title: Zadeva T-505/10: Tožba, vložena 18. oktobra 2010 – Höganäs proti UUNT – Haynes (ASTALOY)

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/55

         Tožba, vložena 18. oktobra 2010 – Höganäs proti UUNT – Haynes (ASTALOY)
   (Zadeva T-505/10)
   ()
   2010/C 346/108
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Höganäs AB (Höganäs, Švedska) (zastopnik: L.-E. Ström, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Haynes International, Inc. (Kokomo, ZDA)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 18. avgusta 2010 v zadevi R 1530/2009-4 naj se razveljavi;

               —

               odločba o ugovoru št. B 85624 naj se zavrne; in

               —

               toženi stranki in drugi stranki pred odborom za pritožbe naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „ASTALOY“ za proizvode iz razreda 6 – prijava znamke Skupnosti št. 3890233

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: registrirana besedna znamka Skupnosti „HASTELLOY“ (št. 55400) za proizvode iz razreda 6

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Tožeča stranka meni, da sta z izpodbijano odločbo kršena člena 8 in 9 Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno presodil verjetnost zmede in podobnost nasprotujočih si znamk.


title: Zadeva T-266/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. septembra 2014 – Brainlab proti UUNT (Curve) (Znamka Skupnosti – Prijava besedne znamke Skupnosti Curve – Absolutni razlog za zavrnitev – Znamka, ki nasprotuje javnemu redu ali sprejetim moralnim načelom – Člen 7(1)(f) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               10.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 395/45

      Sodba Splošnega sodišča z dne 26. septembra 2014 – Brainlab proti UUNT (Curve)
      (Zadeva T-266/13) (1)

      ((Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti Curve - Absolutni razlog za zavrnitev - Znamka, ki nasprotuje javnemu redu ali sprejetim moralnim načelom - Člen 7(1)(f) Uredbe (ES) št. 207/2009))
      (2014/C 395/56)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Brainlab AG (Feldkirchen, Nemčija) (zastopnik: J. Bauer, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, agent)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 15. marca 2013 (zadeva R 2073/2012-4) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka Curve kot znamke Skupnosti.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Brainlab AG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 215, 27.7.2013.


title: Združeni zadevi C-141/12 in C-372/12: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Middelburg, Raad van State – Nizozemska) – Y.S. (C-141/12), Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel (C-372/12) proti Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel (C-141/12), M S (C-372/12) (Predhodno odločanje — Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov — Direktiva 95/46/ES — Členi 2, 12 in 13 — Pojem, osebni podatek‘ — Obseg pravice do dostopa, ki jo ima posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki — Podatki, ki se nanašajo na prosilca za dovoljenje za prebivanje, in pravna analiza, vsebovani v pripravljalnem upravnem dokumentu za odločbo — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Člena 8 in 41)

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/2

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Middelburg, Raad van State – Nizozemska) – Y.S. (C-141/12), Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel (C-372/12) proti Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel (C-141/12), M S (C-372/12)
   (Združeni zadevi C-141/12 in C-372/12) (1)

   ((Predhodno odločanje - Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov - Direktiva 95/46/ES - Členi 2, 12 in 13 - Pojem, osebni podatek‘ - Obseg pravice do dostopa, ki jo ima posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki - Podatki, ki se nanašajo na prosilca za dovoljenje za prebivanje, in pravna analiza, vsebovani v pripravljalnem upravnem dokumentu za odločbo - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člena 8 in 41))
   2014/C 315/02
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Middelburg, Raad van State

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Y.S. (C-141/12), Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel (C-372/12)

      Toženi stranki: Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel (C-141/12), M S (C-372/12)

      Izrek

               1.

               Člen 2(a) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov je treba razlagati tako, da so podatki o prosilcu za dovoljenje za prebivanje, vsebovani v upravnem dokumentu, kakršno je „poročilo“ v postopku v glavni stvari, v katerem so navedeni razlogi, s katerimi uslužbenec, ki je zadolžen za pripravo predloga odločbe, v postopku pred sprejetjem odločbe o prošnji za tako dovoljenje utemelji ta predlog odločbe, in morebitni taki podatki, ki jih vsebuje pravna analiza, vsebovana v tem dokumentu, „osebni podatki“ v smislu te določbe, navedene analize kot take pa ni mogoče opredeliti za osebni podatek.

               2.

               Člen 12(a) Direktive 95/46 in člen 8(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da ima prosilec za dovoljenje za prebivanje pravico dostopa do vseh osebnih podatkov, ki se nanašajo nanj in jih nacionalni upravni organi obdelujejo v smislu člena 2(b) te direktive. Za uresničitev te pravice zadostuje, da ta prosilec prejme popoln pregled vseh teh podatkov v razumljivi obliki, to je obliki, ki temu prosilcu omogoča, da se z njimi seznani in preveri, ali so točni in ali se obdelujejo v skladu s to direktivo, da bi lahko po potrebi izvrševal pravice, ki mu jih daje ta direktiva.

               3.

               Člen 41(2)(b) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da se prosilec za dovoljenje za prebivanje pred nacionalnimi organi na to določbo ne more sklicevati.

      (1)  UL C 157, 2.6.2012.

      UL C 303, 6.10.2012.


title: Zadeva C-559/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgija) 29. novembra 2010 – Deli Ostrich NV proti Belgische Staat

text:
               19.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgija) 29. novembra 2010 – Deli Ostrich NV proti Belgische Staat
   (Zadeva C-559/10)
   2011/C 55/32
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgija)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Deli Ostrich NV

      Tožena stranka: država Belgija

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen Sodišče prosi za odgovor na vprašanje, katero tarifno številko je bilo ob vložitvi prijave z dne 22. oktobra 2007 treba uporabiti za uvozne carine za meso, glede katerega ni sporno, da ne prihaja od pitanih kamel.


title: Zadeva T-458/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2016 – Automobile Club di Brescia/EUIPO – Rebel Media (e-miglia) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije e-miglia — Prejšnje besedne znamke Evropske unije MILLE MIGLIA — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/25

         Sodba Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2016 – Automobile Club di Brescia/EUIPO – Rebel Media (e-miglia)
   (Zadeva T-458/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije e-miglia - Prejšnje besedne znamke Evropske unije MILLE MIGLIA - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 022/32)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Automobile Club di Brescia (Brescia, Italija) (zastopnika: F. Celluprica in F. Fischetti, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Rebel Media Ltd (Wilmslow, Združeno kraljestvo) (zastopnika: P. Schotthöfer in F. Steiner, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora EUIPO za pritožbe z dne 9. junija 2015 (zadeva R 1990/2014-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Automobile Club di Brescia in Rebel Media.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Nasprotna tožba se zavrne.

               3.

               Družbi Automobile Club di Brescia in Rebel Media Ltd nosita svoje stroške in vsaka polovico stroškov EUIPO.

      (1)  UL C 328, 5.10.2015.


title: Zadeva C-461/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski, vložena dne 22. oktobra 2004

text:
               18.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/8

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski, vložena dne 22. oktobra 2004
   (Zadeva C-461/04)

      (Jezik postopka: nizozemščina)

   (2004/C 314/17)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata C. O'Reilly in R. Troosters, zastopnika, je dne 22. oktobra 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Kraljevini Nizozemski.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, da:

               1.

               ugotovi, da Kraljevina Nizozemska s tem, ko no sprejela zakonov in drugih prepisov potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2001/55/ES (1) z dne 20. julija 2001 o najnižjih standardih za dodelitev začasne zaščite v primeru množičnega prihoda razseljenih oseb in o ukrepih za uravnoteženje prizadevanj in posledic za države članice pri sprejemanju takšnih oseb ali vsaj ni sporočila teh predpisov Komisiji, ni izpolnila svojih obveznosti iz te direktive;

               2.

               Kraljevini Nizozemski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok, določen za uskladitev s to direktivo, se je iztekel dne 31. decembra 2002.

      (1)  UL L 212, 7.8.2001, str. 12-13.


title: Zadeva C-586/16 P: Pritožba, ki sta jo vložili Sun Pharmaceutical Industries Ltd, nekdanja Ranbaxy Laboratories Ltd, in Ranbaxy (UK) Ltd 17. novembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 8. septembra 2016 v zadevi T-460/13, Sun Pharmaceutical Industries Ltd, nekdanja Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd/Evropska komisija

text:
               30.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/22

         Pritožba, ki sta jo vložili Sun Pharmaceutical Industries Ltd, nekdanja Ranbaxy Laboratories Ltd, in Ranbaxy (UK) Ltd 17. novembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 8. septembra 2016 v zadevi T-460/13, Sun Pharmaceutical Industries Ltd, nekdanja Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd/Evropska komisija
   (Zadeva C-586/16 P)
   (2017/C 030/27)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnici: Sun Pharmaceutical Industries Ltd, nekdanja Ranbaxy Laboratories Ltd, in Ranbaxy (UK) Ltd (zastopniki: R. Vidal, A. Penny, Solicitors, B. Kennelly QC, Barrister)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnici Sodišču predlagata, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-460/13 v delu, v katerem je zavrnjen njun predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Evropske komisije z dne 19. junija 2013 v zadevi COMP/39226 – Lundbeck (citalopram), s katerim je bila ugotovljena kršitev člena 101(1) PDEU in člena 53 Sporazuma o EGP zaradi cilja, v delu, v katerem se ta sklep nanaša na pritožnici;

               —

               razglasi ničnost člena 1(4) Sklepa v delu, v katerem se nanaša na pritožnici;

               —

               razglasi ničnost člena 2(4) Sklepa v delu, v katerem sta v njem pritožnicama naloženi globi, ali, podredno, zmanjša globo, in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov pritožnic v zvezi s tem postopkom in katerimi koli drugimi ukrepi, ki so po mnenju Sodišča potrebni.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo test za ugotavljanje kršitve člena 101(1) PDEU „zaradi cilja“, ki ga je uvedlo Sodišče Evropske unije (v nadaljevanju: Sodišče) v zadevi Cartes Bancaires/Komisija (C-67/13 P, EU:C:2014:2204, v nadaljevanju: sodba Cartes Bancaires). Sporazum med pritožnicama in družbo H. Lundbeck A/S (v nadaljevanju: Lundbeck), ki je začel učinkovati 16. junija 2002 (v nadaljevanju: sporazum), po naravi ni bil škodljiv za konkurenco. Njegov namen je bil prima facie razrešiti patentni spor med pritožnicama in družbo Lundbeck. Komisija bi morala za odgovor na vprašanje, ali je bil sporazum dejansko škodljiv za konkurenco, preučiti njegove učinke.

