title: Zadeva C-612/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Spetsializiran nakazatelen sad (Bolgarija) 18. novembra 2015 – kazenski postopek zoper Koleva in druge

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Spetsializiran nakazatelen sad (Bolgarija) 18. novembra 2015 – kazenski postopek zoper Koleva in druge
   (Zadeva C-612/15)
   (2016/C 048/22)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Spetsializiran nakazatelen sad

      Stranke v postopku v glavni stvari

   Kolev in drugi

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je nacionalni zakon združljiv z obveznostjo države članice, da zagotovi učinkovit kazenski pregon kaznivih dejanj carinskih uslužbencev, če se po tem zakonu kazenski postopek, ki se vodi zoper carinske uslužbence zaradi sodelovanja v hudodelski združbi za izvajanje korupcijskih kaznivih dejanj med opravljanjem službe (sprejem podkupnin v zameno za opustitev carinskega pregleda), kakor tudi zaradi konkretnih podkupnin in zaradi (prikrivanja v obliki) prikrivanja prejetih podkupnin, ustavi pod temi pogoji, ne da bi sodišče v zadevi preizkusilo, da: a) sta od obdolžitve potekli dve leti; b) je obdolžena oseba podala predlog za ustavitev kazenskopreiskovalnega postopka; c) je državnemu tožilcu sodišče določilo trimesečni rok za končanje kazenskopreiskovalnega postopka; d) je državni tožilec v tem roku storil „bistvene kršitve postopka“ (in sicer nepravilno obveščanje o dopolnjeni obdolžitvi, odrekanje vpogleda v gradivo spisa in nasprotujoča si obtožnica); e) je državnemu tožilcu sodišče določilo nov enomesečni rok za odpravo teh „bistvenih kršitev postopka“; (f) državni tožilec teh „bistveni kršitev postopka“ v tem roku ni odpravil – pri čemer je razlog za te kršitve v prvem trimesečnem roku in za neodpravo kršitev v zadnjem enomesečnem roku najti tako na strani državnega tožilca (neodprava nasprotij v obtožnici; neizvajanje dejanskih ravnanj v pretežnem delu rokov), kakor tudi na strani obrambe (kršitev sodelovalne dolžnosti pri obveščanju o obdolžitvi in dostopu do gradiva zadeve zaradi hospitalizacije obdolženih oseb in uveljavljanih drugih poklicnih obveznosti odvetnikov); (g) je nastala subjektivna pravica obdolžene osebe do ustavitve kazenskega postopka zaradi neodprave „bistvenih kršitev postopka“ v za to določenih rokih?

               2.

               Če je odgovor na to vprašanje nikalen, katerega dela zgoraj navedene pravne ureditve naj sodišče ne bi uporabilo, da bi zagotovilo učinkovito uporabo prava Unije: 2.1. ustavitev kazenskega postopka po poteku enomesečnega roka ali 2.2. opredelitev zgoraj navedenih pomanjkljivosti kot „bistvenih kršitev postopka“ ali 2.3. zaščite po (g) nastale subjektivne pravice – če je mogoče to kršitev učinkovito odpraviti v okviru sodnega postopka?

                           2.1.

                           Ali je odločitev, da se ne uporabi nacionalna določba, ki določa ustavitev kazenskega postopka, odvisna od tega, da

                                       (A)

                                       se državnemu tožilcu določi dodaten rok za odpravo „bistvenih kršitev postopka“, ki je dolg toliko kot rok, v katerem zaradi ovir s strani obrambe tega objektivno ni mogel storiti?

                                       (B)

                                       sodišče v primeru A) ugotovi, da so te ovire posledica „zlorabe pravic“?

                                       (C)

                                       če je odgovor na A) nikalen, sodišče ugotovi, da daje nacionalno pravo zadostna zagotovila za zaključek kazenskopreiskovalnega postopka v razumnem roku?

                           2.2.

                           Ali je odločitev, da se ne uporabi opredelitev zgoraj navedenih pomanjkljivosti kot „bistvenih kršitev postopka“, kot to določa nacionalno pravo, združljiva s pravom Unije, in sicer:

                                       (A)

                                       Ali bi bila pravica po členu 6(3) Direktive št. 2012/13/EU (1), da se obrambi podajo podrobne informacije o obdolžitvi, zagotovljena v zadostni meri,

                                                   (1)

                                                   če so te informacije podane po dejanski predložitvi obtožnice sodišču, vendar pred njenim sodnim preizkusom, kakor tudi če so bile obrambi podrobne informacije o bistvenih elementih obdolžitve podane prej, ko obtožnica še ni bila predložena sodišču (nanaša se na obdolženega M. Hristova)?

                                                   (2)

                                                   če je odgovor na vprašanje 2.2.А)-1) pritrdilen – če so te informacije podane po dejanski predložitvi obtožnice sodišču, vendar preden bi sodišče obtožnico preizkusilo in so bile delne informacije o bistvenih elementih obdolžitve obrambi podane prej, ko obtožnica še ni bila predložena sodišču, pri čemer je bil razlog za to, da so bile podane le delne informacije, v ovirah na strani obrambe (nanaša se na obdolžena N. Koleva in S. Kostadinova)?

                                                   (3)

                                                   če so v teh informacijah nasprotja glede konkretne izjave, s katero se je zahtevala podkupnina (enkrat je navedeno, da je podkupnino izrecno zahteval nek drug obdolženi, medtem ko je obdolženi M. Hristov s pačenjem obraza izrazil nezadovoljstvo, ko je oseba, nad katero se je izvajal carinski pregled, ponudila premalo denarja, drugič pa je spet navedeno, da je podkupnino dobesedno in konkretno zahteval obdolženi M. Hristov)?

                                       (B)

                                       Ali bi bila pravica po členu 7(3) Direktive št. 2012/13, da se obrambi dostop do dokaznega gradiva odobri „vsaj ob predložitvi obtožnice sodišču“ v postopku v glavni stvari zagotovljena v zadostni meri, če je imela obramba dostop do bistvenega dela dokaznega gradiva prej in ji je bila dana možnost vpogleda v dokazno gradivo, ki pa je ni izkoristila zaradi ovir (bolezen, poklicne obveznosti) in ob sklicevanju na nacionalno pravo, ki zahteva, da se na vpogled v dokazno gradivo vabi vsaj tri dni prej? Ali mora biti po tem, ko so ovire odpadle in z vabilom vsaj tri dni prej, zagotovljena druga možnost? Ali je treba preveriti, če so bile tako imenovane ovire objektivno podane ali pa je šlo za zlorabo pravic?

                                       (C)

                                       Ali ima v členih 6(3) in 7(3) Direktive št. 2012/13 določena zakonska zahteva („najpozneje ob vložitvi obtožnice v preizkus sodišču“) „vsaj ob predložitvi obtožnice sodišču v preizkus“ enak pomen v obeh določbah? Kateri pomen ima ta zahteva – pred dejansko predložitvijo obtožnice sodišču ali najpozneje pri predložitvi obtožnice sodišču ali pa po predložitvi sodišču, a preden bi sodišče sprejelo ukrepe za preizkus te obtožnice?

                                       (D)

                                       Ali ima zakonska zahteva po podaji informacij o obdolžitvi obrambi in dostopu do gradiva zadeve na tak način, da se lahko zagotovi „učinkovito uveljavljanje pravice do obrambe“ in „poštenost postopka“ po členih 6(1) in 7(2) in (3) Direktive št. 2012/13, enak pomen v obeh določbah? Ali bi se zadostilo tej zahtevi,

                                                   (1)

                                                   če bi bile podrobne informacije o obdolžitvi obrambi podane sicer po predložitvi obtožnice sodišču, a še pred sprejemom ukrepov za njen preizkus in bi bil obrambi določen zadosten rok za pripravo? Pred tem so bile informacije o obdolžitvi podane nepopolno in le delno.

                                                   (2)

                                                   če bi obramba dostop do celotnega dokaznega gradiva dobila sicer po predložitvi obtožnice sodišču, vendar še preden bi bili sprejeti ukrepi za njen preizkus in bi bil obrambi določen zadosten rok za pripravo? Pred tem je obramba imela dostop do pretežnega dela dokaznega gradiva.

                                                   (3)

                                                   če bi sodišče sprejelo ukrepe, s katerimi bi obrambi zagotovilo, da bi imele vse izjave, ki bi jih podala po seznanitvi s podrobno obtožnico in celotnim dokaznim gradivom, enak učinek, kot bi ga imele, če bi bile državnemu tožilcu podane pred predložitvijo obtožnice sodišču?

                                       (E)

                                       Ali bi bila zagotovljena „poštenost postopka“ po členu 6(1) in (4) in „učinkovito uveljavljanje pravice do obrambe“ po členu 6(1) Direktive št. 2012/13, če bi se sodišče odločilo, da bo uvedlo sodni postopek o končni obtožbi, v kateri so nasprotja glede podaje zahteve za podkupnino, a bi nato dalo državnemu tožilcu priložnost, da bi ta nasprotja odpravil in udeleženim omogočilo, da bi pravice, ki bi jih imeli ob predložitvi obtožnice brez tovrstnih nasprotij, uveljavili v polnem obsegu?

                                       (F)

                                       Ali bi bila v členu 3(1) Direktive št. 2013/48/EU (2) opredeljena pravica do dostopa do odvetnika zagotovljena v zadostni meri, če bi bila med kazenskopreiskovalnim postopkom odvetniku dana možnost pristopiti, da bi bil obveščen o začasni obdolžitvi in dobil popoln vpogled v celotno dokazno gradivo, vendar pa zaradi poklicnih obveznosti in ob sklicevanju na nacionalno pravo, da mora biti vabljen vsaj tri dni prej, ni prišel? Ali mora biti po tem, ko več ni teh obveznosti, določen nov tridnevni rok? Ali je treba preveri, ali je razlog za (ne)navzočnost upravičen ali gre za zlorabo pravic?

                                       (G)

                                       Ali bi kršitev pravice do dostopa do odvetnika, opredeljene v členu 3(1) Direktive št. 2013/48, v kazenskopreiskovalnem postopku vplivala na „dejansko in učinkovito uveljavljanje pravice do obrambe“, če bi sodišče po predložitvi obtožnice odvetniku omogočilo popoln dostop do končne in podrobne obtožnice kakor tudi do celotnega dokaznega gradiva v zadevi in bi nato sprejelo ukrepe, da bi odvetniku zagotovilo, da bi imele vse njegove izjave, podane po seznanitvi s podrobno obtožnico in celotnim dokaznim gradivom v zadevi, enak učinek, kot bi ga imele, če bi bile državnemu tožilcu podane pred predložitvijo obtožnice sodišču?

                           2.3.

                           Ali je subjektivna pravica na ustavitev kazenskega postopka, ki je nastala v korist obdolžene osebe (pod zgoraj navedenimi pogoji), združljiva s pravom Unije, čeprav obstaja možnost, da se „bistvene kršitve postopka“, ki jih ni odpravil državni tožilec, v celoti odpravijo z ukrepi sodišča v sodnem postopku, tako da bi bil na koncu pravni položaj obdolžene osebe enak, kot bi ga imela ob pravočasni odpravi teh kršitev?

