title: Zadeva C-138/09: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 20. maja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Ordinario di Palermo – Italija) – Todaro Nunziatina & C. SNC proti Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale, della Formazione Professionale e dell’Emigrazione della regione Sicilia (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Državne pomoči — Odločbe Komisije — Razlaga — Pomoči, ki jih je dežela Sicilija dodelila podjetjem, ki so sklenila pogodbe o poklicnem usposabljanju in zaposlitvi ali so take pogodbe spremenila v pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas — Rok za dodelitev pomoči — Proračunske omejitve — Zamudne obresti — Nedopustnost)

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/12

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 20. maja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Ordinario di Palermo – Italija) – Todaro Nunziatina & C. SNC proti Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale, della Formazione Professionale e dell’Emigrazione della regione Sicilia
   (Zadeva C-138/09) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Državne pomoči - Odločbe Komisije - Razlaga - Pomoči, ki jih je dežela Sicilija dodelila podjetjem, ki so sklenila pogodbe o poklicnem usposabljanju in zaposlitvi ali so take pogodbe spremenila v pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas - Rok za dodelitev pomoči - Proračunske omejitve - Zamudne obresti - Nedopustnost)
   2010/C 179/18
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Ordinario di Palermo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Todaro Nunziatina & C. SNC

      Tožena stranka: Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale, della Formazione Professionale e dell’Emigrazione della regione Sicilia

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale Ordinario di Palermo – Državne pomoči – Domet odločb Komisije št. 95/C 343/11 z dne 21. decembra 1995 in 2003/195/CE z dne 16. oktobra 2002 (UL L 77, str. 57) o pomočeh, ki jih je dežela Sicilija dodelila podjetjem, ki so sklenila pogodbe o poklicnem usposabljanju in zaposlitvi ali so pogodbe o poklicnem usposabljanju in zaposlitvi spremenila v pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas

      Izrek

               1.

               Odločbo Komisije SG (95) D/15975 z dne 11. decembra 1995 v zvezi z deželnim zakonom dežele Sicilije št. 27 z dne 15. maja 1991 o ukrepih za zaposlovanje (državna pomoč NN 91/A/95) je treba razlagati tako, da je priznala združljivost s skupnim trgom za sistem pomoči, ki ga sestavljata dva ukrepa iz člena 10(1)(a) in (b) navedenega deželnega zakona št. 27/91, ki ju ni mogoče kumulirati in glede katerih mora dogodek, ki je podlaga za pomoč, in sicer zaposlitev delavca ali sprememba pogodbe v pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas, nastati pred 31. decembrom 1996, izplačila na njuni podlagi pa se lahko nadaljujejo po tem datumu, če to ni v nasprotju z nacionalnimi proračunskimi in finančnimi predpisi, ki se uporabljajo, in če se spoštuje znesek proračunskih sredstev, ki ga je odobrila Komisija Evropskih skupnosti.

               2.

               Člen 1 Odločbe Komisije 2003/195/ES z dne 16. oktobra 2002 o sistemu državne pomoči, ki ga Italija namerava izvajati za zaposlovanje v deželi Siciliji – C 56/99 (prej N 668/97) je treba razlagati tako, da sistem pomoči iz člena 11(1) deželnega zakona dežele Sicilije št. 16 z dne 27. maja 1997 o odobritvi uporabe rezerv iz splošnih sredstev deželnega proračuna za leto 1997 pomeni novo pomoč, ki ni pomoč iz člena 10 deželnega zakona dežele Sicilije št. 27 z dne 15. maja 1991 o ukrepih za zaposlovanje. Navedeni člen 1 nasprotuje dodelitvi subvencij za vsakršno zaposlitev delavcev na podlagi pogodbe o poklicnem usposabljanju in zaposlitvi ali spremembe pogodbe o poklicnem usposabljanju in zaposlitvi v pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas, ki so se zgodile po 1. januarju 1997.

               3.

               Dolžnost zadevne države članice je določiti, katera stranka v postopku mora predložiti dokaz o tem, da proračunska sredstva, namenjena ukrepom iz člena 10(1)(a) in (b) deželnega zakona dežele Sicilije št. 27 z dne 15. maja 1991 o ukrepih za zaposlovanje in odobrena z odločbo SG (95) D/15975, niso bila porabljena.

               4.

               Znesek morebitnih zakonitih zamudnih obresti ob zamudi pri izplačilu pomoči, ki so bile odobrene z odločbo SG (95) D/15975, dolgovan za obdobje po tej odločbi, ne more biti vključen v znesek proračunskih sredstev, ki je bil odobren s to odločbo. Obrestna mera in izvedbena pravila spadajo v nacionalno pravo.

      (1)  UL C 153, 4.7.2009.


title: Zadeva C-122/07: Pritožba, ki jo je družba Eurostrategies SPRL 28. februarja 2007 vložila zoper sklep Sodišča prve stopnje (četrti senat), razglašen 1. decembra 2006 v zadevi Eurostrategies SPRL proti Komisiji Evropskih skupnosti T-203/06

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/32

         Pritožba, ki jo je družba Eurostrategies SPRL 28. februarja 2007 vložila zoper sklep Sodišča prve stopnje (četrti senat), razglašen 1. decembra 2006 v zadevi Eurostrategies SPRL proti Komisiji Evropskih skupnosti T-203/06
   (Zadeva C-122/07)
   (2007/C 95/60)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Pritožnica: Eurostrategies SPRL (zastopnika: R.A. Lang in S. Crosby, Solicitors)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predloga pritožnice:

               —

               Razveljavitev sklepa Sodišča prve stopnje z dne 1. decembra 2006 v zadevi T-203/06 le glede obrazložitve

               —

               Odločitev o stroških v korist pritožnice

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica v pritožbi navaja:

               1.

               Sodišče prve stopnje je kršilo načelo enakosti orožij kot ga določa člen 6(1) Evropske konvencije o človekovih pravicah in Pogodba EU s tem, da ni zaslišalo pritožnice glede prejema vmesnega sklepa, ki bi v primeru, da ga je prejela, podaljšal rok Komisije za 15 dni, in se tako izognila sodnemu postopku.
               Poleg tega Sodišče prve stopnje ni zaslišalo pritožnice v zvezi z drugim dopisom, za katerega je Komisija trdila, da je bil poslan po elektronski pošti, dejansko pa je bil poslan po faxu.

               2.

               Sodišče prve stopnje je kršilo Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 (1) z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije z ugotovitvijo, da je bila Komisija upravičena do 15 dnevnega podaljšanja roka na podlagi člena 8(2) Uredbe, pri čemer ni bilo dokazov o izpolnjevanju zahtevanih pogojev za takšno podaljšanje. Eden izmed takih zahtevanih pogojev je, da institucija prosilca vnaprej obvesti. Vendar je bil edini dokaz, ki ga je predložila Komisija, dejstvo, da je bila poslana elektronska pošta, ne pa tudi, da je bila prejeta. Pritožnica trdi, da elektronska pošta nima pravnega učinka dokler je ne prebere prejemnik. Torej obvestila ni bilo in zato tudi niso bili izpolnjeni pogoji iz člena 8(2) Uredbe št. 1049/2001.

               3.

               Sodišče prve stopnje je kršilo obvezujoče pravilo postopka s tem, da ni pretehalo svoje odločitve. Pritožnica kot primera potrebnega tehtanja navaja člena 47(1) in 67(3) Poslovnika Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 2. maja 1991.

               4.

               Sodišče prve stopnje je storilo očitno napako pri presoji s tem, da je izkrivilo jasen pomen predloženega dokaza; le-ta v nobenem primeru ne dokazuje, da je Komisija obvestila pritožnico glede svoje prošnje za 15 dnevno podaljšanje roka.

               5.

               Podredno k pritožbenemu razlogu 4, Sodišče prve stopnje je s tem, ko je odločilo, da ima elektronska pošta pravni učinek od takrat, ko je poslana in ne, ko je prejeta, kršilo pravo Skupnosti.

      (1)  Ul L 145, str. 43.


title: Zadeva T-438/05: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 11. maja 2007 – Daishowa Seiki proti UUNT – Tengelmann Warenhandelsgesellschaft (BIG PLUS)

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/42

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 11. maja 2007 – Daishowa Seiki proti UUNT – Tengelmann Warenhandelsgesellschaft (BIG PLUS)
   (Zadeva T-438/05) (1)

   (2007/C 155/76)

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 96, 22.4.2006.


title: Zadeva C-414/15 P: Pritožba, ki so jo Stichting Woonlinie in drugi vložili 29. julija 2015 zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 12. maja 2015 v zadevi T-202/10 RENV, Stichting Woonlinie in drugi/Evropska komisija

text:
               12.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 337/8

         Pritožba, ki so jo Stichting Woonlinie in drugi vložili 29. julija 2015 zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 12. maja 2015 v zadevi T-202/10 RENV, Stichting Woonlinie in drugi/Evropska komisija
   (Zadeva C-414/15 P)
   (2015/C 337/10)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Pritožnice: Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting WoonInvest, Stichting Woonstede (zastopnika: P. Glazener, odvetnik, in L. Hancher, profesorica)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Kraljevina Belgija, Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN)

      Predlogi

   Pritožnice Sodišču predlagajo, naj

               —

               v skladu z uveljavljanimi pritožbenimi razlogi v celoti ali deloma razveljavi Sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 12. maja 2015 v zadevi T-202/10 RENV;

               —

               zadevo vrne v ponovno obravnavanje Splošnemu sodišču pri čemer mora to presojati v skladu s pravnim stališčem Sodišča;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   S prvim pritožbenim razlogom pritožnice Splošnemu sodišču očitajo, da je kršilo pravo Unije, upoštevno dejansko stanje napačno presodilo ter sklep nezadostno obrazložilo, ker je odločilo, da je tožba v resnici uperjena zoper dopis na podlagi člena 17 in da to ne spada v okvir sodnega nadzora. Pri svoji odločitvi Splošno sodišče ni upoštevalo, da morajo biti v skladu s členom 108(1) PDEU pravne posledice odločbe upravičene zaradi dejstva, da je bilo predhodno stanje nezdružljivo s Pogodbo. Splošno sodišče se je napačno oprlo na sodbo TF1, ker na njeni podlagi sklepa, da se mora njegov preizkus izpodbijane odločbe omejiti na vprašanje ali je Komisija pravilno presodila združljivost obstoječe sheme pomoči, kot je bila spremenjena v skladu z zavezami, ki so jih sprejeli nizozemski organi.
   Z drugim pritožbenim razlogom pritožnice Splošnemu sodišču očitajo, da je kršilo pravo Unije, upoštevno dejansko stanje napačno presodilo ter sklep nezadostno obrazložilo, ker je odločilo, da ustrezni ukrepi, ki jih je predlagala Komisija, izvzeti iz njegovega nadzora, saj naj bi šlo le za predloge, tako da bi ustrezni ukrepi postali zavezujoči šele ko bi jih sprejeli nizozemski organi.


