title: Zadeva C-75/09: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 17. junija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria – Italija) – Agra Srl proti Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria (Uredba (EGS) št. 2913/92 — Carinski zakonik Skupnosti — Člen 221(3) in (4) — Naknadna izterjava carinskega dolga — Zastaranje — Dejanje, na podlagi katerega je mogoče začeti kazenski postopek)

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/11

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 17. junija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria – Italija) – Agra Srl proti Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria
   (Zadeva C-75/09) (1)

   (Uredba (EGS) št. 2913/92 - Carinski zakonik Skupnosti - Člen 221(3) in (4) - Naknadna izterjava carinskega dolga - Zastaranje - Dejanje, na podlagi katerega je mogoče začeti kazenski postopek)
   2010/C 221/17
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Agra Srl

      Tožena stranka: Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria – Razlaga člena 221(3) in (4) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1) – Izterjava carinskega dolga – Prekoračitev roka za obvestilo o znesku dolgovanih carin, če je dolg posledica dejanja, ki je predmet kazenskega postopka – Nacionalna ureditev, ki določa zadržanje navedenega roka do pravnomočnosti odločbe, izdane v kazenskem postopku, uvedenem zaradi dejanja, ki je povzročilo carinski dolg

      Izrek

   Člen 221(3) in (4) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 2700/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2000, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, na podlagi katere zastaralni rok, če carinska dajatev ni plačana zaradi kaznivega dejanja, začne teči z dnem pravnomočnosti sklepa ali sodbe, izdane v kazenskem postopku.

      (1)  UL C 102, 1.5.2009.


title: Zadeva C-225/06 P: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 11. septembra 2007 – Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia AVEE proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Ferrero Deutschland GmbH (Pritožba – Znamka Skupnosti – Uredba (ES) št. 40/94 – Člen 8(1)(b) – Podobnost med dvema znamkama – Verjetnost zmede – Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki vsebuje besedni element FERRÓ – Ugovor imetnika nacionalne besedne znamke FERRERO – Delna zavrnitev registracije)

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/24

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 11. septembra 2007 – Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia AVEE proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Ferrero Deutschland GmbH
   (Zadeva C-225/06 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 8(1)(b) - Podobnost med dvema znamkama - Verjetnost zmede - Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki vsebuje besedni element „FERRÓ“ - Ugovor imetnika nacionalne besedne znamke FERRERO - Delna zavrnitev registracije)
   (2007/C 315/42)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia AVEE (zastopnik: A. Tsavdaridis, dikigoros)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Novais Gonçalves, zastopnik); Ferrero Deutschland GmbH, ki je pravni naslednik Ferrero GmbH (zastopnik: M. Schaeffer, odvetnik)
   Predmet
   Pritožba, vložena zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 15. marca 2006 v zadevi Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia proti UUNT (T-35/04), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo za razveljavitev, ki jo je prijavitelj figurativne znamke „FERRÓ“ za proizvode iz razredov 29, 30 in 42 vložil zoper odločbo R 460/2002-1 prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 1. decembra 2003, s katero je ta zavrnil pritožbo zoper odločbo oddelka za ugovore, s katero je ta delno zavrnil registracijo navedene znamke v okviru ugovora, ki ga je vložil imetnik nacionalne besedne znamke „FERRERO“ za proizvode iz razredov 5, 29, 30, 32 in 33.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia AVEE se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 212, 2.9.2006.


title: Zadeva F-23/05: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 2. maja 2007 – Giraudy proti Komisiji (Javni uslužbenci – Tožba – Odškodninska tožba – Preiskava Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) – Prerazporeditev – Uredba (ES) št. 1073/1999 – Odločba 1999/396/ES, ESPJ, Euratom – Napaka – Škoda – Poklicna bolezen – Upoštevanje storitev iz člena 73 Statuta)

text:
               9.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/25

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 2. maja 2007 – Giraudy proti Komisiji
   (Zadeva F-23/05) (1)