               3.

               Ali se lahko uporabijo ugodnejše nacionalne določbe glede pravice do obravnavanja zadeve v razumnem roku, pravice do obveščenosti in pravice do dostopa do odvetnika, če bi v povezavi z drugimi okoliščinami (v točki 1 opisanim postopkom) vodile k ustavitvi kazenskega postopka?

               4.

               Ali je treba člen 3(1) Direktive št. 2013/48 razlagati tako, da nacionalno sodišče pooblašča, da iz sodnega postopka izključi odvetnika, ki je zastopal dva obdolžena, pri čemer se je ena oseba izjavila o dejstvih, ki vplivajo na interese drugega obdolženega, ki izjave ni podal?

         Če bi bil odgovor na to vprašanje pritrdilen, ali bi sodišče zagotovilo pravico do dostopa do odvetnika po členu 3(1) te direktive, če bi – po tem, ko je odvetniku, ki je hkrati zastopal dva obdolžena z navzkrižnimi interesi, dovolil sodelovanje v sodnem postopku, vsakemu od obdolženih določil novega zagovornika po uradni dolžnosti?

      (1)  Direktiva 2012/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012 o pravici do obveščenosti v kazenskem postopku (UL L 142, str. 1).

      (2)  Direktiva 2013/48/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013 o pravici do dostopa do odvetnika v kazenskem postopku in v postopkih na podlagi evropskega naloga za prijetje ter pravici do obvestitve tretje osebe ob odvzemu prostosti in do komunikacije s tretjimi osebami in konzularnimi organi med odvzemom prostosti (UL L 294, str. 1).


title: Zadeva F-146/07: Tožba, vložena 29. decembra 2007 – Marcuccio proti Komisiji

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/67

         Tožba, vložena 29. decembra 2007 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva F-146/07)
   (2008/C 64/110)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predmet in opis spora
   Tožba tožeče stranke zoper odločitev tožene stranke o zavrnitvi njene zahteve, da naj se izvrši oziroma zaključi preiskava v zvezi z dejstvom, da je tožeča stranka 29. oktobra 2001 v prostorih predstavništva Evropske komisije v Angoli, kjer je bila zaposlena kot uradnik tožene stranke, v delovnem času po naključju prišla v stik z neznanim belkastim prahom, in zahteve, da naj se ji predloži vse podatke o tem, kaj se je zgodilo z vzorcem navedenega prahu in v zvezi s postopki za shranitev vzorca ter dostopa do njega.
   Tožeča stranka v utemeljitev svojih trditev v zvezi z zavrnitvijo s strani tožene stranke navaja tri tožbene razloge: 1) popolna neobrazloženost, tudi zaradi nelogičnosti, neskladnosti, neutemeljenosti, zmede, pretvez in neustreznosti preiskave; 2) jasna in očitna hujša kršitev zakona; 3) kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja in dolžnosti dobrega upravljanja.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               dopis z dne 23. februarja 2007 št. ADMINB.2/MB/nb D(07)4623 naj se, če je potrebno, razglasi za ničnega;

               —

               odločba, v kakršnikoli obliki, s katero je tožena stranka zavrnila zahtevo z dne 10. oktobra 2006, ki jo je tožeča stranka predložila organu, pristojnemu za imenovanja, naj se razglasi za nično;

               —

               odločba, v kakršnikoli obliki, s katero je bila zavrnjena pritožba z dne 27. aprila 2007, ki jo je tožeča stranka predložila organu, pristojnemu za imenovanja, naj se razglasi za nično;

               —

               dopis z dne 4. septembra 2007, št. ADMIN.B.2/MB/ls D(07)19393, naj se, če je potrebno, razglasi za ničnega;

               —

               ugotovi naj se, da tožena stranka ni izvršila oziroma zaključila nobene ustrezne preiskave, vključno s predhodnimi in kasnejšimi dejanji, ki iz nje izhajajo, da bi ugotovila kakršnokoli okoliščino, ki bi bila predhodno ali naknadno kakorkoli povezana z dejstvom, da je tožeča stranka 29. oktobra 2001 v prostorih predstavništva Evropske komisije v Angoli, kjer je bila zaposlena kot uradnik tožene stranke in v delovnem času po naključju prišla v stik z neznanim belkastim prahom;

               —

               ugotovi in razglasi naj se, da je bila opustitev izvršitve preiskave nezakonita;

               —

               toženi stranki naj se naloži izvršitev ali zaključitev preiskave, izvršitev več dejanj, ki iz nje izhajajo, predložitev podatkov v zvezi z dogodkom 29. oktobra 2001 tožeči stranki, in zagotovitev njenega dostopa do vzorca prahu;

               —

               toženi stranki naj se naloži, da tožeči stranki plača znesek 3 000 000 eurov za povračilo tistega dela škode, ki je nepopravljivo nastala do tega dne zaradi opustitve izvršitve preiskave, oziroma višji ali nižji znesek, za katerega bo Sodišče za uslužbence ugotovilo, da je pravičen in primeren;

               —

               toženi stranki naj se naloži, da tožeči stranki plača znesek 300 eurov za povračilo tistega dela škode, ki izhaja iz opustitve izvršitve preiskave, ki bo nastala od dneva po vložitvi te tožbe oziroma višji ali nižji znesek, za katerega bo Sodišče za uslužbence ugotovilo, da je pravičen in ustrezen, od dneva po vložitvi tožbe do dneva, ko bodo po izvršitvi preiskave in vseh predhodnih in naknadnih dejanjih, tožeči stranki in ustrezni javnosti v prostorih predstavništva in tudi na sedežu generalnega direktorata za razvoj in generalnega direktorata za zunanje odnose, sporočeni zaključki preiskave;

               —

               oceni naj se ravnanje tožene stranke pred, med in po dogodku 29. oktobra 2001, ki bi bilo kakorkoli povezano s tem dogodkom, razen opustitve izvršitve preiskave;

               —

               ugotovi in razglasi naj se nezakonitost zadevnih ravnanj;

               —

               toženi stranki naj se naloži, da tožeči stranki plača znesek 5 000 000 eurov za povračilo škode, ki izhaja iz zadevnih ravnanj oziroma višji ali nižji znesek, za katerega bo Sodišče za uslužbence ugotovilo, da je pravičen in primeren;

               —

               ES naj se naloži, da tožeči stranki povrne vse stroške postopka, vključno s tistimi, povezanimi z morebitno pripravo izvedenskega mnenja za ugotovitev, ali so izpolnjeni pogoji za plačilo zgoraj navedenih zneskov tožeči stranki in na splošno za ugotovitev kateregakoli dejstva, pomembnega za izdajo sodbe v tej zadevi.


title: Zadeva C-92/06 P: Pritožba, ki jo je vložila Soffass SpA  10. februarja 2006  zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne  23. novembra 2005  v zadevi T-396/04, Soffass SpA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT)

text:
               20.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/3

         Pritožba, ki jo je vložila Soffass SpA 10. februarja 2006 zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 23. novembra 2005 v zadevi T-396/04, Soffass SpA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT)
   (Zadeva C-92/06 P)
   (2006/C 121/05)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Pritožnica: Soffass SpA (zastopniki: V. Bilardo, C. Bacchini, M. Mazzitelli, avvocati)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT)

      Druga stranka v postopku: Sodipan SCA, intervenient
   Predlogi pritožnice:

               —

               razveljavitev izpodbijane sodbe,

               —

               sprejetje predlogov, podanih v postopku na prvi stopnji in razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 16. julija 2004 v postopku št. R0699/2003-1,

               —

               naložitev plačila stroškov UUNT.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica trdi, da so bile z izpodbijano sodbo kršene določbe člena 8(1)(b) in (2)(a)(ii) Uredbe ES 40/94 (1), ki določa, da se „…znamka […] ne registrira, če zaradi enakosti ali podobnosti s prejšnjo znamko in enakosti ali podobnosti blaga ali storitev, ki jih označujejo znamke, obstaja verjetnost zmede v javnosti na ozemlju, na katerem je varovana prejšnja znamka…“. Slednja namreč ni upoštevala pojma verjetnost zmede, kot ga razlaga Sodišče Evropskih Skupnosti.
   Po mnenju tožeče stranke znamke, ki so predmet tega spora, med seboj niso zamenljive zaradi očitnih slušnih, vidnih, grafičnih in pojmovnih razlik.

      (1)  UL L 11, 14. 1. 1994, str. 1.


title: Zadeva T-398/06: Tožba, vložena 15. decembra 2006 — UniCredito Italiano proti UUNT — Union Investment Privatfonds (1 Unicredito)

text:
               24.2.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 42/33

         Tožba, vložena 15. decembra 2006 — UniCredito Italiano proti UUNT — Union Investment Privatfonds (1 Unicredito)
   (Zadeva T-398/06)
   (2007/C 42/59)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: UniCredito Italiano SpA (Genova, Italija) (zastopnika: G. Floridia in R. Floridia, Avvocati)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Union Investment Privatfonds GmbH
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavitev izpodbijane odločbe

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativa znamka „1 Unicredito“, prijava št. 2.055.069 za proizvode in storitve iz razredov 9, 16, 35, 36, 38, 39, 41 in 42.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Union Investment Privatfonds GmbH.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Nemški besedni znamki „UNIFONDS“ (št. 881.995) in „UNIRAK“ (št. 991.997) in nemška figurativna znamka „UNIZINS“ (št. 2.016.954) za storitve iz razreda 36 (finančni posli).

      Odločba oddelka za ugovore: Ugoditev ugovoru.

      OdločbaoOdbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Nepravilna uporaba teorije okrepljenega varstva tako imenovane serijske znamke, ki jo je razvilo Sodišče prve stopnje v sodbi z dne 23. februarja 2006 (T-194/03, Bainbridge).


title: Zadeva T-56/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. oktobra 2016 – Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft/EUIPO (BRAUWELT) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije BRAUWELT — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisnost — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Razlikovalni učinek, pridobljen z uporabo — Člen 7(3) Uredbe št. 207/2009 — Pravica do izjave — Obveznost obrazložitve — Člen 75 Uredbe št. 207/2009)

text:
               28.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 441/18

      Sodba Splošnega sodišča z dne 18. oktobra 2016 – Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft/EUIPO (BRAUWELT)
      (Zadeva T-56/15) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije BRAUWELT - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisnost - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Razlikovalni učinek, pridobljen z uporabo - Člen 7(3) Uredbe št. 207/2009 - Pravica do izjave - Obveznost obrazložitve - Člen 75 Uredbe št. 207/2009))
      (2016/C 441/22)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft mbH & Co. KG (Nürnberg, Nemčija) (zastopnik: M. Höfler, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: A. Schifko, agent)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. decembra 2014 (zadeva R 1121/2014-4) v zvezi z registracijo besednega znaka BRAUWELT kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft mbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 118, 13.4.2015.


title: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne  17. novembra 2005  v zadevi C-73/05: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2000/34/ES — Organizacija delovnega časa)

text:
               28.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/2

      SODBA SODIŠČA

   (šesti senat)
   z dne 17. novembra 2005
   v zadevi C-73/05: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2000/34/ES - Organizacija delovnega časa)
   (2006/C 22/04)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-73/05, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnica: N. Yerrell) proti Francoski republiki (zastopnika: G. de Bergues in O. Christmann), zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene 15. februarja 2005, je Sodišče (šesti senat), v sestavi A. Borg Barthet (poročevalec), v funkciji predsednika šestega senata, U. Lõhmus in A. Ó Caoimh, sodnika, generalna pravobranilka: J. Kokott, sodni tajnik: R. Grass, 17. novembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Francoska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2000/34/ES z dne 22. junija 2000 o spremembah Direktive Sveta 93/104/ES o določenih vidikih organizacije delovnega časa, s katerimi se vključijo sektorji in dejavnosti, ki so iz te direktive izključeni, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 82, 2.4.2005.


title: Izbris zadeve C-51/04

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/34

         Izbris zadeve C-51/04 (1)

   (2005/C 182/61)

      (Jezik postopka: grščina)

   S sklepom z dne 22. marca 2005 je predsednik Sodišča Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. C-51/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki.

