title: Zadeva C-127/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Združenem kraljestvu Velike Britanije in Severne Irske, vložena dne 21. marca 2005

text:
               11.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/18

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Združenem kraljestvu Velike Britanije in Severne Irske, vložena dne 21. marca 2005
   (Zadeva C-127/05)
   (2005/C 143/26)
   Jezik postopka: angleščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata M.-J. Jonczy in N. Yerrell, iz njene pravne službe, je dne 21. marca 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Združenem kraljestvu Velike Britanije in Severne Irske.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               razglasi, da je Združeno kraljestvo z omejitvijo dolžnosti delodajalcev, da v vseh pogledih zagotovijo varnost in zdravje delavcev v zvezi z delom, na dolžnost narediti to „kolikor je to razumno izvedljivo“ kršilo svoje obveznosti iz člena 5(1) in 5(4) Direktive Sveta z dne 12. junija 1989 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu (89/391/EGS) (1);

               2.

               Združenem kraljestvu Velike Britanije in Severne Irske naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisijina tožba temelji na Poglavju 2(1) Zakona o zdravju in varnosti pri delu 1974, ki navaja, da je dolžnost vsakega delodajalca, da zagotovi zdravje, varnost in blaginjo vseh svojih zaposlenih pri delu „kolikor je to razumno izvedljivo“. Komisija meni, da ta kvalifikacija, postavljena za dolžnost delodajalca, ni skladna s členom 5(1) in 5 (4) Direktive 89/391/EGS (v nadaljevanju: direktiva).
   Komisija trdi, da:

               i)

               člen 5(1) delodajalcu nalaga odgovornost v zvezi z vsemi primeri, škodljivimi zdravju in varnosti njegovih delavcev, razen če se lahko sklicuje na zelo posebne okoliščine člena 5(4).

               ii)

               je to potrjeno med drugim z zakonodajno zgodovino direktive in izrecno zavrnitvijo vključitve stavka „kolikor je to razumno izvedljivo“ s strani skupnostnega zakonodajalca.

               iii)

               nasprotno zakonodaja Združenega kraljestva (kot jo razlagajo nacionalna sodišča) dovoljuje delodajalcu, da se izogne odgovornosti, če lahko dokaže, da bi bila izguba, kot posledica nadaljnjih ukrepov, ali denarja ali časa, oziroma zaradi težav, skrajno nesorazmerna tveganju.

               iv)

               ta „izravnalni test“ nacionalna sodišča očitno uporabljajo v vseh primerih in ne le v izjemnih situacijah v smislu člena 5(4) direktive.

               v)

               nadalje presoja, kaj je „razumno izvedljivo“, dovoljuje vključevanje razmislekov o strošku (s finančnimi izrazi) delodajalca, v nasprotju s členom 5(4) direktive, kot brane v luči njene 13. uvodne navedbe.

      (1)  UL L 183, 29.6.1989, str. 1.


title: Zadeva T-23/05: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 8. oktobra 2008 – Gippini Fournier proti Komisiji ( Ničnostna tožba – Odškodninska tožba – Javni uslužbenci – Napredovanje – Dodelitev prednostnih točk – Neizpodbojni akti – Pripravljalni akti – Nedopustnost )

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/33

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 8. oktobra 2008 – Gippini Fournier proti Komisiji
   (Zadeva T-23/05) (1)

   („Ničnostna tožba - Odškodninska tožba - Javni uslužbenci - Napredovanje - Dodelitev prednostnih točk - Neizpodbojni akti - Pripravljalni akti - Nedopustnost“)
   (2008/C 313/60)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Éric Gippini Fournier (Bruselj, Belgija) (zastopnik: najprej A. Theissen, nato F. Ruggeri Laderchi, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: G. Berscheid in V. Joris, zastopnika, skupaj z D. Waelbroekom, odvetnik)
   Predmet
   Prvič, razglasitev ničnosti odločb Komisije, s katerimi toženi stranki niso bile dodeljene prednostne točke Generalnega direktorata v okviru napredovalnega obdobja 2003, ter odločb Komisije o zavrnitvi njegovega ugovora pri Odboru za napredovanje v zvezi z dodelitvijo prednostnih točk, ne glede na to, kako so poimenovane, in o zavrnitvi dodelitve prednostnih točk za dela v interesu institucije ter drugič, odškodninski zahtevek.
   Izrek

               1)

               Tožba se kot nedopustna zavrže.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 82, 2.4.2005.


title: Zadeva T-311/06: Tožba, vložena 7. novembra 2006 — FMC Chemical SPRL in Arysta Lifesciences proti EFSA

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/65

         Tožba, vložena 7. novembra 2006 — FMC Chemical SPRL in Arysta Lifesciences proti EFSA
   (Zadeva T-311/06)
   (2006/C 326/138)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeči stranki: FMC Chemical SPRL (Bruselj, Belgija) Arysta Lifesciences SAS (Nogueres, Francija) (zastopnika: C. Mereu, K. Van Maldegem, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska agencija za varnost hrane (EFSA)
   Predlogi tožečih strank

               —

               Ta tožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               zaključno poročilo EFSA z naslovom „Sklep o medsebojnem pregledu ocene tveganja za pesticide za aktivno snov karbofuran“ naj se razglasi za nično;

               —

               EFSA in/ali Evropski komisiji naj se, na podlagi predloga, v skladu s členoma 63 in 64 Poslovnika Sodišča prve stopnje, naloži, da predložita predlog o (ne) vključitvi karbofurana v Prilogo I k Direktivi 91/414/EGS, ki ga namerava Stalnemu odboru za prehranjevalno verigo in zdravje živali dati na glasovanje na sestanku tega odbora od 22. do 24. novembra 2006, ali na kateremkoli drugem sestanku;

               —

               naj se razglasi nezakonitost sklepa in njegova neuporabe za tožeči stranki in pregled dokumentacije iz člena 20 Uredbe Komisije (ES) št. 1490/2002, ki sta jo v zvezi s karbofuranom pripravili tožeči stranki;

               —

               toženi stranki naj se naloži povrnitev škode, ki je nastala tožečima strankama zaradi izpodbijanega akta, in naj se na tej stopnji sprejme vmesna odločitev, da je tožena stranka tožečima strankama dolžna povrniti škodo, ki jima je nastala in naj se znesek odškodnine določi s sporazumom med strankami ali naj ga v primeru, da do takega sporazuma ne pride, določi Sodišče;

               —

               Toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ta tožba je bila v skladu s členom 230 ES vložena za razglasitev ničnosti odločbe Evropske agencije za varnost hrane („EFSA“) z dne 28. julija 2006, s katero je zaključena ocena aktivne snovi karbofuran na podlagi Direktive 91/414/EGS (1) („Fitofarmacevtska direktiva“ ali „PPPD“), ker vanjo ni vključen ali upoštevan odločilni novi dokaz o karbofuranu, ki sta ga tožeči stranki predložili državi članici poročevalki Belgiji in ker na podlagi retroaktivne uporabe novih smernic, uvaja nove zahteve glede podatkov, ki jih tožeči stranki nista mogli predvideti in zaradi česar je bilo, z znanstvenega vidika, nemogoče pravočasno izdelati in predložiti novo študijo.
   Tožeči stranki zlasti zatrjujeta, da izpodbijani akt v skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 451/2000 z dne 28. februarja 2000 (2) o podrobnih določbah za izvajanje druge in tretje faze delovnega programa iz člena 8(2) PPPD, kot je bila spremenjena z Uredbo Komisije 1490/2002 (3), glede katere tožeči stranki trdita, da sta edini prijaviteljici in glavni dobaviteljici podatkov, pomeni zadnji postopkovni korak v upravni presoji snovi.
   Tožeči stranki zato uveljavljata tudi ugovor nezakonitost člena 20 Uredbe (ES) št. 1490/2002, ki določa obvezno vključitev EFSA v pregled aktivnih snovi, ki je zajet z drugo fazo pregleda, in z zahtevo, da EFSA oceni ali je mogoče pričakovati, da bo zadevna snov izpolnjevala varnostne zahteve PPPD in bo vključena v njeno Prilogo I. Natančneje, tožeči stranki trdita, da se zgoraj navedena uredba, ki je začela veljati, ko sta tožeči stranki pripravili popolno dokumentacijo, ne more uporabiti retroaktivno glede pregleda za karbofuran, ki je v teku, in zato izpodbijani akt ne more služiti kot podlaga za predlog Komisije, da bi se karbofuran vključil v Prilogo I PPPD.
   Tožeči stranki poleg tega zahtevata odškodnino, ki jima je nastala zaradi ravnanja tožene stranke med postopkom ocenjevanja karbofurana in ob sprejetju izpodbijanega akta.

      (1)   UL 1991 L 230, str. 1.

      (2)   UL 2000 L 55, str. 25.

      (3)   UL 2002 L 224, str. 230.


title: Zadeva T-93/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. marca 2013 – Bilbaína de Alquitranes in drugi proti ECHA (REACH — Identifikacija smole, premogovega katrana, visokotemperaturne kot snovi, ki vzbuja veliko zaskrbljenost — Ničnostna tožba — Izpodbojni akt — Predpis, ki ne potrebuje izvedbenih ukrepov — Neposredno nanašanje — Dopustnost — Enako obravnavanje — Sorazmernost)

text:
               20.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 114/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. marca 2013 – Bilbaína de Alquitranes in drugi proti ECHA
   (Zadeva T-93/10) (1)

   (REACH - Identifikacija smole, premogovega katrana, visokotemperaturne kot snovi, ki vzbuja veliko zaskrbljenost - Ničnostna tožba - Izpodbojni akt - Predpis, ki ne potrebuje izvedbenih ukrepov - Neposredno nanašanje - Dopustnost - Enako obravnavanje - Sorazmernost)
   2013/C 114/46
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo, Španija); Cindu Chemicals BV (Uithoorn, Nizozemska); Deza, a.s. (Valašske Meziříčí, Češka republika); Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Španija); Koppers Denmark A/S (Nyborg, Danska); Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Združeno kraljestvo); Rütgers Germany GmbH (Castrop-Rauxel, Nemčija); Rütgers Belgium NV (Zelzate, Belgija); in Rütgers Poland sp. z o.o. (Kędzierzyn-Koźle, Poljska) (zastopniki: sprva K. Van Maldegem, R. Cana, odvetnika, in P. Sellar, solicitor, nato K. Van Maldegem in R. Cana)

      Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije (ECHA) (zastopniki: M. Heikkilä in W. Broere, zastopnika, skupaj z J. Stuyckom, odvetnikom)

      Predmet

   Delna razglasitev ničnosti odločbe ECHA, objavljene 13. januarja 2010, o identifikaciji smole, premogovega katrana, visokotemperaturne (ES št. 266-028-2) kot snovi, ki v skladu s členom 59 Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL L 396, str. 1) izpolnjuje kriterije iz člena 57 te uredbe.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbam Bilbaína de Alquitranes, SA, Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV in Rütgers Poland sp. z o.o. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 113, 1.5.2010.