title: Zadeva C-586/14: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 9. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Cluj – Romunija) – Vasile Budișan/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj (Predhodno odločanje — Notranji davki — Člen 110 PDEU — Dajatev, ki jo država članica naloži na motorna vozila ob prvi registraciji ali prvem prenosu lastninske pravice — Davčna nevtralnost, kar zadeva rabljena motorna vozila iz drugih držav članic in podobna motorna vozila, ki so na voljo na nacionalnem trgu)

text:
               16.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/10

         Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 9. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Cluj – Romunija) – Vasile Budișan/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj
   (Zadeva C-586/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Notranji davki - Člen 110 PDEU - Dajatev, ki jo država članica naloži na motorna vozila ob prvi registraciji ali prvem prenosu lastninske pravice - Davčna nevtralnost, kar zadeva rabljena motorna vozila iz drugih držav članic in podobna motorna vozila, ki so na voljo na nacionalnem trgu))
   (2016/C 296/13)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Cluj

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Vasile Budișan

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj

      Izrek

   Člen 110 PDEU je treba razlagati tako,

               —

               da ne nasprotuje temu, da država članica uvede dajatev na motorna vozila, ki jo je treba za uvožena rabljena vozila plačati ob njihovi prvi registraciji v tej državi članici, za vozila, ki so v tej državi članici že registrirana, pa ob prvem prenosu lastninske pravice na njih v tej državi,

               —

               da nasprotuje temu, da ta država članica te dajatve oprosti že registrirana vozila, za katera je bila plačana, a ni bila povrnjena, prej veljavna dajatev, v zvezi s katero je bilo razsojeno, da ni v skladu s pravom Unije.

      (1)  UL C 107, 30.3.2015.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. decembra 2004 v zadevi T-8/03 El Corte Inglés, SA, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Znamka Skupnosti — Figurativna znamka EMILIO PUCCI — Ugovor imetnika nacionalnih figurativnih znamk EMIDIO TUCCI — Delna zavrnitev registracije)

text:
               19.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/23

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 13. decembra 2004

      v zadevi T-8/03 El Corte Inglés, SA, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)
       (1)

   (Znamka Skupnosti - Figurativna znamka EMILIO PUCCI - Ugovor imetnika nacionalnih figurativnih znamk EMIDIO TUCCI - Delna zavrnitev registracije)
   (2005/C 45/52)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi T-8/03 El Corte Inglés, SA, s sedežem v Madridu (Španija), ki ga zastopa J. Rivas Zurdo, avocat, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnika: P. Bullock in O. Montalto), druga stranka v postopku pred Odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje je Emilio Pucci Srl, s sedežem v Firencah (Italija), ki ga zastopajo P. L. Roncaglia, G. Lazzaretti in M. Boletto, avocats, zaradi tožbe zoper odločbo Četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. oktobra 2002 (združeni zadevi R 700/2000-4 in R 746/2000-4) glede ugovora imetnika nacionalnih figurativnih znamk EMIDIO TUCCI zoper registracijo figurativne znamke EMILIO PUCCI kot znamke Skupnosti, je Sodišče prve stopnje (drugi senat) v sestavi J. Pirrung, predsednik, A. W. H. Meij in N. J. Forwood, sodnika, sodni tajnik: J. Palacio González, glavni administrator, dne 13. decembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 70, 22.3.2003.


title: Zadeva F-23/07: Tožba, vložena 19. marca 2007 – M proti EMEA

text:
               26.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 117/35

         Tožba, vložena 19. marca 2007 – M proti EMEA
   (Zadeva F-23/07)
   (2007/C 117/55)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: M (Broxbourne, Združeno kraljestvo) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, avocats)

      Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila (EMEA)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi odločba z dne 25. oktobra 2006, s katero je izvršni direktor EMEA zavrnil zahtevo tožeče stranke za sklic invalidske komisije;

               —

               EMEA naj se naloži, da tožeči stranki kot odškodnina zaradi nepravilnosti pri opravljanju nalog plača znesek 100.000 evrov;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, začasni uslužbenec pri EMEA, je bila 17. marca 2005 žrtev nesreče pri delu, zaradi katere je postala nezmožna za opravljanje dela. 14. februarja 2006 je bila obveščena, da se ji pogodbe ne bo podaljšalo po 15. oktobru 2006. Njena zahteva, da se skliče invalidsko komisijo, je bila zavrnjena.
   V podporo svoji tožbi tožeča stranka navaja predvsem kršitev člena 31, prvi pododstavek, in člena 33, prvi pododstavek, Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev (PZDU), kot ju razlaga Sodišče za uslužbence v svoji sodbi z dne 16. januarja 2007 v zadevi Gesner proti UUNT (F-119/05, še neobjavljena v ZOdl.).


title: Zadeva C-18/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal d'instance de Bordeaux (Francija) 21. januarja 2008 – Foselev Sud-Ouest SARL proti Administration des douanes et des droits indirects

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal d'instance de Bordeaux (Francija) 21. januarja 2008 – Foselev Sud-Ouest SARL proti Administration des douanes et des droits indirects
   (Zadeva C-18/08)
   (2008/C 79/32)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal d'instance de Bordeaux
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Foselev Sud-Ouest SARL

      Tožena stranka: Administration des douanes et des droits indirects
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Člen 6(2)(b) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 1999/62/ES o cestnih pristojbinah za uporabo določene infrastrukture za težka tovorna vozila (1) določa, da država članica lahko uporabi oprostitve za določene kategorije vozil. Ali je v tem okviru odločba z dne 20 junija 2005 (2), s katero je Komisija dovolila Franciji, da za določene kategorije vozil uporabi oprostitev, neposredno uporabljiva za posameznike ali pa jo je treba prenesti v nacionalno pravo, glede na to, da gre za odločbo o dovoljenju, ki je naslovljena na Francijo?

      (1)  UL L 187, str. 42.

      (2)  Odločba Komisije z dne 20. junija 2005 o zahtevi za oprostitev plačila davka na motorna vozila, ki jo je predložila Francija na podlagi člena 6(2)(b) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 1999/62/ES o cestnih pristojbinah za uporabo določene infrastrukture za težka tovorna vozila (UL L 158, str. 23).


title: Zadeva T-158/04: Tožba Ericha Drazdanskya proti Uradu za harmonizacijo notranjega trga, vložena dne 26. aprila 2004

text:
               28.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/19

         Tožba Ericha Drazdanskya proti Uradu za harmonizacijo notranjega trga, vložena dne 26. aprila 2004
   (Zadeva T-158/04)
   (2004/C 217/36)
   Jezik postopka bo določen v skladu s členom 131(2) Poslovnika - jezik v katerem je bila vložena tožba: nemščina
   Erich Drazdansky, stanujoč v Wiener Neustadt (Avstrija), ki ga zastopa A. Leeb, Rechtsanwalt, je dne 26. aprila 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Uradu za harmonizacijo notranjega trga. Nasprotna stranka pred Odborom za pritožbe je bila The Concentrate Manufacturing Company of Ireland, also trading as Seven-Up International, Hamilton, Bermudski otoki.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               sodišče izpodbijano odločbo spremeni tako, da se ugodi vrnitvi v prejšnje stanje;

               —

               podredno, odločbo Urada razglasi za nično in mu vrne zahtevo v ponovno odločanje;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka je pri toženem Uradu prijavila besedno znamko „UUP'S“ za blago razreda 32 (Prijava št. 1 968 676). The Concentrate Manufacturing Company of Ireland, imetnik znamke Skupnosti in španske besedne znamke „UP“ za blago razredov 30 in 32, je proti registraciji te znamke vložil ugovor.
   Z odločbo z dne 31. julija 2003, poslano s faksom dne 1. avgusta, je Oddelek za ugovore ugodil ugovoru. Z vlogo z dne 1. oktobra 2003, ki jo je Urad prejel 7. oktobra 2003, je tožeča stranka vložila pritožbo zoper to odločbo. Z vlogo z dne 23. oktobra 2003 je tajništvo Odbora za pritožbe tožečo stranko opozorilo, da pritožba ni bila vložena v predpisanem roku in tožečo stranka pozvalo, da naj na to odgovori. Tožeča stranka je naknadno vložila predlog za vrnitev v prejšnje stanje.
   Z odločbo dne 3. marca 2004 je drugi Odbor za pritožbe Urada zavrnil ta predlog in pritožbo tožeče stranke.
   Tožeča stranka navaja, da je pritožbo na zadnji dan roka podpisal zastopnik tožeče stranke in jo dal na kupček pošte, ki bi morala biti odposlana s faksom. Vendar sodelavka pristojna za odpremo pošte, po plačilu pristojbine za pritožbo, pošte pomotoma ni dala nazaj med pošto, ki mora biti odposlana s faksom, ampak med tisto, ki mora biti odposlana s priporočenim pismom.
   Tožeča stranka trdi, da Urad pri izpodbijani odločbi ni pravilno uporabil določb Uredbe št. 40/94 glede vrnitve v prejšnje stanje. Pri pravilni uporabi bi Urad moral priti do zaključka, da so v zadevnem primeru predpostavke za vrnitev v prejšnje stanje izpolnjene, da ne obstaja organizacijska krivda, ki bi preprečila vrnitev v prejšnje stanje in da naj bi se določbe glede nepravočasnega plačila pristojbin in pravilnika o pristojbinah uporabljale analogno.
   Tožeča stranka navaja, da gre v trenutni zadevi za pomoto nižje stopnje, ki se ne bi mogla tudi organizacijsko z ekonomsko upravičljivimi sredstvi preprečiti. Upoštevati je tudi potrebno, da nasprotna stranka v pritožbenem postopku postopkovno ni bila v slabšem položaju.


title: Zadeva T-143/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. septembra 2015 – EE/UUNT (Upodobitev belih pik na rumenem ozadju) (Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki upodablja bele pike na rumenem ozadju — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               26.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 354/32

