakopoulou, A. Vitro in V. Piessevaux, agenti)

         Predmet

      Predlog, ki temelji na členu 263 PDEU in s katerim se predlaga razglasitev ničnosti Sklepa Sveta (SZVP) 2016/850 z dne 27. maja 2016 o spremembi Sklepa 2013/255/PESC o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2016, L 141, str. 125), ter njihovih nadaljnjih izvedbenih aktov, Sklepa Sveta (SZVP) 2017/917 z dne 29. maja 2017 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih zoper Sirijo (UL 2017, L 139, str. 62) in Sklepa Sveta (SZVP) 2018/778 z dne 28. maja 2018 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih zoper Sirijo (UL 2018, L 131, str. 16), v delu, v katerem se ti akti nanašajo na tožečo stranko.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  M. Ehabu Makhloufu se naloži plačilo svojih stroškov in stroškov Sveta Evropske unije.

         (1)  UL C 371, 10.10.2016.


title: Zadeva T-411/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Syriatel Mobile Telecom/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi proti Siriji – Zamrznitev sredstev – Pravica do obrambe – Pravica do učinkovitega sodnega varstva – Obveznost obrazložitve – Očitna napaka pri presoji – Pravica do časti in ugleda – Lastninska pravica – Domneva nedolžnosti – Sorazmernost)

text:
               25.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/17

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Syriatel Mobile Telecom/Svet
      (Zadeva T-411/16) (1)

      ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Siriji - Zamrznitev sredstev - Pravica do obrambe - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Obveznost obrazložitve - Očitna napaka pri presoji - Pravica do časti in ugleda - Lastninska pravica - Domneva nedolžnosti - Sorazmernost))
      (2019/C 72/21)
      Jezik postopka: franoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Damask, Sirija) (zastopnik: E. Ruchat, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva S. Kyriakopoulou, A. Vitro in G. Étienne, nato S. Kyriakopoulou, A. Vitro in V. Piessevaux ter nazadnje S. Kyriakopoulou in A. Vitro, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta (SZVP) 2016/850 z dne 27. maja 2016 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2016, L 141, str. 125) in poznejših aktov za njegovo izvajanje, Sklepa Sveta (SZVP) 2017/917 z dne 29. maja 2017 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2017, L 139, str. 62) in Sklepa Sveta (SZVP) 2018/778 z dne 28. maja 2018 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2018, L 131, str. 16) v delu, v katerem se ti akti nanašajo na tožečo stranko.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasil Svet Evropske unije.

         (1)  UL C 364, 3.10.2016.


title: Zadeva T-416/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Othman/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Siriji – Zamrznitev sredstev – Pravica do obrambe – Pravica do učinkovitega sodnega varstva – Obveznost obrazložitve – Očitna napaka pri presoji – Pravica do spoštovanja časti in ugleda – Lastninska pravica – Domneva nedolžnosti – Omejitve vstopa na ozemlje Unije in prehoda prek njega – Sorazmernost)

text:
               25.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/18

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Othman/Svet
      (Zadeva T-416/16) (1)

      ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Siriji - Zamrznitev sredstev - Pravica do obrambe - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Obveznost obrazložitve - Očitna napaka pri presoji - Pravica do spoštovanja časti in ugleda - Lastninska pravica - Domneva nedolžnosti - Omejitve vstopa na ozemlje Unije in prehoda prek njega - Sorazmernost))
      (2019/C 72/22)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka:: Razan Othman (Damask, Sirija) (zastopnik: E. Ruchat, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva S. Kyriakopoulou, G. Étienne in A. Vitro, nato S. Kyriakopoulou in A. Vitro ter nazadnje S. Kyriakopoulou, A. Vitro in V. Piessevaux, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta (SZVP) 2016/850 z dne 27. maja 2016 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji SVET (UL 2016, L 141, str. 125) in njegovih poznejših izvedbenih aktov, in sicer Sklepa Sveta (SZVP) 2017/917 z dne 29. maja 2017 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2017, L 139, str. 62) in Sklep Sveta (SZVP) 2018/778 z dne 28. maja 2018 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2018, L 131, str. 16) v delu, v katerem se nanašajo na tožečo stranko.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Razanu Othmanu se naloži, da poleg svojih stroškov nosi tudi stroške Sveta Evropske unije.

