title: Zadeva C-536/12 P: Pritožba, ki jo je Francoska republika vložila 26. novembra 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 11. septembra 2012 v zadevi Corsica Ferries France SAS proti Evropski komisiji (T-565/08)

text:
               2.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/7

         Pritožba, ki jo je Francoska republika vložila 26. novembra 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 11. septembra 2012 v zadevi Corsica Ferries France SAS proti Evropski komisiji (T-565/08)
   (Zadeva C-536/12 P)
   2013/C 32/10
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: Francoska republika (zastopniki: G. de Bergues, D. Colas, N. Rouam in J. Rossi, agenti)

      Druge stranke v postopku: Corsica Ferries France SAS, Evropska komisija, Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA

      Predlogi

               —

               Sodba Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 11. septembra 2012 v zadevi, Corsica Ferries France SAS proti Evropski komisiji (T-565/08) naj se razveljavi v delu, v katerem se člen 1, drugi in tretji odstavek, Odločbe Komisije 2009/611/ES z dne 8. julija 2008 o ukrepih C 58/02 (ex N 118/02), ki jih je Francija izvedla v korist Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM) (1), razglasi za ničen;

               —

               dokončno naj se odloči o sporu ali se zadevo vrne v ponovno odločanje Splošnemu sodišču;

               —

               nasprotni stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica navaja štiri razloge, s katerimi želi doseči razveljavitev sodbe Splošnega sodišča.
   Prvič, pritožnica meni, da je Splošno sodišče s tem, da je presodilo, da je Komisija pri ugotovitvi, da prodaja družbe Société nationale maritime Corse-Méditerranée po negativni ceni 158 milijonov EUR ni državna pomoč, napačno uporabila pravo, kršilo člen 107(1) PDEU. Pritožnica Splošnemu sodišču na eni strani očita, da je ocenilo, da Komisija v okviru preizkusa preudarnega zasebnega vlagatelja ni smela upoštevati nevarnosti za škodovanje ugledu države kot globalnega gospodarskega akterja v zasebnem sektorju, da bi ugotovila, ali bi preudaren zasebni vlagatelj v primeru likvidacije družbe SNCM zaposlenim te družbe ravno tako izplačal dodatne odpravnine. Na drugi strani Splošnemu sodišču očita, da je od Komisije zahtevalo dokaz, da je bilo izplačevanje dodatnih odpravnin zadosti ustaljena oziroma celo stalna praksa med zasebnimi podjetniki.
   Drugič, Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo, in sicer naj bi s tem, da je menilo, da Komisija pri analizi primerljivosti kapitalskega vložka javnega delničarja družbe SNCM v višini 8,75 milijona EUR in kapitalskega vložka zasebnih vlagateljev v višini 26,25 milijona EUR ni upoštevala vseh upoštevnih elementov in da bi Komisija morala upoštevati razvezno klavzulo o prodaji, ki so jo zasebni kupci določili pri privatizaciji družbe SNCM, kršilo člen 107(1) PDEU.
   Tretjič, Splošno sodišče naj bi s tem, da je ukrepe pomoči za osebe v znesku 38,5 milijona EUR opredelilo kot državno pomoč, ne da bi podredno preverilo, ali ta ukrep izpolnjuje preizkus preudarnega zasebnega vlagatelja, čeprav sta tako zatrjevali Komisija v sporni odločbi in francoska vlada na obravnavi pred Splošni sodiščem, kršilo člen 36 Statuta Sodišča v povezavi s členom 53, prvi odstavek, tega statuta, in člen 81 Poslovnika Splošnega sodišča.
   Zadnjič, Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo, ker je menilo, da je Komisija s tem, da je odobrila preostanek za prestrukturiranje na podlagi člena 107(3)(c) PDEU in Smernic, storila očitno napako pri presoji.

      (1)  UL 2009, L 225, str. 180.


title: Zadeva T-289/11: Tožba, vložena 7. junija 2011 – Deutsche Bahn in drugi proti Komisiji

text:
               13.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/22

         Tožba, vložena 7. junija 2011 – Deutsche Bahn in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-289/11)
   2011/C 238/40
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Deutsche Bahn AG (Berlin, Nemčija), DB Mobility Logistics AG (DB ML AG) (Berlin, Nemčija), DB Energie GmbH (Frankfurt na Majni, Nemčija), DB Schenker Rail GmbH (Mainz, Nemčija), DB Schenker Rail Deutschland AG (Mainz, Nemčija) (zastopniki: W. Deselaers, J. S. Brückner in O. Mross, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke predlagajo,

               —

               naj se odločba o pregledu Komisije z dne 14. marca 2011, ki je bila vročena 29. marca 2011, razglasi za nično;

               —

               naj se za ničen razglasi vsak ukrep, ki je bil sprejet na podlagi pregleda, ki je bil izveden na podlagi te protipravne odločbe;

               —

               naj se Komisiji zlasti naloži vračilo vseh kopij dokumentov, ki so bile narejene v okviru pregleda, Ob opozorilu, da bo Splošno sodišče v nasprotnem primeru njeno bodočo odločbo razglasilo za nično; in

               —

               naj se Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke predlagajo, naj se za ničen razglasi sklep Komisije K(2011) 1774 z dne 14. marca 2011 (zadevi COMP/39.678 in COMP/39.731) o odreditvi pregleda v skladu s členom 20(4) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 (1) v družbi Deutsche Bahn AG in vseh pravnih osebah, ki jih neposredno ali posredno obvladuje, zaradi morebitnega dajanja prednosti hčerinskim družbam prek sistema popustov za dobavo elektrike za železnice.
   V utemeljitev tožbe uveljavljajo tožeče stranke štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev temeljne pravice do nedotakljivosti stanovanja, ker ni bila pridobljena predhodna sodna odobritev.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev temeljne pravice do učinkovitega pravnega sredstva, ker ni bilo predhodnega sodnega nadzora sklepa o pregledu tako iz dejanskega kot tudi pravnega vidika.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe zaradi preširokega in nenatančnega opisa predmeta pregleda („fishing expedition“).

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti. Sklep o pregledu je nesorazmeren, ker je tožeča stranka sistem popustov glede elektrike za železnice že več let transparentno izvajala, ker so ga nemški organi in sodišča mnogokrat preverili in ga ocenili kot skladnega s pravom konkurence in ker bi bilo na vprašanje, ki je po mnenju Komisije odločilno, namreč, ali je sistem popustov „objektivno utemeljen“, mogoče odgovoriti z manj obremenjujočim ukrepom, z zahtevo po informacijah.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL 2003, L 1, str. 1).


title: Zadeva T-295/07: Tožba, vložena 3. avgusta 2007 – Vitro Corporativo proti UUNT – VKR Holding (Vitro)

text:
               6.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/20

         Tožba, vložena 3. avgusta 2007 – Vitro Corporativo proti UUNT – VKR Holding (Vitro)
   (Zadeva T-295/07)
   (2007/C 235/36)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Vitro Corporativo, S.A. de C.V. (zastopnik: J. Botella Reyna, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: VKR Holding A/S
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se dovoli registracija znamke Skupnosti št. 2.669.497 „Vitro“ za označevanje proizvodov iz razreda 19.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „Vitro“ za proizvode in storitve iz razredov 1, 7, 8, 9, 12, 16, 17, 19, 20, 21, 22, 27, 30, 35, 39, 40, 41, 42 in 43 (prijava št. 2.669.497)

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: VKR Holding A/S.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Besedne znamke Skupnosti (št. 651.745), Danske (št. 1956 1415 VR), Nemčije (št. 725.452) in Združenega kraljestva (št. 1.436.897) „VITRAL“ med drugim za proizvode iz razreda 19, zoper katere je vložen ugovor

      Odločba oddelka za ugovore: Za proizvode iz razreda 19 se ugovor sprejme in prijava zavrne.

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožba se zavrne.

      Navajani tožbeni razlogi: Nepravilna uporaba člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), ker sta sporna znaka fonetično in vizualno različna.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 26. januarja 2005 v zadevi T-193/02 Laurent Piau proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pravilnik Mednarodne nogometne zveze (FIFA) o agentih igralcev — Sklep podjetniškega združenja — Členi 49 ES, 81 ES in 82 ES — Prijava — Pomanjkanje interesa Skupnosti — Zavrnitev)

text:
               2.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/28

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 26. januarja 2005
   v zadevi T-193/02 Laurent Piau proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Pravilnik Mednarodne nogometne zveze (FIFA) o agentih igralcev - Sklep podjetniškega združenja - Členi 49 ES, 81 ES in 82 ES - Prijava - Pomanjkanje interesa Skupnosti - Zavrnitev)
   (2005/C 82/54)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-193/02, Laurent Piau, stanujoč v Nantu (Francija), ki ga zastopa M. Fauconnet, avocat, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: O. Beynet in A. Bouquet, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), ob intervenciji Mednarodne nogometne zveze (FIFA), s sedežem v Zurichu (Švica), ki jo zastopata F. Louis in A. Vallery, avocats, zaradi razglasitve ničnosti odločbe Komisije z dne 15. aprila 2002, s katero je bila zavrnjena prijava, ki jo je vložila tožeča stranka zoper Pravilnik Mednarodne nogometne zveze (FIFA) o agentih igralcev, je Sodišče prve stopnje (četrti senat), v sestavi H. Legal, predsednik, V. Tiili, sodnica, in M. Vilaras, sodnika, sodni tajnik: I. Natsinas, administrator, dne 26. januarja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeča stranka nosi svoje lastne stroške in stroške Komisije.

               3)

               Mednarodna nogometna zveza nosi svoje lastne stroške.

      (1)  UL C 219, 14.9.2002.


title: Zadeva T-312/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. julija 2007 – Komisija proti Alexiadou (Arbitražna klavzula – Pogodba o načrtu razvoja tehnologije za proizvodnjo neprepustnega usnja – Vračilo predujma – Obresti – Sojenje v odsotnosti)

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/35

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. julija 2007 – Komisija proti Alexiadou
   (Zadeva T-312/05) (1)

   (Arbitražna klavzula - Pogodba o načrtu razvoja tehnologije za proizvodnjo neprepustnega usnja - Vračilo predujma - Obresti - Sojenje v odsotnosti)
   (2007/C 199/67)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Triantafyllou, zastopnik, skupaj z D. Nikopoulos, odvetnik)

      Tožena stranka: Efrosyni Alexiadou (Thessaloniki, Grčija)
   Predmet
   Tožba Komisije na podlagi člena 238 ES zaradi vračila predujma, ki ga je slednja odobrila toženi stranki v okviru pogodbe o načrtu razvoja tehnologije za proizvodnjo neprepustnega usnja (pogodba G1ST-CT-2002-50227).
   Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Komisija nosi lastne stroške.