title: Zadeva T-48/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2014 – Pfizer/Komisija in EMA

text:
               16.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/31

         Sklep Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2014 – Pfizer/Komisija in EMA
   (Zadeva T-48/14) (1)

   (2015/C 056/44)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 78, 15.3.2014.


title: Zadeva C-187/04: Tožba Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 22. aprila 2004

text:
               10.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/3

         Tožba Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 22. aprila 2004
   (Zadeva C-187/04)
   (2004/C 179/05)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata K. Wiedner in G. Bambara, zastopnika, je dne 22. aprila 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Italijanski republiki.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Italijanska republika, s tem ko je podjetje ANAS S.p.A. oddalo koncesijo za izgradnjo in upravljanje avtoceste Valtrompia Societa per l'autostrada Brscia-Verona-Vicenza-Padova p.a. neposredno s pogodbo, sklenjeno dne 7. decembra 1999, ne da bi predhodno objavilo obvestilo o naročilu, pa za to niso bili izpolnjeni pogoji, ni izpolnila obveznosti na podlagi Direktive Sveta 93/37/EGS (1) z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje, ter še posebej členov 3(1) in 11(3), (6) in (7);

               —

               Italijanski republiki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe:
   Komisija meni, da koncesijska pogodba za izgradnjo in upravljanje avtoceste Valtrompia, ki jo je sklenila ANAS, ne da bi predhodno objavila obvestilo o naročilu, ni v skladu z določbami Direktive 93/37/EGS, ter še posebej členoma 3(1) in 11(3), (6) in (7).
   Člen 3 te direktive določa, da se, kadar naročniki sklepajo pogodbo o javnem naročilu za gradnjo in njegova vrednost ni manjša od 5 milijonov evrov, za takšno pogodbo uporabljajo pravila o oglaševanju na ravni Skupnosti. Še posebej morajo na podlagi člena 11(3) direktive naročniki, ki nameravajo oddati javno naročilo za gradnjo, o tem seznaniti javnost z obvestilom o naročilu, ki ga v skladu s členom 11(7) pošljejo Uradu za uradne objave Evropskih skupnosti.
   Ob upoštevanju, da je vrednost javnega naročila za gradnjo in upravljanje avtoceste Valtrompia okrog 640 milijonov evrov, bi bilo o tem nedvomno treba objaviti obvestilo v Uradnem listu Evropskih Skupnosti.

      (1)  UL L 199, 09.08.1993, str. 54.


title: Zadeva T-113/13 P: Pritožba, ki jo je 22. februarja 2013 vložil Kris Van Neyghem zoper sodbo, ki jo je 12. decembra 2012 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-77/11, Van Neyghem proti Svetu

text:
               25.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 147/19

         Pritožba, ki jo je 22. februarja 2013 vložil Kris Van Neyghem zoper sodbo, ki jo je 12. decembra 2012 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-77/11, Van Neyghem proti Svetu
   (Zadeva T-113/13 P)
   2013/C 147/34
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Kris Van Neyghem (Tienen, Belgija) (zastopnik: M. Velardo, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj sodbo v zadevi F-77/11, Kris Van Neyghem proti Svetu, razveljavi;

               —

               naj odločbo z dne 1. oktobra 2010, s katero je bilo zavrnjeno napredovanje pritožnika, razglasi za nično in ugodi predlogom za odškodnino;

               —

               naj vrne zadevo v razsojanje Sodišču za uslužbence, če bi bilo to potrebno;

               —

               naj drugi stranki v pritožbenem postopku naloži plačilo stroškov, vključno s stroški prvostopenjskega postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja dva pritožbena razloga.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava in kršitev obveznosti obrazložitve, ker je Sodišče za uslužbence navedlo, da je mogoče odločbo o zavrnitvi napredovanja pritožnika utemeljiti v fazi odgovora na pritožbo, čeprav bi morala biti obrazložitev navedena že v odločbi o nenapredovanju, saj je bila ta odločba sprejeta na podlagi člena 266 PDEU za izvršitev sodbe Sodišča za uslužbence z dne 5. maja 2010 v zadevi Bouillez in drugi proti Svetu (F-53/08, še neobjavljena v ZOdl.) in ne na podlagi člena 45 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava in kršitev člena 266 PDEU in sodne prakse v zvezi s tem, saj se Sodišče za uslužbence pri ugotavljanju, ali je bila njegova sodba v zadevi F-53/08 pravilno izvršena, ni oprlo niti na izrek niti na obrazložitev te sodbe.


title: Zadeva T-162/07: Tožba, vložena 8. maja 2007 – Pigasos alieftiki naftiki etairia proti Svetu in Komisiji

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/37

         Tožba, vložena 8. maja 2007 – Pigasos alieftiki naftiki etairia proti Svetu in Komisiji
   (Zadeva T-162/07)
   (2007/C 155/68)
   Jezik postopka: grščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Pigasos alieftiki naftiki etairia (Moschato, Grčija) (zastopnik: N. Skandamis, odvetnik)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije in Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               ugotovi naj se, da sta Svet Evropske unije in Komisija Evropske unije z nezakonitimi ravnanji in opustitvami kršila temeljna načela prava Skupnosti o prostem pretoku, gospodarski svobodi, sorazmernosti, varstvu legitimnih pričakovanj in načelo učinkovitega sodnega varstva na področju ribolova na območju, ki meji s tretjo državo (Tunizijo) in prevoza ulova rib s carinskega območja Skupnosti preko ozemlja te tretje države, ki je povezana s Skupnostjo in pod carinskim nadzorom (v tranzitu);

               —

               institucijam Skupnosti naj se naloži, da tožeči stranki plača 23 608,551 dinarjev in znesek (188 583,18 + 10 806 323,44 + 1 000 000 = EUR 11 994 906,62) iz naslova odškodnine na podlagi členov 235 in 288, drugi odstavek, ES.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka zatrjuje, da je utrpela gospodarsko škodo, ker ni mogla uvoziti na carinsko območje Skupnosti proizvodov s poreklom iz Skupnosti, ki izhajajo iz njenih poslovnih dejavnosti, zaradi nezakonitih dejanj in ravnanj institucij Skupnosti, in še zlasti:

               a)

               Evropske komisije, s tem ko je sprejela Uredbo (ES) št. 2454/93 (1), ki za dokaz, da ima ulov rib poreklo Skupnosti in kot bistvo pravice do prostega pretoka zahteva predložitev carinskega dokumenta Skupnosti T2M, izpolnjenega v celoti;

               b)

               Evropske Komisije, ki je na zahtevo Skupnosti vodila pogajanja s Tunizijo glede pridružitvenega sporazuma, in Sveta Evropske unije, ki je sporazum ratificiral, ker ulovu s poreklom iz Skupnosti, ki izhaja iz ribolovnih dejavnosti Skupnosti izven tunizijskih teritorialnih vod, nista zagotovila pravice prostega pretoka;

               c)

               Evropske komisije in Sveta Evropske unije, ker čeprav kot pristojna organa lahko sodelujeta pri spremembah sporazuma, po mnenju tožeče stranke nista zagotovila predpisov glede vprašanja glede zgoraj omenjene posebne kategorije ribolova, čeprav sta se nastalega problema zavedala;

               d)

               Evropske komisije, ker nad grškimi organi ni izvedla potrebnega nadzora, kljub zahtevi, ki jo je predložilo podjetje.

         Tožeča stranka nadaljuje, da zgornja dejanja in opustitve kršijo visoko uvrščene pravne norme, ki so bile vzpostavljene za varstvo posameznikov, in sicer:

               a)

               pravico do prostega pretoka blaga, za izvajanje katerih so upravne formalnosti procesne in ne materialne narave,

               b)

               pravico do poslovne svobode, bistvo katere je ogroženo s prepovedjo alternativnega dokaza porekla,

               c)

               načelo sorazmernosti, ki ni v skladu s tem, da je edini dokaz za poreklo potrdilo T2M;

               d)

               načelo varstva legitimnih pričakovanj, ker je družba, čeprav ravnala kot pozorni opazovalec trga, pri uresničevanju svojih pravic iz prava Skupnosti, utrpela resno škodo,

               e)

               načelo učinkovitega sodnega varstva, ki je v nasprotju z „odrekanjem sodnega varstva“, ki ga tožeča družba očita grškim, tunizijskim in organom Skupnosti;

         Glede vrednosti nadomestila škode tožeča stranka trdi, da je zaradi nenavadne in posebne narave škode, ki jo je utrpela, vračilo te škode mogoče in meni, da okoliščine tega primera kažejo na to, da je Komisija odgovorna tudi brez krivdnih razlogov.

      (1)  Uredba Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 253, str. 1).


title: Zadeva C-249/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal administratif de Pau (Francija) 6. maja 2013 – Khaled Boudjlida proti Préfet des Pyrénées-Atlantiques

text:
               29.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal administratif de Pau (Francija) 6. maja 2013 – Khaled Boudjlida proti Préfet des Pyrénées-Atlantiques
   (Zadeva C-249/13)
   2013/C 189/25
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal administratif de Pau

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Khaled Boudjlida

      Tožena stranka: Préfet des Pyrénées-Atlantiques

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Kakšna je vsebina pravice do izjave iz člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ki jo ima tujec, državljan tretje države, čigar bivanje je nezakonito in proti kateremu se sprejme odločba o vrnitvi? Ali ta pravica vključuje pravico, da se seznani z vsemi dejstvi, ki se mu očitajo v zvezi s pravico do prebivanja, da v primernem roku ustno ali pisno izrazi svoja stališča, in da si pomaga z odvetnikom, ki si ga sam izbere?

               2.

               Ali je treba vsebino te pravice glede na cilje v splošnem interesu, ki se jih želi doseči s politiko vračanja, ki je opredeljena v omenjeni direktivi z dne 16. decembra 2008 (1), po potrebi spremeniti ali omejiti?

               3.

               V primeru pritrdilnega odgovora, katere prilagoditve je treba dopustiti in na podlagi katerih meril?

