title: Zadeva C-352/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Dortmund (Nemčija) 26. junija 2013 – Cartel Damage Claims Hydrogen Peroxide SA (CDC) proti Evonik Degussa GmbH, Akzo Nobel NV, Solvay SA, Kemira Oyj, Arkema France, FMC Foret, SA, Chemoxal SA, Edison SpA

text:
               12.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 298/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Dortmund (Nemčija) 26. junija 2013 – Cartel Damage Claims Hydrogen Peroxide SA (CDC) proti Evonik Degussa GmbH, Akzo Nobel NV, Solvay SA, Kemira Oyj, Arkema France, FMC Foret, SA, Chemoxal SA, Edison SpA
   (Zadeva C-352/13)
   2013/C 298/02
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Dortmund

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Cartel Damage Claims Hydrogen Peroxide SA (CDC)

      Tožene stranke: Evonik Degussa GmbH, Akzo Nobel NV, Solvay SA, Kemira Oyj, Arkema France, FMC Foret, SA, Chemoxal SA, Edison SpA

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

                           (a)

                           Ali je treba člen 6, točka 1, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 (1) z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah razlagati tako, da se v primeru tožbe, s katero se za posredovanje informacij in odškodnino skupaj toži toženo stranko s sedežem v kraju sodišča in druge tožene stranke s sedežem v drugih državah članicah Evropske unije, zaradi s strani Evropske komisije ugotovljene enotne in trajajoče kršitve člena 81 ES [postal člen 101 PDEU] in člena 53 Sporazuma EGP, ob različni krajevni in časovni udeležbi toženih strank v več državah članicah, zdita njihova skupna obravnava in odločanje o njih smiselna, da bi se tako izognili nevarnosti nezdružljivih sodnih odločb, ki bi izhajala iz ločenih postopkov?

                           (b)

                           Ali je treba pri tem upoštevati, če se tožba zoper toženo stranko s sedežem v državi sodišča po vročitvi vsem toženim strankam in pred potekom roka, ki ga je sodišče določilo za podajo odgovora na tožbo, ter pred prvo ustno obravnavo umakne?

               2.

               Ali je treba člen 5, točka 3, Uredbe (ES) št. 44/2001 razlagati tako, da je v primeru tožbe, s katero se od toženih strank, ki imajo sedež v različnih državah članicah Evropske unije, zahteva posredovanje informacij in odškodnino, zaradi s strani Evropske komisije ugotovljene enotne in trajajoče kršitve člena 81 ES [postal člen 101 PDEU] in člena 53 Sporazuma EGP, ob različni krajevni in časovni udeležbi toženih strank v več državah članicah, škodni dogodek vsake tožene stranke in glede vseh uveljavljanih škod ali celotne škode nastopil v tistih državah članicah, v katerih so bili sklenjeni in uresničeni kartelni sporazumi?

               3.

               Ali v primeru odškodninskih tožb zaradi kršitve prepovedi kartelnih sporazumov na podlagi člena 81 ES [postal člen 101 PDEU] in člena 53 Sporazuma EGP zahteva po učinkovitem uveljavljanju prepovedi kartelnih sporazumov, kot izhaja iz prava Unije, dopušča, da se upoštevajo arbitražne klavzule in klavzule o sodni pristojnosti v dobavnih pogodbah, če to pomeni derogacijo na podlagi člena 5, točka 3, in/ali člena 6, točka 1, Uredbe (ES) št. 44/2001 mednarodno pristojnega sodišča v razmerju do vseh toženih strank in/ali za vse ali del uveljavljanih zahtevkov?

      (1)  Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 12, str. 1).


title: Zadeva T-353/09: Tožba, vložena 4. septembra 2009 – mtronix proti UUNT – Growth Finance (mtronix)

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/49

         Tožba, vložena 4. septembra 2009 – mtronix proti UUNT – Growth Finance (mtronix)
   (Zadeva T-353/09)
   2009/C 282/95
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: mtronix OHG (Berlin, Nemčija) (zastopnik: M. Schnetzer)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Growth Finance AG

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Izpodbijana odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 23. junija 2009 v zadevi R 1557/2007-4 naj se razveljavi;

               —

               izpodbijana odločba naj se spremeni tako, da se ugovoru družbe Growth Finance AG ne ugodi oziroma se ga zavrne in prijava št. 4 193 661 za storitve iz razreda 9 ostane veljavna, prijava pa opravi tudi za ta razred;

               —

               intervenientki naj se naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški, ki so nastali v pritožbenem postopku;

               —

               podredno, Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naj se naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški, ki so nastali v pritožbenem postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: mtronix OHG

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „mtronix“ za proizvode iz razredov 9 in 10 (prijava št. 4 193 661)

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Growth Finance AG

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: besedna znamka „Montronix“ za proizvode in storitve iz razredov 7, 9 in 42 (znamka Skupnosti št. 2 762 862), pri čemer je bil ugovor vložen zoper registracijo za proizvode iz razreda 9

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: delna ugoditev pritožbi

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), ker med nasprotujočima si znamkama naj ne bi bilo verjetnosti zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).


title: Zadeva T-129/15: Tožba, vložena 19. marca 2015 – Intesa Sanpaolo/UUNT (WAVE 2 PAY)

text:
               11.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/35

         Tožba, vložena 19. marca 2015 – Intesa Sanpaolo/UUNT (WAVE 2 PAY)
   (Zadeva T-129/15)
   (2015/C 155/41)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Intesa Sanpaolo SpA (Torino, Italija) (zastopnika: P. Pozzi in F. Cecchi, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedni element „WAVE 2 PAY“ – Prijava št. 12 258 117

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 19. januarja 2015 v zadevi R 1857/2014-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi kršitev in napačno uporabo člena 7(1)(b) in (c) ter (2) Uredbe št. 207/2009;

               —

               poleg protislovnost izpodbijane odločbe ugotovi kršitev člena 75 Uredbe št. 207/2009, in posledično:

                           —

                           razveljavi izpodbijano odločbo;

                           —

                           UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               kršitev člena 7(1)(b) in (c) ter (2) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 75 Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-304/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 29.7.2005

text:
               17.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 229/10

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 29.7.2005
   (Zadeva C-304/05)
   (2005/C 229/21)
   Jezik postopka: italijanščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata M. van Beek in D. Recchia, člana pravne službe Komisije, je dne 29.7.2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Italijanski republiki.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Italijanska republika glede projekta razširitve in izboljšanja smučarskega območja Santa Caterina Valfurva (progi, imenovani „Bucaneve“ in „Edelweiss“) in izvedbo odgovarjajoče smučarske infrastrukture za organizacijo svetovnih prvenstev v alpskem smučanju 2005 v POV IT 2040044 Parco Nazionale dello Stelvio, s tem da:

                           —

                           je dopustila sprejem ukrepov, za katere je verjetno, da bodo imeli pomemben vpliv na POV IT 2040044 Parco Nazionale dello Stelvio, ne da bi opravila ustrezno presojo vpliva teh ukrepov na območje, glede na cilje ohranjanja le-tega, in v vsakem primeru ni upoštevala določb, ki dovoljujejo izvedbo projekta v primeru negativne odločitve pri presoji vpliva le ob pomanjkanju alternativnih rešitev in le po tem, ko se sprejmejo vsi potrebni nadomestni ukrepi za zagotovitev, da je globalna usklajenost Nature 2000 zaščitena, in se jih sporoči Komisiji;

                           —

                           ni sprejela ukrepov za preprečitev poškodovanja naravnih habitatov in habitatnih tipov ter vznemirjanja vrst, katerim je bil POV IT 2040044 Parco Nazionale dello Stelvio namenjen;

                           —

                           POV IT 2040044 Parco Nazionale dello Stelvio ni podelila zaščitenega pravnega statusa, ki bi lahko zagotovil, še posebej, preživetje in razmnoževanje vrst ptic, ki so navedene v Prilogi I v Direktivi 79/409/EGS (1), in razmnoževanje, goljenje in prezimovanje migracijskih vrst, ki jih Priloga I ne zajema, vendar kraj redno obiskujejo;

                     ni izpolnila obveznosti, ki izhajajo iz kombinacije členov 6(2) do (4) in 7 Direktive 92/43/EGS (2) in člena 4(1) in (2) Direktive 79/409/EGS.

               2.

               Italijanski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so navedeni v tožbi.

      (1)  UL L 103, 25.4.1979, str. 1.

      (2)  UL L 206, 22.7.1992, str. 7.


title: Zadeva F-128/10: Tožba, vložena 30. decembra 2010 – Mora Carrasco in drugi proti Parlamentu

text:
               26.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/35

         Tožba, vložena 30. decembra 2010 – Mora Carrasco in drugi proti Parlamentu
   (Zadeva F-128/10)
   2011/C 63/64
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Aurora Mora Carrasco (Luxembourg, Luksemburg) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločb o nenapredovanju tožečih strank v napredovalnem obdobju 2009.

      Predloga tožečih strank

               —

               Odločbe Evropskega parlamenta o nenapredovanju tožečih strank v napredovalnem obdobju 2009 naj se razglasijo za nične;

               —

               Evropskemu parlamentu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva F-49/06: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 9. oktobra 2008 – Nijs proti Računskemu sodišču (Javni uslužbenci – Uradniki – Napredovanje – Napredovalno obdobje 2005)

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/55

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 9. oktobra 2008 – Nijs proti Računskemu sodišču
   (Zadeva F-49/06) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2005)
   (2008/C 313/97)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki
   Tožeča stranka: Bart Nijs (Bereldange, Luksemburg) (zastopnik: F. Rollinger, odvetnik)

      Tožena stranka: Računsko sodišče Evropskih skupnosti (zastopniki: T. Kennedy, J.-M. Stenier in G. Corstens, zastopniki)
   Predmet zadeve
   Na eni strani, razglasitev ničnosti odločbe OPI, da tožeča stranka v napredovalnem obdobju 2005 ne napreduje v naziv A 11, in na drugi strani, odškodninski zahtevek.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se delno zavrže kot nedopustna, delno pa zavrne kot neutemeljena.

