title: Zadeva C-296/17: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 14. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Varhoven kasatsionen sad (Bolgarija)– Bolgarija) – Wiemer & Trachte GmbH, v stečaju/Zhan Oved Tadzher (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Postopki zaradi insolventnosti – Uredba (ES) št. 1346/2000 – Člen 3(1) – Mednarodna pristojnost – Tožba za izpodbijanje pravnih dejanj – Izključna pristojnost sodišč države članice, na ozemlju katere je bil uveden postopek zaradi insolventnosti)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/14

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 14. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Varhoven kasatsionen sad (Bolgarija)– Bolgarija) – Wiemer & Trachte GmbH, v stečaju/Zhan Oved Tadzher
      (Zadeva C-296/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Postopki zaradi insolventnosti - Uredba (ES) št. 1346/2000 - Člen 3(1) - Mednarodna pristojnost - Tožba za izpodbijanje pravnih dejanj - Izključna pristojnost sodišč države članice, na ozemlju katere je bil uveden postopek zaradi insolventnosti))
      (2019/C 16/16)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Varhoven kasatsionen sad (Bolgarija)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka in vlagateljica kasacijske pritožbe: Wiemer & Trachte GmbH, v stečaju

         Tožena stranka in nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Zhan Oved Tadzher

         Izrek

      Člen 3(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti je treba razlagati tako, da so sodišča države članice, na ozemlju katere je bil uveden postopek zaradi insolventnosti, izključno pristojna za odločanje o tožbi za izpodbijanje pravnih dejanj zaradi insolventnosti, ki je vložena zoper toženo stranko, ki ima registrirani sedež ali stalno prebivališče v drugi državi članici.

         (1)  UL C 256, 7.8.2017.


title: Zadeva C-619/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg – Nemčija) – Sebastian W. Kreuziger/Land Berlin (Predhodno odločanje – Socialna politika – Organizacija delovnega časa – Direktiva 2003/88/ES – Člen 7 – Pravica do plačanega letnega dopusta – Nacionalna ureditev, ki določa izgubo neizrabljenega plačanega letnega dopusta in denarnega nadomestila za ta dopust, če delavec prošnje za dopust ni podal pred prenehanjem delovnega razmerja)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/3

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg – Nemčija) – Sebastian W. Kreuziger/Land Berlin
      (Zadeva C-619/16) (1)

      ((Predhodno odločanje - Socialna politika - Organizacija delovnega časa - Direktiva 2003/88/ES - Člen 7 - Pravica do plačanega letnega dopusta - Nacionalna ureditev, ki določa izgubo neizrabljenega plačanega letnega dopusta in denarnega nadomestila za ta dopust, če delavec prošnje za dopust ni podal pred prenehanjem delovnega razmerja))
      (2019/C 16/03)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka v pritožbenem postopku: Sebastian W. Kreuziger

         Tožena stranka v pritožbenem postopku: Land Berlin

         Izrek

      Člen 7 Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v delu, v katerem ima za posledico to, da delavec, če za uveljavitev svoje pravice do plačanega letnega dopusta ni zaprosil pred prenehanjem delovnega razmerja, samodejno in brez predhodne preveritve, ali mu je delodajalec zlasti s tem, da ga je ustrezno poučil, dejansko omogočil uveljavitev te pravice, izgubi plačani letni dopust, do katerega je bil ob tem prenehanju delovnega razmerja upravičen na podlagi prava Unije, s tem pa tudi pravico do denarnega nadomestila za neizrabljen plačani letni dopust.

         (1)  UL C 38, 6.2.2017.


title: Zadeva C-308/17: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Hellenische Republik/Leo Kuhn (Predhodno odločanje – Uredba (EU) št. 1215/2012 – Sodna pristojnost v civilnih in gospodarskih zadevah – Področje uporabe – Člen 1(1) – Pojem „civilne in gospodarske zadeve“ – Obveznice, ki jih je izdala država članica – Sodelovanje zasebnega sektorja pri prestrukturiranju javnega dolga te države – Enostranska in retroaktivna sprememba pogojev izdaje obveznic – Klavzule o skupnem ukrepanju – Tožba, ki so jo proti navedeni državi vložili zasebni upniki, ki so imetniki teh obveznic kot fizične osebe – Odgovornost države za dejanja in opustitve dejanj pri izvajanju javne oblasti)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/15

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Hellenische Republik/Leo Kuhn
      (Zadeva C-308/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Uredba (EU) št. 1215/2012 - Sodna pristojnost v civilnih in gospodarskih zadevah - Področje uporabe - Člen 1(1) - Pojem „civilne in gospodarske zadeve“ - Obveznice, ki jih je izdala država članica - Sodelovanje zasebnega sektorja pri prestrukturiranju javnega dolga te države - Enostranska in retroaktivna sprememba pogojev izdaje obveznic - Klavzule o skupnem ukrepanju - Tožba, ki so jo proti navedeni državi vložili zasebni upniki, ki so imetniki teh obveznic kot fizične osebe - Odgovornost države za dejanja in opustitve dejanj pri izvajanju javne oblasti))
      (2019/C 16/17)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberster Gerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Hellenische Republik

         Tožena stranka: Leo Kuhn

         Izrek

      Člen 1(1) Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, je treba razlagati tako, da spor, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, ki se nanaša na tožbo, ki jo je fizična oseba, ki je kupila obveznice, ki jih je izdala država članica, vložila zoper to državo članico in s katero izpodbija zamenjavo navedenih obveznic za obveznice nižje vrednosti, ki je bila tej fizični osebi naložena z zakonom, ki ga je v izjemnih okoliščinah sprejel nacionalni zakonodajalec in na podlagi katerega so bili pogoji enostransko in retroaktivno spremenjeni z uvedbo klavzule o skupnem ukrepanju, na podlagi katere lahko večina imetnikov zadevnih obveznic tako zamenjavo vsili manjšini, ne spada v „civilne in gospodarske zadeve“ v smislu te določbe.

         (1)  UL C 283, 28.8.2017.


title: Zadeva T-625/18: Tožba, vložena 10. oktobra 2018 – FT/ESMA

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/46

      Tožba, vložena 10. oktobra 2018 – FT/ESMA
      (Zadeva T-625/18)
      (2019/C 16/57)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: FT (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski organ za vrednostne papirje in trge (ESMA)

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  za ničen razglasi sklep ESMA41-137-1154 izvršnega direktorja Evropskega organa za vrednostne papirje in trge (ESMA) z dne 9. avgusta 2018, s katerim ESMA zahteva izterjavo zneska 12 000,00 EUR v zvezi s stroški, ki jih je ESMA imela v zadevi F-39/14;

                  —

                  za nično razglasi povezano obvestilo o dolgovanem znesku št. 4440180170 z dne 10. avgusta 2018, ki ga je izdal ESMA;

                  —

                  ugotovi, da ESMA plača svoje stroške in stroške tožeče stranke v tem postopku.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 98 finančne uredbe, (1) člena 60 finančne uredbe ESMA, (2) člena 170 Poslovnika Splošnega sodišča ter načela enakosti orožij strank spora, ker naj znesek, ki naj bi ga domnevno dolgovala tožeča stranka in ki je bil določen v navedenih aktih, Splošno sodišče ne bi določilo v skladu z navedenim členom 170.

                  2.

                  Z drugim tožbenim razlogom se trdi, da stroškov, ki jih navaja tožena stranka, ni mogoče izterjati, saj je bil prekoračen razumen rok za takšno zahtevo.

                  3.

                  S tretjim tožbenim razlogom se navaja očitna napaka pri presoji, s strani tožene stranke, dolga tožeče stranke, ker naj bi bil zahtevani znesek 12 000,00 EUR pretiran.

         (1)  Uredba (EU, Euratom) 2018/1046 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. julija 2018 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, spremembi uredb (EU) št. 1296/2013, (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013, (EU) št. 1304/2013, (EU) št. 1309/2013, (EU) št. 1316/2013, (EU) št. 223/2014, (EU) št. 283/2014 in Sklepa št. 541/2014/EU ter razveljavitvi Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 (UL 2018, L 193, str. 1).

         (2)  Sklep upravnega odbora o finančni uredbi organa za vrednostne papirje in trge ESMA/2014/MB/38.


title: Zadeva C-310/17: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 13. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden – Nizozemska) – Levola Hengelo BV/Smilde Foods BV (Predhodno odločanje – Intelektualna lastnina – Usklajevanje določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi – Direktiva 2001/29/ES – Področje uporabe – Člen 2 – Pravice reproduciranja – Pojem „delo“ – Okus živila)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/16

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 13. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden – Nizozemska) – Levola Hengelo BV/Smilde Foods BV
      (Zadeva C-310/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Intelektualna lastnina - Usklajevanje določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi - Direktiva 2001/29/ES - Področje uporabe - Člen 2 - Pravice reproduciranja - Pojem „delo“ - Okus živila))
      (2019/C 16/18)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Levola Hengelo BV

         Tožena stranka: Smilde Foods BV

         Izrek

      Direktivo 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da se na podlagi te direktive okus živila zavaruje z avtorsko pravico, in temu, da se nacionalna zakonodaja razlaga tako, da takemu okusu zagotavlja varstvo z avtorsko pravico.

         (1)  UL C 269, 14.8.2017.


title: Zadeva C-426/17: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 25. oktobra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social n° 2 de Terrassa – Španija) – Elena Barba Giménez/Francisca Carrión Lozano (Predhodno odločanje – Člen 53(2) Poslovnika sodišča – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Člen 47 – Upravičenec do brezplačne pravne pomoči – Plačilo odvetnika, imenovanega po uradni dolžnosti – Določitev tarif s strani odvetniške zbornice – Neobstoj predhodnih informacij o tarifah, ki bi jih odvetniki predložili svojim strankam – Pritožba v zvezi s tarifami – Preverjanje obstoja nepoštenih pogojev in nelojalnih praks – Postopek v glavni stvari – Predložitev pristojnemu organu – Neobstoj predložitve predložitvenemu sodišču – Odgovori na vprašanja za prehodno odločanje – Koristnost – Neobstoj – Očitna nedopustnost)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/26

      Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 25. oktobra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa – Španija) – Elena Barba Giménez/Francisca Carrión Lozano
      (Zadeva C-426/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Člen 53(2) Poslovnika sodišča - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 47 - Upravičenec do brezplačne pravne pomoči - Plačilo odvetnika, imenovanega po uradni dolžnosti - Določitev tarif s strani odvetniške zbornice - Neobstoj predhodnih informacij o tarifah, ki bi jih odvetniki predložili svojim strankam - Pritožba v zvezi s tarifami - Preverjanje obstoja nepoštenih pogojev in nelojalnih praks - Postopek v glavni stvari - Predložitev pristojnemu organu - Neobstoj predložitve predložitvenemu sodišču - Odgovori na vprašanja za prehodno odločanje - Koristnost - Neobstoj - Očitna nedopustnost))
      (2019/C 16/32)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa

         Stranki

         Tožeča stranka: Elena Barba Giménez

         Tožena stranka: Francisca Carrión Lozano

         Izrek

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa (delovno sodišče št. 2 v Terrassi, Španija) vložilo s sklepom z dne 27. junija 2017, je očitno nedopusten.