         Sodba Splošnega sodišča z dne 10. septembra 2015 – EE/UUNT (Upodobitev belih pik na rumenem ozadju)
   (Zadeva T-143/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki upodablja bele pike na rumenem ozadju - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 354/36)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: EE Ltd (Hatfield, Združeno kraljestvo) (zastopnik: P. Brownlow, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: M. Rajh, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 27. novembra 2013 (zadeva R 703/2013-2) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka, ki upodablja bele pike na rumenem ozadju, kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi EE Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 135, 5.5.2014.


title: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. septembra 2005 v zadevi C-37/03 P: BioID AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Pritožba — Znamka Skupnosti — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 — Besedna in figurativna znamka — „BioID“ — Absolutni razlogi za zavrnitev registracije — Znamka brez razlikovalnega učinka)

text:
               29.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/1

      SODBA SODIŠČA

   (tretji senat)
   z dne 15. septembra 2005
   v zadevi C-37/03 P: BioID AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 - Besedna in figurativna znamka - „BioID“ - Absolutni razlogi za zavrnitev registracije - Znamka brez razlikovalnega učinka)
   (2005/C 271/02)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-37/03 P, BioID AG, s sedežem v Berlinu (Nemčija), v sodni likvidaciji, (zastopnik: A. Nordemann), druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), (zastopnika: A. von Mühlendahl in G. Schneider), zaradi pritožbe na podlagi člena 56 Statuta Sodišča, vložene 3. februarja 2003, je Sodišče (tretji senat), v sestavi A. Rosas, predsednik senata, J.-P. Puissochet, S. von Bahr, J. Malenovský in A. Ó Caoimh (poročevalec), sodniki, generalni pravobranilec P. Léger, sodni tajnik: M. Ferreira, glavna administratorka, dne 15. septembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Sodba Sodišča prve stopnje Evropskih Skupnosti z dne 2. decembra 2002 v zadevi BioID proti UUNT, T-91/01, Recueil, str. II-5159, je razveljavljena.

               2)

               Pritožba proti odločbi drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 20. februarja 2001 je zavrnjena.

               3)

               Pritožniku se naloži plačilo stroškov teh dveh stopenj.

      (1)  UL 70, 22.3.2003.


title: Zadeva C-99/14 P: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 11. decembra 2014 – Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión)/Svet Evropske unije, Evropska komisija (Pritožba — Državne pomoči — Sklep 2010/787/EU — Pomoči za lažje zaprtje nekonkurenčnih premogovnikov — Pogoji, da se te pomoči štejejo za združljive z notranjim trgom — Člen 181 Poslovnika Sodišča)

text:
               23.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/17

         Sklep Sodišča (peti senat) z dne 11. decembra 2014 – Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión)/Svet Evropske unije, Evropska komisija
   (Zadeva C-99/14 P) (1)

   ((Pritožba - Državne pomoči - Sklep 2010/787/EU - Pomoči za lažje zaprtje nekonkurenčnih premogovnikov - Pogoji, da se te pomoči štejejo za združljive z notranjim trgom - Člen 181 Poslovnika Sodišča))
   (2015/C 065/24)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) (zastopnika: K. Dasai, solicitor in S. Cisnal de Ugarte, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: F. Florindo Gijón in P. Mahnič Bruni, agenta), Evropska komisija (zastopniki: L. Flynn, É. Gippini Fournier in C. Urraca Caviedes, agenti)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 112, 14.4.2014.


title: Zadeva T-160/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 2. junija 2016 – Bank Mellat/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu — Omejitve prenosov sredstev, v katere so vključene iranske finančne institucije — Pristojnost Splošnega sodišča — Ničnostna tožba — Predpis, ki ne potrebuje izvedbenih ukrepov — Neposredno nanašanje — Pravni interes — Dopustnost — Sorazmernost — Obveznost obrazložitve — Pravna jamstva iz člena 215(3) PDEU — Pravna varnost — Prepoved samovoljnega ravnanja — Kršitev temeljnih pravic)

text:
               11.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 2. junija 2016 – Bank Mellat/Svet
   (Zadeva T-160/13) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu - Omejitve prenosov sredstev, v katere so vključene iranske finančne institucije - Pristojnost Splošnega sodišča - Ničnostna tožba - Predpis, ki ne potrebuje izvedbenih ukrepov - Neposredno nanašanje - Pravni interes - Dopustnost - Sorazmernost - Obveznost obrazložitve - Pravna jamstva iz člena 215(3) PDEU - Pravna varnost - Prepoved samovoljnega ravnanja - Kršitev temeljnih pravic))
   (2016/C 251/22)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bank Mellat (Teheran, Iran) (zastopniki: sprva S. Zaiwalla, P. Reddy, F. Zaiwalla, Z. Burbeza, A. Meskarian, solicitors, D. Wyatt, QC, R. Blakeley in G. Beck, barristers, nato S. Zaiwalla, P. Reddy, Z. Burbeza, A. Meskarian, D. Wyatt, R. Blakeley in G. Beck)

      Tožena stranka: Svet Evropske (zastopnika: M. Bishop in I. Rodios, agenta)

      Intervenientki v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: D. Gauci in M. Konstantinidis, agenta); in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: sprva S. Behzadi-Spencer, L. Christie in C. Brodie, nato C. Brodie in V. Kaye, agentki, skupaj z S. Lee, barrister)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti člena 1, točka 15, Uredbe Sveta (EU) št. 1263/2012 z dne 21. decembra 2012 o spremembi Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 356, str. 34) ali za razglasitev ničnosti navedene določbe v delu, v katerem v njej ni določena izjema, ki se uporabi v primeru tožeče stranke, in predlog za razglasitev neuporabljivosti člena 1, točka 6, Sklepa Sveta 2012/635/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 282, str. 58).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Bank Mellat poleg svojih stroškov nosi stroške Sveta in Evropske unije.

               3.

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska ter Evropska komisija nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 147, 25.5.2013.


title: Zadeva C-423/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kammarrätten i Stockholm, Migrationsöverdomstolen (Švedska) 17. septembra 2012 – Flora May Reyes proti Migrationsverket

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kammarrätten i Stockholm, Migrationsöverdomstolen (Švedska) 17. septembra 2012 – Flora May Reyes proti Migrationsverket
   (Zadeva C-423/12)
   2012/C 355/19
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Kammarrätten i Stockholm, Migrationsöverdomstolen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Flora May Reyes

      Tožena stranka: Migrationsverket

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je člen 2(2)(c) Direktive 2004/38 (1) mogoče razlagati tako, da država članica pod nekaterimi pogoji od potomca v ravni črti, ki je dopolnil 21 let, lahko zahteva – zato da bi ga bilo mogoče obravnavati kot vzdrževano osebo in torej opredeliti kot družinskega člana v smislu člena 2(2)(c) Direktive 2004/38 – da je poskušal najti zaposlitev, pridobiti pomoč za preživljanje pri organih izvorne države in/ali se poskušal drugače preživljati, vendar mu to ni uspelo?

               2.

               Ali je pri razlagi izraza „vzdrževana oseba“ iz člena 2(2)(c) Direktive 2004/38 pomembno dejstvo, da je za sorodnika zaradi njegovih osebnih okoliščin, kot so starost, izobrazba in zdravstveno stanje, mogoče šteti, da bo razmeroma lahko našel zaposlitev, in da se poleg tega namerava zaposliti v državi članici, kar bi pomenilo, da pogoji za to, da je obravnavan kot sorodnik, ki je vzdrževana oseba v smislu te določbe, niso več izpolnjeni?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 46).


title: Zadeva C-244/16 P: Pritožba, ki jo je Industrias Químicas del Vallés, S.A. vložila 27. aprila 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 16. februarja 2016 v zadevi T-296/15, Industrias Químicas del Vallés/Komisija

text:
               18.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/25

         Pritožba, ki jo je Industrias Químicas del Vallés, S.A. vložila 27. aprila 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 16. februarja 2016 v zadevi T-296/15, Industrias Químicas del Vallés/Komisija
   (Zadeva C-244/16 P)
   (2016/C 260/32)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnica: Industrias Químicas del Vallés, S.A. (zastopnice: C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas, C. Vila Gisbert, odvetnice)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Sklep Splošnega sodišča Evropske unije z dne 16. februarja 2016 v zadevi T-296/15, Industrias Químicas del Vallés, S.A. (IQV) proti Evropski komisiji naj se razveljavi;

               —

               tožba družbe IQV za razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 2015/408 (1) naj se razglasi za dopustno;

               —

               zadeva naj se vrne Splošnemu sodišču Evropske unije, da o zadevi T-296/15 vsebinsko odloči;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               (i)

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker je v izpodbijanem sklepu menilo, da je Izvedbena uredba regulativni akt, ki v zvezi s tožečo stranko vsebuje izvedbene ukrepe v smislu člena 263(4) Pogodbe o delovanju Evropske unije.

               (ii)

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker je v izpodbijanem sklepu menilo, da nedopustnost tožbe družbe IQV zoper izpodbijano uredbo te družbe ne prikrajšuje za učinkovito sodno varstvo.

               (iii)

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker je v izpodbijanem sklepu menilo, da se izpodbijana uredba ne nanaša posamično na družbo IQV.

      (1)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2015/408 z dne 11. marca 2015 o izvajanju člena 80(7) Uredbe (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in pripravi seznama kandidatk za zamenjavo (UL L 67, str. 18).


title: Zadeva C-385/09: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės – Republika Litva) – Nidera Handelscompagnie BV proti Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Direktiva 2006/112/ES — Pravica do odbitka plačanega vstopnega DDV — Nacionalni predpisi, s katerimi je pravica do odbitka izključena za blago, ki se ponovno proda pred registracijo davčnega zavezanca za namene DDV)

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/19

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės – Republika Litva) – Nidera Handelscompagnie BV proti Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Zadeva C-385/09) (1)

   (Direktiva 2006/112/ES - Pravica do odbitka plačanega vstopnega DDV - Nacionalni predpisi, s katerimi je pravica do odbitka izključena za blago, ki se ponovno proda pred registracijo davčnega zavezanca za namene DDV)
   2010/C 346/30
   Jezik postopka: litovščina

      Predložitveno sodišče

   Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Nidera Handelscompagnie BV

      Tožena stranka: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės – Razlaga členov 167, 168(a) in 178(a) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Nacionalna zakonodaja, s katero je pravica do odbitka DDV priznana zgolj davčnim zavezancem, ki so registrirani kot zavezanci za DDV v tej državi članici – Izključitev pravice do odbitka DDV za blago in storitve, ki jih je davčni zavezanec pridobil pred datumom svoje registracije kot zavezanec za DDV v zadevi državi članici, če so se to blago in te storitve že uporabile za namene obdavčenih transakcij davčnega zavezanca

      Izrek

   Direktivo Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da bi bila lahko zavezancu za davek na dodano vrednost, ki v skladu z določbami te direktive izpolnjuje vsebinske pogoje za odbitek davka na dodano vrednost in se v razumnem roku od izvršitve transakcij, na podlagi katerih je pravica do odbitka nastala, registrira kot zavezanec za davek na dodano vrednost, možnost uveljavljanja te pravice odvzeta z nacionalno zakonodajo, ki prepoveduje odbitek davka na dodano vrednost, ki je bil plačan ob nakupu blaga, če se ta davčni zavezanec ni registriral kot zavezanec za davek na dodano vrednost, preden je to blago uporabil za namene svoje obdavčene dejavnosti.