               2)

               M. Nijs se naloži plačilo vseh stroškov.

      (1)  UL C 154, 1.7.2006, str. 26.


title: Zadeva F-38/06: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 28. junija 2007 – Bianchi proti Evropski fundaciji za usposabljanje (ETF) (Javni uslužbenci – Začasni uslužbenci – Pogodba o delu za določen čas – Nepodaljšanje – Strokovna nesposobnost – Obveznost obrazložitve – Očitna napaka pri presoji)

text:
               4.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/42

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 28. junija 2007 – Bianchi proti Evropski fundaciji za usposabljanje (ETF)
   (Zadeva F-38/06) (1)

   (Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Pogodba o delu za določen čas - Nepodaljšanje - Strokovna nesposobnost - Obveznost obrazložitve - Očitna napaka pri presoji)
   (2007/C 183/82)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Irène Bianchi (Torino, Italija) (zastopnik: M.-A. Lucas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska fundacija za usposabljanje (ETF) (zastopnika: M. Dunbar skupaj z G. Vandersandnom, odvetnik)
   Predmet zadeve
   Prvič, razglasitev ničnosti odločbe direktorice Evropske fundacije za usposabljanje, da se pogodba začasnega uslužbenca tožeče stranke ne podaljša, in drugič, odškodninski zahtevek.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi lastne stroške.

      (1)  UL C 143, 17.6.2006, str. 37.


title: Zadeva T-197/11 P: Pritožba, ki jo je 1. aprila 2011 vložila Evropska komisija zoper sodbo, ki jo je 20. januarja 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi Strack proti Komisiji, F-121/07

text:
               25.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/26

         Pritožba, ki jo je 1. aprila 2011 vložila Evropska komisija zoper sodbo, ki jo je 20. januarja 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi Strack proti Komisiji, F-121/07
   (Zadeva T-197/11 P)
   2011/C 186/50
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: P. Costa de Oliveira in B. Eggers, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: Guido Strack (Köln, Nemčija)

      Predlogi

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence z dne 20. januarja 2011 v zadevi Strack proti Komisiji, F-121/07, ker je v njej Sodišče za uslužbence zavrnilo ugovor nepristojnosti, ki ga je vložila Komisija;

               —

               vsaki stranki naloži plačilo lastnih stroškov pritožbe.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja ta pritožbeni razlog:
   Kršitev prava Unije, in sicer zlasti porazdelitve pristojnosti med Splošnim sodiščem in Sodiščem za uslužbence kot specializiranim sodiščem, kot je razvidno iz člena 270 PDEU v povezavi s členom 91(1) Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije, členom 8(3) Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1), prvim stavkom člena 256(1) PDEU, členom 62a Statuta Sodišča Evropske unije in členom 1 Priloge I k temu statutu.

               —

               V skladu s temi določbami naj Sodišče za uslužbence na splošno ne bi bilo pristojno za vse spore med Evropsko unijo in katerokoli osebo, za katero se uporabljajo Kadrovski predpisi, temveč zgolj za tiste spore, ki se nanašajo na zakonitost akta, ki je imel zanjo negativne posledice, v smislu člena 90(2) Kadrovskih predpisov.

               —

               Če uradnik vloži prošnjo za dostop do dokumentov, ravna v smislu Uredbe št. 1049/2001 kot običajen državljan. Na podlagi te uredbe ima na voljo poseben sistem pravnih sredstev, ki vključuje ničnostno tožbo pred Splošnim sodiščem. Sistem pravnih sredstev na podlagi Kadrovskih predpisov in sistem pravnih sredstev na podlagi Uredbe o preglednosti naj bi bila kratko malo nezdružljiva.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43).


title: Zadeva T-341/16: Tožba, vložena 29. junija 2016 – De Masi/Komisija

text:
               8.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/34

         Tožba, vložena 29. junija 2016 – De Masi/Komisija
   (Zadeva T-341/16)
   (2016/C 287/41)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Fabio De Masi (Bruselj, Belgija) (zastopnik: prof. A. Fischer-Lescano)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep tožene stranke o omejenem dostopu do dokumentov Skupine za kodeks ravnanja z dne 8. junija 2016 razglasi za ničen;

               —

               toženi stranki v skladu s členom 87(2) Poslovnika Sodišča naloži plačilo stroškov postopka in morebitnega intervenienta.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en sam tožbeni razlog glede kršitve pravic poslancev, ki izhajajo iz člena 230(2) PDEU v povezavi s členom 10(2) PEU v povezavi z obveznostjo predložitve informacij.


title: Zadeva T-270/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. novembra 2012 – Nemčija proti Komisiji ( „ESRR — Zmanjšanje finančne pomoči — Operativni program Cilj št. 1 (1994 — 1999) za Berlin-Vzhod (Nemčija)“ )

text:
               12.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/35

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. novembra 2012 – Nemčija proti Komisiji
   (Zadeva T-270/08) (1)

   (ESRR - Zmanjšanje finančne pomoči - Operativni program Cilj št. 1 (1994 - 1999) za Berlin-Vzhod (Nemčija))
   2013/C 9/60
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: M. Lumma, T. Henze in C. Blaschke, zastopniki, skupaj z de C. von Donatom, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Steiblytė in B. Conte, zastopnika)

      Intervenienti v podporo tožeče stranke: Kraljevina Španija (zastopniki: sprva J. Rodríguez Cárcamo in N. Díaz Abad, nato A. Rubio Gonzáles, abogados del Estado); Kraljevina Nizozemska (zastopniki: C. Wissels, Y. de Vries, B. Koopman, M. Bulterman in J. Langer, zastopniki); in Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in N. Rouam, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 1615 final z dne 29. aprila 2008 o zmanjšanju finančne pomoči iz Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR), ki je bila prvotno z Odločbo Komisije št. C (94) 1973 z dne 5. avgusta 1994 odobrena za operativni program Cilj št. 1 (1994–1999) za Berlin-Vzhod (Nemčija).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Zvezna republika Nemčija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               3.

               Kraljevina Španija, Francoska republika in Kraljevina Nizozemska nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 247, 27.9.2008.


title: Zadeva T-458/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. oktobra 2014 – Larrañaga Otaño proti UUNT (GRAPHENE) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti GRAPHENE — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisni značaj — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/39

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. oktobra 2014 – Larrañaga Otaño proti UUNT (GRAPHENE)
   (Zadeva T-458/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti GRAPHENE - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisni značaj - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2014/C 421/54
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Joseba Larrañaga Otaño (San Sebastián, Španija); in Mikel Larrañaga Otaño (San Sebastián) (zastopnik: F. Bueno Salamero, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: O. Mondéjar Ortuño, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 10. junija 2013 (zadeva R 208/2013 2) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka GRAPHENE kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Josebi Larrañagi Otañu in Mikelu Larrañagi Otañu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 313, 26.10.2013.


title: Zadeva C-89/08 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 2. decembra 2009 – Evropska komisija proti Irski, Francoski republiki, Italijanski republiki, Eurallumina SpA, Aughinish Alumina Ltd (Pritožba — Državne pomoči — Oprostitev plačila trošarine za mineralna olja — Uredba (ES) št. 659/1999 — Člen 1(b)(v) — Neobrazložitev — Preizkus po uradni dolžnosti — Razlog javnega reda, ki ga sodišče Skupnosti preizkusi po uradni dolžnosti — Kršitev načela kontradiktornosti — Obseg obveznosti obrazložitve)

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/6

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 2. decembra 2009 – Evropska komisija proti Irski, Francoski republiki, Italijanski republiki, Eurallumina SpA, Aughinish Alumina Ltd
   (Zadeva C-89/08 P) (1)

   (Pritožba - Državne pomoči - Oprostitev plačila trošarine za mineralna olja - Uredba (ES) št. 659/1999 - Člen 1(b)(v) - Neobrazložitev - Preizkus po uradni dolžnosti - Razlog javnega reda, ki ga sodišče Skupnosti preizkusi po uradni dolžnosti - Kršitev načela kontradiktornosti - Obseg obveznosti obrazložitve)
   2010/C 24/08
   Jezik postopka: francoščina, angleščina in italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: V. Di Bucci in N. Khan, zastopnika)

      Druge stranke v postopku: Irska (zastopnika: D. O'Hagan, zastopnik in P. McGarry, BL), Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in A.-L. Vendrolini, zastopnika) Italijanska republika (zastopnika: R. Adam, zastopnik in G. Aiello, avvocato dello Stato), Eurallumina SpA (zastopnik: R. Denton, solicitor), Aughinish Alumina Ltd (zastopnika: J. Handoll in C. Waterson, solicitors)

      Predmet

   Pritožba proti sodbi Sodišča prve stopnje (drugi razširjeni senat) z dne 12. decembra 2007 v zadevi Irska in drugi proti Komisiji (združene zadeve T-50/06, T-56/06, T-60/06, T-62/06 in T-69/06), s katero je Sodišče prve stopnje razglasilo ničnost Odločbe Komisije 2006/323/ES z dne 7. decembra 2005 o oprostitvi plačila trošarine za mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminijevega oksida v regiji Gardanne, v regiji Shannon in na Sardiniji, ki se izvaja v Franciji, na Irskem in v Italiji (UL 2006, L 119, str. 12) – Pojem obstoječa in nova pomoč – Objekitvna pojma – Neobrazložitev – Razlog javnega reda, ki ga mora sodišče Skupnosti preizkusi po uradni dolžnosti – Kršitev načela dispozitivnosti ter kršitev splošnih načel kontradiktornosti in spoštovanja pravic do obrambe.

      Izrek

               1.

               Sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 12. decembra 2007 v združenih zadevah Irska in drugi proti Komisiji (T-50/06, T-56/06, T-60/06, T-62/06 in T-69/06) se razveljavi v delu, v katerem je s tem:

                           —

                           za nično bila razglašena Odločba Komisije 2006/323/ES z dne 7. decembra 2005 o oprostitvi plačila trošarine za mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminijevega oksida v regiji Gardanne, v regiji Shannon in na Sardiniji, ki se izvaja v Franciji, na Irskem in v Italiji, ker je Komisija Evropskih skupnosti kršila obveznost obrazložitve v zvezi z neuporabo člena 1(b)(v) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena [88 ES], in

                           —

                           Komisiji bilo naloženo plačilo njenih stroškov in stroškov, ki so jih priglasile tožeče stranke, vključno s tistimi, ki so v zvezi s postopkom izdaje začasne odredbe v zadevi T-69/06 R.

               2.