         (1)  UL C 300, 11.9.2017.


title: Zadeva C-330/17: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 15. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Verbraucherzentrale Baden-Württemberg e.V./Germanwings GmbH (Predhodno odločanje – Uredba (ES) št. 1008/2008 – Člen 2, točka 18 – Člen 23(1) – Prevoz – Skupna pravila za opravljanje zračnih prevozov v Evropski uniji – Informacije – Navedba končne cene – Vključitev letalske prevoznine v končno ceno – Obveznost navedbe letalskih prevoznin v eurih ali lokalni valuti – Izbira ustrezne lokalne valute – Navezne okoliščine)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/16

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 15. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Verbraucherzentrale Baden-Württemberg e.V./Germanwings GmbH
      (Zadeva C-330/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Uredba (ES) št. 1008/2008 - Člen 2, točka 18 - Člen 23(1) - Prevoz - Skupna pravila za opravljanje zračnih prevozov v Evropski uniji - Informacije - Navedba končne cene - Vključitev letalske prevoznine v končno ceno - Obveznost navedbe letalskih prevoznin v eurih ali lokalni valuti - Izbira ustrezne lokalne valute - Navezne okoliščine))
      (2019/C 16/19)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesgerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Verbraucherzentrale Baden-Württemberg e.V.

         Tožena stranka: Germanwings GmbH

         Izrek

      Člen 23(1) Uredbe (ES) št. 1008/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. septembra 2008 o skupnih pravilih za opravljanje zračnih prevozov v Skupnosti v povezavi s členom 2, točka 18, te uredbe je treba razlagati tako, da morajo pri navedbi letalskih prevoznin za letalske prevoze v Skupnosti letalski prevozniki, ki teh prevoznin ne objavijo v eurih, izbrati lokalno valuto, ki je objektivno povezana s ponujeno storitvijo. To velja zlasti za valuto, ki je zakonito plačilno sredstvo v državi članici kraja odhoda ali prihoda zadevnega leta.
      Tako so lahko v položaju, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, v katerem letalski prevoznik, ki ima sedež v državi članici, v kateri je euro zakonito plačilno sredstvo, na spletu ponuja zračni prevoz s krajem odhoda zadevnega leta v drugi državi članici, v kateri je zakonito plačilno sredstvo valuta, ki ni euro, letalske prevoznine – če niso navedene v eurih – navedene v valuti, ki je zakonito plačilno sredstvo v zadnjenavedeni državi članici.

         (1)  UL C 293, 4.9.2017.


title: Zadeva T-635/18: Tožba, vložena 23. oktobra 2018 – Industrial Química del Nalón/Komisija

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/47

      Tožba, vložena 23. oktobra 2018 – Industrial Química del Nalón/Komisija
      (Zadeva T-635/18)
      (2019/C 16/58)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Španija) (zastopniki: K. Van Maldegem, M. Grunchard, R. Crespi in S. Saez Moreno, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

                  —

                  tožeči stranki nadomesti škodo, ki ji jo je povzročila tožena stranka;

                  —

                  toženi stranki naloži, naj tožeči stranki plača odškodnino za škodo, ki ji je nastala neposredno zaradi tega, ker je Komisija sprejela Uredbo (EU) št. 944/2013 z dne 2. oktobra 2013 o spremembi Uredbe (ES) št. 1272/2008 Evropskega Parlamenta in Sveta o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi z namenom njene prilagoditve tehničnemu in znanstvenemu napredku (UL 2013, L 261, str. 5), kolikor je v njej snov smola, premogov katran, visokotemperaturna uvrščena v skupini Aquatic Acute 1 (H400) in Aquatic Chronic 1 (H410), pri čemer je ta odškodnina ocenjena na skupno 833 628,00 EUR ali katerikoli drug znesek, ki ga bosta ugotovila tožeča stranka med postopkom ali Splošno sodišče;

                  —

                  podredno, z vmesno sodbo razsodi, da mora tožena stranka povrniti škodo za nastalo izgubo, in strankama naloži, naj Splošnemu sodišču v razumnem času od izdaje sodbe predložita številčne podatke glede odškodnine, o kateri se bosta stranki dogovorili, ali, če se o njej ne bosta dogovorili, strankama naloži, naj v istem obdobju predložita svoja predloga, utemeljena z natančnimi številčnimi podatki;

                  —

                  toženi stranki naloži, naj tožeči stranki plača kompenzacijske obresti po privzeti stopnji od nastanka izgube (torej ali od datuma začetka veljavnosti nezakonite uvrstitve ali od datuma dejanske izgube);

                  —

                  toženi stranki naloži, naj plača zamudne obresti po stopnji 8 % ali kakršne koli druge obresti po ustrezni stopnji, ki jih bo določilo Splošno sodišče, izračunane od dolgovanega zneska od datuma razglasitve sodbe do dejanskega plačila, in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlog in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en sam razlog, ki se nanaša na to, da je tožena stranka tožeči stranki povzročila škodo s sprejetjem in začetkom veljavnosti Uredbe Komisije (EU) št. 944/13 (1), s katero je bila snov smola, premogov katran, visokotemperaturna uvrščena v skupini Aquatic Acute 1 (H400) in Aquatic Chronic 1 (H410). Sodišče Evropske unije je 22. novembra 2017 zavrnilo pritožbo Evropske komisije zoper odločitev Splošnega sodišča o razglasitvi ničnosti Uredbe (EU) št. 944/13 v delu, v katerem je bila v njej snov smola, premogov katran, visokotemperaturna uvrščena v skupini Aquatic Acute 1 (H400) in Aquatic Chronic 1 (H410), zaradi očitne napake pri presoji. Tožeči stranki so v zvezi z uporabo nezakonite uvrstitve nastali stroški. Tožena stranka na podlagi členov 268 in 340 PDEU odgovarja za te stroške, ker je bilo ravnanje tožene stranke nezakonito, saj pomeni dovolj resno kršitev prava, ker je povzročena škoda dejanska in gotova ter ker obstaja neposredna vzročna zveza med ravnanjem tožene stranke in zatrjevano škodo.

         (1)  Uredba Komisije (EU) št. 944/2013 z dne 2. oktobra 2013 o spremembi Uredbe (ES) št. 1272/2008 Evropskega Parlamenta in Sveta o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi z namenom njene prilagoditve tehničnemu in znanstvenemu napredku (UL L 261, str. 5).


title: Zadeva C-334/17 P: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 15. novembra 2018 – Republika Estonija/Evropska komisija, Republika Latvija (Pritožba – Skupna ureditev trgov – Znesek, ki se zaračuna za količine neizločenih presežkov sladkorja – Odločba 2006/776/CE – Predlog za spremembo končne odločbe Evropske komisije – Dopis o zavrnitvi – Tožba zoper ta dopis – Dopustnost)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/17

      Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 15. novembra 2018 – Republika Estonija/Evropska komisija, Republika Latvija
      (Zadeva C-334/17 P) (1)

      ((Pritožba - Skupna ureditev trgov - Znesek, ki se zaračuna za količine neizločenih presežkov sladkorja - Odločba 2006/776/CE - Predlog za spremembo končne odločbe Evropske komisije - Dopis o zavrnitvi - Tožba zoper ta dopis - Dopustnost))
      (2019/C 16/20)
      Jezik postopka: estonščina

         Stranke

         Pritožnica: Republika Estonija (zastopnica: N. Grünberg, agentka)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija (zastopniki: A. Lewis in L. Naaber-Kivisoo, agenta, skupaj s S. Mody, vandeadvokaat), Republika Latvija

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Republiki Estoniji se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 256, 7.8.2017.


title: Zadeva C-684/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesarbeitsgericht – Nemčija) – Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften eV/Tetsuji Shimizu (Predhodno odločanje – Socialna politika – Organizacija delovnega časa – Direktiva 2003/88/ES – Člen 7 – Pravica do plačanega letnega dopusta – Nacionalna ureditev, ki določa izgubo neizrabljenega plačanega letnega dopusta in denarnega nadomestila za ta dopust, če delavec prošnje za dopust ni podal pred prenehanjem delovnega razmerja – Direktiva 2003/88/ES – Člen 7 – Obveznost skladne razlage nacionalnega prava – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Člen 31(2) – Možnost sklicevanja v okviru spora med posamezniki)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/5

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesarbeitsgericht – Nemčija) – Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften eV/Tetsuji Shimizu
      (Zadeva C-684/16) (1)

      ((Predhodno odločanje - Socialna politika - Organizacija delovnega časa - Direktiva 2003/88/ES - Člen 7 - Pravica do plačanega letnega dopusta - Nacionalna ureditev, ki določa izgubo neizrabljenega plačanega letnega dopusta in denarnega nadomestila za ta dopust, če delavec prošnje za dopust ni podal pred prenehanjem delovnega razmerja - Direktiva 2003/88/ES - Člen 7 - Obveznost skladne razlage nacionalnega prava - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 31(2) - Možnost sklicevanja v okviru spora med posamezniki))
      (2019/C 16/05)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesarbeitsgericht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Vlagatelj revizije: Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften eV

         Nasprotna stranka v postopku revizije: Tetsuji Shimizu

         Izrek

                  1.

                  Člen 7 Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa in člen 31(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v skladu s katero delavec, če ni zaprosil za to, da bi lahko v zadevnem referenčnem obdobju uveljavil svojo pravico do plačanega letnega dopusta, ob koncu tega obdobja samodejno in brez predhodne preveritve, ali mu je delodajalec zlasti s tem, da ga je ustrezno poučil, dejansko omogočil uveljavitev te pravice, izgubi plačani letni dopust, ki ga je v skladu z navedenimi določbami pridobil za navedeno obdobje, s tem pa tudi pravico, da se mu v primeru prenehanja delovnega razmerja izplača denarno nadomestilo za neizrabljen letni dopust. Predložitveno sodišče mora v zvezi s tem ob upoštevanju celotnega nacionalnega prava in z uporabo načinov razlage prava, ki so uveljavljeni v nacionalnem pravu, preveriti, ali lahko to pravo razlaga tako, da bo zagotovljen polni učinek prava Unije.

                  2.

                  Če nacionalne zakonodaje, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ni mogoče razlagati tako, da bi bila v skladu s členom 7 Direktive 2003/88 in členom 31(2) Listine, iz zadnjenavedene določbe izhaja, da nacionalno sodišče, ki odloča o sporu med delavcem in njegovim nekdanjim delodajalcem, ki je zasebni subjekt, navedene nacionalne zakonodaje ne sme uporabiti in mora – če delodajalec ne more dokazati, da je ravnal z vso potrebno skrbnostjo, da je imel delavec plačani letni dopust, do katerega je bil na podlagi prava Unije upravičen, tudi dejansko možnost izrabiti – zagotoviti, da navedenemu delavcu ni odvzeta pridobljena pravica do takega plačanega letnega dopusta, s tem pa tudi ne pravica do denarnega nadomestila za dopust, ki ga v primeru prenehanja delovnega razmerja ni izrabil, ki ga mora v tem primeru plačati neposredno zadevni delodajalec.

