title: Zadeva T-32/09 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 28. oktobra 2010 – Marcuccio proti Komisiji (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Predhodni postopek — Očitno neutemeljena pritožba — Nasprotna pritožba, omejena na stroške)

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/41

         Sklep Splošnega sodišča z dne 28. oktobra 2010 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-32/09 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Predhodni postopek - Očitno neutemeljena pritožba - Nasprotna pritožba, omejena na stroške)
   2010/C 346/82
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall in C. Berardis-Kayser, zastopnika, skupaj z A. dal Ferrom, odvetnikom)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 4. novembra 2008 v zadevi Marcuccio proti Komisiji (F-18/07, neobjavljen v ZOdl.), katere namen je razveljavitev tega sklepa.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrže kot očitno neutemeljena.

               2.

               Nasprotna pritožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               3.

               Luigi Marcuccio nosi svoje stroške in plača stroške, ki jih je Komisija priglasila v okviru pritožbe.

               4.

               V okviru nasprotne pritožbe vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 69, 21.3.2009.


title: Zadeva C-577/15 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. decembra 2016 – SV Capital OÜ/Evropski bančni organ (EBA), Evropska komisija („Pritožba — Predlog za začetek preiskave glede estonskih in finskih nadzornih organov — Odločba Evropskega bančnega organa (EBA) — Odločba odbora za pritožbe evropskih nadzornih organov — Uredba (EU) št. 1093/2010 — Člena 17 in 60 — Odbor za pritožbe — Rok za vložitev tožbe — Opravičljiva zmota)

text:
               13.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/7

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. decembra 2016 – SV Capital OÜ/Evropski bančni organ (EBA), Evropska komisija
   (Zadeva C-577/15 P) (1)

   ((„Pritožba - Predlog za začetek preiskave glede estonskih in finskih nadzornih organov - Odločba Evropskega bančnega organa (EBA) - Odločba odbora za pritožbe evropskih nadzornih organov - Uredba (EU) št. 1093/2010 - Člena 17 in 60 - Odbor za pritožbe - Rok za vložitev tožbe - Opravičljiva zmota))
   (2017/C 046/09)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: SV Capital OÜ (zastopnik: M. Greinoman, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Evropski bančni organ (EBA) (zastopniki: J. Overett Somnier in Z. Giotaki, agenta, skupaj s F. Tuytschaeverjem, odvetnikom), Evropska komisija (zastopnika: W. Mölls in K.-P. Wojcik, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družba SV Capital OÜ nosi svoje stroške in stroške Evropskega bančnega organa (EBA).

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 16, 18.1.2016.


title: Zadeva T-667/16 P: Pritožba, ki so jo 19. septembra 2016 vložili Pieter De Meyer in drugi zoper sodbo, ki jo je 20. julija 2016 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-113/15, Adriaen in drugi/Komisija

text:
               28.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 441/20

      Pritožba, ki so jo 19. septembra 2016 vložili Pieter De Meyer in drugi zoper sodbo, ki jo je 20. julija 2016 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-113/15, Adriaen in drugi/Komisija
      (Zadeva T-667/16 P)
      (2016/C 441/25)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožniki: Pieter De Meyer (Bruselj, Belgija) in 8 drugih pritožnikov (zastopnik: R. Rata, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlogi

      Pritožniki Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence z dne 20. julija 2016 v zadevi F-113/15;

                  —

                  razglasi ničnost sklepa organa Evropske komisije za imenovanja z dne 14. novembra 2014, ki je bil izdan kot upravno obvestilo št. 41-2014 in s katerim je bil določen seznam uradnikov, ki so napredovali v napredovalnem obdobju 2014, v delu, v katerem v njem ni navedenih imen pritožnikov;

                  —

                  Evropski komisiji naloži, naj nosi svoje stroške in plača stroške pritožnikov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožniki v utemeljitev pritožbe navajajo tri razloge.

                  1.

                  Prvi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava v zvezi z zavrnitvijo prvega tožbenega razloga pritožnikov kot neutemeljenega. Pritožniki trdijo, da je Sodišče za uslužbence v zvezi z njihovim prvim tožbenim razlogom storilo štiri glavne napake:

                              —

                              prvič, Sodišče za uslužbence je v nasprotju s sodno prakso, ki se uporabi, ugotovilo, da mu ni treba preverjati zakonitosti ukrepov organa za imenovanja, če organ za imenovanja izjavi, da je izpolnil svoje zakonske dolžnosti in obveznosti;

                              —

                              drugič, Sodišče za uslužbence je napačno zavrnilo poročilo skupnega odbora za spremljanje kot dokaz in ni upoštevalo dokazane neprimerljivosti v virih informacij, ki jih je uporabil organ za imenovanje;

                              —

                              tretjič: Sodišče za uslužbence neupravičeno ni upoštevalo obstoja trditve in dokazov pritožnikov v zvezi z matematično presojo metodologije dobesednega ocenjevanja, ki jo je uporabil organ za imenovanja, ter celotnega drugega dela prvega tožbenega razloga pritožnikov;

                              —

                              četrtič: Sodišče za uslužbence je napačno domnevalo, da neobstoj dejanske preučitve primerjalnih odlik ne more pripeljati do razglasitve ničnosti sklepa o napredovanju.

                  2.

                  Drugi pritožbeni razlog: pritožniki trdijo, da je Sodišče za uslužbence v zvezi z drugim tožbenim razlogom napačno uporabilo pravo, ker:

                              —

                              prvič, je samovoljno omejilo obseg in uporabo člena 25 Kadrovskih predpisov ter temeljnih pravic, ki jih imajo pritožniki na podlagi prava Unije, na način, ki ni v skladu z voljo zakonodajalca Unije, in

                              —

                              drugič, je drugi tožbeni razlog, ki so ga navedli pritožniki, zavrnilo kot neutemeljen iz očitno napačnih razlogov.

                  3.

                  Tretji pritožbeni razlog: neobstoj nepristranskega in učinkovitega sodnega nadzora, zaradi česar je bila kršena pravica pritožnikov do učinkovitega pravnega sredstva. Pritožniki trdijo, da:

                              —

                              prvič, je sodnik poročevalec podal pristranske trditve, ki kažejo na subjektivnost v pripravljalnem poročilu, s katerim je bila vnaprej določena odločitev v zvezi s tožbenimi razlogi pritožnikov;

                              —

                              drugič: predsednik Sodišča za uslužbence ni izločil sodnika in predodelil zadeve drugemu senatu, čeprav je bilo priznano, da so bile sporne pristranske trditve kopirane iz druge zadeve z drugimi tožečimi strankami;

                              —

                              tretjič: Sodišče za uslužbence je selektivno zanemarilo in zavrnilo ključne trditve in dokaze, ne da bi jih upoštevalo ali preučilo. Skratka, pritožniki menijo, da je Sodišče za uslužbence kršilo njihovo pravico do učinkovitega pravnega sredstva, ker ni opravilo nepristranskega in učinkovitega sodnega nadzora.


title: Zadeva C-126/15: Tožba, vložena 12. marca 2015 – Evropska komisija/Portugalska republika

text:
               11.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/16

         Tožba, vložena 12. marca 2015 – Evropska komisija/Portugalska republika
   (Zadeva C-126/15)
   (2015/C 155/18)
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki*e

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Braga da Cruz in F. Tomat, agenta)

      Tožena stranka: Portugalska republika

      Predlog tožeče stranke

               —

               ugotovi naj se, da je Portugalska republika, ker je zavojčke s cigaretami, ki so že bili obdavčeni in sproščeni v porabo v določenem tržnem letu, naložila prepoved trženja in prodaje širši javnosti po tem, ko se izteče pretirano kratek rok, določen v členu 27 uredbe št. 1295/2007 ministrstva za finance in javno upravo Portugalske republike, ni izpolnila obveznosti iz členov 7, 9, prvi odstavek, in 39(3) Direktive 2008/118/ES (1) o splošnem režimu za trošarino in je kršila načelo sorazmernosti;

               —

               Portugalski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

                     Člena 7 in 9 de la Direktive 2008/118/ES in načelo sorazmernosti

                           —

                           Člen 7 Direktive 2008/118/ES (v nadaljevanju: direktiva) določa, da obveznost za plačilo trošarine za tobačne izdelke nastane ob sprostitvi v porabo po stopnji, ki je veljala na tisti dan. Člen 9 direktive določa, da se uporabljajo tisti pogoji obveznosti plačila in stopnja trošarine, ki veljajo na dan nastanka obveznosti za plačilo trošarine. Davčna zakonodaja Unije ne vsebuje nobene določbe, ki bi državam članicam, po tem, ko so zadevni proizvodi sproščeni v porabo, ob upoštevanju trenutka sprostitve v porabo, dala možnost, da na te proizvode naložijo trošarino, ki dopolnjuje dolgovane dajatve, ali da iz finančnih razlogov omejijo njihovo distribucijo.

                           —

                           Na Portugalskem uredba št. 1295/2007 ministrstva za finance in javno upravo (v nadaljevanju: ministrska uredba) določa, da se zavojčki s cigaretami, na katerih je davčna nalepka za določeno tržno leto, lahko prodajajo in tržijo do konca tretjega meseca v letu, ki sledi letu, za katerega velja nalepka, in sicer tistemu, v katerem so bili sproščeni v porabo. V skladu z uredbo je bil rok za prodajo zavojčkov s cigaretami z davčno nalepko iz leta 2007 začasno določen konec maja 2008 in za proizvode iz leta 2008 konec aprila 2009.

                           —

                           Komisija v zvezi s tem ugotavlja, da portugalska zakonodaja krši člena 7 in 9, prvi odstavek, direktive, čeprav ne izključuje, da bi lahko bila navedena zakonodaja utemeljena na podlagi razlogov v splošnem interesu.

                           —

                           Vendar Komisija meni, da razlogov, ki jih je Portugalska v predhodnem postopku navedla v utemeljitev navedene zakonodaje (preprečevanje goljufij in davčnih utaj, varovanje javnega zdravja, boj proti nezakoniti trgovini s tobakom in zagotavljanju davčnih prihodkov), ni mogoče sprejeti, ker je kršeno načelo sorazmernosti.

               2.