               2.

               Splošno sodišče je z ugotovitvijo, da je v času sklenitve sporazuma med pritožnicama in družbo Lundbeck dejansko obstajala „potencialna konkurenca“, očitno izkrivilo dokaze v spisu. Komisija je morala objektivno dokazati, da sta imeli pritožnici resnično in konkretno možnost za vstop na trg na gospodarsko vzdržen način. Iz dokazov je bilo razvidno, da (a) tak vstop ni bil resnično ali konkretno mogoč, niti objektivno niti kar zadeva gospodarsko vzdržnost, pred potekom veljavnosti sporazuma, in (b) pritožnici v pogajanjih pred sklenitvijo sporazuma nista nameravali pokazati iskrenosti glede njune pripravljenosti za vstop na trg in sta družbo Lundbeck prelisičili, da je pristala na dobavo svojega proizvoda pritožnicama po znižani ceni in na plačilo pritožnicama. To je pritožnicama dejansko omogočilo takojšen vstop na trg, česar drugače nikakor ne bi mogli storiti. Splošno sodišče ni upoštevalo ključne razlike med pritožnicama in drugimi proizvajalci generikov, ki so sklenili sporazume z družbo Lundbeck, in sicer da pritožnici nista imeli realne in konkretne možnosti za pridobitev dovoljenja za promet v časovnem okviru trajanja sporazuma.

               3.

               Pritožnicama naj nikakor ne bi bilo mogoče naložiti kazni. V času sklenitve sporazuma v Smernicah Komisije tak sporazum ni bil obravnavan kot kršitev „zaradi cilja“. Šlo je za nov primer, v katerem je imela družba Lundbeck prima facie zaščito pred konkurenco v obliki svojih patentov in regulatornih ovir, pritožnici pa sta v resnici izboljšali svojo možnost za konkuriranje družbi Lundbeck na upoštevnem trgu, tako da sta pridobili zaloge proizvoda družbe Lundbeck po znižani ceni, ki sta ga lahko označevali kot svojega. Pri kazni, ki je bila naložena pritožnicama, nista bila upoštevani novost kršitve in nerazumno oklevanje Komisije: obvestilo o preiskavi bi bilo pritožnicama lahko zlahka posredovano več kot pet let pred dejanskim obvestilom.


title: Zadeva F-5/13: Tožba, vložena 15. januarja 2013 – ZZ proti Komisiji

text:
               27.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/29

         Tožba, vložena 15. januarja 2013 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-5/13)
   2013/C 123/51
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: J. Grayston, G. Pandey in M. Gambardella, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, da se tožeče stranke ne uvrsti na rezervni seznam javnega natečaja EPSO/AD/205/10.

      Predlog tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe natečajne komisije Evropskega urada za izbor osebja (v nadaljevanju: EPSO) z dne 9. marca 2012, ki je bila sporočena je v uporabniški račun EPSA in v kateri je bilo potrjeno, da se ime tožeče stranke ne uvrsti na rezervni seznam natečaja (EPSO natečaj EPSO/AD/205/10 – carinsko področje), kot odgovor na „zahtevo za pregled testa za numerično razumevanje“, ki jo je podala tožeča stranka;

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe natečajne komisije EPSA z dne 23. decembra 2011, ki je bila sporočena v uporabniški račun EPSA in s katero je bila tožeča stranka obveščena, da njeno ime ni bilo uvrščeno na „rezervni seznam“ (zbirka uspešnih kandidatov), ker ni dosegla zahtevanega praga pri testih za verbalno razumevanje;

               —

               Razglasitev ničnosti implicitne odločbe EPSA in natečajne komisije, ki ni bila vročena tožeči stranki, da se ji ne odobri vpogled v dokumente, ki ga je zahtevala z dopisom z dne 31. decembra 2011 (zahteva za pregled);

               —

               Razglasitev ničnosti implicitne odločbe EPSA o pritožbi tožeče stranke na podlagi člena 90(2) Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije;

               —

               Razglasitev ničnosti obvestila EPSO o javnem natečaju EPSO/AD/205/10 (carinsko področje), ki je bilo objavljeno v UL C 292 A/1 z dne 28. oktobra 2010;

               —

               Razglasitev ničnosti celotnega „rezervnega seznama javnega natečaja EPSO/AD/205/10 (carinsko področje)“, ki je bil objavljen v UL C 22 A/1 z dne 27. januarja 2012;

               —

               Komisiji naj se odredi plačilo stroškov tožeče stranke.


title: Zadeva T-200/09: Tožba, vložena 25. maja 2009 — Abertis Infraestructuras proti Komisiji

text:
               18.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 167/20

         Tožba, vložena 25. maja 2009 — Abertis Infraestructuras proti Komisiji
   (Zadeva T-200/09)
   2009/C 167/39
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Abertis Infraestructuras, SA (Barcelona, Španija) (zastopnika: M. Roca Junyent in P. Callol García, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se ničnost izpodbijanega akta, Komisiji naj se naloži stroške in preostale posledice v skladu s pravom.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Akt, ki je predmet tega spora, je isti kot v zadevi Schemaventotto proti Komisiji, T-58/09 (UL C 82, str. 34); torej pravni akt, na podlagi katerega Komisija zaključi postopek na podlagi člena 21 Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 z dne 20. januarja 2004 o nadzoru koncentracij podjetij (Uredba ES o združitvah) (UL L 24, str. 1) v zvezi z nadzorom koncentracije med tožečo stranko in družbo Autostrade, S.p.A. (zadeva COMP/M. 4388 — Abertis proti Autostrade).
   V utemeljitev predlogov tožeča stranka navaja naslednje:

               —

               Komisija je kršila svoje zakonske obveznosti, s tem da je zaključila postopek na podlagi člena 21, ne da bi ugotovila kršitve Italije, in tako kršila pravice družbe Abertis; podredno, Komisija se je zmotila v svoji preučitvi skladnosti s pravom Skupnosti in tako kršila obveznost, ki jo ima na podlagi člena 21 Uredbe ES o združitvah.

               —

               Komisija ni spoštovala bistvenih zahtev postopka, določenih v členu 21 Uredbe ES o združitvah. Ta kršitev povzroči ničnost ukrepov Komisije, ker preprečuje, da se v celoti uresniči cilj člena 21 Uredbe ES o združitvah.

               —

               Komisija je kršila obveznost obrazložitve aktov.

               —

               Komisija je zlorabila svoja pooblastila, ker je izdala odločbo na podlagi pravila, člena 21 Uredbe ES o združitvah, na podlagi katerega ji ni dovoljeno, da izda to odločbo, ki spada na področje člena 226 ES, s čimer je kršila jamstva iz člena 21 Uredbe ES o združitvah, ter tako temu členu odvzela učinek in ni zaščitila nameravane koncentracije, ki jo je Komisija predhodno potrdila.

               —

               Komisija je kršila splošna načela pravne varnosti, dobre uprave in upravičenega pričakovanja, s tem da ni ukrepala proti državi članici v okoliščinah, v katerih ni mogoča diskrecijska pravica, in tako kršila zaupanje pravnih subjektov.

               —

               Nazadnje in podredno, tožeča stranka navaja, da se je Komisija zmotila pri analizi novega normativnega okvira, ki ga je uvedla Italija, ker ni bil določen regulativni okvir, ki bi zagotavljal, da bi bila v prihodnjih čezmejnih združitvah, ki nastajajo v sektorju avtocest v Italiji, podjetja obravnavana enako in v skladu s pravili Skupnosti.


title: Zadevi T-432/03 in T-95/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 17. oktobra 2006 — Dehon proti Parlamentu ( Uradniki — Prosto delovno mesto — Izvršitev sodbe Sodišča prve stopnje, ki je razglasila ničnost odločbe o imenovanju — Člen 29(1) Kadrovskih predpisov — Izvedba notranjega natečaja )

text:
               16.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/11

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 17. oktobra 2006 — Dehon proti Parlamentu
   (Zadevi T-432/03 in T-95/05) (1)

   („Uradniki - Prosto delovno mesto - Izvršitev sodbe Sodišča prve stopnje, ki je razglasila ničnost odločbe o imenovanju - Člen 29(1) Kadrovskih predpisov - Izvedba notranjega natečaja“)
   (2006/C 310/20)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Jean Dehon (Hagen, Luxembourg) (zastopniki: S. Orlandi, X. Martin, A. Coolen, J.- N. Louis in É. Marchal, avocats)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopniki: H. von Hertzen, A. Bencomo Weber in A. Lukosiute)
   Predmet
   V zadevi T-432/03 predlog za razglasitev ničnosti odločbe Evropskega parlamenta o tem, da se izvede notranji natečaj za delovno mesto namestnika vodje francoskega oddelka iz obvestila o prostem delovnem mestu št. 9192, in v zadevi T-95/05 predlog za razglasitev ničnosti odločbe Parlamenta z dne 29. aprila 2004 o imenovanju M. S. na to delovno mesto.
   Izrek

               1)

               Tožbi se zavrneta.

               2)

               Vsaka stranka nosi plačilo svojih stroškov.

      (1)  UL C 47, 21.2.2004.


title: Zadeva C-687/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht München (Nemčija) 30. decembra 2013 – Fliesen-Zentrum Deutschland GmbH proti Hauptzollamt Regensburg

text:
               15.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht München (Nemčija) 30. decembra 2013 – Fliesen-Zentrum Deutschland GmbH proti Hauptzollamt Regensburg
   (Zadeva C-687/13)
   2014/C 78/07
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht München

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Fliesen-Zentrum Deutschland GmbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt Regensburg

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 917/2011 z dne 12. septembra 2011 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz keramičnih ploščic s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (1), veljavna?