      (1)  UL C 271, 29.10.2005.


title: Zadeva C-65/09 in C-87/09: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 16. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof, Amtsgericht Schorndorf – Nemčija) – Gebr. Weber GmbH proti Jürgenu Wittmerju (C-65/09), Ingrid Putz (C-87/09) proti Medianess Electronics GmbH (C-87/09) (Varstvo potrošnikov — Prodaja potrošniškega blaga in z njim povezanih garancij — Direktiva 1999/44/ES — Člen 3(2) in (3) — Zamenjava blaga z napako kot edino sredstvo vzpostavitve skladnosti s pogodbo — Blago z napako, ki ga je vgradil potrošnik — Obveznost prodajalca, da odstrani blago z napako in vgradi nadomestno blago — Absolutna nesorazmernost — Posledice)

text:
               30.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/2

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 16. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof, Amtsgericht Schorndorf – Nemčija) – Gebr. Weber GmbH proti Jürgenu Wittmerju (C-65/09), Ingrid Putz (C-87/09) proti Medianess Electronics GmbH (C-87/09)
   (Zadeva C-65/09 in C-87/09) (1)

   (Varstvo potrošnikov - Prodaja potrošniškega blaga in z njim povezanih garancij - Direktiva 1999/44/ES - Člen 3(2) in (3) - Zamenjava blaga z napako kot edino sredstvo vzpostavitve skladnosti s pogodbo - Blago z napako, ki ga je vgradil potrošnik - Obveznost prodajalca, da odstrani blago z napako in vgradi nadomestno blago - Absolutna nesorazmernost - Posledice)
   2011/C 226/02
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof, Amtsgericht Schorndorf

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Gebr. Weber GmbH (C-65/09), Ingrid Putz (C-87/09)

      Toženi stranki: Jürgen Wittmer (C-65/09), Medianess Electronics (C-87/09)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesgerichtshof, Amtsgericht Schorndorf – Razlaga člena 3(2) in (3) Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. maja 1999 o nekaterih vidikih prodaje potrošniškega blaga in z njim povezanih garancij (UL L 171, str. 12) - Prodaja blaga, ki ni v skladu s pogodbo, potrošniku, ne da bi za neskladnost bil odgovoren prodajalec – Pravilna vgraditev blaga s strani potrošnika – Nacionalna ureditev, v skladu s katero prodajalec v primeru neobstoja drugega sredstva ni zavezan zamenjati blago, ki ni v skladu s pogodbo, če so stroški nerazumni – Združljivost te ureditve z zgoraj navedenimi določbami Skupnosti – Če gre za nezdružljivost, razlaga pojma „neodplačna zamenjava“ iz člena 3(3) zgoraj navedene direktive – Naložitev stroškov odstranitve blaga, ki ni v skladu s pogodbo in ki ga je potrošnik pravilno vgradil, prodajalcu

      Izrek

               1.

               Člen 3(2) in (3) Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. maja 1999 o nekaterih vidikih prodaje potrošniškega blaga in z njim povezanih garancij je treba razlagati tako, da mora prodajalec, kadar je z zamenjavo vzpostavljena skladnost blaga, ki ni v skladu s pogodbo in ki ga je potrošnik v skladu z njegovo vrsto in namenom v dobri veri vgradil, preden se je pokazala napaka, bodisi odstraniti to blago iz stvari, v katero je bilo vgrajeno, in vanjo vgraditi nadomestno blago bodisi nositi stroške, ki so nujni za to odstranitev in za vgraditev nadomestnega blaga. Ta obveznost prodajalca ni odvisna od tega, ali se je ta s prodajno pogodbo zavezal, da bo vgradil sprva kupljeno potrošniško blago.

               2.

               Člen 3(3) Direktive 1999/44 je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da bi nacionalna zakonodaja prodajalcu dala pravico, da zavrne edino mogoče sredstvo, in sicer zamenjavo blaga, ki ni v skladu s pogodbo, ker mu ta zamenjava, zaradi katere je treba to blago odstraniti iz stvari, v katero je bilo vgrajeno, in vanj vgraditi nadomestno blago, povzroča nesorazmerne stroške glede na vrednost, ki bi jo imelo blago, če bi bilo v skladu s pogodbo, in pomen neskladnosti s pogodbo. Vendar ta določba ne nasprotuje temu, da je v takem primeru pravica potrošnika do povračila stroškov odstranitve blaga z napako in vgraditve nadomestnega blaga omejena s tem, da prodajalec prevzame zgolj sorazmerne stroške.

      (1)  UL C 90, 18.4.2009.


title: Zadeva T-153/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2012 – Schneider España de Informática proti Komisiji ( „Carinska unija — Uvoz barvnih televizijskih sprejemnikov, sestavljenih v Turčiji — Naknadna izterjava uvoznih dajatev — Prošnja, da se dajatve ne vknjižijo naknadno in da se oprostijo — Člena 220(2)(b) in 239 Uredbe (EGS) št. 2913/92 — Zavrnilna odločba Komisije — Razglasitev ničnosti odločb nacionalnih organov o naknadnem vknjiženju dajatev s strani nacionalnega sodišča — Ustavitev postopka“ )

text:
               28.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 126/16

         Sklep Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2012 – Schneider España de Informática proti Komisiji
   (Zadeva T-153/10) (1)

   (Carinska unija - Uvoz barvnih televizijskih sprejemnikov, sestavljenih v Turčiji - Naknadna izterjava uvoznih dajatev - Prošnja, da se dajatve ne vknjižijo naknadno in da se oprostijo - Člena 220(2)(b) in 239 Uredbe (EGS) št. 2913/92 - Zavrnilna odločba Komisije - Razglasitev ničnosti odločb nacionalnih organov o naknadnem vknjiženju dajatev s strani nacionalnega sodišča - Ustavitev postopka)
   2012/C 126/33
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Schneider España de Informática, SA (Torrejón de Ardoz, Španija) (zastopnika: P. De Baere in P. Muñiz, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Lyal in L. Bouyon, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2010) 22 konč. z dne 18. januarja 2010, s katero je bilo ugotovljeno, da se uvozne dajatve lahko naknadno vknjižijo in da oprostitev teh dajatev ni utemeljena (zadeva REM 02/08).

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 148, 5.6.2010.


title: Zadeva C-139/06: Tožba, vložena  10. marca 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Združenem kraljestvu Velike Britanije in Severne Irske

text:
               6.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/14

         Tožba, vložena 10. marca 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Združenem kraljestvu Velike Britanije in Severne Irske
   (Zadeva C-139/06)
   (2006/C 108/22)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Konstantinidis in D. Lawunmi)

      Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska
   Predlogi tožeče stranke

               —

               ugotovitev, da Združeno kraljestvo s tem, da ni sprejelo vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivama Evropskega parlamenta in Sveta, in sicer Direktive 2002/96/ES (1) z dne 27. januarja 2003 o odpadni električni in elektronski opremi in Direktive 2003/108/ES z dne 8. decembra 2003 o spremembi Direktive 2002/96/EC o odpadni električni in elektronski opremi (OEEO) (2) in da, v vsakem primeru, o njih ni obvestilo Komisije, ni izpolnilo obveznosti iz teh direktiv;

               —

               naložitev Združenem kraljestvu Velike Britanije in Severne Irske plačila stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za prenos teh direktiv, se je iztekel 13. avgusta 2004.

      (1)  UL L 37, str. 24.

      (2)  UL L 345, str. 106.


title: Zadeva C-448/09 P: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 30. junija 2010 – Royal Appliance International GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (Pritožba — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 8(1)(b) — Prejšnja znamka „sensixx“ — Besedni znak „Centrixx“ — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Zahteva za razveljavitev prejšnje znamke — Postopek, ki teče pred nacionalnimi sodišči — Predlog za prekinitev postopka pred Splošnim sodiščem)

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/17

      Sklep Sodišča (peti senat) z dne 30. junija 2010 – Royal Appliance International GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH
      (Zadeva C-448/09 P) (1)

      (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 8(1)(b) - Prejšnja znamka „sensixx“ - Besedni znak „Centrixx“ - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Zahteva za razveljavitev prejšnje znamke - Postopek, ki teče pred nacionalnimi sodišči - Predlog za prekinitev postopka pred Splošnim sodiščem)
      (2010/C 288/27)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnik: Royal Appliance International GmbH (zastopnika: K.-J. Michaeli in M. Schork, odvetnika)

         Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: S. Schäffner, zastopnik), BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (zastopnik: S. Biagosch, odvetnik)

         Predmet

      Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 15. septembra 2009 v zadevi Royal Appliance International proti UUNT – BSH Bosch und Siemens Hausgeräte (T-446/07), s katero je bila zavrnjena tožba na razveljavitev zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. oktobra 2007, s katero je bila zavrnjena registracija besednega znaka „Centrixx“ kot znamke Skupnosti za nekatere proizvode iz razreda 7 in s katero je bil sprejet ugovor imetnika nacionalne besedne znamke „sensixx“ – Neprekinitev postopka med čakanjem na rešitev spora, ki je bil predložen nacionalnim sodiščem, o zahtevi za razveljavitev prejšnje znamke – Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 – Verjetnost zmede med dvema znamkama

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrže.

                  2.

                  Družbi Royal Appliance International GmbH se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 24, 30.1.2010.


title: Zadeva C-492/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgija) 5. novembra 2014 – Essent Belgium NV/Vlaams Gewest en Inter-Energa in drugi

text:
               2.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 34/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgija) 5. novembra 2014 – Essent Belgium NV/Vlaams Gewest en Inter-Energa in drugi
   (Zadeva C-492/14)
   (2015/C 034/06)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Essent Belgium NV

      Tožene stranke: Vlaams Gewest, Inter-Energa, IVEG, Infrax West, Provinciale Brabantse Energiemaatschappij CVBA (PBE), Vlaamse Regulator van de Electriciteits- en Gasmarkt (VREG)

      Druge stranke: Intercommunale Maatschappij voor Energievoorziening Antwerpen (IMEA), Intercommunale Maatschappij voor Energievoorziening in West- en Oost-Vlaanderen (IMEWO), Intercommunale Vereniging voor Energielevering in Midden-Vlaanderen (Intergem), Intercommunale Vereniging voor de Energiedistributie in de Kempen en het Antwerpse (IVEKA), Iverlek, Gaselwest CVBA, Sibelgas CVBA

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člena 28 in 30 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti razlagati tako, da nasprotujeta ureditvi države članice – v tem primeru flamski dekret z dne 17. julija 2000 o organizaciji trga električne energije v povezavi z uredbo flamske vlade z dne 4. aprila 2003„o spremembi uredbe flamske vlade z dne 28. septembra 2001 o spodbujanju proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije“ –, na podlagi katere se brezplačna distribucija omejuje na dobavo električne energije, ki se proizvaja v proizvodnih obratih, ki so priklopljeni na distribucijska omrežja v regiji Flamski, električna energija iz proizvodnih obratov, ki niso priklopljeni na distribucijska omrežja v regiji Flamski, pa je izključena iz brezplačne distribucije?

