title: Zadeva C-289/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Sofia-grad (Bolgarija) 5. maja 2021 – IG/Varhoven administrativen sad

text:
               19.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 289/28

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Sofia-grad (Bolgarija) 5. maja 2021 – IG/Varhoven administrativen sad
      (Zadeva C-289/21)
      (2021/C 289/39)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Administrativen sad Sofia-grad

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: IG

         Tožena stranka: Varhoven administrativen sad

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je kasacijsko sodišče zaradi spremembe določbe nacionalnega normativnega pravnega akta, ki jo je pritožbeno sodišče pred tem razglasilo za nezdružljivo z veljavno določbo prava Unije, razbremenjeno obveznosti, da preuči določbo, ki je veljala pred spremembo oziroma presodi, ali je ta združljiva s pravom Unije?

                  2.

                  Ali pomeni domneva, da je bila zadevna določba odpravljena, učinkovito pravno sredstvo za pravice in svoboščine, ki jih zagotavlja pravo Unije (v tem primeru člena 9 in 10 Direktive 2012/27/EU (1)), oziroma ali gre za tako pravno sredstvo, če možnost, ki je določena v nacionalni zakonodaji, da se preuči, ali je bila zadevna nacionalna določba pred svojo spremembo združljiva s pravom Unije, obstaja le, če je pri pristojnem sodišču zaradi te določbe, in le glede osebe, ki je vložila tožbo, vložena konkretna odškodninska tožba?

                  3.

                  Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: Ali je dopustno, da zadevna določba v obdobju od sprejetja do spremembe še dalje ureja pravna razmerja za neomejeni krog oseb, ki zaradi določbe niso vložile odškodninskih tožb, oziroma da glede teh oseb presoja združljivosti nacionalnega pravila s pravilom prava Unije za čas pred spremembo ni bila opravljena?

         (1)  Direktiva 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o energetski učinkovitosti, spremembi direktiv 2009/125/ES in 2010/30/EU ter razveljavitvi direktiv 2004/8/ES in 2006/32/ES (UL L 315, str. 1).


title: Zadeva C-293/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 7. maja 2021 – „Vittamed technologijos“ UAB v likvidaciji/Valstybinė mokesčių inspekcija

text:
               19.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 289/29

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 7. maja 2021 – „Vittamed technologijos“ UAB v likvidaciji/Valstybinė mokesčių inspekcija
      (Zadeva C-293/21)
      (2021/C 289/40)
      Jezik postopka: litvanščina

         Predložitveno sodišče

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica:„Vittamed technologijos“ UAB, in liquidation

         Nasprotna stranka: Valstybinė mokesčių inspekcija

         Vprašanji za predhodno odločanje

      Ali je treba člene od 184 do 187 Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost razlagati tako, da mora davčni zavezanec popraviti odbitke davka na dodano vrednost (DDV), obračunanega na pridobitev blaga in storitev za namene proizvodnje investicijskega blaga, če tega blaga ne namerava več uporabiti v okviru obdavčljivih gospodarskih dejavnosti, ker se lastnik (delničar) davčnega zavezanca odloči, da ga bo likvidiral, ta davčni zavezanec pa vloži predlog za izbris iz registra zavezancev za DDV, ali pa mu odbitkov ni treba popraviti? Ali na odgovor na to vprašanje vplivajo razlogi za odločitev, da likvidira davčnega zavezanca, in sicer dejstvo, da je bila ta odločitev sprejeta zaradi vse večjih izgub, neobstoja naročil in dvomov delničarja glede donosnosti načrtovane (predvidene) gospodarske dejavnosti?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006 L 347, str. 1).


title: Zadeva C-295/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Bruxelles (Belgija) 10. maja 2021 – Allianz Benelux SA/État belge, SPF Finances

text:
               19.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 289/29

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Bruxelles (Belgija) 10. maja 2021 – Allianz Benelux SA/État belge, SPF Finances
      (Zadeva C-295/21)
      (2021/C 289/41)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour d'appel de Bruxelles

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Allianz Benelux SA

         Nasprotna stranka: État belge, SPF Finances

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 4(1) Direktive Sveta 90/435/EGS z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic (1) – v povezavi ali ne z določbami Direktive 78/855/EGS (Tretja direktiva) (2) in Direktive 82/891/EGS (Šesta direktiva) (3) na področju prava družb – razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki določa, da se razdeljeni dobiček, na katerega se nanaša Direktiva, vključi v davčno osnovo družbe prejemnice dividend, preden se od te osnove odbije v višini 95 % zneska in se, po potrebi, prenese v naslednja davčna obdobja, vendar je njena posledica – ker ne vključuje posebne določbe, v skladu s katero bi bili v primeru reorganizacije družb odbitki, ki so bili tako preneseni s prenosne družbe, v celoti preneseni na družbo prejemnico – ta, da je zadevni dobiček ob navedeni transakciji posredno obdavčen zaradi uporabe določbe, v skladu s katero je prenos navedenih odbitkov omejen sorazmerno z deležem, ki ga v neto davčnih sredstvih pred transakcijo predstavljajo prevzeti elementi prenosne družbe v celotnem obsegu – prav tako pred transakcijo – neto davčnih sredstev prevzemne družbe in neto davčne vrednosti prevzetih elementov?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 147.

         (2)  Tretja direktiva Sveta z dne 9. oktobra 1978 o združitvi delniških družb, ki temelji na členu 54(3)(g) Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 42).

         (3)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. decembra 1982 o delitvi delniških družb, ki temelji na členu 54(3)(g) Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 50).


title: Zadeva C-121/20: Sklep predsednika Sodišča z dne 26. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Amsterdam – Nizozemska) – VG/Minister van Buitenlandse Zaken

text:
               19.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 289/31

      Sklep predsednika Sodišča z dne 26. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Amsterdam – Nizozemska) – VG/Minister van Buitenlandse Zaken
      (Zadeva C-121/20) (1)

      (2021/C 289/43)
      Jezik postopka: nizozemščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 209, 22.6.2020.


title: Zadeva C-317/20: Sklep predsednika Sodišča z dne 26. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Mainz – Nemčija) – KX/PY GmbH

text:
               19.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 289/31

      Sklep predsednika Sodišča z dne 26. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Mainz – Nemčija) – KX/PY GmbH
      (Zadeva C-317/20) (1)

      (2021/C 289/44)
      Jezik postopka: nemščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 348, 19.10.2020.


title: Zadeva C-336/20: Sklep predsednika Sodišča z dne 27. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Ravensburg – Nemčija) – QY/Bank 11 für Privatkunden und Handel GmbH

text:
               19.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 289/31

      Sklep predsednika Sodišča z dne 27. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Ravensburg – Nemčija) – QY/Bank 11 für Privatkunden und Handel GmbH
      (Zadeva C-336/20) (1)

      (2021/C 289/45)
      Jezik postopka: nemščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 423, 7.12.2020.


title: Združene zadeve od C-442/20 do C-445/20: Sklep predsednika Sodišča z dne 16. aprila 2021 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Nürnberg – Nemčija) – flightright GmbH (C-442/20, C-443/20 in C-444/20), PN in LM (C-445/20)/Ryanair Designated Activity Company

text:
               19.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 289/31

      Sklep predsednika Sodišča z dne 16. aprila 2021 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Nürnberg – Nemčija) – flightright GmbH (C-442/20, C-443/20 in C-444/20), PN in LM (C-445/20)/Ryanair Designated Activity Company
      (Združene zadeve od C-442/20 do C-445/20) (1)

      (2021/C 289/46)
      Jezik postopka: nemščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadev.

         (1)  UL C 433, 14.12.2020.


title: Zadeva C-591/20: Sklep predsednika Sodišča z dne 11. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Reprensus GmbH/S-V Pavlovi Trejd EOOD

text:
               19.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 289/32

      Sklep predsednika Sodišča z dne 11. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Reprensus GmbH/S-V Pavlovi Trejd EOOD
      (Zadeva C-591/20) (1)

      (2021/C 289/47)
      Jezik postopka: nemščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 35, 1.2.2021.


title: Zadeva T-718/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 2. junija 2021 – Italija/Komisija (Jezikovna ureditev – Razpis javnega natečaja za zaposlitev upravnih uslužbencev in strokovno-tehničnih uslužbencev v stavbnem sektorju – Znanje jezikov – Omejitev izbire drugega jezika natečaja na enega od treh jezikov – Uredba št. 1 – Člen 1d(1), člen 27 in člen 28(f) Kadrovskih predpisov – Diskriminacija na podlagi jezika – Interes službe – Sorazmernost)

text:
               19.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 289/33

      Sodba Splošnega sodišča z dne 2. junija 2021 – Italija/Komisija
      (Zadeva T-718/17) (1)

      (Jezikovna ureditev - Razpis javnega natečaja za zaposlitev upravnih uslužbencev in strokovno-tehničnih uslužbencev v stavbnem sektorju - Znanje jezikov - Omejitev izbire drugega jezika natečaja na enega od treh jezikov - Uredba št. 1 - Člen 1d(1), člen 27 in člen 28(f) Kadrovskih predpisov - Diskriminacija na podlagi jezika - Interes službe - Sorazmernost)
      (2021/C 289/48)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, agent, skupaj s P. Gentilijem, avvocato dello Stato)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: G. Gattinara, D. Milanowska in L. Vernier, agenti)

         Intervenientka v podporo tožeče stranke: Kraljevina Španija (zastopnik: S. Jiménez García, agent)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti razpisa javnega natečaja EPSO/AD/342/17 (AD 6), organiziranega za sestavo rezervnega seznama inženirjev za upravljanje stavb (vključno z okoljskimi inženirji in inženirji za stavbno tehniko), in javnega natečaja EPSO/AST/141/17 (AST 3), organiziranega za sestavo rezervnega seznama, prvič, koordinatorjev in tehnikov za gradnjo stavb (profil 1), drugič, koordinatorjev in tehnikov za gradnjo stavb na področjih klimatizacije, elektromehanike in elektrotehnike (profil 2) in, tretjič, strokovno-tehničnih uslužbencev za varnost pri delu in za varnost stavb (profil 3) (UL 2017, C 242 A, str. 1).