      (1)  UL L 238, str. 1.


title: Zadeva C-348/12 P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 28. novembra 2013 – Svet Evropske unije proti Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehran, Evropski komisiji (Pritožba — Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Islamski republiki Iran, da se prepreči širjenje jedrskega orožja — Ukrepi zoper iransko naftno industrijo in industrijo zemeljskega plina — Zamrznitev sredstev — Obveznost obrazloﾾitve — Obveznost utemeljitve upravičenosti ukrepa)

text:
               8.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/6

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 28. novembra 2013 – Svet Evropske unije proti Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehran, Evropski komisiji
   (Zadeva C-348/12 P) (1)

   (Pritožba - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Islamski republiki Iran, da se prepreči širjenje jedrskega orožja - Ukrepi zoper iransko naftno industrijo in industrijo zemeljskega plina - Zamrznitev sredstev - Obveznost obrazložitve - Obveznost utemeljitve upravičenosti ukrepa)
   2014/C 39/10
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnik: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in R. Liudvinaviciute-Cordeiro, agenta)

      Drugi stranki v postopku: Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehran (zastopnika: F. Esclatine in S. Perrotet, odvetnika), Evropska komisija (zastopnika: M. Konstantinidis in E. Cujo, agenta)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 25. aprila 2012 v zadevi Manufacturing Support & Procurement Kala Naft proti Svetu (T-509/10), s katero je Splošno sodišče v delih, v katerih se nanašajo na družbo Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehran, za nične razglasilo Sklep Sveta z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (2010/413/SZVP) (UL L 195, str. 39), Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 668/2010 z dne 26. julija 2010 o izvajanju člena 7(2) Uredbe (ES) št. 423/2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 195, str. 25), Sklep Sveta 2010/644/SZVP z dne 25. oktobra 2010 o spremembi Sklepa 2010/413 (UL L 281, str. 81) in Uredbo Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2007 (UL L 281, str. 1) – Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja – Seznam oseb, organov in subjektov, za katere se uporablja zamrznitev sredstev – Napačna uporaba prava – Dopustnost – Status vladne organizacije zadevnega subjekta – Uveljavljanje varstva temeljnih pravic s strani take organizacije – Dokazno breme

      Izrek

               1.

               Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 25. aprila 2012 v zadevi Manufacturing Support & Procurement Kala Naft proti Svetu (T-509/10) se razveljavi.

               2.

               Ničnostna tožba družbe Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehran, se zavrne.

               3.

               Družba Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehran, poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je Svet Evropske unije priglasil v zvezi s postopkom na prvi stopnji in pritožbenim postopkom.

               4.

               Evropska komisija nosi svoje stroške, ki jih je imela na prvi stopnji in v pritožbenem postopku.

      (1)  UL C 287, 22.9.2012.


title: Zadeva C-69/10: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. julija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal administratif – Luksemburg) – Brahim Samba Diouf proti Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration (Direktiva 2005/85/ES — Minimalni standardi glede postopkov za priznanje ali odvzem statusa begunca v državah članicah — Pojem odločbe, izdane v zvezi s […] prošnjo za azil v smislu člena 39 te direktive — Prošnja državljana tretjih držav za pridobitev status begunca — Neobstoj razlogov, ki bi upravičevali podelitev mednarodne zaščite — Zavrnitev prošnje po pospešenem postopku — Neobstoj pravnega sredstva zoper odločbo, da se prošnja obravnava po pospešenem postopku — Pravica do učinkovitega sodnega nadzora)

text:
               8.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 298/6

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. julija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal administratif – Luksemburg) – Brahim Samba Diouf proti Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration
   (Zadeva C-69/10) (1)

   (Direktiva 2005/85/ES - Minimalni standardi glede postopkov za priznanje ali odvzem statusa begunca v državah članicah - Pojem „odločbe, izdane v zvezi s […] prošnjo za azil“ v smislu člena 39 te direktive - Prošnja državljana tretjih držav za pridobitev status begunca - Neobstoj razlogov, ki bi upravičevali podelitev mednarodne zaščite - Zavrnitev prošnje po pospešenem postopku - Neobstoj pravnega sredstva zoper odločbo, da se prošnja obravnava po pospešenem postopku - Pravica do učinkovitega sodnega nadzora)
   2011/C 298/08
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal administratif

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Brahim Samba Diouf

      Tožena stranka: Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal administratif – Luksemburg – Razlaga člena 39 Direktive Sveta 2005/85/ES z dne 1. decembra 2005 o minimalnih standardih glede postopkov za priznanje ali odvzem statusa begunca v državah članicah (UL L 326, str. 13) – Prošnja državljana tretje države, ki položaja nima urejenega in si prizadeva pridobiti status begunca – Zavrnitev te prošnje v pospešenem postopku, pri čemer ni pogojev, ki bi upravičevali priznanje mednarodne zaščite – Skladnost nacionalne zakonodaje, ki izključuje vsakršno pravno sredstvo proti odločbi, da bo o prošnji odločeno v pospešenem postopku, s pravom Skupnosti – Pravica do učinkovitega sodnega varstva

      Izrek

   Člen 39 Direktive Sveta 2005/85/ES z dne 1. decembra 2005 o minimalnih standardih glede postopkov za priznanje ali odvzem statusa begunca v državah in načelo učinkovitega sodnega varstva je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, kot je ta v zadevi v glavni stvari, na podlagi katere ni mogoče vložiti nobenega samostojnega pravnega sredstva zoper odločbo pristojnega nacionalnega organa, da bo o prošnji za azil presodil v pospešenem postopku, če so lahko razlogi, na podlagi katerih je ta organ obravnaval utemeljenost navedene prošnje po pospešenem postopku, predmet sodnega nadzora v okviru tožbe zoper dokončno odločbo o zavrnitvi, o čemer pa mora presoditi predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 100, 17.4.2010.


title: Zadeva T-281/11 P: Pritožba, ki jo je 3. junija 2011 vložil Diego Canga Fano zoper sodbo Sodišča za uslužbence z dne 24. marca 2011 v zadevi Canga Fano proti Svetu, F-104/09

text:
               13.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/20

         Pritožba, ki jo je 3. junija 2011 vložil Diego Canga Fano zoper sodbo Sodišča za uslužbence z dne 24. marca 2011 v zadevi Canga Fano proti Svetu, F-104/09
   (Zadeva T-281/11 P)
   2011/C 238/37
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Diego Canga Fano (Bruselj, Belgija) (zastopnika: S. Rodrigues in C. Bernard-Glanz, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi pritožbo za dopustno;

               —

               razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije z dne 24. marca 2011 v zadevi F-104/09;

               —

               ugodi predlogu za ugotovitev ničnosti in odškodninskemu zahtevku, ki ju je pritožnik vložil pred Sodiščem za uslužbence, pri čemer pa naj se pritožniku v primeru razveljavitve izpodbijane sodbe prizna simbolična odškodnina v višini 1 EUR za škodo, ki mu je bila povzročena;

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlog in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev svoje pritožbe navaja le en pritožbeni razlog, ki je razdeljen na tri dele in ki se nanaša na napačno uporabo prava.

               —

               Pritožnik v okviru prvega dela navaja, da je Sodišče za uslužbence določbe, ki se uporabljajo, razlagalo v nasprotju s sodno prakso Sodišča in Splošnega sodišča glede diskrecijske pravice OPI (točki 35 in 36 izpodbijane odločbe).

               —

               Pritožnik v okviru drugega dela navaja, da je Sodišče za uslužbence pri nadzoru očitne napake pri presoji prišlo do pravno neutemeljenega sklepa (točke 48, 51, 52, 58, 78 in 79 izpodbijane sodbe) in bilo v protislovju s svojimi merili, s katerimi je nameravalo nadomestiti sodno prakso Sodišča in Splošnega sodišča.

               —

               V okviru tretjega dela pritožnik navaja, da so v obrazložitvi Sodišča za uslužbence vsebinske nepravilnosti, povezane z izkrivljanjem ali neupoštevanjem dokazov, ki so mu bili predloženi (točke 80, 81, 85, 88 in 90 izpodbijane sodbe).


title: Zadeva C-338/16 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 17. maja 2017 – Portugalska republika/Evropska komisija (Pritožba — EKJS in EKSRP — Izvedbeni sklep Evropske komisije — Uradno obvestilo naslovniku — Poznejši popravek formata tiskanja priloge — Objava sklepa v Uradnem listu Evropske unije — Rok za vložitev tožbe — Začetek — Zamuda — Nedopustnost)

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/17

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 17. maja 2017 – Portugalska republika/Evropska komisija
   (Zadeva C-338/16 P) (1)

   ((Pritožba - EKJS in EKSRP - Izvedbeni sklep Evropske komisije - Uradno obvestilo naslovniku - Poznejši popravek formata tiskanja priloge - Objava sklepa v Uradnem listu Evropske unije - Rok za vložitev tožbe - Začetek - Zamuda - Nedopustnost))
   (2017/C 239/22)
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Pritožnica: Portugalska republika (zastopniki: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, J. Saraiva de Almeida in P. Estêvão, agenti)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: D. Triantafyllou in M. França, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 326, 5.9.2016.


title: Zadeva T-320/08: Tožba, vložena 12. avgusta 2008 – Margherita proti Komisiji

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/35

         Tožba, vložena 12. avgusta 2008 – Margherita proti Komisiji
   (Zadeva T-320/08)
   (2008/C 272/68)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Margherita Soc. coop. rl (Cariati, Italija) (zastopniki: A. Maiorana, A. De Matteis in A. De Francesco, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi Uredba Komisije (ES) št. 530/2008 z dne 12. junija 2008, objavljena v UL L 155 z dne 13. junija 2008.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki navedenim v zadevi T-313/08 Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c. proti Komisiji.


title: Zadeva T-640/15: Tožba, vložena 13. novembra 2015 – Kristan/Parlament

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/54

         Tožba, vložena 13. novembra 2015 – Kristan/Parlament
   (Zadeva T-640/15)
   (2016/C 048/62)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Tina Kristan (Ljubljana, Slovenija) (zastopnica: N. Pirc Musar, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost odločbe A(2015)8656 C Evropskega parlamenta z dne 15. septembra 2015, s katero je bila zavrnjena potrdilna prošnja tožeče stranke za dostop do nekaterih dokumentov, ki se nanašajo na informacije o potnih stroških, dnevnicah, nadomestilih za splošne stroške in stroških v zvezi z osebjem poslancev Evropskega parlamenta;

               —

               Parlamentu naloži plačilo stroškov tožeče stranke v skladu s členoma 134 in 140 Poslovnika Splošnega sodišča, vključno s stroški intervenientov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 4(1)(b) Uredbe št. 1049/2001 (1) v povezavi s členom 8(b) Uredbe št. 45/2001 (2), ker zahtevani osebni podatki niso varovani z zakonodajo Skupnosti.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 4(1)(b) Uredbe št. 1049/2001 v povezavi s členom 8(b) Uredbe št. 45/2001, ker je bil dostop do zahtevanih informacij zavrnjen, čeprav so bili izpolnjeni pogoji za razkritje.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev splošne obveznosti iz členov 2 in 4 Uredbe št. 1049/2001 v povezavi s členom 6(3) Uredbe št. 1049/2001 glede preučitve vsakega posameznega dokumenta.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 4(6) Uredbe št. 1049/2001, ker zavrnitev odobritve delnega dostopa do zahtevanih dokumentov ni bila upravičena.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev dolžnosti navedbe razlogov, kot se zahteva v skladu s členoma 7(1) in 8(1) Uredbe št. 1049/2001, ker Parlament ni obravnaval vseh trditev tožeče stranke.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).