      (1)  Direktiva 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL L 348, str. 98).


title: Zadeva T-271/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2011 – Prinz Sobieski zu Schwarzenberg proti UUNT – British-American Tobacco Polska (Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg — Prejšnja nacionalna besedna znamka JAN III SOBIESKI in prejšnja nacionalna figurativna znamka Jan III Sobieski — Neizpolnitev obveznosti plačila pristojbine za pritožbe z vplačilom ali nakazilom v roku — Odločba odbora za pritožbe, s katero se ugotovi, da pritožba ni bila vložena — Člen 8(3) Uredbe (ES) št. 2869/95 — Zahteva za vrnitev v prejšnje stanje — Neobstoj izjemnih ali nepredvidljivih okoliščin — Člen 81 Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               22.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/40

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2011 – Prinz Sobieski zu Schwarzenberg proti UUNT – British-American Tobacco Polska (Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg)
   (Zadeva T-271/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg - Prejšnja nacionalna besedna znamka JAN III SOBIESKI in prejšnja nacionalna figurativna znamka Jan III Sobieski - Neizpolnitev obveznosti plačila pristojbine za pritožbe z vplačilom ali nakazilom v roku - Odločba odbora za pritožbe, s katero se ugotovi, da pritožba ni bila vložena - Člen 8(3) Uredbe (ES) št. 2869/95 - Zahteva za vrnitev v prejšnje stanje - Neobstoj izjemnih ali nepredvidljivih okoliščin - Člen 81 Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2011/C 311/71
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Prinz Sobieski zu Schwarzenberg (Dortmund, Nemčija) (zastopnika: U. Fitzner in U.H. Fitzner, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: British-American Tobacco Polska S.A. (Augustów, Poljska)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 13. maja 2009 (zadeva R 771/2008-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo British-American Tobacco Polska S.A. in Romualdom Prinzem Sobieskim zu Schwarzenbergom.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Romualdu Prinzu Sobieskiju zu Schwarzenbergu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 220, 12.9.2009.


title: Zadeva T-468/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 3. decembra 2012 – JSK International Architekten und Ingenieure proti ECB

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/68

         Sklep Splošnega sodišča z dne 3. decembra 2012 – JSK International Architekten und Ingenieure proti ECB
   (Zadeva T-468/09) (1)

   2013/C 26/134
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 24, 30.1.2010.


title: Zadeva T-298/11: Tožba, vložena 31. maja 2011 – Ghost Brand proti UUNT – Procter & Gamble International Operations (GHOST)

text:
               13.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/27

         Tožba, vložena 31. maja 2011 – Ghost Brand proti UUNT – Procter & Gamble International Operations (GHOST)
   (Zadeva T-298/11)
   2011/C 238/47
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ghost Brand Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: N. Caddick, QC)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Pritožnica v postopku pred odborom za pritožbe: Procter & Gamble International Operations SA (Ženeva, Švica)

      Predlog

               —

               Odredi naj se, da mora biti prenos lastništva znamke Skupnosti „GHOST“, registrirane pod št. 000282350, na družbo Procter & Gamble International Operations S.A. vpisan in objavljen le glede „kozmetike“ in da mora lastništvo registracije za vse proizvode iz razreda 25 ter „mila, parfumerijske izdelke, eterična olja, losjone za lase“ iz razreda 3 ostati na družbi Ghost Brand Limited.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Registrirana znamka Skupnosti, glede katere je bila vložena zahteva za prenos lastništva: besedna znamka „GHOST“, za proizvode iz razreda 3 („mila, parfumerijski izdelki, eterična olja, losjoni za lase“) – znamka Skupnosti, registrirana pod št. 282350.

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva prenos lastništva znamke Skupnosti: pritožnica v postopku pred odborom za pritožbe

      Odločba oddelka za modele in registracijo: zavrnitev zahteve za delni prenos lastništva

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev izpodbijane odločbe in odločitev, da mora oddelek za modele in registracijo vpisati in objaviti prenos lastništva

      Navajani tožbeni razlogi: tožeča stranka navaja tri tožbene razloge, zlasti da: (i) drugi odbor za pritožbe nepravilno ni obvestil tožeče stranke o pritožbenem postopku ali o odločbi o pritožbi; (ii) drugemu odboru za pritožbe niso bili posredovani vsi potrebni podatki, pritožba pritožnice pa je temeljila na goljufiji; in (iii) pritožnica s tem, da se je pritožila zoper odločbo Urada za usklajevanje na notranjem trgu, ni ravnala v dobri veri.


title: Zadeva C-372/08 P: Pritožba, ki so jo vložili Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd 14. avgusta 2008 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (sedmi senat), razglašeno 2. junija 2008 v zadevi T-172/07: Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/25

         Pritožba, ki so jo vložili Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd 14. avgusta 2008 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (sedmi senat), razglašeno 2. junija 2008 v zadevi T-172/07: Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-372/08 P)
   (2008/C 285/40)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Pritožnice: Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd (zastopniki: G. Hogan SC, N. Travers BL, T. O'Sullivan BL, D. Barry, Solicitor)

      Drugi stranki v postopku: Komisija Evropskih skupnosti, Kraljevina Španija
   Predlogi pritožnic:
   Pritožnice zahtevajo, naj Sodišče:

               —

               v celoti razveljavi sklep Sodišča prve stopnje;

               —

               zadevo vrne Sodišču prve stopnje, ki naj odloči o utemeljenosti pritožbe, pri čemer naj se o ugovoru nedopustnosti, ki ga je Komisija vložila 7. septembra 2007, odloči v okviru zadevne odločitve o utemeljenosti pritožbe;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov, ki so jih pritožnice imele v zvezi s pritožbo.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnice utemeljujejo to pritožbo s tremi domnevnimi kršitvami prava Skupnosti iz sklepa, ki je predmet te pritožbe. Pritožnice navajajo, da je Sodišče prve stopnje, prvič, napačno razložilo člen 20 Uredbe št. 2371/2002 (1) in zlasti obseg subsidiarne pristojnosti, ki jo imajo države članice na podlagi člena 20(3) te uredbe. Drugič, s tem da je z možnostjo izmenjave kvot med državami članicami izključilo neposredno prizadetost pritožnic, je napačno razložilo člen 20(5). Nazadnje, Sodišče je ravnalo napačno, s tem da ni upoštevalo dejstva, da so pritožnice, kot omejena skupina oseb, zaradi izpodbijane uredbe neposredno prizadete.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 2371/2002 z dne 20. decembra 2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike (UL L 358, str. 59).


title: Zadeva C-9/13: Sklep predsednika Sodišča z dne 7. maja 2014 – Evropska komisija proti Republika Slovenija, ob intervenciji Kraljevine Belgije in Kraljevine Nizozemske

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/17

         Sklep predsednika Sodišča z dne 7. maja 2014 – Evropska komisija proti Republika Slovenija, ob intervenciji Kraljevine Belgije in Kraljevine Nizozemske
   (Zadeva C-9/13) (1)

   2014/C 261/26
   Jezik postopka: slovenščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 63, 2.3.2013.


title: Zadeva T-10/14: Tožba, vložena 3. januarja 2014 – Inditex y Naviera Nebulosa de Omega proti Komisiji

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/51

         Tožba, vložena 3. januarja 2014 – Inditex y Naviera Nebulosa de Omega proti Komisiji
   (Zadeva T-10/14)
   2014/C 52/99
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) (Arteixo, Španija) in Naviera Nebulosa de Omega, AIE (Las Palmas de Gran Canaria, Španija) (zastopniki: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero, A. Lamadrid de Pablo in A. Biondi, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               razglasi ničnost izpodbijanega sklepa v delu, v katerem skupek ukrepov, ki v skladu s tem sklepom tvorijo tako imenovani španski sistem finančnega najema, opredeljuje kot novo državno pomoč, ki ni združljiva z notranjim trgom;

               —

               podredno, razglasi ničnost členov 1 in 4 izpodbijanega sklepa, v katerih so vlagatelji v gospodarska interesna združenja opredeljeni kot upravičenci do domnevnih pomoči in kot edini naslovniki naloga za izterjavo;

               —

               podredno, razglasi ničnost člena 4 izpodbijanega sklepa v delu, v katerem je odrejeno vračilo domnevnih pomoči;

               —

               razglasi ničnost člena 4 izpodbijanega sklepa v delu, v katerem je odločeno o zakonitosti zasebnih pogodb med vlagatelji in drugimi subjekti, in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki tistim iz zadeve T-700/13, Bankia proti Komisiji.


title: Zadeva F-42/10: Tožba, vložena 3. junija 2010 – Skareby proti Komisiji

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/55

         Tožba, vložena 3. junija 2010 – Skareby proti Komisiji
   (Zadeva F-42/10)
   ()
   2010/C 209/89
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Carina Skareby (Leuven, Belgija) (zastopnika: S. Rodrigues in C. Bernard-Glanz, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke, po kateri je bila v letih, ki jih je preživela v regionalni delegaciji Komisije v Kirgizistanu, žrtev psihološkega nadlegovanja.

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka predlaga, naj Sodišče:

               —

               pozove Komisijo, naj predloži poročilo IDOC skupaj s pripadajočimi dokazili;

               —

               razglasi odločbo Komisije z dne 23. julija 2009 in, kolikor je potrebno, odločbo o zavrnitvi pritožbe za nično;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-443/05: Tožba, vložena  16. decembra 2005  — El Corte Inglés, S.A. proti UUNT

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/24

         Tožba, vložena 16. decembra 2005 — El Corte Inglés, S.A. proti UUNT
   (Zadeva T-443/05)
   (2006/C 74/46)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: El Corte Inglés, S.A. (Madrid) (zastopnik: Juan Luis Rivas Zurdo, abogado)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Juan Bolaños Sabri
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe z dne 21. septembra 2005 v zadevi R 1191/2004-1, ki z ugoditvijo pritožbi prijavitelja, daje podlago za registracijo prijavljene znamke Skupnosti št. 2.456.242 „PIRAÑAM DISEÑO ORIGINAL JUAN BOLAÑOS“ za razred 25;

               —

               zavrnitev registracije prijavljene znamke Skupnosti št. 2.456.242 „PIRAÑAM DISEÑO ORIGINAL JUAN BOLAÑOS“, za razred 25;

               —

               naložitev stroškov stranki oziroma strankam, ki nasprotujejo tej tožbi.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: D. Juan Bolaños Sabri.

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „PIRAÑAM diseño original Juan Bolaños“ (solicitud št. 2.456.242), za proizvode iz razredov 16, 21 in 25.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Španske besedne znamke „PIRANHA“, za proizvode iz razredov št. 25 (št. 790.520) in št. 18 (št. 2.116.007).

      Odločba Oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru z zavrnitvijo zahteve za registracijo za proizvode iz razreda 25.

      Odločba Odbora za pritožbe: razveljavitev izpodbijane odločbe iz zavrnitev ugovora v celoti.

      Navajani tožbeni razlogi: Nepravilna uporaba člena 8(1)(b) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti.


title: Zadeva C-26/07: Tožba, vložena 25. januarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/24

         Tožba, vložena 25. januarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-26/07)
   (2007/C 56/46)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Kontou in A.-M. Rouchaud-Joët)

      Tožena stranka: Helenska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Helenska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2004/80/ES (1) z dne 29. aprila 2004 o odškodnini žrtvam kaznivih dejanj, oziroma s tem, da o tem ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2004/80/ES v nacionalno pravo se je iztekel 1. januarja 2006.