                     Člen 39(3) Direktive 2008/118/ES in načelo sorazmernosti

                           —

                           Člen 39(3) direktive določa, da države članice zagotovijo, da nacionalne davčne oznake ne ustvarjajo omejitev za prosti pretok trošarinskega blaga. Prepoved, določena v ministrski uredbi, v skladu s katero se lahko zavojčke s cigaretami z davčno nalepko iz določenega tržnega leta prodaja in trži le do konca tretjega meseca v letu, ki sledi letu, za katerega velja nalepka, pomeni tovrstno omejitev. Bojazen uvoznikov, da ne bodo prodali zalog, ki jih ni mogoče prodati, če se spremeni stopna trošarine, jih lahko odvrne od običajnih nakupov, zlasti iz drugih držav članic, in tako vpliva na trgovino na taki stopnji, ki presega, kar je potrebno za boj, na primer, proti pretirani potrošnji pred povišanjem trošarine.

                           —

                           Komisija zato meni, da pomeni prepoved prodaje in trženja, ki izhaja iz ministrske uredbe, omejitev za prosti pretok trošarinskega blaga v smislu člena 39(3) direktive in presega, kar je potrebno za preprečevanje goljufije, utaje in zlorabe. Zato je tudi v nasprotju s členom 39(3) direktive in krši načelo sorazmernosti.

      (1)  Direktiva Sveta 2008/118/ES z dne 16. decembra 2008 o splošnem režimu za trošarino in o razveljavitvi Direktive 92/12/EGS (UL L 9, str. 12).


title: Zadeva T-261/07: Tožba, vložena 13. julija 2007 – Komisija proti Banca di Roma

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/52

         Tožba, vložena 13. julija 2007 – Komisija proti Banca di Roma
   (Zadeva T-261/07)
   (2007/C 211/99)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: A. Colabianchi, odvetnik, F. Amato in M. Wilderspin, zastopnika)

      Tožena stranka: Banca di Roma SpA
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Pravni osebi Banca di Roma SpA, s sedežem v Italiji, Rim (00144), Viale Umberto Tupini št. 180, ki jo zastopa vsakokratni zakoniti zastopnik, naj se naloži izvršitev bančne garancije z dne 28. oktobra 1989 v korist Evropske komisije;

               —

               pravni osebi Banca di Roma SpA, s sedežem v Italiji, Rim (00144), Viale Umberto Tupini št. 180, ki jo zastopa vsakokratni zakoniti zastopnik, naj se naloži, da Evropski komisiji s sedežev v Belgiji, Bruselj (1039), Rue de la Loi št. 200, plača znesek 412 607,41 eurov skupaj z obrestmi v višini 94,37 eurov na dan od 30. decembra 2006 do plačila, oziroma drug pravični znesek;

               —

               pravni osebi Banca di Roma, s sedežem v Italiji, Rim (00144), Viale Umberto Tupini št. 180, ki jo zastopa vsakokratni zakoniti zastopnik, naj se naloži plačilo vseh stroškov tega postopka in stroškov, ki jih je priglasila Komisija.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ta tožba je bila vložena v skladu s členom 238 ES na podlagi arbitražne klavzule, ki jo vsebuje garancija z dne 28. oktobra 1989, ki jo je izdala Banco di Roma (sedaj Banca di Roma) v korist Komisije.
   Z odločbo C(89) 1241 z dne 2. avgusta 1989 (1), je Komisija štirinajstim proizvajalcem varjenih jeklenih mrež, med drugim tudi družbi Ferriere Nord S.p.A., naložila globe zaradi sodelovanja pri sporazumih in usklajenih ravnanjih v nasprotju s členom 85 (sedaj člen 81) (1) Pogodbe ES; družbi Ferriere Nord je bila naložena globa v višini 320 000 ECU.
   V skladu s členom 4 odločbe bi družba Ferriere Nortd morala plačati globo v treh mesecih po njeni vročitvi ali pridobiti bančno garancijo, ki pokriva celoten dolg glavnice in obresti.
   Družba Ferriere Nord je Komisiji s priporočeno pošto z dne 30. oktobra 1989, ki je bila slednji vročena 7. novembra 1989, posredovala dopis z dne 26. oktobra 1989 s katerim je Banco di Roma (sedaj Banca di Roma) – poslovna enota Udine, Italija, podala Komisiji poroštveno izjavo za družbo Ferriere Nord za plačilo globe v višini 320 000 ECU in obresti, obračunane od 15. novembra 1989 do dejanskega plačila.
   S sodbo z dne 27. septembra 2006 v zadevi T-153/04 (2), je Sodišče prve stopnje v skladu s členom 4(1) Uredbe št. 2988/74 ugotovilo, da je „pooblastilo Komisije za izvršitev odločbe“ Varjene jeklene mreže zastaralo (točki 53 in 58 sodbe T-153/04).
   Vendar po mnenju tožeče stranke sodba ne vpliva na garancijo, ki jo je izdala Banca di Roma, ker mora v skladu z italijanskim pravom (ki je pravo, ki se ga uporablja v tem primeru) zaradi samostojnosti te garancije Banca di Roma izvršiti garancijo na podlagi same zahteve Komisije in zoper njo ne more uveljavljati ugovorov, ki bi jih morda lahko uveljavljala družba Ferriere Nord.

      (1)  UL L 260, 1989, str. 1.

      (2)  Še neobjavljena v Zbirki odločb.


title: Zadeva T-303/04: Tožba European Dynamics SA proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 29. julija 2004

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/40

         Tožba European Dynamics SA proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 29. julija 2004
   (Zadeva T-303/04)
   (2004/C 262/77)
   Jezik postopka: angleščina
   European Dynamics SA, s sedežem v Atenah, Grčija, ki jo zastopa S. Pappas, lawyer, je dne 29. julija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razglasi za nično Obvestilo o javnem naročilu Komisije 2003/S249-221337 ESP-DIMA;

               —

               razglasi za ničnega javni razpis Komisije PO/2003/192 (ESP-DIMA);

               —

               razglasi za nično Odločbo Komisije z dne 4. junija 2004, ki razvršča ponudbo konzorcija European Dynamic šele na drugo mesto za prvim uspešnim ponudnikom;

               —

               razglasi za nično Odločbo Komisije z dne 14. julija 2004, ki zavrača pritožbo tožeče stranke proti odločitvi o izbiri ponudnika na javnem razpisu;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo pravnih in drugih stroškov in izdatkov, ki so nastali v zvezi s to vlogo.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka je del konzorcija, uspešno izbranega za ponudnika storitev za ESP Lot5, spletne aplikacije. Za ESP Lot 4, aplikacije za upravljanje s podatki in informacijami, je bil izbran drug konzorcij.
   Po mnenju tožeče stranke je bil ESP-DIMA, sporni javni razpis v zadevni vlogi, utemeljen na napačni domnevi, da opravljanje storitev za upravljanje s podatki in informacijami predstavlja nov trg in da je uporaba ESP Lot 4 presegla vsa pričakovanja. Tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija napačno dodelila delo ESP Lot 4, ki, po mnenju tožeče stranke, pravzaprav spada med ESP Lot 5. Tožeča stranka zatrjuje, da je morala Komisija posledično povečati napoved izdatkov za ESP Lot 4 in razpisati nov javni razpis ESP-DIMA, medtem ko so izdatki za ESP Lot 5 ostali znotraj določb.
   Tožeča stranka nadalje zatrjuje, da je Komisija zagrešila bistveno kršitev postopka s tem, da je imel vsaj en član odbora za ocenjevanje spornega javnega razpisa nasprotne interese z interesi tožeče stranke.
   Nazadnje tožeča stranka navaja, da njena razvrstitev kot drugi uspešni ponudnik ni zadostno utemeljena. Tožeča stranka navaja tudi, da je Komisija zavrnila razkritje informacij v zvezi z ocenjevalnim poročilom.


title: Zadeva T-367/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. aprila 2017 – Renfe-Operadora/EUIPO (AVE) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Figurativna znamka Evropske unije AVE — Delna ničnost — Pritožba, ki je pri odboru za pritožbe vložena v drugem jeziku od jezika postopka — Nedopustnost pritožbe pri odboru za pritožbe — Zahteva za vrnitev v prejšnje stanje — Dolžnost skrbnega ravnanja)

text:
               22.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 5. aprila 2017 – Renfe-Operadora/EUIPO (AVE)
   (Zadeva T-367/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka Evropske unije AVE - Delna ničnost - Pritožba, ki je pri odboru za pritožbe vložena v drugem jeziku od jezika postopka - Nedopustnost pritožbe pri odboru za pritožbe - Zahteva za vrnitev v prejšnje stanje - Dolžnost skrbnega ravnanja))
   (2017/C 161/32)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Renfe-Operadora, Entidad Pública Empresarial (Madrid, Španija) (zastopnika: J. B. Devaureix in M. I. Hernández Sandoval, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: S. Palmero Cabezas, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora EUIPO za pritožbe z dne 24. aprila 2015 (zadeva R 712/2014-5) v zvezi s predlogom za vrnitev v prejšnje stanje.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Renfe-Operadora, Entidad Pública Empresarial, se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 346, 19.10.2015.


title: Zadeva C-136/16: Sklep predsednika drugega senata Sodišča z dne 10. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supremo Tribunal de Justiça – Portugalska) – Sociedade Metropolitana de Desenvolvimento SA/Banco Santander Totta SA

text:
               22.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/17

         Sklep predsednika drugega senata Sodišča z dne 10. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supremo Tribunal de Justiça – Portugalska) – Sociedade Metropolitana de Desenvolvimento SA/Banco Santander Totta SA
   (Zadeva C-136/16) (1)

   (2017/C 161/23)
   Jezik postopka: portugalščina
   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 165, 10.5.2016.


title: Zadeva T-104/15: Tožba, vložena 25. februarja 2015 – Militos Symvouleftiki/Komisija

text:
               11.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/32

         Tožba, vložena 25. februarja 2015 – Militos Symvouleftiki/Komisija
   (Zadeva T-104/15)
   (2015/C 155/38)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Militos Symvouleftiki AE (Atene, Grčija) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za ničen Izvedbeni sklep Komisije z dne 16. decembra 2014, s katerim je bil zavrnjen predlog tožeče stranke za nadzor zakonitosti z dne 23. oktobra 2014 in potrjen sklep Izvajalske agencije za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo z dne 23. septembra 2014 o neprimernosti nagrade, izplačane družbenikom/delničarjem tožeče stranke, da bi se štela za strošek osebja v dveh projektih, ki jih je tožeča stranka uspešno izvedla, in sicer projektu „Go Green – Green Business is smart Business“ (Sporazum št. 510424-LLP-1-2010-1-GR-LEONARDO-LMP)” ter projektu „LadybizIT“ (Sporazum št. 2011-3052-518310-LLP-1-2011-1-GR-LEONARDO-LAM)”, in ugotovi, da se stroški „dodatnih“ storitev, ki so jih opravili Olga Stavropoulou, Pavlos Aravantinos in Karamanlis lahko štejejo za stroške osebja v zadevnem projektu, ali, podredno, ugotovi, da se na podlagi člena II. 14 Sporazuma o dodelitvi sredstev in Priloge III k temu sporazumu lahko le stroški „dodatnih“ storitev, ki sta jih opravila v zadevnih projektih Olga Stavropoulou in Pavlos Aravantinos, štejejo za primerne in izplačljive tožeči stranki;