      (2)  Uredba (ES) št. 45/2001 evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 26, str. 102).


title: Zadeva C-23/16: Tožba, vložena 15. januarja 2016 – Evropska komisija/Republika Poljska

text:
               14.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/25

         Tožba, vložena 15. januarja 2016 – Evropska komisija/Republika Poljska
   (Zadeva C-23/16)
   (2016/C 098/32)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnik: J. Hottiaux)

      Tožena stranka: Republika Poljska

      Predlog

   Komisija Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Republika Poljska s tem, da ni vzpostavila nacionalni elektronski register podjetij cestnega prevoza in da ga ni povezala z nacionalnimi elektronskimi registri drugih držav članic, ni izpolnila obveznosti iz člena 16(1) in (5) Uredbe (ES) št. 1071/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o skupnih pravilih glede pogojev za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika in o razveljavitvi Direktive Sveta 96/26/ES (1);

               —

               Republiki Poljski naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Nacionalne elektronske registre je bilo treba vzpostaviti in jih povezati z nacionalnimi elektronskimi registri drugih držav članic do 31. decembra 2012.

      (1)  UL L 300, str. 51.


title: Zadeva T-295/14 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2014 – Autoneum Germany/Komisija (Začasna odredba — Državne pomoči — Nacionalno favoriziranje proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije — Sklep Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči — Predlog za odlog izvršitve — Fumus boni juris)

text:
               1.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/25

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2014 – Autoneum Germany/Komisija
   (Zadeva T-295/14 R)
   ((Začasna odredba - Državne pomoči - Nacionalno favoriziranje proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije - Sklep Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči - Predlog za odlog izvršitve - Fumus boni juris))
   (2014/C 431/44)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Autoneum Germany GmbH (Roßdorf, Nemčija) (zastopnika: T. Volz in B. Wißmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: T. Maxian Rusche in R. Sauer, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za odlog pravnih učinkov sklepa Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči v zvezi z nemškim zakonom o obnovljivih virih energije.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-429/07: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 11. junija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te Amsterdam — Nizozemska) — Inspecteur van de Belastingdienst proti X BV (Politika konkurence — Člena 81 ES in 82 ES — Člen 15(3) Uredbe (ES) št. 1/2003 — Pisno predložene pripombe Komisije — Nacionalni spor glede možnosti davčnega odbitka globe, naložene z odločbo Komisije)

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/5

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 11. junija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te Amsterdam — Nizozemska) — Inspecteur van de Belastingdienst proti X BV
   (Zadeva C-429/07) (1)

   (Politika konkurence - Člena 81 ES in 82 ES - Člen 15(3) Uredbe (ES) št. 1/2003 - Pisno predložene pripombe Komisije - Nacionalni spor glede možnosti davčnega odbitka globe, naložene z odločbo Komisije)
   2009/C 180/08
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Gerechtshof te Amsterdam

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Inspecteur van de Belastingdienst

      Tožena stranka: X BV

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Gerechtshof te Amsterdam — Razlaga člena 15(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1) — Pisna predložitev pripomb Komisije v okviru nacionalnega postopka o možnosti davčnega odbitka globe, ki jo je naložila Komisija

      Izrek

   Člen 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe je treba razlagati tako, da lahko Komisija Evropskih skupnosti sodišču države članice po uradni dolžnosti pisno predloži pripombe v postopku, ki se nanaša na možnost, da se od obdavčljivega dobička odbije znesek ali del globe, ki ga je Komisija naložila zaradi kršitve člena 81 ES ali 82 ES.

      (1)  UL C 297, 8.12.2007.


title: Zadeva C-425/08: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 15. oktobra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – Enviro Tech (Europe) Ltd proti Belgiji (Okolje in varstvo potrošnikov — Razvrščanje, pakiranje in označevanje n propilbromida kot nevarne snovi — Direktiva 2004/73/ES — Direktiva 67/548/EGS — Obveznost prenosa)

text:
               5.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/14

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 15. oktobra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – Enviro Tech (Europe) Ltd proti Belgiji
   (Zadeva C-425/08) (1)

   (Okolje in varstvo potrošnikov - Razvrščanje, pakiranje in označevanje n propilbromida kot nevarne snovi - Direktiva 2004/73/ES - Direktiva 67/548/EGS - Obveznost prenosa)
   2009/C 297/16
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Enviro Tech (Europe) Ltd

      Tožena stranka: Belgija

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Conseil d'État (Belgija) – Veljavnost glede na Okvirno direktivo 67/548/EGS Sveta z dne 27. junija 1967 o približevanju zakonov in drugih predpisov v zvezi z razvrščanjem, pakiranjem in označevanjem nevarnih snovi (UL 196, str. 1) in zlasti na njeni Prilogi V (točka A.9) in VI (točka 4.2.3) k Direktivi 2004/73/ES Komisije z dne 29. aprila 2004 o devetindvajsetem prilagajanju Okvirne direktive 67/548/EGS tehničnemu napredku (UL L 152, str. 1) – Nezakonite nacionalne določbe, ker je bila z njimi prenesena direktiva, ki naj bi bila v nasprotju z okvirno direktivo – Uvrstitev snovi z imenom n-propilbromid med lahko vnetljive in strupene snovi.

      Izrek

   Pri obravnavi vprašanj za predhodno odločanje ni bilo ugotovljeno nič, kar bi lahko vplivalo na veljavnost Direktive Komisije 2004/73/ES z dne 29. aprila 2004 o devetindvajsetem prilagajanju tehničnemu napredku Direktive Sveta 67/548/EGS z dne 27. junija 1967 o približevanju zakonov in drugih predpisov v zvezi z razvrščanjem, pakiranjem in označevanjem nevarnih snovi zaradi dejstva, da je v tej n-propilbromid uvrščen med lahko vnetljive snovi (R11) in snovi, strupene za razmnoževanje, iz skupine 2 (R60).

      (1)  UL C 327, 20.10.2008.


title: Zadeva T-242/10: Tožba, vložena 27. maja 2010 – Danzeisen proti Komisiji

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/47

         Tožba, vložena 27. maja 2010 – Danzeisen proti Komisiji
   (Zadeva T-242/10)
   ()
   2010/C 221/78
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Werner Danzeisen (Eichstetten, Nemčija) (zastopnik: H. Schmidt, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se za nično Uredba Komisije (EU) št. 271/2010, v delu, v katerem spreminja Uredbo (ES) št. 889/2008 tako, da v Prilogi XI, del A, točka 9, glede ekološkega logotipa EU, navedenega v členu 57, zavezujoče določa, da se mora uporabljati „v skladu s pravili, ki veljajo ob registraciji logotipa […] pri Uradu za intelektualno lastnino Beneluksa“, zlasti ker določbe (pravilnika o uporabi kolektivne znamke):

                           —

                           člena 2(4) določajo, da nihče, niti tožeča stranka, ne more uporabljati ekološkega logotipa EU „without empowerment from the Bodies designed or recognised in accordance with the Community Regulations“, torej, če nadzorni organi ali izvajalci nadzora, ki so bili vzpostavljeni ali priznani na podlagi prava Unije, ne izdajo dovoljenja za uporabo ekološkega logotipa EU;

                           —

                           člena 4 predvidevajo klavzulo o izključitvi odgovornosti v smislu, da Evropska unija ne zagotavlja možnosti uporabe ekološkega logotipa EU v Evropski uniji, ampak le pravni obstoj Evropske unije in njeno upravičenost do ekološkega logotipa EU „except to the extent of its corporate existence and of its underlying entitlement to the Organic Farming Mark“, kar pomeni, da je odgovornost Evropske unije omejena le na njen pravni obstoj in na njeno upravičenost do znamke, ki je bila registrirana;

                           —

                           člena 7(2), drugi stavek, določajo, da lahko sočasno obstajajo pravilnik o uporabi kolektivne znamke glede uporabe in upravljanja ekološkega logotipa EU ter pravila Evropske unije in nacionalni zakoni, vendar ima v sporu glede uporabe ekološkega logotipa EU prednost pravilnik o uporabi kolektivne znamke in ga je treba uporabiti, tako da se „in case of conflict concerning the use of the Organic Farming Mark“ uporabijo „provisions of the present Regulations on use and management“, druga pravila, zlasti Uredba (EU) št. 271/2010, pa se ne uporabijo;

                           —

                           člena 9, točka 3, določajo, da uporaba ekološkega logotipa EU ne sme biti taka, da je glede na Evropsko unijo ali pravilnik o uporabi kolektivne znamke, predložen Uradu za intelektualno lastnino Beneluksa, zaničevalna ali kritična;

                           —

                           v členu 12(1) določajo, da si Evropska unija pridržuje pravico, da proizvode in reklamni material, na katerih je ekološki logotip EU, neposredno preverja oziroma da redno zahteva vzorce;

                           —

                           v členu 15(1) določajo, da je razlaga pravilnika o uporabi kolektivne znamke Evropske unije v izključni pristojnosti pravnega zastopnika Unije, se pravi Evropske komisije, in ne sodišč Evropske unije;