   (Javni uslužbenci - Tožba - Odškodninska tožba - Preiskava Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) - Prerazporeditev - Uredba (ES) št. 1073/1999 - Odločba 1999/396/ES, ESPJ, Euratom - Napaka - Škoda - Poklicna bolezen - Upoštevanje storitev iz člena 73 Statuta)
   (2007/C 129/42)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Jean-Louis Giraudy (Paris, Francija) (zastopnik: D. Voillemot, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Curral in G. Berscheid, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Na eni strani razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero ni priznala odgovornosti svojih služb in škode, ki je domnevno nastala tožeči stranki v okviru preiskave OLAF-a na predstavništvu Komisije v Franciji, in na drugi strani odškodninski zahtevek (prej T-169/05).
   Izrek sodbe

               1.

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži, da J.-L. Giraudyju plača odškodnino v znesku 15.000 evrov za utrpelo nepremoženjsko škodo, ki jo je povzročila ogrozitev njegovega ugleda in časti.

               2.

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               3.

               Komisija Evropskih skupnosti nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil J.-L. Giraudy.

               4.

               J.-L. Giraudy nosi tretjino svojih stroškov.

      (1)  UL C 171, 9.7.2005, str. 29 (zadeva, najprej vpisana pri Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti pod številko T-169/05 in odstopljena Sodišču za uslužbence Evropske unije s sklepom z dne 15.12.2005).


title: Zadeva T -376/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 22. julija 2005 — Polyelectrolyte Producers Group proti Svetu in Komisiji („Ničnostna tožba — Sklep Sveta, ki določa stališče Skupnosti — Sklep Skupnega odbora EGP — Ugovor nedopustnosti — Akt, ki ga je mogoče izpodbijati — Procesno upravičenje — Nedopustnost“)

text:
               15.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/11

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 22. julija 2005 — Polyelectrolyte Producers Group proti Svetu in Komisiji
   (Zadeva T -376/04) (1)

   („Ničnostna tožba - Sklep Sveta, ki določa stališče Skupnosti - Sklep Skupnega odbora EGP - Ugovor nedopustnosti - Akt, ki ga je mogoče izpodbijati - Procesno upravičenje - Nedopustnost“)
   (2005/C 257/22)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Polyelectrolyte Producers Group (Bruselj, Belgija) [zastopnika: K. Van Maldegem in C. Mereu, avocats]

      Toženi stranki: Svet Evropske unije [zastopnika: J.-P. Hix in B. Hoff-Nielsen, zastopnika] in Komisija Evropskih skupnosti [zastopnika: J. Forman in M. Wilderspin, zastopnika]
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti aktov toženih strank, ki Kraljevini Norveški dovoljujejo za uveljavitev omejitev koncentracije akrilamida, ki so strožje kot tiste, ki veljajo v Evropski skupnosti in ki so navedene v Sklepu skupnega odbora EGP št. 59/2004 z dne 26. aprila 2004 o spremembi Priloge II (Tehnični predpisi, standardi, preskušanje in certificiranje) k Sporazumu EGP (UL L 277, str. 30) in razglasitev ničnosti stališča Skupnosti o tem sklepu.
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Tožeča stranka nosi svoje stroške in stroške, ki sta jih priglasila Komisija in Svet.

      (1)  UL C 284 z dne 20.11.2004.


title: Zadeva C-207/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Panevėžio apygardos teismas 20. maja 2008 – Kazenski postopek zoper Edgarja Babanova

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Panevėžio apygardos teismas 20. maja 2008 – Kazenski postopek zoper Edgarja Babanova
   (Zadeva C-207/08)
   (2008/C 209/31)
   Jezik postopka: litovščina
   Predložitveno sodišče
   Panevėžio apygardos teismas
   Stranka v postopku v glavni stvari
   Edgar Babanov
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je člen 265 kazenskega zakonika Republike Litve, ki nalaga brezpogojno kazensko odgovornost za gojenje vseh vrst prave konoplje brez izjeme, ne glede na vsebovano količino aktivnih snovi, v nasprotju z določbami prava Evropske Unije in izrecno s katerimi?