               Povezane zadeve T-50/06, T-56/06, T-60/06, T-62/06 in T-69/06 se vrnejo Splošnemu sodišču Evropske unije.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 116, 9.5.2008.


title: Zadeva T-377/08 P: Pritožba, ki jo je 10. septembra 2008 vložila Komisija Evropskih skupnosti zoper sodbo, ki jo je 8. julija 2008 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-76/07, Birkhoff proti Komisiji

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/28

         Pritožba, ki jo je 10. septembra 2008 vložila Komisija Evropskih skupnosti zoper sodbo, ki jo je 8. julija 2008 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-76/07, Birkhoff proti Komisiji
   (Zadeva T-377/08 P)
   (2008/C 327/54)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Pritožnica: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in B. Eggers, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: Gerhard Birkhoff (Weitnau, Nemčija)
   Predlogi pritožnice:

               —

               Sodba sodišča za uslužbence z dne 8. julija 2008 v zadevi F76/07, Birkhoff proti Komisiji, naj se razveljavi;

               —

               Tožeči stranki naj se naložijo stroški postopka pred Sodiščem za uslužbence in stroški pritožbe.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   S pritožba se izpodbija sodba Sodišča za uslužbence z dne 8. julija 2008 v zadevi F76/07, s katero je bila za nično razglašena odločba oddelka za izplačila, izdana v obliki odločbe o pritožbi, s katero je bil zaradi odsotnosti zadostne potrebe zavrnjen nakup invalidskega vozička dve leti po zadnjem nakupu.
   Pritožnica v utemeljitve pritožbe navaja, prvič, da je s sodbo, s tem da je na novo opredeljen obseg prostega preudarka zdravnika zaupnika in zdravniškega sveta, kršeno veljavno pravo Skupnosti, saj je v skladu z njim prosti preudarek v takšnem obsegu priznan le zdravniškim organom, ki so neodvisni.
   Drugič, v sodbi se je, s tem da je bilo navedeno, da je zdravniški svet dejaven le kot svetovalno telo in se njegova mnenja ne objavijo, mnenjem tega organa, ki so v praksi pomembna pri presoji nujnosti stroškov, odvzel vsakršen pomen. To je v nasprotju z ustaljeno sodno prakso v zvezi s skupnostno ureditvijo o zagotovitvi zdravstvene oskrbe za uradnike Evropskih Skupnosti v različici z dne 22. marca 2004. Poleg tega se mnenja v zvezi s presojo nujnosti stroškov štejejo za ovrgljive domneve.
   Poleg tega pa pritožnica očita tudi izkrivljanje dejstev oziroma napake pri pravni kvalifikaciji dejstev in predmeta spora in kršitev obveznosti obrazložitve sodbe, saj je bil bistven del odločbe o pritožbi razglašen za neobstoječega.


title: Zadeva C-19/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Wien (Avstrija) 15. januarja 2009 – Wood Floor Solutions Andreas Domberger GmbH proti Silva Trade, SA

text:
               4.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Wien (Avstrija) 15. januarja 2009 – Wood Floor Solutions Andreas Domberger GmbH proti Silva Trade, SA
   (Zadeva C-19/09)
   (2009/C 82/22)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Oberlandesgericht Wien
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Wood Floor Solutions Andreas Domberger GmbH

      Tožena stranka: Silva Trade, SA
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

                           a)

                           Ali se druga alinea člena 5(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (1) (skrajšano Bruseljska uredba I) uporablja v primeru pogodbe o opravljanju storitev tudi, kadar se storitve po dogovoru opravljajo v več državah članicah?
                           V primeru pritrdilnega odgovora na to vprašanje: ali je treba navedeno določbo razlagati tako,

                           b)

                           da se kraj izpolnitve značilne obveznosti določi glede na kraj, v katerem je center dejavnosti izvajalca storitev, ki se presoja glede na čas, porabljen za dejavnost, in glede na pomen dejavnosti;

                           c)

                           če centra dejavnosti ni mogoče določiti, pa da je tožbo glede vseh pravic iz pogodbe mogoče vložiti po izbiri tožnika v vsakem kraju opravljanja storitev znotraj Skupnosti?

               2.

               V primeru negativnega odgovora: ali se člen 5(1)(a) Bruseljske uredbe I uporablja v primeru pogodbe o opravljanju storitev tudi, kadar se storitve po dogovoru opravljajo v več državah članicah?

      (1)  UL L 12, str. 1.


title: Zadeva T-528/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. januarja 2014 – Hubei Xinyegang Steel proti Svetu (Damping — Uvoz nekaterih brezšivnih cevi iz železa ali jekla s poreklom iz Kitajske — Ugotovitev grožnje škode — Člena 3(9) in 9(4) Uredbe (ES) št. 384/96 (postala člena 3(9) in 9(4) Uredbe (ES) št. 1225/2009))

text:
               8.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/15

      Sodba Splošnega sodišča z dne 29. januarja 2014 – Hubei Xinyegang Steel proti Svetu
      (Zadeva T-528/09) (1)

      (Damping - Uvoz nekaterih brezšivnih cevi iz železa ali jekla s poreklom iz Kitajske - Ugotovitev grožnje škode - Člena 3(9) in 9(4) Uredbe (ES) št. 384/96 (postala člena 3(9) in 9(4) Uredbe (ES) št. 1225/2009))
      (2014/C 71/26)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd (Huang Shi, Kitajska) (zastopniki: F. Carlin, barrister, Q. Azau, A. MacGregor, solicitor, in N. Niejahr, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: J.-P. Hix in B. Driessen, zastopnika, skupaj z B. O’Connor, solicitor)

         Intervenientke v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopniki: sprva H. van Vliet in M. França, nato M. França in J.-F. Brakeland, zastopniki, skupaj z R. Bierwagenom, odvetnikom); ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s. (Ostrava-Kunčice, Češka republika); ArcelorMittal Tubular Products Roman SA (Roman, Romunija); Benteler Stahl/Rohr GmbH (Paderborn, Nemčija); Ovako Tube & Ring AB (Hofors, Švedska); Rohrwerk Maxhütte GmbH (Sulzbach-Rosenberg, Nemčija); Dalmine SpA (Dalmine, Italija); Silcotub SA (Zalău, Romunija); TMK-Artrom SA (Slatina, Romunija); Tubos Reunidos SA (Amurrio, Španija); Vallourec Mannesmann Oil & Gas France (Aulnoye-Aymeries, Francija); V & M France (Boulogne-Billancourt, Francija); V & M Deutschland GmbH (Düsseldorf, Nemčija); Voestalpine Tubulars GmbH (Linz, Avstrija) in Železiarne Podbrezová a.s. (Podbrezová, Slovaška) (zastopniki: G. Berrisch, G. Wolf, odvetnika, in N. Chesaites, barrister)

         Predmet

      Tožba za razglasitev delne ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 926/2009 z dne 24. septembra 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz nekaterih brezšivnih cevi iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 262, str. 19).

         Izrek

                  1.

                  Uredba Sveta (ES) št. 926/2009 z dne 24. septembra 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz nekaterih brezšivnih cevi iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske se razglasi za nično v delu, v katerem nalaga protidampinške dajatve na izvoz izdelkov družbe Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd in določa pobiranje začasne dajatve, uvedene na ta izvoz.

                  2.

                  Svet Evropske unije nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila družba Hubei Xinyegang Steel Co.

                  3.

                  Evropska komisija nosi svoje stroške.

                  4.

                  Družbe ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s., ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Benteler Stahl/Rohr GmbH, Ovako Tube & Ring AB, Rohrwerk Maxhütte GmbH, Dalmine SpA, Silcotub SA, TMK-Artrom SA, Tubos Reunidos SA, Vallourec Mannesmann Oil & Gas France, V & M France, V & M Deutschland GmbH, Voestalpine Tubulars GmbH in Železiarne Podbrezová a.s. nosijo svoje stroške.

         (1)  UL C 51, 27.2.2010.


title: Zadeva C-420/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgija) 30. julija 2015 – kazenski postopek zoper U (*)

text:
                  19.10.2015

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  C 346/9

            Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgija) 30. julija 2015 – kazenski postopek zoper  U (*1)

      (Zadeva C-420/15)
      (2015/C 346/10)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

         Stranka v postopku v glavni stvari

          U (*1)

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali sta člena 2 in 3 kraljeve uredbe z dne 20. julija 2001 o registraciji vozil v nasprotju s členi 18, 20, 45, 49 in 56 Pogodbe o delovanju Evropske unije, ker morajo biti za vožnjo v Belgiji – pa čeprav le za prečkanje države – vozila, ki pripadajo prebivalcu države članice Evropske unije, ki ni Belgija, in so registrirana v tej drugi državi članici, registrirana v Belgiji, če ima oseba prebivališče tudi v Belgiji?

         (*1)  Informacija je bila izbrisana v okviru varstva posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov.


               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/1

         (2007/C 95/01)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 82, 14.4.2007

   Prejšnje objave

      UL C 69, 24.3.2007

      UL C 56, 10.3.2007

      UL C 42, 24.2.2007

      UL C 20, 27.1.2007

      UL C 331, 30.12.2006

      UL C 326, 30.12.2006

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva F-117/11: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 11. decembra 2013 – Teughels proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Pokojnine — Prenos pridobljenih pokojninskih pravic v nacionalni pokojninski sistem — Uredba o prilagoditvi stopnje prispevka v pokojninski sistem Unije — Prilagoditev aktuarskih vrednosti — Nujnost sprejetja splošnih določb za izvajanje — Časovna uporaba novih splošnih določb za izvajanje)

text:
               1.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/19

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 11. decembra 2013 – Teughels proti Komisiji
   (Zadeva F-117/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Pokojnine - Prenos pridobljenih pokojninskih pravic v nacionalni pokojninski sistem - Uredba o prilagoditvi stopnje prispevka v pokojninski sistem Unije - Prilagoditev aktuarskih vrednosti - Nujnost sprejetja splošnih določb za izvajanje - Časovna uporaba novih splošnih določb za izvajanje)
   2014/C 31/31
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Catherine Teughels (Eppegem, Belgija) (zastopnik: L. Vogel, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Martin in J. Baquero Cruz, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Urada za vodenje in plačevanje posameznih pravic o določitvi pravic iz naslova starostne pokojnine tožeče stranke in o izračunu števila let, ki jih je treba upoštevati za določitev teh pravic.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov C. Teughels.

      (1)  UL C 25, 28.1.2012, str. 70.


title: Zadeva C-206/13: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 6. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia – Italija) – Cruciano Siragusa proti Regione Sicilia – Soprintendenza Beni Culturali e Ambientali di Palermo (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Splošna načela prava Unije — Izvajanje prava Unije — Področje uporabe prava Unije — Zadostna navezna okoliščina — Neobstoj — Nepristojnost Sodišča)

text:
               28.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/6

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 6. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia – Italija) – Cruciano Siragusa proti Regione Sicilia – Soprintendenza Beni Culturali e Ambientali di Palermo
   (Zadeva C-206/13) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Splošna načela prava Unije - Izvajanje prava Unije - Področje uporabe prava Unije - Zadostna navezna okoliščina - Neobstoj - Nepristojnost Sodišča))
   2014/C 129/07
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Cruciano Siragusa

      Tožena stranka: Regione Sicilia – Soprintendenza Beni Culturali e Ambientali di Palermo

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia – Razlaga člena 17(1) Listine o temeljnih pravicah – Načelo sorazmernosti – Nacionalna ureditev, s katero se za vsako spremembo s strani lastnika na nepremičnini, ki je na območju varovane krajine, zahteva predhodno dovoljenje – Obveznost, da se ob nepridobitvi dovoljenja stavba poruši, čeprav lastnik a posteriori dokaže, da opravljena sprememba ni v nasprotju z varstvom krajine

      Izrek

   Sodišče Evropske unije ni pristojno za odgovor na vprašanje, ki ga je postavilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italija).