      (1)  UL C 312, 19.12.2009.


title: Združene zadeve T-76/07, T-362/07 in T-409/08: Sklep Splošnega sodišča z dne 24. aprila 2012 – El Fatmi proti Svetu (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti v okviru boja proti terorizmu — Umik zadevnih oseb iz seznama — Ničnostna tožba — Ustavitev postopka)

text:
               16.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 174/22

         Sklep Splošnega sodišča z dne 24. aprila 2012 – El Fatmi proti Svetu
   (Združene zadeve T-76/07, T-362/07 in T-409/08) (1)

   (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti v okviru boja proti terorizmu - Umik zadevnih oseb iz seznama - Ničnostna tožba - Ustavitev postopka)
   2012/C 174/35
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Nouriddin El Fatmi (Vught, Nizozemska) [zastopniki: G. Pulles in A. M. van Eik (zadeve T-76/07, T-362/07 in T-409/08), J. Pauw (zadevi T-76/07 in T-362/07) in M. Uiterwaal (T-76/07), odvetniki]

      Tožena stranka: Svet Evropske unije [zastopniki: sprva G.-J. Van Hegelsom in E. Finnegan (T-76/07 in T-362/07), nato B. Driessen in E. Finnegan (T-76/07, T-362/07 in T-409/08), zastopniki]

      Intervenientki v podporo tožene stranke: Kraljevina Nizozemska [zastopniki: sprva C. Wissels, M. de Mol in Y. de Vries ter M. de Grave (zadeva T-76/07), nato C. Wissels, M. Bulterman in J. Langer, zastopniki], in Evropska komisija [zastopniki: S. Boelaert in P. van Nuffel ter, sprva, J. Aquilina (zadeva T-76/07), zastopniki]

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2006/1008/ES z dne 21. decembra 2006 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu (UL L 379, str. 123), ki so ga nato nadomestili sklepi Sveta 2007/445/ES z dne 28. junija 2007 (UL L 169, str. 58), 2007/868/ES z dne 20. decembra 2007 (UL L 340, str. 100), 2008/583/ES z dne 15. julija 2008 (UL L 188, str. 21), 2009/62/ES z dne 26. januarja 2009 (UL L 23, str. 25), Uredba Sveta (ES) št. 501/2009 z dne 15. junija 2009 (UL L 151, str. 14), izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1285/2009 z dne 22. decembra 2009 (UL L 346, str. 39), (EU) št. 610/2010 z dne 12. julija 2010 (UL L 178, str. 1), (EU) št. 83/2011 z dne 31. januarja 2011 (UL L 28, str. 14), in (EU) št. 687/2011 z dne 18. julija 2011 (UL L 188, str. 2), v delu, v katerem je ime tožeče stranke na seznamu oseb, subjektov in organov, za katere se uporablja Uredba Sveta (ES) št. 2580/2001 z dne 27. decembra 2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 18, zvezek 1, str. 207).

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Evropska komisija in Kraljevina Nizozemska nosita vsaka svoje stroške.

      (1)  UL C 117, 26.5.2007.


title: Zadeva T-350/07: Tožba, vložena 7. septembra 2007 – FMC Chemical in drugi proti Komisiji

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/29

         Tožba, vložena 7. septembra 2007 – FMC Chemical in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-350/07)
   (2007/C 283/54)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeče stranke: FMC Chemical SPRL (Bruselj, Belgija), Arysta Lifesciences SAS (Nogueres, Francija), Belchim Crop Protection NV (Londerzeel, Belgija), FMC Foret SA (Barcelona, Španija), F&N Agro Slovensko s.r.o. (Bratislava, Slovaška), F&N Agro Česká republika s.r.o. (Praga, Češka), F&N Agro Polska (Varšava, Poljska), FMC Corp. (Filadelfia, Združene Države) (zastopnika: K. Van Maldegem, C. Mereu; odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               Razveljavi naj se Odločba Komisije št. 2007/416/ES;

               —

               razglasi naj se nezakonitost in neuporaba člena 20 Uredbe Komisije (ES) št. 1490/2002 nasproti tožečim strankam ter naj se ponovno preuči spis Karbofuran;

               —

               tožena stranka naj nosi vse stroške postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve tožeče stranke so enaki ali podobni tistim v zadevi T-326/07, Cheminova in drugi proti Komisiji.


title: Zadeva C-529/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 24. novembra 2014 – YARA Brunsbüttel GmbH/Hauptzollamt Itzehoe

text:
               23.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 24. novembra 2014 – YARA Brunsbüttel GmbH/Hauptzollamt Itzehoe
   (Zadeva C-529/14)
   (2015/C 065/30)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Hamburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: YARA Brunsbüttel GmbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt Itzehoe

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 1 Direktive 2003/96/ES (1) nasprotuje ureditvi države članice, ki za energente, ki se uporabljajo za toplotno odzračevanje, predvideva oprostitev plačila davka, ali pa se navedena direktiva za te energente na podlagi člena 2(4)(b), druga alineja, Direktive 2003/96/ES ne uporablja, ker uporaba za toplotno odzračevanje pomeni uporabo za drug namen kot za gorivo za ogrevanje ali pogonsko gorivo, in gre torej za dvojno uporabo energentov v smislu navedene določbe?

               2.

               Ali so lahko energenti, ki se uporabljajo za toplotno odzračevanje, oproščeni plačila davka samo, če se v okviru toplotnega odzračevanja dodajajo tudi kot surovina ali nosilec v snov, ki nastaja pri odzračevanju?

               3.

               Ali je davčna oprostitev za energente, ki se uporabljajo za toplotno odzračevanje, izključena, če se toplotna energija, ki se sprošča pri odzračevanju, delno uporablja tudi za namene ogrevanja oziroma sušenja? Ali ta izključitev velja tudi v primeru, če se za ogrevanje oziroma sušenje potrebuje manjša količina energije od energije v odpadnem zraku, in ki se sprošča pri njegovi toplotni obdelavi?

      (1)  Direktiva Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije, (UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 9, zvezek 1, str. 405).


title: Zadeva C-194/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht München I (Nemčija) 21. aprila 2010 – Robert Nicolaus Abt, Daniela Kalwarowskyj, Mangusta Beteiligungs GmbH, Karsten Trippel, VC-Services GmbH, Henning Hahmann proti Hypo Real Estate Holding AG

text:
               17.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht München I (Nemčija) 21. aprila 2010 – Robert Nicolaus Abt, Daniela Kalwarowskyj, Mangusta Beteiligungs GmbH, Karsten Trippel, VC-Services GmbH, Henning Hahmann proti Hypo Real Estate Holding AG
   (Zadeva C-194/10)
   2010/C 195/06
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht München I

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Robert Nicolaus Abt, Daniela Kalwarowskyj, Mangusta Beteiligungs GmbH, Karsten Trippel, VC-Services GmbH, Henning Hahmann

      Tožena stranka: Hypo Real Estate Holding AG

      Intervenienta: Klaus E. H. Zapf, Inge Jung-Arend

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali se člen 5(1) Direktive 2007/36/ES (1) zaradi prepovedi predčasnega učinkovanja, ki izhaja iz evropskega prava, uporablja že, če je nacionalni zakonodajalec sprejel ureditev, ki preneha veljati z iztekom roka za prenos in ki v roku za prenos dopušča skrajšanje roka za objavo sklica skupščine delničarjev celo na en dan, kadar se na skupščini delničarjev sprejme sklep (povečanje kapitala ob izključitvi prednostne pravice), ki na podlagi zakonske določbe po vpisu v sodni register učinkuje še naprej, čeprav se ta sklep skupščine delničarjev na podlagi uspešne izpodbojne tožbe razglasi za ničen?

               2.

               Če je odgovor na navedeno vprašanje pritrdilen: ali se lahko kršitev člena 5(1) Direktive 2007/36/ES upraviči s cilji prava Skupnosti, zlasti člena 297 Pogodbe ES?

      (1)  Direktiva 2007/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o uveljavljanju določenih pravic delničarjev družb, ki kotirajo na borzi (UL L 184, str. 17).


title: Zadeva C-63/15: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 7. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch – Nizozemska) – Mehrdad Ghezelbash/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Predhodno odločanje — Uredba (EU) št. 604/2013 — Določitev države članice, odgovorne za obravnavo prošnje za azil, ki jo je državljan tretje države vložil v eni od držav članic — Člen 12 — Izdaja dovoljenj za prebivanje ali vizumov — Člen 27 — Pravno sredstvo — Obseg sodnega nadzora)

text:
               16.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/12

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 7. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch – Nizozemska) – Mehrdad Ghezelbash/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Zadeva C-63/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Uredba (EU) št. 604/2013 - Določitev države članice, odgovorne za obravnavo prošnje za azil, ki jo je državljan tretje države vložil v eni od držav članic - Člen 12 - Izdaja dovoljenj za prebivanje ali vizumov - Člen 27 - Pravno sredstvo - Obseg sodnega nadzora))
   (2016/C 296/16)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Mehrdad Ghezelbash

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Izrek

   Člen 27(1) Uredbe (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva, v povezavi z uvodno izjavo 19 te uredbe je treba razlagati tako, da se lahko prosilec za azil v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, v okviru pritožbe zoper odločitev o predaji, sprejeto v zvezi z njim, sklicuje na napačno uporabo merila o odgovornosti iz poglavja III navedene uredbe in zlasti merila glede izdaje vizuma iz člena 12 te uredbe.