         Izrek

                  1.

                  Razpis javnega natečaja EPSO/AD/342/17 (AD 6), organiziranega za sestavo rezervnega seznama inženirjev za upravljanje stavb (vključno z okoljskimi inženirji in inženirji za stavbno tehniko), in javnega natečaja EPSO/AST/141/17 (AST 3), organiziranega za sestavo rezervnega seznama, prvič, koordinatorjev in tehnikov za gradnjo stavb (profil 1), drugič, koordinatorjev in tehnikov za gradnjo stavb na področjih klimatizacije, elektromehanike in elektrotehnike (profil 2) in, tretjič, strokovno-tehničnih uslužbencev za varnost pri delu in za varnost stavb (profil 3), se razglasi za ničen.

                  2.

                  Evropska komisija nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov, ki jih je priglasila Italijanska republika.

                  3.

                  Kraljevina Španija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 424, 11.12.2017.


title: Zadeva T-169/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 2. junija 2021 – Style & Taste/EUIPO – The Polo/Lauren Company (Upodobitev igralca pola) (Znamka Evropske unije – Postopek za ugotovitev ničnosti – Figurativna znamka Evropske unije, ki upodablja igralca pola – Prejšnji nacionalni model – Relativni razlog za ničnost – Člen 52(2)(d) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 60(2)(d) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               19.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 289/34

      Sodba Splošnega sodišča z dne 2. junija 2021 – Style & Taste/EUIPO – The Polo/Lauren Company (Upodobitev igralca pola)
      (Zadeva T-169/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka Evropske unije, ki upodablja igralca pola - Prejšnji nacionalni model - Relativni razlog za ničnost - Člen 52(2)(d) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 60(2)(d) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2021/C 289/50)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Style & Taste, SL (Madrid, Španija) (zastopnik: L. Plaza Fernández-Villa, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: S. Palmero Cabezas in H. O’Neill, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: The Polo/Lauren Company LP (New York, New York, Združene države) (zastopnica: M. Garayalde Niño, odvetnica)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 7. januarja 2019 (zadeva R 1272/2018-5) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Style & Taste in The Polo/Lauren Company.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Style & Taste, SL se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 155, 6.5.2019.


title: Zadeva T-260/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 28. maja 2021 – Makhlouf/Komisija in ECB (Nepogodbena odgovornost – Ekonomska in monetarna politika – Program pomoči za stabilnost Cipra – Memorandum o soglasju z dne 26. aprila 2013 o posebnih gospodarskopolitičnih pogojih, sklenjen med Ciprom in Evropskim mehanizmom za stabilnost – Tožeča stranka, ki se ne odziva več na pozive Splošnega sodišča – Ustavitev postopka)

text:
               19.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 289/36

      Sklep Splošnega sodišča z dne 28. maja 2021 – Makhlouf/Komisija in ECB
      (Zadeva T-260/18) (1)

      (Nepogodbena odgovornost - Ekonomska in monetarna politika - Program pomoči za stabilnost Cipra - Memorandum o soglasju z dne 26. aprila 2013 o posebnih gospodarskopolitičnih pogojih, sklenjen med Ciprom in Evropskim mehanizmom za stabilnost - Tožeča stranka, ki se ne odziva več na pozive Splošnega sodišča - Ustavitev postopka)
      (2021/C 289/52)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Rami Makhlouf (Damask, Sirija) (zastopnik: E. Ruchat, odvetnik)

         Toženi stranki: Evropska komisija (zastopniki: L. Flynn, T. Materne in T. Maxian Rusche, agenti), Evropska centralna banka (zastopniki O. Heinz, G. Várhelyi in P. Papapaschalis, agenti, skupaj s H.-G. Kamannom, odvetnikom)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 268 PDEU za plačilo odškodnine, ki naj bo tožeči stranki nastala zaradi Memoranduma o soglasju z dne 26. aprila 2013 o posebnih gospodarskopolitičnih pogojih, sklenjenega med Ciprom in Evropskim mehanizmom za stabilnost (EMS).

         Izrek

                  1.

                  Postopek s tožbo se ustavi.

                  2.

                  Rami Makhlouf nosi svoje stroške in stroške Evropske centralne banke (ECB).

                  3.

                  Evropska komisija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 240, 9.7.2018.


title: Zadeva T-332/20: Sklep Splošnega sodišča z dne 31. maja 2021 – König Ludwig International/EUIPO (Royal Bavarian Beer) (Znamka Evropske unije – Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija – Besedna znamka Royal Bavarian Beer – Absolutni razlog za zavrnitev – Opisnost – Člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 – Pravica do izjave – Člen 94(1) Uredbe 2017/1001 – Enotnost znamke Evropske unije – Člen 1(2) Uredbe 2017/1001 – Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               19.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 289/37

      Sklep Splošnega sodišča z dne 31. maja 2021 – König Ludwig International/EUIPO (Royal Bavarian Beer)
      (Zadeva T-332/20) (1)

      (Znamka Evropske unije - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija - Besedna znamka Royal Bavarian Beer - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 - Pravica do izjave - Člen 94(1) Uredbe 2017/1001 - Enotnost znamke Evropske unije - Člen 1(2) Uredbe 2017/1001 - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)
      (2021/C 289/53)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: König Ludwig International GmbH & Co. KG (Geltendorf, Nemčija) (zastopnika: O. Spuhler in J. Stock, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: S. Palmero Cabezas, agent)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 1. aprila 2020 (zadeva R 1714/2019-4) v zvezi z mednarodno registracijo, v kateri je imenovana Evropska unija, besedne znamke Royal Bavarian Beer.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne kot očitno pravno neutemeljena.

                  2.

                  Družbi König Ludwig International GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 255, 3.8.2020.


title: Zadeva T-244/21: Tožba, vložena 4. maja 2021 – Luossavaara-Kiirunavaara/Komisija

text:
               19.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 289/37

      Tožba, vložena 4. maja 2021 – Luossavaara-Kiirunavaara/Komisija
      (Zadeva T-244/21)
      (2021/C 289/54)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Luossavaara-Kiirunavaara AB (Luleå, Švedska) (zastopniki: A. Bryngelsson, F. Sjövall in A. Johansson, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  za ničen razglasi člen 1(3) Sklepa Komisije z dne 25. februarja 2021 v zvezi z nacionalnimi izvedbenimi ukrepi za prehodno brezplačno dodeljevanje pravic do emisije toplogrednih plinov v skladu s členom 11(3) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003; (1)

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: izpodbijani sklep je v nasprotju s pravom, ki ureja sistem trgovanja z emisijami, zlasti s Prilogo 1 k Delegirani uredbi Komisije (EU) 2019/331 z dne 19. decembra 2018 (2) in s členom 10a(1) Direktive 2003/87/EC. (3)

                              —

                              Tožeča stranka trdi, da so izpodbijani sklep, zlasti njegova točka 13 obrazložitve, člen 1(3) in Priloga III, v nasprotju s členom 10a(1) Direktive 2003/87/ES in Prilogo 1 Delegirane uredbe Komisije (EU) 2019/331. Referenčno vrednost za sintirano rudo, določeno v Delegirani uredbi Komisije (EU) 2019/331, naj bi bilo treba razlagati v skladu z Direktivo 2003/87/ES, Pogodbama in temeljnimi načeli prava EU. V skladu s to direktivo in sodno prakso naj bi nadomestni proizvodi in alternativne proizvodnje metode morali biti vključeni v isto referenčno vrednost za proizvode, da bi se spodbujale najbolj klimatsko učinkovite tehnologije. Kot naj bi kazali predloženi dokazi, so peleti sintirane železove rude in zmleta sintirana železova ruda neposredni nadomestki. Komisija naj bi s tem, da v referenčno vrednost ni vključila naprav tožeče stranke za proizvodnjo sintiranih peletov, napačno uporabila Direktivo 2003/87/ES in Delegirano uredbo (EU) 2019/331 ter storila očitno napako pri presoji.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: izpodbijani sklep je v nasprotju z načeloma enakega obravnavanja in nediskriminacije.

                              —

                              Tožeča stranka trdi, da je izpodbijani sklep v nasprotju z navedenima načeloma, sej se v njem razlikuje med podjetji in sektorji tako, da se neupravičeno daje prednost nekaterim podjetjem. To se nanaša tako na obravnavanje proizvodnje zmlete sintirane rude na eni strani in sintiranih peletov na drugi strani kot tudi na obravnavanje proizvodnje peletov, ki jo opravlja tožeča stranka, na eni strani in proizvodnje peletov, ki jo opravljajo druga podjetja, na drugi strani.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: izpodbijani sklep je v nasprotju z obveznostmi, ki jih ima EU na podlagi mednarodnega okoljskega prava.

                              —

                              Tožeča stranka s tretjim tožbenim razlogom trdi, da je izpodbijani sklep v nasprotju z eksplicitnimi zavezami, ki jih je EU dala v zvezi s svojim nacionalno določenim prispevkom na podlagi Pariškega sporazuma iz leta 2015.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: izpodbijani sklep je v nasprotju z obveznostjo pristojne institucije, da skrbno in nepristransko preuči vse upoštevne vidike posameznega primera.

                              —

                              Tožeča stranka trdi, da izpodbijani sklep odraža stališče Evropske komisije v zvezi s politiko, ki ne temelji na objektivni in poglobljeni tehnični presoji nadomestljivosti zadevnih proizvodov in tehnik, temveč namesto tega zgolj sloni na trditvah ene od strank, na katero vpliva odločitev, in sicer organizacije industrije jekla, ne da bi bili presojeni tehnični ugovori, ki sta jih med drugim navedli tožeča stranka in švedska agencija za varstvo okolja, in ne da bi se posvetovalo z nevtralno tretjo stranjo.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: izpodbijani sklep je v nasprotju z obveznostjo obrazložitve iz člena 296 PDEU.