      (1)  UL C 207, 20.7.2013.


title: Zadeva C-194/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (fdas) 15. aprila 2013 – Esso Italiana srl proti Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (fdas) 15. aprila 2013 – Esso Italiana srl proti Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico
   (Zadeva C-194/13)
   2013/C 207/14
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Esso Italiana srl

      Toženi stranki: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali in koliko so nacionalne določbe držav članic Evropske unije, ki določajo najnižje stroške poslovanja v sektorju cestnega prevoza ter zahtevajo zakonsko določitev sestavnega elementa plačila za storitev in tako pogodbene cene, skladne z varstvom svobodne konkurence, svobode gospodarske pobude, svobode ustanavljanja in opravljanja storitev (iz členov 4(3) PEU, 101 PDEU, 49 PDEU, 56 PDEU in 96 PDEU)?

               2.

               Ali in pod katerimi pogoji je omejevanje navedenih načel upravičeno glede na potrebe po zaščiti javnega interesa za varnost v cestnem prometu in ali se s tega vidika lahko določajo najnižji stroški poslovanja v skladu z ureditvijo iz člena 83a uredbe-zakona št. 112/2008 s poznejšimi spremembami in dopolnitvami?

               3.

               Ali se z navedenega vidika določanje najnižjih stroškov poslovanja lahko prepusti prostovoljnim dogovorom v kategorijah zadevnih gospodarskih subjektov in podredno organom, v katerih sestavi je veliko oseb, ki zastopajo zasebne gospodarske subjekte v sektorju, če ni vnaprej določenih meril na ravni zakonodaje?


title: Zadeva C-119/11: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 28. februarja 2012 – Evropska komisija proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2006/112/ES — Člena 99 in 110 — Davek na dodano vrednost — Nižja stopnja — Uporaba nižje stopnje za prihodke od vstopnin za premiere koncertov, ki potekajo v prostorih, kjer se lahko med nastopom strežejo okrepčila)

text:
               21.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/7

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 28. februarja 2012 – Evropska komisija proti Francoski republiki
   (Zadeva C-119/11) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2006/112/ES - Člena 99 in 110 - Davek na dodano vrednost - Nižja stopnja - Uporaba nižje stopnje za prihodke od vstopnin za premiere koncertov, ki potekajo v prostorih, kjer se lahko med nastopom strežejo okrepčila)
   2012/C 118/10
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Dintilhac in C. Soulay, zastopnika)

      Tožena stranka: Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in N. Rouam, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 99 in 110 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Uporaba nižje stopnje DDV 2,10 % za vstopnine za premiere koncertov, ki potekajo v prostorih, kjer se med nastopom strežejo okrepčila – Prepoved razširjanja področja uporabe začetnih odstopanj, potem ko je bil njihov obseg zožen

      Izrek

               1.

               Francoska republika s tem, da je od 1. januarja 2007 uporabljala davek na dodano vrednost stopnje 2,10 % za prihodke od vstopnin za premiere koncertov, ki potekajo v prostorih, kjer se lahko med nastopom strežejo okrepčila, ni izpolnila obveznosti iz členov 99 in 100 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost.

               2.

               Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 145, 14.5.2011.


title: Zadeva T-119/17: Tožba, vložena 20. februarja 2017 – Alba Aguilera in drugi/ESZD

text:
               24.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/26

         Tožba, vložena 20. februarja 2017 – Alba Aguilera in drugi/ESZD
   (Zadeva T-119/17)
   (2017/C 129/39)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Ruben Alba Aguilera (Addis-Abeba, Etiopija) in 28 drugih tožečih strank (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razglasi za nično v delu, v katerem je od 1. januarja 2016 znesek dodatka za življenjske razmere zaposlenim, napotenim v Etiopijo, znižan s 30 % na 25 %;

               —

               ESZD naloži, da tožečim strankam plača pavšalni znesek, ki naj ga ex aequo et bono določi Splošno sodišče, za povračilo nastale nepremoženjske škode;

               —

               ESZD naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta spor se nanaša na zakonitost odločbe ESZD, s katero je bil znižan dodatek za življenjske razmere (DŽR) uslužbencem Evropske unije, ki so napoteni v Etiopijo, s 30 % na 25 %.
   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev obveznosti sprejetja splošnih določb za izvajanje iz Priloge X h Kadrovskim predpisom.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 10 Priloge X h Kadrovskim predpisom, ker je z metodo, ki jo je uporabila ESZD pri določitvi DŽR v kraju zaposlitve, upoštevano načelo „regionalne povezanosti“.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: več očitnih napak pri presoji, zaradi katerih je izpodbijana odločba nezakonita.


title: Zadeva F-76/10: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 28. junija 2011 – Colart in drugi proti Parlamentu (Javni uslužbenci — Letna prilagoditev plač in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev — Ustavitev postopka)

text:
               2.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 157/12

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 28. junija 2011 – Colart in drugi proti Parlamentu
   (Zadeva F-76/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Letna prilagoditev plač in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev - Ustavitev postopka)
   2012/C 157/21
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Philippe Colart in drugi (Bastogne, Belgija) (zastopnik: C. Mourato, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnici: S. Seyr in K. Zejdová, zastopnici)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti popravkov plačilnih listov tožečih strank za obdobje od julija do decembra 2009 in plačilnih listov, izdanih po 1. januarju 2010, v okviru letne prilagoditve plač in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev na podlagi Uredbe Sveta (EU, Euratom) št. 1296/2009 z dne 23. decembra 2009.

      Izrek

               1.

               Postopek v zadevi Colart in drugi proti Parlamentu (F-76/10) se ustavi.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 301, 6.11.2010, str. 64.


title: Zadeva C-406/12: Tožba, vložena 4. septembra 2012 – Evropska komisija proti Republiki Sloveniji

text:
               27.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/15

      Tožba, vložena 4. septembra 2012 – Evropska komisija proti Republiki Sloveniji
      (Zadeva C-406/12)
      (2012/C 331/24)
      Jezik postopka: slovenščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: P. Hetsch, L. Nicolae in M. Žebre)

         Tožena stranka: Republika Slovenija

         Predlogi tožeče stranke

      Komisija predlaga Sodišču, naj:

                  —

                  ugotovi, da Republika Slovenija s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos Direktive 2009/136/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o spremembah Direktive 2002/22/ES (2) o univerzalnih storitvah in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi omrežji in storitvami, Direktive 2002/58/ES (3) o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij in Uredbe (ES) št. 2006/2004 o sodelovanju med nacionalnimi organi, odgovornimi za izvrševanje zakonodaje o varstvu potrošnikov, v vsakem primeru pa o teh predpisih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 4 navedene direktive;

                  —

                  Republiki Sloveniji zaradi neizpolnitve obveznosti o obvestilu glede vseh ukrepov o prenosu navedene Direktive 2009/136/ES na podlagi člena 260(3) PDEU naloži plačilo denarne kazni v znesku 6 531,84 na dan, šteto od dneva razglasitve sodbe v tej zadevi;

                  —

                  Republiki Sloveniji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Rok za prenos direktive se je iztekel 25. maja 2011.

         (1)  UL L 337, str. 11

         (2)  UL L 108, str. 51

         (3)  UL L 201, str. 37


title: Zadeva C-364/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski, vložena  27. septembra 2005

text:
               26.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/17

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski, vložena 27. septembra 2005
   (Zadeva C-364/05)
   (2005/C 296/31)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa Michel van Beek, je 27. septembra 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Kraljevini Nizozemski.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je Kraljevina Nizozemska s tem, da
               ni sprejela zakonov in drugih predpisov, ki so potrebni za uskladitev z Direktivo 2001/20/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. aprila 2001 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi z izvajanjem dobre klinične prakse pri kliničnem preskušanju zdravil za ljudi,
               ni sprejela zakonov in drugih predpisov, ki so potrebni za uskladitev z Direktivo Komisije 2003/94/ES (2) z dne 8. oktobra 2003 o določitvi načel in smernic dobre proizvodne prakse v zvezi z zdravili za uporabo v humani medicini in zdravili za uporabo v humani medicini v preskušanju,
               oziroma o sprejetju teh predpisov ni obvestila Komisije,
               ni izpolnila obveznosti iz teh direktiv;

               —

               Kraljevini Nizozemski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Skladno s členom 22(1) Direktive 2001/20 bi morale države članice sprejeti zakone in druge predpise, da bi se do 1. maja 2003 uskladile s to direktivo, in o tem obvestiti Komisijo. Po Direktivi 2003/94, bi naj bil v skladu s členom 17 ta datum 30. april 2004.

      (1)  UL L 121, str. 34.

      (2)  UL L 262, str. 22.


title: Zadeva F-118/14: Tožba, vložena 23. oktobra 2014 – ZZ/Svet

text:
               26.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/48

         Tožba, vložena 23. oktobra 2014 – ZZ/Svet
   (Zadeva F-118/14)
   (2015/C 026/64)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: C. Garcia-Hirschfeld)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločb Sveta, s katero so bile uradnikom v nazivih od AD 9 do AD 14, ki so pred 31. decembrom 2015 zasedali delovna mesta, ki zajemajo posebne odgovornosti, priznani funkciji „vodja oddelka ali enakovredna funkcija“ oziroma „svetovalec ali enakovredna funkcija“ in s katero tožeča stranka ni bila uvrščena med uradnike, ki jim je bila priznana ena od teh funkcij.