               —

               Komisiji naloži, naj poleg svojih stroškov nosi tudi stroške tožeče stranke iz tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji Komisije

                           —

                           Komisija ni upoštevala dejstva, da bi se lahko razlikovanje med „običajnimi“ in „dodatnimi“ storitvami, ki so jih opravili družbeniki/delničarji v okviru zadevnih projektov, opravilo ob upoštevanju narave teh storitev, besedila in namena določb takrat veljavnega statuta tožeče stranke ter določb sklepa skupščine družbenikov/delničarjev tožeče stranke z dne 20. decembra 2010.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: druga očitna napaka pri presoji Komisije

                           —

                           Ugotovitev Komisije, da položaj upravnika kot tak temu preprečuje, da bi na podlagi pogodbe o zaposlitvi, za katero je značilno dejansko razmerje podrejenosti, za tožečo stranko opravljal druge storitve, je v nasprotju z ustaljeno sodno prakso Sodišča Evropske unije. Tožeča stranka je Izvajalski agenciji za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo ter Komisiji vsekakor predložila dovolj dokazov o tem, da je vodja projekta dejansko imel nadzor nad upravnikom in da je ta nadzor izpolnjeval merila, določena v sodni praksi, za obstoj dejanskega razmerja podrejenosti.


title: Zadeva C-389/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 10. avgusta 2007 vložilo AT and Duties Tribunal, Manchester (Združeno kraljestvo) – Azlan Group plc proti Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 10. avgusta 2007 vložilo AT and Duties Tribunal, Manchester (Združeno kraljestvo) – Azlan Group plc proti Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs
   (Zadeva C-389/07)
   (2007/C 283/17)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   AT and Duties Tribunal, Manchester
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Azlan Group plc

      Tožena stranka: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba kombinirano nomenklaturo (Uredba Sveta (EGS) št. 2658/87 (1), kot je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1734/96) razlagati tako, kot da določa, da se zadevne reprezentativne vzorce, ki so predmet spora med strankama uvrsti kot „stroje za avtomatsko obdelavo podatkov in njihove enote“ iz tarifne številke 8471 (ali v upoštevne številke iz Poglavja 84, in sicer v tarifno številko 8473)?

               2)

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen glede enega ali več reprezentativnih zadevnih spornih vzorcev: Ali je treba kombinirano nomenklaturo razlagati tako, kot da določa, da se te proizvode uvrsti kot „električne aparate za žično telefonijo in telegrafijo, vključno s telefonskimi aparati z brezžično slušalko ter telekomunikacijskimi aparati za žične sisteme z nosilnim tokom ali za digitalne žične sisteme; videofone“ iz tarifne številke 8517 (ali v upoštevne številke, in sicer v tarifno številko 8517 ali 8548, v skladu z opombo 2(b) ali (c) Oddelka XVI)?

               3)

               Ali se te zadevne reprezentativne vzorce spornih proizvodov, ker lahko povežejo lokalna omrežja, lahko uvrsti v poglavje 84, ali imajo ti proizvodi posebno funkcijo, ki ni obdelava podatkov v smislu opombe 5(E) iz poglavja 84?

               4)

               Glede na odgovore na zgornja vprašanja, kakšno stališče naj se zavzame glede ohišij?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL L 256, str. 1).


title: Zadeva C-335/12: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 17. julija 2014 – Evropska komisija proti Portugalski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Lastna sredstva — Naknadna izterjava uvoznih dajatev — Finančna odgovornost držav članic — Neizvožene presežne zaloge sladkorja)

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/3

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 17. julija 2014 – Evropska komisija proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-335/12) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Lastna sredstva - Naknadna izterjava uvoznih dajatev - Finančna odgovornost držav članic - Neizvožene presežne zaloge sladkorja))
   2014/C 315/04
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnik: A. Caeiros, agent)

      Tožena stranka: Portugalska republika (zastopniki: L. Inez Fernandes, J. Gomes, P. Rocha in A. Cunha, agenti)

      Izrek

               1.

               Portugalska republika s tem, da Komisiji ni dala na razpolago zneska 7 85  078,50 EUR za dajatve na neizvožene presežne zaloge sladkorja po pristopu k Skupnosti, ni izpolnila obveznosti iz člena 10 ES, člena 254 Akta o pogojih pristopa Kraljevine Španije in Portugalske republike in prilagoditvah pogodb, člena 7 Sklepa Sveta 85/257/EGS, Euratom, z dne 7. maja 1985 o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti, členov 4, 7 in 8 Uredbe Komisije (EGS) št. 579/86 z dne 28. februarja 1986 o podrobnih pravilih za zaloge proizvodov v sektorju sladkorja, ki so 1. marca 1986 obstajale v Španiji in na Portugalskem, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije št. 3332/86 z dne 31. oktobra 1986 ter členov 2, 11 in 17 Uredbe Sveta (EGS, Euratom) št. 1552/89 z dne 29. maja 1989 o izvajanju Sklepa 88/376/EGS, Euratom, o sistemu lastnih sredstev Skupnosti.

               2.

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               3.

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 303, 6.10.2012.


title: Zadeva F-134/14: Sodba Sodišča za uslužbence (sodnik posameznik) z dne 17. decembra 2015 – T/Komisija (Javni uslužbenci — Socialna varnost — Poklicna bolezen — Člen 73 Kadrovskih predpisov — Prošnja za priznanje, da je bolezen poklicne narave — Vzročna zveza — Zahtevek za povrnitev nepremoženjske škode, nastale zaradi roka, ki ga je sprejela institucija, za priznanje, da je bolezen poklicne narave — Obveznost sprejetja odločitve v razumnem roku — Nepremoženjska škoda)

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/94

         Sodba Sodišča za uslužbence (sodnik posameznik) z dne 17. decembra 2015 – T/Komisija
   (Zadeva F-134/14) (1)

   ((Javni uslužbenci - Socialna varnost - Poklicna bolezen - Člen 73 Kadrovskih predpisov - Prošnja za priznanje, da je bolezen poklicne narave - Vzročna zveza - Zahtevek za povrnitev nepremoženjske škode, nastale zaradi roka, ki ga je sprejela institucija, za priznanje, da je bolezen poklicne narave - Obveznost sprejetja odločitve v razumnem roku - Nepremoženjska škoda))
   (2016/C 048/106)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: T (zastopnika: S. Rodrigues in A. Tymen, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: sprva J. Currall in C. Ehrbar, agenta, nato C. Ehrbar, agent)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti sklepa Komisije, s katerim je izključen obstoj škode, ki je posledica roka, ki ga je sprejela Komisija za ugotovitev, ali je bolezen tožeče stranke poklicne narave, in naložitev odškodnine do 2 000 EUR kot nadomestilo za negotov položaj glede priznanja njene poklicne bolezni, ter odškodninski zahtevek za domnevno povzročeno nepremoženjsko škodo.

      Izrek

               1.

               Evropska Komisija mora T plačati znesek 5 000 EUR.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila T.

      (1)  UL C 34, 2.2.2015, str. 53.


title: Zadeva T-494/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 25. novembra 2015 – Missir Mamachi di Lusignano in drugi/Komisija

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/75

         Sklep Splošnega sodišča z dne 25. novembra 2015 – Missir Mamachi di Lusignano in drugi/Komisija
   (Zadeva T-494/11) (1)

   (2016/C 027/94)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 331, 12.11.2011.


title: Zadeva T-448/12: Tožba, vložena 10. oktobra 2012 – Davril proti Svetu in Komisiji

text:
               8.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 379/27

         Tožba, vložena 10. oktobra 2012 – Davril proti Svetu in Komisiji
   (Zadeva T-448/12)
   2012/C 379/47
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Philippe Davril (Épargnes, Francija) (zastopnik: C.-É. Gudin, odvetnik)

      Toženi stranki: Evropska komisija in Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga naj:

               —

               mu povrne celotno škodo, ki izhaja iz naložitve denarnih kazni, to je 174 900 EUR;

               —

               mu povrne celotno nepremoženjsko škodo, to je 100 000 EUR;

               —

               Svetu in Komisiji naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja tožbene razloge, ki so v bistvu enaki ali podobni tožbenim razlogom, navajanim v zadevah T-195/11, Cahier in drugi proti Svetu in Komisiji (1), in T-458/11, Riche proti Svetu in Komisiji (2).

      (1)  UL 2011, C 173, str. 14.

      (2)  UL 2011, C 298, str. 28.


title: Zadeva T-557/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. septembra 2015 – Nemčija/Komisija (EKUJS — Jamstveni oddelek — EKJS in EKSRP — Odhodki, izključeni iz financiranja — Odhodki v okviru evropskega sistema kvot za proizvodnjo krompirjevega škroba — Pravica do obrambe)

text:
               23.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/36

         Sodba Splošnega sodišča z dne 24. septembra 2015 – Nemčija/Komisija
   (Zadeva T-557/13) (1)

   ((EKUJS - Jamstveni oddelek - EKJS in EKSRP - Odhodki, izključeni iz financiranja - Odhodki v okviru evropskega sistema kvot za proizvodnjo krompirjevega škroba - Pravica do obrambe))
   (2015/C 389/37)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: T. Henze in J. Möller, zastopnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Eggers in P. Rossi, zastopnika)

      Intervenient v podporo pritožnice: Kraljevina Nizozemska (zastopniki: M. K. Bulterman, C. S. Schillemans in J. Langer, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa 2013/433/EU Komisije z dne 13. avgusta 2013 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL L 219, str. 49), in sicer v delu, v katerem se za Zvezno republiko Nemčijo v okviru izvajanja sheme pomoči za sektor krompirjevega škroba v letih od 2003 do 2005 uporabi finančni popravek v višini 6 1 92  951,34 EUR.

      Izrek

               1.

