title: Zadeva C-70/16 P: Pritožba, ki sta jo Comunidad Autónoma de Galicia in Redes de Telecomunicación Galegas Retegal, S.A. (Retegal) vložili 5. februarja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 26. novembra 2015 v združenih zadevah T-463/13 in T-464/13, Comunidad Autónoma de Galicia in Retegal/Komisija

text:
               4.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/19

         Pritožba, ki sta jo Comunidad Autónoma de Galicia in Redes de Telecomunicación Galegas Retegal, S.A. (Retegal) vložili 5. februarja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 26. novembra 2015 v združenih zadevah T-463/13 in T-464/13, Comunidad Autónoma de Galicia in Retegal/Komisija
   (Zadeva C-70/16 P)
   (2016/C 118/21)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnici: Comunidad Autónoma de Galicia in Redes de Telecomunicación Galegas Retegal, S.A. (Retegal) (zastopnika: F. J. García Martínez in B. Pérez Conde, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, SES Astra

      Predlogi

   Pritožnici Sodišču predlagata, naj:

               —

               dopusti razloge za izpodbijanje, navedene v pritožbi, in jim ugodi;

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 26. novembra 2015, izdano v združenih zadevah T-463/13 in T-464/13;

               —

               dokončno odloči o pritožbi, tako da ugodi zahtevkom, ki sta jih pritožnici postavili na prvi stopnji zoper izpodbijani Sklep (1) Komisije z dne 19. junija 2013 o državni pomoči SA.28599 (C23/2010 (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009)) Kraljevine Španije za uvedbo digitalne prizemne televizije na oddaljenih in manj urbaniziranih območjih (zunaj avtonomne skupnosti Kastilja in Manča);

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava, ki obsega neskladnost izreka izpodbijane sodbe glede ugotovitve napak, očitanih v četrtem tožbenem razlogu, ki naj bi bile storjene z izpodbijanim sklepom pri opredelitvi in izrecni določitvi družbe Retegal kot neposredne prejemnice nezakonite državne pomoči, ob hkratni določitvi zneska, ki naj bo predmet vračila.

   Pritožnici s tem razlogom izpostavljata očitno nepravilnost v izpodbijani sodbi, ker se v izreku te sodbe ne odraža ugotovitev napak, očitanih na prvi stopnji, ki naj bi bile storjene v izpodbijanem sklepu (v točkah 193 in 194 obrazložitve) glede posamičnega položaja pokrajine Galicija, in sicer s tem, da je bila družba Retegal opredeljena in izrecno določena kot prejemnica nezakonite državne pomoči, ob hkratni določitvi zneska, ki naj bo predmet vračila. Čeprav je v izpodbijani sodbi (v točki 153) razveljavljena pravna zavezujočnost te napačne opredelitve družbe Retegal kot neposredne prejemnice pomoči (v točki 193 obrazložitve) in napačne določitve zneska (v točki 194 obrazložitve), katerega vračilo nalaga izpodbijani sklep (v izreku), s čimer se pritožnici strinjata, pa se to izrecno priznanje ne odraža v izreku sodbe, saj se je s tožbo predlagala razveljavitev teh napačnih ugotovitev iz izpodbijanega sklepa, ki so bile pravilno in dejansko razglašene kot pravno nezavezujoče, zaradi česar razlogi notranje skladnosti med obrazložitvijo in izrekom narekujejo delno ugoditev tožbi, poleg logičnih razlogov pravne varnosti (v izogib poznejšim nesporazumom v zvezi z razlago glede obsega izpodbijanega sklepa v fazi vračila, kot se zdaj dogaja).

      Drugi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava zaradi kršitve člena 107(1) PDEU, ker je bilo v izpodbijani sodbi presojeno, da so izpolnjene zahteve za opredelitev spornega ravnanja kot državne pomoči

   Pritožnici s tem razlogom predlagata razveljavitev sodbe, ker menita, da je v njej napačno uporabljeno pravo, in sicer naj bi bil opravljen nadzor, ki ne ustreza merilom, postavljenim s sodno prakso, pri preveritvi, ali so pri spornem galicijskem javnem posredovanju izpolnjene vse zahteve, ki dopuščajo opredelitev tega posredovanja kot pomoči v smislu člena 107(1) PDEU. Čeprav je Komisija v postopku priznala, da ne razpolaga z zadostnimi, zanesljivimi in izčrpnimi informacijami glede posamičnega položaja Galicije, s čimer je potrdila napako pri presoji, ki sta jo pritožnici očitali na prvi stopnji, je v izpodbijani sodbi napačno razsojeno, da sporno galicijsko ravnanje ni povezano z izvajanjem javnih pooblastil (nujno javno posredovanje zaradi dokazanega nedelovanja trga v coni II, za zagotovitev, da lahko državljani po izklopu analogne televizije še naprej prejemajo televizijski signal), temveč naj bi bilo ekonomskega značaja. V sodbi je ta sklep sprejet ob opustitvi nadzora, ali so dejstva, ki jih je navedla Komisija, vsebinsko pravilna, zlasti glede tega, da digitalizirano omrežje občin ni bilo niti ni usposobljeno za komercialno uporabo. V sodbi naj bi bila prav tako storjena napaka pri potrditvi domneve Komisije v zvezi s tem, da se lahko prek te podporne infrastrukture v lasti občine „zagotavljajo druge storitve“, ki niso „podporna storitev za digitalno prizemno televizijo“, in to kljub temu, da taka domnevna komercialna uporaba ni mogoča ne materialno ne pravno.
   Če bi bil opravljen popoln nadzor konkretnih elementov spora, v skladu z merili iz navedene sodne prakse, Splošno sodišče ne bi sprejelo takega sklepa, saj infrastrukture, digitalizirane s pomočjo spornega galicijskega posredovanja, ni niti bilo niti jo je mogoče komercialno uporabljati, tako glede na njene tehnične značilnosti (ena sama postaja in ena hišica), glede na raven opreme (zgolj oprema za digitalno prizemno televizijo), kot glede na pravni režim, ki mu je podvrženo njeno urejanje (nacionalni predpis, ki teritorialnim organom dopušča zgolj zagotavljanje storitve prenosa signala za digitalno prizemno televizijo, in sicer brez finančnega nadomestila), niti je nazadnje ni mogoče šteti za ukrep, ki spada na področje uporabe člena 107(1) PDEU.

      Tretji pritožbeni razlog: napačna uporaba prava zaradi kršitve obveznosti obrazložitve sodbe (člen 36 Statuta Splošnega sodišča Evropske unije in člen 81 Poslovnika Splošnega sodišča) ter člena 107(1) PDEU, saj je bilo v izpodbijani sodbi napačno presojeno, da je pomoč selektivna

   Pritožnici v tem razlogu trdita, da sta v izpodbijani sodbi (točka 85) glede selektivnosti, ki se očita spornemu ukrepu, storjeni enaka pomanjkljivost obrazložitve in napaka pri presoji kot v izpodbijanem sklepu (točka 113 obrazložitve), saj se – ne da bi se spustilo v analizo ali podalo odgovor glede nepravilnosti in napak, očitanih na prvi stopnji – zgolj potrjuje – ne da bi se izrazilo ali jasno in nedvoumno povzelo razlogovanje iz te sodbe – mnenje Komisije v zvezi s tem vprašanjem, s čimer ni opuščena le obveznost obrazložitve sodbe, temveč tudi dolžnost ustrezne analize primerljivosti, ki je nujna za presojo selektivnosti pomoči. Če Splošno sodišče ne bi opustilo take ustrezne analize, bi ugotovilo, da položaj občin cone II v Galiciji in položaj drugih „podjetij, ki uporabljajo druge tehnologije“, kot je lahko intervenientka, nista nikakor primerljiva ne z dejanskega ne s pravnega vidika, saj ta druga „podjetja“ ne zagotavljajo niti nimajo obveznosti ali namena zagotavljati (pod pogoji, določenimi z nacionalno zakonodajo: „brez finančnega nadomestila“) storitev prenosa signala za digitalno televizijo za državljane, ki prebivajo v coni II Galicije.

      Četrti pritožbeni razlog: napačna uporaba prava pri razlagi členov 14 PDEU in 106(2) PDEU ter Protokola 26 k PDEU o storitvah splošnega pomena in sodne prakse, ki jih je razlagala

   Ta razlog je razdeljen na tri dele, v katerih se zatrjuje kršitev členov 14 PDEU in 106(2) PDEU ter Protokola 26 l PDEU in sodne prakse, ki jih razlaga, saj naj bi Splošno sodišče v sodbi te določbe Pogodbe, ki se nanašajo na storitve splošnega gospodarskega pomena, napačno razlagalo. Prvi del temelji na tem, da se v sodbi ni upoštevalo polje proste presoje, ki ga imajo države članice pri opredelitvi storitev splošnega gospodarskega pomena, s čimer se je opravila razlaga, ki se uporabi za obravnavani primer, ki pomeni neupoštevanje in odvzem bistva tej diskrecijski pravici. Uradni akt, ki je omogočal sporno javno posredovanje, je vseboval jasno in natančno opredelitev naloge opravljanja javnih storitev in je izpolnjeval vse pogoje, ki jih sodna praksa zahteva za to, da se šteje, da gre za veljavno opravljeno opredelitev storitev splošnega gospodarskega pomena. V drugem delu se zatrjuje, da se v sodbi ni presodil obstoj očitne napake pri opredelitvi javne storitve niti se ni ugotovilo, da bi bila opredelitev storitev splošnega gospodarskega pomena, ki so jo opravili nacionalni organi, očitno napačna, vse to kljub ugotovitvi, da gre jasno za dejavnost, ki je vsebinsko primerna za opredelitev kot storitev splošnega gospodarskega pomena. V tretjem delu se navaja napačna uporaba prava v sodbi zaradi napačne razlage nacionalnih določb, ki privede do tega, da se ne šteje, da obstaja jasna in natančna opredelitev storitev splošnega gospodarskega pomena v skladu z merili iz sodbe Altmark (2).

      (1)  Sklep Komisije z dne 19. junija 2013 o državni pomoči SA.28599 (C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)) Kraljevine Španije za uvedbo digitalne prizemne televizije na oddaljenih in manj urbaniziranih območjih (zunaj avtonomne skupnosti Kastilja in Manča) (UL L 217, str. 52).