      (1)  UL C 138, 27.4.2015.


title: Zadeva T-186/11: Tožba, vložena 26. marca 2011 – Schönberger proti Parlamentu

text:
               14.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/37

         Tožba, vložena 26. marca 2011 – Schönberger proti Parlamentu
   (Zadeva T-186/11)
   2011/C 145/63
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Peter Schönberger (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: O. Mader, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo tožene stranke, ki je bila tožeči stranki vročena z dopisom z dne 25. januarja 2011 in s katero je bilo končano obravnavanje njene peticije št. 1188/2010, ne da bi odbor za peticije obravnaval vsebino peticije;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga:

               1.

               Izpodbijana odločba naj bi bila izdana v nasprotju s pravico tožeče stranke do peticije, saj naj bi Odbor za peticije Evropskega parlamenta kljub dopustnosti njene peticije zavrnil obravnavanje v peticiji izraženih navedb, s čimer naj bi tožečo stranko prikrajšal za pravico do vsebinske obravnave njene peticije.

               2.

               Parlament naj bi kršil pravico tožeče stranke do obrazložitve, saj naj izpodbijana odločba ne bi vsebovala razlogov, na podlagi katerih Odbor za peticije ni obravnaval zahtev iz peticije.


title: Zadeva F-44/15: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 7. aprila 2016 – Spadafora/Komisija (Javni uslužbenci — Uradniki — Delovno mesto vodje enote — Razpis prostega delovnega mesta — Postopek izbire — Predizbirna komisija — Razgovor s predizbirno komisijo — Nevpis kandidatov, predlaganih za končni razgovor, na ožji seznam — Zakonitost postopka izbire — Prednost zaposlitve kandidata z državljanstvom določene države članice — Ravnanje predsednika predizbirne komisije — Diskriminacija na podlagi jezika — Odškodninski zahtevek — Člen 81 Poslovnika)

text:
               17.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/34

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 7. aprila 2016 – Spadafora/Komisija
   (Zadeva F-44/15) (1)

   ((Javni uslužbenci - Uradniki - Delovno mesto vodje enote - Razpis prostega delovnega mesta - Postopek izbire - Predizbirna komisija - Razgovor s predizbirno komisijo - Nevpis kandidatov, predlaganih za končni razgovor, na ožji seznam - Zakonitost postopka izbire - Prednost zaposlitve kandidata z državljanstvom določene države članice - Ravnanje predsednika predizbirne komisije - Diskriminacija na podlagi jezika - Odškodninski zahtevek - Člen 81 Poslovnika))
   (2016/C 175/40)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sergio Spadafora (Woluwe-Saint-Lambert, Belgija) (zastopnik: G. Belotti, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Berardis-Kayser in G. Gattinara, agenta)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti sklepa o tem, da se na delovno mesto vodje oddelka C4 (Pravno svetovanje) imenuje druga oseba in ne tožeča stranka, ki je opravljala funkcijo vodje tega oddelka od odhoda prejšnje vodje.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot deloma očitno nedopustna in zavrne kot deloma očitno neutemeljena.

               2.

               Sergio Spadafora nosi svoje stroške in stroške Evropske Komisije.

      (1)  UL C 221, 6.7.2015, str. 27.


title: Zadeva F-41/11: Tožba, vložena 19. julija 2011 – ZZ proti Komisiji

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/51

         Tožba, vložena 19. julija 2011 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-41/11)
   2011/C 282/96
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe generalnega direktorja OLAF, s katero je bil zavrnjen predlog tožeče stranke za podaljšanje pogodbe za začasnega uslužbenca v smislu člena 2(a) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba generalnega direktorja OLAF z dne 11. februarja 2011 o zavrnitvi predloga tožeče stranke za podaljšanje pogodbe za začasnega uslužbenca v smislu člena 2(a) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-172/04: Tožba Telefónica S.A. proti Uradu za harmonizacijo notranjega trga (UHNT), vložena dne 17. maja 2004

text:
               10.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/15

         Tožba Telefónica S.A. proti Uradu za harmonizacijo notranjega trga (UHNT), vložena dne 17. maja 2004
   (Zadeva T-172/04)
   (2004/C 179/30)
   Jezik postopka: španščina
   Telefónica S.A., s sedežem v Madridu (Španija), ki jo zastopa Andrea Sirimarco, je dne 17. maja 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Uradu za harmonizacijo notranjega trga.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično izpodbijano odločbo Prvega odbora za pritožbe UHNT z dne 12. marca 2004 (postopek R 676/2002-1);

               —

               dovoli registracijo znamke Skupnosti št. 1.694.157 „EMERGIA“ (figurativna) za označitev „telekomunikacijskih storitev po podmorskih kabelskih omrežjih za elektronski prenos glasu, podatkov in videa“ v razredu 38 mednarodne klasifikacije; ter

               —

               Uradu za harmonizacijo notranjega trga ter morebitnim intervenientom naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Tožeča stranka

               Zadevna znamka Skupnosti:

               Slikovna znamka „emergia“ – Predlog št. 1.694.157 za proizvode in storitve v razredih 9, 38 in 42

               Imetnik izpodbijane znamke ali znaka v postopku ugovora:

               D. Branch

               Izpodbijana znamka ali znak:

               Besedna znamka Skupnosti „EMERGEA“ za blago in storitve med drugim iz razreda 38 „Telematične storitve preko nacionalnih in mednarodnih omrežij, komunikacije preko računalniških terminalov“

               Odločba Oddelka za ugovore:

               Delna ugoditev ugovoru in sicer v delu, v katerem se nanaša na „telekomunikacijske storitve, komunikacijske storitve preko informatiziranih omrežij iz razreda 38“

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe

               Tožbeni razlogi pred Sodiščem prve stopnje:

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredba Sveta (ES) št. 40/94 (nevarnost zamenjave)


title: Zadeva T-559/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. julija 2012 – Laboratoire Garnier proti UUNT (natural beauty) (Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke Skupnosti natural beauty — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               18.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 250/13

         Sodba Splošnega sodišča z dne 11. julija 2012 – Laboratoire Garnier proti UUNT (natural beauty)
   (Zadeva T-559/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava figurativne znamke Skupnosti natural beauty - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2012/C 250/23
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Laboratoire Garnier et Cie (Pariz, Francija) (zastopnika: sprva R. Dissmann in A. Steegmann, nato R. Dissmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: V. Melgar, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 23. septembra 2010 (zadeva R 971/2010-1) v zvezi z registracijo figurativnega znaka natural beauty kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Laboratoire Garnier et Cie se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 38, 5.2.2011.


title: Zadeva T-271/16: Tožba, vložena 30. maja 2016 – Pempe/EUIPO – Marshall Amplification (THOMAS MARSHALL GARMENTS OF LEGENDS)

text:
               11.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/45

         Tožba, vložena 30. maja 2016 – Pempe/EUIPO – Marshall Amplification (THOMAS MARSHALL GARMENTS OF LEGENDS)
   (Zadeva T-271/16)
   (2016/C 251/52)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Yusuf Pempe (Créteil, Francija) (zastopnik: A. Vivès Albertini, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Marshall Amplification plc (Milton Keynes, Združeno kraljestvo)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Unije, ki vsebuje besedne elemente „THOMAS MARSHALL GARMENTS OF LEGENDS“– Prijava št. 11 570 264

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 16. marca 2016 v zadevi R 376/2015-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               ugovor v celoti zavrne;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev določb Uredbe št. 207/2009 v zvezi z dokazom uporabe in verjetnostjo zmede med znakoma.


title: Zadeva T-250/08: Tožba, vložena 18. junija 2008 – Batchelor proti Komisiji

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/64

         Tožba, vložena 18. junija 2008 – Batchelor proti Komisiji
   (Zadeva T-250/08)
   (2008/C 209/113)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Edward William Batchelor (Bruselj, Belgija) (zastopniki: F. Young, Solicitor, A. Barav, Barrister, in D. Reymond, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi negativna odločba na podlagi molka, za katero se v skladu s členom 8(3) Uredbe o dostopu šteje, da jo je 9. aprila 2008 sprejela Komisija Evropskih skupnosti, in negativna odločba Komisije z dne 16. maja 2008 o zahtevi za dostop do dokumentov, predloženih v skladu z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL 2001 L 145, str. 43);

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo njenih stroškov in stroškov, ki jih je imela tožeča stranka v zvezi s temi postopki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ta ničnostna tožba, ki je v skladu s členom 230 ES, je vložena zoper odločbo na podlagi molka Komisije z dne 9. aprila 2008 in njeno odločbo z dne 16 maja 2008, ki je bila sprejeta v skladu z Uredbo (ES) št. 1049/2001 (1) (v nadaljevanju: Uredba o dostopu), s katero je Komisija zavrnila zahtevo tožeče stranke za dostop do dokumentov o obveščanju o ukrepih, ki so v skladu s členom 3a(1) Direktive Sveta 89/552/EGS o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov.
   Tožeča stranka trdi, da izpodbijana odločba krši člen 253 ES ter člena 7(1) in 8(1) Uredbe o dostopu in je tako neveljavna zaradi bistvene kršitve postopka, in sicer, da je zavrnitev dostopa do zahtevanih dokumentov pomanjkljivo obrazložena. Tožeča stranka nadalje trdi, da izpodbijana odločba z zavrnitvijo dostopa do zahtevanih dokumentov krši člen 255 ES ter člene 1(a), 2(1) in (3), od 4(1) do (6) Uredbe o dostopu. Tožeča stranka zlasti zatrjuje, da izpodbijana odločba s tem, da določa, da se uporabljajo izjeme iz člena 4(3), drugi pododstavek, ter člena 4(2), prva in tretja alinea, Uredbe o dostopu, krši Uredbo o dostopu, in nazadnje, da izpodbijana odločba, ker v njej niso podani razlogi za zavrnitev delnega dostopa do zahtevanih dokumentov, krši člen 4(6) Uredbe o dostopu.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL 2001 L 145, str. 43).


title: Zadeva T-235/07: Tožba, vložena 4. julija 2007 – Bavaria proti Komisiji

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/40

         Tožba, vložena 4. julija 2007 – Bavaria proti Komisiji
   (Zadeva T-235/07)
   (2007/C 211/76)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Bavaria NV (zastopnika: O.W. Brouwer in A.C.E. Stoffer, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se v delu ali v celoti razglasi za nično Odločba Komisije z dne 18. aprila 2007 o postopku, sproženem na podlagi člena 81 ES (zadeva COMP/B-2/37.766 – Nizozemski trg piva – C(2007) 1697 konč.), ki zadeva Bavaria NV;