               Izvedbeni sklep 2013/433/EU Komisije z dne 13. avgusta 2013 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (2013/433/EU) (UL L 219, str. 49), se za ničnega razglasi v delu, v katerem se za Zvezno republiko Nemčijo v okviru izvajanja sheme pomoči za sektor krompirjevega škroba v letih od 2003 do 2005 uporabi finančni popravek.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Kraljevina Nizozemska nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 9, 11.1.2014.


title: Zadeva T-51/17: Tožba, vložena 27. januarja 2017 – Poljska/Komisija

text:
               20.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/31

         Tožba, vložena 27. januarja 2017 – Poljska/Komisija
   (Zadeva T-51/17)
   (2017/C 086/41)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Republika Poljska (zastopnik: B. Majczyna)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničnega razglasi Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2016/2018 z dne 15. novembra 2016 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (notificirano pod dokumentarno številko C(2016) 7232) (UL 2016, L 312, str. 26) v delu, v katerem so bili iz financiranja Evropske unije izključeni odhodki iz izjave o odhodkih Republike Poljske v višini 38 984 850,50 EUR in 76 816 098,12 EUR;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 52(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 (1), ker je bil na podlagi zmotno ugotovljenega dejanskega stanja in razlage prava izveden finančni popravek, čeprav so bili izdatki Republike Poljske izvršeni v skladu s predpisi Evropske unije.

                           —

                           Zneski, ki so bili z izpodbijanim sklepom izključeni iz financiranja Evropske unije, naj bi bili porabljeni skladno z Uredbo (ES) št. 1234/2007 (2) in Izvedbeno uredbo Komisije št. 543/2011 (3), tako da ni bilo nobene podlage za njihovo izključitev iz financiranja.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 52(2) Uredbe (EU) št. 1306/2013 z uporabo pavšalnega popravka, ki je – glede na morebitno finančno škodo za proračun Unije – pretirano visok.

                           —

                           Pavšalni popravek v višini 25 %, ki ga je uporabila Komisija, je previsok in presega morebitno največjo škodo, ki bi jo lahko utrpeli skladi. Poleg tega se tožeča stranka sklicuje na Smernice št. VI/5330/97 za izračun finančnih učinkov in uveljavlja, da je vse pogoje iz teh smernic izpolnila za to, da Komisija uporabi nižji odstotek oziroma ne uporabi popravka.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 52(4)(a) Uredbe (EU) št. 1306/2013 v delu, v katerem je bil izračunan pavšalni popravek v zvezi z izdatki, ki so bili izvršeni več kot 24 mesecev preden je Komisija zadevno državo članico pisno obvestila o rezultatih njenih pregledov.

                           —

                           V skladu s členom 52(4)(a) navedene uredbe ne bi bilo mogoče zavrniti financiranja za izdatke, ki so bili izvršeni več kot 24 mesecev preden je Komisija zadevno državo članico pisno obvestila o rezultatih njenih pregledov.

      (1)  Uredba (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (ES) št. 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 (UL 2013, L 347, str. 549).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode (UL 2007, L 299, str. 1).

      (3)  Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 543/2011 z dne 7. junija 2011 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 za sektorja sadja in zelenjave ter predelanega sadja in zelenjave (UL 2011, L 157, str. 1).


title: Zadeva T-96/09: Tožba, vložena 10. marca 2009 – UCAPT proti Svetu

text:
               18.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/37

         Tožba, vložena 10. marca 2009 – UCAPT proti Svetu
   (Zadeva T-96/09)
   2009/C 90/57
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Union de Coopératives Agricoles des Producteurs de Tabac de France (UCAPT) (Pariz, Francija) (zastopnika: B. Peignot in D. Garreau, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga tožeče stranke

               —

               Uredba Sveta (ES) št. 73/2009 z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, sprememb uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006 in (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/2003, naj se razglasi za nično;

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov v višini 10 000 EUR.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s to tožbo predlaga razglasitev ničnosti Uredbe Sveta št. 73/2009 (1), ki se nanaša na sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike, katere člen 135 – od poslovnega leta 2011 – določa znižanje zneska neposredne pomoči za proizvodnjo tobaka za 50 odstotkov zneska povprečne pomoči, dodeljene leta 2000, 2001 in 2002. Tako znižanje je bilo določeno že v členu 143e Uredbe št. 1782/2003 (2).
   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja štiri tožbene razloge:

               —

               kršitev postopka, ker naj se pred sprejetjem izpodbijane uredbe ne bi izvedla študija o vplivu reforme sheme pomoči na tobačni sektor;

               —

               v zvezi s tem, zloraba pooblastil;

               —

               kršitev načela sorazmernosti, ker z znižanjem neposrednih pomoči za 50 odstotkov ne bilo mogoče doseči dveh ciljev reforme sheme podpore tobačnemu sektorju, in sicer prilagoditve cen s cenami svetovnega trga in spodbujanja ukrepov preusmeritve za regije, ki proizvajajo tobak, v programe razvoja podeželja;

               —

               kršitev člena 33 ES, v delu v katerem naj izpodbijana uredba ne bi upoštevala nekaterih ciljev skupne kmetijske politike, in sicer zagotavljanja primerne življenjske ravni kmetijske skupnosti in stabiliziranja trgov.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 73/2009 z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/2003 (UL L 30, str. 16).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001 (UL L 270, str. 1).


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 3. marca 2005 v združenih zadevah C-21/03 in C-34/03 (predloga za sprejem predhodne odločbe Conseil d'Etat): Fabricom SA proti državi Belgiji (Javna naročila — Gradnje, blago in storitve — Vodni, energetski, transportni in telekomunikacijski sektor — Prepoved sodelovanja v postopku ali predložitve ponudbe, določena za osebo, ki je prispevala k razvoju zadevnih gradenj, blaga ali storitev)

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/5

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 3. marca 2005
   v združenih zadevah C-21/03 in C-34/03 (predloga za sprejem predhodne odločbe Conseil d'Etat): Fabricom SA proti državi Belgiji (1)

   (Javna naročila - Gradnje, blago in storitve - Vodni, energetski, transportni in telekomunikacijski sektor - Prepoved sodelovanja v postopku ali predložitve ponudbe, določena za osebo, ki je prispevala k razvoju zadevnih gradenj, blaga ali storitev)
   (2005/C 106/08)
   Jezik postopka: francoščina
   V združenih zadevah C-21/03 in C-34/03, katerih predmet sta predloga za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljena na Sodišče s sklepoma Conseil d'Etat (Belgija) z dne 27. decembra 2002, ki sta prispela na Sodišče dne 29. in 22. januarja 2003, v postopkih med Fabricom SA in državo Belgijo je Sodišče (drugi senat) v sestavi C. W. A. Timmermans (poročevalec), predsednik senata, C. Gulmann, J.-P. Puissochet, sodnika, N. Colneric, sodnica, in J. N. Cunha Rodrigues, sodnik, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: R. Grass, dne 3. marca 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Direktiva Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev, kot je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 97/52/ES z dne 13. oktobra 1997 in še posebej njen člen 3(2), Direktiva Sveta 93/36/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov oddaje javnih naročil blaga, kot je bila spremenjena z direktivo 97/52 in še posebej njen člen 5(7), Direktiva Sveta 93/37/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje, kot je bila spremenjena z direktivo 97/52 in še posebej njen člen 6(6), kot tudi Direktiva Sveta 93/38/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov naročanja naročnikov v vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem sektorju, kot je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 98/4/ES z dne 16. februarja 1998 in še posebej njen člen 4(2), nasprotujejo pravilu, kot je pravilo iz člena 26 kraljevega dekreta z dne 25. marca 1999, ki spreminja kraljevi dekret z dne 10. januarja 1996 o javnih naročilih za gradnje, blago in storitve v vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem sektorju in iz člena 32 kraljevega dekreta z dne 25. marca 1999, ki spreminja kraljevi dekret z dne 8. januarja 1996 o javnih naročilih za gradnje, blago in storitve in o koncesijah za javne gradnje, v skladu s katerim oseba, ki je bila zadolžena za raziskavo, preizkušanje, preučevanje ali razvoj gradnje, blaga ali storitve, ne sme vložiti prijave za sodelovanje ali predložiti ponudbe za javno naročilo teh gradenj, blaga ali storitev, pri čemer ji ni omogočeno, da bi dokazala, da v okoliščinah konkretnega primera, izkušnje, ki jih je pridobila, niso mogle izkriviti konkurence.

               2.

               Direktiva Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje in še posebej njena člena 2(1)(a) in 5, kot tudi Direktiva sveta 92/13/EGS z dne 25. februarja 1992 o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o uporabi pravil Skupnosti za oddajo javnih naročil podjetij na vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem področju in še posebej njena člena 1 in 2, nasprotujeta temu, da lahko naročnik, do zaključka postopka preverjanja ponudb, podjetju, povezanemu z osebo, ki je bila zadolžena za raziskavo, preizkušanje, preučevanje ali razvoj gradnje, blaga ali storitve, zavrne sodelovanje v postopku ali predložitev ponudbe, čeprav to podjetje na njegovo tozadevno vprašanje zatrjuje, da iz tega razloga ne uživa neupravičene prednosti, ki bi lahko izkrivila normalne pogoje konkurence.

      (1)  UL C 55, 08.03.2003.