      (1)  UL C 85, 3.4.2004.


title: Zadeva T-725/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 27. marca 2017 – Palos Caravina/CdT (Javni uslužbenci — Začasni uslužbenci — Uradniki — Zaposlitev — Sporočitev informacij v zvezi z imenovanjem tretje osebe — Člen 25, tretji odstavek, Kadrovskih predpisov — Ustavitev postopka)

text:
               6.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/21

         Sklep Splošnega sodišča z dne 27. marca 2017 – Palos Caravina/CdT
   (Zadeva T-725/16) (1)

   ((Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Uradniki - Zaposlitev - Sporočitev informacij v zvezi z imenovanjem tretje osebe - Člen 25, tretji odstavek, Kadrovskih predpisov - Ustavitev postopka))
   (2017/C 178/29)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Maria José Palos Caravina (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnika: A. Salerno in P. Singer, odvetnika)

      Tožena stranka: Prevajalski center za organe Evropske unije (CdT) (zastopnika: M. Garnier in J. Rikkert, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti, prvič, sklepa CdT z dne 23. decembra 2015 o zavrnitvi sporočitve informacij v zvezi z imenovanjem tretje osebe tožeči stranki in, drugič, sklepa CdT z dne 5. julija 2016 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke zoper to zavrnitev.

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Prevajalski center za organe Evropske unije (CdT) nosi svoje stroške in plača stroške, ki jih je priglasila Maria José Palos Caravina.

      (1)  UL C 462, 12.12.2016.


title: Zadeva F-148/12: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 23. oktobra 2013 – Solberg proti EMCDDA (Javni uslužbenci — Nekdanji začasni uslužbenec — Ocenjevalno poročilo — Procesno upravičenje — Obveznost obrazložitve — Obseg diskrecijske pravice)

text:
               30.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/26

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 23. oktobra 2013 – Solberg proti EMCDDA
   (Zadeva F-148/12) (1)

   (Javni uslužbenci - Nekdanji začasni uslužbenec - Ocenjevalno poročilo - Procesno upravičenje - Obveznost obrazložitve - Obseg diskrecijske pravice)
   2013/C 352/50
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ulrik Solberg (Lizbona, Portugalska) (zastopniki: D. Abreu Caldas, A. Coolen, S. Orlandi, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropski center za spremljanje drog in zasvojenosti z drogami (EMCDDA) (zastopnika: D. Storti, zastopnik, skupaj z B. Wägenbaurom, odvetnikom)

      Predmet zadeve

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o sestavi ocenjevalnega poročila tožeče stranke za obdobje od 1. januarja do 31. decembra 2011.

      Izrek sodbe

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               U. Solberg nosi svoje stroške in naloži se mu plačilo stroškov, ki jih je priglasil Evropski center za spremljanje drog in zasvojenosti z drogami.

      (1)  UL C 71, 9.3.2013, str. 30.


title: Zadeva T-242/17: Tožba, vložena 25. aprila 2017 – SC/Eulex Kosovo

text:
               17.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 231/28

         Tožba, vložena 25. aprila 2017 – SC/Eulex Kosovo
   (Zadeva T-242/17)
   (2017/C 231/35)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: SC (zastopnika: L. Moro in A. Kunst, odvetnika)

      Tožena stranka: Eulex Kosovo

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je tožena stranka kršila pogodbene in nepogodbene obveznosti do tožeče stranke;

               —

               ugotovi, da je bil notranji natečaj iz leta 2016 nezakonit, zaradi česar pogodba tožeče stranke nezakonito ni bila podaljšana;

               —

               odredi, naj se tožeči stranki povrne škoda za izgubo, nastalo zaradi nezakonitega nepodaljšanja njene pogodbe, v znesku 19 mesečnih bruto plač skupaj s prilagoditvami dnevnic in zvišanjem plače na podlagi „Osebnih prejemkov zaposlenega mednarodnega osebja“ in „Okvirnih ravni nadomestil“;

               —

               odredi, naj se tožeči stranki povrne nepremoženjska škoda, ki je nastala zaradi nezakonitih dejanj in odločb tožene stranke.

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 4 in 6 Standardnih operativnih postopkov (SOP) glede reorganizacije, v katerih so opisana načela ter vloga in pristojnosti vodje oddelka za kadrovske zadeve, ter členov 5 (Načela) in 7 (Izbira), zlasti člena 7.1(a) in (b), 7.2(c), (f) in (k) ter člena 7.3(c) SOP glede izbire osebja (kršitve pogodbene narave).

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev členov 7.2(f) in 7.3(c) SOP glede izbire osebja in člena 3.2 kodeksa ravnanja tožene stranke, pogodbenih načel poštenosti in dobre vere (kršitve pogodbene narave) ter pravice tožeče stranke do dobrega upravljanja v skladu s členom 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (kršitev nepogodbene narave).

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev načela nepristranskosti in pravice tožeče stranke do dobrega upravljanja.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev pravice tožeče stranke do pravičnih in poštenih delovnih pogojev (člen 31 Listine), memoranduma o sklepu z dne 26. januarja 2011 (Predlog za uvedbo ocene vozniških spretnosti) in zahtev v zahtevkih za prispevke iz leta 2014 ter pravice do dobrega upravljanja.

               5.

               Peti pritožbeni razlog: kršitev pravice do pravičnih in poštenih delovnih pogojev (člen 31 Listine).


title: Zadeva C-399/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 18. julija 2016 – X NV/Staatssecretaris van Financiën

text:
               10.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 18. julija 2016 – X NV/Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-399/16)
   (2016/C 371/06)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica v kasacijskem postopku: X NV

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Staatssecretaris van Financiën

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člena 43 ES in 48 ES (zdaj 49 PDEU in 54 PDEU) razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, na podlagi katere matična družba s sedežem v eni državi članici glede zneska, ki ga je naložila v hčerinsko družbo s sedežem v drugi državi članici, ne more upoštevati negativne tečajne razlike, medtem ko bi to lahko storila, če bi bila navedena hčerinska družba vključena v davčno skupino – z značilnostmi nizozemske davčne skupine – z navedeno matično družbo s sedežem v prvonavedeni državi članici, kar je pripisati konsolidaciji znotraj davčne skupine?

               2.

               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje: Ali se pri ugotavljanju upoštevne negativne tečajne razlike lahko šteje ali mora šteti, da so lahko v davčno skupino vključene tudi (ena ali več) neposredne ali posredne hčerinske družbe s sedežem na ozemlju Evropske unije, ki jih ima matična družba posredno – preko hčerinske družbe?

               3.

               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje: Ali se v tem primeru upoštevajo le negativne tečajne razlike, do katerih je v primeru vključitve v davčno skupino matične družbe prišlo v letih, na katera se nanaša spor, ali pa se upoštevajo tudi negativne tečajne razlike iz prejšnjih let?


title: Zadeva F-44/05 RENV: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 23. oktobra 2012 – Strack proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Vrnitev Splošnemu sodišču po razveljavitvi — Odvzem imunitete uslužbencem institucije v zvezi z ustnimi in pisnimi izjavami v sodnem postopku — Imenovanje na delovno mesto vodje oddelka — Zavrnitev prijave — Ničnostna tožba — Pravni interes neizbranega kandidata — Pravnomočnost — Kršitev postopka — Tehtanje zadevnih interesov — Odškodninska tožba — Nepremoženjska škoda, utrpljena zaradi nepravilnosti)

text:
               16.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/25

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 23. oktobra 2012 – Strack proti Komisiji
   (Zadeva F-44/05 RENV)
   (Javni uslužbenci - Uradniki - Vrnitev Splošnemu sodišču po razveljavitvi - Odvzem imunitete uslužbencem institucije v zvezi z ustnimi in pisnimi izjavami v sodnem postopku - Imenovanje na delovno mesto vodje oddelka - Zavrnitev prijave - Ničnostna tožba - Pravni interes neizbranega kandidata - Pravnomočnost - Kršitev postopka - Tehtanje zadevnih interesov - Odškodninska tožba - Nepremoženjska škoda, utrpljena zaradi nepravilnosti)
   2013/C 46/44
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Guido Strack (Köln, Nemčija) (zastopnika: N. A. Lödler in H. Tettenborn, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: H. Krämer in B. Eggers, agenta)

      Predmet

   Vrnitev po razveljavitvi – Javni uslužbenci – Na eni strani razglasitev ničnosti odločbe Komisije o zavrnitvi prijave tožeče stranke za delovno mesto vodje enote „Razpisi in pogodbe“ in o imenovanju drugega kandidata na navedeno delovno mesto, in na drugi strani odškodninski zahtevek (prej T-225/05)

      Izrek

               1.

               Predlog za odvzem imunitete, do katere so upravičeni uslužbenci Komisije Evropskih skupnosti, v zadevi Strack proti Komisiji (F-44/05) se zavrže kot nedopusten.

               2.

               Odškodninski zahtevek zaradi predolgega trajanja upravnega postopka za zasedbo delovnega mesta in zaradi predolgega trajanja predhodnega postopka se zavrne kot neutemeljen.

               3.

               Odločba o imenovanju A in odločba Komisije Evropskih skupnosti z dne 19. novembra 2004 o zavrnitvi prijave G. Stracka na delovno mesto vodje oddelka „Razpisi in pogodbe“ Urada za publikacije Evropskih skupnosti se razglasita za nični.

               4.

               V preostalem se tožba zavrne.

               5.