               —

               podredno naj se zniža znesek globe, naložene Bavaria NV;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija Odločbo Komisije z dne 18. aprila 2007 o postopku, sproženem na podlagi člena 81 ES (zadeva COMP/B-2/37.766 – Nizozemski trg piva) na podlagi katere ji je bila naložena globa.
   V podporo svoji tožbi najprej uveljavlja kršitev načela dobrega upravljanja, ker Komisija ni opravila popolne, podrobne in nepristranske preiskave.
   Drugič, trdi da je Komisija kršila člen 81 ES, ker je storila očitne napake pri presoji, nepravilno uporabila pravo pri ugotovitvi kršitve, kršila načelo domneve nedolžnosti in načelo zakonitosti in kršila obveznost obrazložitve iz člena 253 ES.
   Tretjič, tožeča stranka trdi, da je Komisija napačno ocenila trajanje kršitve.
   Četrtič, trdi, da je Komisija pri določanju globe, ki jo je naložila, kršila člen 23 Uredbe št. 1/2003 (1), smernice o načinu določanja glob (2), ki temeljijo na tej uredbi, in načeli enakosti in sorazmernosti.
   Petič, tožeča stranka navaja očitno prekoračitev razumnega roka trajanja preiskave Komisije, saj je ta trajala sedem let.
   Šestič, tožeča stranka navaja bistvene kršitve postopka ter kršitve načela dobrega upravljanja in pravic obrambe, saj ji je bil zavrnjen dostop do odgovorov drugih pivovarn na očitke Komisije in drugih, zanjo pomembnih delov spisa.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL 2003, L 1, str. 1).

      (2)  Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) uredbe št. 17 in člena 65(5) pogodbe ESPJ (98/C 9/03) (UL 1998, C 9, str. 3).


title: Zadeva C-266/05 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 1. februarja 2007 — Jose Maria Sison proti Svetu Evropske unije (Pritožba — Dostop do dokumentov institucij — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Izjeme — Javni interes — Javna varnost — Mednarodni odnosi — Dokumenti, ki so bili podlaga za odločbo Sveta o uvedbi omejevalnih ukrepov za nekatere osebe zaradi boja proti terorizmu — Dokumenti občutljive narave — Zavrnitev dostopa — Zavrnitev navedbe imen držav, iz katerih izvirajo nekateri od teh dokumentov)

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/4

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 1. februarja 2007 — Jose Maria Sison proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-266/05 P) (1)

   (Pritožba - Dostop do dokumentov institucij - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Izjeme - Javni interes - Javna varnost - Mednarodni odnosi - Dokumenti, ki so bili podlaga za odločbo Sveta o uvedbi omejevalnih ukrepov za nekatere osebe zaradi boja proti terorizmu - Dokumenti občutljive narave - Zavrnitev dostopa - Zavrnitev navedbe imen držav, iz katerih izvirajo nekateri od teh dokumentov)
   (2007/C 82/07)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Pritožnik: Jose Maria Sison (zastopnik: J. Fermon, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in E. Finnegan, zastopnika)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 26. aprila 2005 v zadevi Sison proti Svetu (združene zadeve T-110/03, T-150/03 in T-405/03), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo zahtevek za razglasitev ničnosti odločbe Sveta o zavrnitvi prošnje, ki jo je vložil pritožnik, za dostop do nekaterih dokumentov, na katere se je oprl Svet pri sprejetju Sklepa 2002/848/ES o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu in razveljavitvi Sklepa 2002/460/ES (UL L 295, str. 12).
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               J. M. Sisonu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 243, 1.10.2005.


title: Zadeva C-563/07: Sklep predsednika petega senata Sodišča z dne 18. avgusta 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Malti

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/22

         Sklep predsednika petega senata Sodišča z dne 18. avgusta 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Malti
   (Zadeva C-563/07) (1)

   (2008/C 313/37)

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik petega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 51, 23.2.2008.


title: Zadeva F-31/16: Tožba, vložena 22. junija 2016 – ZZ/CEDEFOP

text:
               16.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/47

         Tožba, vložena 22. junija 2016 – ZZ/CEDEFOP
   (Zadeva F-31/16)
   (2016/C 296/59)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski center za razvoj poklicnega usposabljanja (CEDEFOP)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe OPI, s katero imena tožeče stranke ni vključil na seznam uradnikov, ki so napredovali v napredovalnem obdobju 2015 Evropskega centra za razvoj poklicnega usposabljanja (CEDEFOP) in odškodninski zahtevek za domnevno nastalo premoženjsko in nepremoženjsko škodo.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba OPI o nenapredovanju z dne 4. novembra 2015 v delu, ki se nanaša na tožečo stranko, naj se razglasi za nično;

               —

               agenciji CEDEFOP naj se naloži povrnitev nastale škode;

               —

               CEDEFOP naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva F-44/05: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 25. septembra 2008 – Guido Strack proti Komisiji (Javni uslužbenci – Uradniki – Zaposlovanje – Objava prostega delovnega mesta – Zavrnitev prijave – Ničnostna in odškodninska tožba – Dopustnost – Pravni interes – Upokojitev – Odbor za predizbor – Sestava – Uporaba v času novih določb – Neodvisnost – Nepristranskost – Obvestilo o odločbi)

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/54

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 25. septembra 2008 – Guido Strack proti Komisiji
   (Zadeva F-44/05) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Zaposlovanje - Objava prostega delovnega mesta - Zavrnitev prijave - Ničnostna in odškodninska tožba - Dopustnost - Pravni interes - Upokojitev - Odbor za predizbor - Sestava - Uporaba v času novih določb - Neodvisnost - Nepristranskost - Obvestilo o odločbi)
   (2008/C 285/96)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Guido Strack (Köln, Nemčija) (zastopniki: sprva Mosar, nato M. Wehrheim, nato F. Gengler, nazadnje P. Goergen, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Berscheid in H. Kraemer, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije o zavrnitvi prijave tožeče stranke za delovno mesto vodje enote „Razpisi in pogodbe“ in o imenovanju drugega kandidata na navedeno delovno mesto, ter odškodninski zahtevek.
   Izrek sodbe

               1)

               Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o imenovanju gospoda A na delovno mesto vodje enote „Razpisi in pogodbe“ Urada za publikacije Evropskih skupnosti, se zavrže kot nedopusten.

               2)

               Odločba o zavrnitvi prijave G. Stracka za delovno mesto vodje enote „Razpisi in pogodbe“ Urada za publikacije Evropskih skupnosti, se razglasi za nično.

               3)

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo odškodnine tožeči stranki v znesku 2 000 eurov.

               4)

               Tožba se v ostalem zavrne.

               5)

               M. Strack supporte la moitié de ses propres dépens.

               6)

               Komisija Evropskih skupnosti nosi svoje stroške in polovico stroškov G. Stracka.

      (1)  UL C 205, 20.8.2005, str. 28 (zadeva, prvotno registrirana pri Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti pod številko T-225/05 in nato prenesena na Sodišče za uslužbence Evropske unije s sklepom z dne 15.12.2005).


title: Zadeva C-39/07: Tožba, vložena 1. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/18

         Tožba, vložena 1. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-39/07)
   (2007/C 82/33)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. Støvlbæk in R. Vidal Puig, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Naj se ugotovi, da Kraljevina Španija s tem, da glede poklica „farmacéutico hospitalario “(bolnišnični farmacevt) ni sprejela vseh ustreznih ukrepov za prenos Direktive 89/48/EGS (1) Sveta z dne 21. decembra 1988 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               —

               Naj se Kraljevini Španiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Španska diploma „farmacéutico hospitalario “je „diploma “v smislu Direktive 89/48/EGS, ker

                           —

                           gre za diplomo, ki jo je izdal pristojni organ, imenovan v skladu z španskimi zakoni, in drugimi predpisi;

                           —

                           diploma potrjuje opravljeno visokošolsko izobraževanje, ki traja več kot tri leta, saj je treba za pridobitev diplome „farmacéutico hospitalario “imeti univerzitetno diplomo farmacevta in opraviti ustrezno specializacijo ter izpit,

                           —

                           je iz diplome razvidno, da ima imetnik poklicne kvalifikacije, zahtevane za dostop in opravljanje poklica „farmacéutico hospitalario “v Španiji,

               2.

               Ravno tako je v Španiji poklic „farmacéutico hospitalario “„reguliran poklic “v smislu Direktive 89/48/EGS.

               3.

               Direktiva 85/433/EGS (2) Sveta z dne 16. septembra 1985 o vzajemnem priznavanju diplom, spričeval in drugih dokazil o formalnih kvalifikacijah iz farmacije, vključno z ukrepi za učinkovito uresničevanje pravice do ustanavljanja za nekatere farmacevtske dejavnosti, se ne uporablja za poklic „farmacéutico hospitalario“.

               4.

               Zato bi Kraljevina Španija glede poklica „farmacéutico hospitalario “morala prenesti Direktivo 89/48/EGS. S tem da v ta namen do 4. januarja 1991 ni sprejela ustreznih ukrepov Kraljevina Španija ni izpolnila obveznosti iz navedene Direktive.

      (1)  UL L 19, 24.1.1989, str. 16.

      (2)  UL L 253, str. 37.


title: Zadeva C-236/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 3. junija 2008 vložilo Cour de cassation (Francija) – Google France, Google Inc. proti Louisu Vuittonu Malletieru

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/26

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 3. junija 2008 vložilo Cour de cassation (Francija) – Google France, Google Inc. proti Louisu Vuittonu Malletieru
   (Zadeva C-236/08)
   (2008/C 209/39)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Cour de cassation (chambre commerciale, financière et économique)
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Google France, Google Inc.

      Tožena stranka: Louis Vuitton Malletier
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člena 5(1)(a) in (b) Prve Direktive Sveta 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (1) in 9(1)(a) in (b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (2) razlagati tako, da ponudnik storitev plačljivega navajanja, ki daje oglaševalcem na voljo ključne besede, v katerih se ponavljajo ali posnemajo prijavljene znamke, in s pogodbami o navajanju na podlagi teh ključnih besed ureja privilegirano ustvarjanje in oglaševanje promocijskih povezav na spletne strani, na katerih se ponujajo ponarejeni proizvodi, te znamke uporablja na način, ki ga lahko njihov imetnik prepove?