      UL C 70, 22.03.2003.


title: Zadeva F-140/12: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 14. maja 2014  – Alexandrou proti Komisiji (Javni uslužbenci — Javni natečaj EPSO/AD/231/12 — Dostop do dokumentov — Zavrnitev potrdilne prošnje za dostop do vprašanj z več možnimi odgovori, postavljenih v pristopnih testih)

text:
               24.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/39

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 14. maja 2014 – Alexandrou proti Komisiji
   (Zadeva F-140/12) (1)

   ((Javni uslužbenci - Javni natečaj EPSO/AD/231/12 - Dostop do dokumentov - Zavrnitev potrdilne prošnje za dostop do vprašanj z več možnimi odgovori, postavljenih v pristopnih testih))
   2014/C 194/56
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Christodoulos Alexandrou (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: R. Duta, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Eggers in G. Gattinara, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti zavrnitve potrdilne prošnje za dostop, ki jo je tožeča stranka vložila pri Komisiji, do nekaterih vprašanj, ki so ji bila postavljena v okviru predizbirnega postopka javnega natečaja EPSO/AD/230 231/12.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               C. Alexandrou nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 26, 26.1.2013, str. 76.


title: Zadeva T-344/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. junija 2012 – Hearst Communications proti UUNT – Vida Estética (COSMOBELLEZA) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti COSMOBELLEZA — Prejšnje nacionalne in mednarodne besedne in figurativne znamke COSMO, COSMOPOLITAN, COSMOTEST, COSMOPOLITAN TELEVISION in THE COSMOPOLITAN SHOW — Neregistrirani znamki in trgovski imeni COSMO in COSMOPOLITAN — Relativni razlogi za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Neobstoj podobnosti med znamkami — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               4.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/13

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. junija 2012 – Hearst Communications proti UUNT – Vida Estética (COSMOBELLEZA)
   (Zadeva T-344/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti COSMOBELLEZA - Prejšnje nacionalne in mednarodne besedne in figurativne znamke COSMO, COSMOPOLITAN, COSMOTEST, COSMOPOLITAN TELEVISION in THE COSMOPOLITAN SHOW - Neregistrirani znamki in trgovski imeni COSMO in COSMOPOLITAN - Relativni razlogi za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Neobstoj podobnosti med znamkami - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2012/C 235/31
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Hearst Communications, Inc. (New York, Združene države Amerike) (zastopniki: A. Nordemann, C. Czychowski in A. Nordemann-Schiffel, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: sprva C. Bartos nato V. Melgar, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Vida Estética, SL (Barcelona, Španija) (zastopnik: A.I. Alejos Cutuli, odvetnik)

      Predmet

   tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 4. junija 2009 (zadeva R 770/2007-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Hearst Communications, Inc. in Vida Estética, SL.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Hearst Communications, Inc. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 256, 24.10.2009.


title: Zadeva F-48/06: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 5. novembra 2008 – Avanzata in drugi proti Komisiji (Javni uslužbenci – Pogodbeni uslužbenci – Razvrstitev in plačilo – Nekdanji delavci na podlagi luksemburškega prava)

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/69

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 5. novembra 2008 – Avanzata in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-48/06) (1)

   (Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenci - Razvrstitev in plačilo - Nekdanji delavci na podlagi luksemburškega prava)
   (2009/C 44/118)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Eric Avanzata stanujoč v Hussignyju (Francija) in dvajset drugih pogodbenih uslužbencev) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in G. Berscheid, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločb Komisije o določitvi pogojev zaposlitve tožečih strank, zlasti v njihovo funkcionalno skupino, njihov naziv, njihov plačilni razred in njihovo plačilo, kot izhajajo iz določb njihovih pogodb uslužbenca.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 154, 1.7.2006, str. 26.


title: Zadeva T-577/14: Tožba, vložena 4. avgusta 2014 – Gascogne Sack Deutschland in Gascogne proti Sodišču

text:
               6.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 351/19

         Tožba, vložena 4. avgusta 2014 – Gascogne Sack Deutschland in Gascogne proti Sodišču
   (Zadeva T-577/14)
   2014/C 351/24
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Gascogne Sack Deutschland GmbH (Wieda, Nemčija) in Gascogne (Saint-Paul-lès-Dax, Francija) (zastopnika: F. Puel in E. Durand, odvetnika)

      Tožena stranka: Sodišče Evropske unije

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj

               —

               ugotovi nepogodbeno odgovornost Evropske unije zaradi postopka, ki poteka pred Splošnim sodiščem in v katerem so bile kršene zahteve v zvezi s spoštovanjem razumnega roka sojenja;

         zato naj

               —

               Evropski uniji naloži plačilo primerne in celotne odškodnine za premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki je tožečima strankama nastala zaradi nezakonitega ravnanja Unije in ustreza naslednjim zneskom, skupaj s kompenzacijskimi in zamudnimi obrestmi po stopnji, ki jo Evropska centralna banka uporablja za operacije glavnega refinanciranja, povečani za dve odstotni točki, od dneva vložitve tožbe:

                           —

                           1 1 93  467 EUR iz naslova škode, nastale zaradi plačila dodatnih zakonitih obresti na nominalni znesek kazni po preteku razumnega roka;

                           —

                           1 87  571 EUR iz naslova škode, nastale zaradi dodatnih plačil za bančno garancijo po preteku razumnega roka;

                           —

                           2 0 00  000 EUR iz naslova izgubljenega dobička in/ali škode, nastalih zaradi „bremena negotovosti“, in

                           —

                           5 00  000 EUR iz naslova nepremoženjske škode;

               —

               podredno, če bi se ugotovilo, da bi bilo treba znesek škode ponovno oceniti, določi izvedenca v skladu s členi 65(d), 66(1) in 70 Poslovnika Splošnega sodišča;

               —

               v vsakem primeru Evropski uniji naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev tožbe tožeči stranki navajata en razlog, ki zadeva kršitev člena 47, drugi odstavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah zaradi prekomernega trajanja postopka pred Splošnim sodiščem in s tem kršitve njune temeljne pravice do sojenja v razumnem roku.


title: Zadeva T-275/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. oktobra 2013 – TF1 proti Komisiji (Državne pomoči — Javna radiotelevizija — Pomoč, ki jo je Francoska republika predvidela za France Télévisions — Letna proračunska pomoč — Sklep, s katerim je pomoč razglašena za združljivo z notranjim trgom — Člen 106(2) PDEU — Zavezujoča namembnostna zveza med dajatvijo in ukrepom pomoči)

text:
               30.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/13

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. oktobra 2013 – TF1 proti Komisiji
   (Zadeva T-275/11) (1)

   (Državne pomoči - Javna radiotelevizija - Pomoč, ki jo je Francoska republika predvidela za France Télévisions - Letna proračunska pomoč - Sklep, s katerim je pomoč razglašena za združljivo z notranjim trgom - Člen 106(2) PDEU - Zavezujoča namembnostna zveza med dajatvijo in ukrepom pomoči)
   2013/C 352/23
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Télévision française 1 (TF1) (Boulogne-Billancourt, Francija) (zastopniki: sprva J. P. Hordies in C. Smits, nato J. P. Hordiez in J. Vogel, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Stromsky in D. Grespan, zastopnika)

      Intervenienti v podporo tožene stranke: Kraljevina Španija (zastopniki: sprva M. Muñoz Pérez, nato S. Centeno Huerta, nato N. Díaz Abad, abogados del Estado); Francoska republika (zastopniki: sprva G. de Bergues in J. Gstalter, nato D. Colas in J. Rossi, zastopniki) in France Télévisions (Pariz, Francija) (zastopnika: J. P. Gunther in A. Giraud, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 20. julija 2010 o državni pomoči C-27/09 (ex N 34/B/09) Proračunska pomoč za France Télévisions, ki jo Francoska republika namerava dodeliti skupini France Télévisions (UL 2011, L 59, str. 44).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Télévision française 1 (TF1) nosi lastne stroške in stroške, ki sta jih priglasili Evropska komisija in France Télévisions.

               3.

               Kraljevina Španija in Francoska republika nosita vsaka svoje stroške.

      (1)  UL C 232, 6.8.2011.


title: Zadeva T-537/13: Tožba, vložena 4. oktobra 2013 – Roeckl Sporthandschuhe proti UUNT – Roeckl Handschuhe & Accessoires (upodobitev roke)

text:
               14.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 367/33

         Tožba, vložena 4. oktobra 2013 – Roeckl Sporthandschuhe proti UUNT – Roeckl Handschuhe & Accessoires (upodobitev roke)
   (Zadeva T-537/13)
   2013/C 367/58
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co, KG (München, Nemčija) (zastopnik: O. Baumann, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Roeckl Handschuhe & Accessories GmbH & Co. KG (München, Nemčija)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 22. julija 2013 v delu, v katerem je bilo z njo delno ugodeno pritožbi intervenientke in s katero je bila zavrnjena zahteva za registracijo znamke Skupnosti za proizvode iz razreda 18: proizvodi iz usnja in imitacije usnja, zlasti denarnice, listnice, etuiji za ključe, ki so vključeni v razred 18, ter proizvode iz razreda 25: oblačila, zlasti rokavice, ki so vključeni v razred 25;

               —

               intervenientki naloži plačilo stroškov tožeče stranke, vključno s stroški, nastalimi v postopkih z ugovorom in s pritožbo, ter toženi stranki (UUNT), da nosi lastne stroške.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki prikazuje roko, za proizvode iz razredov 18, 25 in 28 ‒ prijava znamke Skupnosti št. 6 961 965

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Roeckl Handschuhe & Accessoires GmbH & Co. KG

      Navajana znamka ali znak: figurativna znamka Skupnosti in nemška figurativna znamka „Roeckl“, ki vsebuje upodobitev roke, za proizvode iz razredov 18 in 25

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: delna razveljavitev odločbe oddelka za ugovore

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-593/10: Tožba, vložena 29. decembra 2010 – El Corte Inglés proti UUNT – Ruan (B)

text:
               12.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/20

         Tožba, vložena 29. decembra 2010 – El Corte Inglés proti UUNT – Ruan (B)
   (Zadeva T-593/10)
   2011/C 80/38
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španija) (zastopnika: J. L. Rivas Zurdo in E. Seijo Veiguela, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Jian Min Ruan (Mem Martins, Portugalska)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 4. oktobra 2010 v zadevi R 576/2010-2 in razglasi naj se, da bi moralo biti ob uporabi člena 8(1)(b) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti pritožbi nasprotne stranke pred UUNT ugodeno, odločba oddelka za ugovore o podelitvi v celoti znamke Skupnosti številka 6.379.721 „B“ (mešana) pa bi morala biti razveljavljena, in

               —

               nasprotni stranki oz. strankam naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Jian Min Ruan

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka rdeče in bele barve, ki vsebuje črko „B“ za proizvode iz razreda 25

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: figurativna znamka, ki vsebuje črko „B“ za proizvode iz razreda 25

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), saj naj bi med spornima znamkama obstajala verjetnost zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva T-590/14: Tožba, vložena 7. avgusta 2014 – Zuffa proti UUNT (ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP)

text:
               6.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 351/23

         Tožba, vložena 7. avgusta 2014 – Zuffa proti UUNT (ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP)
   (Zadeva T-590/14)
   2014/C 351/29
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Zuffa, LLC (Las Vegas, Združene države) (zastopniki: S. Malynicz, Barrister, K. Gilbert in C. Balme, Solicitors)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 19. maja 2014 v zadevi R 1425/2013-2 razveljavi.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 16, 28 in 41

      Odločba preizkuševalca: delna zavrnitev prijave znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 7(1)(b) in (c) ter 7(2) Uredbe o znamki Skupnosti


title: Zadeva T-119/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 26. januarja 2017 – Topera/EUIPO (RHYTHMVIEW) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije RHYTHMVIEW — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Opisnost — Člen 7(1)(b) in (c) ter (2) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               13.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/31

         Sklep Splošnega sodišča z dne 26. januarja 2017 – Topera/EUIPO (RHYTHMVIEW)
   (Zadeva T-119/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije RHYTHMVIEW - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Opisnost - Člen 7(1)(b) in (c) ter (2) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage))
   (2017/C 078/43)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Topera, Inc. (Abbott Park, Illinois, Združene države) (zastopnik: H. Sheraton, solicitor)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: H. O’Neill, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 12. januarja 2016 (zadeva R 1368/2015-4) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka RHYTHMVIEW kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Topera, Inc., se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 200, 6.6.2016.


title: Zadeva T-314/08: Tožba, vložena 12. avgusta 2008 – Euromar di Ganesio Pietro proti Komisiji

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/34

         Tožba, vložena 12. avgusta 2008 – Euromar di Ganesio Pietro proti Komisiji
   (Zadeva T-314/08)
   (2008/C 272/62)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Euromar di Ganesio Pietro & C. Snc (Aci Castello, Italija) (zastopniki: A. Maiorana, A. De Matteis in A. De Francesco, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Uredba Komisije (ES) št. 530/2008 z dne 12. junija 2008, objavljena v UL L 155 z dne 13. junija 2008, naj se razglasi za nično.