               Evropska komisija nosi svoje stroške v zadevah Strack proti Komisiji (F-44/05), Komisija proti Strack (T-526/08 P) in Strack proti Komisiji (F-44/05 RENV)ter stroške, ki jih je G. Strack priglasil v istih zadevah.


title: Zadeva C-341/04: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne  2. maja 2006  (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supreme Court) v zadevi Eurofood IFCS Ltd — Enrico Bondi proti Bank of America N.A., Pearse Farrell, Official Liquidator, Director of Corporate Enforcement, Certificate/Note holders (Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Uredba (ES) št. 1346/2000 — Postopki v primeru insolventnosti — Odločba o uvedbi postopkov — Središče dolžnikovih glavnih interesov — Priznanje postopka v primeru insolventnosti — Javni red)

text:
               17.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/11

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 2. maja 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supreme Court) v zadevi Eurofood IFCS Ltd — Enrico Bondi proti Bank of America N.A., Pearse Farrell, Official Liquidator, Director of Corporate Enforcement, Certificate/Note holders
   (Zadeva C-341/04) (1)

   (Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 1346/2000 - Postopki v primeru insolventnosti - Odločba o uvedbi postopkov - Središče dolžnikovih glavnih interesov - Priznanje postopka v primeru insolventnosti - Javni red)
   (2006/C 143/20)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   Supreme Court
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Enrico Bondi

      Tožene stranke: Bank of America N.A., Pearse Farrell, Official Liquidator, Director of Corporate Enforcement, Certificate/Note holders
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Supreme Court — Razlaga členov 1, 2, 3 in 16 Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti (UL L 160, str. 1) — Sklep o imenovanju začasnega upravitelja za čas do izdaje dokončnega sklepa — Možnost, da se šteje, da je ta sklep odločba, s katero se uvede postopek v primeru insolventnosti — Sodišče, pristojno za uvedbo postopka v primeru insolventnosti
   Izrek

               1)

               Kadar je dolžnik hčerinska družba, ki ima registrirani sedež v drugi državi članici kot družba mati, se domneva iz člena 3(1) drugi stavek, Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti, da je središče glavnih interesov te hčerinske družbe v državi članici, v kateri ima registrirani sedež, lahko ovrže le, če je na podlagi dejstev, ki so objektivna in jih tretje osebe lahko preverijo, mogoče ugotoviti resnično stanje, ki je drugačno od tistega, ki ga odraža lokacija omenjenega registriranega sedeža. Tako bi lahko bilo zlasti v primeru družbe, ki na ozemlju države članice, v kateri ima sedež, ne bi opravljala nobene dejavnosti. Nasprotno pa, kadar družba opravlja dejavnost na ozemlju države članice, v kateri ima sedež, samo dejstvo, da družba mati, ustanovljena v drugi državi članici, nadzoruje ali lahko nadzoruje njene poslovne odločitve, ne zadostuje, da bi se ovrgla domneva, ki jo predpisuje zgoraj navedena uredba.

               2)

               Člen 16(1), prvi pododstavek, Uredbe št. 1346/2000 je treba razlagati tako, da so sodišča drugih držav članic dolžna priznati glavni postopek v primeru insolventnosti, ki ga je uvedlo sodišče države članice, ne da bi imela možnost preveriti pristojnost sodišča države, v kateri je bil uveden postopek.

               3)

               Člen 16(1), prvi pododstavek, Uredbe št. 1346/2000 je treba razlagati tako, da je odločba o uvedbi postopkov v primeru insolventnosti v smislu te določbe odločba sodišča države članice, ki je odločalo o predlogu, ki je temeljil na dolžnikovi insolventnosti in s katerim naj bi se uvedel postopek, določen v Prilogi A k isti uredbi, kadar ima ta odločba za posledico odvzem dolžnikovega premoženja in imenovanje upravitelja, določenega v Prilogi C k zgoraj navedeni uredbi. Ta odvzem premoženja pomeni, da dolžnik izgubi pooblastila za upravljanje svojega premoženja.

               4)

               Člen 26 Uredbe št. 1346/2000 je treba razlagati tako, da država članica lahko zavrne priznanje postopkov v primeru insolventnosti, ki so bili uvedeni v drugi državi članici, če je bila odločba o uvedbi postopkov v primeru insolventnosti sprejeta ob očitni kršitvi temeljne pravice do izjave udeleženca takega postopka.

      (1)  UL C 251, 9.10.2004.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 9. marca 2005 v zadevi T-33/03, Osotspa Co. Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prejšnji figurativni znamki, nacionalna in skupnostna, SHARK — Prijava besedne znamke Skupnosti Hai — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) uredbe (ES) št. 40/94)

text:
               14.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 115/20

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 9. marca 2005
   v zadevi T-33/03, Osotspa Co. Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prejšnji figurativni znamki, nacionalna in skupnostna, SHARK - Prijava besedne znamke Skupnosti Hai - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) uredbe (ES) št. 40/94)
   (2005/C 115/38)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi 33/03, Osotspa Co. Ltd, s sedežem v Bangkoku (Tajska), ki jo zastopa C. Gassauer-Fleissner, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopniki: A. von Műhlendahl, T. Eichenberg in G. Schneider), druga stranka v postopku pred Odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje, je Distribution & Marketing GmbH, s sedežem v Salzburgu (Avstrija), ki jo je sprva zastopala C. Hauer, nato pa V. von Bomhard, A. Renck in A. Pohlmann, avocats, katere predmet je tožba zoper odločbo tretjega odbora za pritožbe UUNT z dne 27. novembra 2002 (zadeva R 296/2002-3), ki se nanaša na postopek z ugovorom med Osotspa Co. Ltd in Distribution & Marketing GmbH, je Sodišče prve stopnje (četrti senat), v sestavi H. Legal, predsednik, V. Tiili, sodnica in V. Vadapalas, sodnik, sodni tajnik: D. Christensen, administratorka, dne 9. marca 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 135, 7.6.2003.


title: Zadeva T-34/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 1. junija 2016 – Wolf Oil/EUIPO – SCT Lubricants (CHEMPIOIL) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija — Besedna znamka CHEMPIOIL — Prejšnja figurativna znamka CHAMPION — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Preučevanje dejstev po uradni dolžnosti — Obveznost obrazložitve — Pravice obrambe — Člena 75 in 76 Uredbe št. 207/2009)

text:
               11.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/26

         Sodba Splošnega sodišča z dne 1. junija 2016 – Wolf Oil/EUIPO – SCT Lubricants (CHEMPIOIL)
   (Zadeva T-34/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija - Besedna znamka CHEMPIOIL - Prejšnja figurativna znamka CHAMPION - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Preučevanje dejstev po uradni dolžnosti - Obveznost obrazložitve - Pravice obrambe - Člena 75 in 76 Uredbe št. 207/2009))
   (2016/C 251/28)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Wolf Oil Corp. (Hemiksem, Belgija) (zastopnika: P. Maeyaert in J. Muyldermans, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: UAB SCT Lubricants (Klaipėda, Litva) (zastopnik: S. Labesius, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 31. oktobra 2014 (zadeva R 1596/2013-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Wolf Oil Corp. in UAB SCT Lubricants.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Wolf Oil Corp. se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, ki jih je družba UAB SCT Lubricants priglasila v postopku pred odborom za pritožbe.

      (1)  UL C 89, 16.3.2015.


title: Zadeva T-577/12: Tožba, vložena 27. decembra 2012 – NIOC in drugi proti Svetu

text:
               16.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/19

         Tožba, vložena 27. decembra 2012 – NIOC in drugi proti Svetu
   (Zadeva T-577/12)
   2013/C 79/35
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC) (Singapur, Singapur); National Iranian Oil Company International Affairs Ltd (NIOC International Affairs) (London, Združeno kraljestvo); Iran Fuel Conservation Organization (IFCO) (Teheran, Iran); Karoon Oil & Gas Production Co. (Ahwaz, Iran); Petroleum Engineering & Development Co. (PEDEC) (Teheran); Khazar Exploration and Production Co. (KEPCO) (Teheran); National Iranian Drilling Co. (NIDC) (Ahwaz); South Zagros Oil & Gas Production Co. (Shiraz, Iran); Maroun Oil & Gas Co. (Ahwaz); Masjed-Soleyman Oil & Gas Co. (MOGC) (Khuzestan, Iran); Gachsaran Oil & Gas Co. (Ahmad, Iran); Aghajari Oil & Gas Production Co. (AOGPC) (Omidieh, Iran); Arvandan Oil & Gas Co. (AOGC) (Khoramshar, Iran); West Oil & Gas Production Co. (Kermanshah, Iran); East Oil & Gas Production Co. (EOGPC) (Mashhad, Iran); Iranian Oil Terminals Co. (IOTC) (Teheran); Pars Special Economic Energy Zone (PSEEZ) (Bushehr, Iran); in Iran Liquefied Natural Gas Co. (Teheran) (zastopnik: J.-M. Thouvenin, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               razglasi ničnost Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 945/2012 z dne 15. oktobra 2012 v delu, v katerem se nanaša na tožeče stranke;

               —

               razglasi ničnost Sklepa Sveta 2012/635/SZVP z dne 15. oktobra 2012 v delu, v katerem se nanaša na tožeče stranke;

               —

               razglasi, da se Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 za njih ne uporabi;

               —

               razglasi, da se Sklep 2012/635/SZVP za njih ne uporabi;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo sedem tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: neobrazložitev, s čimer je kršen člen 296 PDEU, ker v Izvedbeni uredbi, s katero so bile tožeče stranke vpisane na seznam sankcioniranih subjektov, ni izrecno navedena pravna podlaga za njeno sprejetje.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: neobstoj pravne podlage, ker je pravna podlaga za Izvedbeno uredbo št. 945/2012 (1) Uredba št. 267/2012 (2), za katero bi bilo treba ugotoviti, da se za tožeče stranke ne uporabi, ker je bila sprejeta ob kršitvi členov 296 PDEU in 215 PDEU in ker njen člen 23(2)(d), ki je pravna podlaga za vpis tožečih strank na seznam v prilogi IX k Uredbi št. 267/2012, krši Pogodbe in Listino Evropske unije o temeljnih pravicah.

               3.

               Tretji, četrti, peti in šesti tožbeni razlog: ničnost vpisa tožečih strank na seznama v prilogi IX k Uredbi št. 267/2012 in prilogi k Sklepu 2012/635/SZVP (3) kot posledica i) napačne uporabe prava, ii) napačne ugotovitve dejanskega stanja, iii) poseganja tega vpisa v pravico do obrambe, v dobro upravljanje in v učinkovito sodno varstvo, in iv) tega, da je ta vpis v nasprotju z načelom sorazmernosti.

               4.

               Sedmi tožbeni razlog: neuporaba za tožeče stranke člena 1, točka 8, Sklepa 2012/635/ZSVP, ki je pravna podlaga za njihov vpis na sezname subjektov, za katere veljajo omejevalni ukrepi, ker je ta določba v nasprotju s Pogodbama, Listino o temeljnih pravicah in načelom sorazmernosti.

      (1)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 945/2012 z dne 15. oktobra 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 282, str. 16).

      (2)  Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1).