         (1)  UL C 104, 3.4.2017.


title: Zadeva C-300/18 P: Pritožba, ki jo je UF vložil 3. maja 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 7. marca 2018 v zadevi UF/Evropski parlament in Svet Evropske unije, T-422/17

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/26

      Pritožba, ki jo je UF vložil 3. maja 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 7. marca 2018 v zadevi UF/Evropski parlament in Svet Evropske unije, T-422/17
      (Zadeva C-300/18 P)
      (2019/C 16/33)
      Jezik postopka: litovščina

         Stranke

         Pritožnik: UF (zastopnica: L. Gudaitė, advokatė)

         Drugi stranki v postopku: Evropski parlament in Svet Evropske unije
      Sodišče (deseti senat) je s sklepom z dne 11. oktobra 2018 odločilo, da je pritožba očitno neutemeljena.


title: Zadeve od T-639/15 do T-666/15 in T-94/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. septembra 2018 – Psara in drugi/Parlament (Dostop do dokumentov – Uredba (ES) št. 1049/2001 – Evropski parlament – Izdatki poslancev Parlamenta iz naslova njihovih nadomestil – Zavrnitev dostopa – Neobstoječi dokumenti – Osebni podatki – Uredba (ES) št. 45/2001 – Potreba po prenosu podatkov – Konkreten in posamičen preizkus – Delni dostop – Prevelika upravna obremenitev – Obveznost obrazložitve)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/36

      Sodba Splošnega sodišča z dne 25. septembra 2018 – Psara in drugi/Parlament
      (Zadeve od T-639/15 do T-666/15 in T-94/16) (1)

      ((Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Evropski parlament - Izdatki poslancev Parlamenta iz naslova njihovih nadomestil - Zavrnitev dostopa - Neobstoječi dokumenti - Osebni podatki - Uredba (ES) št. 45/2001 - Potreba po prenosu podatkov - Konkreten in posamičen preizkus - Delni dostop - Prevelika upravna obremenitev - Obveznost obrazložitve))
      (2019/C 16/44)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka v zadevi T-639/15: Maria Psara (Atene, Grčija) (zastopnici: N. Pirc Musar in R. Lemut Strle, odvetnici)

         Tožeča stranka v zadevi T-640/15: Tina Kristan (Ljubljana, Slovenija) (zastopnici: N. Pirc Musar in R. Lemut Strle, odvetnici)

         Tožeča stranka v zadevi T-641/15: Tanja Malle (Dunaj, Avstrija) (zastopnici: N. Pirc Musar in R. Lemut Strle, odvetnici)

         Tožeča stranka v zadevi T-642/15: Wojciech Cieśla (Varšava, Poljska) (zastopnici: N. Pirc Musar in R. Lemut Strle, odvetnici)

         Tožeča stranka v zadevi T-643/15: Staffan Dahllof (zastopnici: N. Pirc Musar in R. Lemut Strle, odvetnici)

         Tožeča stranka v zadevi T-644/15: Delphine Reuter (zastopnici: N. Pirc Musar in R. Lemut Strle, odvetnici)

         Tožeča stranka v zadevah T-645/15 in T-654/15: České centrum pro investigativní žurnalistiku o.p.s. (Praga, Češka republika) (zastopnici: N. Pirc Musar in R. Lemut Strle, odvetnici)

         Tožeča stranka v zadevi T-646/15: Harry Karanikas (Chalándri, Grčija) (zastopnici: N. Pirc Musar in R. Lemut Strle, odvetnici)

         Tožeča stranka v zadevah T-647/15 in T-657/15: Crina Boros (zastopnici: N. Pirc Musar in R. Lemut Strle, odvetnici)

         Tožeča stranka v zadevah T-648/15, T-663/15 in T-665/15: Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica (Riga, Latvija) (zastopnici: N. Pirc Musar in R. Lemut Strle, odvetnici)

         Tožeča stranka v zadevi T-649/15: Balazs Toth (Budimpešta, Madžarska) (zastopnici: N. Pirc Musar in R. Lemut Strle, odvetnici)

         Tožeča stranka v zadevi T-650/15: Minna Knus-Galán (Helsinki, Finska) (zastopnici: N. Pirc Musar in R. Lemut Strle, odvetnici)

         Tožeča stranka v zadevi T-651/15: Atanas Tchobanov (Plessis-Robinson, Francija) (zastopnici: N. Pirc Musar in R. Lemut Strle, odvetnici)

         Tožeča stranka v zadevi T-652/15: Dirk Liedtke (Hamburg, Nemčija) (zastopnici: N. Pirc Musar in R. Lemut Strle, odvetnici)

         Tožeča stranka v zadevi T-653/15: Nils Mulvad (Risskov, Danska) (zastopnici: N. Pirc Musar in R. Lemut Strle, odvetnici)

         Tožeča stranka v zadevi T-655/15: Hugo van der Parre (Huizen, Nizozemska) (zastopnici: N. Pirc Musar in R. Lemut Strle, odvetnici)

         Tožeča stranka v zadevi T-656/15: Guia Baggi (Firence, Italija) (zastopnici: N. Pirc Musar in R. Lemut Strle, odvetnici)

         Tožeča stranka v zadevi T-658/15: Marcos García Rey (zastopnici: N. Pirc Musar in R. Lemut Strle, odvetnici)

         Tožeča stranka v zadevi T-659/15: Mark Lee Hunter (zastopnici: N. Pirc Musar in R. Lemut Strle, odvetnici)

         Tožeča stranka v zadevi T-660/15: Kristof Clerix (Bruselj) (zastopnici: N. Pirc Musar in R. Lemut Strle, odvetnici)

         Tožeča stranka v zadevi T-661/15: Rui Araujo (Lizbona, Portugalska) (zastopnici: N. Pirc Musar in R. Lemut Strle, odvetnici)

         Tožeča stranka v zadevi T-662/15: Anuška Delić (Ljubljana) (zastopnici: N. Pirc Musar in R. Lemut Strle, odvetnici)

         Tožeča stranka v zadevi T-664/15: Jacob Borg (San Ġiljan, Malta) (zastopnici: N. Pirc Musar in R. Lemut Strle, odvetnici)

         Tožeča stranka v zadevi T-666/15: Matilda Bačelić (Zagreb, Hrvaška) (zastopnici: N. Pirc Musar in R. Lemut Strle, odvetnici)

         Tožeča stranka v zadevi T-94/16: Gavin Sheridan (zastopnici: N. Pirc Musar in R. Lemut Strle, odvetnici)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopniki: N. Görlitz, C. Burgos in M. Windisch, agenti)

         Predmet

      Predlogi na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepov Parlamenta A(2015) 8324 C, A(2015) 8463 C, A(2015) 8627 C, A(2015) 8682 C, A(2015) 8594 C, A(2015) 8551 C, A(2015) 8732 C, A(2015) 8681 C, A(2015) 8334 C, A(2015) 8327 C in A(2015) 8344 C z dne 14. septembra 2015, A(2015) 8656 C, A(2015) 8678 C, A(2015) 8361 C, A(2015) 8663 C, A(2015) 8360 C, A(2015) 8486 C in A(2015) 8305 C z dne 15. septembra 2015, A(2015) 8602 C, A(2015) 8554 C, A(2015) 8490 C, A(2015) 8659 C, A(2015) 8547 C, A(2015) 8552 C, A(2015) 8553 C, A(2015) 8661 C, A(2015) 8684 C in A(2015) 8672 C z dne 16. septembra 2015 ter A(2015) 13844 C z dne 14. januarja 2016, s katerimi je Parlament na podlagi Uredbe (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331) zavrnil potrdilne prošnje tožečih strank za dostop do dokumentov Parlamenta, v katerih so bile informacije o nadomestilih njegovih poslancev.

         Izrek

                  1.

                  Zadeve od T-639/15 do T-666/15 in T-94/16 se za izdajo te sodbe združijo.

                  2.

                  Tožbe se zavrnejo.

                  3.

                  Marii Psara, Tini Kristan, Tanji Malle, Wojciechu Cieśli, Staffanu Dahllofu, Delphine Reuter, družbi České centrum pro investigativní žurnalistiku o.p.s., Harryju Karanikasu, Crini Boros, družbi Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica, Balazsu Tothu, Minni Knus-Galán, Atanasu Tchobanovu, Dirku Liedtkeju, Nilsu Mulvadu, Hugu van der Parreju, Guii Baggi, Marcosu Garcíi Reyu, Marku Leeju Hunterju, Kristofu Clerixu, Ruiju Arauju, Anuški Delić, Jacobu Borgu, Matildi Bačelić in Gavinu Sheridanu se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 48, 8.2.2016.


title: Zadeva T-718/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. novembra 2018 – Mad Dogg Athletics/EUIPO – Aerospinning Master Franchising (SPINNING) (Znamka Evropske unije – Postopek za razveljavitev – Besedna znamka Evropske unije SPINNING – Delna razveljavitev – Člen 51(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 58(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)))

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/38

      Sodba Splošnega sodišča z dne 8. novembra 2018 – Mad Dogg Athletics/EUIPO – Aerospinning Master Franchising (SPINNING)
      (Zadeva T-718/16) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Postopek za razveljavitev - Besedna znamka Evropske unije SPINNING - Delna razveljavitev - Člen 51(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 58(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))))
      (2019/C 16/45)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Mad Dogg Athletics, Inc. (Los Angeles, Kalifornija Združene države) (zastopnik: J. Steinberg, avocat)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Walicka, agent)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Aerospinning Master Franchising s. r. o., nekdanja Aerospinning Master Franchising, Ltd., s.r.o. (Praga, Češka republika) (zastopnik: K. Labalestra, avocat)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 21. julija 2016 (zadeva R 2375/2014-5) v zvezi s postopkom za razveljavitev med družbama Aerospinning Master Franchising in Mad Dogg Athletics.

         Izrek

                  1.

                  Odločba petega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 21. julija 2016 (zadeva R 2375/2014-5) se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na proizvode iz razreda 28 in storitve iz razreda 41 Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji blaga in storitev zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957, kakor je bil spremenjen in dopolnjen.

                  2.

                  EUIPO poleg svojih stroškov nosi tudi stroške družbe Mad Dogg Athletics, Inc.

                  3.