               2.

               Ali je treba člena 28 in 30 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti razlagati tako, da nasprotujeta ureditvi države članice – v tem primeru flamski dekret z dne 17. julija 2000 o organizaciji trga električne energije v povezavi z uredbo z dne 5. marca 2004 o spodbujanju proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije, kot jo uporablja VREG –, ki omejuje brezplačno distribucijo na električno energijo v proizvodnih obratih, ki dobavljajo neposredno v distribucijsko omrežje v Belgiji, električna energija v proizvodnih obratih, ki ne dobavljajo neposredno v distribucijsko omrežje v Belgiji, pa je izključena iz brezplačne distribucije?

               3.

               Ali je nacionalna ureditev v smislu prvega in drugega vprašanja skladna z načelom enakosti in prepovedjo diskriminacije, ki sta opredeljena med drugim v členu 12 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti ter v členu 3(1) in (4) tedaj veljavne Direktive 2003/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih za notranji trg z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 96/92/ES (1)?

      (1)  UL L 176, str. 37.


title: Zadeva T-327/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 13. maja 2008 – SNIV proti Komisiji ( Ničnostna tožba – Državne pomoči – Rok za tožbo – Začetni datum – Objava kratkega obvestila v Uradnem listu – Internetna stran – Nedopustnost )

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/34

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 13. maja 2008 – SNIV proti Komisiji
   (Zadeva T-327/04) (1)

   („Ničnostna tožba - Državne pomoči - Rok za tožbo - Začetni datum - Objava kratkega obvestila v Uradnem listu - Internetna stran - Nedopustnost“)
   (2008/C 171/62)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Syndicat national de l'industrie des viandes (SNIV) (Pariz, Francija) (zastopnika: N. Coutrelis in S. Henneresse, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Triantafyllou in A. Stobiecka-Kuik, zastopnika)

      Intervenient v podporo toženi stranki: Francoska republika (zastopnik: G. de Bergues, zastopnik)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2004) 936 konč. z dne 30. marca 2004 v zvezi z ukrepi pomoči, ki jih francoski organi načrtujejo za financiranje javnega odstranjevanja živalskih trupel (državna pomoč N 515/2003 – Francija).
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Syndicat national de l'industrie des viandes (SNIV) nosi svoje stroške in stroške Komisije.

               3)

               Francoska republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 273, 6.11.2004.


title: Zadeva C-11/17: Sklep predsednika Sodišča z dne 30. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Aue, Zweigstelle Stollberg – Nemčija) – Thomas Hübner/LVM Lebensversicherungs AG

text:
               26.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 202/14

         Sklep predsednika Sodišča z dne 30. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Aue, Zweigstelle Stollberg – Nemčija) – Thomas Hübner/LVM Lebensversicherungs AG
   (Zadeva C-11/17) (1)

   (2017/C 202/25)
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 112, 10.4.2017.


title: Zadeva C-240/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 10. maja 2017 – E.

text:
               3.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 10. maja 2017 – E.
   (Zadeva C-240/17)
   (2017/C 213/31)
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: E.

      Nasprotna stranka: Maahanmuuttovirasto

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali ima obveznost posvetovanja med državami pogodbenicami, določena v členu 25(2) Konvencije o izvajanju schengenskega sporazuma, pravni učinek, na katerega se lahko sklicuje državljan tretje države, če država pogodbenica v zvezi z njim sprejme prepoved vstopa na celotno ozemlje schengenskega območja in odločbo o vrnitvi v njegovo državo izvora z obrazložitvijo, da predstavlja nevarnost za javni red in javno varnost?

               2.

               Če se člen 25(2) zgoraj navedene konvencije uporablja ob sprejetju odločbe o prepovedi vstopa: ali je treba začeti posvetovanja pred sprejetjem odločbe o prepovedi vstopa ali pa je mogoče ta posvetovanja opraviti šele po tem, ko sta bili odločba o vrnitvi in prepoved vstopa že sprejeti?

               3.

               Če je mogoče ta posvetovanja opraviti šele po tem, ko sta bili odločba o vrnitvi in prepoved vstopa že sprejeti: ali to, da potekajo pogajanja med državama pogodbenicama in druga država pogodbenica ni navedla, ali namerava razveljaviti dovoljenje za prebivanje državljana tretje države, preprečuje vrnitev državljana tretje države v njegovo državo izvora in začetek veljavnosti prepovedi vstopa na celotno ozemlje schengenskega območja?

               4.

               Kako mora ravnati država pogodbenica, če država pogodbenica, ki je izdala dovoljenje za prebivanje, kljub večkratnim zahtevam ni sprejela stališča o razveljavitvi dovoljenja za prebivanje, ki ga je izdala državljanu tretje države?


title: Zadeva C-543/13: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 4. junija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank/E. Fischer-Lintjens (Predhodno odločanje — Socialna varnost delavcev migrantov — Uredba (EGS) št. 1408/71 — Člen 27 — Priloga VI, oddelek R, točka 1(a) in (b) — Pojem „upravičen[ost] do pokojnine po zakonodaji dveh ali več držav članic“ — Dajatve v naravi — Retroaktivna dodelitev pokojnine na podlagi zakonodaje države članice stalnega prebivališča — Upravičenost do zdravstvenih storitev, ki je pogojena s sklenitvijo obveznega zdravstvenega zavarovanja — Potrdilo o nezavarovanju na podlagi zakonodaje glede obveznega zdravstvenega zavarovanja države članice stalnega prebivališča — Posledični neobstoj obveznosti plačevanja prispevkov v tej državi članici — Retroaktivni preklic tega potrdila — Nezmožnost retroaktivne sklenitve obveznega zdravstvenega zavarovanja — Prekinitev kritja iz takega zavarovanja za primer bolezni — Polni učinek Uredbe št. 1408/71)

text:
               20.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/9

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 4. junija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank/E. Fischer-Lintjens
   (Zadeva C-543/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Socialna varnost delavcev migrantov - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Člen 27 - Priloga VI, oddelek R, točka 1(a) in (b) - Pojem „upravičen[ost] do pokojnine po zakonodaji dveh ali več držav članic“ - Dajatve v naravi - Retroaktivna dodelitev pokojnine na podlagi zakonodaje države članice stalnega prebivališča - Upravičenost do zdravstvenih storitev, ki je pogojena s sklenitvijo obveznega zdravstvenega zavarovanja - Potrdilo o nezavarovanju na podlagi zakonodaje glede obveznega zdravstvenega zavarovanja države članice stalnega prebivališča - Posledični neobstoj obveznosti plačevanja prispevkov v tej državi članici - Retroaktivni preklic tega potrdila - Nezmožnost retroaktivne sklenitve obveznega zdravstvenega zavarovanja - Prekinitev kritja iz takega zavarovanja za primer bolezni - Polni učinek Uredbe št. 1408/71))
   (2015/C 236/11)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Centrale Raad van Beroep

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

      Tožena stranka: E. Fischer-Lintjens

      Izrek

   Člen 27 Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti v različici po spremembi in posodobitvi z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1992/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006, v povezavi s prilogo VI, oddelek R, točka 1(a) in (b), k tej uredbi je treba razlagati tako, da je treba šteti, da je imetnik pokojnine v okoliščinah, kot so te v zadevi v glavni stvari, do nje upravičen od začetka obdobja, za katero je bila ta pokojnina tej osebi dejansko plačana, ne glede na to, kdaj je bila pravica do te pokojnine formalno ugotovljena, in to tudi takrat, ko je glede na okoliščine primera to obdobje začelo teči pred izdajo odločbe o dodelitvi te pokojnine.
   Člena 27 in 84a Uredbe št. 1408/71 v različici po spremembi in posodobitvi z Uredbo št. 118/97, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1992/2006, v povezavi s prilogo VI, oddelek R, točka 1(a) in (b), k tej uredbi je treba razlagati tako, da v okoliščinah, kot so v zadevi v glavni stvari, nasprotujeta ureditvi države članice, ki imetniku pokojnine, ki mu jo je ta država članica dodelila retroaktivno za eno leto nazaj, ne dovoljuje, da sklene obvezno zdravstveno zavarovanje z enakim retroaktivnim učinkom, kar povzroči, da je temu imetniku v določenem obdobju odvzeto vsakršno varstvo na področju socialne varnosti, ne da bi se upoštevale vse relevantne okoliščine, zlasti tiste, ki zadevajo njegov osebni položaj.

      (1)  UL C 15, 18.1.2014.


title: Zadeva C-337/10: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 3. maja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Frankfurt am Main – Nemčija) – Georg Neidel proti Stadt Frankfurt am Main (Socialna politika — Direktiva 2003/88/ES — Delovne razmere — Organizacija delovnega časa — Pravica do plačanega letnega dopusta — Denarno nadomestilo v primeru bolezni — Uradniki (gasilci))

text:
               16.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 174/4

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 3. maja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Frankfurt am Main – Nemčija) – Georg Neidel proti Stadt Frankfurt am Main
   (Zadeva C-337/10) (1)

   (Socialna politika - Direktiva 2003/88/ES - Delovne razmere - Organizacija delovnega časa - Pravica do plačanega letnega dopusta - Denarno nadomestilo v primeru bolezni - Uradniki (gasilci))
   2012/C 174/04
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Frankfurt am Main

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Georg Neidel

      Tožena stranka:: Stadt Frankfurt am Main

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Verwaltungsgericht Frankfurt am Main – Razlaga člena 7 Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 381) – Pravica do denarnega nadomestila za plačan letni dopust, ki ni bil izrabljen zaradi nezmožnosti za delo, ki je trajala več let pred upokojitvijo – Osebna veljavnost Direktive 2003/88/ES - Uradniki (gasilci)

      Izrek

               1.

               Člen 7 Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa je treba razlagati tako, da se uporablja za uradnike, ki opravljajo poklic gasilca v običajnih razmerah.

               2.

               Člen 7(2) Direktive 2003/88 je treba razlagati tako, da ima uradnik ob upokojitvi pravico do denarnega nadomestila za plačan letni dopust, ki ga ni izrabil, ker zaradi bolezni ni opravljal dela.

               3.