                              —

                              Tožeča stranka trdi, da v izpodbijanem sklepu ni navedeno niti najkrajše pojasnilo glede tehnične zamenljivosti sintiranih peletov in zmlete sintirane rude ali glede uporabe načela enakega obravnavanja, temveč je navedeno zgolj, da referenčna vrednost, ki je „prilagojena“, izključuje proizvodnjo sintiranih peletov (tožeče stranke). Tako zadevne osebe razlogov za določitev ne morejo razbrati iz samega sklepa.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: alternativno, Delegirano uredbo Komisije (EU) 2019/331 je treba v delu, v katerem se nanaša na izpodbijani sklep, na podlagi člena 277 PDEU razveljaviti od dneva izdaje sodbe.

                              —

                              Tožeča stranka s šestim tožbenim razlogom, ki je naveden alternativno zgornjim tožbenim razlogom, trdi, da če je Delegirano uredbo (EU) 2019/331 treba razlagati tako, da izključuje sintirane pelete tožeče stranke (ne pa sintiranih peletov imenovanega konkurenta), (4) je treba to uredbo razveljaviti, ker je v nasprotju z Direktivo 2003/87/ES in splošnimi načelo prava EU.

         (1)  Sklep Komisije (EU) 2021/355 z dne 25. februarja 2021 v zvezi z nacionalnimi izvedbenimi ukrepi za prehodno brezplačno dodeljevanje pravic do emisije toplogrednih plinov v skladu s členom 11(3) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2021 L 68, str. 221).

         (2)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2019/331 z dne 19. decembra 2018 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2019 L 59, str. 8).

         (3)  Direktiva 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL 2003 L 275, str. 32).

         (4)  Opomba: ime proizvajalca je bilo izpuščeno.


title: Zadeva T-261/21: Tožba, vložena 17. maja 2021 – Sturz/EUIPO – Clatronic International (STEAKER)

text:
               19.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 289/39

      Tožba, vložena 17. maja 2021 – Sturz/EUIPO – Clatronic International (STEAKER)
      (Zadeva T-261/21)
      (2021/C 289/55)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Manfred Sturz (Schorndorf, Nemčija) (zastopnik: B. Bittner, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Clatronic International GmbH (Kempen, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije STEAKER – Znamka Evropske unije št. 16 707 465

         Postopek pred EUIPO: postopek za razveljavitev

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. marca 2021 v zadevi R 214/2020-2

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov;

                  —

                  vsakemu morebitnemu intervenientu naloži plačilo njegovih stroškov;

                  —

                  podredno: vrne zadevo v odločanje odboru za pritožbe.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  Kršitev pravice do zaslišanja, določene v členu 94 Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  Neizčrpen preizkus in izkrivljanje dejstev in dokazov iz člena 72(2) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  zloraba pooblastil, ker je odbor za pritožbe zavrnil dopustnost dokazov.


title: Zadeva T-291/21: Tožba, vložena 25. maja 2021 – Cathay Pacific Airways/Komisija

text:
               19.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 289/41

      Tožba, vložena 25. maja 2021 – Cathay Pacific Airways/Komisija
      (Zadeva T-291/21)
      (2021/C 289/58)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Cathay Pacific Airways Ltd (Hongkong, Kitajska) (zastopnika: M. Rees in E. Estellon, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  v skladu s členoma 268 in 340 PDEU Evropski uniji (ki jo zastopa Evropska komisija) naloži plačilo:

                              —

                              finančnega nadomestila, ki ustreza zamudnim obrestim od zneska 57 120 000 EUR po obrestni meri ECB za njene operacije refinanciranja na 1. novembra 2010 (to je 1,0 odstotne točke), povišani za 3,5 odstotne točke, za obdobje med 10. februarjem 2011 in 4. februarjem 2016, kar pomeni znesek 14 211 026,51 EUR, ali, če temu ne ugodi, po obrestni meri, za katero Splošno sodišče meni, da je primerna; ter

                              —

                              obrestnih obresti od zneska zamudnih obresti za obdobje med 5. februarjem 2016 (ali, če temu ne ugodi, dneva, za katerega Splošno sodišče meni, da je primeren) in dnevom, ko bo Evropska komisija dejansko plačala vtoževani znesek iz prejšnje podalinee po obrestni meri ECB za njene operacije refinanciranja, povišani za 3,5 odstotne točke, ali, če temu ne ugodi, po obrestni meri, za katero Splošno sodišče meni, da je primerna;

                  —

                  v skladu s členom 263 PDEU izpodbijano odločitev razglasi za nično;

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo vseh stroškov tožeče stranke v tem postopku.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev odškodninske tožbe navaja en sam razlog. Tožeča stranka trdi, da mora Evropska unija v skladu s členi 266, 268 in 340 PDEU iz naslova nepogodbene odškodninske odgovornosti tožeči stranki plačati odškodnino v višini zamudnih obresti za referenčno obdobje.
      Tožeča stranka v utemeljitev ničnostne tožbe navaja štiri razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Splošno sodišče naj izpodbijano odločitev razglasi za nično zaradi napačne uporabe prava, saj je bil zahtevek s to odločitvijo zavrnjen iz razloga zastaranja.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: izpodbijana odločitev krši Uredbo Komisije št. 2342/2002 (1), kot se razlaga v skladu s členom 266 PDEU.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: izpodbijana odločba krši Delegirano uredbo št. 1268/2012 (2), kot se razlaga v skladu s členom 266 PDEU.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: Splošno sodišče naj izpodbijano odločitev (3) razglasi za nično zaradi nezadostne obrazložitve.

         (1)  Uredba Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 4, str. 145).

         (2)  Delegirana uredba Komisije (EU) št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012 o pravilih uporabe Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije (UL 2012, L 362, str. 1).

         (3)  Št. Ares(2021)2113498 z dne 25. marca 2021.


title: Zadeva T-292/21: Tožba, vložena 25. maja 2021 – Singapore Airlines Cargo/Komisija

text:
               19.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 289/42

      Tožba, vložena 25. maja 2021 – Singapore Airlines Cargo/Komisija
      (Zadeva T-292/21)
      (2021/C 289/59)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Singapore Airlines Cargo Pte Ltd (Singapur, Singapur) (zastopniki: J. Wileur, J. Poitras, J. Ruiz Calzado in N. Solárová, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je tožba dopustna;

                  —

                  Evropski uniji, ki jo zastopa Evropska komisija, naloži povrnitev škode, ki jo je tožeča stranka utrpela zaradi tega, ker Komisija ni plačala zamudnih obresti v skladu s členom 266, prvi odstavek, PDEU, na podlagi sodbe z dne 16. decembra 2015 v zadevi T-43/11, Singapore Airlines Cargo Pte Ltd in Singapore Airlines Limited/Komisija, ter ji zato naloži plačilo teh zneskov v skladu s členom 340, drugi odstavek, PDEU, členom 268 PDEU in členom 266, drugi odstavek, PDEU:

                              —

                              (i) znesek, enak neplačanim zamudnim obrestim, tj. obresti od zneska 74 800 000 EUR, po obrestni meri Evropske centralne banke za njene operacije refinanciranja na dan 1. novembra 2010 (in sicer 1 %), povišani za 3,5 %, za obdobje med 11. februarjem 2011 in 8. februarjem 2016, zmanjšan za znesek, ki ga je Komisija že plačala (1 635 368 EUR), kar pomeni znesek 15 185 410 EUR, ali, če temu ne ugodi, za časovno obdobje in po obrestni meri, za katera Splošno sodišče meni, da sta primerna;

                              —

                              (ii) znesek, enak obrestim, dolgovanih od neplačanih zamudnih obresti za obdobje med 9. februarjem 2016 in 1. februarjem 2021, izračunanih na podlagi obrestne mere Evropske centralne banke za njene operacije refinanciranja na dan 1. novembra 2010 (in sicer 1 %), povišane za 3,5 %, kar pomeni dodatne obresti v višini 3 407 356 EUR, ali, če temu ne ugodi, za časovno obdobje in po obrestni meri, za katera Splošno sodišče meni, da sta primerna; ter

                              —

                              (iii) obrestne obresti, tj. obrestne obresti („capitalisation des intérêts“) od zneska neplačanih zamudnih obresti in dodatnih obresti v skupnem znesku 18 592 766 EUR (ali katerega koli drugega zneska, za katerega Splošno sodišče meni, da je primeren) za obdobje med 2. februarjem 2021 in dnevom, ko bo Komisija dejansko plačala vse neplačane zneske obresti po obrestni meri Evropske centralne banke za njene operacije refinanciranja na dan 1. novembra 2010 (in sicer 1 %), povišani za 3,5 %, ali, če temu ne ugodi, za časovno obdobje in po obrestni meri, za katera Splošno sodišče meni, da sta primerna;

                  —

                  poleg tega ali podredno odločitev Evropske komisije z dne 25. marca 2021 o zavrnitvi zahtevka tožeče stranke za odškodnino zaradi neplačila zamudnih obresti in obrestnih obresti v skladu s členom 263 PDEU v celoti ali delno razglasi za nično;

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev odškodninske tožbe navaja en sam razlog, v katerem zatrjuje, da mora Evropska unija, ki jo zastopa Komisija, v skladu s členom 340, drugi odstavek, PDEU, členom 268 PDEU in člen 266, drugi odstavek, PDEU iz naslova nepogodbene odškodninske odgovornosti plačati odškodnino v višini zamudnih obresti, ki bi jih Komisija morala plačati tožeči stranki v skladu s členom 266, prvi odstavek, PDEU pri vračilu glavnice globe, ki je bila začasno plačana na podlagi Sklepa Komisije v zadevi COMP/39258 – Airfreight, potem ko je bil ta sklep s sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-43/11 Singapore Airlines Cargo Pte Ltd in Singapore Airlines Limited/Komisija razglašen za ničen. Tožeča stranka zahteva tudi odškodnino v višini obresti od zneska zamudnih obresti, ki jih Komisija ni plačala, in obrestne obresti od dneva, ko je tožeča stranka od Komisije zahtevala plačilo dolgovanih zneskov obresti.
      Tožeča stranka v utemeljitev ničnostne tožbe navaja tri razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Evropska komisija je v odločitvi z dne 25. marca 2021 o zavrnitvi zahtevka tožeče stranke za obresti napačno uporabila pravo, ker je ugotovila, da je zahtevek tožeče stranke zastaral. Ugotovitev Evropske komisije ni v skladu s sodno prakso in ni podprta s sodbo Sodišča z dne 20. januarja 2021 v zadevi C-301/19 Komisija/Printeos („Printeos“) (EU:C:2021:39).