                  Družba Aerospinning Master Franchising s. r. o. nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 462, 12.12.2016.


title: Zadeva T-637/18: Tožba, vložena 23. oktobra 2018 – Bawtry Carbon International/Komisija

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/49

      Tožba, vložena 23. oktobra 2018 – Bawtry Carbon International/Komisija
      (Zadeva T-637/18)
      (2019/C 16/60)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Bawtry Carbon International Ltd (Doncaster, Združeno kraljestvo) (zastopniki: K. Van Maldegem, M. Grunchard, R. Crespi in S. Saez Moreno, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

                  —

                  tožeči stranki nadomesti škodo, ki ji jo je povzročila tožena stranka;

                  —

                  toženi stranki naloži, naj tožeči stranki plača odškodnino za škodo, ki ji je nastala neposredno zaradi tega, ker je Komisija sprejela Uredbo (EU) št. 944/2013 z dne 2. oktobra 2013 o spremembi Uredbe (ES) št. 1272/2008 Evropskega Parlamenta in Sveta o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi z namenom njene prilagoditve tehničnemu in znanstvenemu napredku (UL 2013, L 261, str. 5), kolikor je v njej snov smola, premogov katran, visokotemperaturna uvrščena v skupini Aquatic Acute 1 (H400) in Aquatic Chronic 1 (H410), pri čemer je ta odškodnina ocenjena na skupno 194 200,06 EUR ali katerikoli drug znesek, ki ga bosta ugotovila tožeča stranka med postopkom ali Splošno sodišče;

                  —

                  podredno, z vmesno sodbo razsodi, da mora tožena stranka povrniti škodo za nastalo izgubo, in strankama naloži, naj Splošnemu sodišču v razumnem času od izdaje sodbe predložita številčne podatke glede odškodnine, o kateri se bosta stranki dogovorili, ali, če se o njej ne bosta dogovorili, strankama naloži, naj v istem obdobju predložita svoja predloga, utemeljena z natančnimi številčnimi podatki;

                  —

                  toženi stranki naloži, naj tožeči stranki plača kompenzacijske obresti po privzeti stopnji od nastanka izgube (torej ali od datuma začetka veljavnosti nezakonite uvrstitve ali od datuma dejanske škode);

                  —

                  toženi stranki naloži, naj plača zamudne obresti po stopnji 8 % ali kakršne koli druge obresti po ustrezni stopnji, ki jih bo določilo Splošno sodišče, izračunane od dolgovanega zneska od datuma razglasitve sodbe do dejanskega plačila, in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en sam razlog, ki se nanaša na to, da je tožena stranka tožeči stranki povzročila škodo s sprejetjem in začetkom veljavnosti Uredbe Komisije (EU) št. 944/13 (1), s katero je bila snov smola, premogov katran, visokotemperaturna uvrščena v skupini Aquatic Acute 1 (H400) in Aquatic Chronic 1 (H410). Sodišče Evropske unije je 22. novembra 2017 zavrnilo pritožbo Evropske komisije zoper odločitev Splošnega sodišča o razglasitvi ničnosti Uredbe (EU) št. 944/13 v delu, v katerem je bila v njej snov smola, premogov katran, visokotemperaturna uvrščena v skupini Aquatic Acute 1 (H400) in Aquatic Chronic 1 (H410), zaradi očitne napake pri presoji. Tožeči stranki so v zvezi z uporabo nezakonite uvrstitve nastali stroški. Tožena stranka na podlagi členov 268 in 340 PDEU odgovarja za te stroške, ker je bilo ravnanje tožene stranke nezakonito, saj pomeni dovolj resno kršitev prava, ker je povzročena škoda dejanska in gotova ter ker obstaja neposredna vzročna zveza med ravnanjem tožene stranke in zatrjevano škodo.

         (1)  Uredba Komisije (EU) št. 944/2013 z dne 2. oktobra 2013 o spremembi Uredbe (ES) št. 1272/2008 Evropskega parlamenta in Sveta o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi z namenom njene prilagoditve tehničnemu in znanstvenemu napredku (UL 2013, L 261, str. 5).


title: Zadeva C-551/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van Cassatie (Belgija) 29. avgusta 2018 – kazenski postopek zoper IK

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/28

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van Cassatie (Belgija) 29. avgusta 2018 – kazenski postopek zoper IK
      (Zadeva C-551/18)
      (2019/C 16/35)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Hof van Cassatie

         Vlagatelj kasacijske pritožbe

      IK

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 8(1)(f) Okvirnega sklepa o evropskem nalogu za prijetje (1) razlagati tako, da zadostuje, da odreditveni pravosodni organ v evropskem nalogu za prijetje navede zgolj izrečeno izvršljivo kazen zapora, ne pa tudi stranske kazni, kakršna je TBS, ki je bila izrečena za isto kaznivo dejanje z isto sodno odločbo, zaradi katere bo odvzeta prostost šele po tem, ko bo izvršena prvonavedena kazen zapora, in to šele na podlagi izrecne odločbe, ki jo o tem izda strafuitvoeringsrechtbank (sodišče, pristojno za izvrševanje kazenskih sankcij)?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je treba člen 8(1)(f) Okvirnega sklepa o evropskem nalogu za prijetje razlagati tako, da predaja s strani države članice izvršitvenega pravosodnega organa na podlagi evropskega naloga za prijetje – v katerem je navedena zgolj izrečena izvršljiva kazen zapora, izrečena stranska kazen TBS, ki je bila izrečena za isto kaznivo dejanje z isto sodno odločbo, pa torej ni navedena – pomeni, da lahko država članica odreditvenega pravosodnega organa dejansko odvzame prostost zaradi izvršitve stranske kazni?

                  3.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je treba člen 8(1)(f) Okvirnega sklepa o evropskem nalogu za prijetje razlagati tako, da je posledica tega, da odreditveni pravosodni organ v evropskem nalogu za prijetje ni navedel stranske kazni TBS, to, da ta stranska kazen – za katero je mogoče šteti, da izvršitveni pravosodni organ zanjo ne ve – ne more voditi do dejanskega odvzema prostosti v odreditveni državi članici?

         (1)  Okvirni sklep Sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (2002/584/PNZ) (UL L 190, str. 1).


title: Zadeva T-724/16 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. novembra 2018 – Cocchi in Falcione/Komisija (Pritožba – Javni uslužbenci – Prenos nacionalnih pokojninskih pravic – Člen 24 Kadrovskih predpisov – Obveznost pomoči Unije – Izguba pravnega interesa tožečih strank med postopkom – Ustavitev postopka na prvi stopnji – Vzročna zveza)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/39

      Sodba Splošnega sodišča z dne 8. novembra 2018 – Cocchi in Falcione/Komisija
      (Zadeva T-724/16 P) (1)

      ((Pritožba - Javni uslužbenci - Prenos nacionalnih pokojninskih pravic - Člen 24 Kadrovskih predpisov - Obveznost pomoči Unije - Izguba pravnega interesa tožečih strank med postopkom - Ustavitev postopka na prvi stopnji - Vzročna zveza))
      (2019/C 16/46)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Pritožnika: Giorgio Cocchi (Wezembeek-Oppem, Belgija) in Nicola Falcione (Bruselj, Belgija) (zastopnik: S. Orlandi, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: G. Gattinara in F. Simonetti, agenta)

         Predmet

      Pritožba zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 2. avgusta 2016, Cocchi in Falcione/Komisija (F-134/11, EU:F:2016:194), za razveljavitev tega sklepa.

         Izrek

                  1.

                  Sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 2. avgusta 2016, Cocchi in Falcione/Komisija (F-134/11) se razveljavi v delu, v katerem je Sodišče za uslužbence ugotovilo, da ni bilo več treba odločiti o odškodninskih zahtevkih Giorgia Cocchija in Nicole Falcioneja na prvi stopnji.

                  2.

                  V preostalem se pritožba zavrne.

                  3.

                  Odškodninska zahtevka, ki sta ju G. Cocchi in N. Falcione vložila v okviru prvostopenjske tožbe s številko zadeve F-134/11, se zavrneta.

                  4.

                  Vsaka stranka nosi svoje stroške, ki so ji v postopku pritožbe in na prvi stopnji nastali v zvezi z odškodninskima zahtevkoma.

         (1)  UL C 441, 28.11.2016.


title: Zadeva C-380/17: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – K, B/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Predhodno odločanje – Pristojnost Sodišča – Direktiva 2003/86/ES – Pravica do združitve družine – Člen 12 – Nespoštovanje trimesečnega roka po priznanju mednarodne zaščite – Upravičenec do statusa subsidiarne zaščite – Zavrnitev prošnje za izdajo vizuma)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/18

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – K, B/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
      (Zadeva C-380/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Pristojnost Sodišča - Direktiva 2003/86/ES - Pravica do združitve družine - Člen 12 - Nespoštovanje trimesečnega roka po priznanju mednarodne zaščite - Upravičenec do statusa subsidiarne zaščite - Zavrnitev prošnje za izdajo vizuma))
      (2019/C 16/22)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Raad van State

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: K, B

         Tožena stranka: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

         Izrek

                  1.

                  Sodišče je na podlagi člena 267 PDEU pristojno za razlago člena 12(1) Direktive Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine v primeru, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, v katerem se mora predložitveno sodišče izreči o pravici do združitve družine upravičenca do statusa subsidiarne zaščite, če se ta določba za tak primer uporablja neposredno in brezpogojno na podlagi nacionalnega prava.

                  2.

                  Člen 12(1) Direktive 2003/86 ne nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero je prošnjo za združitev družine, ki jo družinski član begunca vloži na podlagi ugodnejših določb za begunce iz poglavja V te direktive, mogoče zavrniti, ker je bila ta prošnja vložena več kot tri mesece po tem, ko je bil sponzorju odobren status begunca, pri čemer je v skladu z njo mogoče v okviru drugih pravil vložiti novo prošnjo, če ta ureditev:

                              —

                              določa, da takega razloga za zavrnitev ni mogoče sprejeti v položajih, v katerih je zaradi posebnih okoliščin prepozna vložitev prve prošnje objektivno opravičljiva;

                              —

                              določa, da so zadevne osebe v celoti obveščene o posledicah odločbe o zavrnitvi njihove prve prošnje in o ukrepih, ki jih morajo sprejeti za učinkovito uveljavljanje svoje pravice do združitve družine, in

                              —

                              zagotavlja, da za sponzorje, priznane kot begunce, še naprej veljajo ugodnejši pogoji za uresničevanje pravice do združitve družine, ki veljajo za begunce in ki so navedeni v členih 10 in 11 ali v členu 12(2) navedene direktive.

         (1)  UL C 300, 11.9.2017.


title: Zadeva T-827/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. novembra 2018 – QB/ECB (Javni uslužbenci – Osebje ECB – Ocenjevalno obdobje – Karierno ocenjevalno poročilo (2015) – Možnost sodelovanja sindikalnega zastopnika pri letnem razgovoru o delu – Kršitev pravil o objektivnosti in nepristranskosti ocenjevalca – Plača – Odločba o zavrnitvi upravičenosti do povišanja plače – Dopustnost dokazov – Elektronsko dopisovanje med članom osebja in njegovim „coach“ po službeni elektronski pošti – Odgovornost)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/39

      Sodba Splošnega sodišča z dne 8. novembra 2018 – QB/ECB
      (Zadeva T-827/16) (1)

      ((Javni uslužbenci - Osebje ECB - Ocenjevalno obdobje - Karierno ocenjevalno poročilo (2015) - Možnost sodelovanja sindikalnega zastopnika pri letnem razgovoru o delu - Kršitev pravil o objektivnosti in nepristranskosti ocenjevalca - Plača - Odločba o zavrnitvi upravičenosti do povišanja plače - Dopustnost dokazov - Elektronsko dopisovanje med članom osebja in njegovim „coach“ po službeni elektronski pošti - Odgovornost))
      (2019/C 16/47)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: QB (zastopnica: L. Levi, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka (zastopniki: F. von Lindeiner in B. Ehlers, agenta, skupaj z B. Wägenbaurjem, odvetnik)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 50a Statuta Sodišča Evropske unije in člena 36.2 Protokola o statutu Evropskega sistema centralnih bank in ECB, priloženega PEU in PDEU, za, prvič, razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila tožeče stranke za leto 2015 in odločbe ECB z dne 15. decembra 2015, s katero ji je bilo zavrnjeno povišanje plače, ter po potrebi razglasitev ničnosti odločb ECB z dne 2. maja in 15. septembra 2016, s katerima sta bili zavrnjeni upravna pritožba in pritožba tožeče stranke, in drugič, povračilo škode, ki naj bi jo utrpela tožeča stranka.