               2)

               Ali lahko v primeru, ko so znamke znane znamke, imetnik tako uporabo prepove na podlagi člena 5(2) Direktive in člena 9(1)(c) Uredbe?

               3)

               Ali je mogoče v primeru, da imetnik znamke take uporabe ne bi mogel prepovedati na podlagi direktive in uredbe, šteti, da ponudnik storitev plačljivega navajanja opravlja storitev informacijske družbe, ki se nanaša na skladiščenje informacij, ki jih posreduje naslovnik storitev, v smislu člena 14 Direktive 2000/31/ES z dne 8. junija 2000 (3), tako, da ne bi mogel biti odgovoren preden ga imetnik znamke ne obvesti o tem, da oglaševalec znak protipravno uporablja?

      (1)  UL 1989, L 40, str. 1.

      (2)  UL 1994, L 11, str. 1.

      (3)  Direktiva 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (Direktiva o elektronskem poslovanju) (UL L 178, str. 1).


title: Zadeva C-35/13: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 8. maja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – ASS.I.CA. – Associazione Industriali delle Carni, Krafts Foods Italia SpA proti Associazioni fra produttori per la tutela del „“Salame Felino“ in drugim (Kmetijstvo — Kmetijski proizvodi in živila — Uredba (EGS) št. 2081/92 — Člen 2 — Zaščita geografskih označb in označb porekla — Stvarno področje uporabe — Zaščita na nacionalnem ozemlju — Neobstoj registracije Skupnosti — Posledice — Zaščita označb proizvodov, za katere ne obstaja posebna povezava med njihovimi značilnostmi in njihovim geografskim poreklom — Pogoji)

text:
               30.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 202/8

         Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 8. maja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – ASS.I.CA. – Associazione Industriali delle Carni, Krafts Foods Italia SpA proti Associazioni fra produttori per la tutela del „“Salame Felino“ in drugim
   (Zadeva C-35/13) (1)

   ((Kmetijstvo - Kmetijski proizvodi in živila - Uredba (EGS) št. 2081/92 - Člen 2 - Zaščita geografskih označb in označb porekla - Stvarno področje uporabe - Zaščita na nacionalnem ozemlju - Neobstoj registracije Skupnosti - Posledice - Zaščita označb proizvodov, za katere ne obstaja posebna povezava med njihovimi značilnostmi in njihovim geografskim poreklom - Pogoji))
   2014/C 202/09
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte suprema di cassazione

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: ASS.I.CA. – Associazione Industriali delle Carni e dei Salumi, Krafts Foods Italia SpA

      Tožene stranke: Associazioni fra produttori per la tutela del „Salame Felino“, La Felinese Salumi SpA, Salumificio Monpiù Srl, Salumi Boschi F.lli SpA, Gualerzi SpA, Alinovi Tullio di Alinovi Giorgio & C. Snc, Salumificio Gastaldi di Gastaldi Franco e C. Snc, Boschi Cav. Umberto SpA, Fereoli Mario & Figlio Snc, Salumificio Ducale Snc di Morini & Tortini, Fereoli Gino & Figlio Snc, Ronchei Srl, Salumificio B.R.B. Snc

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Corte suprema di cassazione – Razlaga člena 2 Uredbe Sveta (EGS) št. 2081/92 z dne 14. julija 1992 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 13, str. 4) – Označba porekla, ki ni bila registrirana in za katero ni obstajal pravno zavezujoč ukrep, ki določa meje geografskega območja proizvodnje, ureditev proizvodnje in morebitne zahteve, ki jih morajo izpolnjevati proizvajalci, zato da lahko uveljavljajo pravico do uporabe te označbe – Možnost, da se na nacionalnem ozemlju z ukrepom zoper nelojalno konkurenco prepove uporaba te označbe za nacionalne proizvode, ki ne izvirajo iz krajev, navedenih v označbi.

      Izrek

   Uredbo Sveta (EGS) št. 2081/92 z dne 14. julija 1992 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 535/97 z dne 17. marca 1997, je treba razlagati tako, da ne daje zaščite geografskemu imenu, ki ni registrirano v Skupnosti, lahko pa je, odvisno od primera, zaščiteno na podlagi nacionalne zakonodaje o geografskih označbah proizvodov, za katere ne obstaja posebna povezava med njihovimi značilnostmi in njihovim geografskim poreklom, a le če izvajanje te zakonodaje ne posega v cilje Uredbe št. 2081/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 535/97, in če ni v nasprotju s prostim pretokom blaga iz člena 28 ES, kar mora preveriti nacionalno sodišče.

      (1)  UL C 86, 23.3.2013.


title: Zadeva T-228/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. oktobra 2015 – CBM/UUNT – Aeronautica Militare (TRECOLORE) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti TRECOLORE — Prejšnje besedne in figurativne znamke Skupnosti in nacionalne znamke FRECCE TRICOLORI — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št.o 207/2009)

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/48

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. oktobra 2015 – CBM/UUNT – Aeronautica Militare (TRECOLORE)
   (Zadeva T-228/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti TRECOLORE - Prejšnje besedne in figurativne znamke Skupnosti in nacionalne znamke FRECCE TRICOLORI - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št.o 207/2009))
   (2015/C 398/60)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: CBM Creative Brands Marken GmbH (Zürich, Švica) (zastopniki: U. Lüken, M. Grundmann in N. Kerger, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Aeronautica Militare – Stato Maggiore (Rim, Italija)

      Predmet

   Tožba zoper Odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 29. januarja 2014 (zadeva R 594/2013-1) glede postopka z ugovorom med Aeronautica Militare – Stato Maggiore in CBM Creative Brands Marken GmbH.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi CBM Creative Brands Marken GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 245, 28.7.2014.


title: Zadeva T-35/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 11. septembra 2007 – Honig-Verband proti Komisiji ( Ničnostna tožba – Uredba Komisije (ES) št. 1854/2005 – Zaščitena geografska označ – Miel de Provence – Akt splošnega obsega – Neobstoj posamične prizadetosti – Nedopustnost )

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/27

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 11. septembra 2007 – Honig-Verband proti Komisiji
   (Zadeva T-35/06) (1)

   („Ničnostna tožba - Uredba Komisije (ES) št. 1854/2005 - Zaščitena geografska označ - ‚Miel de Provence‘ - Akt splošnega obsega - Neobstoj posamične prizadetosti - Nedopustnost“)
   (2007/C 283/48)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Honig-Verband eV (Hamburg, Nemčija) (zastopnika: M. Hagenmeyer in T. Teufer, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: F. Erlbacher in B. Doherty, zastopnika)
   Predmet
   Zahteva za razveljavitev Uredbe Komisije (ES) št. 1854/2005 z dne 14. novembra 2005 o dopolnitvi Priloge k Uredbi (ES) št. 2400/96 glede registracije imena v „Register zaščitenih označb porekla in zaščitenih geografskih oznak“ (Miel de Provence) (ZGO) (UL L 297, str. 3).
   Izrek

               1)

               Tožba se kot nedopustna zavrže.

               2)

               Tožeča stranka nosi lastne stroške in stroške, ki jih je priglasila Komisija.

      (1)  UL C 86 z dne 8.4.2006.


title: Zadeva C-513/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Rechtbank van Eerste Aanleg te Gent z dne 1. decembra 2004 v zadevi Kerckhaert-Morres proti državi Belgiji

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 57/14

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Rechtbank van Eerste Aanleg te Gent z dne 1. decembra 2004 v zadevi Kerckhaert-Morres proti državi Belgiji
   (Zadeva C-513/04)
   (2005/C 57/28)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Rechtbank van Eerste Aanleg te Gent je s sodbo z dne 1. decembra 2004 v zadevi Kerckhaert-Morres proti državi Belgiji, ki jo je sodno tajništvo Sodišča prejelo dne 15. decembra 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Rechtbank van Eerste Aanleg te Gent predlaga Sodišču, da odloči o naslednjem vprašanju:
   „Ali je treba člen 56(1) ES (člen 73 B(1) Pogodbe ES v trenutku spornih dejstev) razlagati tako, da je prepovedana omejitev, ki izhaja iz zakonske določbe države članice (v tem primeru Belgije) s področja dohodnine, ki v primeru delničarja določa eno in enotno stopnjo tako za dividende iz delnic družb s sedežem v tej državi članici kot za dividende iz delnic družb, ki nimajo sedeža v tej državi članici, pri čemer pa glede dividend iz delnic družb, ki nimajo sedeža v tej državi članici, obdavčenje pri viru v tej drugi državi članici ni dovoljeno?“


title: Zadeva C-282/10: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 24. januarja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Maribel Dominguez proti Centre informatique du Centre Ouest Atlantique, Préfet de la région Centre ( „Socialna politika — Direktiva 2003/88/ES — Člen 7 — Pravica do plačanega letnega dopusta — Pogoj za pridobitev pravice, ki ga nalaga nacionalna ureditev — Odsotnost delavca — Trajanje pravice do dopusta glede na naravo odsotnosti — Nacionalna ureditev, ki je v nasprotju z Direktivo 2003/88 — Vloga nacionalnega sodišča“ )

text:
               10.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 24. januarja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Maribel Dominguez proti Centre informatique du Centre Ouest Atlantique, Préfet de la région Centre
   (Zadeva C-282/10) (1)

   (Socialna politika - Direktiva 2003/88/ES - Člen 7 - Pravica do plačanega letnega dopusta - Pogoj za pridobitev pravice, ki ga nalaga nacionalna ureditev - Odsotnost delavca - Trajanje pravice do dopusta glede na naravo odsotnosti - Nacionalna ureditev, ki je v nasprotju z Direktivo 2003/88 - Vloga nacionalnega sodišča)
   2012/C 73/03
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Maribel Dominguez

      Drugi stranki v postopku: Centre informatique du Centre Ouest Atlantique, Préfet de la région Centre

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour de cassation (Francija) – Razlaga člena 7 Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL L 299, str. 9) – Plačani letni dopust delavcev – Pridobitev pravice do dopusta ne glede na naravo odsotnosti delavca in njeno trajanje – Nacionalna ureditev, ki dodelitev tega dopusta pogojuje z najmanj desetimi dnevi dejanskega dela v referenčnem obdobju – Obveznost nacionalnega sodišča, da ne uporabi nacionalnih določb, ki so v nasprotju s pravom Unije

      Izrek

               1.