      (1)  UL L 261, 6.8.2004, str. 15.


title: Zadeva C-44/11: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 19. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Finanzamt Frankfurt am Main V-Höchst proti Deutsche Bank AG (Direktiva 2006/112/ES — Člen 56(1)(e) — Člen 135(1)(f) in (g) — Oprostitev transakcij premoženjskega upravljanja vrednostnih papirjev (upravljanje portfeljev))

text:
               29.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/7

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 19. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Finanzamt Frankfurt am Main V-Höchst proti Deutsche Bank AG
   (Zadeva C-44/11) (1)

   (Direktiva 2006/112/ES - Člen 56(1)(e) - Člen 135(1)(f) in (g) - Oprostitev transakcij premoženjskega upravljanja vrednostnih papirjev (upravljanje portfeljev))
   2012/C 295/11
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Finanzamt Frankfurt am Main V-Höchst

      Tožena stranka: Deutsche Bank AG

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesfinanzhof – Razlaga členov 56(1)(e) in 135(1)(f) in (g) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Oprostitev transakcij premoženjskega upravljanja vrednostnih papirjev, opravljenih za zasebne stranke

      Izrek

               1.

               Storitev premoženjskega upravljanja vrednostnih papirjev, kakršna je ta v sporu o glavni stvari, to je storitev, pri kateri davčni zavezanec proti plačilu po lastni presoji odloča o nakupu in prodaji vrednostnih papirjev in svoje odločitve uresničuje z nakupom in prodajo vrednostnih papirjev, je sestavljena iz dveh elementov, ki sta tako tesno povezana, da objektivno sestavljata eno samo gospodarsko storitev.

               2.

               Člen 135(1)(f) ali (g) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da premoženjsko upravljanje vrednostnih papirjev, kakršno je to v postopku v glavni stvari, v skladu s to določbo ni oproščeno davka na dodano vrednost.

               3.

               Člen 56(1)(e) Direktive 2006/112 je treba razlagati tako, da se ne uporablja le za storitve, naštete v členu 135(1), od (a) do (g), navedene direktive, temveč tudi za storitve premoženjskega upravljanja vrednostnih papirjev.

      (1)  UL C 145, 14.5.2011.


               20.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/15

         Izvolitev predsednika senata treh sodnikov
   (2005/C 205/27)
   Dne 7. julija 2005 je Sodišče prve stopnje v skladu s členom 15(3) Poslovnika izvolilo g. sodnika Garcío-Valdecasasa za predsednika senata treh sodnikov za obdobje od 1. oktobra 2005 do 30. septembra 2006.


title: Zadeva T-423/05: Tožba, vložena  25. novembra 2005  — Olimpiaki Aeroporia Ypiresies A.E. proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/21

         Tožba, vložena 25. novembra 2005 — Olimpiaki Aeroporia Ypiresies A.E. proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-423/05)
   (2006/C 74/42)
   Jezik postopka: grščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Olimpiaki Aeroporia Ypiresies A.E. (Atene, Grčija) (Zastopniki: P. Anestis, T. Soames, D. Geradin, S. Mavroghenis in S. Jorda, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Popolna ali delna, v smislu členov 230 in 231 ES, razglasitev ničnosti Odločbe C 11/2004 o državnih pomočeh, ki naj bi jih Grčija dodelila družbi Olimpiaki Aeroporia Ypiresies A.E.;

               —

               Naložitev plačila stroškov Komisiji.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V okviru privatizacije grškega letalskega podjetja „Olimpiaki Aeroporia“ je bila ustanovljena nova družba (NOA) za opravljanje dejavnosti letenja, tožeča stranka (OA) pa je zadržala vse druge dejavnosti, predvsem storitve na tleh, vzdrževanje in popravilo letal. Z izpodbijano odločbo je Komisija ugotovila, da so državne pomoči, ki jih je Grčija dodelila družbi NOA in tožeči stranki, nezdružljive s Pogodbo, zlasti iz naslednjih razlogov:

               —

               ker so bila sredstva družbe NOA ob njeni ustanovitvi precenjena,

               —

               ker je država Grčija izvršila plačila iz naslova poroštva za dolgove družbe OA,

               —

               ker je država Grčija do družbe OA nenehno strpna glede dolgov iz naslova davkov in prispevkov za socialno varnost.

         Tožeča stranka s tožbo izpodbija predvsem del odločbe, ki se nanaša na domnevno precenjenost sredstev družbe NOA ob njeni ustanovitvi. Uveljavlja kršitev člena 87(1) in (3) ES in člena 253 ES (dolžnost obrazložitve). Trdi, da je bilo merilo zasebnega investitorja zmotno uporabljeno, ker je Helenska republika ravnala tako, kot bi ravnal vsak skrben zasebni podjetnik. Trdi tudi, da je bil domnevni dobiček izračunan po napačni metodi in da so zato dobljeni rezultati napačni. Tožeča stranka tudi navaja, da je bila obrazložitev o izpolnjenosti pogojev za uporabo člena 87(1) ES pomanjkljiva.
   Tožeča stranka v zvezi s tem, da je država plačala zneske za njene dolgove, ne izpodbija dejstva, da so bila plačila izvršena, ampak trdi, da jih ni mogoče šteti za državne pomoči, in glede tega uveljavlja kršitev člena 87(1) ES. Tožeča stranka zlasti zatrjuje, da je Komisija sprejela nadaljevanje državnih pomoči, katerih del so predmetna plačila države Grčije, in da samo zaradi zmotne pravne presoje Komisija v izpodbijani odločbi zatrjuje nasprotno. V enakih okoliščinah se tožeča stranka sklicuje na kršitev pooblastila Komisije za odločanje po prostem preudarku glede plačil, ki so bila izvršena pred spremembo nekaterih poroštev, in glede označitve teh plačil države za državne pomoči. Tožeča stranka v zvezi s tem delom odločbe uveljavlja tudi bistveno kršitev postopka, zlasti kršitev dolžnosti obrazložitve.
   V zvezi z ugotovitvijo v izpodbijani odločbi glede „nenehne strpnosti“ Grčije do družbe OA se tožeča stranka sklicuje na kršitev prava Skupnosti glede pojma državne pomoči, ker naj Komisija ne bi preučila ravnanja Grčije glede na merilo zasebnega upnika in ker ji ni uspelo izpolniti obveznosti glede dokaznega bremena. Tožeča stranka se sklicuje tudi na kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku pri izračunu in označitvi domnevnega dobička in na neobrazloženost.
   Na koncu tožeča stranka uveljavlja kršitev splošnih načel prava Skupnosti, predvsem pravice do izjave, ki je bila po mnenju tožeče stranke kršena, ker Komisija Helenski republiki in širše, sami tožeči stranki kot neposredno zainteresirani stranki, ni dala možnosti vpogleda v ugotovitve revizijske družbe, ki jo je imenovala Komisija. Tožeča stranka uveljavlja tudi kršitev načela „ne bis in idem“, ker je bilo z izpodbijano odločbo naloženo plačilo obresti po skupnostni obrestni meri od zneskov pomoči, ki jih je treba vrniti, v katerih pa so na podlagi nacionalnih določb že vključene globe, obresti in dodatni stroški.


title: Zadeva C-244/14: Sklep predsednika Sodišča z dne 7. julija 2015 – Evropska komisija/Republika Avstrija

text:
               28.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/25

         Sklep predsednika Sodišča z dne 7. julija 2015 – Evropska komisija/Republika Avstrija
   (Zadeva C-244/14) (1)

   (2015/C 320/34)
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 253, 4.8.2014.


title: Zadeva C-159/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de commerce de Bourges (Francija) 8. maja 2009 — Lidl SNC proti Vierzon Distribution SA

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/27

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de commerce de Bourges (Francija) 8. maja 2009 — Lidl SNC proti Vierzon Distribution SA
   (Zadeva C-159/09)
   2009/C 180/46
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de commerce de Bourges

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Lidl SNC

      Tožena stranka: Vierzon Distribution SA

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 3a Direktive 84/450 (1), kakor je bila spremenjena z Direktivo 97/55 (2), razlagati tako, da primerjalno oglaševanje z navedbo cen izdelkov, ki zadovoljujejo iste potrebe ali imajo enak namen, torej so medsebojno zadostno zamenljivi, ni dovoljeno samo zato, ker se glede na to, da gre za živila, uživanje teh izdelkov ali vsaj zadovoljstvo ob njihovem uživanju, povsem razlikuje glede na okoliščine in kraje njihove proizvodnje, uporabljene sestavine in izkušnje proizvajalca?

      (1)  Direktiva Sveta 84/450/EGS z dne 10. septembra 1984 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o zavajajočem oglaševanju (UL L 250, str. 17).

      (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 97/55/ES z dne 6. oktobra 1997 o spremembi Direktive 84/450/EGS o zavajajočem oglaševanju, tako da vključuje primerjalno oglaševanje (UL L 290, str. 18).


title: Zadeva T-106/10: Tožba, vložena 4. marca 2010 – Španija proti Komisiji

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/71

         Tožba, vložena 4. marca 2010 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-106/10)
   2010/C 113/105
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: M. Muñoz Pérez, zastopnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se ničnost Odločbe C(2009) 10136 konč. z dne 18. decembra 2009 o finančnih popravkih pomoči Usmerjevalnega oddelka EKUJS, podeljene programu pobude Skupnosti CCI 2000 ES.06.0.PC.003 (Španija – Leader+Aragón), in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Na podlagi izpodbijane odločbe je Komisija pri izdatkih, ki so jih do 4. junija 2008 prijavili španski organi, izvedla neto finančni popravek v višini 2 % zaprošenih sredstev, kar pomeni zmanjšanje pomoči Usmerjevalnega oddelka EKUJS za 652 674,70 EUR iz naslova izdatkov zgoraj navedenega programa, ki je bila podeljena na podlagi Odločbe Komisije C(2001) 2067 z dne 31. julija 2001.
   Po mnenju kraljevine Španije bi bilo treba razglasiti ničnost izpodbijane odločbe iz dveh tožbenih razlogov.
   Prvi tožbeni razlog je kršitev zaradi nepravilne uporabe člena 39 Uredbe (ES) št. 1260/1999 (1), ker domnevne nepravilnosti, ki so bile razlog za Komisijin finančni popravek, dejansko niso kršitev člena 4 Uredbe (ES) št. 438/2001 (2), ker obveznost, ki je naložena s to določbo, po kateri morajo evidence preverjanj na kraju samem vsebovati poročilo o opravljenem delu, ne pomeni nujno, da morajo navedene evidence vsebovati seznam izvedenih preverjanj, kadar je mogoča enostavna seznanitev z njimi.
   Drugi tožbeni razlog je kršitev načela sorazmernosti, ki ga določa člen 39(3) Uredbe (ES) št. 1260/1999, pri smernicah v zvezi z načeli, merili in okvirnimi odstotki, ki jih službe Komisije lahko uporabijo pri določanju finančnih popravkov iz člena 39(3) Uredbe (ES) št. 1260/1999 (3). Prvič, ker je bil določen popravek v višini 2 % izdatkov, čeprav je bilo iz podatkov, ki so jih Komisiji predložili španski organi razvidno, da je bilo tveganje za Sklad močno pod tem odstotkom. Drugič, ker je bilo podaljšano obdobje, ki ga zadeva popravek, tako, da so bili vključeni ne le izdatki, prijavljeni do obdobja, na katerega se je nanašala revizija Komisije (17. december 2004), ampak tudi izdatki do dneva dvostranskega sestanka (4. junij 2008).