               Člen 7 Direktive 2003/88 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje določbam nacionalnega prava, ki uradniku poleg pravice do plačanega letnega dopusta v minimalnem trajanju štirih tednov dajejo dodatne pravice do plačanega dopusta, ne da bi bilo predvideno plačilo denarnega nadomestila, kadar uradnik, ki se upokojuje, teh dodatnih pravic ni mogel izkoristiti, ker zaradi bolezni ni opravljal dela.

               4.

               Člen 7(2) Direktive 2003/88 je treba razlagati tako, da nasprotuje določbi nacionalnega prava, ki pravico uradnika, ki se upokojuje, do kopičenja nadomestil za plačane letne dopuste, ki jih ni mogel izrabiti zaradi nezmožnosti za delo, omejuje z obdobjem prenosa devetih mesecev, po poteku katerega pravica do plačanega letnega dopusta ugasne.

      (1)  UL C 301, 6.11.2010..


title: Zadeva T-196/11: Tožba, vložena 12. aprila 2012 – AX proti Svetu

text:
               9.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/19

         Tožba, vložena 12. aprila 2012 – AX proti Svetu
   (Zadeva T-196/11)
   2012/C 165/34
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: AX (Polotsk, Belorusija) (zastopnik: M. Michalauskas, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj Sklep Sveta 2011/69/SZVP z dne 31. januarja 2011 o spremembi Sklepa Sveta 2010/639/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim uradnikom Belorusije v delu, ki se nanaša na tožečo stranko, razglasi za ničen;

               —

               naj Izvedbeno uredbo Sveta št. 84/2011 z dne 31. januarja 2011 o spremembi Uredbe št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih proti predsedniku Lukašenku in nekaterim uradnikom Belorusije v delu, ki se nanaša na tožečo stranko, razglasi za nično;

               —

               naj Izvedbeni sklep Sveta 2011/174/SZVP z dne 21. marca 2011 o izvajanju Sklepa 2010/639/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim uradnikom Belorusije v delu, ki se nanaša na tožečo stranko, razglasi za ničen;

               —

               naj Izvedbeno uredbo Sveta št. 271/2011 z dne 21. marca 2011 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih proti predsedniku Lukašenku in nekaterim uradnikom Belorusije v delu, ki se nanaša na tožečo stranko, razglasi za nično;

               —

               naj Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na pomanjkljivo obrazložitev in kršitev pravice do obrambe, ker obrazložitev izpodbijanih aktov tožeči stranki ne omogoča izpodbijanja njihove veljavnosti pred Splošnim sodiščem, temu pa ne izvajanja nadzora nad njihovo zakonitostjo.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na napako pri presoji, ker izpodbijani akti niso utemeljeni z dejstvi.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na neupoštevanje načela sorazmernosti, zlasti v zvezi z omejitvijo vstopa in prehoda prek ozemlja Evropske unije.


title: Zadeva C-163/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki, vložena dne 8. aprila 2005

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/20

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki, vložena dne 8. aprila 2005
   (Zadeva C-163/05)
   (2005/C 132/37)
   Jezik postopka: portugalščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa Ramón Vidal Puig, zastopnik, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 8. aprila 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Portugalski republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1)

               ugotovi, da Portugalska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/7/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. februarja 2002 o spremembi Direktive Sveta 96/53/ES o določitvi največjih dovoljenih mer določenih cestnih vozil v Skupnosti v notranjem in mednarodnem prometu in največjih dovoljenih tež v mednarodnem prometu, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               2)

               Portugalski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za prenos direktive v nacionalno pravo, naj bi se iztekel dne 9. marca 2004.

      (1)  UL L 67, str. 47.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. aprila 2005 v zadevi C-186/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Conseil d'État): Pierre Housieuax proti Délégués du conseil de la Région de Bruxelles-Capitale (Direktiva 90/313/EGS — Prost dostop do informacij o okolju — Prošnja za informacije — Obveznost obrazložitve ob zavrnitvi — Zavezujoči rok — Molk organa javne oblasti v roku za odgovor — Domnevana zavrnitev — Temeljna pravica do učinkovitega sodnega varstva)

text:
               9.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/5

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 21. aprila 2005
   v zadevi C-186/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Conseil d'État): Pierre Housieuax proti Délégués du conseil de la Région de Bruxelles-Capitale (1)

   (Direktiva 90/313/EGS - Prost dostop do informacij o okolju - Prošnja za informacije - Obveznost obrazložitve ob zavrnitvi - Zavezujoči rok - Molk organa javne oblasti v roku za odgovor - Domnevana zavrnitev - Temeljna pravica do učinkovitega sodnega varstva)
   (2005/C 171/09)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-186/04, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložil Conseil d'État (Belgija) z odločbo z dne 1. aprila 2004, ki je prispela na Sodišče dne 22. aprila 2004, v postopku v glavni stvari, ki poteka med Pierrom Housieuaxom in Délégués du conseil de la Région de Bruxelles-Capitale, v prisotnosti Société de développement régional de Bruxelles (SDRB), Batipont Immobilier SA (BPI), Immomills Louis de Waele Development SA (ILDWD), je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, R. Silva de Lapuerta, sodnica, P. Kūris, G. Arestis in J. Klučka (poročevalec), sodniki, generalna pravobranilka: J. Kokott, sodni tajnik: R. Grass, dne 21. aprila 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Dvomesečni rok iz člena 3(4) Direktive Sveta 90/313/EGS z dne 7. junija 1990 o prostem dostopu do informacij o okolju je prekluzivni rok.

               2.

               Odločitev iz člena 4 Direktive 90/313, ki jo oseba, ki poda prošnjo za informacije, lahko spodbija po sodni ali upravni poti, je domnevana odločba o zavrnitvi, ki izhaja iz dvomesečnega molka organa javne oblasti, pristojnega za odločanje o tej prošnji.

               3.

               Člen 3(4) Direktive 90/313, v povezavi s členom 4 le-te, v situaciji, kot je v postopku v glavni stvari, ne nasprotuje nacionalni ureditvi, po kateri se zaradi zagotovitve učinkovitega sodnega varstva šteje, da ima dvomesečni molk omenjenega organa javne oblasti za posledico nastanek domnevane odločbe o zavrnitvi, zoper katero so dopustna pravna sredstva po sodni ali upravni poti skladno z nacionalnim pravnim redom. Vendar pa omenjeni člen 3(4) nasprotuje temu, da taka odločba po preteku dvomesečnega roka ne bi bila obrazložena. V teh okoliščinah je domnevano odločbo o zavrnitvi treba šteti za nezakonito.

      (1)  UL C 156, 12.6.2004.


title: Zadeva T-25/17: Tožba, vložena 17. januarja 2017 – Rintisch/EUIPO – Compagnie laitière européenne (PROTICURD)

text:
               27.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/44

         Tožba, vložena 17. januarja 2017 – Rintisch/EUIPO – Compagnie laitière européenne (PROTICURD)
   (Zadeva T-25/17)
   (2017/C 063/57)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bernhard Rintisch (Bottrop, Nemčija) (zastopnik: A. Dreyer, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Compagnie laitière européenne SA (Condé Sur Vire, Francija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, št. 981 041 v zvezi z besedno znamko „PROTICURD“

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 08/11/2016 v zadevi R 247/2016-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-355/16: Tožba, vložena 1. julija 2016 – adp Gauselmann/EUIPO (MULTI FRUITS)

text:
               16.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/40

         Tožba, vložena 1. julija 2016 – adp Gauselmann/EUIPO (MULTI FRUITS)
   (Zadeva T-355/16)
   (2016/C 296/51)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Nemčija) (zastopnica: P. Koch Moreno, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „MULTI FRUITS“ – Prijava št. 13 646 542

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 29. aprila 2016 v zadevi R 1043/2015-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka predlaga, naj:

               —

               pritožbenemu razlogu ugodi in razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) v povezavi s členom 7(2) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 7(1)(c) v povezavi s členom 7(2) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-21/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Bíróság 13. januarja 2010 – Károly Nagy proti Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Bíróság 13. januarja 2010 – Károly Nagy proti Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal
   (Zadeva C-21/10)
   2010/C 113/23
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Károly Nagy

      Tožena stranka: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je člen 22 Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 (1) in člen [6]8 Uredbe Komisije (ES) št. 817/2004 (2) mogoče razlagati tako, da je za posebne programe pri gospodarjenju s travniki v okviru kmetijsko-okoljske pomoči, določene v členu 22 Uredbe (ES) št. 1257/1999, preglede podatkov v podatkovni bazi sistema ENAR [Egységes Nyilvántartási és Azonosítási Rendszer, Banka podatkov za sledljivost in identifikacijo], določene v členu 68 Uredbe (ES) št. 817/2004, treba razširiti tudi, kadar gre za pomoč na površino, če se kot pogoj zahteva gostota živine?

               2.

               Ali je navedeni določbi mogoče razlagati tako, da je tudi tam, kjer je pogoj za pridobitev pomoči gostota živine, sama pomoč pa ni osnovana na živini, treba opravljati navzkrižne preglede integriranega upravnega in nadzornega sistema?

               3.

               Ali je navedeni določbi mogoče razlagati tako, da lahko pristojni organ po dodelitvi pomoči na površino preveri oziroma je dolžan preveriti dejanski obstoj pogojev za pomoč neodvisno od sistema ENAR?

               4.

               Kakšna obveznost preverjanja glede na razlago navedenih določb izhaja iz obveznosti pregleda oziroma navzkrižnega pregleda za pristojni organ po navedenih predpisih Skupnosti? Ali se to preverjanje lahko omeji izključno na preverjanje po sistemu ENAR?

               5.

               Ali je pristojni organ države članice na podlagi navedenih določb v zvezi s pogoji za pridobitev pomoči (na primer obveznost prijave v ENAR) dolžan posredovati podatke? Če je odgovor pritrdilen, kako in katere?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1257/1999 z dne 17. maja 1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) ter o spremembi in razveljavitvi določenih uredb (UL L 160, str. 80).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 817/2004 z dne 29. aprila 2004 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) (UL L 153, str. 30).


title: Izbris zadev C-451/02 in C-452/02

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/37

         Izbris zadev C-451/02 in C-452/02 (1)

   (2004/C 300/71)
   Predsednik Sodišča Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 27. julija 2004 odločil o izbrisu združenih zadev pod opr. št. C-451/02 in C-452/02 (predloga za sprejem predhodne odločbe s strani Bundesfinanzhof): Hauptzollamt Bremen proti Joh. C. Henschen GmbH & Co. KG (C-451/02) in ITG GmbH Internationale Spedition (C-452/02).