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: Evropska komisija je v tej odločitvi napačno uporabila pravo, ker se je sklicevala izključno na člen 85a(2) Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 4, str. 145) in ni upoštevala člena 266, prvi odstavek, PDEU, kot ga je Sodišče EU razložilo v zadevi Printeos.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: odločitev Evropske komisije z dne 25. marca 2021 ni zadostno obrazložena, ker niso navedeni ustrezni razlogi, s čimer je kršen člen 296, drugi odstavek, PDEU.


title: Zadeva T-297/21: Tožba, vložena 21. maja 2021 – Troy Chemical and Troy/Komisija

text:
               19.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 289/44

      Tožba, vložena 21. maja 2021 – Troy Chemical and Troy/Komisija
      (Zadeva T-297/21)
      (2021/C 289/60)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Troy Chemical Co. BV (Delft, Nizozemska) in Troy Corp. (Florham Park, New Jersey, Združene države) (zastopniki: D. Abrahams, H. Widemann in Ł. Gorywoda, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

                  —

                  Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2021/348 z dne 25. februarja 2021 (1) v celoti razglasi za nično;

                  —

                  po potrebi sprejme druge ukrepe, ki jih zahteva pravičnost, in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata štiri razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: tožena stranka je s tem, da je za karbendazim določila triletno obdobje veljavnosti odobritve, napačno uporabila pravo, zlorabila svoja pooblastila, kršila legitimna pričakovanja (ki izhajajo iz veljavnih smernic), kršila načelo prepovedi diskriminacije in storila očitno napako pri presoji.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: tožena stranka je s tem, da je ugotovila, da so za prepoved dovoljenj za biocidne proizvode za uporabo v barvah in mavcih, ki se uporabljajo na prostem, potrebni „posebni pogoji“, storila očitno napako pri presoji in zlorabila svoja pooblastila.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: tožena stranka je s tem, da je ugotovila, da so za prepoved dajanja na trg nekaterih tretiranih izdelkov (barv in mavcev, ki so tretirani s karbendazimom ali ga vsebujejo) za uporabo na prostem potrebni „posebni pogoji“, storila očitno napako pri presoji in napačno uporabila pravo.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: tožena stranka je s tem, da je ugotovila, da so potrebni „posebni pogoji“ za označevanje barv in mavcev, ki so tretirani s karbendazimom ali ga vsebujejo in so namenjeni za uporabo na prostem, da se uporabnike opozori na prepoved uporabe na prostem, očitno napačno uporabila pravo in ugotovila napačno dejansko stanje.

         (1)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2021/348 z dne 25. februarja 2021 o odobritvi karbendazima kot obstoječe aktivne snovi za uporabo v biocidnih proizvodih vrste proizvodov 7 in 10 (Besedilo velja za EGP) (UL 2021, L 68, str. 174).


title: Zadeva T-302/21: Tožba, vložena 27. maja 2021 – ABOCA in drugi/Komisija

text:
               19.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 289/45

      Tožba, vložena 27. maja 2021 – ABOCA in drugi/Komisija
      (Zadeva T-302/21)
      (2021/C 289/61)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki*e

         Tožeča stranka: ABOCA SpA Società Agricola (Sansepolcro, Italija), Coswell SpA (Funo di Argelato, Italija), Associação portuguesa de suplementos alimentares (Apard) (Lizbona, Portugalska) (zastopniki: B. Kelly, Solicitor, K. Ewert, lawyer, D. Scannell, in C. Thomas, Barristers-at-law)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeče stranke trdijo, da bi moralo Sodišče Uredbo Komisije (EU) 2021/468 z dne 18. marca 2021 o spremembi Priloge III k Uredbi (ES) št. 1925/2006 Evropskega parlamenta in Sveta glede botaničnih vrst, ki vsebujejo hidroksiantracenske derivate (1) (v nadaljevanju: izpodbijana uredba) v celoti oziroma, podredno, deloma razglasiti za nično in Komisiji naložiti plačilo njihovih stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo tri razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: odločitev Komisije, da uporabi Uredbo (ES) št. 1925/2006 (v nadaljevanju: Uredba o dodajanju), ni zakonita:

                              —

                              V izpodbijani uredbi je beseda „pripravki“ uporabljena tako, da se želi z njo prepovedati sestavine iz celih rastlin in naravne rastlinske izvlečke kot živila. Komisiji z Uredbo o dodajanju ni podeljeno pooblastilo za prepoved živil.

                              —

                              Komisija bi morala uporabiti strožji postopek in pravno merilo iz Direktive 2002/46/ES.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: izpodbijana uredba ni v skladu z načelom pravne varnosti:

                              —

                              Tožeče stranke ne morejo ugotoviti, ali mora biti za njihove izdelke opravljen dodaten pregled v skladu s členom 1(2) izpodbijane uredbe, ker pojem besede „pripravki“ v Uredbi o dodajanju ni jasen.

                              —

                              Razmerje med dvema členoma Uredbe o dodajanju ni jasno.

                              —

                              Izpodbijana uredba je vsekakor v nasprotju z načelom prepovedi diskriminacije, ker se nanaša na izdelke tožečih strank, ne pa na mnogo živilskih izdelkov, ki prav tako vsebujejo podobne količine hidroksiantracenskih derivatov.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: z analizo Evropske agencije za varnost hrane (EFSA) iz leta 2017 ni mogoče zadostiti pravnemu merilu iz Uredbe o dodajanju:

                              —

                              V skladu s pravnim merilom, ki ga je treba uporabiti, morajo biti škodljivi učinki na zdravje ljudi opredeljivi, da se lahko zadevne snovi uvrstijo v Prilogo k Uredbi o dodajanju.

                              —

                              V ugotovitvah EFSA niso bili opredeljeni škodljivi učinki na zdravje ljudi.

                              —

                              Postopanje Komisije ni v skladu z načelom sorazmernosti, ker ne izpolnjuje pravnega merila „nujnosti“ iz Uredbe o dodajanju.

                              —

                              Komisija ni upoštevala podatkov, ki so bili objavljeni po letu 2017, iz katerih je razvidno, da uživanje zadevnih snovi nima nikakršnih škodljivih učinkov na zdravje ljudi.

         (1)  UL 2021, L 96, str. 6.


title: Zadeva T-307/21: Tožba, vložena 1. junija 2021 – Classen Holz Kontor/EUIPO – Deutsche Steinzeug Cremer & Breuer (DRYTILE)

text:
               19.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 289/46

      Tožba, vložena 1. junija 2021 – Classen Holz Kontor/EUIPO – Deutsche Steinzeug Cremer & Breuer (DRYTILE)
      (Zadeva T-307/21)
      (2021/C 289/63)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Classen Holz Kontor GmbH (Kaisersesch, Nemčija) (zastopnika: M. Bergermann in D. Graetsch, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Deutsche Steinzeug Cremer & Breuer AG (Alfter, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke DRYTILE – prijava št. 17 999 950

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. marca 2021 v zadevi R 1226/2020-4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški, nastalimi v pritožbenem postopku.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (EU) 2017/1001.


title: Zadeva T-308/21: Tožba, vložena 1. junija 2021 – Classen Holz Kontor/EUIPO – Deutsche Steinzeug Cremer & Breuer (new type tiling DRYTILE)

text:
               19.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 289/47

      Tožba, vložena 1. junija 2021 – Classen Holz Kontor/EUIPO – Deutsche Steinzeug Cremer & Breuer (new type tiling DRYTILE)
      (Zadeva T-308/21)
      (2021/C 289/64)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Classen Holz Kontor GmbH (Kaisersesch, Nemčija) (zastopnika: M. Bergermann in D. Graetsch, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Deutsche Steinzeug Cremer & Breuer AG (Alfter, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije new type tiling DRYTILE – Prijava št. 18 000 526

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. marca 2021 v zadevi R 1227/2020-4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka predlaga:

                  —

                  razveljavitev izpodbijane odločbe;

                  —

                  naj se EUIPO naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški, nastalimi v pritožbenem postopku.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (EU) 2017/1001.


title: Zadeva T-310/21: Tožba, vložena 2. junija 2021 – Air Canada/Komisija

text:
               19.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 289/48

      Tožba, vložena 2. junija 2021 – Air Canada/Komisija
      (Zadeva T-310/21)
      (2021/C 289/65)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Air Canada (Saint-Laurent, Quebec, Kanada) (zastopniki: T. Soames, I.-Z. Prodromou-Stamoudi, odvetnika, in T. Johnston, Barrister)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Evropski uniji, ki jo zastopa Komisija, naloži povrnitev škode, ki jo je družba Air Canada utrpela zaradi tega, ker Komisija pri izvršitvi sodbe z dne 16. decembra 2015, Air Canada/Komisija (zadeva T-9/11), ni plačala zamudnih obresti in obrestnih obresti, dolgovanih v skladu s členom 266, prvi odstavek, PDEU, in ji zato v skladu s členom, drugi odstavek, 266 PDEU, členom 268 PDEU in členom 340, drugi odstavek, PDEU naloži plačilo teh zneskov:

                              —

                              znesek, enak dolgovanim zamudnim obrestim, tj. obresti od zneska 21.037.500,00 EUR, po obrestni meri Evropske centralne banke za njene operacije refinanciranja na dan 1. novembra 2010 (in sicer 1 %), povišani za 3,5 %, za obdobje med 10. februarjem 2011 in 8. februarjem 2016, zmanjšan za že izplačani zajamčeni donos v višini 468 540,80 EUR, kar pomeni znesek 4 264 896,70 EUR, ali, če temu ne ugodi, po obrestni meri, za katero Splošno sodišče meni, da je primerna;

                              —

                              znesek, enak dolgovanim obrestim od zneska 4 264 896,70 EUR po privzeti stopnji za obdobje med 9. februarjem 2016 in dnevom zahtevka za obresti (4. februar 2021) po obrestni meri Evropske centralne banke za njene operacije refinanciranja na dan 1. novembra 2010 (in sicer 1 %), povišani za 3,5 %, kar pomeni znesek 958 550,14 EUR (ali, če temu ne ugodi, po obrestni meri in za časovno obdobje, za katera Splošno sodišče meni, da sta primerna); in

                              —

                              znesek, enak obrestnim obrestim od zneska neplačanih obresti od vsote, dolgovane na dan vložitve zahtevka za obresti (4 264 896,70 EUR + 958 550,14 EUR: 5 223 446,84 EUR ali kateri koli drug znesek, za katerega Splošno sodišče meni, da je primeren), za obdobje med 5. februarjem 2021 in dnevom, ko Komisija družbi Air Canada povrne zneske dolgovanih obresti po obrestni meri Evropske centralne banke za njene operacije refinanciranja na dan 1. novembra 2010 (in sicer 1 %), povišani za 3,5 %, ali, če temu ne ugodi, za časovno obdobje in po obrestni meri, za katera Splošno sodišče meni, da sta primerna;

                  —

                  poleg tega in/ali podredno izpodbijano odločitev razglasi za nično; in

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Evropska unija mora iz naslova nepogodbene odškodninske odgovornosti plačati določene zneske neporavnanih obresti. Tožeča stranka navaja, da ji je Komisija 8. februarja 2016 plačala znesek obresti, ki odraža „zajamčeni donos“ začasnega plačila, ki ga je tožeča stranka plačala 10. februarja 2011. Tožeča stranka trdi, da „zajamčeni donos“ ne odraža zneskov, ki so dolgovani tožeči stranki iz naslova zamudnih obresti. Zato tožeča stranka trdi, da je Komisija ravnala v nasprotju s členom 268 PDEU, in predlaga, naj se Komisiji naloži vračilo zamudnih in obrestnih obresti.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: zahtevek za obresti ni zastaral, zato naj Splošno sodišče odločitev Komisije z dne 25. marca 2021 (1) razglasi za nično.

         (1)  Ref. Ares(2021)2113744 z dne 25. marca 2021.


title: Zadeva T-314/21: Tožba, vložena 4. junija 2021 – TA/Parlament

text:
               19.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 289/50

      Tožba, vložena 4. junija 2021 – TA/Parlament
      (Zadeva T-314/21)
      (2021/C 289/67)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: TA (zastopnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je tožba dopustna;

                  —

                  ocenjevalno poročilo za tožečo stranko za leto 2019 razglasi za nično in po potrebi razglasi za nično odločbo, ki jo je g. Welle sprejel 29. marca 2021 v odgovor na pritožbo v smislu člena 90(2) Kadrovskih predpisov;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 43 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi), člena 5(2) in 6(11) internih pravil o uporabi splošnih izvedbenih določb, ki se uporabljajo za člen 43 Kadrovskih predpisov, ter kršitev člena 15(2) in člena 87(1) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije. Tožeča stranka zlasti trdi, da so ocenjevalci s tem, da niso upoštevali neobstoja ciljev za leto 2019, kršili zgoraj navedene določbe.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog se nanaša na nepravilno ugotovljeno dejansko stanje, ki je povzročilo očitno napako pri presoji.


title: Zadeva T-315/21: Tožba, vložena 4. junija 2021 – Laboratorios Ern/EUIPO – Nordesta (APIAL)

text:
               19.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 289/50

      Tožba, vložena 4. junija 2021 – Laboratorios Ern/EUIPO – Nordesta (APIAL)
      (Zadeva T-315/21)
      (2021/C 289/68)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Španija) (zastopnik: I. Miralles Llorca, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Nordesta GmbH (München, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamka Skupnosti APIAL – Prijava št. 17958 998

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 25. marca 2021 v zadevi R 1560/2020-4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo in zavrne registracijo znamke Evropske unije št.o17958 998 APIAL za vse proizvode v razredih 3, 4 in 5;

                  —

                  EUIPO in Nordesta GmbH, če bo intervenirala v tem postopku, naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  Kršitev člena 8(5) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-317/21: Tožba, vložena 7. junija 2021 – El Corte Inglés/EUIPO – Brito & Pereira (TINTAS BRICOR)

text:
               19.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 289/52

      Tožba, vložena 7. junija 2021 – El Corte Inglés/EUIPO – Brito & Pereira (TINTAS BRICOR)
      (Zadeva T-317/21)
      (2021/C 289/70)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

         Stranke

         Tožeča stranka: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španija) (zastopnik: J. Rivas Zurdo, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Brito & Pereira (Vizela, Portugalska)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: Prijava figurativne znamke Evropske unije TINTAS BRICOR – zahteva za registracijo št. 17 944 336

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 26. marca 2021 v zadevi R 882/2020-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem je bila z njo zavrnjena pritožba vložnice ugovora in potrjena odločba odbora za pritožbe, sprejeta v postopku z ugovorom B 3 070 825, s katero je bila dovoljena registracija (figurativne) znamke Evropske unije št. 17 944 336 TINTAS BRICOR za označevanje nekaterih proizvodov in storitev iz razredov 2 in 35.

                  —

                  stranki oziroma strankam, ki nasprotujejo tej tožbi, naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Nepravilna ocena dokazov o uporabi znamk, na katere se je tožeča stranka sklicevala v utemeljitev ugovora.

                  —

                  Nelogičnost obrazložitve zaradi njene nedoslednosti in notranjih protislovij glede – po mnenju tožeče stranke – jasnih protislovij med točkami, kot so točke 44, 45 in 46, in sklepno ugotovitvijo, ker so v navedenih točkah za znamko BRICOR priznane dejavnosti promocije, oglaševanja in poslovne administracije, medtem ko so te dejavnosti v točki 56 zanikane.


title: Zadeva T-680/20: Sklep Splošnega sodišča z dne 4. junija 2021 – Novelis/Komisija

text:
               19.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 289/53

      Sklep Splošnega sodišča z dne 4. junija 2021 – Novelis/Komisija
      (Zadeva T-680/20) (1)

      (2021/C 289/71)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednica devetega senata je odredila izbris zadeve.

         (1)  UL C 19, 18.1.2021.


title: Zadeva C-645/19: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 15. junija 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Brussel – Belgija) – Facebook Ireland Limited, Facebook Inc., Facebook Belgium BVBA/Gegevensbeschermingsautoriteit (Predhodno odločanje – Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Členi 7, 8 in 47 – Uredba (EU) 2016/679 – Čezmejna obdelava osebnih podatkov – Mehanizem „vse na enem mestu“ – Lojalno in učinkovito sodelovanje nadzornih organov – Pristojnosti in pooblastila – Pooblastilo za začetek sodnega postopka in sodelovanje v njem)

text:
               2.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/3

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 15. junija 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Brussel – Belgija) – Facebook Ireland Limited, Facebook Inc., Facebook Belgium BVBA/Gegevensbeschermingsautoriteit
      (Zadeva C-645/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Členi 7, 8 in 47 - Uredba (EU) 2016/679 - Čezmejna obdelava osebnih podatkov - Mehanizem „vse na enem mestu“ - Lojalno in učinkovito sodelovanje nadzornih organov - Pristojnosti in pooblastila - Pooblastilo za začetek sodnega postopka in sodelovanje v njem)
      (2021/C 310/03)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Hof van beroep te Brussel

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Facebook Ireland Limited, Facebook Inc., Facebook Belgium BVBA

         Tožena stranka: Gegevensbeschermingsautoriteit

         Izrek

                  1.

                  Člene 55(1), od 56 do 58 in od 60 do 66 Uredbe (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov) v povezavi s členi 7, 8 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da lahko nadzorni organ države članice – ki ima v skladu z nacionalno zakonodajo, sprejeto na podlagi člena 58(5) te uredbe, pooblastilo za to, da sodišče te države članice opozori na vsakršno domnevno kršitev navedene uredbe in po potrebi začne sodni postopek – to pooblastilo izvršuje v zvezi s čezmejno obdelavo podatkov, čeprav glede take obdelave podatkov ni „vodilni nadzorni organ“ v smislu člena 56(1) te uredbe, če gre za enega od primerov, v katerih je z Uredbo 2016/679 temu nadzornemu organu podeljena pristojnost za sprejemanje odločb o ugotovitvi, da so z navedeno obdelavo kršena pravila, ki jih ta uredba vsebuje, ter ob spoštovanju postopka sodelovanja in postopka za skladnost iz te uredbe.

                  2.

                  Člen 58(5) Uredbe 2016/679 je treba razlagati tako, da izvrševanje pooblastila nadzornega organa države članice, ki ni vodilni nadzorni organ, da začne sodni postopek v smislu te določbe, v primeru čezmejne obdelave podatkov ne zahteva, da ima upravljavec ali obdelovalec čezmejne obdelave osebnih podatkov, proti kateremu je ta postopek začet, glavno poslovno enoto ali drugo poslovno enoto na ozemlju te države članice.

                  3.