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1260/1999 z dne 21. junija 1999 o splošnih določbah o Strukturnih skladih (UL L 161, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 438/2001 z dne 2. marca 2001 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1260/1999 glede sistemov upravljanja in nadzora pomoči, dodeljene v okviru Strukturnih skladov (UL L 63, str. 21).

      (3)  Dokument C (2001) 476 z dne 2. marca 2001.


title: Zadeva T-459/07: Tožba, vložena 17. decembra 2007 – Hangzhou Duralamp Electronics proti Svetu

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/48

         Tožba, vložena 17. decembra 2007 – Hangzhou Duralamp Electronics proti Svetu
   (Zadeva T-459/07)
   (2008/C 51/89)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Hangzhou Duralamp Electronics Co., Ltd (Hangzhou City, Kitajska) (zastopnika: M. Gambardella in V. Villante, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Uredba Sveta (ES) št. 1205/2007 z dne 15. oktobra 2007 o uvedbi protidampinških dajatev na uvoz integriranih elektronskih kompaktnih fluorescenčnih žarnic (CFL-i) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske po pregledu zaradi izteka ukrepov, izvedenim v skladu s členom 11(2) Uredbe (ES) št. 384/96, in razširitvi protidampinških dajatev na uvoz istih izdelkov, poslanih iz Socialistične republike Vietnam, Islamske republike Pakistan in Republike Filipini, objavljene v UL L 272, 17.10.2007, str. 1, naj se razglasi za nično, v delu, v katerem velja za tožečo stranko;

               —

               Svet naj nosi stroške postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, ki je kitajska družba, predlaga, naj se Uredba Sveta (ES) št. 1205/2007 z dne 15. oktobra 2007 o uvedbi protidampinških dajatev na uvoz integriranih elektronskih kompaktnih fluorescenčnih žarnic (CFL-i) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske po pregledu zaradi izteka ukrepov, izvedenim v skladu s členom 11(2) Uredbe (ES) št. 384/96, in razširitvi protidampinških dajatev na uvoz istih izdelkov, poslanih iz Socialistične republike Vietnam, Islamske republike Pakistan in Republike Filipini (1) razglasi za nično, v delu, v katerem ti ukrepi veljajo za tožečo stranko.
   V podporo tožbe tožeča stranka trdi, da stališče Sveta, da je šlo pri vseh CFL-jih za enak proizvod ne glede na njihove razlike kot so življenjska doba, vatna moč, ohišje, ostale integrirane naprave, dolžina, premer, diagonala ali končni uporabnik, ni pravilno.
   Nadalje tožeča stranka trdi, da je Svet pri izračunu dampinških stopenj, nelojalnih znižanj in pragov škode storil očitno napako pri presoji. Metodologija, s katero so bili podatki izvedeni iz podatkov Evrostata, po mnenju tožeče stranke v izpodbijani uredbi ni bila pojasnjena in bi Svet bi moral stranke seznaniti s preiskavo z nezaupnim povzetkom uporabljene metodologije in primeri izračuna.
   Nadalje tožeča stranka trdi, da je bila kršena njena pravica biti slišan glede izbire podobne države, saj tožeči stranki med preiskavo glede sprejetja izpodbijane uredbe ni bila dana možnost, da izrazi svoje stališče glede zamenjave Mehike s Korejo kot podobne države.
   Nadalje tožeča stranka trdi, da je Svet s tem, ko je uvedel protidampinške dajatve, čeprav intervencija ni bila v interesu Skupnosti, kršil člene 7, 9 in 21 osnovne uredbe (2).
   Nazadnje tožeča stranka trdi, da je Svet s tem, ko je uvedel protidampinške dajatve kljub temu, da pritožbe za uvedbo preiskave industrija Skupnosti ni podpirala, saj je delež proizvajalcev Skupnosti, ki je nasprotoval pritožbi, predstavljal več kot 50 % celotne proizvodnje Skupnosti glede tega proizvoda, kršil člen 5(4) osnovne uredbe in storil očitno napako pri presoji.

      (1)  UL L 272, 17.10.2007, str. 1.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 56, 6.3.1996, str. 1).


title: Zadeva T-323/09: Tožba, vložena 18. avgusta 2009 – Komisija proti Irish Electricity Generating

text:
               24.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/28

         Tožba, vložena 18. avgusta 2009 – Komisija proti Irish Electricity Generating
   (Zadeva T-323/09)
   2009/C 256/53
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A.- M. Rouchaud-Joët, F. Mirza, zastopnika)

      Tožena stranka: Irish Electricity Generating Co. Ltd (Waterford, Irska)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Toženi stranki naj se naloži, da plača Komisiji Evropskih skupnosti dolgovani znesek 237 384,31 EUR, del katerega je glavnica 180 664,70 in znesek 56 791,61 kot zamudne obresti, izračunane na podlagi obrestne mere Evropske centralne banke +3,50 % (5,56 %) za obdobje od 25. avgusta 2003 do 15. aprila 2009;

               —

               toženi stranki naj se naloži, da od 16. aprila 2009 do dneva, ko bo dolg v celoti plačan, plača 27,52 EUR na dan kot obresti;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Svet je v sklopu skupnostnega Četrtega okvirnega programa za raziskave sprejel Sklep št. 94/806/ES z dne 23. novembra 1994 (1) za vzpostavitev posebnega programa za raziskave in tehnološki razvoj, vključno s prikazi, in sicer na področju nejedrske energije. Komisija je imela na podlagi člena 5 Sklepa nalogo, da oblikuje delovni program, ki bi vključeval cilje in vsebine iz Priloge 1 k Sklepu, in da na podlagi delovnega programa objavlja razpise in predloge za projekte.
   Po javnem razpisu je bila toženi stranki 2. marca 1998 na podlagi pogodbe št. WE/178/97/IEGB (v nadaljevanju: pogodba) dodeljena gradnja dveh vetrnih turbin. V skladu s pogodbenimi določili se je Komisija strinjala, da glede celotnih upravičenih stroškov projekta, ki so bili ocenjeni na 1 531 697 ekujev, odobri finančno podporo, in sicer 40 % odobrenih upravičenih stroškov projekta, ki pa so lahko največ 612 697 ekujev.
   Vendar tožeča stranka trdi, da tožena stranka ni izvršila pogodbe, kljub temu, da ji je med 6. aprilom 1998 in 30. aprilom 2001 nakazala predplačilo v znesku 225 083,79 EUR. Poleg tega tožeča stranka trdi, da čeprav je upoštevala postopek, določen v pogodbi in v pravilih proračuna Skupnosti (2), da bi določila dolgovani znesek in o njem obvestila toženo stranko, se ta ni odzvala. Zato je Komisija z dopisom z dne 13. decembra 2002 razdrla pogodbo na podlagi člena 5.3(a)(i) Priloge k pogodbi.
   Komisija je zato na podlagi člena 238 ES vložila to tožbo, s katero predlaga vračilo zneska, ki naj bi ga preplačala toženi stranki, in sicer 180 664,70 EUR ter obresti, izračunane na podlagi 5,56 % obrestne mere od dneva zapadlosti dolga, to je 24. avgusta 2003.

      (1)  Sklep Sveta z dne 23. novembra 1994 o sprejetju posebnega programa za raziskave in tehnološki razvoj, vključno s prikazi, in sicer na področju nejedrske energije (1994-1998) (UL L 334, 22.12.1994, str. 87).

      (2)  Člen 71Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 248, str.1) in člen 78 iz uredbe za izvajanje, in sicer Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 357, str. 1).


title: Zadeva C-479/13: Tožba, vložena 6. septembra 2013 – Evropska komisija proti Francoski republiki

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/46

         Tožba, vložena 6. septembra 2013 – Evropska komisija proti Francoski republiki
   (Zadeva C-479/13)
   2013/C 344/80
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Dintilhac in C. Soulay, agenta)

      Tožena stranka: Francoska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Republika Francija s tem, da je uporabljala nižjo stopnjo DDV za digitalne (ali elektronske) knjige, ni izpolnila obveznosti iz členov 96 in 98 Direktive o DDV (1) v povezavi s prilogama II in III k tej direktivi in njeno izvedbeno uredbo; (2)

               —

               Republiki Franciji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija v utemeljitev tožbe navaja en sam očitek, in sicer da z nacionalno zakonodajo, v kateri je za dobavo elektronskih knjig določena nižja stopnja 7 % od 1. januarja 2012 in 5,5 % od 1. januarja 2013, ni bila spoštovana Direktiva o DDV.
   Komisija poudarja, da se lahko v skladu s členom 98(2), prvi odstavek, Direktive o DDV nižja stopnja DDV uporablja samo za dobave blaga ali opravljanje storitev iz Priloge III k tej direktivi. Kategorija 6 iz Priloge III k Direktivi o DDV pa naj ne bi določala, da se lahko dobave digitalnih knjig obdavčijo z nižjo stopnjo DDV. Komisija iz tega sklepa, da mora biti dobava elektronskih knjig v skladu s členom 96 Direktive o DDV zato obdavčena s splošno stopnjo DDV. Po mnenju Komisije je to potrjeno tudi s členom 98(2), drugi odstavek, ki možnost obdavčitve z nižjo stopnjo DDV izrecno izključuje za elektronsko opravljene storitve. Končno, Komisija v utemeljitev tožbe poudarja, da je odbor za DDV 9. februarja 2011 soglasno sprejel smernice, v skladu s katerimi se nižja stopnja DDV ne uporablja za dobavo digitalnih knjig.

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).