               —

               Komisiji naj se naloži stroške postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot v zadevi Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c. proti Komisiji (T-313/08).


title: Zadeva C-295/09: Tožba, vložena 28. julija 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

text:
               24.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/10

         Tožba, vložena 28. julija 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-295/09)
   2009/C 256/18
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Braun in E. Adsera Ribera, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/43/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o obveznih revizijah za letne in konsolidirane računovodske izkaze, spremembi direktiv Sveta 78/660/EGS in 83/349/EGS ter razveljavitvi Direktive Sveta 84/253/EGS, oziroma s tem, da jih ni sporočila Komisiji, Kraljevina Španija ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               —

               Kraljevini Španiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos direktive 2006/43/ES v nacionalno zakonodajo se je iztekel 28. junija 2008.

      (1)  UL L 157, str. 87.


title: Zadeva F-63/13: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 2. julija 2014  – Psarras proti ENISA (Javni uslužbenci — Začasni uslužbenec — Odpoved pogodbe — Člen 41(2)(a) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah — Pravica do izjave — Nepremoženjska škoda ﾔ Posledično nezakonita odločba — Pretiran poseg v pravice tretje osebe — Naložitev plačila odškodnine po uradni dolžnosti — Neizvršitev ničnostne sodbe)

text:
               6.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 351/30

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 2. julija 2014 – Psarras proti ENISA
   (Zadeva F-63/13) (1)

   ((Javni uslužbenci - Začasni uslužbenec - Odpoved pogodbe - Člen 41(2)(a) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Pravica do izjave - Nepremoženjska škoda - Posledično nezakonita odločba - Pretiran poseg v pravice tretje osebe - Naložitev plačila odškodnine po uradni dolžnosti - Neizvršitev ničnostne sodbe))
   2014/C 351/39
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Aristidis Psarras (Heraklion, Grčija) (zastopnik: V. Christianos, odvetnik)

      Tožena stranka: Agencija Evropske unije za varnost omrežij in informacij (zastopniki: sprva P. Empadinhas, zastopnik, nato S. Purser, zastopnik, skupaj s C. Meidanis, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti, prvič, odločbe o odpovedi pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke in drugič, odločbe, ki je bila sprejeta po sodbi Sodišča za uslužbence v zadevi F-118/10 o imenovanju drugega uslužbenca na mesto računovodje in končno, zahtevek za povrnitev nastale nematerialne škode.

      Izrek

               1.

               Odločba izvršnega direktorja Agencije Evropske unije za varnost omrežij in informacij z dne 4. septembra 2012 o odpovedi pogodbe o zaposlitvi začasnega uslužbenca A. Psarrasa se razglasi za nično.

               2.

               Agenciji Evropske unije za varnost omrežij in informacij se naloži, naj A. Psarrasu plača 40  000 EUR.

               3.

               V preostalem se tožba zavrne.

               4.

               Agencija Evropske unije za varnost omrežij in informacij nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov A. Psarrasa.

      (1)  UL C 336, 16.11.2013, str. 31.


title: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. julija 2005 v zadevi C-227/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Rechtbank te Amsterdam): A. J. van Pommeren-Bourgondiën proti Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank (Socialna varnost — Uredba (EGS) št. 1408/71 — Področje uporabe — Invalidska pokojnina — Ohranitev pravice do dajatev po prenosu stalnega prebivališča v drugo državo članico)

text:
               17.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 229/2

      SODBA SODIŠČA

   (tretji senat)
   z dne 7. julija 2005
   v zadevi C-227/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Rechtbank te Amsterdam): A. J. van Pommeren-Bourgondiën proti Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank (1)

   (Socialna varnost - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Področje uporabe - Invalidska pokojnina - Ohranitev pravice do dajatev po prenosu stalnega prebivališča v drugo državo članico)
   (2005/C 229/04)
   Jezik postopka: nizozemščina
   V zadevi C-227/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložil Rechtbank te Amsterdam (Nizozemska) z odločbo z dne 21. maja 2003, ki je prispela na Sodišče dne 26. maja 2003, v postopku A. J. van Pommeren-Bourgondiën proti Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank, je Sodišče (tretji senat), v sestavi: A. Rosas, predsednik senata, J. P. Puissochet (poročevalec), S. von Bahr, U. Lõhmus in A. Ó Caoimh, sodniki, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: H. von Holstein, namestnik sodnega tajnika, dne 7. julija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Člen 39 ES nasprotuje zakonodaji države članice, na podlagi katere je oseba, ki je na njenem ozemlju prenehala z vsakršno poklicno dejavnostjo, za nekatera področja socialne varnosti še naprej obvezno zavarovana samo, če v njej obdrži stalno prebivališče, medtem ko je na podlagi zakonodaje te države članice ta oseba še naprej obvezno zavarovana za druga področja socialne varnosti, čeprav ima stalno prebivališče v drugi državi članici, če so pogoji prostovoljnega zavarovanja za področja, kjer je obvezno zavarovanje prenehalo, manj ugodni od pogojev obveznega zavarovanja.

      (1)  UL C 171, 19.7.2003.


title: Združeni zadevi T-515/14 P in T-516/14 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. novembra 2015 – Alexandrou/Komisija (Pritožba — Javni uslužbenci — Zaposlitev — Obvestilo javnega natečaja EPSO/AD/231/12 — Nepripustitev k opravljanju ocenjevalnih preizkusov — Obveznost obrazložitve — Dostop do dokumentov — Zavrnitev predloga za dostop do do vprašanj z izbirnimi odgovori, postavljenih v pristopnih testih — Tajnost dela natečajne komisije — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Področje pristojnosti Sodišča za uslužbence — Člen 270 PDEU — Pojem akta, ki posega v položaj — Člen 90(2) Kadrovskih predpisov)

text:
               11.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/25

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. novembra 2015 – Alexandrou/Komisija
   (Združeni zadevi T-515/14 P in T-516/14 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Zaposlitev - Obvestilo javnega natečaja EPSO/AD/231/12 - Nepripustitev k opravljanju ocenjevalnih preizkusov - Obveznost obrazložitve - Dostop do dokumentov - Zavrnitev predloga za dostop do do vprašanj z izbirnimi odgovori, postavljenih v pristopnih testih - Tajnost dela natečajne komisije - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Področje pristojnosti Sodišča za uslužbence - Člen 270 PDEU - Pojem akta, ki posega v položaj - Člen 90(2) Kadrovskih predpisov))
   (2016/C 007/34)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Christodoulos Alexandrou (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: R. Duta, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in G. Gattinara, agenta)

      Predmet

   Pritožbi zoper sodbi Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 14. maja 2014, Alexandrou/Komisija (F-34/13, ZOdl. JU, EU:F:2014:93 in F-140/12, ZOdl. JU EU:F:2014:94), in se nanašata na razveljavitev teh sodb.

      Izrek

               1.

               Pritožba v zadevi T-516/14 P se zavrne.

               2.

               V zadevi T-515/14 P se sodba Sodišča za uslužbence z dne 14. maja 2014, Alexandrou/Komisija (F-34/13), razveljavi v delu, v katerem:

                           —

                           ni odgovorilo na prvi tožbeni razlog, ker naj ne bi bil obrazložen, in se nanaša na to, da naj bi posebne okoliščine upravičile dostop Christodoulosa Alexandroua do spornih vprašanj;

                           —

                           je zavrnilo četrti tožbeni razlog.

               3.

               Pritožba v zadevi T-515/14 P se v preostalem zavrne.

               4.

               Tožba v zadevi F-34/13 se zavrne, ker temelji, prvič, na neobstoju obrazložitve izpodbijanih odločb, da naj bi se C. Alexandrou skliceval na posebne okoliščine, ki upravičujejo njegov dostop do spornih vprašanj in drugič, na razlogu kršitve pravice do pravičnega sojenja oziroma do učinkovitega pravnega sredstva.

               5.

               V zadevi T-516/14 P vsaka stranka nosi svoje stroške.

               6.