                  Člen 58(5) Uredbe 2016/679 je treba razlagati tako, da je pooblastilo nadzornega organa države članice, ki ni vodilni nadzorni organ, da sodišče te države članice opozori na vsakršno domnevno kršitev te uredbe in po potrebi začne sodni postopek v smislu te določbe, mogoče izvrševati tako glede glavne poslovne enote upravljavca, ki je v državi članici tega organa, kot glede druge poslovne enote tega upravljavca, če se sodni postopek nanaša na obdelavo podatkov, ki se izvaja v okviru dejavnosti teh poslovnih enot, in če je navedeni organ pristojen za izvrševanje tega pooblastila v skladu s tem, kar je navedeno v odgovoru na prvo postavljeno vprašanje za predhodno odločanje.

                  4.

                  Člen 58(5) Uredbe 2016/679 je treba razlagati tako, da kadar je nadzorni organ države članice, ki ni „vodilni nadzorni organ“ v smislu člena 56(1) te uredbe, sodni postopek v zvezi s čezmejno obdelavo osebnih podatkov začel pred 25. majem 2018, to je pred datumom, ko se je ta uredba začela uporabljati, je ta postopek z vidika prava Unije mogoče nadaljevati na podlagi določb Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov, ki se še naprej uporablja za kršitve pravil iz te direktive, ki so bile storjene do datuma njene razveljavitve. Poleg tega lahko ta organ na podlagi člena 58(5) Uredbe 2016/679 navedeni postopek začne zaradi kršitev, ki so bile storjene po tem datumu, če gre za enega od primerov, v katerih je s to uredbo nadzornemu organu države članice, ki ni „vodilni nadzorni organ“, izjemoma podeljena pristojnost za sprejetje odločbe o ugotovitvi, da so z zadevno obdelavo podatkov kršena pravila, ki jih navedena uredba vsebuje v zvezi z varstvom pravic posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov, ob spoštovanju postopka sodelovanja in postopka za skladnost, določenih v tej uredbi, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

                  5.

                  Člen 58(5) Uredbe 2016/679 je treba razlagati tako, da ima ta določba neposredni učinek, tako da se nacionalni nadzorni organ na navedeno določbo lahko sklicuje, da bi začel ali nadaljeval postopek proti posameznikom, tudi če ta določba ni bila posebej prenesena v zakonodajo zadevne države članice.

         (1)  UL C 406, 2.12.2019.


title: Zadeva C-800/19: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 17. junija 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Apelacyjny w Warszawie – Poljska) – Mittelbayerischer Verlag KG/SM (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Uredba (EU) št. 1215/2012 – Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah – Člen 7, točka 2 – Posebna pristojnost v zvezi z delikti ali kvazidelikti – Kraj, kjer je prišlo ali lahko pride do škodnega dogodka – Oseba, ki zatrjuje kršitev svojih osebnostnih pravic zaradi objave članka na spletu – Kraj nastanka škode – Središče interesov te osebe)

text:
               2.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/5

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 17. junija 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Apelacyjny w Warszawie – Poljska) – Mittelbayerischer Verlag KG/SM
      (Zadeva C-800/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (EU) št. 1215/2012 - Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah - Člen 7, točka 2 - Posebna pristojnost v zvezi z delikti ali kvazidelikti - Kraj, kjer je prišlo ali lahko pride do škodnega dogodka - Oseba, ki zatrjuje kršitev svojih osebnostnih pravic zaradi objave članka na spletu - Kraj nastanka škode - Središče interesov te osebe)
      (2021/C 310/04)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Apelacyjny w Warszawie

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Mittelbayerischer Verlag KG

         Tožena stranka: SM

         Izrek

      Člen 7, točka 2, Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da je sodišče kraja, v katerem je središče interesov osebe, ki trdi, da so bile njene osebnostne pravice kršene z vsebino, objavljeno na spletnem mestu, za odločanje o tožbi za ugotovitev odgovornosti za povrnitev celotne zatrjevane škode, ki jo je vložila ta oseba, pristojno le, če ta vsebina vključuje objektivne in preverljive elemente, na podlagi katerih je mogoče navedeno osebo neposredno ali posredno individualno identificirati.

         (1)  UL C 27, 27.1.2020.


title: Zadeva C-862/19 P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 17. junija 2021 – Češka republika/Evropska komisija, Republika Poljska (Pritožba – Evropski socialni sklad (ESS) – Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR) – Delna razglasitev ničnosti pomoči za operativne programe v Češki republiki – Direktiva 2004/18/ES – Člen 16(b) – Posebna izključitev – Javna naročila storitev v zvezi s programskim materialom, namenjenim za oddajanje)

text:
               2.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/5

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 17. junija 2021 – Češka republika/Evropska komisija, Republika Poljska
      (Zadeva C-862/19 P) (1)

      (Pritožba - Evropski socialni sklad (ESS) - Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR) - Delna razglasitev ničnosti pomoči za operativne programe v Češki republiki - Direktiva 2004/18/ES - Člen 16(b) - Posebna izključitev - Javna naročila storitev v zvezi s programskim materialom, namenjenim za oddajanje)
      (2021/C 310/05)
      Jezik postopka: češčina

         Stranki

         Pritožnica: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, O. Serdula, J. Vláčil in I. Gavrilová, agenti)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija (zastopnika: P. Ondrůšek in P. Arenas, agenta), Republika Poljska

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Češka republika poleg svojih stroškov nosi tudi stroške Evropske komisije.

         (1)  UL C 27, 27.1.2020.


title: Zadeva C-23/20: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 17. junija 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Klagenævnet for Udbud – Danska) – Simonsen & Weel A/S/Region Nordjylland og Region Syddanmark (Predhodno odločanje – Javna naročila – Okvirni sporazum – Direktiva 2014/24/EU – Člen 5(5) – Člen 18(1) – Člena 33 in 49 – Priloga V, del C, točke 7, 8 in 10 – Izvedbena uredba (EU) 2015/1986 – Priloga II, rubriki II.1.5 in II.2.6 – Postopki oddaje naročil – Obveznost v obvestilu o javnem naročilu in specifikacijah navesti, na eni strani, ocenjeno količino ali ocenjeno vrednost in, na drugi strani, maksimalno količino ali maksimalno vrednost blaga, ki se dobavi na podlagi okvirnega sporazuma – Načeli transparentnosti in enakega obravnavanja – Direktiva 89/665/EGS – Člen 2d(1) – Revizijski postopki oddaje javnih naročil – Neveljavnost pogodbe – Izključitev)

text:
               2.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/6

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 17. junija 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Klagenævnet for Udbud – Danska) – Simonsen & Weel A/S/Region Nordjylland og Region Syddanmark
      (Zadeva C-23/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Javna naročila - Okvirni sporazum - Direktiva 2014/24/EU - Člen 5(5) - Člen 18(1) - Člena 33 in 49 - Priloga V, del C, točke 7, 8 in 10 - Izvedbena uredba (EU) 2015/1986 - Priloga II, rubriki II.1.5 in II.2.6 - Postopki oddaje naročil - Obveznost v obvestilu o javnem naročilu in specifikacijah navesti, na eni strani, ocenjeno količino ali ocenjeno vrednost in, na drugi strani, maksimalno količino ali maksimalno vrednost blaga, ki se dobavi na podlagi okvirnega sporazuma - Načeli transparentnosti in enakega obravnavanja - Direktiva 89/665/EGS - Člen 2d(1) - Revizijski postopki oddaje javnih naročil - Neveljavnost pogodbe - Izključitev)
      (2021/C 310/06)
      Jezik postopka: danščina

         Predložitveno sodišče

      Klagenævnet for Udbud

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Simonsen & Weel A/S

         Tožena stranka: Region Nordjylland og Region Syddanmark

         ob udeležbi: Nutricia A/S

         Izrek

                  1.

                  Člen 49 Direktive 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES, točki 7 in 8 ter točko 10(a) dela C Priloge V k tej direktivi v povezavi s členom 33 navedene direktive ter načeloma enakega obravnavanja in transparentnosti, določenima v členu 18(1) te direktive, je treba razlagati tako, da mora biti v obvestilu o javnem naročilu navedena ocenjena količina in/ali vrednost ter maksimalna količina in/ali vrednost blaga, ki se dobavi na podlagi okvirnega sporazuma, in da navedeni okvirni sporazum, ko je ta zgornja meja dosežena, preneha veljati.

                  2.

                  Člen 49 Direktive 2014/24 ter točki 7 in 10(a) dela C Priloge V k tej direktivi v povezavi s členom 33 navedene direktive ter načeloma enakega obravnavanja in transparentnosti, določenima v členu 18(1) te direktive, je treba razlagati tako, da je treba v obvestilu o javnem naročilu ocenjeno količino in/ali vrednost blaga ter maksimalno količino in/ali vrednost blaga, ki se dobavi na podlagi okvirnega sporazuma, navesti celovito in da je v tem obvestilu mogoče določiti dodatne zahteve, za katere se javni naročnik odloči, da jih bo tam dodal.

                  3.

                  Člen 2d(1)(a) Direktive Sveta z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (89/665/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2014/23/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014, je treba razlagati tako, da se ne uporabi za primer, v katerem je bilo obvestilo o javnem naročilu objavljeno v Uradnem listu Evropske unije, tudi kadar, na eni strani, ocenjena količina in/ali ocenjena vrednost blaga, ki se dobavi na podlagi predvidenega okvirnega sporazuma, ne izhaja iz tega obvestila o javnem naročilu, temveč iz specifikacij, ter tudi kadar, na drugi strani, maksimalna količina in/ali maksimalna vrednost blaga, ki se dobavi na podlagi navedenega okvirnega sporazuma, ni navedena niti v navedenem obvestilu o javnem naročilu niti v teh specifikacijah.