      (2)  EU:C:2003:415


title: Zadeva T-155/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 8. marca 2010 – Maxcom proti UUNT – Maxdata Computer (maxcom) ( „Znamka Skupnosti — Ugovor — Umik ugovora — Ustavitev postopka“ )

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/36

         Sklep Splošnega sodišča z dne 8. marca 2010 – Maxcom proti UUNT – Maxdata Computer (maxcom)
   (Zadeva T-155/09) (1)

   („Znamka Skupnosti - Ugovor - Umik ugovora - Ustavitev postopka“)
   2010/C 134/61
   Jezik postopka: poljščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Maxcom sp. z o.o. (Tychy, Poljska) (zastopnik: P. Kral, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnik: D. Schimanek-Walicka, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Maxdata Computer GmbH & Co. KG (Marl, Nemčija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 30. januarja 2009 (zadeva R 1019/2008-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Maxdata Computer GmbH & Co KG in Maxcom Sp. z o.o.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Maxcom Sp. z o. o. nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil UUNT.

      (1)  UL C 153, 4.7.2009.


title: Zadeva C-91/07: Sklep predsednika Sodišča z dne 18. junija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/25

         Sklep predsednika Sodišča z dne 18. junija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-91/07) (1)

   (2007/C 199/45)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 82, 14.4.2007.


title: Zadeva T-427/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2011 – centrotherm Clean Solutions proti UUNT – Centrotherm Systemtechnik (CENTROTHERM) ( Znamka Skupnosti — Postopek za razveljavitev — Besedna znamka Skupnosti CENTROTHERM — Resna in dejanska uporaba znamke — Člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 )

text:
               22.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/42

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2011 – centrotherm Clean Solutions proti UUNT – Centrotherm Systemtechnik (CENTROTHERM)
   (Zadeva T-427/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek za razveljavitev - Besedna znamka Skupnosti CENTROTHERM - Resna in dejanska uporaba znamke - Člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2011/C 311/77
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG (Blaubeuren, Nemčija) (zastopnik: O. Löffel, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: G. Schneider in R. Manea, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Centrotherm Systemtechnik GmbH (Brilon, Nemčija) (zastopnika: J. Albrecht in U. Vormbrock, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 25. avgusta 2009 (zadeva R 6/2008-4) v zvezi s postopkom za razveljavitev med družbama centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG in Centrotherm Systemtechnik GmbH.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 25. avgusta 2009 (zadeva R 6/2008-4) se razveljavi v delu, v katerem je bila z njo delno razveljavljena odločba oddelka za izbris z dne 30. oktobra 2007.

               2.

               UUNT nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG.

               3.

               Centrotherm Systemtechnik GmbH nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 312, 19.12.2009.


title: Zadeva T-480/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 9. julija 2008 – SIMSA proti Komisiji

text:
               27.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/24

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 9. julija 2008 – SIMSA proti Komisiji
   (Zadeva T-480/07) (1)

   (2008/C 247/49)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 64, 8.3.2008.


title: Zadeva T-153/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 28. februarja 2008 – EAEPC proti Komisiji

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/46

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 28. februarja 2008 – EAEPC proti Komisiji
   (Zadeva T-153/06) (1)

   (2008/C 92/91)

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 178, 29.7.2006.


title: Zadeva T-506/12 P: Pritožba, ki jo je 12. marca 2014 vložila Eva Cuallado Martorell zoper sodbo, ki jo je 18. septembra 2012 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi Cuallado Martorell proti Komisiji, F-96/09

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/40

         Pritožba, ki jo je 12. marca 2014 vložila Eva Cuallado Martorell zoper sodbo, ki jo je 18. septembra 2012 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi Cuallado Martorell proti Komisiji, F-96/09
   (Zadeva T-506/12 P)
   2014/C 135/52
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnica: Eva Cuallado Martorell (Augsburg, Nemčija) (zastopnik: C. Pinto Cañón, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugodi pritožbi zoper sodbo drugega senata Sodišča za uslužbence v zadevi F-96/09 ter navedeno sodbo delno razveljavi, in sicer v delu, v katerem ni ugodeno predlogu za razglasitev ničnosti odločbe natečajne komisije o nepripustitvi pritožnice k ustnemu preizkusu in v katerem je zavrnjena razglasitev ničnosti odločb o tem, da se pritožnici ne predloži njenih popravljenih pisnih izpitov ter individualnega ocenjevalnega lista za navedene preizkuse;

               —

               v celoti ugodi njenim predlogom, ki jih je podala na prvi stopnji, razen izpodbijanju odločb o zavrnitvi, ki se nanašajo na pisna preizkusa (b) in (c) v delu, kjer se s temi odločbami zavrača predložitev pisnih izdelkov pritožnice in ocenjevalnega lista za vsakega od izpitov, ki ga je sestavila ocenjevalna komisija, saj je le-te pritožnica prejela z dopisom EPSO z dne 16. junija 2010, točki 72 in 73;

               —

               potrdi naložitev plačila prvostopenjskih stroškov drugi stranki v postopku ter ji naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v podporo svoji pritožbi navaja tri razloge.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: Sodišče za uslužbence je nepravilno uporabilo pravo, ko je za nedopustne štelo nekatere predloge, ki jih je v tožbi podala pritožnica, s čimer je kršilo pravico do učinkovitega pravnega sredstva iz člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah

                           —

                           V zvezi s tem se zatrjuje, da je Sodišče za uslužbence ugotovilo, da je bila tožba kar zadeva nekatere predloge vložena prepozno, in sicer ko je – ob kršitvi načela pro actione – pri določitvi roka za vložitev tožbe, ki teče od nastanka škodnega ravnanja, štelo, da ni bilo treba upoštevati pritožbe, ki jo je po upravni poti vložila pritožnica v skladu s členom 90(2) Kadrovskih predpisov za uradnike in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske gospodarske skupnosti in Evropske skupnosti za atomsko energijo.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: kršitev člena 41(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člena 296 PDEU, s tem ko je Sodišče za uslužbence presodilo, da je že zgolj sporočitev ocen, doseženih na dveh pisnih preizkusih javnega natečaja, brez dodatnih pojasnilih, zadostna obrazložitev

                           —

                           Zoper ugotovitev Sodišča za uslužbence, da za natečajno komisijo pri vsem njenem delu velja tajnost, kar vključuje imuniteto odločitev, se zatrjuje možnost sodnega nadzora odločb natečajne komisije na podlagi razlike v okviru njenega tehničnega ocenjevanja, in sicer med „vsebinskim jedrom odločbe“ in njenim „ozadjem“.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: kršitev členov 42 in 52 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah

                           —

                           V zvezi s tem se zatrjuje, da je Sodišče za uslužbence nepravilno uporabilo pravo, ko je presodilo, da kandidat javnega natečaja, ki ni zadovoljen s prejetimi točkami, nima pravice do dostopa do popravljenih pisnih preizkusov; pritožnica trdi, da je s tem Sodišče za uslužbence kršilo njeno pravico dostopa do dokumentov.


title: Zadeva T-136/16: Tožba, vložena 29. marca 2016 – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Brie Picardie/ECB

text:
               17.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/32

         Tožba, vložena 29. marca 2016 – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Brie Picardie/ECB
   (Zadeva T-136/16)
   (2016/C 175/38)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki*e

      Tožeča stranka: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Brie Picardie (Amiens, Francija) (zastopnik: H. Savoie, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               se razglasi ničnost odločbe Evropske centralne banke z dne 29. januarja 2016 (ECB/SSM/2016 – 969500TJ5KRTCJQWXH05/99), sprejete na podlagi člena 4(1)(e) Uredbe (EU) št. 468/2014 Evropske centralne banke ter na podlagi členov L. 511-13, L. 511-52, L. 511-58, L. 612-23-1 in R. 612-29-3 francoskega monetarnega in finančnega zakonika.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge, ki so v bistvenem enaki ali podobni tistim, ki so bili navedeni v okviru zadeve T-133/16, Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence/BCE.


title: Zadeva T-285/06: Tožba, vložena 11. oktobra 2006 — TORRES proti UUNT — Bodegas Cándido (TORRE DE FRIAS)

text:
               16.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/19

         Tožba, vložena 11. oktobra 2006 — TORRES proti UUNT — Bodegas Cándido (TORRE DE FRIAS)
   (Zadeva T-285/06)
   (2006/C 310/38)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Miguel Torres, S.A. (Barcelona, Španija) (zastopniki: E. Armijo Chávarri, M. A. Baz de San Ceferino in A. Castán Pérez-Gómez, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka v postopku pred Odborom za pritožbe: Bodegas Cándido, S.A.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se razveljavi odločba Drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 27. julija 2006 (zadeva R 1069/2000-2) in naj se UUNT naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Bodegas Cándido, S.A.

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka TORRE DE FRIAS za proizvode iz razreda 33 — prijava št. 305.151

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Nacionalne besedne znamke TORRES, mednarodna besedna znamka TORRES in mednarodna besedna znamka LAS TORRES za proizvode iz razreda 33.

      Odločba Oddelka za ugovore: Zavrnitev ugovora.

      Odločba Odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 (1) saj ob tem, da je beseda TORRE glavni element v besedni zvezi, ki jo obsega prijavljena znamka, obstajajo fonetične in vizualne podobnosti med znaki, ki sestavljajo nasprotujoče si znamke in je med temi znamkami podana verjetnost zmede, zaradi česar te v trgovini ne morejo soobstajati.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


               16.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 216/7

         Tožba Nadzornega organa Efte proti Islandiji, vložena 23. oktobra 2015
   (Zadeva E-25/15)
   (2016/C 216/04)
   Nadzorni organ Efte, ki ga zastopajo Carsten Zatschler, Markus Schneider in Clémence Perrin, zastopniki Nadzornega organa Efte, 35 Rue Belliard, 1040 Bruselj, Belgija je 23. oktobra 2015 pri Sodišču Efte vložil tožbo proti Islandiji.
   Nadzorni organ Efte Sodišču Efte predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Islandija s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh potrebnih ukrepov, da bi od prejemnikov izterjala državno pomoč, ki je bila s členi 2, 3, 4 in 5 Odločbe Nadzornega organa Efte št. 404/14/COL z dne 8. oktobra 2014 o shemi naložbenih spodbud na Islandiji razglašena za nezdružljivo z delovanjem Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, s tem, da v predpisanem roku ni preklicala vseh neporavnanih plačil iz člena 7, tretji stavek, navedene odločbe in s tem, da v predpisanem roku Nadzornemu organu Efte ni zagotovila vseh podatkov, opredeljenih v členu 8 navedene odločbe, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 14(3) dela II Protokola 3 k Sporazumu med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča ter iz členov 6, 7 in 8 Odločbe št. 404/14/COL;

               2.

               Islandiji naloži plačilo stroškov.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               Nadzorni organ Efte navaja, da Islandija ni izpolnila svojih obveznosti iz Odločbe Nadzornega organa št. 404/14/COL z dne 8. oktobra 2014 o shemi naložbenih spodbud Islandije (v nadaljnjem besedilu: odločba o izterjavi ali Odločba).

               —

               Nadzorni organ Efte navaja, da je v odločbi o izterjavi med drugim ugotovil, da pet sporazumov o naložbah, ki jih je Islandija sklenila s podjetji, vključuje novo državno pomoč, ki ni združljiva z delovanjem Sporazuma EGP.