      Predlog tožeče stranke

               —

               Odločba OPI št.o6/14 z dne 3. januarja 2014 in naknadna odločba o tem, da se 34 uradnikom Sveta prizna funkcija „vodja oddelka ali enakovredna funkcija“, naj se razglasi za nično;

               —

               kolikor je potrebno, naj se razglasi za nično odločba z dne 23. julija 2014 o zavrnitvi pritožbe;

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo vseh stroškov.


title: Zadeva T-580/10: Tožba, vložena 22. decembra 2010 – Wohlfahrt proti UUNT – Ferrero (Kindertraum)

text:
               26.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/29

         Tožba, vložena 22. decembra 2010 – Wohlfahrt proti UUNT – Ferrero (Kindertraum)
   (Zadeva T-580/10)
   2011/C 63/55
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Harald Wohlfahrt (Rothenburg o.d. Tauber, Nemčija) (zastopnik: N. Scholz-Recht, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Ferrero SpA (Alba, Italija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljaviti odločbo oddelka za ugovore z dne 27. maja 2009 (številka ugovora B 668 600) in odločbo odbora za pritožbe z dne 20. oktobra 2010 v zadevi R 815/2009-4;

               —

               dopustiti registracijo znamke Skupnosti „Kindertraum“ (številka prijave 02773059) tudi za vse proizvode, prijavljene v razredih 16 in 28;

               —

               Uradu naložiti stroške postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Kindertraum“ za proizvode iz razredov 15, 16, 20, 21 in 28.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Ferrero SpA

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Skupaj 32 starejših znamk, v katerih je beseda „kinder“ deloma del slike, deloma sestavni del znamke, ki jo sestavlja več besed, deloma pa znamke tvori le ta beseda, zlasti italijanske besedne znamke „kinder“ za proizvode in storitve iz 9, 16, 28, 30 in 42.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovoru se ugodi, prijava se zavrne

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 42(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), ker med postopkom z ugovorom ni bila dokazana uporaba po preteku roka za varovano uporabo; formalno pomanjkljiva obrazložitev izpodbijane odločbe, ker se odbor za pritožbe v svoji odločbi sploh ni opredelil do očitka, ki je bil naveden v razlogih za pritožbo in izčrpno obrazložen; dalje, zlorabna prijava znamke, ker je edini cilj imetnika znamke, navajane v ugovoru, v najširšem obsegu zase monopolizirati pojem „kinder“; nazadnje, kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009, ker med nasprotujočimi si znamkami ni verjetnosti zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL. 2009, L 78, str. 1).


title: Zadeva C-94/12: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 10. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche – Italija) – Swm Costruzioni 2 SpA, Mannocchi Luigino DI proti Provincia di Fermo (Javna naročila — Direktiva 2004/18/ES — Ekonomska in finančna sposobnost — Tehnična in/ali poklicna sposobnost — Člena 47(2) in 48(3) — Možnost gospodarskega subjekta, da se sklicuje na sposobnost drugih subjektov — Člen 52 — Sistem potrjevanja — Javna naročila gradenj — Nacionalna zakonodaja, ki zahteva potrdilo o usposobljenosti, ki ustreza kategoriji in vrednosti gradenj, ki so predmet javnega naročila — Prepoved sklicevanja na potrdila več subjektov za gradnje iz iste kategorije)

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/22

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 10. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche – Italija) – Swm Costruzioni 2 SpA, Mannocchi Luigino DI proti Provincia di Fermo
   (Zadeva C-94/12) (1)

   (Javna naročila - Direktiva 2004/18/ES - Ekonomska in finančna sposobnost - Tehnična in/ali poklicna sposobnost - Člena 47(2) in 48(3) - Možnost gospodarskega subjekta, da se sklicuje na sposobnost drugih subjektov - Člen 52 - Sistem potrjevanja - Javna naročila gradenj - Nacionalna zakonodaja, ki zahteva potrdilo o usposobljenosti, ki ustreza kategoriji in vrednosti gradenj, ki so predmet javnega naročila - Prepoved sklicevanja na potrdila več subjektov za gradnje iz iste kategorije)
   2013/C 344/36
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Swm Costruzioni 2 SpA, Mannocchi Luigino DI

      Tožena stranka: Provincia di Fermo

      Ob udeležbi: Torelli Dottori SpA

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche – Razlaga člena 47(2) Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 132) – Ekonomska in finančna sposobnost gospodarskega subjekta – Možnost sklicevanja na sposobnost drugih podjetij – Nacionalna ureditev, ki to možnost omejuje le na eno drugo podjetje za vsako kategorijo usposobljenosti, ki jo določi certifikacijski organ

      Izrek

   Člena 47(2) in 48(3) Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev v povezavi s členom 44(2) te direktive je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalnemu predpisu, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, ki gospodarskim subjektom, ki sodelujejo v postopku oddaje javnega naročila gradenj, na splošno prepoveduje sklicevanje na sposobnost več podjetij za isto kategorijo usposobljenosti.

      (1)  UL C 151, 26.5.2012.


title: Zadeva T-539/08: Tožba, vložena 5. decembra 2008 – Etimine in Etiproducts proti Komisiji

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/55

         Tožba, vložena 5. decembra 2008 – Etimine in Etiproducts proti Komisiji
   (Zadeva T-539/08)
   (2009/C 44/97)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča(-i) stranka(-i): Etimine SA (Bettembourg, Luksemburg) in Ab Etiproducts Oy (Espoo, Finska) (zastopnika: C. Mereu in K. Van Maldegem, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               tožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               sporni ukrepi naj se delno razglasijo za nične z razglasitvijo ničnosti vpisov spornih ukrepov v Prilogo 1G za naslednje snovi:

                           —

                           borova kislina; narava borova kislina,

                           —

                           diborov trioksid; borov oksid,

                           —

                           dinatrijev tetrabonat anhidrid; borova kislina, dinatrijeva sol; tetrabor-dinatrijev heptaoksid hidrat; natrijeva sol ortoborove kisline,

                           —

                           dinatrijev tetraborat dekahidrat, boraks dekahidrat,

                           —

                           dinatrijev tetraborat pentahidrat, boraks pentahidrat.

               —

               podredno, naj se izpodbijani ukrepi delno razglasijo za nične z razglasitvijo ničnosti vpisov spornih ukrepov v Prilogo 1G za naslednje snovi:

                           —

                           diborov trioksid; borov oksid,

                           —

                           dinatrijev tetrabonat anhidrid; borova kislina, dinatrjijeva sol, tetrabor-dinatrijev heptaoksid, hidrat; natrijeva sol ortoborove kislina,

                           —

                           dinatrijev tetrabonat dekahidrat, boraks dekahidrat,

                           —

                           dinatrijev tetrabonat pentahidrat, boraks pentahidrat.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka s tožbo na podlagi člena 230 ES predlaga delno razglasitev ničnosti Direktive Komisije 2008/58/ES z dne 21. avgusta 2008 o trideseti spremembi Direktive Sveta 67/548/EGS o približevanju zakonov in drugih predpisov v zvezi z razvrščanjem, pakiranjem in označevanjem nevarnih snovi za namen njene prilagoditve tehničnemu napredku (1) v delu, v katerem nekatere borate razvršča kot strupene za razmnoževanje tako glede učinkov na plodnost kot na razvoj.
   Tožeča stranka v utemeljitev svojih trditev navaja tri tožbene razloge.
   Prvič, tožeča stranka trdi, da je Komisija bistveno kršila postopek, ker sporni ukrep ni v skladu s predpisanim zakonodajnim postopkom in s tem krši člena 5 in 7 ES, člena 29 Direktive Sveta 67/548/EGS (2) in člen 5 Sklepa Sveta 1999/468/ES (3).
   Drugič, tožeča stranka navaja, da je bila presoja Komisije napačna, ker je uporabila merila za razvrščanje borovih snovi in s tem kršila Direktivo Sveta 67/548/EGS. Trdi, da Komisija ni uporabila oziroma ni ustrezno uporabila načela „običajno ravnanje in uporaba“ iz Priloge VI k Direktivi 67/548/EGS, da je nezakonito uporabila merilo o oceni tveganja, ki po mnenju tožeče stranke ni upošteven v zvezi z razvrščanjem snovi na podlagi Direktive 67/548/EGS, in da ni uporabila oziroma je napačno uporabila merilo „ustreznosti“, s čimer je kršila točko 4.2.3.3. Priloge VI k Direktivi 67/548/EGS. Poleg tega tožeča stranka navaja, da Komisija ni zadosti upoštevala epidemioloških podatkov in podatke o ljudeh, ki jih je predložila tožeča stranka, zaradi česar sporni ukrep delno temelji na očitno napačni presoji. Tožeča stranka navaja, da je Komisija nezakonito ekstrapolirala podatke, ki se nanašajo na eno od borovih snovi, da bi razvrstila druge borove snovi, zaradi česar je treba sporni ukrep delno razglasiti za ničnega vsaj v delu, ki se nanaša na druge borove snovi. Tožeči stranki trdita, da je Komisija opustila dolžnost obrazložitve iz člena 253 ES, saj ni utemeljila razlogov za ekstrapolacijo podatkov.
   Tretjič, tožeča stranka navaja, da je Komisija kršila temeljna načela prava Skupnosti, kot je načelo sorazmernosti iz člena 5 ES, saj po mnenju tožeče stranke sporni ukrep presega tisto, kar je nujno za dosego ciljev, ki mu sledi ta ukrep.

      (1)  UL L 246, str. 1.

      (2)  Direktiva Sveta z dne 27. junija 1967 o približevanju zakonov in drugih predpisov v zvezi z razvrščanjem, pakiranjem in označevanjem nevarnih snovi (UL 196, str. 1).

      (3)  Sklep Sveta z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (UL L 184, str. 23).


title: Zadeva C-137/07: Pritožba, ki jo je vložila Österreichische Volksbanken-AG 8. marca 2007 zoper sodbo, razglašeno 14. decembra 2006 v združenih zadevah od T-259/02 do T-264/02 in T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti, v zvezi z zadevo T-271/02

text:
               26.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 117/13

         Pritožba, ki jo je vložila Österreichische Volksbanken-AG 8. marca 2007 zoper sodbo, razglašeno 14. decembra 2006 v združenih zadevah od T-259/02 do T-264/02 in T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti, v zvezi z zadevo T-271/02
   (Zadeva C-137/07)
   (2007/C 117/21)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Pritožnica: Österreichische Volksbanken-AG (zastopniki: A. Ablasser-Neuhuber, R. Bierwagen in F. Neumayr, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnice:

               1.

               razveljavita naj se točki 2 in 4 izreka prvostopenjske sodbe z dne 14. decembra 2006 v združenih zadevah od T-259/02 do T-264/02 in T-271/02 (1) in

                           a)

                           naj se Odločba Komisije 2004/138/ES z dne 11. junija 2002 v postopku zoper kartel COMP/36.571/D-1 v skladu s prvim in tretjim pritožbenim predlogom razveljavi, kolikor je usmerjena proti pritožnici, ali, kot podredno, naj se v skladu s tretjim pritožbenim predlogom zniža pritožnici naložena globa, ali

                           b)

                           naj se, če o sporu še ni mogoče odločiti, zadeva vrne v ponovno presojo in odločanje Sodišču prve stopnje.