               Člen 7(1) Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa je treba razlagati tako, da nasprotuje določbam ali praksi, v skladu s katero je pravica do plačanega letnega dopusta pogojena z najmanj desetimi dnevi ali enim mesecem dejanskega dela v referenčnem obdobju.

               2.

               Predložitveno sodišče mora ob upoštevanju celotnega nacionalnega prava, zlasti člena L. 223-4 Code du travail, in ob uporabi načinov razlage, ki jih nacionalno pravo priznava, da bi zagotovilo polni učinek člena 7 Direktive 2003/88 in doseglo rešitev v skladu z njenim ciljem, preveriti, ali lahko to pravico razlaga tako, da je odsotnost z dela zaradi poškodbe na poti na delo izenačena z enim od primerov, ki so omenjeni v navedenem členu Code du travail.
               Če taka razlaga ne bo mogoča, mora nacionalno sodišče preveriti, ali se je ob upoštevanju pravne oblike toženih strank v postopku v glavni stvari proti njima mogoče sklicevati na neposredni učinek člena 7(1) Direktive 2003/88.
               Če nacionalno sodišče ne more doseči cilja, ki je določen s členom 7 Direktive 2003/88, se lahko stranka, ki je oškodovana zaradi neskladnosti nacionalnega prava s pravom Unije, za povrnitev morebitne utrpljene škode kljub temu sklicuje na sodbo z dne 19. novembra 1991 v združenih zadevah Francovich in drugi (C-6/90 in C-9/90).

               3.

               Člen 7(1) Direktive 2003/88 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni določbi, ki glede na vzrok odsotnosti delavca na bolniškem dopustu določa trajanje plačanega letnega dopusta najmanj štirih tednov, ki je zagotovljeno s to direktivo.

      (1)  UL C 234, 28.8.2010.


title: Zadeva C-206/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 13. aprila 2016 – Marco Tronchetti Provera SpA in drugi/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

text:
               11.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 13. aprila 2016 – Marco Tronchetti Provera SpA in drugi/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   (Zadeva C-206/16)
   (2016/C 251/08)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožniki: Marco Tronchetti Provera SpA, Antares European Fund Limited, Antares European Fund II Limited, Antares European Fund LP, Luca Orsini Baroni, UniCredit SpA, Lauro Sessantuno SpA

      Nasprotna stranka: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je v nasprotju s pravilno uporabo člena 5(4), drugi pododstavek, Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/25/ES (1) z dne 21. aprila 2004 o ponudbah za prevzem v povezavi s splošnimi načeli iz člena 3(1) navedene direktive in s pravilno uporabo splošnih načel evropskega prava, kot so pravna varnost, varstvo legitimnih pričakovanj, sorazmernost, razumnost, preglednost in prepoved diskriminacije, nacionalna zakonodaja, kakršna je določena v členu 106(3)(d), točka 2, zakonske uredbe št. 58 z dne 24. februarja 1998 (Testo unico delle disposizioni in materia di intermediazione finanziaria – zbirka predpisov na področju finančnega posredništva, v smislu členov 8 in 21 zakona št. 52 z dne 6. februarja 1996), kakor je bila spremenjena, in členu 47 g sklepa Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (nacionalna komisija za družbe in borzo) – Consob št. 11971 z dne 14. maja 1999 (Regolamento di attuazione del decreto legislativo 24 febbraio 1998, n. 58, concernente la disciplina degli emittenti – izvedbena uredba za zakonsko uredbo št. 58 z dne 24. februarja 1998 v zvezi z ureditvijo o družbah izdajateljicah), kakor je bil spremenjen, v delu, v katerem navedeni določbi komisiji Consob dovoljujejo, da zviša ponudbo za prevzem iz navedenega člena 106, če „so se ponudnik ali osebe, ki ravnajo v dogovoru z enim ali več prodajalci, nezakonito dogovarjali“, vendar niso opredeljena posebna ravnanja, ki vključujejo tak primer, s čimer torej ni jasno določeno niti, kakšne okoliščine in merila morajo biti izpolnjeni, da lahko komisija Consob ceno ponudbe za prevzem popravi navzgor?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/25/ES z dne 21. aprila 2004 o ponudbah za prevzem (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 2, str. 20).


title: Zadeva C-326/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 1. julija 2015 vložilo Administratīvā apgabaltiesa (Latvija) – AS „DNB Banka“/Valsts ieņēmumu dienests

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/26

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 1. julija 2015 vložilo Administratīvā apgabaltiesa (Latvija) – AS „DNB Banka“/Valsts ieņēmumu dienests
   (Zadeva C-326/15)
   (2015/C 311/32)
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Administratīvā apgabaltiesa

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: AS „DNB Banka“

      Druga stranka v postopku: Valsts ieņēmumu dienests

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali lahko obstaja neodvisna skupina oseb v smislu člena 132(1)(f) Direktive (1), če imajo člani sedeže v različnih državah članicah Evropske unije, v katerih je bila navedena določba Direktive prenesena z različnimi pogoji, ki niso združljivi?

               2.

               Ali lahko država članica omeji pravico davčnega zavezanca, da uporabi oprostitev iz člena 132(1)(f) Direktive, če je davčni zavezanec izpolnil vse pogoje za uporabo oprostitve v svoji državi članici, vendar je bila navedena določba v nacionalnih zakonodajah držav članic ostalih članov skupine prenesena s pogoji, ki omejujejo možnost, da bi davčni zavezanci drugih držav članic v svoji državi članici uporabili zadevno oprostitve davka na dodano vrednost?

               3.

               Ali je dopustno uporabiti oprostitev iz člena 132(1)(f) Direktive za nekatere storitve v državi članici prejemnika storitev, ki je davčni zavezanec za davek na dodano vrednost, če je ponudnik storitev, ki je davčni zavezanec za davek na dodano vrednost, v drugi državi članici obračunal davek na dodano vrednost za te storitve v skladu s splošno ureditvijo, to je upoštevajoč, da se davek na dodano vrednost za tovrstne storitve dolguje v državi članici prejemnika storitev v skladu s členom 196 Direktive?

               4.

               Ali je treba pod pojmom „neodvisna skupina oseb“ v smislu člena 132(1)(f) Direktive razumeti ločeno pravno osebo, katere obstoj je treba dokazati s posebnim dogovorom o ustanovitvi neodvisne skupine oseb?
               Če je odgovor na to vprašanje, da ni nujno, da je neodvisna skupina oseb ločena pravna oseba, ali je treba šteti, da je neodvisna skupina oseb skupina povezanih podjetij, v kateri se v okviru njene običajne ekonomske dejavnosti vzajemno opravljajo podporne storitve za opravljanje njihovih komercialnih dejavnosti in je mogoče obstoj tovrstne skupine dokazati s sklenjenimi pogodbami o opravljanju storitev ali z dokumentacijo o transfernih cenah?

               5.

               Ali lahko država članica omeji pravico davčnega zavezanca, da uporabi oprostitev davka na dodano vrednost iz člena 132(1)(f) Direktive, če je davčni zavezanec uporabil pribitek na transakcije v skladu z določbami zakonodaje s področja neposredne obdavčitve države članice, v kateri ima sedež?

               6.

               Ali oprostitev iz člena 132(1)(f) Direktive velja za storitve, prejete iz tretjih držav? Z drugimi besedami: ali je lahko član neodvisne skupine oseb, v smislu navedene določbe Direktive, ki v okviru skupine opravi storitve za druge člane te skupine, davčni zavezanec tretje države?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347. str. 1)


title: Zadeva C-575/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Rüsselsheim (Nemčija) 12. novembra 2013 – Thomas Etzold in drugi proti Condor Flugdienst GmbH

text:
               18.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 15/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Rüsselsheim (Nemčija) 12. novembra 2013 – Thomas Etzold in drugi proti Condor Flugdienst GmbH
   (Zadeva C-575/13)
   2014/C 15/15
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Thomas Etzold, Sandra Etzold, Toni Lennard Etzold

      Tožena stranka: Condor Flugdienst GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se morajo izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (1) nanašati neposredno na rezervirani let?

               2.

               Če so za poznejši let upoštevne tudi izredne razmere, ki nastopijo med predhodnimi leti, ali se morajo vsi ustrezni ukrepi, ki jih mora sprejeti dejanski letalski prevoznik v skladu s členom 5(3) Uredbe, nanašati le na preprečitev izrednih razmer ali tudi na preprečitev večje zamude?

               3.

               Ali je treba posege tretjih oseb, ki ravnajo na lastno odgovornost in na katere so bile prenesene naloge, ki spadajo pod dejavnost letalskega prevoznika, šteti za izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe?

               4.

               Če je odgovor na vprašanje 3 pritrdilen, ali je pri presoji pomembno, kdo (letalska družba, upravljavec letališča itd.) je pooblastil tretjo osebo?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91; UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10.


title: Zadeva T-389/16: Tožba, vložena 22. julija 2016 – AIA/EUIPO – Casa Montorsi (MONTORSI F. & F.)

text:
               12.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 335/49

         Tožba, vložena 22. julija 2016 – AIA/EUIPO – Casa Montorsi (MONTORSI F. & F.)
   (Zadeva T-389/16)
   (2016/C 335/65)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Agricola italiana alimentare SpA (AIA) (San Martino Buon Albergo, Italija) (zastopnik: S. Rizzo, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Casa Montorsi Srl (Vignola, Italija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „MONTORSI F. & F.“ – znamka Evropske unije št. 5 681 663

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 28. aprila 2016 v zadevi R 1239/2014-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 53(1)(a) Uredbe št. 207/2009 v povezavi s členom 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 53(3) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-546/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. maja 2012 – Nordmilch proti UUNT – Lactimilk (MILRAM) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti MILRAM — Prejšnje besedne in figurativne znamke RAM — Relativni razlog za zavrnitev — Podobnost proizvodov in znakov — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               7.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 200/13

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. maja 2012 – Nordmilch proti UUNT – Lactimilk (MILRAM)
   (Zadeva T-546/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti MILRAM - Prejšnje besedne in figurativne znamke RAM - Relativni razlog za zavrnitev - Podobnost proizvodov in znakov - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2012/C 200/25
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Nordmilch AG (Bremen, Nemčija) (zastopnik: R. Schneider, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: K. Klüpfel)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Lactimilk, SA (Madrid, Španija) (zastopnik: P. Casamitjana Lleonart, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 15. septembra 2010 (združeni zadevi R 1041/2009-4 in R 1053/2009-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Lactimilk SA in Nordmilch AG.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Nordmilch AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 30, 29.1.2011.