      (3)  Sklep Sveta 2012/635/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 282. str. 58).


title: Zadeva T-578/08: Sklep Splošnega sodišča z dne 29. novembra 2010 – DVB Project proti UUNT – Eurotel (DVB)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/56

         Sklep Splošnega sodišča z dne 29. novembra 2010 – DVB Project proti UUNT – Eurotel (DVB)
   (Zadeva T-578/08) (1)

   ()
   2011/C 30/100
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 55, 7.3.2009.


title: Zadeva T-536/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. novembra 2013 – Kessel proti UUNT – Janssen-Cilag (Premeno) ( „Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti Premeno — Prejšnja nacionalna besedna znamka Pramino — Dokaz o resni in dejanski uporabi prejšnje znamke — Člen 42(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Omejitev proizvodov, navedenih v prijavi znamke — Člen 43(1) Uredbe št. 207/2009“ )

text:
               21.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 377/11

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. novembra 2013 – Kessel proti UUNT – Janssen-Cilag (Premeno)
   (Zadeva T-536/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti Premeno - Prejšnja nacionalna besedna znamka Pramino - Dokaz o resni in dejanski uporabi prejšnje znamke - Člen 42(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Omejitev proizvodov, navedenih v prijavi znamke - Člen 43(1) Uredbe št. 207/2009)
   2013/C 377/26
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Kessel Marketing & Vertriebs GmbH (Mörfelden-Walldorf, Nemčija) (zastopnika: sprva S. Bund, nato A. Jacob, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: sprva B. Schmidt, nato D. Walicka, zastopnika)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Janssen-Cilag GmbH (Neuss, Nemčija) (zastopnik: M. Wenz, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 21. septembra 2010 (zadeva R 708/2010-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Janssen-Cilag GmbH in Kessel Marketing & Vertriebs GmbH.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 21. septembra 2010 (zadeva R 708/2010-4) se razveljavi.

               2.

               UUNT nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila družba Kessel Marketing & Vertriebs GmbH.

               3.

               Družba Janssen-Cilag GmbH nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 30, 29.1.2011.


title: Zadeva T-94/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne  28. novembra 2005  — EEB in drugi proti Komisiji ( Ničnostna tožba — Ugovor nedopustnosti — Direktiva 2003/112/ES — Procesno upravičenje )

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/32

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 28. novembra 2005 — EEB in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-94/04) (1)

   („Ničnostna tožba - Ugovor nedopustnosti - Direktiva 2003/112/ES - Procesno upravičenje“)
   (2006/C 48/63)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeče stranke: European Environmental Bureau (EEB) (Bruselj, Belgija), Pesticides Action Network Europe (London, Združeno kraljestvo), International Union of Food, Agricultural, Hotel, Restaurant, Catering, Tobacco and Allied Workers' Associations (IUF) (Ženeva, Švica), European Federation of Trade Unions in the Food, Agricultural and Tourism sectors and allied branches (EFFAT) (Bruselj), Stichting, Natuur en Milieu (Utrecht, Nizozemska) in Svenska Naturskyddföreningen (Stockholm, Švedska) [zastopniki: P. van den Biesen, G. Vandersanden in B. Arentz, avocats]

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti [zastopnik: B. Doherty, zastopnik]

      Intervenient v podporo tožene stranke: Syngenta Ltd (Guilford, Združeno kraljestvo) [zastopnika: C. Simpson, solicitor, in D. Abrahams, barrister]
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti Direktive Komisije 2003/112/ES z dne 1. decembra 2003, ki spreminja direktivo Sveta 91/414/ES z namenom vanjo vpisati učinkovino parakvat. (UL L 321, str. 32)
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Tožeče stranke nosijo poleg lastnih stroškov tudi tiste, ki jih je priglasila Komisija.

               3)

               Intervenient nosi lastne stroške.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.


title: Izbris zadeve T-163/02

text:
               25.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/33

         Izbris zadeve T-163/02 (1)

   (2005/C 155/62)

      (Jezik postopka: nemščina)

   S sklepom z dne 26. aprila 2005 je predsednik drugega senata Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti odločil o izbrisu zadeve pod opr. št. T-163/02: Montan Gesellschaft Voss mbH Stahlhandel e.a. proti Komisiji Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 191, 10.8.2002.


title: Zadeva C-536/10 P: Pritožba, ki jo je 19. novembra 2010 vložila MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 10. septembra 2010 v zadevi T-233/08, MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/24

         Pritožba, ki jo je 19. novembra 2010 vložila MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 10. septembra 2010 v zadevi T-233/08, MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-536/10 P)
   ()
   2011/C 30/40
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnici: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (zastopnik: W. Göpfert, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlog

   Pritožnica predlaga, naj:

               1.

               se izpodbijana sodba razveljavi, v delu v katerem je z njo zavrnjena tožba in razsodi v skladu z zahtevki, ki so bili vloženi pred Splošnim sodiščem;

               2.

               se odločba četrtega odbora za pritožbe z dne 15. aprila 2008, zadeva R 1525/2006-4 razveljavi

               3.

               se toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka s pritožbo in tožbo.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               S pritožbo pritožnica predlaga razveljavitev sodbe Splošnega sodišča s katero je to zavrnilo tožbo z ugotovitvijo, da četrti odbor za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) ni kršil člena 7(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (v nadaljevanju: Uredba o znamki Skupnosti) in člena 7(1)(c) Uredbe o znamki Skupnosti, ko je zavrnil registracijo besedne znamke „ROI ANALYZER“ za blago iz razreda 9 (programska oprema) in storitve iz razredov 35 in 42 (Poslovno-ekonomsko svetovanje in razvoj itd. programov za obdelavo podatkov).

               2.

               Splošno sodišče se je oprlo na napačna dejstva in sklepalo da gre za specifično blago in storitve, ki so izključno namenjeni podjetnikom, ki imajo interese in znanje na poslovno-ekonomskem področju. S tem je prezrlo, da se blago „Programska oprema“ iz razreda 9 le „zlasti“ uporablja za pridobivanje in obdelavo poslovnih podatkov. Zato so lahko predmet iste prijavljene znamke tudi druge vrste programske opreme. Poleg tega programsko opremo tožeče stranke uporabljajo inženirji in druge osebe ki nimajo znanj s področja posebne poslovno-ekonomske terminologije. Zato je presoja Splošnega sodišča temeljila na napačnih dejstvih.

         Poleg tega je Splošno sodišče, ponovno na napačni dejanski podlagi, presodilo, da ima besedni element „ROI“, čeprav ima različne pomene v različnih jezikih, v povezavi z besedo „ANALYZER“ zgolj pomen „Return On Investment“. Ugotovitev Splošnega sodišča je napačna, saj je sklepalo, da bi zadevna javnost prijavljeno znamko razumela kot opis „Instrumenti za analizo donosnosti investicij“.
   Dalje, Splošno sodišče je zadevno blago in storitve napačno presodilo, v delu v katerem gre za obstoj ovir za varstvo v zvezi s strojno opremo. Po uspešni delitvi znamk je namreč registracija znamk za to blago in storitve iz razredov 35 in 42 že postala pravnomočna.
   Nazadnje tožeča stranka graja stališče, da se argument prejšnje uspešne registracije v EU, konkretneje, kot znamke Skupnosti, zavrne zato ker se nacionalne znamke ne upoštevajo. Tudi ta ugotovitev izhaja iz napačnih dejstev.


title: Zadeva T-646/15: Tožba, vložena 13. novembra 2015 – Karanikas/Parlament

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/60

         Tožba, vložena 13. novembra 2015 – Karanikas/Parlament
   (Zadeva T-646/15)
   (2016/C 048/68)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Harry Karanikas (Chalandri, Grčija) (zastopnica: N. Pirc Musar, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Odločbo Evropskega parlamenta A(2015)8594 C z dne 14. septembra 2015 o zavrnitvi potrdilne prošnje tožeče stranke za dostop do nekaterih dokumentov, ki se nanašajo na informacije o potnih stroških, dnevnicah, nadomestilih za splošne stroške in stroške za osebje poslancev Evropskega parlamenta, razglasi za nično;

               —

               Parlamentu naloži plačilo stroškov tožeče stranke v skladu s členoma 134 in 140 Poslovnika Splošnega sodišča, vključno s stroški morebitnih intervenientk.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 4(1)(b) Uredbe št. 1049/2001 (1) v povezavi s členom 8(b) Uredbe št. 45/2001 (2), ker zahtevani osebni podatki niso varovani na podlagi zakonodaje Skupnosti.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 4(1)(b) Uredbe št. 1049/2001 v povezavi s členom 8(b) Uredbe št. 45/2001, ker je bil dostop do zahtevanih informacij zavrnjen, čeprav so bili izpolnjeni pogoji za razkritje.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev splošne obveznosti na podlagi členov 2 in 4 Uredbe št. 1049/2001 v povezavi s členom 6(3) Uredbe št. 1049/2001, v skladu s katero je potreben preizkus vsakega posameznega dokumenta.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 4(6) Uredbe št. 1049/2001, ker zavrnitev delnega dostopa do zahtevanih dokumentov ni bila utemeljena.

               5.

               Peti tožbeni razlog: obveznosti obrazložitve, izhajajoče iz členov 7(1) in 8(1) Uredbe št. 1049/2001, ker Parlament ni odgovoril na vse trditve tožeče stranke.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).

      (2)  Uredba (ES) št. 45/2001 evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 26, str. 102).


title: Zadeva C-20/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundespatentgericht (Nemčija) 17. januarja 2014 – BGW Marketing- & Management-Service GmbH proti Bodo Scholz

text:
               28.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundespatentgericht (Nemčija) 17. januarja 2014 – BGW Marketing- & Management-Service GmbH proti Bodo Scholz
   (Zadeva C-20/14)
   2014/C 129/14
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundespatentgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: BGW Marketing- & Management-Service GmbH

      Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Bodo Scholz

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 4(1)(b) Direktive 2008/95/ES (1) razlagati tako, da se pri enakih in podobnih proizvodih ter storitvah domneva verjetnost zmede v javnosti, če je razlikovalno zaporedje črk, ki je značilno za prejšnji, povprečno razlikovalen besedni/figurativni znak, prevzeto v poznejši besedni znak tretje osebe, tako da se temu zaporedju črk doda s tem povezana opisna besedna zveza, pri kateri je zaporedje črk kratica opisnih besed?

      (1)  Direktiva 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL L 299, str. 25).


title: Zadeva C-412/15: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 5. oktobra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hessisches Finanzgericht – Nemčija) – TMD Gesellschaft für transfusionsmedizinische Dienste mbH/Finanzamt Kassel II – Hofgeismar (Predhodno odločanje — Obdavčenje — Davek na dodano vrednost — Direktiva 2006/112/ES — Oprostitve za nekatere dejavnosti, ki so v javnem interesu — Člen 132(1)(d) — Oskrba s človeškimi organi, krvjo in materinim mlekom — Obseg — Plazma iz človeške krvi, predelana in uporabljena v industrijske namene)

text:
               28.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 441/3

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 5. oktobra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hessisches Finanzgericht – Nemčija) – TMD Gesellschaft für transfusionsmedizinische Dienste mbH/Finanzamt Kassel II – Hofgeismar
      (Zadeva C-412/15) (1)

      ((Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost - Direktiva 2006/112/ES - Oprostitve za nekatere dejavnosti, ki so v javnem interesu - Člen 132(1)(d) - Oskrba s človeškimi organi, krvjo in materinim mlekom - Obseg - Plazma iz človeške krvi, predelana in uporabljena v industrijske namene))
      (2016/C 441/04)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Hessisches Finanzgericht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: TMD Gesellschaft für transfusionsmedizinische Dienste mbH

         Tožena stranka: Finanzamt Kassel II – Hofgeismar

         Izrek

      Člen 132(1)(d) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da se dobava človeške krvi, ki jo morajo države članice oprostiti v skladu s to določbo, ne nanaša na dobavo plazme, pridobljene iz človeške krvi, če ta plazma ni namenjena za terapevtsko uporabo, temveč izključno za izdelavo zdravil.