                           —

                           v členu 15(2) določajo, da glede pravil za uporabo in upravljanje ekološkega logotipa EU velja belgijsko pravo;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka izpodbija novo različico Priloge XI k Uredbi (ES) št. 889/2008 (1), sprejeto z Uredbo (EU) št. 271/2010 (2).
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja, prvič, kršitev člena 297(1), tretji stavek, PDEU, ker se Priloga XI, del A, točka 9, k Uredbi št. 889/2008, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 271/2010, sklicuje na pravilnik o uporabi kolektivne znamke, ki ga je Komisija določila ob registraciji logotipa Evropske unije za ekološko pridelavo pri Uradu za intelektualno lastnino Beneluksa, ta pravilnik o uporabi kolektivne znamke pa ni bil objavljen v Uradnem listu, čeprav ima zaradi sklica enak zavezujoč učinek kot besedilo Uredbe Komisije.
   Drugič, tožeča stranka meni, da ima Komisija zaradi dinamičnega sklica na pravilnik o uporabi kolektivne znamke možnost po želji spremeniti dejansko vsebino Uredbe št. 271/2010 ob izključitvi držav članic, s čimer bi se obšla in izigrala legitimnost zakonodajnega akta, ki izhaja iz sodelovanja držav članic.
   Tretjič, tožeča stranka graja, da pravilnik o uporabi kolektivne znamke določa, da nihče ne sme uporabljati logotipa Evropske unije za ekološko pridelavo, če ga za to nadzorni organi ali izvajalci nadzora niso pooblastili. To naj ne bi bilo v skladu s členoma 24(2) in 25(1) Uredbe (ES) št. 834/2007 (3), saj te določbe predvidevajo, da imajo ekološka kmetijska gospodarstva v zvezi z ekološkimi proizvodi, ki izpolnjujejo zahteve iz te uredbe, pravico do uporabe logotipa Evropske unije za ekološko pridelavo.
   Četrtič, tožeča stranka trdi, da je v pravilniku o uporabi kolektivne znamke določena klavzula o izključitvi odgovornosti v korist Evropske komisije, s katero se je ta nezakonito izognila uradni obveznosti, da tožečo stranko obvaruje pred škodo.
   Petič, tožeča stranka trdi, da pravilnik o uporabi kolektivne znamke ob sočasnem obstoju tega pravilnika ter drugih pravnih aktov Evropske unije in nacionalnih zakonov v primeru konflikta določa, da bodo ta pravila vedno imela prednost, kar pomeni, da se ne upošteva primarnost prava Unije.
   Šestič, tožeča stranka graja, da ji pravilnik o uporabi kolektivne znamke prepoveduje uporabljati logotip Evropske unije za ekološko pridelavo tako, da bi se kritizirala Evropska unija. S tem je zato arbitrarno in brez utemeljitve kršena njena temeljna pravica do svobode izražanja.
   Sedmič, tožeča stranka se sklicuje na dejstvo, da pravilnik o uporabi kolektivne znamke določa, da lahko Evropska komisija od uporabnikov logotipa Evropske unije za ekološko pridelavo zahteva vzorce in jih preverja, s čimer je Komisiji dana neposredna pravica do posega v podjetja in s čimer se posega v delitev pristojnosti glede na države članice.
   Osmič, tožeča stranka graja dejstvo, da je Evropska unija registrirala logotip Evropske unije za ekološko pridelavo kot kolektivno znamko, ker to med drugim ni v skladu z Uredbo št. 834/2007.
   Devetič, tožeča stranka trdi, da si je Komisija v pravilniku o uporabi kolektivne znamke pridržala pravico, da ta pravilnik razlaga, s čimer je kršen monopol razlage, ki ga ima Sodišče.
   Nazadnje, dejstvo, da je v pravilniku o uporabi kolektivne znamke določeno, da se tudi za tožečo stranko uporablja belgijsko pravo, naj bi bilo arbitrarno.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 889/2008 z dne 5. septembra 2008 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 834/2007 o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov glede ekološke pridelave, označevanja in nadzora (UL L 250, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (EU) št. 271/2010 z dne 24. marca 2010 o spremembi Uredbe (ES) št. 889/2008 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 834/2007 v zvezi z logotipom ekološke pridelave Evropske unije (UL L 84, str. 19).

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 834/2007 z dne 28. junija 2007 o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov in razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 2092/91 (UL L 189, str. 1).


title: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 15. julija 2004 v zadevi C-420/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (Neizpolnitev obveznosti države — Neizvršen prenos — Direktiva 2001/18/ES)

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/16

      SODBA SODIŠČA

   (četrti senat)
   z dne 15. julija 2004
   v zadevi C-420/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Neizvršen prenos - Direktiva 2001/18/ES)
   (2004/C 228/30)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-420/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: U. Wölker) proti Zvezni republiki Nemčiji (zastopnika: W. – D. Plessing in M. Lumma) zaradi ugotovitve, da s tem, ko ni poskrbela, da bi začeli veljati zakonski, podzakonski in upravni predpisi za izvedbo Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2001/18/ES z dne 12. marca 2001 o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje in razveljavitvi Direktive Sveta 90/220/EGS (UL L 106, str. 1) ali pa s tem da ni posredovala zadevnih predpisov Komisiji, Republika Nemčija ni izpolnila obveznosti iz te direktive, je Sodišče (četrti senat) v sestavi J. N. Cunha Rodrigues, predsednik senata, K. Lenaerts in K. Schiemann (poročevalec) sodniki, generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: R. Grass dne 15. julija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1)

               S tem, ko v predpisanem roku ni sprejela potrebnih zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2001/18/ES z dne 12. marca 2001 o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje in razveljavitvi Direktive Sveta 90/220/EGS, Zvezna republika Nemčija ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2)

               Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 275, 15.11.2003.


               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/8

         Tožba, vložena 12. junija 2013 – Evropska komisija proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-320/13)
   (2013/C 226/14)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Hetsch in K. Herrmann)

      Tožena stranka: Republika Poljska

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Republika Poljska s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, spremembi in poznejši razveljavitvi direktiv 2001/77/ES in 2003/30/ES (1), oziroma o teh ukrepih v nobenem primeru ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 27(1) te direktive;

               —

               Republiki Poljski na podlagi člena 260(3) PDEU zaradi neizpolnitve obveznosti obvestitve Komisije o ukrepih za prenos Direktive 2009/28/ES naloži plačilo denarne kazni v višini 133 228,80 EUR dnevno od dneva razglasitve sodbe v tej zadevi;

               —

               Republiki Poljski naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos Direktive 2009/28/ES se je iztekel 5. decembra 2010.

      (1)  UL L 140, str. 16.


title: Zadeva C-35/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 31. januarja 2008 vložilo Finanzgericht Baden-Württemberg – Grundstücksgemeinschaft Busley/Cibrian proti Finanzamt Stuttgart-Körperschaften

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 31. januarja 2008 vložilo Finanzgericht Baden-Württemberg – Grundstücksgemeinschaft Busley/Cibrian proti Finanzamt Stuttgart-Körperschaften
   (Zadeva C-35/08)
   (2008/C 92/28)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Finanzgericht Baden-Württemberg
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Grundstücksgemeinschaft Busley/Cibrian

      Tožena stranka: Finanzamt Stuttgart-Körperschaften
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

                           a)

                           Ali člen 56 ES nasprotuje temu, da fizična oseba, ki je neomejeno davčno zavezana v Nemčiji, od osnove za izračun dohodnine v Nemčiji za leto, v katerem je prišlo do izgub, ne more odšteti izgub, nastalih pri oddajanju nepremičnine, ki je v drugi državi članici EU, v najem in zakup, kar pa bi lahko storila v primeru izgube, ki izhaja iz nepremičnine, ki je na nacionalnem ozemlju?

                           b)

                           Ali je pomembno, ali je fizična oseba sama investirala v nepremičnino, ali pa je pravo Skupnosti kršeno tudi, če je fizična oseba postala lastnik nepremičnine, ki je v drugi državi članici, z dedovanjem?

               2.

               Ali člen 56 ES nasprotuje temu, da lahko fizična oseba, ki je neomejeno davčno zavezana v Nemčiji, pri določanju dohodkov iz oddaje nepremičnine, ki je v drugi držav članici EU, v najem in zakup, obračuna le normalno amortizacijo, medtem ko bi lahko za nepremičnine, ki so na nacionalnem ozemlju, obračunala povišano degresivno amortizacijo?

               3.

               Če je odgovor na prvo in drugo vprašanje nikalen, ali sporne nacionalne določbe nasprotujejo prostemu gibanju iz člena 18 ES?


title: Zadeva C-161/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Attunda tingsrätt (Švedska) 21. marca 2016 – Airhelp Limited/Thomas Cook Airlines Scandinavia A/S

text:
               17.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Attunda tingsrätt (Švedska) 21. marca 2016 – Airhelp Limited/Thomas Cook Airlines Scandinavia A/S
   (Zadeva C-161/16)
   (2016/C 175/15)
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Attunda tingsrätt

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Airhelp Limited

      Tožena stranka: Thomas Cook Airlines Scandinavia A/S

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člena 2(g) in 3(2)(a) Uredbe (1) razlagati tako, da pomenita, da mora potnik za to, da lahko dobi izplačano odškodnino, rezervirati sedež (torej pravico do lastnega sedeža v letalu), ali pa je dovolj, da je potnik prejel potrditev rezervacije leta (torej pravico, da ga letalo prepelje)?

               2.

               Ali je treba šteti, da je vozovnica po znižani tarifi za otroka, ki na letu nima lastnega sedeža, ampak potuje v spremstvu drugega potnika, neposredno ali posredno na voljo širši javnosti v smislu člena 3(3) Uredbe?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL L 46, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).


title: Zadeva F-78/10: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 16. junija 2011 Antelo Sanchez in drugi proti Parlamentu (Javni uslužbenci — Letna prilagoditev prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev — Ustavitev postopka)

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/53

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 16. junija 2011
   Antelo Sanchez in drugi proti Parlamentu
   (Zadeva F-78/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Letna prilagoditev prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev - Ustavitev postopka)
   2011/C 252/116
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Pilar Antelo Sanchez (Bruselj, Belgija) in drugi (zastopnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: S. Seyr in K. Zejdová, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa tožeče stranke, ki je povzet v plačilnih listih tožečih strank, o tem, da se prilagoditev njihovih mesečnih plač od julija 2009 v okviru letne prilagoditve prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev na podlagi Uredbe Sveta (EU, Euratom) št. 1296/2009 z dne 23. decembra 2009 omeji na 1,85-odstotno povečanje.

      Izrek

               1.