         (1)  UL C 364, 3.10.2016.


title: Zadeva T-614/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Colin/Komisija (Javni uslužbenci – Zaposlovanje – Obvestilo o natečaju – Javni natečaj – Pogoji sodelovanja – Nevpis na rezervni seznam natečaja – Diploma – Delovne izkušnje)

text:
               25.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/19

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Colin/Komisija
      (Zadeva T-614/16) (1)

      ((Javni uslužbenci - Zaposlovanje - Obvestilo o natečaju - Javni natečaj - Pogoji sodelovanja - Nevpis na rezervni seznam natečaja - Diploma - Delovne izkušnje))
      (2019/C 72/23)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Caroline Colin (Waterloo, Belgija) (zastopnika: sprva N. de Montigny in J.-N. Louis, nato N. de Montigny, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnici: L. Radu Bouyon in F. Simonetti, agentki)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti, prvič, sklepa komisije javnega natečaja EPSO/AST-SC/01/14, ki ga je organiziral Evropski urad za izbor osebja (EPSO), z dne 18. februarja 2015, da se tožeča stranka ne vpiše na rezervni seznam, namenjen zapolnitvi praznih delovnih mest za uradnike v institucijah Evropske unije, drugič, sklepa iste komisije z dne 17. septembra 2015, da se njen zahtevek za ponovni preizkus zavrne, in tretjič, sklepa o zavrnitvi, ki ga je Komisija izdala 12. maja 2016 v zvezi z ugovorom tožeče stranke zoper odločitev komisije.

         Izrek

                  1.

                  Sklep z dne 17. septembra 2015, s katero je komisija javnega natečaja EPSO/AST-SC/01/14 po ponovnem preizkusu potrdila, da se tožeča stranka ne more vpisati na rezervni seznam navedenega natečaja, se razglasi za nično.

                  2.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                  Evropska komisija nosi stroške.

         (1)  UL C 371, 10.10.2016 (zadeva je bila najprej registrirana pri Sodišču za uslužbence Evropske unije pod številko F-44/16, nato je bila 1.9.2016 prenesena na Splošno sodišče Evropske unije).


title: Zadeva T-638/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. decembra 2018 – Deichmann/EUIPO – Vans (Upodobitev črt na čevlju) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije, ki upodablja črte na čevlju – Prejšnja znamka Evropske unije, ki jo sestavljata dva traka na strani čevlja – Dokaz o obstoju, veljavnosti in obsegu varstva prejšnje mednarodne znamke – Pravilo 19(2)(a)(ii) Uredbe (ES) št. 2868/95 [postalo člen 7(2)(a)(ii) Delegirane uredbe (EU) 2018/625] – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Podobnost znakov – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001] – Legitimno pričakovanje)

text:
               25.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/20

      Sodba Splošnega sodišča z dne 6. decembra 2018 – Deichmann/EUIPO – Vans (Upodobitev črt na čevlju)
      (Zadeva T-638/16) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije, ki upodablja črte na čevlju - Prejšnja znamka Evropske unije, ki jo sestavljata dva traka na strani čevlja - Dokaz o obstoju, veljavnosti in obsegu varstva prejšnje mednarodne znamke - Pravilo 19(2)(a)(ii) Uredbe (ES) št. 2868/95 [postalo člen 7(2)(a)(ii) Delegirane uredbe (EU) 2018/625] - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001] - Legitimno pričakovanje))
      (2019/C 72/24)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Deichmann SE (Essen, Nemčija) (zastopnica: C. Onken, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnica: D. Walicka, agentka)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Vans, Inc. (Cypress, Kalifornija, Združene države) (zastopnik: M. Hirsch, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 6. julija 2016 (zadeva R 408/2015-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Deichmann in Vans.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Deichmann SE se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 392, 24.10.2016.


title: Zadeva T-817/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. decembra 2018 – Vans/EUIPO – Deichmann (V) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije V – Prejšnja mednarodna figurativna znamka V – Dokaz o obstoju, veljavnosti in obsegu varstva prejšnje znamke – Pravilo 19(2)(a)(ii) Uredbe (ES) št. 2868/95 (postal člen 7(2)(a)(ii) Delegirane uredbe (EU) št. 2018/625) – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Podobnost znakov – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               25.2.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/20

      Sodba Splošnega sodišča z dne 6. decembra 2018 – Vans/EUIPO – Deichmann (V)
      (Zadeva T-817/16) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije V - Prejšnja mednarodna figurativna znamka V - Dokaz o obstoju, veljavnosti in obsegu varstva prejšnje znamke - Pravilo 19(2)(a)(ii) Uredbe (ES) št. 2868/95 (postal člen 7(2)(a)(ii) Delegirane uredbe (EU) št. 2018/625) - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)))
      (2019/C 72/25)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Vans, Inc. (Cypress, Kalifornija, Združene države) (zastopnik: M. Hirsch, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: sprva S. Hanne, nato A. Söder in D. Hanf, agenti)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Deichmann SE (Essen, Nemčija) (zastopnica: C. Onken, odvetnica)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. septembra 2016 (zadeva R 2030/2015-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Deichmann in Vans.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Vans, Inc. Se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 22, 23.1.2017.