               —

               Nadzorni organ Efte navaja, da člen 6 odločbe o izterjavi Islandiji nalaga, naj sprejme vse potrebne ukrepe, da bo od prejemnikov izterjala nezakonito državno pomoč iz členov 2, 3, 4 in 5 Odločbe.

               —

               Nadzorni organ Efte navaja, da člen 7, tretji stavek, odločbe o izterjavi Islandiji nalaga obveznost preklica vseh neporavnanih plačil pomoči od datuma uradnega obvestila o tej odločbi, tj. od 8. oktobra 2014.

               —

               Nadzorni organ Efte nadalje navaja, da bi mu morala Islandija v skladu s členom 8 odločbe o izterjavi do 9. decembra 2014 zagotoviti informacije, naštete v navedenem členu.


title: Zadeva C-528/08 P: Sklep Sodišča z dne 9. decembra 2009 – Luigi Marcuccio proti Evropski komisiji (Pritožba — Uradniki — Socialna varnost — Zavrnitev zaradi molka organa zahtevka za 100 % povrnitev nekaterih uradnikovih stroškov za zdravstvene storitve — Sklep o odstopu pristojnosti Sodišča za uslužbence — Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena)

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/11

         Sklep Sodišča z dne 9. decembra 2009 – Luigi Marcuccio proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-528/08 P) (1)

   (Pritožba - Uradniki - Socialna varnost - Zavrnitev zaradi molka organa zahtevka za 100 % povrnitev nekaterih uradnikovih stroškov za zdravstvene storitve - Sklep o odstopu pristojnosti Sodišča za uslužbence - Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena)
   2010/C 100/17
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall in C. Berardis-Kayser, zastopnika, A. dal Ferro, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 9. septembra 2008, Marcuccio proti Komisiji (T-144/08), s katerim je Sodišče prve stopnje kot nedopustnega zavrglo njegov predlog za razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi pritožnikovega zahtevka za 100 % povrnitev nekaterih stroškov zdravljenja, in na drugi strani predlog, naj se Komisiji naloži, naj mu plača znesek 89,56 EUR iz naslova dodatnega povračila njegovih stroškov zdravstvenih storitev ali iz naslova odškodnine.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               L. Marcucciu se naloži plačilo stroškov pritožbe.

      (1)  UL C 32, 7.2.2009.


title: Zadeva T-513/13: Tožba, vložena 23. septembra 2013 – Braun Melsungen proti UUNT (SafeSet)

text:
               16.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 336/28

         Tožba, vložena 23. septembra 2013 – Braun Melsungen proti UUNT (SafeSet)
   (Zadeva T-513/13)
   2013/C 336/61
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: B. Braun Melsungen (Melsungen, Nemčija) (zastopnica: M.-C. Seiler, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 27. junija 2013 razveljavi;

               —

               izpodbijano odločbo prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 27. junija 2013 spremeni tako, da se predhodna zavrnilna odločba UUNT z dne 25. junija 2012 razveljavi;

               —

               izpodbijano odločbo prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 27. junija 2013 spremeni tako, da se postopek registracije nadaljuje;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov, vključno s tistimi, ki so nastali v postopku pred odborom za pritožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „SafeSet“ za proizvode iz razreda 10 ‒ prijava znamke Skupnosti št. 10549368

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 7(1)(b) in (c) in (2), 75 in 76 Uredbe št. 207/2009.


title: Sodba Sodišča z dne 15. novembra 2013 v zadevi E-9/13 – Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški (Država EGP ni izpolnila svojih obveznosti – Direktiva Komisije 2010/48/EU z dne 5. julija 2010 o prilagoditvi Direktive 2009/40/ES Evropskega parlamenta in Sveta o tehničnih pregledih motornih vozil in njihovih priklopnikov tehničnemu napredku)

text:
               27.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/11

      SODBA SODIŠČA

   z dne 15. novembra 2013
   v zadevi E-9/13
   Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški
   (Država EGP ni izpolnila svojih obveznosti – Direktiva Komisije 2010/48/EU z dne 5. julija 2010 o prilagoditvi Direktive 2009/40/ES Evropskega parlamenta in Sveta o tehničnih pregledih motornih vozil in njihovih priklopnikov tehničnemu napredku)
   2014/C 88/08
   V zadevi E-9/13, Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Kraljevina Norveška s tem, ker v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov oziroma obvestila Nadzornega organa Efte o sprejetju teh ukrepov za izvajanje akta iz točke 16a poglavja II Priloge XIII k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva Komisije 2010/48/EU z dne 5. julija 2010 o prilagoditvi Direktive 2009/40/ES Evropskega parlamenta in Sveta o tehničnih pregledih motornih vozil in njihovih priklopnikov tehničnemu napredku), kakor je bil prilagojen Sporazumu s Protokolom 1 k Sporazumu (razen odstavka 3 Priloge II k Direktivi o potrdilih o tehničnem pregledu, ki ga je treba začeti izvajati šele do 31. decembra 2013), ni izpolnila svojih obveznosti iz akta in člena 7 Sporazuma – je sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher, sodnik Per Christiansen in sodnik poročevalec Páll Hreinsson, 15. novembra 2013 izdalo sodbo,
   katere izrek se glasi:

               1.

               Kraljevina Norveška s tem, ker v predpisanem roku ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za izvajanje akta, navedenega v točki 16a poglavja II Priloge XIII k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva Komisije 2010/48/EU z dne 5. julija 2010 o prilagoditvi Direktive 2009/40/ES Evropskega parlamenta in Sveta o tehničnih pregledih motornih vozil in njihovih priklopnikov tehničnemu napredku), kakor je bil prilagojen Sporazumu s Protokolom 1 k Sporazumu (razen odstavka 3 Priloge II k Direktivi o potrdilih o tehničnem pregledu, ki ga je treba začeti izvajati šele do 31. decembra 2013), ni izpolnila svojih obveznosti iz tega akta in člena 7 Sporazuma;

               2.

               Kraljevini Norveški se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva C-185/09: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 4. februarja 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Švedski (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2006/24/ES — Elektronske komunikacije — Hramba podatkov, pridobljenih ali obdelanih v zvezi z zagotavljanjem elektronskih komunikacijskih storitev — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               27.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/6

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 4. februarja 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Švedski
   (Zadeva C-185/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2006/24/ES - Elektronske komunikacije - Hramba podatkov, pridobljenih ali obdelanih v zvezi z zagotavljanjem elektronskih komunikacijskih storitev - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   2010/C 80/10
   Jezik postopka: švedščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Balta in U. Jonsson, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Švedska (zastopnika: A. Falk in A Engman, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o hrambi podatkov, pridobljenih ali obdelanih v zvezi z zagotavljanjem javno dostopnih elektronskih komunikacijskih storitev ali javnih komunikacijskih omrežij, in spremembi Direktive 2002/58/ES (UL L 105, str. 54), v predpisanem roku

      Izrek

               1.

               Kraljevina Švedska, s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o hrambi podatkov, pridobljenih ali obdelanih v zvezi z zagotavljanjem javno dostopnih elektronskih komunikacijskih storitev ali javnih komunikacijskih omrežij, in spremembi Direktive 2002/58/ES, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Kraljevini Švedski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 180, 1.8.2009.


title: Zadeva T-848/16: Tožba, vložena 1. decembra 2016 – Deichmann/EUIPO – Vans (V)

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/41

         Tožba, vložena 1. decembra 2016 – Deichmann/EUIPO – Vans (V)
   (Zadeva T-848/16)
   (2017/C 038/55)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Deichmann SE (Essen, Nemčija) (zastopnica: C. Onken, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Vans, Inc. (Cypress, Kalifornija, Združene države Amerike)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedni element „V“ – Prijava št. 10 345 403

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 20/09/2016 v zadevi R 2129/2015-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka predlaga:

               —

               Razveljavitev izpodbijane odločbe;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 151(2) UMV, v povezavi s pravilom 19(2)(a) Uredbe (ES) št. 2868/95;

               —

               kršitev pravila 19(2)(a), točka (ii), (3) in 20(1) Uredbe št. 2868/95;

               —

               kršitev načel pravne varnosti, dobrega upravljanja, enakega obravnavanja in neretroaktivnosti.


title: Zadeva C-92/07: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 29. aprila 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski (Pridružitveni sporazum EGS-Turčija — Pravila „standstill“ in pravila o prepovedi diskriminacije — Obveznost plačila dajatev za izdajo in podaljšanje dovoljenja za prebivanje — Sorazmernost dajatev, ki jih je treba plačati — Primerjava z dajatvami, ki jih plačujejo državljani Unije — Člen 9 Sporazuma o pridružitvi — Člen 41(1) Dodatnega protokola — Člena 10(1) in 13 Sklepa št. 1/80 pridružitvenega sveta)

text:
               19.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/2

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 29. aprila 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski
      (Zadeva C-92/07) (1)

      (Pridružitveni sporazum EGS-Turčija - Pravila „standstill“ in pravila o prepovedi diskriminacije - Obveznost plačila dajatev za izdajo in podaljšanje dovoljenja za prebivanje - Sorazmernost dajatev, ki jih je treba plačati - Primerjava z dajatvami, ki jih plačujejo državljani Unije - Člen 9 Sporazuma o pridružitvi - Člen 41(1) Dodatnega protokola - Člena 10(1) in 13 Sklepa št. 1/80 pridružitvenega sveta)
      (2010/C 161/02)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: P.J. Kuijper in S. Boelaert, zastopnika)

         Tožena stranka: Kraljevina Nizozemska (zastopniki: H.G. Sevenster, C. Wissels in M. de Grave, zastopniki)

         Intervenient v podporo tožene stranke: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: M. Lumma in J. Möller, zastopnika)

         Predmet

      Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 9 Sporazuma o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo, ki je bil podpisan v Ankari 12. septembra 1963 in je bil v imenu Skupnosti sklenjen s Sklepom Sveta 64/732/EGS z dne 23. decembra 1963 (UL 1964, 217, str. 3685), člena 41 Dodatnega protokola, ki je bil odobren in potrjen v imenu Skupnosti z Uredbo Sveta (EGS) št. 2760/72 z dne 19. decembra 1972 (UL L 293, str. 1) in člena 10(1) in (13) Sklepa št. 1/80 z 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve – Diskriminatorne kolkovine za dovoljenje za bivanje

         Izrek

                  1.