               Postopek v zadevi F-78/10, Antelo Sanchez in drugi proti Parlementu, se ustavi.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 301, 6.11.2010, str. 65.


title: Zadeva C-73/13: Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 8. maja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Tivoli – Italija) – T (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Izvajanje prava Unije — Neobstoj — Očitna nepristojnost Sodišča)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/54

         Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 8. maja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Tivoli – Italija) – T
   (Zadeva C-73/13) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Izvajanje prava Unije - Neobstoj - Očitna nepristojnost Sodišča)
   2013/C 225/100
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Tivoli

      Stranka

   Tožeča stranka: T

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale di Tivoli – Razlaga člena 47, tretji odstavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člena 6 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic v povezavi s členom 6 PEU in členom 52(3) Listine o temeljnih pravicah – Pravna pomoč – Nacionalna zakonodaja, ki določa, da nagrada zagovornika ne more presegati povprečnih zneskov v skladu z veljavno poklicno tarifo, če je bila osebi odobrena pravna pomoč

      Izrek

   Sodišče Evropske unije očitno ni pristojno za odgovor na vprašanje, ki ga je postavilo Tribunale di Tivoli (Italija).

      (1)  UL C 147, 25.5.2013.


               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/1

         (2008/C 301/01)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 285, 8.11.2008

   Prejšnje objave

      UL C 272, 25.10.2008

      UL C 260, 11.10.2008

      UL C 247, 27.9.2008

      UL C 236, 13.9.2008

      UL C 223, 30.8.2008

      UL C 209, 15.8.2008

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva C-422/07: Tožba, vložena 13. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/19

         Tožba, vložena 13. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-422/07)
   (2007/C 283/34)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisije Evropskih skupnosti (zastopnika: S. Pardo Quintillán in D. Recchia, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Španija, s tem da ni sprejela ukrepov, potrebnih za preverjanje izvajanja dobre laboratorijske prakse v zvezi z inšpekcijskimi pregledi in pregledi študij na področju industrijskih kemičnih proizvodov, ni izpolnila obveznosti iz člena 3 Direktive 2004/10/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1) z dne 11. februarja 2004 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi načel dobre laboratorijske prakse ter preverjanju njihove uporabe pri preskusih kemičnih snovi.

               —

               Kraljevini Španiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija ni seznanjena s tem, da je Španija sprejela ukrepe, potrebne za nadzor nad tem, ali laboratoriji, ki izvajajo preskuse industrijskih kemičnih snovi, ravnajo v skladu z načeli dobre laboratorijske prakse. Poleg tega ni v Španiji določen noben organ, odgovoren za ugotavljanje, ali navedeni laboratoriji ravnajo v skladu z načeli dobre laboratorijske prakse, oziroma Komisiji v vsakem primeru ni bilo sporočeno ime navedenega organa.
   Treba je torej ugotoviti, da v Kraljevini Španiji še vedno niso bili sprejeti ukrepi, potrebni za preverjanje izvajanja dobre laboratorijske prakse v zvezi z inšpekcijskimi pregledi in pregledi študij na področju industrijskih kemičnih proizvodov, kot je določeno v členu 3 direktive.

      (1)  UL L 50, str. 44.


title: Zadeva C-555/13: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 13. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Arbitral – Portugalska) – Merck Canada Inc. proti Accord Healthcare Limited, Alter SA, Labochem Ltd, Synthon BV, Ranbaxy Portugal – Comércio e Desenvolvimento de Produtos Farmacêuticos, Unipessoal Lda (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Pojem „sodišče“ v smislu člena 276 PDEU — Tribunal Arbitral necessário — Dopustnost — Uredba (ES) št. 469/2009 — Člen 13 — Dodatni varstveni certifikat za zdravila — Trajanja veljavnosti certifikata — Najdaljše obdobje izključnosti)

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/9

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 13. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Arbitral – Portugalska) – Merck Canada Inc. proti Accord Healthcare Limited, Alter SA, Labochem Ltd, Synthon BV, Ranbaxy Portugal – Comércio e Desenvolvimento de Produtos Farmacêuticos, Unipessoal Lda
   (Zadeva C-555/13) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Pojem „sodišče“ v smislu člena 276 PDEU - Tribunal Arbitral necessário - Dopustnost - Uredba (ES) št. 469/2009 - Člen 13 - Dodatni varstveni certifikat za zdravila - Trajanja veljavnosti certifikata - Najdaljše obdobje izključnosti))
   2014/C 184/12
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Arbitral

      Stranke

      Tožeča stranka: Merck Canada Inc.

      Tožene stranke: Accord Healthcare Limited, Alter SA, Labochem Ltd, Synthon BV, Ranbaxy Portugal – Comércio e Desenvolvimento de Produtos Farmacêuticos, Unipessoal Lda

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal Arbitral – Razlaga člena 13 Uredbe (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila (Kodificirana različica) (UL L 152, str. 1) – Trajanje certifikata – Obdobje izključnosti, ki lahko preseže maksimalno trajanje petnajstih let od prvega dovoljenja za promet z zadevnim zdravilom v Uniji

      Izrek

   Člen 13 Uredbe (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila v povezavi z uvodno izjavo 9 te uredbe je treba razlagati tako, na nasprotuje temu, da se imetnik patenta in dodatnega varstvenega certifikata lahko sklicuje na celotno trajanje veljavnosti takega certifikata, izračunano na podlagi tega člena 13, v položaju, v katerem bi bil na podlagi tega trajanja glede učinkovine deležen obdobja izključnosti, ki je daljše od petnajstih let od prvega dovoljenja za promet z zdravilom, ki je ta učinkovina ali vsebuje to učinkovino, v Evropski uniji.

      (1)  UL C 15, 18.1.2014.


title: Zadeva C-370/09: Sklep predsednika Sodišča z dne 26. februarja 2010 – Evropska komisija proti Helenski republiki

text:
               5.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/23

         Sklep predsednika Sodišča z dne 26. februarja 2010 – Evropska komisija proti Helenski republiki
   (Zadeva C-370/09) (1)

   2010/C 148/39

      Jezik postopka: grščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 267, 07.11.2009


title: Zadeva C-108/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 6. marca 2014 – holdinška družba Larentia + Minerva mbH & Co. KG proti Finanzamt Nordenham

text:
               26.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 159/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 6. marca 2014 – holdinška družba Larentia + Minerva mbH & Co. KG proti Finanzamt Nordenham
   (Zadeva C-108/14)
   2014/C 159/16
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka in revizorka: holdinška družba Larentia + Minerva mbH & Co. KG gegen Finanzamt Nordenham

      Tožena stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: Finanzamt Nordenham

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Po kateri metodi izračunavanja se izračuna (sorazmerni) odbitek vstopnega davka holdinga od vstopnih storitev v zvezi z zbiranjem kapitala za pridobitev deležev v hčerinskih družbah, če holding pozneje (kakor je bilo predvideno že od začetka) za te družbe opravi različne obdavčljive storitve?

               2.

               Ali določba o združitvi več oseb v enega davčnega zavezanca v členu 4(4), drugi pododstavek, Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih (1) nasprotuje nacionalnim predpisom, na podlagi katerih se lahko (prvič) v podjetje drugega davčnega zavezanca (tako imenovane nosilke integrirane skupine) vključi samo pravna oseba – ne pa osebna družba – in ki (drugič) predpostavlja, da je ta pravna oseba finančno, gospodarsko in organizacijsko (v smislu podrejenosti in nadrejenosti) „vključena v podjetje nosilke integrirane skupine“?

               3.

               Če je odgovor na zgoraj navedeno vprašanje pritrdilen: ali se lahko davčni zavezanec sklicuje neposredno na člen 4(4), drugi pododstavek, Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaj držav članic o prometnih davkih?

      (1)  UL L 145, str. 1.


title: Zadeva C-173/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (Irska) 29. marca 2016 – M.H./M.H.

text:
               13.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/31

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (Irska) 29. marca 2016 – M.H./M.H.
      (Zadeva C-173/16)
      (2016/C 211/41)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      Court of Appeal

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: M.H.

         Tožena stranka: M.H.

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba izraz „v trenutku, ko je pisanje o začetku postopka […] vloženo na sodišču“ v členu 16(1)(a) Uredbe št. 2201/2003 (1) razlagati tako, da se nanaša na:

                  i)

                  trenutek, ko sodišče prejme pisanje o začetku postopka, čeprav se v skladu z nacionalnim pravom s tem prejetjem postopek še ne začne takoj, ali

                  ii)

                  trenutek, ko sodišče po prejetju pisanja o začetku postopka v skladu z nacionalnim pravom začne postopek?

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 243).


title: Zadeva T-144/07: Tožba, vložena 7. maja 2007 – ThyssenKrupp Liften Ascenseurs proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/29

         Tožba, vložena 7. maja 2007 – ThyssenKrupp Liften Ascenseurs proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-144/07)
   (2007/C 155/55)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV/SA (Bruselj, Belgija) (zastopnika: V. Turner in D. Mes, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               izpodbijana odločba naj se razglasi za nično v delu, v katerem zadeva tožečo stranko;

               —

               podredno, tožeči stranki naj se zniža znesek izrečene globe, za katere plačilo odgovarja solidarno;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija odločbo C(2007) 512 konč. (zadeva COMP/E-1/38.823 – PO/Dvigala in tekoče stopnice). Predlaga razglasitev ničnosti odločbe v delu, v katerem jo zadeva ali podredno, znižanje naložene globe.
   Tožeča stranka svojo tožbo najprej utemeljuje s tem, da Komisija ni bila pristojna za uporabo člena 81 ES, saj kršitev ni imela občutnega vpliva na trgovino med državami članicami EU.
   Tožeča stranka podredno trdi, da Komisija ni bila primeren organ, pristojen za konkurenco za uporabo člena 81 ES glede na Obvestilo Komisije o sodelovanju v mreži organov, pristojnih za konkurenco (1). Tožeča stranka poleg tega trdi, da je Komisija z uvedbo postopka kršila upravičena pričakovanja, ki jih je tožeča stranka imela na podlagi tega obvestila.
   Tretjič, Komisija je s tem, ko je uvedla postopek in izrekla globo, kršila načela „ne bis in idem“, pravne varnosti, upravičenih pričakovanj in dobrega upravljanja, saj so belgijski organi, pristojni za konkurenco tožeči stranki podelili imuniteto v zvezi z globami iz naslova sodelovanja pri kršitvi prava o omejevalnih sporazumih, ki je predmet izpodbijane odločbe.
   Poleg tega je Komisija za kršitev tožeče stranke nezakonito ugotovila solidarno odgovornost tožeče stranke, ThyssenKrupp Elevators AG, in ThyssenKrupp AG.
   Tožeča stranka prav tako zatrjuje, da je Komisija pri določanju višine globe kršila člen 23 Uredbe (ES) št. 1/2003 (2), Smernice o načinu določanja glob (3), načelo enakosti in načelo sorazmernosti. Poleg tega Komisija naj ne bi upoštevala člena 23 glede zgornje meje za višino globe.
   Tožeča stranka dalje navaja, da naj bi Komisija pri izračunu zneska znižanja globe tožeči stranki zaradi njenega sodelovanja v okviru obvestila o ugodni obravnavi, kršila obvestilo o ugodni obravnavi (4) in načelo enakosti.
   Končno, Komisija naj bi pri izračunu zneska znižanja globe tožeči stranki zaradi njenega sodelovanja zunaj okvirja obvestila o ugodni obravnavi, kršila načela enakosti, sorazmernosti, upravičenih pričakovanj in dobrega upravljanja.