      (2)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 282/2011 z dne 15. marca 2011 o določitvi izvedbenih ukrepov za Direktivo 2006/112/ES o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 77, str. 1).


title: Zadeva F-116/06: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 11. decembra 2008 – Buckingham in drugi proti Komisiji (Javni uslužbenci – Uradniki – Posebni način napredovanja – Napredovalno obdobje 2005 – Dodelitev prednostnih točk – Prehodne določbe – SDI člena 45 Kadrovskih predpisov – Enako obravnavanje – Dopustnost)

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/50

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 11. decembra 2008 – Buckingham in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-116/06) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Posebni način napredovanja - Napredovalno obdobje 2005 - Dodelitev prednostnih točk - Prehodne določbe - SDI člena 45 Kadrovskih predpisov - Enako obravnavanje - Dopustnost)
   (2009/C 32/97)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Anne Buckingham (Bruselj, Belgija) in drugi (zastopnik: N. Lhoest, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Berardis-Kayser in Katarzyna Herrmann, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Javni uslužbenci – Razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 23. novembra 2005, objavljene v Upravnih obvestilih št. 85-2005, v delu, v katerem tožečim strankam, uradnikom z nazivom A 12, ne dodeli nobene prednostne točke za opravljeno delo v interesu institucije v ocenjevalnem obdobju 2004.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 294, 2.12.2006, str. 66.


title: Zadeva F-73/15: Tožba, vložena 6. maja 2015 – ZZ/Parlament

text:
               27.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/50

         Tožba, vložena 6. maja 2015 – ZZ/Parlament
   (Zadeva F-73/15)
   (2015/C 245/63)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, da se tožeči stranki po njeni premestitvi s Komisije, kamor je bila napotena v delegacijo EU v Jemnu, na Evropski parlament v Bruselj ne dodelijo dnevnice.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Izpodbijana odločba z dne 8. julija 2014 naj se razglasi za nično;

               —

               po potrebi naj se razglasi za nično odločba Generalnega sekretarja Evropskega parlamenta z dne 3. februarja 2015;

               —

               Parlamentu naj se naloži, da mora tožeči stranki dodeliti dnevnice, povišane za obresti, ki se računajo od datumov, ko so ti zneski zapadli v plačilo v skladu s prilogo VII h kadrovskim predpisom;

               —

               Evropskemu parlamentu naj se naloži plačilo vseh stroškov.


title: Zadeva F-57/10: Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 7. julija 2011 – Pedeferri in drugi proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Tožba — Osebe, ki uveljavljajo status uradnika ali uslužbenca Evropske unije — Nedopustnost — Neupoštevanje predhodnega postopka)

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/29

         Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 7. julija 2011 – Pedeferri in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-57/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Tožba - Osebe, ki uveljavljajo status uradnika ali uslužbenca Evropske unije - Nedopustnost - Neupoštevanje predhodnega postopka)
   2012/C 138/62
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Stefano Pedeferri in drugi (zastopnik: G. Vistoli, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall in D. Martin, zastopnika, A. Dal Ferro, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za priznanje statusa uslužbenca tožečim strankam

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Tožeče stranke nosijo svoje lastne stroške in se jim naloži plačilo stroškov Evropske komisije.

      (1)  UL C 55, 19.2.2011, str. 36.


title: Zadeva T-197/06: Tožba, vložena 18. julija 2006 — FMC proti Komisiji

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/45

         Tožba, vložena 18. julija 2006 — FMC proti Komisiji
   (Zadeva T-197/06)
   (2006/C 212/76)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: FMC Corporation (Philadelphia, ZDA) (Zastopnika: C. Stanbrook, Q.C. in Y. Virvilis, lawyer)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2006) 1766 konč. z dne 3. maja 2006, kolikor se nanaša na FMC Corporation; in

               —

               podredno, zmanjšanje globe, naložene FMC Corporation; in

               —

               naložitev stroškov postopka Komisiji Evropskih skupnosti.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka predlaga delno razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2006) 1766 konč. z dne 3. maja 2006 v zadevi COMP/F/38.620 — Vodikov peroksid in perborat, s katero je Komisija ugotovila, da je tožeča stranka kršila člen 81 ES in člen 53 Sporazuma EGP s tem, da je sodelovala pri omejevalnem sporazumu in je obsegal izmenjavo informacij med konkurenti o cenah in obsegu prodaje, dogovore o cenah, dogovore o zmanjšanju proizvodnih zmogljivosti znotraj EGP in nadzor izvajanja protikonkurenčnih sporazumov.
   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja dva tožbena razloga in na splošno trdi, da ni odgovorna za kršitve svoje hčerinske družbe Foret, saj nad njo ni imela odločilnega vpliva.
   Prvič, tožeča stranka trdi, da izpodbijana odločba ni dovolj obrazložena.
   Drugič, tožeča stranka trdi, da je v izpodbijani odločbi zmotno ugotovljeno dejansko stanje in napačno uporabljeno pravo, saj:

               a)

               zaključki Komisije temeljijo na napačni razlagi dokazov in protipravni diskriminaciji pri pripisovanju pomena ustnim navedbam različnih virov in na splošno na očitno napačni presoji;

               b)

               je Komisija uporabila napačen pravni kriterij nadzora za ugotovitev odgovornosti tožeče stranke za kršitve Foreta;

               c)

               je Komisija uporabila dokaze, ki se niso nanašali na obdobje domnevne kršitve; in

               d)

               je Komisija kot podlago za uvedbo postopka zoper tožečo stranko uporabila dokaze, glede katerih te ni obvestila, s tem pa ji je onemogočila izvajanje pravic obrambe.


title: Zadeva C-290/13 P: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 4. septembra 2014 – Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd proti Evropski agenciji za kemikalije (ECHA) (Pritožba — Člen 181 Poslovnika Sodišča — Uredba (ES) št. 1907/2006 (uredba REACH) — Člen 59 in Priloga XIII — Identifikacija antracenskega olja (antracenska pasta)za snov, ki zbuja izredno veliko skrb in za katero je potreben postopek za pridobitev dovoljenja — Enakost obravnavanja)

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/22

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 4. septembra 2014 – Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd proti Evropski agenciji za kemikalije (ECHA)
   (Zadeva C-290/13 P) (1)

   ((Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Uredba (ES) št. 1907/2006 (uredba REACH) - Člen 59 in Priloga XIII - Identifikacija antracenskega olja (antracenska pasta)za snov, ki zbuja izredno veliko skrb in za katero je potreben postopek za pridobitev dovoljenja - Enakost obravnavanja))
   2014/C 409/31
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnice: Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd (zastopnik: K. Van Maldegem, odvetnik)

      Druga stranka: Evropska agencija za kemikalije (ECHA) (zastopniki: M. Heikkilä, W. Broere in T. Zbihlej, agenti, J. Stuyck in A.-M. Vandromme, odvetnika)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbam Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza a.s., Koppers Denmark A/S in Koppers UK Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 252, 31.8.2013.


title: Zadeva T-353/11: Tožba, vložena 29. junija 2011 – Event proti UUNT – CBT Comunicación Multimedia (eventer EVENT MANAGEMENT SYSTEMS)

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/43

         Tožba, vložena 29. junija 2011 – Event proti UUNT – CBT Comunicación Multimedia (eventer EVENT MANAGEMENT SYSTEMS)
   (Zadeva T-353/11)
   2011/C 252/94
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Event Holding GmbH & Co. KG (Köln, Nemčija) (zastopnika: G. Schoenen in V. Töbelmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: CBT Comunicación Multimedia, SL (Getxo, Španija)

      Predlogi

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 29. marca 2011 v zadevi R 939/2010-2 naj se razveljavi;

               —

               tožena stranka naj nosi svoje stroške in naloži naj se ji plačilo stroškov tožeče stranke, in

               —

               druga stranka pred odborom za pritožbe naj, če ji bo dovoljena intervencija, nosi svoje stroške.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „eventer EVENT MANAGEMENT SYSTEMS“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 35, 41 in 42 – prijava znamke Skupnosti št. 6483606.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: besedna znamka „Event“, registrirana v Nemčiji pod št. 39 548 073,6 za storitve iz razredov 35, 36, 42 in 43

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe nepravilno ugotovil, da niso bili podani razlogi za zavrnitev registracije znamke Skupnosti „eventer EVENT MANAGEMENT SYSTEMS“. Glede na podobnosti med spornima znamkama in storitvami, na katere se nanašata, je glede teh znamk podana verjetnost zmede.


title: Zadeva C-416/07: Tožba, vložena 11. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/16

         Tožba, vložena 11. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-416/07)
   (2007/C 283/31)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: Eleni Tserepa-Lacombe in F. Erlbacher)

      Tožena stranka: Helenska republika
   Predlogi tožeče stranke:
   Komisija predlaga Sodišču, naj:

               1.

               ugotovi, da Helenska republika, s tem ko ni sprejela potrebnih ukrepov:

                           —

                           da bi se vsakemu prevozniku živali izdalo dovoljenje pristojnega organa in bi se vpisal v register, da bi ga lahko pristojni organ hitro identificiral, med drugim v primeru neupoštevanja pravil glede dobrega počutja živali med prevozom,

                           —

                           da bi pristojni organi izvajali nadzor nad načrti poti/dnevniki vožnje,

                           —

                           da bi se določila počivališča za živali potem, ko se jih izkrca v pristaniščih ali v bližini pristanišč,

                           —

                           da bi se zagotovilo izvajanje nadzorov prevoznih sredstev in živali in,

                           —

                           da bi se v primeru ponavljajočih in resnih kršitev predpisov glede zaščite živali med prevozom naložile učinkovite, sorazmerne in odvračilne sankcije,

                     ni izpolnila obveznosti iz člena 5, dela A(1)(a)(i) in (ii), 5, dela A(2)(b), 5, dela A(2)(d)(i), prva alinea, členov 8, 9, in 18(2) Direktive Sveta 91/628/EGS (1) z dne 19. novembra 1991 o zaščiti živali med prevozom in o spremembi direktiv 90/425/EGS in 91/496/EGS, in točke 7(b) poglavja VII Priloge k zadevni direktivi, kot tudi po 5. januarju 2007 iz členov 5(4), 6(1), 13(3) in (4), 15(1) in iz členov 25, 26 in 27(1) Uredbe Sveta (EGS) 1/2005 (2) z dne 22. decembra 2004 o zaščiti živali med prevozom in postopki, povezanimi z njim, in o spremembi Direktiv 64/432/EGS in 93/119/EGS ter Uredbe (ES) 1255/97;

               2.

               ugotovi, da Helenska republika, s tem ko ni sprejela potrebnih ukrepov:

                           —

                           za zagotovitev spoštovanja pravil glede omamljanja živali med zakolom in

                           —

                           za zagotovitev inšpekcij in nadzorov v klavnicah,

                     ni izpolnila obveznosti iz členov 3, 5(1)(d), 6(1) in 8 Direktive Sveta 93/119/ES (3) z dne 22. decembra 1993 o zaščiti živali pri zakolu ali usmrtitvi;

               3.