                  Kraljevina Nizozemska je s tem, da je za izdajo dovoljenja za prebivanje uvedla in ohranila v veljavi sistem, ki določa višje dajatve, kot so tiste, ki jih zaračunava za podobne dokumente državljanom držav članic, za turške državljane, ki imajo pravico do bivanja na Nizozemskem na podlagi:

                              —

                              Sporazuma o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo, ki so ga Republika Turčija na eni strani in države članice EGS ter Skupnost na drugi strani podpisale v Ankari 12. septembra 1963 in je bil v imenu Skupnosti sklenjen, odobren in potrjen s Sklepom Sveta 64/732/EGS z dne 23. decembra 1963,

                              —

                              Dodatnega protokola, ki je bil podpisan 23. novembra 1970 v Bruslju ter sprejet, odobren in potrjen v imenu Skupnosti z Uredbo Sveta (EGS) št. 2760/72 z dne 19. decembra 1972, in

                              —

                              Sklepa št. 1/80, ki ga je 19. septembra 1980 sprejel pridružitveni svet, ki je bil ustanovljen s Sporazumom o pridružitvi in je sestavljen, na eni strani, iz članov vlad držav članic, Sveta Evropske unije in Komisije Evropskih skupnosti in, na drugi strani, iz članov turške vlade,

                        ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 9 tega sporazuma o pridružitvi, člena 41 tega dodatnega protokola in členov 10(1) in 13 Sklepa št. 1/80.

                  2.

                  Kraljevini Nizozemski se naloži plačilo stroškov. Zvezna republika Nemčija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 95, 28.4.2007.


title: Zadeva T-688/15 P: Pritožba, ki jo je 28. novembra 2015 vložil Peter Schönberger zoper sklep, ki ga je 30. septembra 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-14/12 RENV, Schönberger/Računsko sodišče

text:
               15.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 59/27

         Pritožba, ki jo je 28. novembra 2015 vložil Peter Schönberger zoper sklep, ki ga je 30. septembra 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-14/12 RENV, Schönberger/Računsko sodišče
   (Zadeva T-688/15 P)
   (2016/C 059/29)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Peter Schönberger (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: O. Mader, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Računsko sodišče Evropske unije

      Predloga Računskega sodišča Evropske unije

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep razveljavi;

               —

               ugodi predlogom na prvi stopnji.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik s to pritožbo predlaga razveljavitev sklepa z dne 30. septembra 2015, Schönberger/Računsko sodišče (F-14/12 RENV, RecFP, EU:F:2015:112).
   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja sedem pritožbenih razlogov.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: napačna uporaba člena 81 Poslovnika Sodišča za uslužbence Evropske unije
               Pritožnik navaja, da je Sodišče za uslužbence (v nadaljevanju: SU) v izpodbijanem sklepu napačno uporabilo člen 82 svojega poslovnika in s tem kršilo njegovo pravico do izjave in do poštenega sojenja.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: sprememba obrazložitve ob upoštevanju prepozno predloženih argumentov
               Po mnenju pritožnika je SU nepravilno spremenilo obrazložitev, ker se je oprlo na argumente, ki jih je tožena stranka predložila prepozno.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: izkrivljanje dejstev
               Po mnenju pritožnika je SU izkrivilo stališče Računskega sodišča s tem, da je v izpodbijanem sklepu menilo, da je to ugotovilo, da primerjava uspešnosti pritožnika z uspešnostjo preostalih uslužbencev, upravičenih do napredovanja, ne bi vodila do napredovanja pritožnika, čeprav je Računsko sodišče izjavilo le, da pritožnik ne bi avtomatično napredoval, če bi bilo na razpolago več delovnih mest.

               4.

               Četrti pritožbeni razlog: napačna uporaba merila za napredovanje
               Pritožnik dalje navaja, da je SU pri ocenjevanju njegove uspešnosti napačno uporabilo merilo za napredovanje, ki presega merila Računskega sodišča in je brez potrebe strogo, saj zahteva dokaz, da bi moral biti pritožnik najuspešnejši od 53 uslužbencev, upravičenih do napredovanja.

               5.

               Peti pritožbeni razlog: napačna primerjalna ocena izvajane stopnje odgovornosti
               Pritožnik še graja, da naj bi SU opravilo primerjavo ocene njegove stopnje odgovornosti brez dejanske podlage in napačno domneva avtomatično prednost vodje enote.

               6.

               Šesti pritožbeni razlog: napačna preučitev uporabljene kvote napredovanja
               Pritožnik navaja, da se vprašanje uporabljene kvote napredovanja nanaša na vsebino spora. Zato se ga ne bi smelo obravnavati v okviru preučitve dopustnosti.

               7.

               Sedmi pritožbeni razlog: napačna preučitev načela enakega obravnavanja
               Pritožnik nazadnje uveljavlja, da je SU napačno uporabilo načelo enakega obravnavanja oziroma ga ni uporabilo v skladu z ustaljeno sodno prakso, saj ni upoštevalo dejstva, da je to načelo kršeno, kadar institucija preseže polje proste presoje in arbitrarno sprejme ukrepe, ki kršijo pravila Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije.


title: Zadeva T-628/15: Tožba, vložena 11. novembra 2015 – Frame/UUNT – Bianca-Moden (BiancalunA)

text:
               11.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/33

         Tožba, vložena 11. novembra 2015 – Frame/UUNT – Bianca-Moden (BiancalunA)
   (Zadeva T-628/15)
   (2016/C 007/45)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Frame Srl (San Giuseppe Vesuviano, Italija) (zastopniki: M. Borghese, R. Giordano, E. Montelione, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Bianca-Moden GmbH & Co. KG (Ochtrup, Nemčija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedni element, BiancalunA‘ – Prijava št. 11 246 204

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 7. avgusta 2015 v zadevi R 2720/2014-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi in/ali

               —

               zadevo vrne v odločanje UUNT, ki naj preuči verjetnost zmede ob upoštevanju dokazov o uporabi, ki jih je predložila družba Bianca-Moden GmbH & Co. KG;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov na prvi stopnji in v tem postopku;

               —

               alternativno, izpodbijano odločbo spremeni tako, da bo v razredu 25 registrirano to blago: spodnje perilo, pižame, majice, spodnje hlače.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Napačna razlaga Uredbe št. 207/2009 zaradi upoštevanja same ene prejšnje pravice;

               —

               Napačna razlaga Uredbe št. 207/2009 pri presoji verjetnosti zmede med primerjanimi znaki.


title: Zadeva C-452/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (Anglija in Wales), Queen's Bench Division (Upravno sodišče) (Združeno kraljestvo) 9. novembra 2006 — Kraljica na predlog Synthon BV proti Licensing Authority, zainteresirana stranka: Smithkline Beecham plc

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/40

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (Anglija in Wales), Queen's Bench Division (Upravno sodišče) (Združeno kraljestvo) 9. novembra 2006 — Kraljica na predlog Synthon BV proti Licensing Authority, zainteresirana stranka: Smithkline Beecham plc
   (Zadeva C-452/06)
   (2006/C 326/84)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   High Court of Justice (Anglija in Wales), Queen's Bench Division (Upravno sodišče) (Združeno kraljestvo).
   Strankie v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Synthon BV

      Tožena stranka: Licensing Authority

      Zainteresirana stranka: Smithkline Beecham plc
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Če:

                           —

                           država članica („zadevna država članica“) prejme predlog na podlagi člena 28 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2001/83/ES z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (1) („Direktiva“) za vzajemno priznanje tržnega dovoljenja za zdravilo („zdravilo“) v zadevni državi članici, ki ga je izdala druga država članica („referenčna država članica“);

                           —

                           je referenčna država članica takšno dovoljenje za promet izdala v skrajšanem postopku z vlogo iz člena 10(1)(a)(iii) Direktive na podlagi dejstva, da je zdravilo bistveno podobno drugemu zdravilu, za katerega je v Skupnosti že izdano dovoljenje za predpisano obdobje (referenčno zdravilo);

                           —

                           zadevna država članica opravi postopek za validacijo vloge, v katerem preveri, da ima vloga podatke in dokumente, ki se zahtevajo s členi 8, 10(1)(a)(iii) in 28 Direktive, vključno s tem, da so predloženi podatki v skladu s pravno podlago vložene tožbe;

                                       (a)

                                       ali je združljivo z Direktivo in zlasti s členom 28, da zadevna država članica preveri, ali je zdravilo bistveno podobno referenčnemu zdravilu (brez dodatnega pregleda materiala), zavrne sprejem in pregled vloge in ne prizna dovoljenja za promet, ki ga je izdala referenčna država članica, in sicer iz razloga, da zdravilo po njenem mnenju ni bistveno podobno referenčnemu zdravilu?

                                       (b)

                                       ali pa mora zadevna država članica priznati dovoljenje za promet, ki ga je izdala referenčna država članica, v 90 dneh od prejema vloge in poročila o oceni v skladu s členom 28(4) Direktive, razen če se zadevna država članica sklicuje na postopek iz členov od 29 do 34 Direktive (ki se uporabi, kadar obstajajo razlogi za domnevo, da pridobitev dovoljenja za promet z zadevnim zdravilom lahko predstavlja tveganje za javno zdravje v smislu člena 29 Direktive).

               2.

               Če je odgovor na vprašanje 1(a) nikalen in odgovor na vprašanje 1(b) pritrdilen in če zadevna država članica zavrne vlogo v fazi validacije na podlagi dejstva, da zdravilo ni bistveno podobno referenčnemu zdravilu, in ne prizna dovoljenja za promet, ki ga je izdala referenčna država članica, niti se ne sklicuje na postopek iz členov od 29 do 34 Direktive — ali je ta zavrnitev zadevne države članice dovoljenja za promet, ki ga je izdala referenčna država članica v zgoraj navedenih okoliščinah, dovolj resna kršitev prava Skupnosti v smislu drugega pogoja iz sodbe v združenih zadevah C-46/93 in C-48/93, Brasserie du Pecheur in Factortame? Podredno, katere dejavnike bi nacionalno sodišče moralo upoštevati pri odločitvi, da je tako nepriznanje dovolj resna kršitev?

               3.

               Če zadevna država članica ne prizna dovoljenja za promet, ki ga je izdala referenčna država članica, kot je navedeno v prvem vprašanju zgoraj, na podlagi splošne prakse, ki jo je sprejela zadevna država članica in v skladu s katero ni mogoče po samem pravu šteti, da so si različne soli istega aktivnega deleža bistveno podobne — ali zadevna država članica s tem, da ne prizna dovoljenja za promet, ki ga je izdala referenčna država članica v zgoraj navedenih okoliščinah, dovolj resno krši pravo Skupnosti v smislu drugega pogoja iz sodbe v združenih zadevah C-46/93 in C-48/93, Brasserie du Pecheur in Factortame? Podredno, katere dejavnike bi nacionalno sodišče moralo upoštevati pri odločitvi, da je tako nepriznanje dovolj resna kršitev?