      (1)  UL 2004, C 101, str. 43.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1).

      (3)  Obvestilo Komisije – Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in členom 65(5) Pogodbe ESPJ (UL 1998, C 9, str. 3).

      (4)  Obvestila Komisije z o imuniteti pred globami in znižanju glob v kartelnih zadevah (UL 2002, C 45, str. 4).


title: Združeni zadevi C-43/13 in C-44/13: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. aprila 2014 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Hauptzollamt Köln proti Kronos Titan GmbH (C-43/13), in Hauptzollamt Krefeld proti Rhein-Ruhr Beschichtungs-Service GmbH (C-44/13) ( „Direktiva 2003/96/ES — Obdavčitev energentov — Izdelki, ki niso navedeni v Direktivi 2003/96/ES — Pojem, enakovredno gorivo za ogrevanje ali pogonsko gorivo“ )

text:
               26.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 159/9

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. aprila 2014 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Hauptzollamt Köln proti Kronos Titan GmbH (C-43/13), in Hauptzollamt Krefeld proti Rhein-Ruhr Beschichtungs-Service GmbH (C-44/13)
   (Združeni zadevi C-43/13 in C-44/13) (1)

   ((„Direktiva 2003/96/ES - Obdavčitev energentov - Izdelki, ki niso navedeni v Direktivi 2003/96/ES - Pojem, enakovredno gorivo za ogrevanje ali pogonsko gorivo“))
   2014/C 159/11
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Hauptzollamt Köln (C-43/13), Hauptzollamt Krefeld (C-44/13)

      Toženi stranki: Kronos Titan GmbH (C-43/13), Rhein-Ruhr Beschichtungs-Service GmbH (C-44/13)

      Predmet

   Predloga za sprejetje predhodne odločbe – Bundesfinanzhof – Razlaga člena 2(3) Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. Oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 405) – Obdavčitev energentov po drugi stopnji, kot pa je zanje določena v direktivi – Pojma gorivo za ogrevanje ali pogonsko gorivo – Možnost, da se za proizvod, ki se ga uporablja kot gorivo za ogrevanje, uporablja obdavčitev, določena za proizvod, ki mu je kemično najbolj podobna mešanica, če se zanj uporablja višja stopnja za obdavčitev, kot pa je določena za gorivo za ogrevanje, ker se ga lahko uporablja kot pogonsko gorivo

      Izrek

   Pogoj iz člena 2(3) Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije, v skladu s katerim se drugi energenti, katerih raven obdavčitve ni določena v tej direktivi, obdavčijo glede na svojo uporabo po stopnji, ki se uporablja za enakovredno gorivo za ogrevanje ali za pogonsko gorivo, je treba razlagati tako, da je treba najprej opredeliti, ali se zadevni izdelek uporablja kot pogonsko gorivo ali kot gorivo za ogrevanje, nato pa je treba določiti, s katerim pogonskim gorivom ali gorivom za ogrevanje iz upoštevne preglednice iz Priloge I k tej direktivi se ta izdelek dejansko nadomesti pri uporabi, oziroma če to ni mogoče, določiti izdelek, ki mu je glede na sestavo in namen uporabe najbolj podoben.

      (1)  UL C 123, 27.4.2013.


title: Zadeva T-553/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. marca 2013 – Biodes proti UUNT – Manasul Internacional (FARMASUL) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti FARMASUL — Prejšnja španska figurativna znamka MANASUL — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Razlikovalni učinek prejšnje znamke — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               27.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. marca 2013 – Biodes proti UUNT – Manasul Internacional (FARMASUL)
   (Zadeva T-553/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti FARMASUL - Prejšnja španska figurativna znamka MANASUL - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Razlikovalni učinek prejšnje znamke - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 123/26
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Biodes, SL (Madrid, Španija) (zastopnik: E. Manresa Medina, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Manasul Internacional, SL (Ponferrada, Španija) (zastopnik: M. I. Escudero Pérez, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. septembra 2010 (zadeva R 1034/2009-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Manasul Internacional, SL in Biodes, SL.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Biodes, SL se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 30, 29.1.2011.


title: Zadeva T-24/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 5. aprila 2016 – NICO/Svet

text:
               30.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/45

         Sklep Splošnega sodišča z dne 5. aprila 2016 – NICO/Svet
   (Zadeva T-24/15) (1)

   (2016/C 191/61)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 89, 16.3.2015.


title: Zadeva C-136/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena dne 22. marca 2005

text:
               14.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 115/16

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena dne 22. marca 2005
   (Zadeva C-136/05)
   (2005/C 115/29)
   Jezik postopka: francoščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Enrico Traversa in Denis Martin, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 22. marca 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo ukrepov za izvršitev sodbe Sodišča z dne 6. marca 2003 v zadevi C-478/01, ki se nanaša na obveznost patentnih zastopnikov, da si za čas opravljanja storitve izberejo naslov za vročanje pri zastopniku z licenco, ni izpolnilo obveznosti iz člena 49 in 10 ES;

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naloži, da plača Komisiji denarno kazen v znesku 9100 evrov za vsak dan zamude pri izvršitvi sodbe v zadevi C-478/01, šteto od dneva izdaje sodbe v predmetni zadevi do dneva, ko bo sodba v zadevi C-478/01 izvršena,

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V sodbi z dne 6. marca 2003 v zadevi C-478/01 je Sodišče ugotovilo in razsodilo, kot sledi:

      „V zvezi z obveznostjo patentnih zastopnikov, da si za čas opravljanja storitve izberejo naslov za vročanje pri zastopniku z licenco in ob upoštevanju dejstva, da luksemburška vlada ni pripravila informacij o natančnih pogojih uporabe člena 85(2) Zakona z dne 20. julija 1992 o spremembah patentnih predpisov ter členov 19 in 20 Zakona z dne 28. decembra 1988, ki ureja dostop do poklicev obrti, trgovine, industrije ter do nekaterih svobodnih poklicev, Veliko vojvodstvo Luksemburg ni izpolnilo obveznosti iz členov 49 in 10 ES.“

   Komisija je v skladu s postopkom, ki je določen v členu 228 ES, z dopisom z dne 19. decembra 2003, Veliko vojvodstvo Luksemburg opozorila, da je dolžno izvršiti obveznosti po sodbi v zadevi C-478/01 in ga pozvala, da ji v roku dveh mesecev predloži svoja stališča.
   Na ta dopis Komisija ni prejela odgovora, zato je dne 9. julija 2004 luksemburškim organom vročila obrazloženo mnenje.
   Tudi na obrazloženo mnenje Komisija ni prejela odgovora.
   Ker luksemburški organi niso odgovorili niti na pisni opomin niti na obrazloženo mnenje, ki jim ju je vročila Komisija, je gotovo, da vse do danes niso sprejeli potrebnih ukrepov za izvršitev sodbe v zadevi C-478/01.
   V skladu z drugim stavkom drugega pododstavka člena 228 ES(2) Komisija v tožbi navede višino povprečnine ali denarne kazni, ki jo mora plačati zadevna država članica in ki je po njenem mnenju primerna glede na okoliščine.
   V obravnavanem primeru Komisija meni, da je denarna kazen v višini 9 100 evrov dnevno primerna glede na težo in trajanje kršitve ter ob upoštevanju zahteve, da mora imeti denarna kazen potreben preventivni učinek.


title: Zadeva T-607/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. maja 2015 – Granette & Starorežná Distilleries proti UUNT –Bacardi (42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 %vol.) („Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke 42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 %vol. — Prejšnja mednarodna figurativna znamka 42 BELOW — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009“)

text:
               29.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/31

         Sodba Splošnega sodišča z dne 19. maja 2015 – Granette & Starorežná Distilleries proti UUNT –Bacardi (42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 %vol.)
   (Zadeva T-607/13) (1)

   ((„Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke 42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 %vol. - Prejšnja mednarodna figurativna znamka 42 BELOW - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009“))
   (2015/C 213/53)
   Jezik postopka: češčina

      Stranke

      Tožeča stranka: Granette & Starorežná Distilleries a.s. (Ústí nad Labem, Češka republika) (zastopnik: T. Chleboun, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopniki: sprva D. Gája in P. Geroulakos, nato M. Geroulakos in M. Šimandlova, zastopniki)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Bacardi Co. Ltd (Vaduz, Lihtenštajn) (zastopnik: M. Reinisch, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 16. septembra 2013 (zadeva R 1605/2012 2) glede postopka z ugovorom med družbama Bacardi Co. Ltd in Granette & Starorežná Distilleries a.s.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Granette & Starorežná Distilleries a.s. nosi svoje stroške ter stroške, ki sta jih priglasila Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) in družba Bacardi Co. Ltd.