               2.

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka ali, podredno, če se zadeva vrne Sodišču prve stopnje, naj se odločitev o stroških pridrži temu sodišču.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica utemeljuje svojo pritožbo zoper navedeno sodbo Sodišča prve stopnje tako:

               Sodišče prve stopnje je napačno uporabilo pravo s tem, da ni pravilno razlagalo merila usklajenosti sporazumov med podjetji ali ravnanj, ki lahko vplivajo na trgovino med državami članicami, in da je v predloženi zadevi nepravilno uporabilo to merilo. V svoji odločbi je napačno uporabilo pravo s tem, da je razširilo pomen merila učinkov porazdelitve trga nepravilno posplošilo: ni jasno, na kakšni podlagi Sodišče prve stopnje merilu učinkov porazdelitve trga ni prisodilo vsaj znatne dokazne vrednosti v zvezi z obstojem vplivanja na trgovino med državami članicami. Nadalje pritožnica Sodišču prve stopnje očita, da je celostno presodilo čezmejni učinek sestankov, namesto da bi preiskalo posamezne sestanke „Lombard-mreže “posebej glede mogočih učinkov na trgovino med državami članicami. Preveč široka razlaga člena 81(1) ES, v skladu s katero je že bistvo kartela, ki se razprostira nad celotnim ozemljem države članice, porazdelitev trgov in vplivanje na trgovino znotraj Skupnosti, ali da za to obstaja velika verjetnost, naj ne bi bila združljiva z ratio legis te določbe prava Skupnosti.

               Sodišče naj bi napačno uporabilo pravo s tem, da pri razdelitvi tržnih deležev vodilni instituciji necentralnih bank ni uporabilo pogojev za razdelitev prometa, ki sta jih razvili Komisija in sodna praksa. Pri tem ni upoštevalo, da se v predloženi zadevi pri razdelitvi prometa in razdelitvi tržnih deležev postavlja isto dejansko vprašanje, namreč določitev dovoljene globe. Kaže, da ni razloga, da bi se isti vprašanji razdelitve prometa in razdelitve tržnega deleža presojali po različnih merilih. Tudi če bi iz tega izhajalo, da bi bilo mogoče razdelitev tržnih deležev vodilni instituciji necentralnih bank opraviti po kakšnem drugem merilu in ne po merilu za razdelitev prometa, naj bi bilo konkretno merilo, ki ga je izbralo Sodišče prve stopnje, nepravilno in protipravno.

               Sodišče prve stopnje ni imelo prav, ko je zavrnilo očitke pritožnice v zvezi z neupoštevanjem olajševalnih okoliščin. Pri svoji pravni presoji naj zlasti ne bi v zadostni meri upoštevalo, da je imela pritožnica manjšo vlogo v okviru celotnega kartela in da pri njej v okviru preiskave niso bila potrebna prisilna sredstva ter da je s Komisijo prostovoljno sodelovala. Pritožnice, ki ima zelo majhen tržni delež, naj druge banke ne bi povabile k sodelovanju v ožjem krogu in naj bi se udeležila bistveno manj sestankov. Te dejavnike, ki jih je pritožnica navedla in iz katerih je razviden obstoj olajševalnih okoliščin, ki jih je mogoče sprejeti, naj deloma sploh ne bi bili obravnavani. Niti Komisija niti Sodišče prve stopnje nista izpolnila svoje obveznosti obravnavanja navedenih okoliščin in njihovega presojanja brez napačne uporabe prava.

      (1)  UL C 331, str. 29.


title: Zadeva C-564/15: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 26. aprila 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – Tibor Farkas/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága (Predhodno odločanje — Preizkus razloga, ki se nanaša na kršitev prava Unije, po uradni dolžnosti — Načeli enakovrednosti in učinkovitosti — Skupni sistem davka na dodano vrednost — Direktiva 2006/112/ES — Pravica do odbitka vstopnega davka — Sistem obrnjene davčne obveznosti — Člen 199(1)(g) — Uporaba samo v primeru nepremičnin — Davek, ki ga pridobitelj blaga neupravičeno plača prodajalcu na podlagi napačno izdanega računa — Odločba davčnega organa o ugotovitvi davčnega dolga v breme pridobitelja blaga, o zavrnitvi plačila odbitka, ki ga je ta zahteval, in o naložitvi davčne globe temu pridobitelju)

text:
               19.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/3

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 26. aprila 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – Tibor Farkas/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága
   (Zadeva C-564/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Preizkus razloga, ki se nanaša na kršitev prava Unije, po uradni dolžnosti - Načeli enakovrednosti in učinkovitosti - Skupni sistem davka na dodano vrednost - Direktiva 2006/112/ES - Pravica do odbitka vstopnega davka - Sistem obrnjene davčne obveznosti - Člen 199(1)(g) - Uporaba samo v primeru nepremičnin - Davek, ki ga pridobitelj blaga neupravičeno plača prodajalcu na podlagi napačno izdanega računa - Odločba davčnega organa o ugotovitvi davčnega dolga v breme pridobitelja blaga, o zavrnitvi plačila odbitka, ki ga je ta zahteval, in o naložitvi davčne globe temu pridobitelju))
   (2017/C 195/03)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Tibor Farkas

      Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága

      Izrek

               1.

               Člen 199(1)(g) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2010/45/EU z dne 13. julija 2010, je treba razlagati tako, da se uporablja za dobave nepremičnine, ki jo prodaja dolžnik po sodbi v postopku prisilne prodaje.

               2.

               Določbe Direktive 2006/112, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2010/45, ter načela davčne nevtralnosti, učinkovitosti in sorazmernosti je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo temu, da je v položaju, kot je ta v postopku v glavni stvari, pridobitelju blaga odvzeta pravica do odbitka davka na dodano vrednost, ki ga je neupravičeno plačal prodajalcu na podlagi računa, izdanega v skladu s pravili o običajnem sistemu davka na dodano vrednost, čeprav je upoštevna transakcija spadala pod sistem obrnjene davčne obveznosti, kadar je prodajalec navedeni davek plačal v državno blagajno. Vendar ta načela zahtevajo – če vračilo neupravičeno zaračunanega davka na dodano vrednost prodajalca pridobitelju postane nemogoče ali pretirano oteženo, zlasti v primeru plačilne nesposobnosti prodajalca – da pridobitelj lahko zahtevo za vračilo uveljavlja neposredno proti davčnemu organu.

               3.

               Načelo sorazmernosti je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da v položaju, kot je ta v postopku v glavni stvari, nacionalni davčni organi davčnemu zavezancu, ki je pridobil blago, katerega dobava spada pod sistem obrnjene davčne obveznosti, naložijo davčno sankcijo, ki znaša 50 % zneska davka na dodano vrednost, ki ga mora plačati davčni upravi, če zanjo ni nastala izguba davčnih prihodkov in ni indicev za davčno goljufijo, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 90, 7.3.2016.


title: Zadeva T-347/10: Tožba, vložena 27. avgusta 2010 – Adelholzener Alpenquellen proti UUNT (oblika steklenice z reliefno upodobitvijo treh gorskih vrhov)

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/52

      Tožba, vložena 27. avgusta 2010 – Adelholzener Alpenquellen proti UUNT (oblika steklenice z reliefno upodobitvijo treh gorskih vrhov)
      (Zadeva T-347/10)
      ()
      (2010/C 288/96)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Adelholzener Alpenquellen GmbH (Siegsdorf, Nemčija) (zastopnik: O. Rauscher, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

         Predloga tožeče stranke

                  —

                  Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 9. junija 2010 v zadevi R 1516/2009-1 naj se razveljavi;

                  —

                  Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

         Zadevna znamka Skupnosti: tridimenzionalna znamka v obliki steklenice z reliefno upodobitvijo treh gorskih vrhov za proizvode iz razreda 32.

         Odločba preizkuševalca: prijava se zavrne.

         Odločba odbora za pritožbe: pritožba se zavrne.

         Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), saj ima zadevna znamka Skupnosti razlikovalni učinek, ter kršitev člena 37(2) Uredbe (ES) št. 207/2009, saj odbor za pritožbe ne bi smel opreti svoje odločbe na neobstoj izjave prijavitelja (disclaimer), in kršitev člena 75(2) Uredbe (ES) št. 207/2009, saj se tožeča stranka ni mogla izreči o nekaterih upodobitvah, na katerih temelji odločba.

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).


title: Zadeva T-284/09 P: Pritožba, ki jo je 17. julija 2009 vložil Herbert Meister zoper sodbo, ki jo je 18. maja 2009 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevah F-138/06 in F-37/08, Meister proti UUNT

text:
               10.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 244/6

         Pritožba, ki jo je 17. julija 2009 vložil Herbert Meister zoper sodbo, ki jo je 18. maja 2009 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevah F-138/06 in F-37/08, Meister proti UUNT
   (Zadeva T-284/09 P)
   2009/C 244/10
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnik: Herbert Meister (Muchamiel, Španija) (zastopnik: H.-J. Zimmermann, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (blagovne znamke in modeli) (UUNT)

      Predlogi pritožnika:

               —

               Sodba Sodišča za uslužbence z dne 18. maja 2009 v zadevi F-37/08, Meister proti UUNT naj se razveljavi;

               —

               Toženi strani naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožba je vložena zoper sodbo Sodišča za uslužbence z dne 18. maja 2009 v združenih zadevah F–138/06 in F–37/08, Meister proti UUNT, s katerima je bila med drugim zavrnjena tožba pritožnika v zadevi F–37/08.
   Pritožnik v utemeljitev svoje pritožbe najprej navaja, da je Sodišče za uslužbence ravnalo v nasprotju z dolžnostjo nevtralnosti in objektivnosti, da dejanskega stanja ni natančno preučilo oziroma ga je preučilo le enostransko in da je izkrivilo dejansko stanje. Sodišču za uslužbence se dalje očita nedopustno procesno združevanje predmetov spora iz postopkov F–138/06 in F–37/08. Pritožnik zatrjuje tudi, da je bilo pri preučitvi dejanskega stanja pravo napačno uporabljeno. Nazadnje pritožnik prereka odločitev Sodišča za uslužbence glede naložitve plačila stroškov.
   Pritožnik meni, da je Sodišče za uslužbence s kršitvami, ki mu jih pritožnik očita, kršilo tudi obveznost ustrezne utemeljitve izpodbijane odločbe.


title: Zadeva C-32/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 23. januarja 2014 – ERSTE Bank Hungary Zrt. proti Attili Sugárju

text:
               7.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 23. januarja 2014 – ERSTE Bank Hungary Zrt. proti Attili Sugárju
   (Zadeva C-32/14)
   2014/C 102/22
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Törvényszék

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Predlagateljica izvršbe: ERSTE Bank Hungary Zrt.