         Izrek

                  1.

                  Ocenjevalno poročilo QB za ocenjevalno obdobje 2015 in odločba Evropske centralne banke (ECB) z dne 15. decembra 2015, s katero je bilo tožeči stranki zavrnjeno povišanje plače, se razglasita za nična.

                  2.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                  ECB nosi svoje stroške in stroške QB.

         (1)  UL C 22, 23.1.2017.


title: Zadeva C-432/17: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 7. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supreme Court of the United Kingdom – Združeno kraljestvo) – Dermod Patrick O'Brien/Ministry of Justice, nekdanji Department for Constitutional Affairs (Predhodno odločanje – Socialna politika – Direktiva 97/81/ES – Okvirni sporazum o delu s krajšim delovnim časom, sklenjen med UNICE, CEEP in ETUC – Določba 4 – Načelo prepovedi diskriminacije – Delavec, zaposlen s krajšim delovnim časom – Starostna pokojnina – Izračun zneska pokojnine – Upoštevanje delovne dobe, dopolnjene pred iztekom roka za prenos Direktive 97/81/ES – Takojšnja uporaba za prihodnje učinke položaja, nastalega med veljavo prejšnjega zakona)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/19

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 7. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supreme Court of the United Kingdom – Združeno kraljestvo) – Dermod Patrick O'Brien/Ministry of Justice, nekdanji Department for Constitutional Affairs
      (Zadeva C-432/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Socialna politika - Direktiva 97/81/ES - Okvirni sporazum o delu s krajšim delovnim časom, sklenjen med UNICE, CEEP in ETUC - Določba 4 - Načelo prepovedi diskriminacije - Delavec, zaposlen s krajšim delovnim časom - Starostna pokojnina - Izračun zneska pokojnine - Upoštevanje delovne dobe, dopolnjene pred iztekom roka za prenos Direktive 97/81/ES - Takojšnja uporaba za prihodnje učinke položaja, nastalega med veljavo prejšnjega zakona))
      (2019/C 16/23)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      Supreme Court of the United Kingdom

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: Dermod Patrick O'Brien

         Nasprotna stranka: Ministry of Justice, nekdanji Department for Constitutional Affairs

         Izrek

      Direktivo Sveta 97/81/ES z dne 15. decembra 1997 o okvirnem sporazumu o delu s krajšim delovnim časom, sklenjenim med UNICE, CEEP in ETUC, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 98/23/ES z dne 7. aprila 1998, je treba razlagati tako, da je treba v položaju, kot je ta iz postopka v glavni stvari, obdobja delovne dobe, dopolnjena pred rokom za prenos Direktive 97/81, kakor je bila spremenjena z Direktivo 98/23, upoštevati pri izračunu pokojninskih pravic.

         (1)  UL C 318, 25.9.2017.


title: Zadeva T-44/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. novembra 2018 – Camomilla/EUIPO – CMT (CAMOMILLA) (Znamka Evropske unije – Postopek za ugotovitev ničnosti – Besedna znamka Evropske unije CAMOMILLA – Prejšnja nacionalna figurativna znamka CAMOMILLA – Delna zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke – Dokazi – Nasprotna tožba – Člen 8(1)(b) in člen 53(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postala člena 8(1)(b) in člen 60(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001) – Člen 57(2) in (3) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 64(2) in (3) Uredbe 2017/1001))

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/40

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. novembra 2018 – Camomilla/EUIPO – CMT (CAMOMILLA)
      (Zadeva T-44/17) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Evropske unije CAMOMILLA - Prejšnja nacionalna figurativna znamka CAMOMILLA - Delna zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke - Dokazi - Nasprotna tožba - Člen 8(1)(b) in člen 53(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postala člena 8(1)(b) in člen 60(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001) - Člen 57(2) in (3) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 64(2) in (3) Uredbe 2017/1001)))
      (2019/C 16/48)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Camomilla Srl (Buccinasco, Italija) (zastopnika: M. Mussi in H. Chiappetta, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: L. Rampini in J. Crespo Carrillo, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: CMT Compagnia manifatture tessili Srl (CMT Srl) (Neapelj, Italija) (zastopniki: M. Franzosi, V. Jandoli, A. Stein in G. Rubino, odvetniki)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 21. novembra 2016 (zadeva R 2250/2015-5) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama CMT in Camomilla.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Nasprotna tožba se zavrne.

                  3.

                  Družbi Camomilla Srl in CMT Compagnia manifatture tessili Srl (CMT) nosita vsaka svoje stroške in polovico stroškov Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

         (1)  UL C 95, 27.3.2017.


title: Zadeva C-656/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Erding (Nemčija) 19. oktobra 2018 – F./Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/30

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Erding (Nemčija) 19. oktobra 2018 – F./Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV
      (Zadeva C-656/18)
      (2019/C 16/37)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Amtsgericht Erding

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: F.

         Tožena stranka: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV
      Zadeva je bila s sklepom Sodišča z dne 7. novembra 2018 izbrisana iz vpisnika Sodišča.


title: Zadeva T-638/18: Tožba, vložena 23. oktobra 2018 – Deza/Komisija

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/50

      Tožba, vložena 23. oktobra 2018 – Deza/Komisija
      (Zadeva T-638/18)
      (2019/C 16/61)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Češka republika) (zastopniki: K. Van Maldegem, M. Grunchard, R. Crespi in S. Saez Moreno, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

                  —

                  tožeči stranki nadomesti škodo, ki ji jo je povzročila tožena stranka;

                  —

                  toženi stranki naloži, naj tožeči stranki plača odškodnino za škodo, ki ji je nastala neposredno zaradi tega, ker je Komisija sprejela Uredbo (EU) št. 944/2013 z dne 2. oktobra 2013 o spremembi Uredbe (ES) št. 1272/2008 Evropskega Parlamenta in Sveta o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi z namenom njene prilagoditve tehničnemu in znanstvenemu napredku (UL 2013, L 261, str. 5), kolikor je v njej snov smola, premogov katran, visokotemperaturna uvrščena v skupini Aquatic Acute 1 (H400) in Aquatic Chronic 1 (H410), pri čemer je ta odškodnina ocenjena na skupno 4 784 000,00 CZK ali katerikoli drug znesek, ki ga bosta ugotovila tožeča stranka med postopkom ali Splošno sodišče;

                  —

                  podredno, z vmesno sodbo razsodi, da mora tožena stranka povrniti škodo za nastalo izgubo, in strankama naloži, naj Splošnemu sodišču v razumnem času od izdaje sodbe predložita številčne podatke glede odškodnine, o kateri se bosta stranki dogovorili, ali, če se o njej ne bosta dogovorili, strankama naloži, naj v istem obdobju predložita svoja predloga, utemeljena z natančnimi številčnimi podatki;

                  —

                  toženi stranki naloži, naj tožeči stranki plača kompenzacijske obresti po privzeti stopnji od nastanka izgube (torej ali od datuma začetka veljavnosti nezakonite uvrstitve ali od datuma dejanske škode);

                  —

                  toženi stranki naloži, naj plača zamudne obresti po stopnji 8 % ali kakršne koli druge obresti po ustrezni stopnji, ki jih bo določilo Splošno sodišče, izračunane od dolgovanega zneska od datuma razglasitve sodbe do dejanskega plačila, in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlog in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en sam razlog, ki se nanaša na to, da je tožena stranka tožeči stranki povzročila škodo s sprejetjem in začetkom veljavnosti Uredbe Komisije (EU) št. 944/13 (1), s katero je bila snov smola, premogov katran, visokotemperaturna uvrščena v skupini Aquatic Acute 1 (H400) in Aquatic Chronic 1 (H410). Sodišče Evropske unije je 22. novembra 2017 zavrnilo pritožbo Evropske komisije zoper odločitev Splošnega sodišča o razglasitvi ničnosti Uredbe (EU) št. 944/13 v delu, v katerem je bila v njej snov smola, premogov katran, visokotemperaturna uvrščena v skupini Aquatic Acute 1 (H400) in Aquatic Chronic 1 (H410), zaradi očitne napake pri presoji. Tožeči stranki so v zvezi z uporabo nezakonite uvrstitve nastali stroški. Tožena stranka na podlagi členov 268 in 340 PDEU odgovarja za te stroške, ker je bilo ravnanje tožene stranke nezakonito, saj pomeni dovolj resno kršitev prava, ker je povzročena škoda dejanska in gotova ter ker obstaja neposredna vzročna zveza med ravnanjem tožene stranke in zatrjevano škodo.

         (1)  Uredba Komisije (EU) št. 944/2013 z dne 2. oktobra 2013 o spremembi Uredbe (ES) št. 1272/2008 Evropskega Parlamenta in Sveta o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi z namenom njene prilagoditve tehničnemu in znanstvenemu napredku (UL 2013, L 261, str. 5).


title: Zadeva C-676/18: Tožba, vložena 30. oktobra 2018 – Evropska komisija/Kraljevina Belgija

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/30

      Tožba, vložena 30. oktobra 2018 – Evropska komisija/Kraljevina Belgija
      (Zadeva C-676/18)
      (2019/C 16/38)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: M. Condou-Durande, C. Cattabriga, G. von Rintelen, agenti)

         Tožena stranka: Kraljevina Belgija

         Predlog tožeče stranke

      Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da Kraljevina Belgija s tem, da ni do 30. septembra 2016 sprejela vseh zakonskih in drugih predpisov za uskladitev z Direktivo 2014/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 (1) ali vsekakor s tem, da teh ukrepov ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 28(1) navedene direktive;

                  —

                  Kraljevini Belgiji naj se v skladu s členom 260(3) PDEU naloži dnevna kazen v višini 49 906,50 EUR od datuma razglasitve sodbe v tej zadevi zaradi neizpolnitve obveznosti sporočitve ukrepov za prenos Direktive 2014/36/EU, ki naj jo plača na račun, ki ga bo navedla Komisija;

                  —

                  Kraljevini Belgiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Države članice so morale na podlagi člena 28(1) Direktive 2014/36/EU sprejeti nacionalne ukrepe za prenos obveznosti iz te direktive najkasneje do 30. septembra 2016. Ker Belgija o ukrepih za prenos Direktive ni obvestila Komisije, se je Komisija odločila, da vloži tožbo pri Sodišču.
      Komisija s tožbo predlaga, da se Belgiji naloži dnevno denarno kazen v višini 49 906,50 EUR. Znesek dnevne denarne kazni je izračunan glede na resnost in trajanje kršitve in na odvračilni učinek glede na plačilno zmožnost te države članice.