      (1)  UL C 55, 8.3.2003.


title: Zadeva T-209/13: Tožba, vložena 12. aprila 2013 – Olive Line International proti UUNT (OLIVE LINE)

text:
               22.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/11

         Tožba, vložena 12. aprila 2013 – Olive Line International proti UUNT (OLIVE LINE)
   (Zadeva T-209/13)
   2013/C 178/21
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Olive Line International, SL (Madrid, Španija) (zastopnik: M. Aznar Alonso, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 31. januarja 2013 v zadevi R 1447/2012-1 razveljavi;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki predstavlja zeleno štirikotno steklenico in ki vsebuje navedbo „OLIVE LINE“ za proizvode iz razreda 29 – mednarodna registracija št. 1 088 753, ki se nanaša na Evropsko skupnost

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva F-80/09: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 14. decembra 2010 – Lenz proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Socialna varnost — Povračilo stroškov zdravljenja pri Heilpraktiker — Načelo prepovedi diskriminacije)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/61

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 14. decembra 2010 – Lenz proti Komisiji
   (Zadeva F-80/09) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Socialna varnost - Povračilo stroškov zdravljenja pri „Heilpraktiker“ - Načelo prepovedi diskriminacije)
   2011/C 30/117
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Erika Lenz (Osnabrük, Nemčija) (zastopniki: sprva V. Lenz in J. Römer, odvetnika, nato V. Lenz, J. Römer in P. Birden, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in B. Eggers, zastopnika)

      Predmet

   Predlog razglasitve ničnosti Odločbe Komisije z dne 4. maja 2009, da se ne povrne stroškov zdravljenja pri „Heilpraktiker“.

      Izrek

               1.

               Tožba E. Lenz se zavrne.

               2.

               E. Lenz nosi vse stroške postopka.

      (1)  UL C 282, 21.11.2009, str. 66.


title: Zadeva C-390/15: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 7. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Trybunał Konstytucyjny w Warszawie – Poljska) – postopek, ki ga je sprožil Rzecznik Praw Obywatelskich (RPO) (Predhodno odločanje — Obdavčenje — Davek na dodano vrednost (DDV) — Direktiva 2006/112/ES — Točka 6 Priloge III — Veljavnost — Postopek — Sprememba predloga direktive Sveta po mnenju Parlamenta — Neobstoj vnovičnega posvetovanja s Parlamentom — Člen 98(2) — Veljavnost — Izključitev uporabe nižje stopnje DDV za dobavo digitalnih knjig v elektronski obliki — Načelo enakega obravnavanja — Primerljivost dveh položajev — Dobava digitalnih knjig v elektronski obliki in na vseh fizičnih nosilcih)

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/5

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 7. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Trybunał Konstytucyjny w Warszawie – Poljska) – postopek, ki ga je sprožil Rzecznik Praw Obywatelskich (RPO)
   (Zadeva C-390/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Točka 6 Priloge III - Veljavnost - Postopek - Sprememba predloga direktive Sveta po mnenju Parlamenta - Neobstoj vnovičnega posvetovanja s Parlamentom - Člen 98(2) - Veljavnost - Izključitev uporabe nižje stopnje DDV za dobavo digitalnih knjig v elektronski obliki - Načelo enakega obravnavanja - Primerljivost dveh položajev - Dobava digitalnih knjig v elektronski obliki in na vseh fizičnih nosilcih))
   (2017/C 144/06)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Trybunał Konstytucyjny w Warszawie

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Rzecznik Praw Obywatelskich (RPO)

      Ob udeležbi: Marszałek Sejmu Rzeczypospolitej Polskiej, Prokurator Generalny

      Izrek

   Preučitev vprašanj za predhodno odločanje ni razkrila ničesar, kar bi lahko vplivalo na veljavnost točke 6 Priloge III k Direktivi Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2009/47/ES z dne 5. maja 2009, ali člena 98(2) te direktive v povezavi s točko 6 Priloge III k tej direktivi.

      (1)  UL C 346, 19.10.2015.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne  10. januarja 2006  v zadevi C-222/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Corte suprema di cassazione): Ministero dell'Economia e delle Finanze proti Cassa di Risparmio di Firenze SpA, Fondazione Cassa di Risparmio di San Miniato, Cassa di Risparmio di San Miniato SpA (Državne pomoči — Člena 87 ES in 88 ES — Banke — Bančni skladi — Pojem podjetja — Neposredna davčna olajšava na dividende, ki jih izplačajo bančni skladi — Opredelitev državne pomoči — Združljivost s skupnim trgom — Odločba Komisije 2003/146/ES — Presoja veljavnosti — Nedopustnost — Členi 12 ES, 43 ES in 56 ES — Načelo prepovedi diskriminacije — Svoboda ustanavljanja — Prosti pretok kapitala)

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/6

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 10. januarja 2006
   v zadevi C-222/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Corte suprema di cassazione): Ministero dell'Economia e delle Finanze proti Cassa di Risparmio di Firenze SpA, Fondazione Cassa di Risparmio di San Miniato, Cassa di Risparmio di San Miniato SpA (1)

   (Državne pomoči - Člena 87 ES in 88 ES - Banke - Bančni skladi - Pojem podjetja - Neposredna davčna olajšava na dividende, ki jih izplačajo bančni skladi - Opredelitev državne pomoči - Združljivost s skupnim trgom - Odločba Komisije 2003/146/ES - Presoja veljavnosti - Nedopustnost - Členi 12 ES, 43 ES in 56 ES - Načelo prepovedi diskriminacije - Svoboda ustanavljanja - Prosti pretok kapitala)
   (2006/C 48/11)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi C-222/04, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče z odločbo Corte suprema di cassazione (italija) z dne 23. marca 2004, ki je prispela na Sodišče 28. maja 2004, v postopku med Ministero dell'Economia e delle Finanze in Cassa di Risparmio di Firenze SpA, Fondazione Cassa di Risparmio di San Miniato, Cassa di Risparmio di San Miniato SpA, je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, C. Gulmann (poročevalec), R. Schintgen, sodnik, R. Silva de Lapuerta, sodnica, in G. Arestis, sodnik, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodna tajnica: M. Ferreira, glavna administratorka, 10. januarja 2006 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Pravna oseba, kot se obravnava v postopku v glavni stvari, se lahko na podlagi preizkusa, ki ga mora opraviti nacionalno sodišče glede na ureditev, ki je veljala v upoštevnem obdobju, opredeli kot „podjetje“ v smislu člena 87(1) ES in je kot taka v navedenem obdobju zavezana pravilom Skupnosti o državnih pomočeh.

               2.

               Oprostitev odtegljaja na dividende, kot je predmet spora o glavni stvari, se lahko na podlagi preizkusa, ki ga mora opraviti nacionalno sodišče, opredeli kot državna pomoč v smislu člena 87(1) ES.

      (1)  UL C 190, 24.7.2004.


title: Zadeva T-177/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2016 – TestBioTech in drugi/Komisija (Okolje — Gensko spremenjeni proizvodi — Gensko spremenjena soja MON 87701 x MON 89788 — Zavrnitev zahteve za notranji pregled sklepa o izdaji dovoljenja za dajanje v promet kot neutemeljene — Obveznost obrazložitve — Očitna napaka pri presoji)

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2016 – TestBioTech in drugi/Komisija
   (Zadeva T-177/13) (1)

   ((Okolje - Gensko spremenjeni proizvodi - Gensko spremenjena soja MON 87701 x MON 89788 - Zavrnitev zahteve za notranji pregled sklepa o izdaji dovoljenja za dajanje v promet kot neutemeljene - Obveznost obrazložitve - Očitna napaka pri presoji))
   (2017/C 038/31)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: TestBioTech eV (München, Nemčija), European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV (Braunschweig, Nemčija), Sambucus eV (Vahlde, Nemčija) (zastopnika: K. Smith, QC, in J. Stevenson, barrister)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva C. Cattabriga in P. Oliver, nato C. Cattabriga in L. Flynn ter na koncu C. Cattabriga, L. Flynn in C. Valero, agenti)

      Intervenientke v podporo tožene stranke: Združeno kraljestvo Velike Britanije in Severne Irske (zastopniki: sprva E. Jenkinson in L. Christie, nato L. Christie ter na koncu S. Brandon, agenti, skupaj z J. Holmesom, barristerjem), Evropska agencija za varnost hrane (EFSA) (zastopnika: D. Detken in S. Gabbi, agenta) in Monsanto Europe (Antwerpen, Belgija) in Monsanto Company (Wilmington, Združene države) (zastopnik: M. Pittie, odvetnik)

      Predmet

   Tožba na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 8. januarja 2013 o notranjemu pregledu Izvedbenega sklepa Komisije 2012/347/EU z dne 28. junija 2012 o odobritvi dajanja na trg proizvodov, ki vsebujejo gensko spremenjeno sojo MON 87701 × MON 89788 (MON-877Ø1-2 × MON-89788-1), so iz nje sestavljeni ali proizvedeni, v skladu z Uredbo (ES) št. 1829/2003 Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2012, L 171, str. 13).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbe TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV in Sambucus eV nosijo svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               3.

               Združeno kraljestvo Velike Britanije in Severne Irske, Evropska agencija za varnost hrane (EFSA) ter družbi Monsanto Europe in Monsanto Company nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 178, 22.6.2013.


title: Zadeva F-51/14: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 18. marca 2015 – Ribeiro Sinde Monteiro/ESZD (Javni uslužbenci — Osebje ESZD — Uradnik — Napredovanje — Člena 43 in 45(1) Kadrovskih predpisov — Primerjalna ocena uspešnosti vseh uradnikov, ki lahko napredujejo — Uradniki, ki so jih predlagale službe ESZD, in uradniki, ki niso bili predlagani — Upoštevanje ocenjevalnih poročil — Izključno opisne ocene)

text:
               4.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/45

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 18. marca 2015 – Ribeiro Sinde Monteiro/ESZD
   (Zadeva F-51/14) (1)

   ((Javni uslužbenci - Osebje ESZD - Uradnik - Napredovanje - Člena 43 in 45(1) Kadrovskih predpisov - Primerjalna ocena uspešnosti vseh uradnikov, ki lahko napredujejo - Uradniki, ki so jih predlagale službe ESZD, in uradniki, ki niso bili predlagani - Upoštevanje ocenjevalnih poročil - Izključno opisne ocene))
   (2015/C 146/61)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Manuel Jaime Ribeiro Sinde Monteiro (Bruselj, Belgija) (zastopniki: sprva D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas in J.-N. Louis, odvetniki, nato J.-N. Louis, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD) (zastopnika: S. Marquardt in M. Silva, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe, da tožeča stranka v napredovalnem obdobju 2013 ne napreduje v naziv AST 3, in za plačilo odškodnine za domnevno nastalo nepremoženjsko škodo

      Izrek

               1.

               Odločba organa za imenovanja Evropske službe za zunanje delovanje z dne 9. oktobra 2013, s katero je bil določen seznam uradnikov, ki napredujejo v napredovalnem obdobju 2013, se razglasi za nično v delu, v katerem v ta seznam ni vključen M. J. Ribeiro Sinde Monteiro.