               V zadevi T-515/14 P vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 292, 1.9.2014.


title: Zadeva T-560/08 P: Pritožba, ki jo je 19. decembra 2008 vložila Komisija Evropskih skupnosti zoper sodbo, ki jo je 14. oktobra 2008 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-74/07, Meierhofer proti Komisiji

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/36

         Pritožba, ki jo je 19. decembra 2008 vložila Komisija Evropskih skupnosti zoper sodbo, ki jo je 14. oktobra 2008 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-74/07, Meierhofer proti Komisiji
   (Zadeva T-560/08 P)
   (2009/C 55/66)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Pritožnica: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in B. Eggers, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: S. Meierhofer (München, Nemčija)
   Predlogi pritožnice:

               —

               sodba Sodišča za uslužbence z dne 14. oktobra 2008 v zadevi Meierhofer proti Komisiji, F-74/07, naj se razveljavi;

               —

               vsaki stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožba se nanaša na sodbo Sodišča za uslužbence z dne 14. oktobra 2008 v zadevi Meierhofer proti Komisiji, F-74/07, s katero je Sodišče za uslužbence razglasilo odločbo natečajne komisije za natečaj EPSO/AD/26/05 z dne 19. junija 2007 za nično zaradi kršitve obveznosti obrazložitve.
   S sporno odločbo je bila zavrnjena zahteva kandidata po ponovni preučitvi odločbe natečajne komisije, s katero je bilo odločeno, da ta kandidat ni opravil ustnega dela natečaja. Kandidatu je pri ustnem delu zmanjkalo pol točke, da bi dosegel potrebno minimalno število točk. Ustrezno je bil v razpisu natečaja ustni del ovrednoten z eno skupno oceno.
   Pritožba se nanaša na obveznost obrazložitve natečajne komisije in merilo nadzora sodišča Skupnosti. Pritožnica izpodbija predvsem sklep Sodišča za uslužbence, da se v „posebnih okoliščinah“, na primer v primeru ocene, ki je malo pod minimalnim številom točk, s tem da se kandidata, ki je bil izključen v ustnem delu, obvesti o eni sami oceni, ki je privedla do izključitve, ne izpolni obveznosti obrazložitve.
   Pritožnica svojo pritožbo utemeljuje s tem, da to mnenje vodi do pravne negotovosti:

               —

               Prvič bi morala biti v skladu z ustaljeno sodno prakso obveznost obrazložitve usklajena s spoštovanjem tajnosti, ki velja za delo natečajne komisije v skladu s členom 6 Priloge III h Kadrovskim predpisom in ki ji prepoveduje, da razširja mnenja posameznih članov Komisije za izbiro kandidatov in da razkriva podrobnosti v zvezi s presojo samega kandidata ali v primerjavi z drugimi.

               —

               Drugič, primerjava Sodišča za uslužbence s primeru, v katerih gre za dostop do dokumentov, naj bi bila zgrešena, saj člen 6 Priloge III h Kadrovskim predpisom ne predvideva nobene izjeme ali tehtanja interesov.

               —

               Tretjič, Sodišče za uslužbence je spregledalo sodno prakso, v skladu s katero mora biti obveznost obrazložitve v sorazmerju z zadevnimi ukrepi in bi morala Sodišču za uslužbence omogočiti, da preizkusi zakonitost odločitve. Ker naknadni nadzor ustnega dela s strani sodišča Skupnosti zaradi narave stvari ni mogoč, je to sodišče do sedaj svoj preizkus v bistvu omejilo na spoštovanje postopkovnih predpisov in razpisa natečaja.

         Poleg tega sodba ustvarja pravno negotovost v zvezi z razlikovanjem med različnimi vrstami postopkovnih ukrepov, kar se nanaša na poziv organa, da predloži zaupne dokumente, in na okoliščine, v katerih se sme zavrniti njihovo predložitev na škodo zadevne osebe (ukrepi procesnega vodstva in pripravljalni ukrepi). V tem primeru naj bi Sodišče za uslužbence v temelju napačno razlagalo mnenje Komisije, saj se ta nikakor ni zavrnila tako predložitev. Poleg tega je Komisija pojasnila, da ni mogla predložiti zadevnih dokumentov na podlagi ukrepov procesnega vodstva, ki jih je sprejelo to sodišče, temveč je čakala na pripravljalni ukrep senata.


title: Zadeva C-363/09: Tožba, vložena 11. septembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/48

         Tožba, vložena 11. septembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-363/09)
   2009/C 267/80
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: L. Parpala in F. Jimeno Fernández, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija

      Predloga tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Španija s tem, da je obdržala v veljavi člen 38 zakona 43/2002 z dne 20. novembra 2002 o varstvu zdravja rastlin, ni izpolnila obveznosti iz člena 13 Direktive 91/414/EGS (1)

               —

               Kraljevini Španiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Direktiva 91/414/EGS je bila sprejeta zaradi potrebe po uskladitvi nacionalnih predpisov glede dajanja fitofarmacevtskih sredstev v promet. Zato so z njo določena enotna pravila o pogojih in postopkih za registracijo takih proizvodov.
   Člen 13 te direktive določa, prvič, pravila glede podatkov, ki jo morajo predložiti vlagatelj prijave določenega fitofarmacevtskega sredstva, in drugič, pravila glede uporabe in varovanja teh podatkov, tako da je, razen v določenih izjemah, zagotovljena njihova zaupnost.
   Direktiva je področje popolnoma uskladila, zato država članica ne sme sprejeti predpisov na državni ravni, ki bi nalagala gospodarskim subjektom, da morajo deliti podatke, ki jih je predložil prvi vlagatelj, razen v primerih določenih s členom 13(7).
   Kljub temu je s členom 38 zakona 43/2002 dovoljen dostop do podatkov iz študij in poskusov tudi v primerih, ki niso določeni z Direktivo.
   Komisija meni, da glede na to, da država Španija ni imela diskrecijske pravice pri prenosu člena 13 Direktive 91/414/EGS v nacionalno zakonodajo in da ni začela postopka za ugotovitev ničnosti te določbe, je odstopanje od ureditve dostopa do podatkov priloženih k vlogam za registracijo fitofarmacevtskih sredstev, če to odstopanje ni določeno z zadevno direktivo, kršitev prava Skupnosti.

      (1)  Direktiva Sveta z dne 15. julija 1991 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet (UL L 230, str. 1).


title: Zadeva C-672/15: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 27. aprila 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de grande instance de Perpignan – Francija) – kazenski postopek zoper Noria Distribution SARL (Predhodno odločanje — Direktiva 2002/46/ES — Približevanje zakonodaj držav članic o prehranskih dopolnilih — Vitamini in minerali, ki se lahko uporabijo pri proizvodnji prehranskih dopolnil — Najvišje količine — Pristojnost držav članic — Nacionalna ureditev, s katero so te količine določene — Vzajemno priznavanje — Neobstoj — Postopki, ki jih je treba spoštovati, in elementi, ki jih je treba upoštevati pri določanju navedenih količin)

text:
               26.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 202/5

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 27. aprila 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de grande instance de Perpignan – Francija) – kazenski postopek zoper Noria Distribution SARL
   (Zadeva C-672/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 2002/46/ES - Približevanje zakonodaj držav članic o prehranskih dopolnilih - Vitamini in minerali, ki se lahko uporabijo pri proizvodnji prehranskih dopolnil - Najvišje količine - Pristojnost držav članic - Nacionalna ureditev, s katero so te količine določene - Vzajemno priznavanje - Neobstoj - Postopki, ki jih je treba spoštovati, in elementi, ki jih je treba upoštevati pri določanju navedenih količin))
   (2017/C 202/07)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de grande instance de Perpignan

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Noria Distribution SARL

      ob udeležbi: Procureur de la République, Union fédérale des consommateurs des P.O (Que choisir)

      Izrek

               1.

               Določbe Direktive 2002/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. junija 2002 o približevanju zakonodaj držav članic o prehranskih dopolnilih in določbe Pogodbe DEU o prostem pretoku blaga je treba razlagati tako, da nasprotujejo ureditvi države članice, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki ne določa postopka glede dajanja na trg te države članice za prehranska dopolnila, katerih vsebnost hranil presega najvišje dnevne odmerke, določene s to ureditvijo, in ki se zakonito proizvajajo ali dajejo v promet v drugi državi članici.

               2.

               Določbe Direktive 2002/46 in določbe Pogodbe DEU o prostem pretoku blaga je treba razlagati tako, da je treba najvišje količine iz člena 5 te direktive določiti v vsakem posameznem primeru in ob upoštevanju vseh elementov iz tega člena 5(1) in (2), zlasti varnih mejnih količin, ki se za zadevna hranila določijo po temeljiti znanstveni oceni tveganj za javno zdravje, ki ne temelji na splošnih ali hipotetičnih preudarkih, temveč na upoštevnih znanstvenih podatkih. Predložitveno sodišče mora presoditi, ali metoda določitve navedenih količin iz postopka v glavni stvari izpolnjuje te zahteve.

               3.

               Določbe Direktive 2002/46 in določbe Pogodbe DEU o prostem pretoku blaga je treba razlagati tako, da nasprotujejo temu, da se znanstvena ocena tveganj iz člena 5(1)(a) te direktive, ki jo je treba izvesti pred določitvijo varnih mejnih količin, ki jih je treba med drugim upoštevati pri določitvi najvišjih količin iz tega člena 5, opravi samo na podlagi nacionalnih znanstvenih mnenj, če so na dan sprejetja zadevnega ukrepa na voljo tudi zanesljiva novejša mednarodna znanstvena mnenja, v katerih se ugotavlja možnost, da se določijo višje mejne količine.

      (1)  UL C 90, 7.3.2016.


title: Izbris zadeve C-262/04

text:
               11.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/30

         Izbris zadeve C-262/04 (1)

   (2005/C 143/55)

      (Jezik postopka: nemščina)

   S sklepom z dne 10. januarja 2005 je predsednik Sodišča Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. C-262/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji.

      (1)  UL C 201, 7.8.2004.


title: Zadevi T-122/13 in T-123/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. oktobra 2014 – Laboratoires Polive proti UUNT – Arbora & Ausonia (dodie) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti dodie — Prejšnje nacionalne besedne znamke DODOT — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen (8)(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/36

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. oktobra 2014 – Laboratoires Polive proti UUNT – Arbora & Ausonia (dodie)
   (Zadevi T-122/13 in T-123/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti dodie - Prejšnje nacionalne besedne znamke DODOT - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen (8)(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2014/C 409/52
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Laboratoires Polive (Levallois-Perret, Francija) (zastopnik: A. Sion, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Geroulakos, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Arbora & Ausonia, SL (Barcelona, Španija) (Zastopnik: R. Guerras Mazón, odvetnik)

      Predmet

   Tožbi vloženi zoper odločbi drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 28. novembra 2012 (zadevi R 2324/2011 2 in R 2325/2011 2) v zvezi s postopkoma z ugovoroma med družbama Arbora & Ausonia, SLU in Laboratoires Polive.

      Izrek

               1.

               Zadevi T-122/13 in T-123/13 se združita za namene sodbe.

               2.

               Odločbi drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 28. novembra 2012 (zadevi R 2324/2011-2 in R 2325/2011-2) se razveljavita.

               3.

               UUNT nosi svoje stroške in stroške Laboratoires Polive.

               4.