      (1)  UL L311, str. 67.


title: Zadeva C-421/13: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. Julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundespatentgericht – Nemčija) – Apple, Inc. proti Deutsches Patent- und Markenamt (Predhodno odločanje — Znamke — Direktiva 2008/95/ES — Člena 2 in 3 — Znaki, ki lahko sestavljajo znamko — Razlikovalni učinek — Slikovna predstavitev ureditve vodilne trgovine (flagship store) — Registracija kot znamka za „storitve“ v zvezi s proizvodi, ki so naprodaj v tej trgovini)

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/20

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. Julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundespatentgericht – Nemčija) – Apple, Inc. proti Deutsches Patent- und Markenamt
   (Zadeva C-421/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Znamke - Direktiva 2008/95/ES - Člena 2 in 3 - Znaki, ki lahko sestavljajo znamko - Razlikovalni učinek - Slikovna predstavitev ureditve vodilne trgovine (flagship store) - Registracija kot znamka za „storitve“ v zvezi s proizvodi, ki so naprodaj v tej trgovini))
   2014/C 315/30
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundespatentgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Apple, Inc.

      Tožena stranka: Deutsches Patent- und Markenamt

      Izrek

   Člena 2 in 3 Direktive 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami je treba razlagati tako, da je predstavitev ureditve prodajnega mesta proizvodov zgolj s sliko, brez navedbe velikosti ali dimenzij, mogoče registrirati kot storitveno znamko za storitve, ki so povezane s temi proizvodi, vendar niso sestavni del njihove prodaje, če omogoča razlikovanje storitev vlagatelja prijave za registracijo od storitev drugih podjetij in če nobeden od razlogov za zavrnitev iz navedene direktive ne nasprotuje registraciji.

      (1)  UL C 313, 26.10.2013.


title: Zadeva T-411/12: Tožba, vložena 14. septembra 2012 – Celtipharm proti UUNT – Alliance Healthcare France (PHARMASTREET)

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/36

         Tožba, vložena 14. septembra 2012 – Celtipharm proti UUNT – Alliance Healthcare France (PHARMASTREET)
   (Zadeva T-411/12)
   2012/C 366/73
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Celtipharm (Vannes, Francija) (zastopnika: P. Greffe in C. Fendeleur, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Alliance Healthcare France SA (Gennevilliers, Francija)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za nično razglasi odločbo o popravku (odločbe z dne 2. maja 2012), ki jo je sprejel drugi odbor za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 26. junija 2012 v zadevi R 767/2011-2

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Alliance Healthcare France SA

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „PHARMASTREET“ za proizvode in storitve iz razredov 3, 5 in 35 – prijava znamke Skupnosti št. 8 658 445

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: nacionalna besedna znamka „PHARMASEE“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 35, 38, 42 in 44

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovoru se delno ugodi.

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožbi se ugodi in odločba oddelka za ugovora se zavrne.

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva C-284/11: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Varhoven administrativen sad – Bolgarija) – EMS-Bulgaria Transpot OOD proti Direktor na Direktsia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ Plovdiv (DDV — Direktiva 2006/112/ES — Pravica do odbitka — Prekluzivni rok za uveljavljanje pravice do odbitka DDV — Načelo učinkovitosti — Zavrnitev pravice do odbitka DDV — Načelo davčne nevtralnosti)

text:
               22.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/14

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Varhoven administrativen sad – Bolgarija) – EMS-Bulgaria Transpot OOD proti Direktor na Direktsia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ Plovdiv
   (Zadeva C-284/11) (1)

   (DDV - Direktiva 2006/112/ES - Pravica do odbitka - Prekluzivni rok za uveljavljanje pravice do odbitka DDV - Načelo učinkovitosti - Zavrnitev pravice do odbitka DDV - Načelo davčne nevtralnosti)
   2012/C 287/24
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Varhoven administrativen sad

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: EMS-Bulgaria Transport OOD

      Tožena stranka: Direktor na Direktsia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ Plovdiv

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Varhoven administrativen sad – Razlaga členov 179, 180 in 273 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) ter načela učinkovitosti, ki se obravnava v sodbi Sodišča, izdani v združenih zadevah C-95/07 in C-96/07, Ecotrade in drugi – Pravica do odbitka vstopnega davka – Nacionalna zakonodaja, ki podreja izvrševanje pravice do odbitka DDV s prekluzivnim rokom treh zaporednih davčnih obdobij od davčnega obdobja, v katerem je nastala pravica do odbitka – Zavrnitev pravice do odbitka zaradi neizpolnitve obveznosti prostovoljne registracije v skladu z DDV kot pridobitelj znotraj Skupnosti, in neizvrševanje pravice do odbitka v rokih.

      Izrek

               1.

               Člene 179(1), 180 in 273 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da dopuščajo prekluzivni rok za uveljavljanje pravice do odbitka, kot je ta v glavni stvari, če le-ta ne onemogoča ali čezmerno otežuje uveljavljanje pravice do odbitka. To mora presoditi nacionalno sodišče, ki lahko med drugim upošteva naknadno podaljšanje prekluzivnega roka in tudi dolžino postopka za registracijo za davek na dodano vrednost, ki jo je treba izvesti v tem istem roku, da je mogoče uveljavljati to pravico do odbitka.

               2.

               Načelo nevtralnosti v primeru prepoznega obračuna davka na dodano vrednost ne dopušča sankcije zavrnitve pravice do odbitka, vendar pa dopušča naložitev zamudnih obresti, pod pogojem da ta sankcija spoštuje načelo sorazmernosti, kar pa mora presoditi predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 238, 13.8.2011.


title: Zadeva T-434/10: Tožba, vložena 17. septembra 2010 – Václav Hrbek, ki posluje pod imenom BODY-HF, proti UUNT – The Outdoor Group (ALPINE PRO SPORTSWEAR & EQUIPMENT)

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/33

         Tožba, vložena 17. septembra 2010 – Václav Hrbek, ki posluje pod imenom BODY-HF, proti UUNT – The Outdoor Group (ALPINE PRO SPORTSWEAR & EQUIPMENT)
   (Zadeva T-434/10)
   ()
   2010/C 328/57
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Václav Hrbek, ki posluje pod imenom BODY-HF (Praga, Češka republika) (zastopnik: C. Jäger, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: The Outdoor Group Ltd (Northampton, Združeno kraljestvo)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 8. julija 2010 v zadevi R 1441/2009-2 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži, naj zavrne ugovor št. B1276692 in naj v celoti ugodi prijavi št. 5779351 za registracijo;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka;

               —

               drugi stranki pred odborom za pritožbe naj se, če bo intervenirala v tem postopku, naloži plačilo stroškov postopka, vključno s tistimi, ki so nastali tožeči stranki pred odborom za pritožbe in oddelkom za ugovore.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „ALPINE PRO SPORTSWEAR & EQUIPMENT“ za proizvode iz razredov 18, 24, 25 in 28 – prijava znamke Skupnosti št. 5779351

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: registracija znamke Skupnosti št. 2165017 kot figurativne znamke „alpine“ za proizvode iz razredov 18 in 25

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Tožeča stranka meni, da izpodbijana odločba krši člena 65(2) in 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe z izpodbijano odločbo zlorabil svoja pooblastila, saj naj bi bila neobjektivna in brez pravne podlage, ter napačno uporabil merila za ugotovitev verjetnosti zmede med prejšnjo znamko in izpodbijano znamko.


title: Zadeva C-471/13: Sklep predsednika Sodišča z dne 19. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Rüsselsheim – Nemčija) – Peter Link proti Condor Flugdienst GmbH

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/24

         Sklep predsednika Sodišča z dne 19. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Rüsselsheim – Nemčija) – Peter Link proti Condor Flugdienst GmbH
   (Zadeva C-471/13) (1)

   2014/C 184/40
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 344, 23.11.2013.


title: Zadeva T-26/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 27. septembra 2005 — GeoLogistics/Komisija („Carinska unija — Operacije zunanjega tranzita Skupnosti — Meso, namenjeno v Maroko — Goljufija — Zahtevek za odpust uvoznih dajatev — Člen 239 Uredbe (EGS) št. 2913/92 — Člen 905 Uredbe (EGS) št. 2454/93 — Klavzula pravičnosti — Obstoj posebnega položaja — Neobstoj goljufivega ravnanja ali očitne malomarnosti“)

text:
               12.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/19

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 27. septembra 2005 — GeoLogistics/Komisija
   (Zadeva T-26/03) (1)

   („Carinska unija - Operacije zunanjega tranzita Skupnosti - Meso, namenjeno v Maroko - Goljufija - Zahtevek za odpust uvoznih dajatev - Člen 239 Uredbe (EGS) št. 2913/92 - Člen 905 Uredbe (EGS) št. 2454/93 - Klavzula pravičnosti - Obstoj posebnega položaja - Neobstoj goljufivega ravnanja ali očitne malomarnosti“)
   (2005/C 281/34)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: GeoLogistics BV (Schiphol Rijk, Nizozemska) [Zastopniki: najprej H. de Bie in K. Schellaars, nato H. de Bie in A. Huizing, avocats]

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti [Zastopnika: X. Lewis, zastopnik, skupaj z F. Tuytschaever, avocat]

      Intervenient v podporo tožene stranke: Kraljevnina Španija [Zastopnika: L. Fraguas Gadea in J.M. Rodríguez Cárcamo, abogados del Estado]
   Predmet zadeve
   Tožba za razglasitev ničnosti odločbe Komisije REM 08/00 z dne 7. oktobra 2001, s katero je bil odpust uvoznih dajatev v korist tožeče stranke, ki je bil predmet zahtevka, ki ga je predložila Kraljevina Nizozemska, razglašen za neutemeljenega
   Izrek sodbe

               1)

               Odločba Komisije REM 08/00 z dne 7. oktobra 2001 se v delu, s katerim je zavrnjen odpust uvoznih dajatev, ki so bile naložene tožeči stranki za carinske operacije po 12. juniju 1995, razglasi za nično.

               2)

               Komisija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila tožeča stranka.