               2.

               O preostanku tožbe ni treba odločati.

               3.

               Evropska služba za zunanje delovanje nosi svoje stroške in se ji naloži stroške, ki jih je priglasil M. J. Ribeiro Sinde Monteiro.

      (1)  UL C 292, 1.9.2014, str. 92.


title: Zadeva T-403/13: Tožba, vložena 2. avgusta 2013 – APRAM proti Evropski komisiji

text:
               14.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 367/28

         Tožba, vložena 2. avgusta 2013 – APRAM proti Evropski komisiji
   (Zadeva T-403/13)
   2013/C 367/52
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: APRAM – Administração dos Portos da Região Autónoma da Madeira, SA (Funchal, Portugalska) (zastopnik: M. Gorjão-Henriques, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj člena 1 in 2 Sklepa Evropske komisije C(2013) 1870 final z dne 27. marca 2013, s katerim je zmanjšan prispevek iz Kohezijskega sklada za projekt „Razvoj pristaniške infrastrukture RAM – pristanišče Caniçal“, Madeira, Portugalska razglasi za nična;

               —

               naj ugotovi, da se Uredba (ES) št. 16/2003 (1) in konkretno njen člen 7 zaradi bistvene kršitve postopka, kršitve Uredbe (ES) št. 1164/94 (2) ali vsekakor splošnih načel iz pravnega reda EU za obravnavani primer ne uporablja;

               —

               naj Evropski komisiji naloži plačilo preostalega dolgovanega zneska;

               —

               podredno:

                           (a)

                           naj ugotovi, da sta postopek za izterjavo že plačanih zneskov in pridržna pravica glede še ne plačanega preostalega zneska zastarala;

                           (b)

                           naj naloži zmanjšanje popravka, ki ga je Evropska komisija opravila v zvezi z možnimi nepravilnostmi, zaradi katerih ni bil izplačan celoten preostali znesek in je bilo naloženo vračilo vseh izdatkov, plačanih po 3. juniju 2003, vendar zaračunanih med junijem 2002 in februarjem 2003;

               —

               vsekakor naj Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka navaja šest tožbenih razlogov.
   1.   Prvi tožbeni razlog: kršitev določb glede upravičenosti izdatkov

   Izpodbijani sklep krši pravne določbe za izvedbo Pogodbe, zlasti tiste, ki se nanašajo na upravičenost izdatkov za financiranje iz evropskih skladov, in sicer člen 11 Uredbe (ES) št. 1164/94 in člen 7 Uredbe (ES) št. 16/2003. V zvezi s tem je med strankama sporno vprašanje, ali so izdatki, ki so bili plačani po začetku obdobja upravičenosti in med njim, upravičeni do evropskega financiranja, čeprav so bili predmet starejših računov.
   2.   Drugi tožbeni razlog: nezakonitost člena 7 Uredbe (ES) št. 16/2003 zaradi bistvene kršitve postopka in kršitve določbe, ki je višje v hierarhiji določb

   Izpodbijani sklep je prav tako nezakonit, ker temelji na Uredbi (ES) št. 16/2003, ki ni zakonita, ker je ni sprejel kolegij komisarjev niti ni bila sprejeta po pooblastitvenem postopku, pisnem postopku ali drugem poenostavljenem postopku v skladu s Poslovnikom Evropske komisije (3), ker ni bil z navedenim sklepom spoštovan člen 18 tega poslovnika, in ker je Komisija razlagala člen 7 Uredbe (ES) št. 16/2003 v nasprotju z Uredbo (ES) št. 1164/94.
   3.   Tretji tožbeni razlog: kršitev načela subsidiarnosti

   Načelo subsidiarnosti implicira sprejetje nacionalnih pravil glede upravičenosti izdatkov, saj spada gospodarska, socialna in ozemeljska kohezija v okvir deljene pristojnosti med Unijo in državami članicami in zato zanjo velja navedeno načelo. Uredba (ES) št. 16/2003 pa ne samo, da ne omenja ampak tudi ne utemelji nujnosti ureditve, ki jo določa na podlagi načela subsidiarnosti, zaradi česar krši to načelo.
   4.   Četrti tožbeni razlog: kršitev načel varstva legitimnih pričakovanj in pravne varnosti ter obveznosti, da uprava spoštuje svoje akte

   Ustaljena upravna praksa Evropske komisije je bila, da se zadevna norma razlaga v smislu, ki ga zagovarja APRAM.
   Zadevna razlaga je izhajala iz virov, ki jih je Evropska komisija odobrila, in je bila sporočena Portugalski republiki, kot tudi drugim državam članicam, njena vsebina pa je bila do te mere ustaljena, da je portugalska država lahko imela legitimna pričakovanja glede upravičenosti računov, ki so bili prejeti pred vložitvijo popolne vloge pri Evropski komisiji in plačani po tem. To je bilo tudi stališče pristojnih nacionalnih organov. Glede na te okoliščine je imel APRAM legitimna pričakovanja, da so bili ti izdatki dejansko upravičeni.
   Uveljavitev razlage, ki jo zdaj zagovarja Komisija, očitno krši načelo pravne varnosti, saj APRAM nalaga veliko finančno breme, ne da bi bila ta razlaga pravilna ali predvidljiva.
   5.   Peti tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti

   Čeprav lahko Evropska komisija v skladu s členom H priloge II k Uredbi (ES) št. 1164/94 izvede finančne popravke, za katere meni, da so nujni, kar lahko pomeni ukinitev ali zmanjšanje pomoči, odobrene za projekt, mora ta institucija spoštovati načelo sorazmernosti in pri tem upoštevati okoliščine konkretnega primera, kot so vrsta nepravilnosti in obseg možnega finančnega vpliva, ki ga imajo morebitne nepravilnosti v administrativnem ali kontrolnem sistemu, tako da ne izbere nesorazmernega ukrepa. Tako ni mogoče razumeti, kako se lahko razmišlja o ukinitvi odobrenih pomoči, saj se 100-odstotni popravki uporabljajo zgolj, kadar so nepravilnosti administrativnega in kontrolnega sistema tako pomembne, ali je ugotovljena nepravilnost tako huda, da pomenijo popolno neupoštevanje pravil Skupnosti, zaradi česar so vsa plačila nezakonita. V primerih, ko ni tako, pa isti organi predlagajo zgolj pet- ali dvoodstotne popravke ali celo ne predlagajo nobenega zmanjšanja.
   Težave pri razlagi zadevne določbe so odločilna olajševalna okoliščina, ki bi jo Evropska komisija morala vedno upoštevati. Glede na opisane okoliščine obstajajo za doseganje zasledovanega cilja manj omejujoči ukrepi, kot so popravek po zmanjšani stopnji ali neizvedba popravka. Tako tudi če bi se Komisija odločila, da bo izvedla popravek glede odobrenih sredstev – čemur tožeča stranka nasprotuje – tak popravek ne bi smel preseči 5 odstotkov in bi moral biti nižji ali celo enak nič.
   6.   Šesti tožbeni razlog: zastaranje

   Vsekakor pa naj bi bila možnost zahtevati vračilo izdatkov, nastalih pred 3. junijem 2003, že zastarana, saj je zadnji račun z dne 28. februarja 2003, kar je tri mesece in dva dneva pred zadevnim datumom. V skladu z Uredbo (ES) št. 2988/95 (4) z dne 18. decembra pa pregon zastara v štirih letih od storitve nepravilnosti.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 16/2003 z dne 6. januarja 2003 o določitvi posebnih podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1164/94 glede upravičenosti izdatkov v okviru ukrepov, ki se sofinancirajo iz Kohezijskega sklada (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 14, zvezek 1, str. 189).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1164/94 z dne 16. maja 1994 o ustanovitvi Kohezijskega sklada (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 14, zvezek 1, str. 9).

      (3)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 213.

      (4)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1, str. 340).


title: Zadeva C-171/05 P: Pritožba L. Piau zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (četrti senat) z dne 26. januarja 2005 v zadevi T-193/02, L. Piau proti Komisiji Evropskih skupnosti ob sodelovanju Mednarodne nogometne zveze (FIFA), vložena dne 15. aprila 2005

text:
               25.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/5

         Pritožba L. Piau zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (četrti senat) z dne 26. januarja 2005 v zadevi T-193/02, L. Piau proti Komisiji Evropskih skupnosti ob sodelovanju Mednarodne nogometne zveze (FIFA), vložena dne 15. aprila 2005
   (Zadeva C-171/05 P)
   (2005/C 155/10)
   Jezik postopka: francoščina
   L. Piau, ki ga zastopa M. Fauconnet, avocat, je dne 15. aprila 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložil pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (četrti senat) z dne 26. januarja 2005 v zadevi T-193/02, L. Piau proti Komisiji Evropskih skupnosti ob sodelovanju Mednarodne nogometne zveze (FIFA).
   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               1.

               razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje v zadevi T-193/02;

               2.

               razglasi za nično odločbo Evropske Komisije z dne15. aprila 2002;

               3.

               ob uporabi člena 61, prvi odstavek, Statuta Sodišča, zato ker stanje postopka to dovoljuje, samo dokončno odloči v zadevi;

               4.

               FIFA naloži plačilo stroškov, nastalih v zadevi T-193/02 in tej pritožbi.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Kršitev pravic pritožnika
               Sodišče prve stopnje je kršilo pristojnosti, ki so mu dodeljene, zato ker ni po uradni dolžnosti pazilo na kršitev člena 253 Pogodbe ES s strani Komisije, ki ni obrazložila zavrnitve pritožbe v zvezi s členom 49 Pogodbe ES. Poleg tega je Sodišče prve stopnje kršilo člen 6(1) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, ker ni upoštevalo določenih tožbenih razlogov pritožnika.

               2.

               Kršitev člena 81 Pogodbe ES.
               Ker ni dejanskega dokaza o potrebi po urejanju poklica s predpisi in dokazov, ki bi dokazovali ekonomski ali tehnični napredek Pravilnika FIFA o agentih igralcev, je odločba Sodišča prve stopnje brez pravne podlage. Sodišče prve stopnje je napačno uporabilo pravo s tem, ko je odločilo, da ni bilo interesa Skupnosti za obravnavo pritožbe, medtem ko sodba nima pravne podlage in je podana kršitev člena 81 Pogodbe ES.

               3.

               Kršitev člena 82 Pogodbe ES.
               Ker Komisija ni opravila preiskave glede prevladujočega položaja FIFA in njegove morebitne zlorabe, Sodišče prve stopnje odločitve le-te ni moglo nadomestiti tako da je, po tem ko je ta prevladujoči položaj ugotovilo, odločilo dane gre za zlorabo, s čimer je napačno uporabilo pravo in tako kršilo sodno prakso in člen 82 Pogodbe ES.