               in naj se Helenski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V tej tožbi Komisija trdi, da Helenska republika ne uporablja pravilno določenih predpisov glede zaščite živali med prevozom in pri zakolu.
   Komisija predlaga Sodišču, naj ugotovi, da Helenska republika, s tem ko ni sprejela zakonov in drugih predpisov, ki so potrebni za uskladitev z obveznostmi iz člena 5, dela A(1)(a)(i) in (ii), 5, dela A(2)(b), 5, dela A(2)(d)(i), prva alinea in členov 8, 9 in 18(2) Direktive Sveta 91/628/EGS z dne 19. novembra 1991 o zaščiti živali med prevozom in o spremembi direktiv 90/425/EGS in 91/496/EGS, in iz točke 7(b) poglavja VII Priloge k tej direktivi, kot tudi po 5. januarju 2007 iz členov 5(4), 6(1), 13(3) in (4), 15(1) in iz členov 25, 26 in 27(1) Uredbe Sveta (ES) 1/2005 z dne 22. decembra 2004 o zaščiti živali med prevozom in postopki, povezanimi z njim, in o spremembi Direktiv 64/432/EGS in 93/119/ES ter Uredbe (ES) 1255/97, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima po tej ureditvi.
   Komisija predlaga Sodišču tudi, naj ugotovi, da Helenska republika s tem, ko ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z obveznostmi iz členov 3, 5(1)(d), 6(1) in 8 Direktive Sveta 93/119/ES z dne 22. decembra 1993 o zaščiti živali pri zakolu ali usmrtitvi, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima po tej ureditvi.
   Komisija opozarja, da v skladu s sodno prakso neizpolnitev obveznosti lahko izhaja iz upravne prakse, ki krši pravo Skupnosti. Te tožbe ne utemeljuje le na eni sami ugotovitvi določenega dejstva, ampak na več primerih, ki jih je odkril Urad za prehrano in veterino pri Evropski komisiji in ki pomenijo utemeljeno in splošno kršitev obveznosti zgoraj navedenih določb s strani zadevne države.
   Podrobneje Komisija zatrjuje, da Helenska republika ni sprejela vseh potrebnih ukrepov, da bi se vsakemu prevozniku živali izdalo dovoljenje pristojnega organa in bi bil vpisan v register tako, da bi ga lahko pristojni organ hitro identificiral, med drugim v primeru neupoštevanja pravil glede dobrega počutja živali med prevozom, da bi lahko pristojni organi izvajali obvezni nadzor nad načrti poti/dnevniki vožnje, da bi bila za živali potem, ko se jih izkrca v pristaniščih ali v bližini pristanišč, določena pristanišča in da bi bilo med prevozom zagotovljeno izvajanje nadzorov prevoznih sredstev in živali.
   Komisija trdi tudi, da Helenska republika ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za zagotovitev spoštovanja pravil glede omamljanja živali med zakolom in glede zagotovitve potrebnih inšpekcij in nadzorov v klavnicah.
   Komisija poudarja, da tako ob izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju, kot tudi tem roku ter kljub trudu grških organov, Helenska republika ni sprejela vseh potrebnih ukrepov, da bi odpravila neizpolnitve, ki se jih očitajo. Večina priporočil, ki so bila poslana grškim organom, se niso izvajala ali se niso izvajala dovolj. Po drugi strani poročila misije kažejo na zelo zaskrbljujočo sliko glede izvajanja zgoraj navedenih ukrepov.

      (1)  UL L 340, 11.12.1991, str. 17.

      (2)  UL L 3, 5.1.2005, str.1.

      (3)  UL L 340, 31.12.1993, str. 21.


title: Zadeva C-315/14: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 7. aprila 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Marchon Germany GmbH/Yvonne Karaszkiewicz (Predhodno odločanje – Samozaposleni trgovski zastopniki – Direktiva 86/653/EGS – Člen 17(2) – Nadomestilo za stranke – Pogoji za dodelitev – Priskrba novih strank – Pojem „nove stranke“ – Stranke naročitelja, ki prvič kupujejo izdelke, katerih trženje je bilo poverjeno trgovskemu zastopniku)

text:
               13.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/8

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 7. aprila 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Marchon Germany GmbH/Yvonne Karaszkiewicz
      (Zadeva C-315/14) (1)

      ((Predhodno odločanje - Samozaposleni trgovski zastopniki - Direktiva 86/653/EGS - Člen 17(2) - Nadomestilo za stranke - Pogoji za dodelitev - Priskrba novih strank - Pojem „nove stranke“ - Stranke naročitelja, ki prvič kupujejo izdelke, katerih trženje je bilo poverjeno trgovskemu zastopniku))
      (2016/C 211/08)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesgerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožena stranka in vlagateljica revizije: Marchon Germany GmbH

         Tožeča stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: Yvonne Karaszkiewicz

         Izrek

      Člen 17(2)(a), prva alinea, Direktive Sveta 86/653/EGS z dne 18. decembra 1986 o usklajevanju zakonodaje držav članic o samozaposlenih trgovskih zastopnikih je treba razlagati tako, da je treba stranke, ki jih je trgovski zastopnik priskrbel v zvezi z izdelki, za katerih prodajo ga je pooblastil naročitelj, šteti za nove stranke v smislu te določbe, in to celo če te stranke že imajo poslovne stike s tem naročiteljem glede drugih izdelkov, če je bila za to, da je ta zastopnik prodal prve izdelke, potrebna vzpostavitev posebnega poslovnega stika, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 329, 22.9.2014.


title: Zadeva C-309/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Tribunale di Bergamo z dne 28. 6. 2005 v zadevi D.I.A. s.r.l., v stečaju, proti Cartiere Paola Pigna s.p.a.

text:
               1.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/11

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Tribunale di Bergamo z dne 28. 6. 2005 v zadevi D.I.A. s.r.l., v stečaju, proti Cartiere Paola Pigna s.p.a.
   (Zadeva C-309/05)
   (2005/C 243/17)
   Jezik postopka: italijanščina
   Tribunale di Bergamo della Repubblica italiana je s sklepom z dne 28. 6. 2005 v zadevi D.I.A. s.r.l., v stečaju, proti Cartiere Paola Pigna s.p.a., ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 4. 8. 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložilo vprašanja za predhodno odločanje, ki jih je s sklepom z dne 18. 10. 2004, št. 20410 (1) postavilo že Corte Suprema di Cassazione, sezione Lavoro (oddelek za delovno pravo).

      (1)  Honyvem Informazioni Commerciali srl proti Marielli De Zotti (C-465/04), UL C 31, 5. 2. 2005, str. 4.


title: Zadeva C-338/12 P: Pritožba, ki jo je 16. julija 2012 vložil Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 8. maja 2012 v zadevi T-331/10, Yoshida Metal Industry Co. Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               29.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/19

         Pritožba, ki jo je 16. julija 2012 vložil Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 8. maja 2012 v zadevi T-331/10, Yoshida Metal Industry Co. Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-338/12 P)
   2012/C 295/34
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druge stranke v postopku: Yoshida Metal Industry Co. Ltd, Pi-Design AG, Bodum France in Bodum Logistics A/S

      Predlogi

   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               v celoti ugodi pritožbi;

               —

               razveljavi izpodbijano sodbo;

               —

               naloži družbi Yoshida Metal Industry Co. Ltd plačilo stroškov Urada.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               —

               Pritožnik navaja, da Splošno sodišče ni obrazložilo izpodbijane sodbe, ker ni odgovorilo na trditev Urada, navedeno v točki 18 izpodbijane sodbe.

               —

               Pritožnik poleg tega navaja, da je Splošno sodišče kršilo člen 7(1)(e)(ii) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti. Moralo bi upoštevati, da je mogoče dvodimenzionalen znak ne le dodati, ampak tudi vključiti v tridimenzionalen predmet. Pri uporabi člena 7(1)(e)(ii) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti je torej treba upoštevati vse mogoče načine, ki si jih je mogoče – na dan vložitve prijave – zamisliti za vključitev tega znaka v tridimenzionalen predmet. Splošno sodišče je izkrivilo dokaze s tem, ko je razsodilo, da je odbor za pritožbe svojo presojo oprl izključno na dejansko tržene izdelke. Odbor za pritožbe je namreč pojasnil, da ugotovitve temeljijo predvsem na patentih, ki jih je vložil Pi-Design. Sklicevanje na dodatne elemente, vključno s patenti in dejansko trženimi izdelki, nikakor ne bi smelo bili prepovedano, če je s takimi elementi potrjeno sklepanje, da je mogoče z značilnostmi spornega znaka, kot je bil prijavljen, po njegovi vgradnji v tridimenzionalni predmet doseči tehnični učinek. To je edini pravilen pristop za zagotovitev pravne varnosti in splošnega interesa, na katerih temelji člen (1)(e)(ii) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti.


title: Zadeva C-206/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italija) 18. aprila 2013 – Cruciano Siragusa proti Regione Sicilia- Soprintendenza Beni Culturali e Ambientali di Palermo

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italija) 18. aprila 2013 – Cruciano Siragusa proti Regione Sicilia- Soprintendenza Beni Culturali e Ambientali di Palermo
   (Zadeva C-206/13)
   2013/C 207/17
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Cruciano Siragusa

      Tožena stranka: Regione Sicilia- Soprintendenza Beni Culturali e Ambientali di Palermo

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člen 17 Listine EU o temeljnih pravicah in načelo sorazmernosti kot temeljno načelo prava EU nasprotujeta uporabi nacionalnega predpisa, ki kot člen 167(4)(a) zakonske uredbe št. 42 iz leta 2004 izključuje možnost naknadne izdaje krajinskovarstvenega dovoljenja za vse človekove posege, ki povzročijo povečanje površine ali prostornine, ne da bi se pri tem konkretno presodila skladnost takih posegov z vrednotami varstva krajine na zadevnem območju?


title: Zadeva F-84/08: Tožba, vložena 17. oktobra 2008 – Cerafogli proti ECB

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/43

         Tožba, vložena 17. oktobra 2008 – Cerafogli proti ECB
   (Zadeva F-84/08)
   (2008/C 327/81)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Maria Concetta Cerafogli (Frankfurt, Nemčija) (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka
   Predmet in opis spora
   Naložitev povračila škoda s strani ECB, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi diskriminacije povezane z njeno sindikalno dejavnostjo.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se toženi stranki naloži plačilo odškodnine za premoženjsko škodo, ki vključuje, prvič, razliko, ki je nastala od 2004 do 2007, med plačo, ki jo je prejela tožeča stranka, in plačo v nazivu („band“) H, razred 54, oziroma 23 dodatnih razredov, in drugič, bonus v višini 3 500 eurov na leto za leta 2001, 2002 in 2003;

               —

               naj se toženi stranki naloži plačilo zneska 157 000 eurov ali podredno, zneska 45 000 eurov kot nadomestilo za nepremoženjsko škodo;

               —

               naj se razveljavi, če je treba, odločba z dne 25. junija 2008 o zavrnitvi zahteve za notranji upravni nadzor in odločba z dne 7. avgusta 2008 o zavrnitvi pritožbe, ker so te odločbe povezane s to tožbo;

               —

               naj se Evropski centralni banki naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T- 421/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne  10. novembra 2005  — Carreira proti Evropski agenciji za varnost in zdravje pri delu

text:
               28.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/25

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 10. novembra 2005 — Carreira proti Evropski agenciji za varnost in zdravje pri delu
   (Zadeva T- 421/04) (1)

   (2006/C 22/49)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 6, 8.1.2005.


title: Zadeva T-499/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. novembra 2015 – HSH Investment Holdings Coinvest-C in HSH Investment Holdings FSO/Komisija (Državne pomoči — Bančni sektor — Prestrukturiranje banke HSH Nordbank — Sklep, s katerim je bila pomoč pod nekaterimi pogoji razglašena za združljivo z notranjim trgom — Ničnostna tožba — Neobstoj posamičnega nanašanja — Manjšinski delničar prejemnika pomoči — Pojem ločenega interesa — Delna nedopustnost — Razvodenitev kapitala)

text:
               11.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. novembra 2015 – HSH Investment Holdings Coinvest-C in HSH Investment Holdings FSO/Komisija
   (Zadeva T-499/12) (1)