      (1)  UL C 45, 15.2.2014.


title: Zadeva T-159/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 13. decembra 2007 – Estancia Piedra proti UUNT – Franciscan Vineyards (ESTANCIA PIEDRA)

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/60

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 13. decembra 2007 – Estancia Piedra proti UUNT – Franciscan Vineyards (ESTANCIA PIEDRA)
   (Zadeva T-159/06) (1)

   (2008/C 51/109)

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 190, 12.8.2006.


title: Zadeva T-399/08: Tožba, vložena 18. septembra 2008 – Clearwire Corporation proti UUNT (CLEARWIFI)

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/51

         Tožba, vložena 18. septembra 2008 – Clearwire Corporation proti UUNT (CLEARWIFI)
   (Zadeva T-399/08)
   (2008/C 301/86)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Clearwire Corporation (Kirkland, Združene države) (zastopnik: G. Konrad, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 30. junija 2008 v zadevi R 706/2008-1; in

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka CLEARWIFI za storitve iz razreda 38 – mednarodna registracija št. W00 934 594

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe Sveta št. 40/94, ker razlogi, ki jih je navedel odbor za pritožbe, ne nasprotujejo registraciji.


title: Zadeva T-165/13: Tožba, vložena 20. marca 2013 – Talanton proti Komisiji

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/44

         Tožba, vložena 20. marca 2013 – Talanton proti Komisiji
   (Zadeva T-165/13)
   2013/C 156/83
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Talanton Anonimi Emporiki – Simvouleftiki-Ekpaideftiki Etairia Dianomon, Parochis Ipiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon (Atene, Grčija) (zastopnika: M. Angelopoulos in K. Damis, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da zavrnitev s strani Komisije izdatkov točeže stranke v višini petsto oseminsedemdeset tisoč devetsto sedemintrideset EUR (578 937,00 EUR) iz naslova pogodbe v zvezi s projektom „A sophisticated multi-parametric system for the continuous - effective assessment and monitoring of motor status in Parkinson’s disease and other neurodegenerative diseases (PERFORM)“, na podlagi poročila o nadzoru 11-BA135-006, pomeni kršitev njenih pogodbenih obveznosti, ter da mora tožeča stranka Evropski komisiji povrniti enaindvajset tisoč sto enainsedemdeset EUR (21 171,00 EUR) in ne štiristo sedeminosemdeset tisoč stoen EUR (487 101,00 EUR) ter škodo, katere višino ugotovi Evropska komisija;

               —

               ugotovi, da zavrnitev s strani Komisije izdatkov tožeče stranke v višini stotriinpetdeset tisoč stosedemnajst EUR (153 117,00 EUR) iz naslova pogodbe v zvezi s projektom „Point-of-Care MONitoring and Diagnostics for Autoimmune Diseases (POCEMON)“, na podlagi poročila o nadzoru 11–BA135-006, pomeni kršitev njenih pogodbenih obveznosti, ter da mora tožeča stranka Evropski komisiji povrniti stotriinštirideset tisoč šeststo enainsedemdeset EUR (143 671,00 EUR) in ne dvesto triinsedemdeset tisoč petsto devetinpetdeset EUR ter triinšestdeset centov (273 559,63 EUR) ter škodo, katere višino ugotovi Evropska komisija.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka je s to tožbo združila dve tožbi.
   Prvič, tožbo, ki se nanaša na odgovornost Komisije za pogodbo FP7-215952 v zvezi z izvedbo projekta „A sophisticated multi-parametric system for the continuous - effective assessment and monitoring of motor status in Parkinson’s disease and other neurodegenerative diseases (PERFORM)“ ter za poročilo o nadzoru 11-BA135-006, v skladu s členom 272 PDEU. Tožeča stranka zlasti trdi, da je Evropska komisija odgovorna za kršitev njenih pogodbenih obveznosti ter za kršitev načel legitimnega pričakovanja ter sorazmernosti.
   Drugič, tožbo, ki se nanaša na odgovornost Komisije za pogodbo FP7-216088 v zvezi z izvedbo projekta „Point-of-Care MONitoring and Diagnostics for Autoimmune Diseases (POCEMON)“ ter za poročilo o nadzoru 11-BA135-006, v skladu s členom 272 TFUE. Tožeča stranka zlasti trdi, da je Evropska komisija odgovorna za kršitev njenih pogodbenih obveznosti ter za kršitev načel legitimnega pričakovanja ter sorazmernosti.


title: Zadeva T-290/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 10. novembra 2014 – CMBG/Komisija in ECB (Ničnostna in odškodninska tožba — Program za podporo stabilnosti Cipra — Memorandum o soglasju glede posebnega ekonomskega pogojevanja, sklenjen med Republiko Ciper in EMS — Pristojnost Splošnega sodišča — Vzročna zveza — Tožba, ki je delno nedopustna in delno očitno brez vsakršne pravne podlage)

text:
               26.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/29

         Sklep Splošnega sodišča z dne 10. novembra 2014 – CMBG/Komisija in ECB
   (Zadeva T-290/13) (1)

   ((Ničnostna in odškodninska tožba - Program za podporo stabilnosti Cipra - Memorandum o soglasju glede posebnega ekonomskega pogojevanja, sklenjen med Republiko Ciper in EMS - Pristojnost Splošnega sodišča - Vzročna zveza - Tožba, ki je delno nedopustna in delno očitno brez vsakršne pravne podlage))
   (2015/C 026/35)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: CMBG Ltd (Tortola, Britanski deviški otoki, Združeno kraljestvo) (zastopnika: C. Paschalides, solicitor, in A. Paschalides, odvetnik)

      Toženi stranki: Evropska komisija (zastopnika: B. Smulders in J. P. Keppenne, agenta); in Evropska centralna banka (ECB) (zastopniki: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan in F. Athanasiou, agenti, skupaj z W. Bussian, W. Devroe in D. Arts, odvetniki)

      Predmet

   Prvič, predlog za razglasitev ničnosti točk od 1.23 do 1.27 Memoranduma o soglasju glede posebnega ekonomskega pogojevanja, ki je bil 26. aprila 2013 sklenjen med Republiko Ciper in evropskim mehanizmom za stabilnost (EMS), in drugič, predlog za povračilo škode, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela zaradi vključitve točk od 1.23 do 1.27 Memoranduma o soglasju v ta memorandum in zaradi kršitve obveznosti Komisije za nadzor.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Družbi CMBG se poleg plačila lastnih stroškov naloži plačilo stroškov, ki sta jih priglasili Evropska komisija in Evropska centralna banka (ECB).

      (1)  UL C 226, 3.8.2013.


title: Zadeva T-67/08: Tožba, vložena 11. februarja 2008 – Hedgefund Intelligence proti UUNT – Hedge Invest (InvestHedge)

text:
               26.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/30

         Tožba, vložena 11. februarja 2008 – Hedgefund Intelligence proti UUNT – Hedge Invest (InvestHedge)
   (Zadeva T-67/08)
   (2008/C 107/50)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Hedgefund Intelligence Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: J. Reed, Barrister, in G. Crofton Martin, Solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Hedge Invest SGR P.A. (Milano, Italija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se odločba drugega odbora za pritožbe z dne 28. novembra 2007 v zadevi R 148/2007-2, s katero je bila zavrnjena pritožba;

               —

               Zavrne naj se ugovor nasprotne stranke;

               —

               Uradu in drugi stranki naj se naloži, da nosita svoje stroške, druga stranka pa naj nosi tudi stroške tožeče stranke pred oddelkom za ugovore, odborom za pritožbe in tem sodiščem.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „InvestHedge“ za blago in storitve iz razredov 9, 16, 36 in 41 – prijava št. 3 081 081.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Hedge Invest SGR P.A.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Figurativna znamka Skupnosti „HEDGE INVEST“ za storitve iz razreda 36.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovoru se ugodi za vse izpodbijane storitve iz razredov 36 in 41; dovoli se nadaljevanje postopka s prijavo znamke za blago iz razredov 9 in 16, ki ni bilo izpodbijano.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Tožeča stranka navaja, da je odbor za pritožbe v presoji podobnosti zunanjega videza obeh znamk kot ga dojemajo potrošniki, ki ne govorijo angleško ravnal napačno, ko je upošteval „trgovinski vtis“ in ko je ugotavljal, da je trgovinski vtis nasprotujočih si znamk enak.
   Pri ocenjevanju podobnosti v slišnem dojemanju nasprotujočih si znamk kot ju dojemajo potrošniki, ki ne govorijo angleško je odbor za pritožbe dokazno breme neupravičeno naložil tožeči stranki.
   Nazadnje, odbor za pritožbe v ustrezni fazi postopka ni upošteval nesporne ugotovitve, da je med storitvama iz razreda 36 in 41 le zelo omejena oz. majhna stopnja podobnosti.


title: Zadeva T-442/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 26. junija 2008 – SIC proti Komisiji ( Državne pomoči – Ukrepi Portugalske republike v korist izdajatelja javnega televizijskega programa RTP za financiranje njegovega opravljanja javne službe – Odločba, s katero je razglašeno, da nekateri ukrepi niso državne pomoči in da so drugi združljivi s skupnim trgom – Kvalifikacija državne pomoči – Združljivost s skupnim trgom – Dolžnost skrbne in nepristranske preiskave )

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/20

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 26. junija 2008 – SIC proti Komisiji
   (Zadeva T-442/03) (1)

   („Državne pomoči - Ukrepi Portugalske republike v korist izdajatelja javnega televizijskega programa RTP za financiranje njegovega opravljanja javne službe - Odločba, s katero je razglašeno, da nekateri ukrepi niso državne pomoči in da so drugi združljivi s skupnim trgom - Kvalifikacija državne pomoči - Združljivost s skupnim trgom - Dolžnost skrbne in nepristranske preiskave“)
   (2008/C 197/33)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Tožeča stranka: SIC – Sociedade Independente de Comunicação, SA (Carnaxide, Portugalska) (zastopniki: C. Botelho Moniz, E. Maia Cadete in M. Rosado da Fonseca, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: sprva M. Balta in F. Florindo Gijón, nato M. Niejahr, J. Buendía Sierra in G. Braga da Cruz, in nazadnje B. Martenczuk in G. Braga da Cruz, zastopniki)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2005/406/ES z dne 15. oktobra 2003 o začasnih ukrepih, ki jih je izvajala Portugalska za RTP (UL 2005, L 142, str. 1), v delu, v katerem je s to odločbo razglašeno, da nekateri ukrepi niso državne pomoči in da so drugi združljivi s skupnim trgom.
   Izrek

               1)

               Člen 1 Odločbe Komisije 2005/406/ES z dne 15. oktobra 2003 o začasnih ukrepih, ki jih je izvajala Portugalska za RTP, se razglasi za ničnega.

               2)

               Člen 2 Odločbe 2005/406 se razglasi za ničnega v delu, v katerem je ugotovljeno, da oprostitev plačila notarskih stroškov in stroškov registracije ne pomeni državne pomoči.

               3)

               V preostalem se tožba zavrne.

               4)

               Komisija nosi svoje stroške in štiri petine stroškov družbe SIC – Sociedade Independente de Comunicação, SA.

               5)

               Družba SIC nosi petino svojih stroškov.

      (1)  UL C 71, 20.3.2004.