         (1)  Direktiva 2014/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o pogojih za vstop in bivanje državljanov tretjih držav zaradi zaposlitve sezonskih delavcev (UL 2014, L 94, str. 375).


title: Zadeva T-216/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. novembra 2018 – Mabrouk/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji – Ukrepi, sprejeti proti osebam, odgovornim za nezakonito prisvojitev državnih sredstev, ter z njimi povezanim osebam in subjektom – Zamrznitev sredstev – Seznam oseb in subjektov, za katere velja zamrznitev sredstev – Ohranitev imena tožeče stranke na seznamu – Nezadostna dejanska podlaga – Očitna napaka pri presoji – Napačna uporaba prava – Načelo dobrega upravljanja – Razumen rok)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/41

      Sodba Splošnega sodišča z dne 15. novembra 2018 – Mabrouk/Svet
      (Zadeva T-216/17) (1)

      ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji - Ukrepi, sprejeti proti osebam, odgovornim za nezakonito prisvojitev državnih sredstev, ter z njimi povezanim osebam in subjektom - Zamrznitev sredstev - Seznam oseb in subjektov, za katere velja zamrznitev sredstev - Ohranitev imena tožeče stranke na seznamu - Nezadostna dejanska podlaga - Očitna napaka pri presoji - Napačna uporaba prava - Načelo dobrega upravljanja - Razumen rok))
      (2019/C 16/49)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Mohamed Marouen Ben Ali Ben Mohamed Mabrouk (zastopniki: J.-R. Farthouat, N. Boulay in S. Crosby, odvetniki)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: V. Piessevaux in J. Kneale, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta (SZVP) 2017/153 z dne 27. januarja 2017 o spremembi Sklepa 2011/72/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji (UL 2017, L 23, str. 19) in Sklepa Sveta (SZVP) 2018/141 z dne 29. januarja 2018 o spremembi Sklepa 2011/72/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji (UL 2018, L 25, str. 38) v delu, v katerem se ta sklepa nanašata na tožečo stranko.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Mohamedu Marouenu Ben Aliju Ben Mohamedu Mabrouku se naloži, da poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasil Svet Evropske unije.

         (1)  UL C 195, 19.6.2017.


title: Zadeva C-685/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court (Irska) 7. novembra 2018 – Minister for Justice and Equality/ND

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/31

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court (Irska) 7. novembra 2018 – Minister for Justice and Equality/ND
      (Zadeva C-685/18)
      (2019/C 16/39)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      High Court

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Minister for Justice and Equality

         Tožena stranka: ND

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali sta merili, na podlagi katerih je treba odločiti, ali je državno tožilstvo, ki je določeno kot odreditveni pravosodni organ, za namene člena 6(1) (1) pravosodni organ v smislu avtonomnega pomena tega pojma iz člena 6(1) Okvirnega sklepa z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami, da je (1) državno tožilstvo neodvisno od izvršilne veje oblasti in (2) da se v pravnem sistemu zadevnega tožilstva šteje, da izvaja sodno oblast ali sodeluje pri njenem izvajanju?

                  2.

                  Če nista, katera so merila, na podlagi katerih bi moralo nacionalno sodišče odločiti, ali je državno tožilstvo, ki je za namene člena 6(1) Okvirnega sklepa določeno kot odreditveni pravosodni organ, pravosodni organ za namene člena 6(1)?

                  3.

                  Če je med temi merili zahteva, da državno tožilstvo izvaja sodno oblast ali sodeluje pri njenem izvajanju, ali je treba o tem odločiti v skladu s položajem, ki ga ta ima v svojem pravnem sistemu, ali v skladu z določenimi objektivnimi merili? Če gre za objektivna merila, katera so ta merila?

                  4.

                  Ali je državno tožilstvo Republike Litve pravosodni organ v smislu avtonomnega pomena tega pojma iz člena 6(1) Okvirnega sklepa Sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami?

         (1)  2002/584/PNZ: Okvirni sklep sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 34).


title: Zadeva T-241/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. novembra 2018 – Poljska/Komisija (EKJS in EKSRP – Odhodki, izključeni iz financiranja – Izvedbena uredba (EU) št. 585/2011 – Izredni ukrepi začasne podpore za sektor sadja in zelenjave zaradi smrtonosne epidemije, ki jo je povzročila enterohemoragična bakterija Escherichia coli (E. coli) – Opustitve spravila – Obseg nadomestila v korist proizvajalcev, ki so sprejeli ukrepe za te opustitve – Odhodki Poljske – Obveznost obrazložitve)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/42

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. novembra 2018 – Poljska/Komisija
      (Zadeva T-241/17) (1)

      ((EKJS in EKSRP - Odhodki, izključeni iz financiranja - Izvedbena uredba (EU) št. 585/2011 - Izredni ukrepi začasne podpore za sektor sadja in zelenjave zaradi smrtonosne epidemije, ki jo je povzročila enterohemoragična bakterija Escherichia coli (E. coli) - Opustitve spravila - Obseg nadomestila v korist proizvajalcev, ki so sprejeli ukrepe za te opustitve - Odhodki Poljske - Obveznost obrazložitve))
      (2019/C 16/50)
      Jezik postopka: poljščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Republika Poljska (zastopniki: B. Majczyna, M. Pawlicka, K. Straś in B. Paziewska, agenti)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Stobiecka-Kuik in D. Milanowska, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2017/264 z dne 14. februarja 2017 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL 2017, L 39, str. 12) v delu, v katerem je bil z njim iz financiranja Evropske unije izključen znesek v višini 4 438 056,66 EUR, ki ga je porabila akreditirana plačilna agencija Republike Poljske.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Republiki Poljski se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 195, 19.6.2017.


title: Združeni zadevi C-47/17 in C-48/17: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 13. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Den Haag – Nizozemska) – X (C-47/17), X (C-48/17)/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Predhodno odločanje – Uredba (EU) št. 604/2013 – Uredba (ES) št. 1560/2003 – Določitev države članice, ki je odgovorna za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito – Merila in mehanizmi za določitev – Zahteva za sprejem ali ponovni sprejem prosilca za azil – Negativni odgovor zaprošene države članice – Prošnja za ponovno preučitev – Člen 5(2) Uredbe št. 1560/2003 – Rok za odgovor – Iztek – Učinki)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/7

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 13. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Den Haag – Nizozemska) – X (C-47/17), X (C-48/17)/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
      (Združeni zadevi C-47/17 in C-48/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Uredba (EU) št. 604/2013 - Uredba (ES) št. 1560/2003 - Določitev države članice, ki je odgovorna za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito - Merila in mehanizmi za določitev - Zahteva za sprejem ali ponovni sprejem prosilca za azil - Negativni odgovor zaprošene države članice - Prošnja za ponovno preučitev - Člen 5(2) Uredbe št. 1560/2003 - Rok za odgovor - Iztek - Učinki))
      (2019/C 16/08)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank Den Haag

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: X (C-47/17), X (C-48/17)

         Tožena stranka: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

         Izrek

      Člen 5(2) Uredbe Komisije (ES) št. 1560/2003 z dne 2. septembra 2003 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) No 343/2003 o določitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za azil, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države, kakor je bila spremenjena z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 118/2014 z dne 30. januarja 2014, je treba razlagati tako, da si mora v okviru postopka določitve države članice, ki je pristojna za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, država članica, pri kateri je vložena zahteva za sprejem ali ponovni sprejem v skladu s členom 21 ali členom 23 Uredbe (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva, in ki je – potem ko je opravila potrebna preverjanja – nanjo odgovorila negativno v rokih, določenih v členu 22 oziroma v členu 25 zadnjenavedene uredbe, nato pa je bila pri njej vložena prošnja za ponovno preučitev v skladu z navedenim členom 5(2), prizadevati, da v duhu lojalnega sodelovanja na zadnjenavedeno prošnjo odgovori v roku dveh tednov.
      Kadar zaprošena država članica na navedeno prošnjo ne odgovori v tem roku dveh tednov, se dodatni postopek ponovne preučitve dokončno konča, tako da je treba šteti, da je od izteka navedenega roka za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito odgovorna država članica prosilka, razen če ima ta še dovolj časa, da v zavezujočih rokih, ki so za to določeni v členu 21(1) in členu 23(2) Uredbe št. 604/2013, vloži novo zahtevo za sprejem ali ponovni sprejem.

         (1)  UL C 112, 10.4.2017.


title: Zadeva T-454/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. novembra 2018 – „Pro NGO!“/Komisija (Javna naročila – Postopek javnega razpisa – Preiskava zasebnega revizorja – Preiskava urada OLAF – Ugotovitev nepravilnosti – Sklep Komisije o upravnih sankcijah zoper tožečo stranko – Izključitev iz postopkov javnega naročanja in dodeljevanja nepovratnih sredstev, ki se financirajo iz splošnega proračuna Unije, za obdobje šestih mesecev – Vnos v bazo podatkov sistema za zgodnje odkrivanje in izključitev – Nov tožbeni razlog – Pravica do obrambe)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/42

      Sodba Splošnega sodišča z dne 8. novembra 2018 – „Pro NGO!“/Komisija
      (Zadeva T-454/17) (1)

      ((Javna naročila - Postopek javnega razpisa - Preiskava zasebnega revizorja - Preiskava urada OLAF - Ugotovitev nepravilnosti - Sklep Komisije o upravnih sankcijah zoper tožečo stranko - Izključitev iz postopkov javnega naročanja in dodeljevanja nepovratnih sredstev, ki se financirajo iz splošnega proračuna Unije, za obdobje šestih mesecev - Vnos v bazo podatkov sistema za zgodnje odkrivanje in izključitev - Nov tožbeni razlog - Pravica do obrambe))
      (2019/C 16/51)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka:„Pro NGO!“ (Non-Governmental-Organisations/Nicht-Regierungs-Organisationen) e.V. (Köln, Nemčija) (zastopnik: M. Scheid, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Dintilhac in B.-R. Killmann, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa Komisije z dne 16. maja 2017, s katerim je bila tožeči stranki za obdobje šestih mesecev naložena upravna sankcija izključitve iz postopkov za oddajo javnih naročil in dodelitve nepovratnih sredstev iz splošnega proračuna Evropske unije, določenih v Uredbi (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (UL 2012, L 298, str. 1), in izključitve tožeče stranke za enako obdobje iz dodelitve sredstev, predvidenih v Uredbi Sveta (EU) 2015/323 z dne 2. marca 2015 o finančni uredbi, ki se uporablja za 11. Evropski razvojni sklad (UL 2015, L 58, str. 17).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  „Pro NGO!“ (Non-Governmental-Organisations/Nicht-Regierungs-Organisationen) e.V. se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 330, 2.10.2017.


title: Zadeva T-639/18: Tožba, vložena 23. oktobra 2018 – SGL Carbon/Komisija

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/51

      Tožba, vložena 23. oktobra 2018 – SGL Carbon/Komisija
      (Zadeva T-639/18)
      (2019/C 16/62)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: SGL Carbon SE (Wiesbaden, Nemčija) (zastopniki: K. Van Maldegem, M. Grunchard, R. Crespi in S. Saez Moreno, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

                  —

                  toženi stranki naloži, naj tožeči stranki plača odškodnino za škodo, ki ji je nastala neposredno zaradi tega, ker je Komisija sprejela Uredbo (EU) št. 944/2013 z dne 2. oktobra 2013 o spremembi Uredbe (ES) št. 1272/2008 Evropskega Parlamenta in Sveta o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi z namenom njene prilagoditve tehničnemu in znanstvenemu napredku (UL 2013, L 261, str. 5), kolikor je v njej snov smola, premogov katran, visokotemperaturna uvrščena v skupini Aquatic Acute 1 (H400) in Aquatic Chronic 1 (H410), pri čemer je ta odškodnina ocenjena na skupno 1 022 172,00 EUR ali katerikoli drug znesek, ki ga bosta ugotovila tožeča stranka med postopkom ali Splošno sodišče;