         (1)  UL C 398, 30.11.2015.


title: Zadeva F-32/13: Tožba, vložena 8. aprila 2013 – ZZ proti Komisiji

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/58

         Tožba, vložena 8. aprila 2013 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-32/13)
   2013/C 207/96
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: F. Moyse, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti zavrnitve prošnje za izplačilo neplačanega dela zneska, ki bi ga Komisija morala plačati tožeči stranki na podlagi odpravnine.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije z dne 9. januarja 2013, s katero je Komisija zavrnila prošnjo tožeče stranke in zavrnila njeno pritožbo, ki se je nanašala na izplačilo neplačanega dela zneska, ki bi ga Komisija morala plačati tožeči stranki, ker je odstopila s položaja, naj se razglasi za nično. Če je to potrebno, je predmet tožbe tudi predlog za razglasitev ničnosti dopisa Komisije z dne 13. aprila 2012, s katerim je Komisija prvič zavzela stališče glede prošnje tožeče stranke, da se ponovno izračuna znesek, ki ga mora Komisija izplačati tožeči stranki.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-200/05: Pritožba, ki jo je vložil Carlos Correia de Matos  9. maja 2005  zoper sklep Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne  23. februarja 2005  v zadevi T-454/04, Carlos Correia de Matos proti Komisiji

text:
               17.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/21

         Pritožba, ki jo je vložil Carlos Correia de Matos 9. maja 2005 zoper sklep Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 23. februarja 2005 v zadevi T-454/04, Carlos Correia de Matos proti Komisiji
   (Zadeva C-200/05)
   (2006/C 143/37)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Pritožnik: Carlos Correia de Matos (zastopnik: C. Correia de Matos)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Sodišče (prvi senat) je s sklepom z dne 16. marca 2006 odločilo, da je pritožba nedopustna.


title: Združeni zadevi T-217/03 in 245/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. decembra 2006 — FNCBV in drugi proti Komisiji ( Konkurenca — Člen 81(1) ES — Goveje in telečje meso — Začasna prekinitev uvoza — Sindikalna določitev lestvice cen — Uredba št. 26 — Podjetniška združenja — Omejitve konkurence — Ukrep sindikata — Vpliv na trgovino med državami članicami — Obveznost obrazložitve — Smernice o načinu določanja glob — Načelo sorazmernosti — Teža in trajanje kršitve — Obteževalne in olajševalne okoliščine — Načelo asperacije — Pravica do obrambe )

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/32

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. decembra 2006 — FNCBV in drugi proti Komisiji
   (Združeni zadevi T-217/03 in 245/03) (1)

   („Konkurenca - Člen 81(1) ES - Goveje in telečje meso - Začasna prekinitev uvoza - Sindikalna določitev lestvice cen - Uredba št. 26 - Podjetniška združenja - Omejitve konkurence - Ukrep sindikata - Vpliv na trgovino med državami članicami - Obveznost obrazložitve - Smernice o načinu določanja glob - Načelo sorazmernosti - Teža in trajanje kršitve - Obteževalne in olajševalne okoliščine - Načelo asperacije - Pravica do obrambe“)
   (2006/C 331/71)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: v zadevi T-217/03: Fédération nationale de la coopération bétail et viande (FNCBV) (Pariz, Francija) (zastopniki: R. Collin, M. Ponsard in N. Decker, avocats) in v zadevi T-245/03: Fédération nationale des syndicats d'exploitants agricoles (FNSEA) (Pariz); Fédération nationale bovine (FNB) (Pariz); Fédération nationale des producteurs de lai (FNPL) (Pariz); in Jeunes agriculteurs (JA) (Pariz) (zastopnika: B. Neouze in V. Ledoux, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: P. Oliver, A. Bouquet in O. Beynet, zastopniki)

      Intervenient v podporo tožečih strank: Francoska republika (zastopniki: sprva G. de Bergues, F. Million in R. Abraham, nato G. de Bergues, E. Belliard in S. Ramet, zastopniki)
   Predmet
   Zahtevki za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2003/600/ES z dne 2. aprila 2003 o postopku na podlagi člena 81 Pogodbe [ES] (zadeva COMP/C.38.279/F3 — Francosko goveje in telečje meso) (UL L 209, str. 12) in podredno zahtevki za odpravo ali znižanje glob, naloženih z navedeno odločbo.
   Izrek

               1)

               Globa, naložena se Fédération nationale de la coopération bétail et viande, tožeči stranki v zadevi T-217/03, se določi v znesku 360.000 evrov.

               2)

               Globe, naložene tožečim strankam v zadevi T-245/03, se določijo v znesku 9.000.000 evrov Fédération nationale des syndicats d'exploitants agricoles, v znesku 1.080.000 evrov Fédération nationale bovine, v znesku 1.080.000 evrov Fédération nationale des producteurs de lait in v znesku 450.000 evrov Jeunes agriculteurs.

               3)

               V ostalem se tožba zavrne.

               4)

               Tožeče stranke nosijo svoje stroške, ki so nastali v postopkih o glavni stvari, in tri četrtine stroškov Komisije, ki so nastali v tem postopku.

               5)

               Komisija nosi četrtino svojih stroškov, ki so nastali v postopku v glavni stvari, in stroške v zvezi z začasnimi odredbami.

               6)

               Francoska republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 200, 23.8.2003.


title: Zadeva T-488/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 22. januarja 2015  — GEA Group/UUNT (engineering for a better world) (Znamka Skupnosti — Rok za vložitev tožbe — Začetek teka roka — Vročitev odločbe odbora za pritožbe po telefaksu — Sprejem telefaksa — Zamuda — Neobstoj višje sile ali nepredvidenih okoliščin — Očitna nedopustnost)

text:
               16.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/26

         Sklep Splošnega sodišča z dne 22. januarja 2015 — GEA Group/UUNT (engineering for a better world)
   (Zadeva T-488/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Rok za vložitev tožbe - Začetek teka roka - Vročitev odločbe odbora za pritožbe po telefaksu - Sprejem telefaksa - Zamuda - Neobstoj višje sile ali nepredvidenih okoliščin - Očitna nedopustnost))
   (2015/C 089/31)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: GEA Group AG (Düsseldorf, Nemčija) (zastopnik: J. Schneiders, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: sprva A. Pohlmann, nato S. Hanne, zastopnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora UUNT za pritožbe z dne 21. marca 2013 (zadeva R 935/2012-4) o zahtevi za registracijo besednega znaka engineering for a better world kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Družbi GEA Group AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 352, 30.11.2013.


title: Zadeva T-546/11: Tožba, vložena 11. oktobra 2011 – Technion – Israel Institute of Technology in Technion Research & Development proti Komisiji

text:
               3.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/28

         Tožba, vložena 11. oktobra 2011 – Technion – Israel Institute of Technology in Technion Research & Development proti Komisiji
   (Zadeva T-546/11)
   2011/C 355/51
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Technion – Israel Institute of Technology (Haifa, Izrael) in Technion Research & Development Foundation Ltd (Haifa) (zastopnika: D. Grisay in D. Piccininno, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               sprejme tožbo za razglasitev ničnosti na podlagi člena 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije,

               —

               jo razglasi za dopustno,

               —

               tožbo razglasi za utemeljeno in sklep Generalnega direktorata za informacijsko družbo in medije Evropske komisije z dne 2. avgusta 2011 razglasi za ničen,

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V podporo tožbi tožeče stranke navajajo tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog, ki se nanaša na bistvene kršitve postopka, je razdeljen na dva dela, ki temeljita na:

                           —

                           neobstoju in nezadostnosti obrazložitve, ker naj Komisija za dve od štirih zadevnih pogodb ne bi navedla obrazložitve in dokazov, na podlagi katerih izpodbijani sklep določa prilagoditev upravičenih stroškov;

                           —

                           na kršitvi pravice do obrambe, ker naj bi Komisija nasprotovala, da se družba Technion – Israel Institute of Technology seznani z dokumenti, na katerih temelji izpodbijani sklep, in jih komentira.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na očitno napako pri presoji, ker naj izpodbijani sklep na podlagi predloženih elementov ne bi dokazoval, da storitve, katerih povračilo zahteva Komisija, niso bile dejansko opravljene.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev načel legitimnih pričakovanj in sorazmernosti, ker je Komisija:

                           —

                           sprejela sklep o prilagoditvi upravičenih stroškov, čeprav naj bi višino stroškov potrdila v fazi priprave navedenih projektov pred podpisom pogodbe in

                           —

                           zahtevala prilagoditev upravičenih stroškov za toliko, kolikor presegajo znesek, za katerega meni, da je predložila dokaze.


title: Zadeva C-353/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social n ° 2 de Terrassa (Španija) 22. julija 2014 – Elisabet Rion Bea proti Bankia S.A. in drugim

text:
               29.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 339/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa (Španija) 22. julija 2014 – Elisabet Rion Bea proti Bankia S.A. in drugim
   (Zadeva C-353/14)
   2014/C 339/15
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Elisabet Rion Bea

      Tožene stranke: Bankia S.A., Sección Sindical UGT, Sección Sindical CCOO, Sección Sindical ACCAM, Sección Sindical CSICA, Sección Sindical SATE in Fondo de Garantía Salarial

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali so člen 56 zakona o delovnih razmerjih (kraljeva zakonska uredba 1/995 z dne 24. marca 1995), peta prehodna določba zakona 3/2012 z dne 6. julija 2012 o nujnih ukrepih za reformo trga dela in člena 123 ter 124.13 Ley Reguladora de la Jurisdicción Social (zakon o socialnih sodiščih) (zakon 36/2011 z dne 10. oktobra 2011) (zaradi implicitnega sklicevanja na prejšnje določbe), ker materialno zvišujejo odpravnine, dovoljene z Odločbo Evropske komisije v postopku „State aid SA.35253 (2012/N) Spain. Restructuring and Recapitalisation of the BFA Group“, v nasprotju s členoma 107 PDEU in 108 PDEU (v prečiščeni različici)?

               2.

               Ali bi bila v nasprotju z navedenim pravom Unije in Odločbo Evropske komisije v postopku „State aid SA.35253 (2012/N) Spain. Restructuring and Recapitalisation of the BFA Group“ razlaga navedenih določb, ki bi sodišču dopuščala, da v primeru razglasitve zakonitosti odpusta odpravnine prilagodi na zakonski minimum, določen v nacionalni zakonodaji?