               3)

               Kraljevina Španija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 70 z dne 22.3.2003.


title: Zadeva C-645/11: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. aprila 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Land Berlin proti Ellen Mirjam Sapir, Michaelu J. Busseju, Mirjam M Birgansky, Gideonu Rumneyju, Benjaminu Ben-Zadoku, Heddi Brown (Uredba (ES) št. 44/2001 — Člena 1(1) in 6, točka 1 — Pojem „civilna in gospodarska zadeva“ — Plačilo, ki ga državni subjekt izvede brez pravnega temelja — Zahteva za vračilo tega plačila, uveljavljana v sodnem postopku — Določitev pristojnega sodišča v primeru povezanosti — Tesna povezanost tožbenih zahtevkov — Tožena stranka s stalnim prebivališčem v tretji državi)

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/11

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. aprila 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Land Berlin proti Ellen Mirjam Sapir, Michaelu J. Busseju, Mirjam M Birgansky, Gideonu Rumneyju, Benjaminu Ben-Zadoku, Heddi Brown
   (Zadeva C-645/11) (1)

   (Uredba (ES) št. 44/2001 - Člena 1(1) in 6, točka 1 - Pojem „civilna in gospodarska zadeva“ - Plačilo, ki ga državni subjekt izvede brez pravnega temelja - Zahteva za vračilo tega plačila, uveljavljana v sodnem postopku - Določitev pristojnega sodišča v primeru povezanosti - Tesna povezanost tožbenih zahtevkov - Tožena stranka s stalnim prebivališčem v tretji državi)
   2013/C 156/16
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka in vlagatelj revizije: Land Berlin

      Tožene stranke in nasprotne stranke v postopku z revizijo: Ellen Mirjam Sapir, Michael J Busse, Mirjam M Birgansky, Gideon Rumney, Benjamin Ben-Zadok, Hedda Brown

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesgerichtshof – Razlaga člena 1(1) in 6, točka 1, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42) – Pojem „civilne in gospodarske zadeve“ – Vprašanje vključitve tožbe za vračilo neupravičeno plačanih zneskov s strani državnega organa v okviru upravnega postopka zaradi povrnitve škode, nastale zaradi nacističnega režima

      Izrek

               1.

               Člen 1(1) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da pojem „civilne in gospodarske zadeve“ zajema zahtevo za vračilo zneska, izplačanega brez pravnega temelja, kadar javni organ, ki mu je organ, ustanovljen z zakonom o povrnitvi škode, nastale zaradi preganjanja v totalitarnem režimu, naložil, naj oškodovancu kot odškodnino izplača del izkupička od prodaje nepremičnine, temu oškodovancu pomotoma izplača celotni izkupiček in nato toži za vračilo zneska, izplačanega brez pravnega temelja.

               2.

               Člen 6, točka 1, Uredbe št. 44/2001 je treba razlagati tako, da med več tožbenimi zahtevki, vloženimi proti več toženim strankam s stalnim prebivališčem v drugih državah članicah, obstaja tesna povezanost v smislu te določbe, kadar te tožene stranke v okoliščinah, kot so te v postopku v glavni stvari, uveljavljajo dodatne zahtevke za povrnitev škode, o katerih je treba odločiti enotno.

               3.

               Člen 6, točka 1, Uredbe št. 44/2001 je treba razlagati tako, da se ne uporablja za tožene stranke, ki nimajo stalnega prebivališča v državi članici, kadar so tožene s tožbo, vloženo proti več toženim strankam, med katerimi so tudi osebe s stalnim prebivališčem v Evropski uniji.

      (1)  UL C 80, 17.3.2012.


title: Zadeva C-344/05 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 9. novembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Joël De Bry (Pritožba — Uradnik — Ocenjevanje — Karierno ocenjevalno poročilo — Ocenjevalno obdobje 2001/2002 — Pravice obrambe — Člen 26, drugi odstavek, Kadrovskih predpisov)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/17

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 9. novembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Joël De Bry
   (Zadeva C-344/05 P) (1)

   (Pritožba - Uradnik - Ocenjevanje - Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno obdobje 2001/2002 - Pravice obrambe - Člen 26, drugi odstavek, Kadrovskih predpisov)
   (2006/C 326/34)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: L. Lozano Palacios in M. H. Kraemer)

      Druga stranka v postopku: Joël De Bry (zastopnik: S. Orlandi, avocat)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (sodnik posameznik) z dne 12. julija 2005 v zadevi De Bry proti Komisiji (T-157/04), s katero je razveljavilo odločbo z dne 26. maja 2003 o kariernem ocenjevalnem poročilu tožeče stranke za obdobje od 1. julija 2001 do 31. decembra 2002
   Izrek

               1)

               Sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 12. julija 2005 v zadevi De Bry proti Komisiji (T-157/04), se delno razveljavi, kolikor je razglasila sporno odločbo Komisije z dne 26. maja 2003, na podlagi katere je postalo karierno ocenjevalno poročilo uradnika J. De Brya v zvezi z obdobjem od 1. julija 2001 do 31. decembra 2002 pravnomočno, za nično zaradi kršitve pravic do obrambe, zagotovljenih s členom 26 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti, in posledično zaradi neskladnosti med nekaterimi pojasnjevalnimi pripombami in ustrezno številčno oceno, kar zadeva očitek o nespoštovanju delovnega urnika.

               2)

               Tožba se zavrne.

               3)

               Vsaka od strank nosi svoje stroške, povezane s tem postopkom, in tiste, ki jih je priglasila v okviru postopka na prvi stopnji.

      (1)  UL C 281, 12.11.2005.


title: Zadeva T-77/08: Tožba, vložena 18. februarja 2008 – Dow Chemical proti Komisiji

text:
               9.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 116/22

         Tožba, vložena 18. februarja 2008 – Dow Chemical proti Komisiji
   (Zadeva T-77/08)
   (2008/C 116/41)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: The Dow Chemical Company (Midland, Združene države) (zastopnika: D. Schroeder in T. Graf, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije naj se, v delu v katerem se nanaša na tožečo stranko, razglasi za nično;

               —

               podredno, naj se bistveno zniža globa; in

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tožeče stranke v zvezi s to zadevo.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka predlaga delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2007)5910 konč. z dne 5. decembra 2007 (zadeva COMP/F/38.629 – Kloroprenski kavčuk), s katero je Komisija ugotovila, da je tožeča stranka skupaj z ostalimi podjetji, s tem ko je sodelovala v enotnem in nadaljevanjem sporazumu in/ali usklajenih ravnanjih v sektorju kloroprenskega kavčuka, kršila člen 81 ES in člen 53 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru.
   V podporo tožbenih razlogov tožeča stranka trdi, da je Komisija očitno nepravilno ugotovila dejansko stanje in napačno uporabila pravo, s tem ko je ugotovila, da je tožeča stranka odgovorna za kršitev joint venture DuPont Dow Elastomers. Tožeča stranka trdi, da Komisija ni dokazala, da je imela tožeča stranka odločilni vpliv na DuPont Dow Elastomers. Nadalje tožeča stranka ugovarja, da z DuPont Dow Elastomers ni tvorila enotne gospodarske enote.
   Tožeča stranka trdi tudi, da je Komisija očitno nepravilno ugotovila dejansko stanje, napačno uporabila pravo in za svojo odločitev ni podala ustrezne obrazložitve, s tem da:

               —

               je uporabila multiplikator za trajanje 6.5, čeprav je kršitev trajala le šest let in en mesec;

               —

               je za 10 % zvišala globo, ki je naložena tožeči stranki, da bi zagotovila zadostni odvračalni učinek; in

               —

               tožeči stranki ni dodelila najbolj ugodnega možnega zmanjšanja v višini 30 %.


title: Zadeva F-129/11: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 28. junija 2012 – BH proti Komisiji

text:
               22.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/42

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 28. junija 2012 – BH proti Komisiji
   (Zadeva F-129/11) (1)

   2012/C 287/78
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 25, 28.1.2012, str. 73.


title: Zadeva C-195/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundeskommunikationssenat (Avstrija)  27. aprila 2006  — Österreichischer Rundfunk (ORF)

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundeskommunikationssenat (Avstrija) 27. aprila 2006 — Österreichischer Rundfunk (ORF)
   (Zadeva C-195/06)
   (2006/C 178/26)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundeskommunikationssenat (Avstrija)
   Stranka v postopku v glavni stvari
   Österreichischer Rundfunk (ORF)
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člen 1(f) Direktive Sveta (1) z dne 3. oktobra 1989 o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov, v besedilu iz Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 97/36/ES (2) z dne 30. junija 1997 o spremembi Direktive 89/552/EGS o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov razlagati tako, da se za „televizijsko prodajo“ štejejo tudi oddaje ali deli oddaj, v katerih televizijska organizacija gledalcem ponuja možnost, da z neposredno izbiro komercialnih številk in s tem odplačno sodelujejo v nagradni igri prav te televizijske organizacije?

               2)

               V primeru, da je odgovor na vprašanje nikalen: Ali je treba člen 1(c) Direktive Sveta o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov z dne 3. oktobra 1989, v besedilu Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 97/36/ES z dne 30. junija 1997, o spremembi Direktive 89/552/EGS o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov razlagati tako, da se za televizijsko oglaševanje štejejo tudi tiste izjave v oddajah ali delih oddaj, pri katerih televizijska organizacija gledalcem ponuja možnost, da z neposredno izbiro komercialnih številk in s tem odplačno sodelujejo v nagradni igri prav te televizijske organizacije?

      (1)  UL L 298, str. 23.

      (2)  UL L 202, str. 60.


title: Zadeva F-113/10: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 15. februarja 2012 – AT proti EACEA (Javni uslužbenci — Začasni uslužbenec — Poročilo o ocenjevanju — Dokončnost — Rok za vložitev tožbe — Zamuda — Predčasna odpoved pogodbe za določen čas zaradi strokovne nesposobnosti — Sodni nadzor — Očitna napaka pri presoji)

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/26

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 15. februarja 2012 – AT proti EACEA
   (Zadeva F-113/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Začasni uslužbenec - Poročilo o ocenjevanju - Dokončnost - Rok za vložitev tožbe - Zamuda - Predčasna odpoved pogodbe za določen čas zaradi strokovne nesposobnosti - Sodni nadzor - Očitna napaka pri presoji)
   2012/C 138/52
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: AT (zastopnika: S. Rodrigues et C. Bernard-Glanz, odvetnika)

      Tožena stranka: EACEA (zastopniki: F. Couplan in D. Homann, zastopnika, B. Wägenbaur, odvetnik)

      Predmet

   Prvič, predlog za razglasitev ničnosti kariernega ocenjevalnega poročila tožeče stranke za obdobje od 1. junija do 31. decembra 2008, drugič, razglasitev ničnosti odločbe organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb o zaposlitvi, s katero je bila predčasno odpovedana pogodba o zaposlitvi tožeče stranke za določen čas in tretjič, predlog za odškodnino.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               AT nosi vse stroške.