      Dolžnik: Attila Sugár

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je postopek države članice, v skladu s katerim stranka, ki je s potrošnikom sklenila pogodbo – če ta ne izpolni obveznosti, ki jo je prevzel na podlagi dokumenta, ki ga je v predpisani obliki sestavil notar – zahteva znesek, ki ga sama navede, z izdajo tako imenovane klavzule o izvršljivosti, ne da bi ta stranka morala pri sodišču sprožiti pravdni postopek, v katerem bi se lahko preučila nepoštenost pogojev iz pogodbe, ki je podlaga za izdajo klavzule, v skladu z določbami člena 7(1) Direktive 93/13/EGS (1)?

               2.

               Ali lahko potrošnik v navedenem postopku zahteva preklic že izdane klavzule o izvršljivosti, tako da se opre na to, da ni bil opravljen preizkus poštenosti pogojev pogodbe, ki je podlaga za zanjo, čeprav mora sodišče v skladu s sodbo, izdano v zadevi C-472/11, potrošnika v sodnem postopku obvestiti o nepoštenih pogojih, ki jih je ugotovilo?

      (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL L 95, str. 29).


title: Zadeva C-526/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van koophandel Brussel (Belgija) 5. oktobra 2015 – Uber Belgium BVBA/Taxi Radio Bruxellois NV, druge stranke: Uber NV in drugi

text:
               21.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 429/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van koophandel Brussel (Belgija) 5. oktobra 2015 – Uber Belgium BVBA/Taxi Radio Bruxellois NV, druge stranke: Uber NV in drugi
   (Zadeva C-526/15)
   (2015/C 429/13)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank van koophandel Brussel

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Uber Belgium BVBA

      Tožena stranka: Taxi Radio Bruxellois NV

      Druge stranke: Uber NV in drugi, Brusselse Hoofdstedelijk Gewest, Belgische Federatie van Taxis, Nationale Groepering van Ondernemingen met Taxi- und Locatievoertuigen met Chauffeur VZW

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba načelo sorazmernosti, določeno v členu 5 PEU in členu 52(1) Listine, v povezavi s členi 15, 16 in 17 Listine (1) in členoma 28 PDEU in 56 PDEU razlagati tako, da nasprotuje ureditvi, kot je ta iz Ordonnantie van het Brusselse Hoofdstedelijk Gewest van 27 april 1995 betreffende de taxidiensten en de diensten voor het verhuren van voertuigen met chauffeur (uredba Regije Bruselj-glavno mesto z dne 27. aprila 1995 o storitvah prevoza s taksijem in storitvah najema vozil skupaj z voznikom), če se ta razlaga tako, da se pojem „storitve prevoza s taksijem“ uporablja tudi za fizične osebe, ki delujejo brezplačno kot vozniki za Ridesharing (skupni prevoz), pri katerem sprejemajo zahteve za prevoz, ki jim jih s pomočjo programske aplikacije posredujejo podjetje Uber BV in drugi s sedežem v drugi državi članici?

      (1)  UL 2000, str. 364, str. 1.


title: Zadeva C-268/14 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. marca 2016 – Italmobiliare SpA/Evropska komisija (Pritožba — Konkurenca — Trgi „cementa in podobnih proizvodov“ — Upravni postopek — Uredba (ES) št. 1/2003 — Člen 18(1) in (3) — Odločba o zahtevi po informacijah — Obrazložitev — Natančnost prošnje)

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/7

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. marca 2016 – Italmobiliare SpA/Evropska komisija
   (Zadeva C-268/14 P) (1)

   ((Pritožba - Konkurenca - Trgi „cementa in podobnih proizvodov“ - Upravni postopek - Uredba (ES) št. 1/2003 - Člen 18(1) in (3) - Odločba o zahtevi po informacijah - Obrazložitev - Natančnost prošnje))
   (2016/C 156/09)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Italmobiliare SpA (zastopniki: M. Siragusa, F. Moretti in L. Nascimbene, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: É. Gippini Fournier in L. Malferrari, agenta, M. Malaguti, odvetnica)

      Izrek

               1.

               Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 14. marca 2014, Italmobiliare/Komisija (T-305/11, EU:T:2014:126) se razveljavi.

               2.

               Sklep C(2011) 2361 final Komisije z dne 30. marca 2011 v zvezi s postopkom na podlagi člena 18(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 (zadeva COMP/39520 – Cement in povezani proizvodi) se razglasi za ničen.

               3.

               Evropska komisija poleg svojih stroškov nosi stroške družbe Italmobiliare SpA v zvezi s postopkom na prvi stopnji v zadevi T-305/11 in postopkom s pritožbo.

      (1)  UL C 282, 25.8.2014.


title: Zadeva F-129/11: Tožba, vložena 9. decembra 2011 – ZZ proti Komisiji

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/73

      Tožba, vložena 9. decembra 2011 – ZZ proti Komisiji
      (Zadeva F-129/11)
      (2012/C 25/142)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: Ph.-E. Partsch in E. Raimond, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predmet in opis spora

      Razglasitev delne ničnosti odločbe generalnega direktorja OLAF, ki vsebuje zadnje vabilo na zaslišanje tožeče stranke v okviru notranje preiskave in v kateri je navedeno, da bo končno poročilo o preiskavi sprejeto zgolj na podlagi podatkov, ki jih je enostransko zbral in analiziral OLAF, če se tožeča stranka ne odzove na vabilo.

         Predlogi tožeče stranke

                  —

                  Odločba z dne 28. oktobra 2011, s katero je OLAF, ki ga je zastopal generalni direktor, tožečo stranko povabil na zaslišanje, ki bo potekalo v prostorih OLAF v Bruslju 1. in 2. decembra 2011 ob osmi uri zjutraj, v okviru „notranje“ preiskave, katere referenčna številka je „OF/2010/0207“, in v kateri je bila obveščena, da bo sklepno poročilo preiskave sestavljeno, ne da bi bila predhodno zaslišana, če se ne odzove na to vabilo, naj se razglasi za nično, ker ni bilo spoštovano načelo kontradiktornosti in ker niso bile spoštovane njene temeljne pravice;

                  —

                  tožeči stranki naj se dodeli 4 000 EUR odškodnine;

                  —

                  Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Združene zadeve od C-105/15 P do C-109/15 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 20. septembra 2016 – Konstantinos Mallis (C-105/15 P), Elli Konstantinou Malli, (C-105/15 P), Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou (C-106/15 P), Petros Chatzithoma, (C-107/15 P), Elenitsa Chatzithoma (C-107/15 P), Lella Chatziioannou (C-108/15 P), Marinos Nikolaou (C-109/15 P)/Evropska komisija, Evropska centralna banka (Pritožba — Program pomoči za stabilnost Republike Ciper — Izjava Euroskupine v zvezi z, med drugim, prestrukturiranjem bančnega sektorja na Cipru — Ničnostna tožba)

text:
               14.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 419/14

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 20. septembra 2016 – Konstantinos Mallis (C-105/15 P), Elli Konstantinou Malli, (C-105/15 P), Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou (C-106/15 P), Petros Chatzithoma, (C-107/15 P), Elenitsa Chatzithoma (C-107/15 P), Lella Chatziioannou (C-108/15 P), Marinos Nikolaou (C-109/15 P)/Evropska komisija, Evropska centralna banka
   (Združene zadeve od C-105/15 P do C-109/15 P) (1)

   ((Pritožba - Program pomoči za stabilnost Republike Ciper - Izjava Euroskupine v zvezi z, med drugim, prestrukturiranjem bančnega sektorja na Cipru - Ničnostna tožba))
   (2016/C 419/17)
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Pritožnice: Konstantinos Mallis (C-105/15 P), Elli Konstantinou Mallis (C-105/15 P), Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou (C-106/15 P), Petros Chatzithoma (C-107/15 P), Elenitsa Chatzithoma (C-107/15 P), Lella Chatziioannou (C-108/15 P), Marinos Nikolaou (C-109/15 P) (zastopniki: Efstathiou, K. Efstathiou in K. Liasidou, dikigoroi)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija (zastopnika: J.-P. Keppenne in M. Konstantinidis, agenta), Evropska centralna banka (BCE) (zastopniki: A. Koutsoukou, O. Heinz in K. Laurinavičius, agenti, skupaj s H.-G. Kamannom, odvetnikom)

      Izrek

               1.

               Pritožbe v zadevah od C-105/15 P do C-109/15 P se zavrnejo.

               2.

               K. Mallisu, E. Konstantinou Malli, Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou, P. Chatzithomi, E. Chatzithoma, L. Chatziioannou in M. Nikolaou se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 178, 1.6.2015.


title: Zadeva C-245/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 19. maja 2010 – ROJ TV A/S proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 19. maja 2010 – ROJ TV A/S proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-245/10)
   ()
   2010/C 234/33
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: ROJ TV A/S

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Predlaga se sprejetje odločbe Sodišča Evropske unije o vprašanju, ali in, če je tako, pod kakšnimi pogoji uporaba nacionalnega predpisa glede prepovedi društva zaradi kršitve ideje sporazumevanja med narodi spada na usklajeno področje Direktive Sveta z dne 3. oktobra 1989 o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov (89/552/EGS (1)), kakor je bila spremenjena z Direktivo 97/36/ES (2) z dne 30. junija 1997, in je zato v skladu s členom 2a navedene direktive izključena.

      (1)  Direktiva Sveta 89/552/EGS z dne 3. oktobra 1989 o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov; UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 6, zvezek 1, str. 224.

      (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 97/36/ES z dne 30. junija 1997 o spremembi Direktive 89/552/EGS o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov; UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 6, zvezek 2, str. 321.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne  13. oktobra 2005  v zadevi C-458/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen): Parking Brixen GmbH proti Gemeinde Brixen, Stadtwerke Brixen AG (Javna naročila — Postopek za oddajo javnih naročil — Koncesija za storitve — Upravljanje javnih odplačnih parkirišč)

text:
               26.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/4

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 13. oktobra 2005
   v zadevi C-458/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen): Parking Brixen GmbH proti Gemeinde Brixen, Stadtwerke Brixen AG (1)

   (Javna naročila - Postopek za oddajo javnih naročil - Koncesija za storitve - Upravljanje javnih odplačnih parkirišč)
   (2005/C 296/07)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-458/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen, (Italija) z odločbo z dne 23. julija 2003, ki je na Sodišče prispela 30. oktobra 2003, v postopku Parking Brixen GmbH proti Gemeinde Brixen, Stadtwerke Brixen AG, je Sodišče (prvi senat), v sestavi P. Jann, predsednik senata, K. Schiemann, J. N. Cunha Rodrigues (poročevalec), K. Lenaerts in E. Juhász, sodniki, generalna pravobranilka: J. Kokott, sodni tajnik: M.-F. Contet, glavna administratorka, dne 13. oktobra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Pri oddaji upravljanja javnega odplačnega parkirišča s strani javnega organa ponudniku storitev, ki kot plačilo za to prejema zneske, ki jih za uporabo tega parkirišča plačujejo tretji, gre za koncesijo za storitve javnih služb, za katero se ne uporablja Direktiva Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev.