               3.

               Ali bi bila v nasprotju z navedenim pravom Unije in Odločbo Evropske komisije v postopku „State aid SA.35253 (2012/N) Spain. Restructuring and Recapitalisation of the BFA Group“ razlaga navedenih določb, ki bi sodišču dopuščala, da v primeru razglasitve nezakonitosti odpusta odpravnine prilagodi na zneske, dogovorjene v dogovoru, doseženem v obdobju posvetovanja, pod pogojem, da so ti zneski višji od zakonskega minimuma, a manjši od zakonskega maksimuma?


title: Zadeva T-439/15: Tožba, vložena 4. avgusta 2015 – Amrita in drugi/Komisija

text:
               5.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/24

         Tožba, vložena 4. avgusta 2015 – Amrita in drugi/Komisija
   (Zadeva T-439/15)
   (2015/C 328/23)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Soc. coop. Amrita arl (Scorrano, Italija), Cesi Marta (Alliste, Italija), Comune Agricola Lunella – Soc. Mutua Coop Agricola (Galatone, Italija), Mustich Loredana Faustina (Lequile, Italija), Rollo Olga (Lecce, Italija), Borrello Claudia (Salve, Italija), Società agricola Merico Maria Rosa di Consiglia, Marta e Vito Lisi (Miggiano, Italija), Marzo Luigi (Specchia, Italija), Azienda Agricola Piccapane di Pellegrino Giuseppe (Castrignano del Capo, Italija), Azienda Agricola Le Lame di Russo Antonello e Russo Gianluigi Ss (Cutrofiano, Italija), Lanzieri Ivana (Ugento, Italija), Stendardo Giovanni (Presicce, Italija), Stasi Anna Maria (Castrignano del Capo, Italija), Azienda Agricola Crie di Miggiano Gianluigi (Muro Leccese, Italija), Castriota Maria Grazia (Galatone, Italija), Gabrieli Tommasi Emanuele (Calimera, Italija), Azienda Agricola di Canioni Fiorella (Melendugno, Italija), Azienda Agricola Spirdo Ss agricola (Ruffano, Italija), Coppola Silvia (Guagnano, Italija), Fondazione le Costantine (Uggiano la Chiesa, Italija), Impresa Agricola Stefania Stamerra (Lecce, Italija), Azienda Agricola Clemente Pezzuto di Pezzuto Francesco (Trepuzzi, Italija), Cooperativa Sociale Terrarossa (Tricase, Italija), Vaglio Irene (Tricase, Italija), Simone Cosimo Antonio (Morciano di Leuca, Italija), Azienda Agrituristica „Gli Ulivi“ di Baglivo Cesaria (Tricase, Italija), Preite Osvaldo (Taurisano, Italija), Masseria Alti Pareti Società Agricola arl (Maglie, Italija), Società Agricola Li Matonni Sas di Sammarco Ascanio & C. (Erchie, Italija) (zastopnika: L. Paccione in V. Stamerra, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj razglasi ničnost Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2015/789 z dne 18. maja 2015 glede ukrepov za preprečevanje vnosa organizma Xylella fastidiosa (Wells et al.) v Unijo in njegovega širjenja znotraj Unije, objavljenega v Uradnem listu Evropske unije št. 125/36 z dne 21. maja 2015, v delu, v katerem je potrebno zavrniti uporabo Direktive Sveta 2000/29 z dne 8. maja 2000, objavljene v Uradnem listu Evropske unije št. 169 z dne 10. julija 2000. Z vsemi pravnimi posledicami, tudi glede stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Izpodbijani sklep v tej zadevi je isti kot v zadevah T-436/15, Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi in Negro/Komisija, in T-437/15, Eden Green Vivai Piante di Verdesca Giuseppe in drugi/Komisija.
   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo šestnajst razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: nezakonitost Direktive 2000/29 zaradi kršitve člena 48 PEU v povezavi s členom 2 PDEU in členom 5 PEU, nepristojnost in kršitev načela lojalnega sodelovanja.

                           —

                           Tožeče stranke v zvezi s tem trdijo, da Direktiva Uniji daje izključno pristojnost, ki v Pogodbah ni priznana.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: nezakonitost Direktive 2000/29 zaradi nepristojnosti in zaradi kršitve člena 5 PEU v povezavi z načeloma lojalnega sodelovanja in subsidiarnosti.

                           —

                           Tožeče stranke v zvezi s tem trdijo, da Direktiva Komisiji daje pooblastilo za razveljavitev ukrepov, ki jih sprejme država članica na področju regulacije fitosanitarnih zahtev za rastline, kar v Pogodbah ni priznano.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: nezakonitost Sklepa Komisije 2015/789 zaradi nezakonitosti Direktive 2000/29, na kateri temelji, kot je razvidno zgoraj iz točk 1 in 2.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: neposredna nezakonitost Sklepa 2015/789 zaradi kršitve člena 6 PEU v povezavi z načelom učinkovitosti sodnega varstva, ki ga je tožečim strankam že zagotovilo italijansko upravno sodišče.

               5.

               Peti tožbeni razlog: neposredna nezakonitost Sklepa 2015/789 zaradi kršitve člena 5 PEU v povezavi z načeloma lojalnega sodelovanja in subsidiarnosti glede na popoln neobstoj obrazložitve odločilne točke o domnevno nezadostnih ukrepih države članice proti bakteriji Xylella fastidiosa.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: neposredna nezakonitosti Sklepa 2015/789 zaradi kršitve člena 5 PEU v povezavi z načeloma sorazmernosti in previdnosti.

                           —

                           Tožeče stranke v zvezi s tem trdijo, da so zavezujoča določila izpodbijanega sklepa očitno pretirana glede na zastavljene cilje.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: neposredna nezakonitost Sklepa Komisije 2015/789 zaradi kršitve standarda ISPM št. 9 v povezavi s členom 5 PEU in Protokolom (št. 2) PDEU o uporabi načel sorazmernosti in previdnosti.

               8.

               Osmi tožbeni razlog: neposredna nezakonitost Sklepa 2015/789 v delu, v katerem je v nasprotju s členom 5 PEU in v njem potrjenim načelom sorazmernosti navedeno, da je celotna pokrajina Lecce „okuženo območje“, vsaj 10-kilometrski pas na severu te pokrajine pa „varovalni pas“. Z izpodbijanim ukrepom je poleg tega podana bistvena kršitev postopka, ker sklep ne temelji na preiskavi in ni obrazložen ter vsebuje napačna in neutemeljena prepričanja.

               9.

               Deveti tožbeni razlog: neposredna nezakonitost Sklepa 2015/789 zaradi kršitve člena 5 PEU in zaradi nepristojnosti, saj naj bi le italijanska država lahko opredelila in določila obseg morebitnega okuženega območja.

               10.

               Deseti tožbeni razlog: neposredna nezakonitost Sklepa 2015/789 zaradi kršitve člena 5 PEU in zaradi nepristojnosti v delu, v katerem je določena prepoved saditve gostiteljskih rastlin na „okuženem območju“; in zaradi kršitve člena 1 Dodatnega protokola k Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, ker izpodbijani ukrep pomeni nezakonito omejitev stvarnih pravic tožečih strank na kmetijskih zemljiščih v njihovi posesti.

               11.

               Enajsti tožbeni razlog: neposredna nezakonitost Sklepa 2015/789 zaradi kršitve členov 11 PDEU in 191 PDEU, zaradi kršitve načela previdnosti in člena 5 PEU v povezavi z Direktivo 2001/42, ker ukrep izruvanja okuženih in zdravih rastlin na območju 100 metrov in zahteva glede obveznih fitosanitarnih tretiranjih za uničenje žuželke prenašalke škodujeta okolju in spreminjata pokrajino Salento, brez strateške okoljske presoje in preizkusa nevarnosti za okolje in za zdravje ljudi.

               12.

               Dvanajsti tožbeni razlog: neposredna nezakonitost Sklepa 2015/789 zaradi kršitve členov 11 PDEU in 191 PDEU in Direktive 43/1002, ker sprejeti ukrepi ne vključujejo presoje nevarnosti, ki jo lahko izruvanje, izkoreninjenje in fitofarmacevtska sredstva pomenijo za dele ozemlja, ki jih pravo Unije posebej ščiti, ker so registrirana kot posebej zavarovana območja, naravni parki in območja, pomembna za Skupnost.

               13.

               Trinajsti tožbeni razlog: neposredna nezakonitost Sklepa 2015/789 zaradi kršitve Evropske konvencije o krajini, podpisani 20. oktobra 2000 v Firencah, in zaradi kršitve členov 191 PDEU in 11 PDEU v povezavi z Direktivo 43/1992.

                           —

                           Tožeče stranke v zvezi s tem trdijo, da je z ukrepom EU naloženo nesmiselno izruvanje oljk z obveznostjo preskrbe s kemičnimi pesticidi, ki so v biološkem kmetijstvu izrecno prepovedani, kar bi pomenilo propad podjetij tožečih strank, ki se že leta ukvarjajo z biološkim pridelovanjem oljk.

               14.

               Štirinajsti tožben razlog: neposredna nezakonitost Sklepa 2015/789 zaradi kršitve Uredbe št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta ter členov 11 PDEU in 191 PDEU v povezavi z Direktivo (ES) 2009/128 ter zaradi kršitve načela sorazmernosti in bistvenih kršitev postopka.

                           —

                           Tožeče stranke v zvezi s tem trdijo, da sklep EU tožeče stranke zavezuje k dobavi kemijskih snovi, ki v biološkem kmetijstvu niso dovoljene, in k izruvanju rastlin, za katere je podan zgolj sum, da so okužene. Ti ukrepi naj bi bili v nasprotju z navedbami strokovnih mnenj Evropske agencije za varnost hrane, poleg tega pa temeljijo na prepričanju o vzročni zvezi med hitrim sušenjem oljke in bakterijo Xylella, ki do zdaj ni bila dokazana.

               15.

               Petnajsti tožbeni razlog: neposredna nezakonitost Sklepa 2015/789, ker naj bi se Evropska komisija, namesto da bi sprejela začasne ukrepe za obvladovanje nevarnosti, ki so potrebni za zagotovitev visoke ravni varovanja zdravja, sklicevala na povsem hipotetično nevarnost, kar Sodišče izrecno izključuje.

               16.

               Šestnajsti tožbeni razlog: neposredna nezakonitost Sklepa 2015/789 zaradi kršitve člena 5 PEU, zaradi bistvenih kršitev postopka in zaradi kršitve načela sorazmernosti.