         (1)  UL C 95, 23.3.2020.


title: Zadeva C-684/20 P: Pritožba, ki jo je Eleanor Sharpston vložila 16. decembra 2020 zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 6. oktobra 2020 v zadevi T-180/20, Sharpston/Svet in Konferenca predstavnikov vlad držav članic

text:
               2.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/9

      Pritožba, ki jo je Eleanor Sharpston vložila 16. decembra 2020 zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 6. oktobra 2020 v zadevi T-180/20, Sharpston/Svet in Konferenca predstavnikov vlad držav članic
      (Zadeva C-684/20 P)
      (2021/C 310/10)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Eleanor Sharpston (zastopniki: N. Forwood, Barrister-at-Law, J. Robb, Barrister, J. Flynn, QC, in H. Mercer, QC)

         Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije, Konferenca predstavnikov vlad držav članic
      Sodišče (prvi senat) je s sklepom z dne 16. junija 2021 pritožbo deloma zavrglo kot očitno nedopustno in deloma zavrnilo kot očitno neutemeljeno ter odločilo, da pritožnica nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-685/20 P: Pritožba, ki jo je 16. decembra 2020 vložila Eleanor Sharpston zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 6. oktobra 2020 v zadevi T-550/20, Sharpston/Svet in predstavniki vlad držav članic

text:
               2.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/9

      Pritožba, ki jo je 16. decembra 2020 vložila Eleanor Sharpston zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 6. oktobra 2020 v zadevi T-550/20, Sharpston/Svet in predstavniki vlad držav članic
      (Zadeva C-685/20 P)
      (2021/C 310/11)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Eleanor Sharpston (zastopniki: N. Forwood, Barrister-at-Law, J. Robb, Barrister, J. Flynn QC in H. Mercer QC)

         Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije, predstavniki vlad držav članic
      Sodišče (prvi senat) je s sklepom z dne 16. junija 2021 sklenilo, da se pritožba zavrže kot delno nedopustna in zavrne kot delno neutemeljena ter pritožnici naložilo, da nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-283/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen (Nemčija) 4. maja 2021 – VA/Deutsche Rentenversicherung Bund

text:
               2.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/10

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen (Nemčija) 4. maja 2021 – VA/Deutsche Rentenversicherung Bund
      (Zadeva C-283/21)
      (2021/C 310/13)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: VA

         Tožena stranka: Deutsche Rentenversicherung Bund

         Intervenient: RB

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali se na podlagi določb Nizozemske – kot na podlagi zakonodaje v skladu z naslovom II Osnovne uredbe [Uredba (ES) št. 883/2004] (1) pristojne države članice – doba za vzgojo otrok v smislu člena 44(2) Uredbe (ES) 987/2009 (2) upošteva tako, da je doba vzgoje otrok na Nizozemskem kot čista doba prebivanja podlaga za pravico do pokojnine?
                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:

                  2.

                  Ali je treba [člen] 44(2) Uredbe (ES) 987/2009 – ob nadaljnjem razvoju sodb Sodišča z dne 23. novembra 2000 (zadeva C-135/99 (3)) in z dne 19. julija 2012 (zadeva C-522/10 (4)) – razlagati široko, tako da mora pristojna država članica dobo za vzgojo otrok upoštevati tudi tedaj, če ima oseba, ki vzgaja, pred in po vzgoji otrok sicer le v sistemu te države pokojninske pravice zaradi izobraževanja ali opravljanja dejavnosti zaposlene osebe, vendar neposredno pred ali po vzgoji otrok ni plačevala prispevkov v ta sistem?

         (1)  Uredba (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 72).

         (2)  Uredba (ES) št. 987/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe (ES) št. 883/2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL 2009, L 284, str. 1).

         (3)  EU:C:2000:647, Elsen.

         (4)  EU:C:2012:475, Reichel-Albert.


title: Zadeva C-307/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Kleve (Nemčija) 14. maja 2021 – AB in drugi/Ryanair DAC

text:
               2.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/11

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Kleve (Nemčija) 14. maja 2021 – AB in drugi/Ryanair DAC
      (Zadeva C-307/21)
      (2021/C 310/14)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Kleve

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: AB in drugi

         Tožena stranka: Ryanair DAC

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člena 5(1)(c) in 7 Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) razlagati tako, da mora dejanski letalski prevoznik v primeru odpovedi leta, o kateri potnik ni bil obveščen najmanj dva tedna pred odhodom po voznem redu, plačati odškodnino tudi tedaj, če je letalski prevoznik to informacijo pravočasno pred iztekom roka dveh tednov posredoval na edini e-poštni naslov, ki mu je bil sporočen v okviru rezervacije, ne da bi pri tem vedel, da je bila rezervacija opravljena prek posrednika oziroma njegove internetne platforme in da je bilo prek e-poštnega naslova, sporočenega s strani rezervacijske platforme, mogoče doseči kvečjemu posrednika in ne neposredno potnika?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1).


title: Zadeva C-319/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte d'appello di Venezia (Italija) 21. maja 2021 – Agecontrol SpA/ZR, Lidl Italia Srl

text:
               2.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/11

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte d'appello di Venezia (Italija) 21. maja 2021 – Agecontrol SpA/ZR, Lidl Italia Srl
      (Zadeva C-319/21)
      (2021/C 310/15)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Corte d'appello di Venezia

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Agecontrol SpA

         Nasprotni stranki v pritožbenem postopku: ZR, Lidl Italia Srl

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 5(4) Uredbe Komisije (EU) št. 543/2011 (1) v povezavi s členom 5(1) in členom 8 iste uredbe ter s členoma 113 in 113a Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 (2) razlagati tako, da nalaga izdajo spremnega dokumenta, v katerem sta navedena ime in država porekla svežega sadja in zelenjave, ki se prevažata predpakirana ali v originalni proizvajalčevi embalaži iz distribucijskega središča družbe za trženje na prodajno mesto iste družbe, ne glede na okoliščino, da so na eni strani embalaže neizbrisljivo, neposredno na embalažo ali na etiketo, ki je sestavni del embalaže ali pa je nanjo pritrjena, natisnjeni podatki na označbah iz poglavja I Uredbe EU št. 543/2011 (med drugim ime in država porekla izdelkov), ki so vidne od zunaj, in da so ti podatki navedeni tudi na računih, ki jih je izdal dobavitelj, od katerega jih je kupila družba, ki trži izdelek, in ki jih ta družba hrani v svojem računovodstvu ter na obvestilu, nameščenem na vidnem mestu v prevoznem sredstvu, s katerim se prevaža izdelek?

         (1)  Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 543/2011 z dne 7. junija 2011 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 za sektorja sadja in zelenjave ter predelanega sadja in zelenjave (UL L 157, str. 1).

         (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode (Uredba o enotni SUT) (UL L 299, str. 1).


title: Zadeva C-334/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Rieti (Italija) 26. maja 2021 – Kazenski postopek zoper G.B., R.H.

text:
               2.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/12

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Rieti (Italija) 26. maja 2021 – Kazenski postopek zoper G.B., R.H.
      (Zadeva C-334/21)
      (2021/C 310/16)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale di Rieti

         Obtoženca

      G.B., R.H.

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1)

                  Ali je treba člen 15(1) Direktive 2002/58 (1) v povezavi s členi 7, 8 in 11 ter členom 52(1) Listine iz Nice, ob upoštevanju načel, ki jih je [Sodišče Evropske unije] določilo v sodbi z dne 2. marca 2021 v zadevi C-746/18, razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi iz člena 132(3) zakonske uredbe št. 196/2003, v skladu s katero je državno tožilstvo, ki ima na podlagi določb iz Naslova IV italijanske ustave polna jamstva neodvisnosti in avtonomije, pristojno, da z obrazloženo odločbo odredi zbiranje podatkov o prometu in lokaciji za namene kazenske preiskave?

                  2)

                  Ali je v primeru, da je odgovor na prvo vprašanje nikalen, mogoče podati dodatna pojasnila v zvezi z morebitno neretroaktivno uporabo načel, določenih v sodbi z dne 2. marca 2021 v zadevi C-746/18, ob upoštevanju prevladujočih zahtev po pravni varnosti v okviru preprečevanja, odkrivanja in pregona hudih oblik kriminala ali groženj varnosti?

                  3)

                  Ali je treba člen 15(1) Direktive 2002/58 v povezavi s členi 7, 8 in 11 ter členom 52(1) Listine iz Nice, ob upoštevanju načel, ki jih je [Sodišče Evropske unije] določilo v sodbi z dne 2. marca 2021 v zadevi C-746/18, razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi iz člena 132(3) zakonske uredbe št. 196/2003 v povezavi s členom 267(2) zakonika o kazenskem postopku, ki državnemu tožilstvu omogoča, da v nujnih primerih takoj pridobi podatke o telefonskem prometu, ki jih nato preveri in pregleda sodišče, ki obravnava zadevo?