   ((Državne pomoči - Bančni sektor - Prestrukturiranje banke HSH Nordbank - Sklep, s katerim je bila pomoč pod nekaterimi pogoji razglašena za združljivo z notranjim trgom - Ničnostna tožba - Neobstoj posamičnega nanašanja - Manjšinski delničar prejemnika pomoči - Pojem ločenega interesa - Delna nedopustnost - Razvodenitev kapitala))
   (2016/C 007/22)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: HSH Investment Holdings Coinvest-C Sàrl (Luxembourg, Luksemburg), in HSH Investment Holdings FSO Sàrl (Luxembourg) (zastopniki: H.-J. Niemeyer, H. Ehlers in C. Kovács, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Flynn, T. Maxian Rusche in R. Sauer, agenti)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 20. septembra 2011 o državni pomoči SA.29338 (C 29/09 (ex N 264/09)), ki jo je Nemčija odobrila banki HSH Nordbank AG (2012/477/EU) (UL 2012, L 225, str. 1).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbama HSH Investment Holdings Coinvest-C Sàrl in HSH Investment Holdings FSO Sàrl se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 26, 26.1.2013.


title: Zadeva F-136/11: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 3. maja 2016 – Kovács/Komisija (Javni uslužbenci — Uradniki — Pokojnine — Člen 2 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom — Pokojninske pravice, pridobljene v nacionalnem pokojninskem sistemu pred nastopom službe pri Uniji — Prenos v pokojninski sistem Unije — Začetni predlog za priznanje pokojninske dobe, ki ga poda organ za imenovanja in sprejme zadevna oseba — Umik začetnega predloga s strani organa za imenovanje — Nov predlog za priznanje pokojninske dobe, ki temelji na novih splošnih izvedbenih določbah — Ugovor nedopustnosti — Pojem akta, ki posega v položaj — Člen 83 Poslovnika)

text:
               20.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 222/40

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 3. maja 2016 – Kovács/Komisija
   (Zadeva F-136/11) (1)

   ((Javni uslužbenci - Uradniki - Pokojnine - Člen 2 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom - Pokojninske pravice, pridobljene v nacionalnem pokojninskem sistemu pred nastopom službe pri Uniji - Prenos v pokojninski sistem Unije - Začetni predlog za priznanje pokojninske dobe, ki ga poda organ za imenovanja in sprejme zadevna oseba - Umik začetnega predloga s strani organa za imenovanje - Nov predlog za priznanje pokojninske dobe, ki temelji na novih splošnih izvedbenih določbah - Ugovor nedopustnosti - Pojem akta, ki posega v položaj - Člen 83 Poslovnika))
   (2016/C 222/51)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Zsuzsanna Kovács (Luxembourg, Luksemburg) (zastopniki: sprva D. de Abreu Caldas, A. Coolen, É. Marchal, S. Orlandi in J.-N. Louis, odvetniki, nato D. de Abreu Caldas, S. Orlandi in J.-N. Louis, odvetniki, in nazadnje, J.-N. Louis, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva D. Martin in J. Baquero Cruz, agenta, nato J. Currall in G. Gattinara, agenta, nato G. Gattinara, agent, in nazadnje, G. Gattinara in F. Simonetti, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o določitvi bonusa pokojninskih pravic tožeče stranke, pridobljenih pred začetkom zaposlitve, znotraj pokojninskega sistema Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se kot nedopustna zavrže.

               2.

               Zsuzsanna Kovács nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska Komisija.

      (1)  UL C 65, 3.3.2012, str. 24.


title: Zadeva C-324/14: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 7. aprila 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Krajowa Izba Odwoławcza – Poljska) – Partner Apelski Dariusz/Zarząd Oczyszczania Miasta (Predhodno odločanje – Javna naročila – Direktiva 2004/18/ES – Tehnična in/ali poklicna sposobnost gospodarskih subjektov – Člen 48(3) – Možnost sklicevanja na zmogljivosti drugih subjektov – Pogoji in podrobna pravila – Narava povezav med ponudnikom in drugimi subjekti – Sprememba ponudbe – Razveljavitev in ponovitev elektronske dražbe – Direktiva 2014/24/EU)

text:
               13.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/8

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 7. aprila 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Krajowa Izba Odwoławcza – Poljska) – Partner Apelski Dariusz/Zarząd Oczyszczania Miasta
      (Zadeva C-324/14) (1)

      ((Predhodno odločanje - Javna naročila - Direktiva 2004/18/ES - Tehnična in/ali poklicna sposobnost gospodarskih subjektov - Člen 48(3) - Možnost sklicevanja na zmogljivosti drugih subjektov - Pogoji in podrobna pravila - Narava povezav med ponudnikom in drugimi subjekti - Sprememba ponudbe - Razveljavitev in ponovitev elektronske dražbe - Direktiva 2014/24/EU))
      (2016/C 211/09)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Krajowa Izba Odwoławcza

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Partner Apelski Dariusz

         Tožena stranka: Zarząd Oczyszczania Miasta

         ob udeležbi: Remondis sp. z o.o., MR Road Service sp. z o.o.

         Izrek

                  1.

                  Člena 47(2) in 48(3) Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev v povezavi s členom 44(2) te direktive je treba razlagati tako, da:

                              —

                              dajeta vsakemu gospodarskemu subjektu pravico, da se za določeno javno naročilo sklicuje na zmogljivosti drugih subjektov, ne glede na pravno naravo povezave z njimi, če se naročniku dokaže, da bo imel kandidat ali ponudnik dejansko na voljo sredstva navedenih subjektov, ki so potrebna za izvedbo naročila, in

                              —

                              ni izključeno, da je uresničevanje navedene pravice v posebnih okoliščinah mogoče omejiti ob upoštevanju predmeta zadevnega naročila in njegovih ciljev. Za tak primer gre predvsem, kadar zmogljivosti, ki jih ima tretji subjekt in ki so nujne za izvedbo tega naročila, ni mogoče prenesti na kandidata ali ponudnika, tako da se zadnjenavedeni na navedene zmogljivosti lahko sklicuje, le če ta tretji subjekt neposredno in osebno sodeluje pri izvedbi navedenega naročila.

                  2.

                  Člen 48(2) in (3) Direktive 2004/18 je treba razlagati tako, da lahko naročnik ob upoštevanju predmeta določenega naročila in njegovih ciljev v posebnih okoliščinah za namene pravilne izvedbe zadevnega naročila v javnem razpisu ali razpisni dokumentaciji izrecno navede natančna pravila, v skladu s katerimi se gospodarski subjekt lahko sklicuje na zmogljivosti drugih subjektov, če so ta pravila povezana in sorazmerna s predmetom in cilji navedenega naročila.

                  3.

                  Načeli enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije gospodarskih subjektov, ki sta navedeni v členu 2 Direktive 2004/18, je treba razlagati tako, da v okoliščinah, kakršne so te iz spora o glavni stvari, nasprotujeta temu, da naročnik po odpiranju ponudb, predloženih v okviru postopka oddaje javnega naročila, ugodi predlogu gospodarskega subjekta – ki je predložil ponudbo za celoto zadevnega naročila – da se njegova ponudba upošteva za namene oddaje samo nekaterih delov tega naročila.

                  4.

                  Načeli enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije gospodarskih subjektov, ki sta navedeni v členu 2 Direktive 2004/18, je treba razlagati tako, da zahtevata razveljavitev in ponovitev elektronske dražbe, na katero gospodarski subjekt, ki je predložil sprejemljivo ponudbo, ni bil povabljen, in sicer, tudi če ni mogoče ugotoviti, da bi sodelovanje izključenega subjekta na dražbi spremenilo njen izid.

                  5.

                  V okoliščinah, kakršne so te iz postopka v glavni stvari, določb člena 48(3) Direktive 2004/18 ni mogoče razlagati ob upoštevanju določb člena 63(1) Direktive 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18.

         (1)  UL C 339, 29.9.2004.


title: Zadeva T-314/15: Tožba, vložena 2. junija 2015 – Grčija/Komisija

text:
               24.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/40

         Tožba, vložena 2. junija 2015 – Grčija/Komisija
   (Zadeva T-314/15)
   (2015/C 279/50)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Helenska republika (zastopnika: K. Boskovits in L. Kotroni)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničen razglasi Sklep Komisije z dne 23. marca 2015, SA.28876 (2012/C) (ex CP202/2009), o državni pomoči, ki jo je Grčija dodelila družbi Stathmos Emporevmatokivotion Peiraia & Cosco Pacific Limited;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev pravic obrambe Helenske republike

                           —

                           Helenska republika se s tem tožbenim razlogom sklicuje na spremembo dejanske in pravne podlage postopka, med sklepom za uvedbo postopka in sklepom, s katerim je bilo pojasnjeno, da so bile pomoči dodeljene.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: napačna razlaga in uporaba člena 107(1) PDEU, v kolikor se nanaša na pojem državne pomoči.

                           —

                           Helenska republika se s tem tožbenim razlogom sklicuje na neobstoj gospodarske prednosti in selektivni značaj zadevnega ukrepa, zlasti na dejstvo, da tožena stranka ni pravilno navedla referenčnega sistema za te ukrepe, da pravnih in dejanskih položajev podjetij, dejavnih v javnih infrastrukturnih projektih, ki se med seboj bistveno razlikujejo, ni ocenila glede na posebnosti tovrstnih koncesijskih pogodb in da ni upoštevala temeljnih in vodilnih načel splošnega davčnega sistema, na katerih temeljijo zadevni ukrepi.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: napačna, nezadostna in protislovna utemeljitev glede na sporne državne pomoči

                           —

                           Helenska republika se s tem tožbenim razlogom sklicuje na napačno, nezadostno in protislovno utemeljitev glede: a) dodelitev državnih pomoči iz državnih sredstev b) obstoj selektivne prednosti, c) primerjavo s podobnimi davčnopravnimi predpisi za koncesijske pogodbe, ki jih je odobrila Komisija za javne infrastrukturne projekte in d) izkrivljanja konkurence in vpliv na trgovino med državami članicami.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: napačna razlaga in uporaba člena 107(3) PDEU, glede na združljivost pomoči z notranjim trgom

                           —

                           Helenska republika se s tem tožbenim razlogom sklicuje na napačno opredelitev tožene stranke v zvezi z obstojem združljivih regionalnih pomoči in obstojem nujnih in sorazmernih pomoči, ki imajo spodbujevalni učinek za izvedbo cilja v skupnem interesu.

               5.

               Peti tožbeni razlog: napačna kvantifikacija pomoči in kršitev splošnih predpisov prava Unije v fazi vračila

                           —

                           Helenska republika se s tem tožbenim razlogom sklicuje na napačno metodologijo, ki naj bi jo uporabila tožena stranka pri kvantifikaciji pomoči in na kršitev načela enakega obravnavanja.