                           —

                           Tožeče stranke v zvezi s tem trdijo, da uporaba pesticidov in ukrep izkoreninjenja, ki jih je Evropska agencija za varnost hrane ocenila kot neučinkovite in neizvedljive, nista potrebna za namene, določene v pravu EU z Direktivo 2000/29/ES, zaradi česar je kršeno načelo sorazmernosti.


title: Zadeva F-27/11: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 15. januarja 2013 – BO proti Komisiji (Javni uslužbenci — Socialna varnost — Upoštevanje stroškov prevoza, povezanih z zdravstveno oskrbo — Stroški prevoza zaradi jezikovnih razlogov)

text:
               16.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/33

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 15. januarja 2013 – BO proti Komisiji
   (Zadeva F-27/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Socialna varnost - Upoštevanje stroškov prevoza, povezanih z zdravstveno oskrbo - Stroški prevoza zaradi jezikovnih razlogov)
   2013/C 79/54
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: BO (Amman, Jordanija) (zastopniki: L. Levi, M. Vandenbussche in C. Bernard-Glanz, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in D. Martin, zastopnika)

      Predmet

   Javni uslužbenci – Predlog za razglasitev ničnosti odločb tožene stranke, s katerimi je bila zavrnjena odobritev zdravstvenih storitev, za katere je tožeča stranka zaprosila v svojo korist ter v korist svojega sina in žene.

      Izrek

               1.

               Odločbe Evropske Komisije z dne 1. junija 2010 o zavrnitvi upoštevanja stroškov prevoza in spremstva sina BO se razglasijo za nične.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške BO:

      (1)  UL C 186, 25.6.2011, str. 33.


title: Združeni zadevi C-147/06 in C-148/06: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 15. maja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – SECAP SpA (C-147/06) proti Comune di Torino, ob udeležbi: Tecnoimprese Srl, Gambarana Impianti Snc, ICA Srl, Cosmat Srl, Consorzio Ravennate, ARCAS SpA, Regione Piemonte, in Santorso Soc. coop. arl (C-148/06) proti Comune di Torino, ob udeležbi: Bresciani Bruno Srl, Azienda Agricola Tekno Green Srl, Borio Giacomo Srl, Costrade Srl (Javna naročila gradenj – Oddaja naročil – Neobičajno nizke ponudbe – Načini izključitve – Naročila za gradnje, ki ne dosegajo praga, ki ga določata direktivi 93/37/EGS in 2004/18/ES – Obveznosti naročnika, ki izhajajo iz temeljnih načel prava Skupnosti)

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/3

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 15. maja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – SECAP SpA (C-147/06) proti Comune di Torino, ob udeležbi: Tecnoimprese Srl, Gambarana Impianti Snc, ICA Srl, Cosmat Srl, Consorzio Ravennate, ARCAS SpA, Regione Piemonte, in Santorso Soc. coop. arl (C-148/06) proti Comune di Torino, ob udeležbi: Bresciani Bruno Srl, Azienda Agricola Tekno Green Srl, Borio Giacomo Srl, Costrade Srl
   (Združeni zadevi C-147/06 in C-148/06) (1)

   (Javna naročila gradenj - Oddaja naročil - Neobičajno nizke ponudbe - Načini izključitve - Naročila za gradnje, ki ne dosegajo praga, ki ga določata direktivi 93/37/EGS in 2004/18/ES - Obveznosti naročnika, ki izhajajo iz temeljnih načel prava Skupnosti)
   (2008/C 171/04)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Consiglio di Stato
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: SECAP SpA (C-147/06), Santorso Soc. coop. arl (C-148/06)

      Tožena stranka: Comune di Torino

      Ob udeležbi: Tecnoimprese Srl, Gambarana Impianti Snc, ICA Srl, Cosmat Srl, Consorzio Ravennate, ARCAS SpA, Regione Piemonte, in Santorso Soc. coop. arl (C-147/06), Bresciani Bruno Srl, Azienda Agricola Tekno Green Srl, Borio Giacomo Srl, Costrade Srl (C-148/06)
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Consiglio di Stato – Razlaga člena 30(4) Direktive Sveta 93/37/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje (UL L 199, str. 54) in člena 55(1) in (2) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/18/EGS z dne 31. marca o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL L 134, str. 114) – Neobičajno nizke ponudbe – Obseg obveznosti izvedbe postopka kontradiktornega preizkusa.
   Izrek
   Temeljna pravila Pogodbe ES o pravici do ustanavljanja in prostega pretoka storitev kot tudi splošno načelo nediskriminacije nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki – kar zadeva razpise, katerih vrednost je manjša od praga, določenega v členu 6(1)(a) Direktive Sveta 93/37/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje, kot je bila spremenjena z Direktivo 97/52/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 1997, in ki imajo določen čezmejni interes – obvezuje naročnike, kadar je veljavnih ponudb več kot pet, naj skladno z matematičnim merilom, ki ga predvideva ta ureditev, samodejno izključijo ponudbe, ki se štejejo za neobičajno nizke glede na gradnje, ne da bi omenjenim naročnikom dajala kakršno koli možnost preveriti sestavne dele teh ponudb, ob tem ko bi se od ponudnikov zahtevale podrobnosti glede ponudbe. To ne bi veljalo, če nacionalna ali lokalna ureditev ali celo sam zadevni naročnik zaradi prevelikega števila ponudb, glede na to, da bi se zaradi obveze naročnika, naj kontradiktorno preveri nekatere od teh množičnih ponudb, preseglo upravne zmožnosti omenjenega naročnika ali bi bila lahko zaradi zamude, ki bi jo povzročilo to preverjanje, v nevarnosti uresničitev projekta, določi razumen prag, pod vrednostjo katerega bi se uporabila samodejna izključitev neobičajno nizkih ponudb.

      (1)  UL C 143, 17.6.2006.

      UL C 154, 1.7.2006.


title: Zadeva T-698/16: Tožba, vložena 23. septembra 2016 – Trasta Komercbanka in drugi/ECB

text:
               28.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 441/29

      Tožba, vložena 23. septembra 2016 – Trasta Komercbanka in drugi/ECB
      (Zadeva T-698/16)
      (2016/C 441/34)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Trasta Komercbanka AS (Riga, Latvija) in 6 drugih (zastopniki: O. Behrdens, L. Feddern in M. Kirchner, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka

         Predlogi

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo:

                  —

                  naj razglasi za nično odločbo ECB z dne 3. marca 2016, s katero je družbi Trasta Komercbanka AS odvzela dovoljenje za opravljanje bančnih storitev in

                  —

                  naj toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo sedem tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: ECB je kršila člen 24 uredbe o enotnem mehanizmu nadzora (1) in povezane določbe, ki se nanašajo na preizkus prejšnje odločbe ECB s strani Upravnega odbora za pregled.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: ECB ni skrbno in nepristranko preučila in ocenila vseh dejanskih okoliščin, vključno z dejstvom, da se DCB ni primerno odzvala na to, da so bili informacije in dokumenti, ki jih je posredoval latvijski regulator, nepravilni.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: ECB je kršila načelo sorazmernosti, s tem da ni ugotovila, da so primerni tudi alternativni ukrepi.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog; ECB je kršila načelo enakega obravnavanja.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: ECB je kršila člen 19 in uvodno izjavo 75 uredbe o enotnem mehanizmu nadzora in zlorabila pooblastila.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: ECB je kršila načeli varstva legitimnih pričakovanj in pravne varnosti.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: ECB je kršila pravila postopka, vključno s pravico do izjave, pravico do vpogleda v spis in obveznostjo obrazložitve, in člen 83(1) okvirne uredbe o enotnem mehanizmu nadzora.

         (1)  Uredba Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (UL 2013, L 287, str. 63)


title: Zadeva C-178/12: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 7. marca 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social – Španija) – Rafaela Rivas Montes proti Instituto Municipal de Deportes de Córdoba (IMDECO) (Člena 53(2) in 99 Poslovnika Sodišča — Socialna politika — Načelo enakega obravnavanja — Direktiva 1999/70/ES — Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP — Določba 4 — Pogodbe o zaposlitvi za določen čas v javnem sektorju — Določitev delovne dobe — Različno obravnavanje redno zaposlenih in pogodbenih uslužbencev — Upoštevanje prejšnjih obdobij dela v upravi — Očitna nepristojnost Sodišča)

text:
               4.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/4

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 7. marca 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social – Španija) – Rafaela Rivas Montes proti Instituto Municipal de Deportes de Córdoba (IMDECO)
   (Zadeva C-178/12) (1)

   (Člena 53(2) in 99 Poslovnika Sodišča - Socialna politika - Načelo enakega obravnavanja - Direktiva 1999/70/ES - Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP - Določba 4 - Pogodbe o zaposlitvi za določen čas v javnem sektorju - Določitev delovne dobe - Različno obravnavanje redno zaposlenih in pogodbenih uslužbencev - Upoštevanje prejšnjih obdobij dela v upravi - Očitna nepristojnost Sodišča)
   2013/C 129/06
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Social

      Stranki

      Tožeča stranka: Rafaela Rivas Montes

      Tožena stranka: Instituto Municipal de Deportes de Córdoba (IMDECO)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Juzgado de lo Social – Razlaga člena 45(4) PDEU – Nacionalna zakonodaja, ki ureja način izračuna dodatka na delovno dobo za javne uslužbence – Uporaba v javni upravi različnih pravil glede na to, ali je razmerje med zaposlenimi in delodajalcem upravno ali delovnopravno – Neupoštevanje nekaterih obdobij dela, ki so jih opravili zaposleni, ki niso uradniki

      Izrek

   Sodišče Evropske unije očitno ni pristojno za odgovor na vprašanji za predhodno odločanje, ki ju je Juzgado de lo Social no 1 de Córdoba (Španija) postavilo z odločbo z dne 27. februarja 2012.

      (1)  UL C 209, 14.7.2012.


title: Zadeva T-310/17: Tožba, vložena 15. maja 2017 – Lion’s Head Global Partners/EUIPO – Lion Capital (LION’S HEAD global partners)

text:
               17.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 231/49

         Tožba, vložena 15. maja 2017 – Lion’s Head Global Partners/EUIPO – Lion Capital (LION’S HEAD global partners)
   (Zadeva T-310/17)
   (2017/C 231/62)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Lion’s Head Global Partners LLP (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: R. Nöske, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Lion Capital LLP (London, Združeno kraljestvo)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije, ki vsebuje besedne elemente „LION’S HEAD global partners“ – mednarodna registracija št. 996 979

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe EUIPO z dne 28. februarja 2017 v zadevi R 1477/2016-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 28. februarja 2017 (zadeva R 1477/2016-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Lion’s Head Global Partners LLP in Lion Capital LLP in zavrne ugovor;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-585/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 24. decembra 2008 – Peter Pammer proti Reederei Karl Schlüter GmbH & Co KG

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/40

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 24. decembra 2008 – Peter Pammer proti Reederei Karl Schlüter GmbH & Co KG
   (Zadeva C-585/08)
   (2009/C 44/68)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Oberster Gerichtshof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Peter Pammer

      Tožena stranka: Reederei Karl Schlüter GmbH & Co KG
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je „potovanje s tovorno ladjo“ paketno potovanje v smislu člena 15(3) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (1)?

               2)

               Ob pritrdilnem odgovoru na vprašanje 1: Ali za „usmerjanje“ dejavnosti v smislu člena 15(1)(c) Uredbe št. 44/2001 zadošča, da je na internetu mogoče odpreti spletno stran posrednika?

      (1)  UL 2001, L 12, str. 1.