                  —

                  podredno, z vmesno sodbo razsodi, da mora tožena stranka povrniti škodo za nastalo izgubo, in strankama naloži, naj Splošnemu sodišču v razumnem času od izdaje sodbe predložita številčne podatke glede odškodnine, o kateri se bosta stranki dogovorili, ali, če se o njej ne bosta dogovorili, strankama naloži, naj v istem obdobju predložita svoja predloga, utemeljena z natančnimi številčnimi podatki;

                  —

                  toženi stranki naloži, naj tožeči stranki plača kompenzacijske obresti po privzeti stopnji od nastanka izgube (torej ali od datuma začetka veljavnosti nezakonite uvrstitve ali od datuma dejanske škode);

                  —

                  toženi stranki naloži, naj plača zamudne obresti po stopnji 8 % ali kakršne koli druge obresti po ustrezni stopnji, ki jih bo določilo Splošno sodišče, izračunane od dolgovanega zneska od datuma razglasitve sodbe do dejanskega plačila, in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlog in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en sam razlog, ki se nanaša na to, da je tožena stranka tožeči stranki povzročila škodo s sprejetjem in začetkom veljavnosti Uredbe Komisije (EU) št. 944/13 (1), s katero je bila snov smola, premogov katran, visokotemperaturna uvrščena v skupini Aquatic Acute 1 (H400) in Aquatic Chronic 1 (H410). Sodišče Evropske unije je 22. novembra 2017 zavrnilo pritožbo Evropske komisije zoper odločitev Splošnega sodišča o razglasitvi ničnosti Uredbe (EU) št. 944/13 v delu, v katerem je bila v njej snov smola, premogov katran, visokotemperaturna uvrščena v skupini Aquatic Acute 1 (H400) in Aquatic Chronic 1 (H410), zaradi očitne napake pri presoji. Tožeči stranki so v zvezi z uporabo nezakonite uvrstitve nastali stroški. Tožena stranka na podlagi členov 268 in 340 PDEU odgovarja za te stroške, ker je bilo ravnanje tožene stranke nezakonito, saj pomeni dovolj resno kršitev prava, ker je povzročena škoda dejanska in gotova ter ker obstaja neposredna vzročna zveza med ravnanjem tožene stranke in zatrjevano škodo.

         (1)  Uredba Komisije (EU) št. 944/2013 z dne 2. oktobra 2013 o spremembi Uredbe (ES) št. 1272/2008 Evropskega Parlamenta in Sveta o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi z namenom njene prilagoditve tehničnemu in znanstvenemu napredku (UL 2013, L 261, str. 5).


title: Zadeva C-288/17: Sklep predsednika prvega senata Sodišča z dne 19. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Fédération des fabricants de cigares, Coprova, E-Labo France, Smakq développement/Premier ministre, Ministre des Affaires sociales et de la Santé, ob udeležbi: Société J. Cortès France, Scandinavian Tobacco Group France, Villiger France

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/32

      Sklep predsednika prvega senata Sodišča z dne 19. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Fédération des fabricants de cigares, Coprova, E-Labo France, Smakq développement/Premier ministre, Ministre des Affaires sociales et de la Santé, ob udeležbi: Société J. Cortès France, Scandinavian Tobacco Group France, Villiger France
      (Zadeva C-288/17) (1)

      (2019/C 16/40)
      Jezik postopka: francoščina
      Predsednik prvega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 256, 7.8.2017.


title: Zadeva C-457/17: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Heiko Jonny Maniero/Studienstiftung des deutschen Volkes eV (Predhodno odločanje – Enako obravnavanje oseb ne glede na raso ali narodnost – Direktiva 2000/43/ES – Člen 3(1)(g) – Področje uporabe – Pojem ,„izobraževanje“ – Podeljevanje štipendij, katerih namen je spodbujanje raziskovalnih ali študijskih projektov v tujini, s strani zasebne ustanove – Člen 2(2)(b) – Posredna diskriminacija – Podeljevanje teh štipendij pod pogojem predhodne pridobitve prvega pravniškega državnega izpita (Erste Juristische Staatsprüfung) v Nemčiji)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/20

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Heiko Jonny Maniero/Studienstiftung des deutschen Volkes eV
      (Zadeva C-457/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Enako obravnavanje oseb ne glede na raso ali narodnost - Direktiva 2000/43/ES - Člen 3(1)(g) - Področje uporabe - Pojem ,„izobraževanje“ - Podeljevanje štipendij, katerih namen je spodbujanje raziskovalnih ali študijskih projektov v tujini, s strani zasebne ustanove - Člen 2(2)(b) - Posredna diskriminacija - Podeljevanje teh štipendij pod pogojem predhodne pridobitve prvega pravniškega državnega izpita (Erste Juristische Staatsprüfung) v Nemčiji))
      (2019/C 16/24)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesgerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Heiko Jonny Maniero

         Tožena stranka: Studienstiftung des deutschen Volkes eV

         Izrek

                  1.

                  Člen 3(1)(g) Direktive Sveta 2000/43/ES z dne 29. junija 2000 o izvajanju načela enakega obravnavanja oseb ne glede na raso ali narodnost je treba razlagati tako, da je to, da zasebna ustanova podeljuje štipendije, katerih namen je spodbujanje raziskovalnih in študijskih projektov v tujini, zajeto s pojmom „izobraževanje“ v smislu te določbe, če obstaja dovolj tesna povezava med podeljenimi finančnimi sredstvi in udeležbo pri teh raziskovalnih ali študijskih projektih, ki so prav tako zajeti s pojmom „izobraževanje“. To velja zlasti, če so ta finančna sredstva povezana z udeležbo potencialnih kandidatov pri takem raziskovalnem ali študijskem projektu, če je njihov cilj odprava vseh ali dela potencialnih finančnih ovir za to udeležbo in če je z njimi ta cilj mogoče doseči.

                  2.

                  Člen 2(2)(b) Direktive 2000/43 je treba razlagati tako, da to, da zasebna ustanova s sedežem v državi članici podelitev štipendij, katerih namen je spodbujanje pravnih raziskovalnih in študijskih projektov v tujini, pridrži za kandidate, ki so v tej državi članici opravili pravniški izpit, kot je ta v postopku v glavni stvari, ne pomeni posredne diskriminacije na podlagi rase ali narodnosti v smislu te določbe.

         (1)  UL C 347, 16.10.2017.


title: Zadeva T-643/18: Tožba, vložena 29. oktobra 2018 – August Wolff/EUIPO – Faes Farma (DermoFaes)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/52

      Tožba, vložena 29. oktobra 2018 – August Wolff/EUIPO – Faes Farma (DermoFaes)
      (Zadeva T-643/18)
      (2019/C 16/63)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel (Bielefeld, Nemčija) (zastopnik: A. Thünken, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Faes Farma, SA (Lamiaco-Leioa, Španija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije DermoFaes – prijava št. 15 069 289

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 14. junija 2018 v zadevi R 1842/2017-2

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  ugodi ugovoru in zavrne sporno prijavo;

                  —

                  EUIPO in po potrebi intervenientki naloži plačilo stroškov postopka in stroškov postopka pred EUIPO.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva C-461/17: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court – Irska) – Brian Holohan in drugi/An Bord Pleanála (Predhodno odločanje – Okolje – Direktiva 92/43/EGS – Ohranjanje naravnih habitatov – Ohranjanje prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst – Projekt gradnje ceste – Ustrezna presoja vplivov na okolje – Obseg obveznosti obrazložitve – Direktiva 2011/92/EU – Presoja vplivov določenih projektov – Priloga IV, točka 3 – Člen 5(3)(d) – Obseg pojma „glavne alternative“)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/21

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court – Irska) – Brian Holohan in drugi/An Bord Pleanála
      (Zadeva C-461/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Okolje - Direktiva 92/43/EGS - Ohranjanje naravnih habitatov - Ohranjanje prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst - Projekt gradnje ceste - Ustrezna presoja vplivov na okolje - Obseg obveznosti obrazložitve - Direktiva 2011/92/EU - Presoja vplivov določenih projektov - Priloga IV, točka 3 - Člen 5(3)(d) - Obseg pojma „glavne alternative“))
      (2019/C 16/25)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      High Court (Irska)

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Brian Holohan, Richard Guilfoyle, Noric Guilfoyle, Liam Donegan

         Tožena stranka: An Bord Pleanálaen

         ob udeležbi: National Parks in Wildlife Service (NPWS)

         Izrek

                  1.

                  Člen 6(3) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst je treba razlagati tako, da mora „ustrezna presoja“ po eni strani zajeti vse habitatne tipe in vrste, za katere je območje zaščiteno, in po drugi strani opredeliti in presoditi tako vplive predlaganega projekta na vrste, prisotne na tem območju, ki niso bile uvrščene v seznam, kot tudi vplive na habitatne tipe in vrste zunaj meja navedenega območja, če ti vplivi lahko vplivajo na cilje ohranjanja območja.

                  2.

                  Člen 6(3) Direktive 92/43 je treba razlagati tako, da pristojnemu organu omogoča dati soglasje k načrtu ali projektu, ki nosilcu projekta dopušča poznejšo določitev nekaterih parametrov glede faze izgradnje, kot je lokacija prostorov in prometnih poti, le če je gotovo, da so v soglasju določeni dovolj strogi pogoji, ki zagotavljajo, da ti parametri ne bodo škodovali celovitosti območja.

                  3.

                  Člen 6(3) Direktive 92/43 je treba razlagati tako, da kadar pristojni organ zavrne sklepe znanstvenega mnenja, naklonjenega pridobitvi dodatnih informacij, mora „ustrezna presoja“ vsebovati jasno in podrobno obrazložitev, s katero se ovrže vsakršen razumen znanstveni dvom glede učinkov predvidenih del na zadevnem območju.

                  4.

                  Člen 5(1) in (3) ter Prilogo IV Direktive 2011/92/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje je treba razlagati tako, da od nosilca projekta zahtevajo predložitev informacij o izrecnem obravnavanju pomembnih vplivov projekta na vse vrste, opredeljene v izjavi na podlagi teh določb.

                  5.

                  Člen 5(3)(d) Direktive 2011/92 je treba razlagati tako, da mora nosilec projekta predložiti informacije o okoljskih vplivih tako za izbrano rešitev kot za vsako od glavnih alternativnih rešitev, ki jih je ta preučil, ter razloge za svojo odločitev, ob upoštevanju vsaj njihovih vplivov na okolje, in to tudi v primeru zavrnitve take alternative v zgodnji fazi.