      (1)  UL C 72, 5.3.2011, str. 35.


title: Zadeva C-25/10: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 10. februarja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de première instance de Liège – Belgija) – Missionswerk Werner Heukelbach eV proti državi Belgiji – SPF Finances (Neposredno obdavčenje — Prosti pretok kapitala — Davek na dediščine — Volilo v korist nepridobitnih organizacij — Zavrnitev uporabe znižane stopnje, če imajo te organizacije poslovni sedež v drugi državi članici od tiste, v kateri je zapustnik dejansko prebival ali delal — Omejitev — Utemeljitev)

text:
               2.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/8

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 10. februarja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de première instance de Liège – Belgija) – Missionswerk Werner Heukelbach eV proti državi Belgiji – SPF Finances
   (Zadeva C-25/10) (1)

   (Neposredno obdavčenje - Prosti pretok kapitala - Davek na dediščine - Volilo v korist nepridobitnih organizacij - Zavrnitev uporabe znižane stopnje, če imajo te organizacije poslovni sedež v drugi državi članici od tiste, v kateri je zapustnik dejansko prebival ali delal - Omejitev - Utemeljitev)
   2011/C 103/12
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de première instance de Liège

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Missionswerk Werner Heukelbach eV

      Tožena stranka: država Belgija

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal de première instance de Liège – Razlaga členov 18 PDEU, 45 PDEU, 49 PDEU in 54 PDEU – Davki na dediščino – Zavrnitev uporabe znižane stopnje, ki se uporablja za volila nepridobitnim združenjem in družbenokoristnim ustanovam, če imajo ta združenja in ustanove poslovni sedež v drugi državi članici od tiste, v kateri je zapustnik prebival ali delal – Diskriminacija glede na državljanstvo – Omejitev pravice do ustanavljanja

      Izrek

   Člen 63 PDEU nasprotuje zakonodaji države članice, s katero so do znižane stopnje davkov na dediščino lahko upravičene zgolj nepridobitne organizacije s poslovnim sedežem v tej državi članici ali v državi članici, v kateri je zapustnik ob svoji smrti dejansko prebival ali delal oziroma v kateri je prej dejansko prebival ali delal.

      (1)  UL C 100, 17.4.2010.


title: Zadeva T-36/14: Tožba, vložena 15. januarja 2014 – St’art in drugi proti Komisiji

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/42

         Tožba, vložena 15. januarja 2014 – St’art in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-36/14)
   2014/C 135/54
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: St’art – Fonds d’investissement dans les entreprises culturelles (Mons, Belgija), Stichting Cultuur – Ondernemen (Amsterdam, Nizozemska) in Angel Capital Innovations Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: L. Dehin in C. Brüls, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno ter posledično razglasi ničnost izpodbijanih aktov:

                           —

                           bodisi sklepa Evropske komisije neznanega datuma o dokončanju projekta „Factor SI.2.609157-2/G/ENT/CIP/11/C/N03C011“ in posledično prenehanju izplačevanja finančne pomoči, dodeljene konzorciju, ki ga sestavljajo tožeče stranke;

                           —

                           bodisi sklepa z dne 29. novembra 2013 o potrditvi navedenega sklepa;

               —

               nasprotni stranki naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški odvetnika in zastopnika.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev obveznosti obrazložitve in kršitev pravice do pravičnega obravnavanja ter splošnega načela dobrovernega izvajanja sporazumov in pogodbenih pogojev, ker je obrazložitev Komisije neustrezna in ni izpolnjen noben od pogojev za odpoved pogodbe. Tožeče stranke trdijo, da to, da so bili cilji, ki naj bi se dosegli s projektom, doseženi z drugimi sredstvi, zaradi česar projekt ni več imel cilja, ni veljaven razlog za odpoved pogodbe o subvencioniranju.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na prekoračitev in izkrivljanje pooblastil ter kršitev pravice do dobrega upravljanja, načela kontradiktornosti in splošnega načela „patere legem quam ipse fecisti“, ker Komisija ni navedla elementov, ki po eni strani omogočajo ugotovitev, ali je preučila stališča konzorcija, katerega del so tožeče stranke, in po drugi razlogov, iz katerih je ta stališča zavrnila.


title: Zadeva T-223/14: Tožba, vložena 9. aprila 2014 – Ewald Dörken proti UUNT – Schürmann (VENT ROLL)

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/35

         Tožba, vložena 9. aprila 2014 – Ewald Dörken proti UUNT – Schürmann (VENT ROLL)
   (Zadeva T-223/14)
   2014/C 184/57
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ewald Dörken AG (Herdecke, Nemčija) (zastopnik: N. Grüger, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Wolfram Schürmann (Neuhausen, Švica)

      Predlogi

   Tožeča stranka predlaga, naj se

               —

               odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 30. januarja 2014 v zadevi R 2156/2012-4 razveljavi in izpodbijana odločba spremeni tako, da se zahteva za ugotovitev ničnosti v celoti zavrne;

               —

               podredno, odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 30. januarja 2014 v zadevi R 2156/2012-4 razveljavi glede proizvodov iz razreda 6: „Železni trakovi za gradnjo“ in razreda 7: „Podnapetostni trakovi“ in izpodbijana odločba spremeni tako, da se zahteva za ugotovitev ničnosti zavrne;

               —

               naloži plačilo stroškov postopka, ki so nastali toženi stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka „VENT ROLL“ za proizvode iz razredov 6, 17 in 19 – Znamka Skupnosti št. 3 817 491

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Wolfram Schürmann

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: absolutni razlogi za zavrnitev v skladu s členom 52(1)(a) v povezavi s členom 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009, slaba vera v skladu s členom 52(1)(b) Uredbe št. 207/2009 in relativni razlog za neveljavnost brez dovoljenja označena blagovne znamke, registrirane v imenu posrednika, v skladu s členom 53(1)(b) Uredbe št. 207/2009

      Odločba oddelka za izbris: zahtevi za ugotovitev ničnosti se ugodi

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 52(1) v povezavi s členom 7(1)(b) in (2) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 52(1) v povezavi s členom 7(1)(c) in (2) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena. 76(2) Uredbe št. 207/2009 v povezavi s pravilom 40(3) Uredbe št. 2868/95;

               —

               kršitev členov 76 in 78 Uredbe št. 207/2009 in pravila 37(b)(iv) in pravila 57 Uredbe št. 2868/95;

               —

               kršitev člena 76(1) Uredbe št. 207/2009 v povezavi s pravilom 37(a)(iii) Uredbe št. 2868/95 v povezavi s členom 83 Uredbe št. 2047/2009;

               —

               kršitev člena 76(1) Uredbe št. 207/2009 v povezavi s pravilom 37(a)(iii) in (b)(i) Uredbe št. 2868/95;


title: Zadeva C-564/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 2. decembra 2010 – Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung proti Pfeifer & Langen Kommanditgesellschaft

text:
               5.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 2. decembra 2010 – Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung proti Pfeifer & Langen Kommanditgesellschaft
   (Zadeva C-564/10)
   2011/C 72/06
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

      Tožena stranka: Pfeifer & Langen Kommanditgesellschaft

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali velja člen 3 Uredbe (1) tudi za zastaranje obrestnega zahtevka, ki se v skladu z nacionalnim pravom dolguje poleg vračila koristi, ki je bila pridobljena nezakonito na podlagi nepravilnosti?

               2.

               Če je dogovor na vprašanje 1 pritrdilen: Ali je treba v primerjavo rokov, ki jo zahteva člen 3(3) Uredbe, vključiti le trajanje roka ali pa je treba vključiti tudi nacionalne določbe, ki premaknejo začetek roka na konec koledarskega leta, v katerem nastane zahtevek (v tej zadevi obrestni), ne da bi bile za to potrebne dodatne okoliščine?

               3.

               Ali zastaralni rok tudi za obrestne zahtevke začne teči s storitvijo nepravilnosti oziroma s prenehanjem trajajoče ali nadaljevane nepravilnosti, čeprav se obrestni zahtevki nanašajo na poznejše obdobje in zato nastanejo šele pozneje? Ali člen 3(1), drugi pododstavek, Uredbe tudi glede obrestnih zahtevkov odmika nastop zastaranja pri trajnih ali nadaljevanih nepravilnostih na prenehanje nepravilnosti?

               4.

               Kdaj preneha učinek pretrganja odločbe pristojnega organa v skladu s členom 3(1), tretji pododstavek, drugi stavek, Uredbe, s katero je ugotovljen sporni zahtevek (v tej zadevi obrestni) po temelju?

      (1)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (UL L 312, str. 1).


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 2. junija 2005 v zadevi C-15/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Bundesvergabeamt): Koppensteiner GmbH proti Bundesimmobiliengesellschaft mbH (Javna naročila — Direktiva 89/665/EGS — Revizijski postopek oddaje javnih naročil — Odločba o umiku razpisa za javno naročilo po odprtju ponudb — Sodni nadzor — Obseg — Načelo učinkovitosti)

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/14

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 2. junija 2005
   v zadevi C-15/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Bundesvergabeamt): Koppensteiner GmbH proti Bundesimmobiliengesellschaft mbH (1)

   (Javna naročila - Direktiva 89/665/EGS - Revizijski postopek oddaje javnih naročil - Odločba o umiku razpisa za javno naročilo po odprtju ponudb - Sodni nadzor - Obseg - Načelo učinkovitosti)
   (2005/C 182/26)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-15/04, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče z odločbo Bundesvergabeamt (Avstrija) z dne 12. januarja 2004, ki je prispela na Sodišče dne 19. januarja 2004, v postopku v glavni stvari, ki poteka med Koppensteiner GmbH in Bundesimmobiliengesellschaft mbH, je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, R. Silva de Lapuerta, sodnica, C. Gulmann (poročevalec), P. Kūris in G. Arestis, sodniki, generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: R. Grass, dne 2. junija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Pristojno sodišče ne sme uporabiti nacionalnih predpisov, ki preprečujejo izpolnitev obveznosti iz členov 1(1) in 2(1)(b) Direktive Sveta z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (89/665/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev.

      (1)  UL C 85, 03.04.2004.


title: Zadeva C-254/05: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 7. junija 2007 Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji (Neizpolnitev obveznosti države – Člena 28 ES in 30 ES – Količinske omejitve pri uvozu – Ukrepi z enakim učinkom – Sistemi za avtomatsko detekcijo požara s točkovnim detektorjem – Zahteva po skladnosti z nacionalnim standardom – Nacionalna homologacija)

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/4

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 7. junija 2007 Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-254/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Člena 28 ES in 30 ES - Količinske omejitve pri uvozu - Ukrepi z enakim učinkom - Sistemi za avtomatsko detekcijo požara s točkovnim detektorjem - Zahteva po skladnosti z nacionalnim standardom - Nacionalna homologacija)
   (2007/C 170/06)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: B. Stromsky, zastopnik)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija (zastopnik: M. Wimmer, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 28 ES – Nacionalna ureditev, ki zahteva, da so sistemi za avtomatsko detekcijo požara s točkovnim detektorjem, ki so zakonito proizvedeni ali trženi v drugi državi članici in nimajo oznake „CE“, usklajeni z nacionalnim standardom, podvrženi homologaciji in v tem okviru podvrženi testiranju in preverjanju, ki je bilo že opravljeno v drugi državi članici.
   Izrek

               1)

               Kraljevina Belgija, s tem ko je zahtevala, da so sistemi za avtomatsko detekcijo požara s točkovnim detektorjem, ki so zakonito proizvedeni ali trženi v drugi državi članici in nimajo oznake „CE“:

                           —

                           usklajeni z belgijskim standardom NBN S 21-100 za sestavo splošnih sistemov za avtomatsko detekcijo požara s točkovnim detektorjem, iz septembra 1986, kot je bil spremenjen z dodatkom št. 2 iz avgusta 1996,

                           —

                           podvrženi homologaciji s strani BOSEC (Belgian Organisation for Security Certification), to oviro pa še povečujejo nesorazmerni stroški homologacije,

                           —

                           podvrženi testiranju in preverjanju v okviru te homologacije, ki v bistvu pomenita podvajanje s preverjanji, ki so bila že opravljena v okviru drugih postopkov v drugi državi članici,

                     ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 28 ES.