               2)

               Člena 43 ES in 49 ES ter načela enakega obravnavanja, nediskriminacije in preglednosti je treba razlagati tako, da javnemu organu prepovedujejo, da bi brez razpisa podelil koncesijo za storitve javnih služb delniški družbi, ki je nastala s preoblikovanjem posebnega obrata tega javnega organa, katere cilj se je razširil na pomembna nova področja, katere kapital mora obvezno biti kratkoročno odprt za tuj kapital, katere geografsko področje dejavnosti se je razširilo na celotno državo in na tujino in katere upravni odbor ima široka pooblastila za upravljanje, ki jih lahko izvaja samostojno.

      (1)  UL C 7, 10.1.2004.


title: Zadeva C-658/11: Tožba, vložena 21. decembra 2011 – Evropski parlament proti Svetu Evropske unije

text:
               25.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 58/6

         Tožba, vložena 21. decembra 2011 – Evropski parlament proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-658/11)
   2012/C 58/08
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropski parlament (zastopniki: R. Passos, A. Caiola in M. Allik, zastopniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Sklep Sveta 2011/640/SZVP z dne 12. julija 2011 o podpisu in sklenitvi Sporazuma med Evropsko unijo in Republiko Mauritius o pogojih za premestitev osumljenih piratov in z njimi povezanih zaseženih sredstev s pomorske sile pod vodstvom Evropske unije v Republiko Mauritius ter pogojih za ravnanje z osumljenimi pirati po premestitvi (1) naj se razglasi za ničen;

               —

               odredi naj se, da sklep Sveta 2011/640/SZVP z dne 12. julija 2011 učinkuje, dokler se ga ne nadomesti;

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Evropski parlament meni, da je Sklep Sveta 2011/640/SZVP z dne 12. julija 2011 o podpisu in sklenitvi Sporazuma med Evropsko unijo in Republiko Mauritius o pogojih za premestitev osumljenih piratov in z njimi povezanih zaseženih sredstev s pomorske sile pod vodstvom Evropske unije v Republiko Mauritius ter pogojih za ravnanje z osumljenimi pirati po premestitvi ničen, ker ne zadeva, kot je to izrecno določeno v členu 218(6), drugi pododstavek PDEU, izključno skupno zunanjo in varnostno politiko.
   Evropski parlament meni, da se Sporazum med Evropsko unijo in Republiko Mauritius nanaša tudi na pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah, policijsko sodelovanje in razvojno sodelovanje na področjih, za katere velja redni zakonodajni postopek.
   Zato bi se ta sporazum moral skleniti po odobritvi Evropskega parlamenta v skladu s členom 218(6)(a)(v) PDEU.
   Tako je Svet kršil Pogodbi, ker za sklenitev sporazuma ni uporabil ustrezne pravne podlage.
   Poleg tega Evropski parlament meni, da je Svet kršil člen 218(10) PDEU, ker ni v vseh fazah pogajanj in sklepanja sporazuma nemudoma in izčrpno obveščal Parlamenta.
   Če bi Sodišče Evropske unije izpodbijani sklep razglasilo za ničen, Evropski parlament vseeno predlaga, naj Sodišče v skladu s členom 264, drugi odstavek, PDEU uveljavlja svojo diskrecijsko pravico, da bi ohranilo v veljavi učinke izpodbijanega sklepa, dokler se ta ne nadomesti.

      (1)  UL L 254, str. 1.


title: Zadeva T-126/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. oktobra 2015 – Direct Way in Directway Worldwide/Parlament (Javna naročila storitev — Postopek javnega razpisa — Prevoz poslancev Evropskega parlamenta — Sklep o razglasitvi neuspešnosti in končanju postopka javnega razpisa in o začetku postopka s pogajanji — Oddaja naročila drugemu ponudniku — Enako obravnavanje — Bistvena sprememba prvotnih pogojev naročila)

text:
               21.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 429/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. oktobra 2015 – Direct Way in Directway Worldwide/Parlament
   (Zadeva T-126/13) (1)

   ((Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa - Prevoz poslancev Evropskega parlamenta - Sklep o razglasitvi neuspešnosti in končanju postopka javnega razpisa in o začetku postopka s pogajanji - Oddaja naročila drugemu ponudniku - Enako obravnavanje - Bistvena sprememba prvotnih pogojev naročila))
   (2015/C 429/22)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Direct Way (Machelen, Belgija) in Directway Worldwide (Machelen) (zastopnik: E. van Nuffel d'Heynsbroeck, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: L. Darie in P. Biström, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti treh sklepov Parlamenta o oddaji naročila storitev prevoza poslancev Parlamenta v Bruslju.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Direct Way in Directway Worldwide nosita stroške.

      (1)  UL C 147, 25.5.2013.


title: Zadeva T-427/07: Tožba, vložena 16. novembra 2007 – Mirto Corporación Empresarial proti UUNT – Maglificio Barbara (Mirtillino)

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/47

         Tožba, vložena 16. novembra 2007 – Mirto Corporación Empresarial proti UUNT – Maglificio Barbara (Mirtillino)
   (Zadeva T-427/07)
   (2008/C 22/89)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Mirto Corporación Empresarial, S.L. (Madrid, Španija) (zastopnik: E. Armijo Chávarri, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Maglificio Barbara Srl
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se razveljavi odločba drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 29. avgusta 2007 v zadevi št. R 875/2006-2 in naj se UUNT naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Maglificio Barbara Srl.

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „Mirtillino“ za proizvode iz razredov 3, 18 in 25 (prijava št. 3.252.467).

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Creaciones Mirto, S.A.; tožeča stranka po odstopu zadevnih znamk v postopku z ugovorom.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Besedna znamka „MIRTO“ (znamka Skupnosti št. 1.653.351) za proizvode iz razredov 3, 18 in 25 in številne druge nacionalne besedne in figurativne znamke „MIRTO“.

      Odločba oddelka za ugovore: Delna ugoditev ugovoru.

      Odločba odbora za pritožbe: Razveljavitev izpodbijane odločbe in zavrnitev ugovora.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 (1), ker obstaja verjetnost zmede med nasprotujočima si znamkama.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, str. 1).


title: Zadeva C-452/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte di Appello di Firenze (Italija) 18. novembra 2009 – Tonina Enza Iaia, Andrea Moggio, Ugo Vassalle proti Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Università di Pisa

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/32

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte di Appello di Firenze (Italija) 18. novembra 2009 – Tonina Enza Iaia, Andrea Moggio, Ugo Vassalle proti Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Università di Pisa
   (Zadeva C-452/09)
   2010/C 24/58
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte di Appello di Firenze

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Tonina Enza Iaia, Andrea Moggio, Ugo Vassalle

      Tožene stranke: Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Università di Pisa

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je v skladu z ureditvijo Skupnosti, da lahko italijanska država zakonito uveljavlja ugovor izteka petletnega ali običajnega desetletnega zastaralnega roka v zvezi s pravico, ki izhaja iz Direktive ES št. 76/1982 (1), za obdobje pred prvim italijanskim izvedbenim zakonom, ne da bi to dokončno onemogočalo izvrševanje navedene pravice, ki je plačilna/preživninska, ali, podredno, vložitev odškodninske tožbe?

               2.

               Ali je, nasprotno, v skladu z ureditvijo Skupnosti, da ni več mogoč nikakršen ugovor zastaranja, ker dokončno preprečuje izvrševanje navedene pravice?

               3.

               Ali je v skladu z ureditvijo Skupnosti, da ni več mogoč nikakršen ugovor zastaranja, vse dokler Sodišče ne ugotovi kršitve predpisa Skupnosti (v obravnavanem primeru leta 1999)?

               4.

               Ali je v skladu z ureditvijo Skupnosti, da v nobenem primeru ni mogoč nikakršen ugovor zastaranja do pravilnega in končanega prenosa direktive, s katero je priznana pravica, v italijansko zakonodajo (v obravnavanem primeru se to ni nikoli zgodilo), kot je določeno v sodbi Emmot?

      (1)  UL L 43, str. 21.


title: Zadeva C-171/12 P: Pritožba, ki jo je Carrols Corp vložila 11. aprila 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 1. februarja 2012 v zadevi T-291/09, Carrols Corp proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in Giuliu Gambettoli

text:
               16.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 174/19

         Pritožba, ki jo je Carrols Corp vložila 11. aprila 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 1. februarja 2012 v zadevi T-291/09, Carrols Corp proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in Giuliu Gambettoli
   (Zadeva C-171/12 P)
   2012/C 174/30
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnica: Carrols Corp. (zastopnik: I. Temiño Ceniceros, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in Giulio Gambettola

      Predlog

               —

               Sodba Splošnega sodišča v zadevi T-291/09 z dne 1. februarja 2012 naj se v celoti razveljavi.

               —

               Predlogom, navedenim na prvi stopnji, naj se v celoti ugodi.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Kršitev prava Unije s strani Splošnega sodišča, ki se kaže v kršitvi člena 52(1)(b) Uredbe št. 207/2009 (1) in sodne prakse, ki razlaga to uredbo
   Splošno sodišče v izpodbijani sodbi ugotavlja, da „z enakostjo zadevnih znakov – ob neobstoju drugih upoštevnih dokazov – ni mogoče dokazati slabe vere intervenienta“.
   Iz sodbe Sodišča z dne 11. junija 2009 v zadevi Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (C-529/07, ZOdl., str. I-4893) pa dejansko izhaja, da „se mora obstoj slabe vere prijavitelja presojati celovito, pri čemer se upoštevajo vsi upoštevni dejavniki v obravnavani zadevi“ (točka 37 sodbe). Kljub temu pa Splošno sodišče vsako dejstvo preučuje posamezno in ločeno, pri čemer zanemarja celovit pregled in tožeči stranki neupravičeno povečuje dokazno breme v škodo njene pravice do učinkovitega pravnega sredstva.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1.