               Arbora & Ausonia, SLU nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 123 27.4.2013.


title: Zadeva C-523/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski, vložena dne 23. decembra 2004

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 57/19

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski, vložena dne 23. decembra 2004
   (Zadeva C-523/04)
   (2005/C 57/34)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Mikko Huttunen in Wouter Wils, je dne 23. decembra 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Kraljevini Nizozemski.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Kraljevina Nizozemska ni izpolnila svojih obveznosti, ki izhajajo iz člena 5 Pogodbe ES (sedaj člen 10 Pogodbe ES), člena 52 Pogodbe ES (sedaj člen 43 Pogodbe ES), iz Uredbe Sveta (EGS) št. 2409/92 (1) z dne 23. julija 1992 o prevozninah in tarifah za zračni prevoz in Uredbe Sveta (EGS) št. 2299/89 (2) z dne 24. julija 1989 o kodeksu poslovanja računalniških sistemov rezervacij, spremenjene z Uredbo Sveta (EGS) št. 3089/93 (3) z dne 29. oktobra 1993, s tem, da je prevzela mednarodne obveznosti do Združenih držav Amerike oziroma je obveznosti obdržala kljub spremembi Sporazuma o letalskem prometu z dne 3. aprila 1957 med Kraljevino Nizozemsko in Združenimi državami Amerike,

                           —

                           glede tarif, ki zadevajo letalske družbe, ki so jih določile ZDA, na progah znotraj Skupnosti,

                           —

                           glede računalniških sistemov rezervacij, ki so ponujeni ali se uporabljajo na državnem ozemlju Nizozemske,

                           —

                           ki ZDA dajejo pravico, da prekliče, suspendira ali omeji prometne pravice, ko letalskih družb, ki jih je določila Kraljevina Nizozemska, ne kontrolira sama ali nizozemski državljani;

               2.

               Kraljevini Nizozemski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   A.   Obstoj novega sporazuma

               —

               Leta 1992 izvršene spremembe Sporazuma iz leta 1957 naj bi ustvarile okvir za tesnejše sodelovanje med ZDA in Kraljevino Nizozemsko, ki naj bi za slednjo posledično ustvarilo nove pomembne mednarodne obveznosti.

               —

               Iz sprememb iz leta 1992 naj bi izhajalo, da je bil Sporazum iz leta 1957 v celoti revidiran. Da določeno število določb tega sporazuma leta 1992 formalno ni bilo spremenjenih, oziroma so bile deležne zgolj nebistvenih redakcijskih sprememb, ne spreminja dejstva, da so bile obveznosti, ki izhajajo iz tega sporazuma, pri reviziji potrjene. V taki situaciji države članice ne le, da ne bi mogle prevzeti nobenih novih obveznosti, temveč takih obveznosti ne bi mogle niti ohraniti, če bi kršile pravo Skupnosti.

         B.   Kršitev izključnih zunanjih pristojnosti Skupnosti v smislu sodbe AETR

               —

               Nizozemska in ZDA naj bi leta 1991 Sporazumu iz leta 1957 dodale prilogo z načeli računalniških sistemov rezervacij (RSR), kamor spadajo tudi načela, ki veljajo za RSR, ki so ponujena in v uporabi na državnem ozemlju Nizozemske. Nizozemska naj bi leta 1992 pri reviziji Sporazuma iz leta 1957 prilogo ohranila. S tem naj bi Kraljevina Nizozemska kršila izključno zunanjo pristojnost Skupnosti, ki izhaja iz Uredbe št. 2299/89.

         C.   Kršitev člena 52 Pogodbe

               —

               Letalske družbe Skupnosti bi bile lahko kadarkoli izključene iz uporabe Sporazuma o letalskem prometu, sklenjenega med Kraljevino Nizozemsko in ZDA, medtem ko naj bi ta sporazum za nizozemske letalske družbe avtomatično veljal. Tako bi bile letalske družbe Skupnosti diskriminirane, ker v državi članici prejemnici, Kraljevini Nizozemski, ne bi bile deležne nacionalnega režima.

      (1)  UL L 240, str. 15.

      (2)  UL L 220, str. 1.

      (3)  UL L 278, str. 1.


               17.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 40/17

         Tožba Nadzornega organa EFTA proti Kneževini Lihtenštajn, vložena dne 8. novembra 2004
   (Zadeva E-8/04)
   (2005/C 40/10)
   Nadzorni organ EFTA, ki ga zastopata Niels Fenger in Elisabethann Wright, zastopnika za Nadzorni organ EFTA, 35, Rue Belliard, B-1040 Bruselj, je dne 8. novembra 2004 na sodišče EFTA vložil tožbo proti Kneževini Lihtenštajn.
   Vlagatelj zahteva, da mora Sodišče:

               1.

               ugotoviti, da Kneževina Lihtenštajn s tem, ko je ohranila v veljavi določbe člena 25 Zakona o bančništvu, na podlagi katerih se zahteva stalno prebivališče v Lihtenštajnu vsaj enega člana upravnega odbora in sveta direktorjev v banki, ustanovljeni na njegovem ozemlju, ni spoštovala svobode ustanavljanja, kot to določa člen 31 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru; in

               2.

               Kneževini Lihtenštajn naložiti plačilo stroškov postopka.

         Pravno in dejansko ozadje ter tožbeni razlogi, ki so navedeni v podporo:

               —

               Člen 31(1) EGP zahteva enako obravnavanje državljanov EGP, ki uveljavljajo svojo pravico do svobode ustanavljanja, in državljanov tiste države, kjer se ustanovitev izvede.

               —

               Člen 33 EGP določa odstopanje od pravice do svobode ustanavljanja.

               —

               Sodišče EFTA je v Zadevi E-3/98 Rainford-Towning [1998] EFTA Ct. Rep. 205 in Zadevi E-2/01 Pucher [2002] EFTA Ct. Rep. 44 navedlo, da je „ustaljena sodna praksa SES, da pravila o enaki obravnavi prepovedujejo ne le odkrito diskriminacijo na osnovi narodnosti, temveč tudi prikrite oblike diskriminacije, ki z uporabo drugih razlikovalnih meril v praksi dosežejo isti rezultat“.

               —

               Sodišče EFTA in tudi Sodišče Evropskih skupnosti sta zaključili, da „nacionalni predpisi, v skladu s katerimi se na podlagi prebivališča delajo razlike, lahko delujejo predvsem v škodo državljanov drugih pogodbenic, saj so nerezidenti v večini primerov tujci“. Rainford-Towning, odstavek 29.

               —

               Sodišče EFTA je tudi ugotovilo, da je „pri utemeljitvi na podlagi javne politike, kot je predvideno v členu 33 EGP, treba upoštevati, da kolikor se lahko upraviči posebno obravnavo tujih državljanov, ki so predmet Sporazuma EGP, uporaba koncepta javne politike, poleg vznemirjenja družbenega reda, ki ga povzroči vsako kršenje zakonodaje, v vsakem primeru predpostavlja obstoj resnične in zadosti resne grožnje za enega od temeljnih interesov družbe“. Rainford-Towning, odstavek 42.

               —

               Sodišče EFTA je potrdilo, da je zaščita funkcije in dobrega ugleda sektorja finančnih storitev legitimen cilj javne politike in da lahko nastanejo nekateri zapleti zaradi dejstva, da država Lihtenštajn ni pogodbenica Luganske konvencije.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 23. septembra 2004 v zadevi C-107/03 P: Procter & Gamble Company in Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Pritožba — Znamka Skupnosti — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 — Milo tridimenzionalne oblike — Absolutni razlog za zavrnitev registracije — Razlikovalni učinek)

text:
               20.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 284/3

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 23. septembra 2004
   v zadevi C-107/03 P: Procter & Gamble Company in Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 - Milo tridimenzionalne oblike - Absolutni razlog za zavrnitev registracije - Razlikovalni učinek)
   (2004/C 284/06)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-107/03 P, Procter & Gamble Company, s sedežem v Cincinnattiju (Združene države), (avocat: T. van Innis), druga stranka v postopku je bil Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), (zastopniki: O. Montalto in I. de Medrano Caballero), zaradi pritožbe na podlagi člena 56 Statuta Sodišča Evropskih skupnosti, vložene 27. februarja 2003, je Sodišče (drugi senat) v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, C. Gulmann, J.-P. Puissochet in J. N. Cunha Rodrigues, sodniki, in F. Macken (poročevalka), sodnica, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodni tajnik: R. Grass, dne 23. septembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Protožba se delno zavrže in delno zavrne.

               2.

               Procter & Gamble Company se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 146, 21.6.2003.


title: Zadeva T-34/12: Tožba, vložena 25. januarja 2012 – Herbacin cosmetic proti UUNT – Laboratoire Garnier (HERBA SHINE)

text:
               17.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/24

         Tožba, vložena 25. januarja 2012 – Herbacin cosmetic proti UUNT – Laboratoire Garnier (HERBA SHINE)
   (Zadeva T-34/12)
   2012/C 80/41
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Herbacin cosmetic GmbH (Wutha-Farnroda, Nemčija) (zastopnik: J. Eberhardt, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Laboratoire Garnier et Cie (Pariz, Francija)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 22. novembra 2011 v zadevi R 2255/2010-1 razveljavi;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Laboratoire Garnier et Cie

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „HERBA SHINE“ za proizvode iz razreda 3

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: nacionalna besedna znamka in besedna znamka Skupnosti ter mednarodna registracija „HERBACIN“ za proizvode iz razreda 3

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 42(2), prvi stavek, Uredbe št. 207/2009, ker naj ob sprejetju prvostopenjske odločbe o ugovoru ne bi bilo več učinkujoče zahteve prijavitelja v zvezi z dokazi o uporabi; kršitev člena 15(1), drugi pododstavek, točka (b), Uredbe št. 207/2009, ker naj bi odbor za pritožbe pravno napačno ne upošteval znatnega izvoza, uresničenega zaradi znamke „HERBACIN“, na katero se je sklicevalo v utemeljitev ugovoru; ter kršitev člena 15(1), prvi pododstavek, Uredbe št. 207/2009, ker naj bi bila presoja dokazov o uporabi, predloženih v zvezi s kupci v Skupnosti, nepravilna.


title: Zadeva C-309/16: Sklep predsednika Sodišča z dne 18. januarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Avstrija) – Kärntner Ausgleichszahlungs-Fonds/Österreichische Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA)

text:
               24.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/14

         Sklep predsednika Sodišča z dne 18. januarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Avstrija) – Kärntner Ausgleichszahlungs-Fonds/Österreichische Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA)
   (Zadeva C-309/16) (1)

   (2017/C 129/21)
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 335, 12.9.2016.