               2)

               Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 205, 20.8.2005.


title: Zadeva T-714/15: Tožba, vložena 2. decembra 2015 – Makhlouf/Svet

text:
               15.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 59/34

         Tožba, vložena 2. decembra 2015 – Makhlouf/Svet
   (Zadeva T-714/15)
   (2016/C 059/39)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Rami Makhlouf (Damask, Sirija) (zastopnik: E. Ruchat, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbo tožeče stranke razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               posledično, Evropski uniji naloži povrnitev vse škode, nastale tožeči stranki, in sicer v znesku, ki ga Splošno sodišče pravično določi;

               —

               Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja edini razlog, ki se nanaša na to, da je tožeča stranka utrpela nepremoženjsko škodo, ki naj bi se kazala v okrnitvi njenega ugleda in naj bi bila v neposredni vzročni zvezi z ukrepi, ki jih je sprejel Svet Evropske unije, ki naj bi bil za to škodo odgovoren.


title: Zadeva C-132/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven administrativen sad (Bolgarija) 1. marca 2016 – Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Sofia/Iberdrola Inmobilaria Real Estate Investments EOOD

text:
               17.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven administrativen sad (Bolgarija) 1. marca 2016 – Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Sofia/Iberdrola Inmobilaria Real Estate Investments EOOD
   (Zadeva C-132/16)
   (2016/C 175/13)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Varhoven administrativen sad

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagatelj kasacijske pritožbe: Direktor na Direktsia Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika – Sofia

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo:„Iberdrola Inmobilaria Real Estate Investments“ EOOD

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali členi 26(1)(b), 168(a) in 176 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) nasprotujejo določbi nacionalnega prava, kot je člen 70(1), točka 2, ZDDS, ki omejuje pravico do odbitka vstopnega DDV za storitve gradnje ali prenove nepremičnine v lasti tretje osebe, ki jih uporablja tako prejemnik storitve kot tretja oseba, samo zato ker tretja oseba brezplačno prejme rezultat teh storitev, ne da bi se upoštevalo, da se bodo storitve uporabljale v okviru gospodarske dejavnosti prejemnika, ki je davčni zavezanec?

               2.

               Ali členi 26(1)(b), 168(a) in 176 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost nasprotujejo davčni praksi, v skladu s katero se pravica do odbitka vstopnega DDV ne prizna za storitve, če se stroški teh storitev vknjižijo kot splošni stroški davčnega zavezanca, zato ker so nastali pri gradnji ali prenovi nepremičnine, katere lastnik je druga oseba, ne da bi se upoštevalo, da bo prejemnik gradbenih storitev to nepremičnino prav tako uporabljal v okviru svoje gospodarske dejavnosti?

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva T-461/10: Tožba, vložena 27. septembra 2010 – Boyle proti Komisiji

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/42

         Tožba, vložena 27. septembra 2010 – Boyle proti Komisiji
   (Zadeva T-461/10)
   ()
   2010/C 328/70
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Cathal Boyle (Killybegs, Irska), (zastopniki: A. Collins SC, N. Travers, barrister, in D. Barry, solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Za ničnega naj se razglasi Sklep Komisije C(2010) 4751 z dne 13. julija 2010, ki je bil v obliki dopisa vročen Irski, tožeči stranki pa je bil vročen 16. julija 2010, s katerim je bila zavrnjena zahteva za povečanje zmogljivosti predlaganega novega plovila s pelagičnimi vlečnimi mrežami, ki bi nadomestilo MFV Marie Dawn, in ki je bil sprejet za nadomestitev odločitve o tej zahtevi iz Odločbe Komisije št. 2003/245 z dne 4. aprila 2003 o zahtevah, ki jih je prejela Komisija, za povečanje ciljev VULP IV zaradi izboljšav glede varnosti, pomorske navigacije, higiene, kakovosti proizvodov in delovnih pogojev za plovila, katerih skupna dolžina znaša več kot 12 metrov (UL L 90, str. 48), ki je bila v delu, ki se nanaša na tožečo stranko, razglašena za nično s sodbo Splošnega sodišča z dne 13. junija 2006 v združenih zadevah Boyle in drugi proti Komisiji, od T-218/03 do T-240/03, ZOdl., str. II-1699, in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s tožbo na podlagi člena 263 PDEU predlaga razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2010) 4751 z dne 13. julija 2010, ki je bil v obliki dopisa vročen Irski, tožeči stranki pa je bil vročen 16. julija 2010, s katerim je bila zavrnjena zahteva za povečanje zmogljivosti predlaganega novega plovila s pelagičnimi vlečnimi mrežami, ki bi nadomestilo MFV Marie Dawn, in ki je bil sprejet za nadomestitev odločitve o tej zahtevi iz Odločbe Komisije št. 2003/245 z dne 4. aprila 2003 o zahtevah, ki jih je prejela Komisija, za povečanje ciljev VULP IV zaradi izboljšav glede varnosti, pomorske navigacije, higiene, kakovosti proizvodov in delovnih pogojev za plovila, katerih skupna dolžina znaša več kot 12 metrov (UL L 90, str. 48), ki je bila v delu, ki se nanaša na tožečo stranko, razglašena za nično s sodbo Splošnega sodišča z dne 13. junija 2006 v združenih zadevah Boyle in drugi proti Komisiji, od T-218/03 do T-240/03, ZOdl., str. II-1699.
   Tožeča stranka za utemeljitev tožbe navaja naslednje tožbene razloge:

               Prvič, tožeča stranka trdi, da je tožena stranka ravnala brez pravne podlage. Člen 4(2) Odločbe Sveta št. 97/413/ES z dne 26. junija 1997 o ciljih in podrobnih pravilih za prestrukturiranje ribiškega sektorja Skupnosti za obdobje od 1. januarja 1997 do 31. decembra 2001, da bi se doseglo trajno ravnovesje med viri in njihovim izkoriščanjem (UL L 175, str. 27), še naprej zagotavlja ustrezno pravno podlago za izpodbijani sklep in zato Komisija domnevno ni imela pravne podlage za sprejetje sklepa kot ad hoc sklepa.

               Drugič, tožeča stranka trdi, da je Komisija storila bistveno kršitev postopka. Navaja, da bi bilo treba izpodbijani sklep v skladu z Odločbo Sveta 97/413/ES sprejeti v skladu s postopkom upravljalnega odbora in da je Komisija s tem, da se je odločila za sprejetje sklepa kot ad hoc sklepa, storila bistveno kršitev postopka.

               Tretjič, tožeča stranka trdi, da je Komisija z napačno razlago člena 4(2) Odločbe Sveta 97/413/ES prekoračila pooblastila, zlasti s tem, da se je oprla na neupoštevna merila in da ni upoštevala opredelitve „ribolovnega napora“ iz Odločbe Sveta št. 97/413/ES in iz ribiške zakonodaje Skupnosti, ki se je uporabljala v času zahteve tožeče stranke za varno tonažo iz decembra 2001.

               Poleg tega tožeča stranka trdi, da izpodbijani sklep vsebuje več očitnih napak pri presoji zahteve tožeče stranke za varno tonažo. Navaja, da je odločitev Komisije, da zavrne zahtevo tožeče stranke zaradi večje prostornine pod glavnim krovom predlaganega novega plovila v primerjavi z Marie Dawn, očitno napačna, tako kot je napačna tudi njena predpostavka, da bo „ribolovni napor“ predlaganega novega plovila večji od ribolovnega napora Marie Dawn.

               Nazadnje tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila pravico do enakega obravnavanja. Navaja, da zavrnitev zahteve zaradi večje prostornine pod glavnim krovom predlaganega novega plovila predstavlja očitno različno obravnavanje, ki pomeni nedovoljeno diskriminacijo tožeče stranke glede na popolnoma drugačen pristop pri obravnavi nekaterih zahtev za dodatno varno tonažo, katerim je bilo ugodeno z Odločbo Komisije št. 2003/245, kakor tudi v zvezi z eno izmed zahtev, ki je bila sprva s to odločbo zavrnjena, nato pa odobrena s Sklepom Komisije C(2010) 4765 z dne 13. julija 2010.


title: Zadeva C-181/11 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 12. julija 2012 – Compañía Española de Tabaco en Rama, SA (Cetarsa) proti Evropski komisiji (Pritožba — Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Španski trg nakupa in prve predelave surovega tobaka — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Določanje cen in razdelitev trga — Globe — Enako obravnavanje — Maksimalna omejitev 10 % prometa — Sodelovanje — Izkrivljanje dokazov — Očitna napaka pri presoji — Neobrazložitev)

text:
               22.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/13

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 12. julija 2012 – Compañía Española de Tabaco en Rama, SA (Cetarsa) proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-181/11 P) (1)

   (Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Španski trg nakupa in prve predelave surovega tobaka - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Določanje cen in razdelitev trga - Globe - Enako obravnavanje - Maksimalna omejitev 10 % prometa - Sodelovanje - Izkrivljanje dokazov - Očitna napaka pri presoji - Neobrazložitev)
   2012/C 287/22
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnica: Compañía Española de Tabaco en Rama, SA (Cetarsa) (zastopniki: M. Araujo Boyd, J. Buendía Sierra in Á. Givaja Sanz, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: F. Castillo de la Torre, E. Gippini Fournier in L. Malferrari, zastopniki)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 3. februarja 2011 v zadevi Cetarsa proti Komisiji (T-33/05), s katero je Splošno sodišče zavrnilo predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2004) 4030 konč. z dne 20. oktobra 2004 o postopku na podlagi člena 81(1) [ES] (zadeva COMP/C.38.238/B.2 – Surovi tobak – Španija) in nasprotna pritožba Komisije za zvišanje zneska globe, naložene pritožnici

      Izrek

               1.

               Glavna in nasprotna pritožba sta zavrnjeni.

               2.

               Compañía española de tabaco en Rama SA (Cetarsa) se naloži plačilo stroškov, ki se nanašajo na glavno pritožbo.

               3.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov, ki se nanašajo na nasprotno pritožbo.

      (1)  UL C 186, 25.6.2011.