         (1)  UL C 338, 9.10.2017.


title: Zadeva C-299/18: Sklep predsednika Sodišča z dne 22. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Düsseldorf – Nemčija) – Stefan Neldner/Eurowings GmbH

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/32

      Sklep predsednika Sodišča z dne 22. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Düsseldorf – Nemčija) – Stefan Neldner/Eurowings GmbH
      (Zadeva C-299/18) (1)

      (2019/C 16/41)
      Jezik postopka: nemščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 285, 13.8.2018.


title: Zadeva T-830/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. novembra 2018 – Szentes/Komisija (Javni uslužbenci – Uradniki – Zaposlovanje – Obvestilo o javnem natečaju – Splošni javni natečaj – Pogoji za pripustitev – Delovne izkušnje – Odločitev natečajne komisije, da tožeče stranke ne pripusti k natečaju – Zahtevek za ponovno preučitev – Ugovor nezakonitosti – Obveznost obrazložitve – Izkrivljanje podatkov, navedenih v prijavi – Očitna napaka pri presoji – Kršitev obvestila o javnem natečaju)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/44

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. novembra 2018 – Szentes/Komisija
      (Zadeva T-830/17) (1)

      ((Javni uslužbenci - Uradniki - Zaposlovanje - Obvestilo o javnem natečaju - Splošni javni natečaj - Pogoji za pripustitev - Delovne izkušnje - Odločitev natečajne komisije, da tožeče stranke ne pripusti k natečaju - Zahtevek za ponovno preučitev - Ugovor nezakonitosti - Obveznost obrazložitve - Izkrivljanje podatkov, navedenih v prijavi - Očitna napaka pri presoji - Kršitev obvestila o javnem natečaju))
      (2019/C 16/53)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Gyula Szentes (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: F. Moyse, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Mihaylova in B. Mongin, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU, prvič, za razglasitev ničnosti sklepa predsednika natečajne komisije EPSO/AD/330/16 – Administratorji na področju jedrske energije (AD 7) z dne 24. februarja 2017, da se tožeče stranke ne pripusti k naslednji fazi natečaja, in drugič, če je potrebno, akta Evropskega urada za izbor osebja (EPSO), s katerim je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke z dne 29. septembra 2017.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  G. Szentesu se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 63, 19.2.2018.


title: Zadeva T-81/19: Tožba, vložena 12. februarja 2019 – Apostolopoulou in Apostolopoulou Chrysanthaki/Evropska komisija

text:
               25.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/49

      Tožba, vložena 12. februarja 2019 – Apostolopoulou in Apostolopoulou Chrysanthaki/Evropska komisija
      (Zadeva T-81/19)
      (2019/C 112/60)
      Jezik postopka: grščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Zoi Apostolopoulou (Atene, Grčija), Anastasia Apostolopoulou- Chrysanthaki (Atene) (zastopnik: D. Gkouskos, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

                  —

                  to zadevo združi s povezano zadevo, ki sta jo tožeči stranki vložili 25. oktobra 2018 in ki je bila vpisana pod številko T-721/18;

                  —

                  njuni tožbi ugodi in toženima strankama solidarno naloži, naj vsaki tožeči stranki nakažeta odškodnino za nepremoženjsko škodo zaradi posega v njune osebnostne pravice v višini 1.100.000 EUR, to je znesek, ki je podrobneje pojasnjen v tožbi;

                  —

                  toženima strankama naloži, da se v prihodnje vzdržita vsakršnega kršenja osebnostnih pravic tožečih strank;

                  —

                  prvotoženi stranki naloži, da s svojo izjavo povrne dobro ime in ugled tožečih strank;

                  —

                  toženima strankama naloži plačilo vseh stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Ta tožba je bila vložena zoper Evropsko komisijo in Evropsko unijo. Glede na to, slednjo pred Sodiščem vedno predstavlja institucija, kateri se pripisuje sporni akt oziroma ravnanje, se Komisija šteje za edino toženo stranko v tej zadevi.
      Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata tri razloge.

                  1.

                  Prvi razlog: kršitev dolžnosti lojalnosti in enakopravnosti strank, kršitev temeljnega načela učinkovitega izvajanja sodne oblasti in kršitev pravice tožečih strank do poštenega sojenja.

                  2.

                  Drugi razlog: kršitev človekovega dostojanstva in osebnostnih pravic tožečih strank v nasprotju z načelom dobrega upravljanja.

                  3.

                  Tretji razlog: kršitev načela zakonitosti, dobre vere in zaupanja v pravo.


title: Zadeva C-798/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 17. decembra 2018 – Federazione nazionale delle imprese elettrotecniche ed elettroniche (Anie) in drugi/Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

text:
               1.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 122/6

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 17. decembra 2018 – Federazione nazionale delle imprese elettrotecniche ed elettroniche (Anie) in drugi/Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA
      (Zadeva C-798/18)
      (2019/C 122/07)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Federazione nazionale delle imprese elettrotecniche ed elettroniche (Anie), Società Agricola N.B. Solar s.r.l., 3G s.r.l., AET s.r.l. Apparati Elettromeccanici e Telecomunicazioni, Società Agricola La Fontana s.s., Società Agricola Le Macchie di Sparapani Gabriele e C. s.s., Agricoltura Innovativa s.r.l. - Società Agricola, Società Agricola Agrilite s.r.l., Agrisolar Società Agricola s.r.l., Agrisun s.r.l., Società Agricola Agroenergia s.r.l., Alpi - Società Agricola s.s., Ambrasol 2 s.r.l., Ambrasol 3 s.r.l., Ambrasol 4 s.r.l., Ape Immobiliare s.r.l., Arizzi Fonderie S. Giorgio s.p.a., Artech s.r.l., ASP Solar Italia Alpha s.r.l. Società Agricola, Associazione Centro Servizi Pastorali Mons. Biglia, Aurora Group s.p.a., AVG s.r.l. Società Agricola, Tosi Sante, Cinesi Palmino, B&B Energia s.r.l., Bauexpert s.p.a., Belvedere Società Agricola a r.l., Biancolino Società Agricola a r.l., BMN Green Energy s.r.l., Brandoni Solare s.p.a., Brenta CRE s.r.l., Calipso s.r.l., Cappello s.r.l., Casale s.a.s. di CGS Energia s.p.a. & C. Società Agricola, Cavicchi Solar s.r.l., C.B. s.r.l., Ce.Ma.Co. s.r.l., Cedro s.r.l., Centro Risorse s.r.l., CGA s.r.l., Chiarano Green Power s.r.l., Chierese Pak s.r.l., C.L. Solar s.r.l., Colombo Bolla s.r.l., Comino Energia s.r.l., Corà Domenico & Figli s.p.a., Corfin Energy s.r.l., Corna s.r.l., Coronet s.p.a., Società Agricola Coste della Chiesa s.r.l., Ecoenergy 04 s.r.l., Elektrosolar s.r.l., Elettronica Cimone s.r.l., Energia Capoterra Società Agricola s.r.l., Energia e Impresa s.r.l., Società Agricola Energo di Buratti Enrico & C. s.s., Energy Gestion s.r.l., Energy Italia 3 s.r.l., Energy Italia 4 s.r.l., Energylife s.r.l., Energy Resources Pesaro 2 s.r.l., Enervis s.r.l., EQ Energia s.r.l., Esco Roma s.r.l., E-Solar s.r.l., E. Sole s.r.l., Euroline 2 s.r.l., Eurosun Tarquinia s.r.l., Fratelli Dalle Crode s.p.a., Fratelli Raviola s.r.l., Falmec s.p.a., Fiere di Parma s.p.a., Flash Energy s.r.l., Fotoeos s.r.l., Fotosfera s.r.l., Fotosintesi 1 s.r.l., Fotosintesi 2 s.r.l., Fotosintesi 6 s.r.l., Fotovoltaica s.r.l., Fresia Energie s.r.l., Giuseppe Ciccaglione, Generali PIO s.p.a., Gi.Gi.Emme di Caramello Marta e C. s.a.s., Gifa s.r.l., G.P.B. Energia s.r.l., Green Energy Ambiente e Tecnologie s.r.l., Green Land di Giuseppe Ciccaglione s.s. agricola, Green Power 2010 s.r.l., Happy Island Società Agricola s.r.l., I.C.S. Industria Costruzioni Stampi s.p.a., Iesse Commerciale s.r.l., ISA s.r.l. Società Agricola, Isolpack s.p.a., Italcoat s.r.l., La Base s.r.l., La T.I.S. Service s.p.a., Società Agricola Lombardia Group s.r.l., Mafin Green Power s.r.l., Marina Costruzioni s.r.l., Mercato Solare s.p.a., Metalco Group s.r.l., Società Agricola Mostrazzi Solar s.r.l., Mozzone Building System s.r.l., Mozzone Fratelli s.r.l., MSM Solar s.r.l., New E-Co s.r.l., Nordpan s.p.a., Nuvoleto s.r.l. Società Agricola, Omera s.r.l., Palar s.r.l., Paolin Energia s.r.l., Pbsol 1 s.r.l., Pizzarotti Energia s.r.l., Plasti Max s.p.a., PMM Energy s.r.l., Società Agricola Poggio Tortollo di Alessandra Pennuto, Profilumbra s.p.a., Quabas s.p.a., Reco 2 s.r.l., Reti s.r.l., Revi s.r.l., Righi Group s.r.l., Società Agricola Righi s.r.l., Righi s.r.l., Rovigo Solare A s.r.l., Rovigo Solare B s.r.l., Rubner Haus s.p.a., Rubner Holzbau s.p.a., Rubner Tueren s.p.a., Ruscalla Energia s.r.l., Sabenergia s.r.l., San Felice Agrar s.r.l. Società Agricola, Sangiorgio Fotovoltaica Società Agricola a r.l., Società Agricola Sargenti Agroenergie s.s. di Sargenti Carlo & C., SD Agrar s.r.l. Società Agricola, Senergia s.r.l., Sequenza s.p.a., Sider Sipe s.p.a., Sinergya s.r.l., S.I.Pro. - Agenzia provinciale per lo sviluppo s.p.a., Siriac s.r.l., Società Agricola Cascina Gallotto s.s., Società Agricola Solar Farm s.r.l., Premi Giuseppe - Adelfranca - Piergiorgio s.s. Società Agricola, Sociovit Società Agricola s.s., Solivrea s.r.l., Studio Agri Power s.r.l., Studio Energia s.r.l., Taricco Fratelli s.s., Tecno Pool s.p.a., Toscasolar s.r.l., Trea s.r.l., Trifase s.r.l., Uniernergy s.r.l., V.S. 1 s.r.l., Vercelli s.p.a., Vetraria Bergamasca - Tecnovetro s.r.l., Vinlisca s.r.l., VRV s.p.a., The Wierer Holding s.p.a.

         Toženi stranki: Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali pravo Evropske unije nasprotuje uporabi nacionalne določbe, kot je člen 26(2) in (3) uredbe-zakona št. 91/2014, kot je bila potrjena v zakon z zakonom št. 116/2014, ki določa znatno zmanjšanje oziroma časovno zakasnitev izplačila spodbud, ki so že bile določene z zakonom in opredeljene v zadevnih pogodbah, sklenjenih med proizvajalci električne energije s fotonapetostno pretvorbo in javno družbo Gestore dei servizi energetici s.p.a. (upravljavec energetskih storitev);
      zlasti pa, ali je navedena nacionalna določba združljiva s splošnimi načeli prava Evropske unije glede varstva legitimnih pričakovanj, pravne varnosti, lojalnega sodelovanja in polnega učinka; s členoma 16 in 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah; z Direktivo 2009/28/ES (1) in s pravili glede programov podpore, ki jih ta določa; ter s členom 216(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti v zvezi z Pogodbo o energetski listini?

         (1)  Direktiva 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, spremembi in poznejši razveljavitvi direktiv 2001/77/ES in 2003/30/ES (UL L 140, str. 16).