         (1)  Direktiva 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah) (UL 2002, L 201, str. 37).


title: Zadeva C-341/21 P: Pritožba, ki jo je 2. junija 2021 vložila Evropska komisija zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 24. marca 2021 v zadevi T-374/20, KM/Evropska komisija

text:
               2.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/13

      Pritožba, ki jo je 2. junija 2021 vložila Evropska komisija zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 24. marca 2021 v zadevi T-374/20, KM/Evropska komisija
      (Zadeva C-341/21 P)
      (2021/C 310/17)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: T. S. Bohr in B. Mongin, agenta)

         Druge stranke v postopku: KM, Evropski parlament, Svet Evropske unije

         Predlog

      Komisija Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 24. marca 2021‚ KM/Komisija‚v zadevi T-374/20 razveljavi;

                  —

                  tožbo zavrne;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka s pritožbo.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Komisija v utemeljitev svoje pritožbe navaja tri razloge.
      Komisija s prvim pritožbenim razlogom uveljavlja napačno uporabo prava v zvezi z merili za presojo zakonitosti odločitev, ki jih sprejme zakonodajalec, in kršitev obveznosti obrazložitve. Navaja, da Splošno sodišče ni upoštevalo načela, v skladu s katerim presoja zakonitosti akta Unije glede na temeljne pravice ne bi smela temeljiti na zatrjevanjih, ki izhajajo iz posledic akta v konkretnem primeru; po njenem mnenju nezakonitost določbe Kadrovskih predpisov ne bo smela temeljiti na „neprimernosti“ odločitve zakonodajalca; meni, da Splošno sodišče v ni upoštevalo vseh elementov obeh položajev, ki ju je treba primerjati, kar naj bi bilo v nasprotju z merili, določenimi v sodbi z dne 19. decembra 2019 v zadevi C-460/18 P (1).
      Komisija z drugim pritožbenim razlogom uveljavlja napačno uporabo prava pri razlagi načela prepovedi diskriminacije, na podlagi katere naj bi položaja iz členov 18 in 20 Priloge VIII k Statutu bila primerljiva. Po njenem mnenju dan sklenitve zakonske zveze ni edino merilo, na podlagi katerega se člena 18 in 20 Priloge VIII razlikujeta. Komisija meni, da to razlikovanje temelji na več dejavnikih, ki jih Splošno sodišče ni upoštevalo; meni, da bi bilo Splošno sodišče moralo upoštevati namen pogoja minimalnega trajanja zakonske zveze, določenega v členih 18 in 20 Priloge VIII, ki naj bi jasno izhajal iz razlike med tema členoma; po njenem mnenju naj bi enako veljalo za diskriminacijo na podlagi starosti.
      Nazadnje, s tretjim pritožbenim razlogom Komisija uveljavlja napačno uporabo prava pri razlagi člena 52(1) Listine o temeljnih pravicah (2) in več kršitev obveznosti obrazložitve. Prvič, Komisija se sklicuje na napačno uporabo prava pri razlagi člena 52(1) Listine o temeljnih pravicah, na podlagi katere naj posledice smrti uradnika za preživelega zakonca ne bi smele biti odvisne od tega, ali je bila zakonska zveza sklenjena pred ali po tem, ko je ta uradnik nehal delati; drugič, Komisija meni, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo pri razlagi cilja preprečevanja zlorab in je kršilo obveznost obrazložitve.

         (1)  Sodba z dne 19. decembra 2019, HK/Komisija, ECLI:EU:C:2019:1119.

         (2)  Listina Evropske unije o temeljnih pravicah (UL 2012, C 326, str. 391).


title: Zadeva C-357/21 P: Pritožba, ki jo je Svet Evropske unije vložil 7. junija 2021 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 24. marca 2021 v zadevi T-374/20, KM/Evropska komisija

text:
               2.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/14

      Pritožba, ki jo je Svet Evropske unije vložil 7. junija 2021 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 24. marca 2021 v zadevi T-374/20, KM/Evropska komisija
      (Zadeva C-357/21 P)
      (2021/C 310/18)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnik: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in M. Alver, agenta)

         Druge stranke v postopku: KM, Evropska komisija, Evropski parlament

         Predlogi

      Pritožnik Sodišču predlaga, naj

                  —

                  ugotovi, da je pritožba dopustna, in razveljavi sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 24. marca 2021 v zadevi T-374/20, KM/Komisija;

                  —

                  odloči o zadevi in tožbo na prvi stopnji zavrne kot neutemeljeno;

                  —

                  tožeči stranki na prvi stopnji naloži plačilo stroškov, ki so Svetu nastali v okviru tega postopka in v okviru postopka na prvi stopnji.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Svet v utemeljitev svoje tožbe navaja štiri razloge.
      S prvim pritožbenim razlogom Svet očita Splošnemu sodišču, da je napačno uporabilo pravo v zvezi s tem, ali, kar zadeva dodelitev družinske pokojnine na podlagi člena 18 ali člena 20 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom, gre za različno obravnavanje na eni strani, preživelega zakonca bivšega uradnika, ki je zakonsko zvezo z njim sklenil, preden je ta uradnik prenehal delati, in na drugi strani, preživelega zakonca bivšega uradnika, ki je zakonsko zvezo z njim sklenil, po tem ko je ta uradnik prenehal delati. Po mnenju Sveta pa Splošno sodišče ni presodilo primerljivosti zadevnih položajev glede na vse elemente, značilne za ta položaja, vključno med drugim z obema pravnima položajema, ob upoštevanju cilja in namena zadevnega akra Unije. Svet tako meni, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je ugotovilo, da je dan sklenitve zakonske zveze edini odločilni element za to, ali se uporabi člen 18 ali člen 20 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom, čeprav je to, kar upravičuje različno obravnavanje – dejansko in pravno – bistvena razlika med pravnim položajem uradnika, ki je v enem od položajev iz člena 35 Kadrovskih predpisov, in med pravnim položajem prejšnjega uradnika.
      Svet drugi in tretji pritožbeni razlog navaja podredno.
      Z drugim pritožbenim razlogom Svet trdi, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo pri presoji obsega, v katerem Sodno sodišče lahko nadzira izbire, ki jih je napravil zakonodajalec Unije. Po mnenju Sveta je Splošno sodišče navedlo, da ima zakonodajalec Unije „preprosto“ polje proste presoje, kar pomeni, da je treba preveriti, ali ni bilo nerazumno, da je zakonodajalec Unije menil, da je bilo določeno različno obravnavanje primerno in potrebno za dosego želenega cilja. Svet meni, da Splošno sodišče s tem ni upoštevalo tega, da je Sodišče priznalo, da ima zakonodajalec Unije pri izvajanju pristojnosti, ki so mu podeljene, široko polje proste presoje na področjih, na katerih njegovo ravnanje pomeni izbiro, ki je tako politična kot tudi ekonomska ali socialna, in na katerih mora napraviti kompleksne presoje in ocene, kar naj bi veljalo v zvezi z vzpostavitvijo sistema socialne varnosti. Tako po mnenju Sveta vprašanje ni, ali je ukrep, sprejet na takem področju, edini in najboljši mogoč. Svet namreč meni, da bi bil ukrep lahko nezakonit le, če bi bil očitno neprimeren glede na cilj, ki ga pristojne institucije poskušajo doseči. Svet trdi, da je Splošno sodišče, ker je opravilo nadzor prek očitne neprimernosti spornega ukrepa, presojo zakonodajalca nadomestilo s svojo presojo in s tem prekoračilo meje svojega nadzora nad nezakonitostjo.
      Svet s tretjim pritožbenim razlogom uveljavlja pravne napake, ki naj bi jih Splošno sodišče storilo pri presoji upravičitve različnega obravnavanja. Svet meni, da je Splošno sodišče pri tej presoji najprej napačno uporabilo pravo pri tem, ko je opredelilo obseg svojega nadzora nad izbirami zakonodajalca. Po mnenju Sveta Splošno sodišče nato tudi ni upoštevalo sodne prakse, v skladu s katero bi morala tožena stranka predložiti dokaz nezdružljivosti zakonske določbe s primarnim pravom, ne pa, da mora institucija, ki je avtor akta, dokazati njegovo zakonitost. Svet polega tega meni, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je upravičenost različnega obravnavanja preučilo v okviru sodne prakse, v skladu s katero splošna domneva zlorabe ne zadošča za upravičitev ukrepa, ki posega v cilje Pogodbe DEU, iz česar je sklepalo, da člen 20 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom uvaja splošno in neovrgljivo domnevo zlorabe v zvezi z zakonskimi zvezami, ki so trajale manj kot pet let. Svet nazadnje meni, da iz tega izhaja, da glede na to, da člen 20 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom v zvezi z zakonsko zvezo ne uvaja nikakršne domneve zlorabe ali domneve, da ni bilo prišlo do zlorabe, možnost, navedena v izpodbijani sodbi, da se predložijo objektivni dokazi, na podlagi katerih je mogoče ovreči domnevo zlorabe, v obravnavani zadevi ni upoštevna.
      Svet s četrtim pritožbenim razlogom uveljavlja napačno uporabo prava in kršitev obveznosti obrazložitve, kar zadeva ugotovitve Splošnega sodišča v zvezi s kršitvijo načela prepovedi diskriminacije na podlagi starosti. Po mnenju Sveta je Splošno sodišče v izpodbijani sodbi v nekaterih delih izhajalo iz starosti preživelega zakonca, v drugih pa iz starosti uradnika ali bivšega uradnika, s čimer je kršilo svojo obveznost obrazložitve. Svet nato meni, da bi bilo za ugotovitev, da obstaja posebna ugodnost za osebe določene starosti ali v točno določenem starostnem razponu, treba predložiti dokaz, da zadevna ureditev negativno prizadeva bistveno večji delež oseb določene starosti v primerjavi z osebami druge starosti, tak dokaz pa naj v obravnavani zadevi ne bi bil predložen. Svet meni, da tudi če bi se lahko ugotovilo, kot je storilo Splošno sodišče, da obstaja tako različno obravnavanje primerljivih položajev, ki posredno temelji na starosti bivšega uradnika na dan, ko je sklenil zakonsko zvezo, bi Splošno sodišče moralo preučiti, ali je tako različno obravnavanje vseeno v skladu s členom 21(1) Listine o temeljih pravicah in ali ustreza merilom, določenih v členu 52(1) te listine, v skladu s katerim mora biti kakršno koli omejevanje uresničevanja pravic in svoboščin, ki jih priznava navedena listina, predpisano z zakonom in spoštovati bistveno vsebino teh pravic in svoboščin, kar v bistvu ustreza sodni praksi, navedeni v zgornjih točkah. Svet meni, da če obstajala različno obravnavanje, ki posredno temelji na starosti bivšega uradnika na dan, ko je sklenil zakonsko zvezo, je Splošno sodišče opustilo preučitev, ali je to različno obravnavanje vseeno v skladu s členom 21(1) Listine o temeljnih pravicah (1) in ali ustreza merilom, navedenim v členu 52(1) te listine.

         (1)  Listina Evropske unije o temeljnih pravicah (UL C 326, str. 391).