               4.

               Protislovnost in nezadostnost razlogovanja Sodišče prve stopnje, kar pomeni pomanjkljivo obrazložitev v zvezi z nadaljevanjem protikonkurenčnih učinkov.

               5.

               Napačna uporaba prava glede enakovrednosti „diplom FIFA“.

               6.

               Kršitev splošnega načela pravne varnosti.

               7.

               Napačna uporaba prava glede nalog in pristojnosti Komisije.

               8.

               Kršitev člena 39 Pogodbe ES.

               9.

               Kršitev člena 49 Pogodbe ES.

               10.

               Napačna uporaba prava pri opredelitvi interesa Skupnosti.


title: Zadeva T-204/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. maja 2011 – Olymp Bezner proti UUNT – Bellido (OLYMP) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti OLYMP — Prejšnja nacionalna figurativna znamka OLIMPO — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))

text:
               25.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 5. maja 2011 – Olymp Bezner proti UUNT – Bellido (OLYMP)
   (Zadeva T-204/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti OLYMP - Prejšnja nacionalna figurativna znamka OLIMPO - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2011/C 186/38
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Olymp Bezner GmbH & Co. KG (Bietigheim-Bissingen, Nemčija) (zastopnika: M. Eck in J. Dönch, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Miguel Bellido, SA (Manzanares, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper Odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 5. marca 2009 (zadeva R 598/2008-2) glede postopka z ugovorom med Miguel Bellido, SA in Olymp Bezner GmbH & Co. KG.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Olymp Bezner GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 167, 18.7.2009.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 3. marca 2005 v zadevi C-283/02: Italijanska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti (Ničnostna tožba — Proizvodi vinskega sektorja — Uredba (ES) št. 753/2002 — Opis, poimenovanje, predstavitev in zaščita proizvodov — Zaščita dodatnih tradicionalnih izrazov — Napačna razvrstitev tradicionalnih izrazov — Jeziki, ki se jih lahko uporabi na nalepkah — Načelo enakega obravnavanja)

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/2

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 3. marca 2005
   v zadevi C-283/02: Italijanska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Ničnostna tožba - Proizvodi vinskega sektorja - Uredba (ES) št. 753/2002 - Opis, poimenovanje, predstavitev in zaščita proizvodov - Zaščita dodatnih tradicionalnih izrazov - Napačna razvrstitev tradicionalnih izrazov - Jeziki, ki se jih lahko uporabi na nalepkah - Načelo enakega obravnavanja)
   (2005/C 106/03)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi C-283/02, katere predmet je ničnostna tožba na podlagi člena 230 ES, vložena dne 25. julija 2002, Italijanska republika (zastopnik: I. M. Braguglia skupaj z M. Fiorillu, avocat) proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopniki: A. Alves Vieira, ter V. Di Bucci in M. Nolin), je Sodišče (drugi senat) v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, C. Gulmann (poročevalec), R. Schintgen, P. Kūris in G. Arestis, sodniki, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodni tajnik: M. Múgica Arzamendi, glavna administratorka, dne 3. marca 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 233, 28.9.2002.


title: Izbris zadeve C-501/03

text:
               16.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/23

         Izbris zadeve C-501/03 (1)

   (2005/C 93/45)

      (Jezik postopka: švedščina)

   S sklepom z dne 10. januarja 2005 je predsednik Sodišča Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. C-501/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski.

      (1)  UL C 21, 24.1.2004.


title: Zadeva C-496/12: Sklep predsednika Sodišča z dne 25. junija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Krajský súd v Prešove – Slovaška) – Spoločenstvo vlastníkov bytov MYJAVA proti Podtatranská vodárenská prevádzková spoločnosť, a.s.

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/58

         Sklep predsednika Sodišča z dne 25. junija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Krajský súd v Prešove – Slovaška) – Spoločenstvo vlastníkov bytov MYJAVA proti Podtatranská vodárenská prevádzková spoločnosť, a.s.
   (Zadeva C-496/12) (1)

   2013/C 225/124
   Jezik postopka: slovaščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 86, 23.3.2013.


title: Zadeva C-346/12 P: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 13. junija 2013 – DMK Deutsches Milchkontor GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Lactimilk SA (Pritožba — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 8(1)(b) — Besedna znamka Skupnosti MILRAM — Ugovor imetnika prejšnje nacionalne besedne in figurativne znamke RAM)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/46

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 13. junija 2013 – DMK Deutsches Milchkontor GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Lactimilk SA
   (Zadeva C-346/12 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 8(1)(b) - Besedna znamka Skupnosti MILRAM - Ugovor imetnika prejšnje nacionalne besedne in figurativne znamke RAM)
   2013/C 225/80
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: DMK Deutsches Milchkontor GmbH (zastopnik: W. Berlit, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Pohlmann, agent), Lactimilk SA (zastopnik: P. Casamitjana Lleonart, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 22. maja 2012 v zadevi NORDMILCH proti UUNT – LACTIMILK (MILRAM) (T-546/10), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 15. septembra 2010 (združeni zadevi R 1041/2009-4 in R 1053/2009-4) glede postopka z ugovorom med družbama Lactimilk SA in Nordmilch AG – Verjetnost zmede – Napačna presoja podobnosti spornih znamk – Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 146)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               DMK Deutsches Milchkontor GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 287, 22.9.2012.


title: Zadeva T-388/05: Tožba, vložena  20. oktobra 2005  — Grünheid proti Komisiji

text:
               14.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/26

         Tožba, vložena 20. oktobra 2005 — Grünheid proti Komisiji
   (Zadeva T-388/05)
   (2006/C 10/51)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Sabine Grünheid (Overijse, Belgija) (zastopnik: E. Boigelot, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe z dne 6. oktobra 2004, vročene 18. novembra 2004, v delu, ki se nanaša na uvrstitev tožeče stranke v razred A*8, kot tudi kakršnega koli kasnejšega in/ali od te odločbe odvisnega akta;

               —

               razglasitev ničnosti popravljene odločbe, z dne 6. julija 2005, vročene 12. julija 2005, ki je zavrnila pritožbo tožnice, ki je bila vpisana 18. februarja 2005 pod opravilno številko R/162/05;

               —

               toženi stranki naložiti plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, ki jo je Komisija kot uradnico zaposlila v letu 2003, s tožbo izpodbija svojo dokončno uvrstitev v bivši razred A7, sedanji A*8. Meni, da bi zaradi svojih delovnih izkušenj, ki jih je pridobila pred to zaposlitvijo, v zatrjevanem trajanju več kot 12 let, morala biti razvrščena v razred A6, ki je sedanji A*10.
   V podporo svoji tožbi tožeča stranka uveljavlja kršitev člena 31(2) Kadrovskih predpisov v različici, ki je bila v veljavi pred 1. majem 2004, odločb Komisije o merilih, ki se uporabljajo za imenovanje v razred, upravnega vodiča o uvrstitvi novih uradnikov in očitne napake pri presoji. Med drugim uveljavlja kršitev načela enakega obravnavanja glede tega, da je Komisija v preteklosti imenovala v višje razrede uradnike, ki so imeli slabše ali enake izkušnje kot tožeča stranka. Na zadnje tožeča stranka uveljavlja kršitev načela zaupanja v pravo in dolžnosti skrbnega ravnanja.


title: Zadeva T-717/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 7. aprila 2016 – Drugsrus/EMA

text:
               6.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 200/32

         Sklep Splošnega sodišča z dne 7. aprila 2016 – Drugsrus/EMA
   (Zadeva T-717/15) (1)

   (2016/C 200/46)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 38, 1.2.2016.


title: Zadeva T-256/13: Tožba, vložena 7. maja 2013 – Italija proti Komisiji

text:
               22.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/17

         Tožba, vložena 7. maja 2013 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-256/13)
   2013/C 178/28
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnika: W. Ferrante, avvocato dello Stato, in G. Palmieri, zastopnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka predlaga, naj Splošno sodišče razglasi za nična dopis Generalnega direktorata Evropske komisije za izobraževanje in kulturo z dne 22. marca 2013 referenca Ares (2013) 237719, katerega predmet je „Agreement N. ADEC 2007.02676 – Reimbursement. Review after appeal“ in ki je bil poslan 25. februarja 2013 ter ga je Agenzia nazionale per i Giovani (Nacionalna agencija za mladino) prejela 6. marca 2013, (referenca ANG/2741/AMS) in s katerim se je zahtevalo vračilo zneska v skupni višini 1 486 485,90 EUR v delu, v katerem se nanaša na zneska 52 036,24 EUR in 183 729,72 EUR, in dopis Generalnega direktorata Evropske komisije za izobraževanje in kulturo z dne 28. februarja 2013, referenca 267064, ki je bil naslovljen na Presidenza del Consiglio dei Ministri – Capo Dipartimento della Gioventù e del Servizio civile nazionale (Predsedstvo sveta ministrov – Vodja oddelka za mladino in nacionalne civilne službe), s katerim so bile poslane „Final evolution conclusions“ iz „2011 Declaration of Assurance“.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba se nanaša na zahtevo, da se Komisiji vrnejo zneski v skupni višini 1 486 485,90 EUR, ki med drugim zajemajo znesek 52 036,24 EUR v zvezi z izdatki Agenzia Nazionale per i Giovani za dejavnost izobraževanja in ocenjevanja prostovoljcev EPS (Evropske prostovoljne službe) v okviru programa mladi v akciji v letu 2007, ki se štejejo za neupravičene, ter znesek 183 729,72 EUR v zvezi z zneski, ki jih Agenzia ni izterjala po zahtevah za vračilo, ki so bile naslovljene na prejemnike iz tega programa za leta od 2000 do 2004.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka navaja dva razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog je kršitev povezanih določb členov 3.2.1 in 5.2.2 zadnji odstavek ‘Grant Agreement n. 2007- 0266/001 – 001 for the operational implementation of the Youth in action programme’, sklenjenega med Evropsko komisijo in Agenzia Nazionale per i Giovani.

                           —

                           V zvezi s tem se navaja, da čeprav je bil zgornji znesek na posameznega pripravnika dejansko presežen zaradi organizacijskih razlogov in časovnih omejitev, se zahteva po vračilu sredstev, ki so bila dejansko porabljena za namene, ki so v skladu z „Grant Agreement n. 2007 – 0266/001 – 001“ ne zdi razumna ali v skladu s ciljem, ki mu sledi Sklep št. 1719/2006/ES, in sicer razvojem sodelovanja kar zadeva mladino v Evropski uniji.

               2.

               Drugi tožbeni razlog je kršitev člena 10.2 Priloge II.1 k Agreement N. 2003 – 1805/001 – 001, sklenjenega med Evropsko komisijo in Agenzia Nazionale per i Giovani.

                           —

                           V zvezi s tem se zatrjuje, da so italijanski organi uporabili vsa mogoča sredstva za dosego vračila zadevnih zneskov. Poleg tega naj Komisija ne bi podala zadostne obrazložitve glede očitnega različnega obravnavanja dveh enakih primerov, in sicer v zvezi z zneski, ki jih je treba izterjati za leta od 2000 do 2004 in v zvezi s tistimi za leti 2005 in 2006; za prve je bila namreč odobritev za opustitev izterjave zavrnjena, za druge pa je bila odobritev dana.


title: Zadeva T-577/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 6. maja 2013 – Ethniko kai Kapodistriako Panepistimio Athinon proti ECDC ( „Ničnostna tožba — Javna naročila storitev — Postopek javnega razpisa — Opravljanje storitev sistematičnega pregleda in oblikovanja strokovnih mnenj o učinkovitosti molekularne tipizacije virusnih povzročiteljev bolezni z vidika javnega zdravja za ECDC — Zavrnitev ponudbe ponudnika — Deloma očitno nedopustna in deloma očitno pravno neutemeljena tožba“ )

text:
               29.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/23

         Sklep Splošnega sodišča z dne 6. maja 2013 – Ethniko kai Kapodistriako Panepistimio Athinon proti ECDC
   (Zadeva T-577/11) (1)

   (Ničnostna tožba - Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa - Opravljanje storitev sistematičnega pregleda in oblikovanja strokovnih mnenj o učinkovitosti molekularne tipizacije virusnih povzročiteljev bolezni z vidika javnega zdravja za ECDC - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Deloma očitno nedopustna in deloma očitno pravno neutemeljena tožba)
   2013/C 189/47
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ethniko kai Kapodistriako Panepistimio Athinon (Atene, Grčija) (zastopnik: S. Garipis, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC) (zastopniki: R. Trott, zastopnik, skupaj z D. Waelbroeck in E. Bourtzalas, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe ECDC z dne 25. avgusta 2011, s katero je bila zavrnjena ponudba tožeče stranke v okviru postopka javnega razpisa PROC/2001/041 v zvezi z opravljanjem storitev sistematičnega pregleda in oblikovanja strokovnih mnenj o učinkovitosti molekularne tipizacije virusnih povzročiteljev bolezni z vidika javnega zdravja (UL 2011/S 109-179084).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Ethniko kai Kapodistriako Panepistimio Athinon nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC).

      (1)  UL C 25, 28.1.2012.


title: Zadeva T-315/17: Tožba, vložena 15. maja 2017 – Hebberecht/ESZD

text:
               31.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/31

         Tožba, vložena 15. maja 2017 – Hebberecht/ESZD
   (Zadeva T-315/17)
   (2017/C 249/48)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Chantal Hebberecht (Adis-Abeba, Etiopija) (zastopnik: B. Maréchal, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               primarno,

                           —

                           tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

                           —

                           v delu, v katerem se nanaša na zavrnitev podaljšanja misije Chantal Hebberecht kot vodje delegacije EU v Federativni demokratični republiki Etiopiji za eno leto, razglasi ničnost odločbe organa za imenovanja Evropske službe za zunanje delovanje (ESZD) (Ares (2017) 615970 – 03/02/2017);

                           —

                           ESZD naloži, naj tožeči stranki kot odškodnino za utrpljeno nepremoženjsko škodo plača pavšalni znesek v višini 250 000 EUR;

               —

               podredno,

                           —

                           ESZD naloži, naj tožeči stranki kot odškodnino za utrpljeno nepremoženjsko škodo plača pavšalni znesek v višini 200 000 EUR;

               —

               še bolj podredno,

                           —

                           ESZD naloži, naj tožeči stranki kot odškodnino za utrpljeno nepremoženjsko škodo plača pavšalni znesek v višini 150 000 EUR;

               —

               še bolj podredno,

                           —

                           ESZD naloži, naj tožeči stranki kot odškodnino za utrpljeno nepremoženjsko škodo plača pavšalni znesek v višini 100 000 EUR;

               —

               še bolj podredno,

                           —

                           ESZD naloži, naj tožeči stranki kot odškodnino za utrpljeno nepremoženjsko škodo plača pavšalni znesek v višini 50 000 EUR;

               —

               ESZD naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev načela prepovedi diskriminacije, ker tožeča stranka meni, da se zdi, da je bila odločitev, da se njena misija vodje delegacije Evropske unije (v nadaljevanju: EU) v Federativni demokratični republiki Etiopiji (v nadaljevanju: Etiopija) ne podaljša, v neposredni zvezi z valom antisemitskega nasilja in diskriminacije.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev načela interesa službe, ker bi bilo podaljšanje misije tožeče stranke utemeljeno na podlagi več dejavnikov, ki upoštevajo načelo interesa službe, kot so:

                           —

                           ohranitev učinkovito vodene in organizirane delegacije z usposobljenim, motiviranim in uspešnim osebjem pod vodstvom izkušene vodje delegacije;

                           —

                           ohranitev vodje delegacije z 28 leti izkušenj na področju diplomatskih, političnih in gospodarskih odnosov in kooperacije v državi, ki ima status posebnega partnerja EU, kot je Etiopija;

                           —

                           prispevek k ohranitvi stabilnosti države in preprečitvi njenega razpada z izbruhom državljanske vojne;

                           —

                           prispevek k ustavitvi trenutnega migracijskega toka in k preprečitvi, da bi se okrepil.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev načela enakega obravnavanja, ker naj bi drugim uradnikom, ki so bili v enakem položaju kot tožeča stranka, misijo podaljšali na podlagi enakih utemeljitev, kot jih je tožeča stranka navedla v svoji prošnji za podaljšanje za eno leto. Tožeča stranka se v zvezi s tem sklicuje tudi na nespoštovanje ukrepov pozitivne diskriminacije, ki jih kadrovski predpisi določajo zaradi dosega enake zastopanosti, pri čemer to trditev utemeljuje s tem, da je novi vodja delegacije, ki je bil imenovan za njeno nadomestitev, moški.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev načela kontinuitete službe, ki je bistveno merilo odločbe o podaljšanju, ker odhaja tudi pet drugih oseb, med drugim vodja sodelovanja in vodja oddelka za razvoj podeželja in prehransko varnost, ki sta delovni mesti, bistveni za sodelovanje in razvoj. Tožeča stranka zato trdi, da bi v teh okoliščinah podaljšanje njene misije kot vodje delegacije zagotovilo kontinuiteto službe in usposabljanje prihajajočih sodelavcev.


title: Zadeva T-504/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. februarja 2013 – Hartmann proti UUNT – Protecsom (DIGNITUDE) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti DIGNITUDE — Prejšnji nacionalna besedna znamka in besedna znamka Skupnosti Dignity — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Neobstoj podobnosti proizvodov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               16.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 4. februarja 2013 – Hartmann proti UUNT – Protecsom (DIGNITUDE)
   (Zadeva T-504/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti DIGNITUDE - Prejšnji nacionalna besedna znamka in besedna znamka Skupnosti Dignity - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Neobstoj podobnosti proizvodov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 79/31
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Paul Hartmann AG (Heidenheim, Nemčija) (zastopnik: N. Aicher, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Protecsom SAS (Valognes, Francija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 28. julija 2011 (zadeva R 1197/2010-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Paul Hartmann AG in Protecsom SAS.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Paul Hartmann AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 340, 19.11.2011.


title: Zadeva T-163/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. maja 2017 – Reisswolf/EUIPO (secret.service.) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije secret.service. — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Ugotavljanje dejanskega stanja po uradni dolžnosti — Člen 76 uredbe št. 207/2009 — Obveznost obrazložitve — Člen 75 Uredbe št. 207/2009)

text:
               10.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/20

         Sodba Splošnega sodišča z dne 18. maja 2017 – Reisswolf/EUIPO (secret.service.)
   (Zadeva T-163/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije secret.service. - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Ugotavljanje dejanskega stanja po uradni dolžnosti - Člen 76 uredbe št. 207/2009 - Obveznost obrazložitve - Člen 75 Uredbe št. 207/2009))
   (2017/C 221/26)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Reisswolf Akten- und Datenvernichtung GmbH & Co. KG (Hambourg, Nemčija) (zastopnik: A. Ebert-Weidenfeller, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: S. Hanne, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora EUIPO za pritožbe z dne 8. februarja 2016 (zadeva R 1820/2015-4), v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka secret.service. kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Reisswolf Akten- und Datenvernichtung GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 200, 6.6.2016.


title: Zadeva F-41/07: Tožba, vložena 4. maja 2007 – Fernandez García in García Rato proti Sodišču

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/46

         Tožba, vložena 4. maja 2007 – Fernandez García in García Rato proti Sodišču
   (Zadeva F-41/07)
   (2007/C 140/74)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Brígida Fernandez García (Luxembourg, Luksemburg) in Carolina García Rato (Luxembourg, Luksemburg) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Sodišče Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               za nični naj se razglasita odločbi o imenovanju tožečih strank za uradnici Evropskih skupnosti, ker je bil njun naziv določen na podlagi člena 13 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeči stranki sta se po uspešno opravljenem natečaju CJ/LA/25 (1), za katerega je bilo obvestilo objavljeno pred 1. majem 2004, zaposlili po tem, ko je začela veljati Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 723/2004 z dne 22. marca 2004 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti (2).
   V tožbah tožeči stranki najprej navajata, da je z izpodbijanima odločbama kršen zakonski okvir, ki izhaja iz obvestila o natečaju. Na podlagi člena 13 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom naj bi bili namreč ob zaposlitvi uvrščeni v nižji naziv od naziva, navedenega v obvestilu o natečaju.
   Tožeči stranki tudi menita, da so z izpodbijanima odločbama kršeni členi 5, 29 in 31 Kadrovskih predpisov in načelo enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije. Uspešni udeleženci na istem natečaju oziroma na natečaju iste stopnje, ki so se zaposlili pred začetkom veljavnosti Uredbe št. 723/2004, so bili namreč uvrščeni različno kot tisti, ki so se zaposlili po njem.
   Tožeči stranki dalje navajata kršitev načela zaupanja v pravo, saj sta upravičeno pričakovali, da bosta ob zaposlitvi uvrščeni v naziv, naveden v obvestilu o natečaju za prosti delovni mesti, za katero sta se prijavili.

      (1)  UL C 182 A, 31.7.2002, str. 8.

      (2)  UL L 124, 27.4.2004, str. 1.