               2)

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali lahko sodišče Republike Litve sprejme odločitev na podlagi nacionalnega prava (člen 265 kazenskega zakonika), če aktivne snovi v pravi konoplji ne presegajo 0,2 %?


title: Zadeva C-89/11 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 22. novembra 2012 – E.ON Energie AG proti Evropski komisiji (Pritožba — Ničnostna tožba zoper odločbo Komisije o določitvi globe zaradi poškodbe pečata — Dokazno breme — Izkrivljanje dokazov — Obveznost obrazložitve — Znesek globe — Neomejena pristojnost — Načelo sorazmernosti)

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/4

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 22. novembra 2012 – E.ON Energie AG proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-89/11 P) (1)

   (Pritožba - Ničnostna tožba zoper odločbo Komisije o določitvi globe zaradi poškodbe pečata - Dokazno breme - Izkrivljanje dokazov - Obveznost obrazložitve - Znesek globe - Neomejena pristojnost - Načelo sorazmernosti)
   2013/C 26/06
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: E.ON Energie AG (zastopniki: A. Röhling, F. Dietrich in R. Pfromm, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: A. Bouquet, V. Bottka in R. Sauer, agenti)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 15. decembra 2010 v zadevi E.ON Energie proti Komisiji (T-141/08), s katero je Splošno sodišče zavrnilo ničnostno tožbo zoper odločbo Komisije C(2008) 377 final z dne 30. januarja 2008 o določitvi globe na podlagi člena 23(1)(e) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 zaradi poškodbe pečata – Kršitev splošnih pravnih načel, kot so domneva nedolžnosti, načeli „in dubio pro reo“ in sorazmernosti, ter pravil o dokaznem bremenu in izvajanju dokazov – Kršitev obveznosti obrazložitve

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi E.ON Energie AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 152, 21.5.2011.


title: Zadeva T-348/16 OP: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2017 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA (Arbitražna klavzula — Ugovor — Odlog izvršitve zamudne sodbe — Vmesna sodba)

text:
               11.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2017 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA
   (Zadeva T-348/16 OP) (1)

   ((Arbitražna klavzula - Ugovor - Odlog izvršitve zamudne sodbe - Vmesna sodba))
   (2017/C 300/35)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka v sporu o glavni stvari: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Solun, Grčija) (zastopnik: V. Christianos, odvetnik)

      Tožena stranka v sporu o glavni stvari: Izvajalska agencija Evropskega raziskovalnega sveta (ERCEA) (zastopniki:: M. Pesquera Alonso in F. Sgritta, agenta, skupj z E. Kourakisom, odvetnikom)

      Predmet

   Ugovor zoper sodbo z dne 6. aprila 2017, Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA (T-348/16, neobjavljena, EU:T:2017:268).

      Izrek

   Izvršitev sodbe z dne 6. aprila 2017, Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA (T-348/16), se odloži do odločitve o ugovoru, ki ga je vložila Izvajalska agencija Evropskega raziskovalnega sveta (ERCEA).

      (1)  UL C 296, 16.8.2016.


               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/1

         2010/C 37/01
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 24, 30.1.2010

      Prejšnje objave

      UL C 11, 16.1.2010

      UL C 312, 19.12.2009

      UL C 297, 5.12.2009

      UL C 282, 21.11.2009

      UL C 267, 7.11.2009

      UL C 256, 24.10.2009

   Ti teksti so na voljo na:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva C-103/06: Predlog za sprejem predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris  22. februarja 2006  — Philippe Derouin proti Union pour le Recouvrement des Cotisations de Sécurité Sociale et d'Allocations Familiales de Paris — Région parisienne (Urssaf)

text:
               6.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/5

         Predlog za sprejem predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris 22. februarja 2006 — Philippe Derouin proti Union pour le Recouvrement des Cotisations de Sécurité Sociale et d'Allocations Familiales de Paris — Région parisienne (Urssaf)
   (Zadeva C-103/06)
   (2006/C 108/07)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris.
   Datum predložitve: 22. februar 2006
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Philippe Derouin.

      Tožena stranka: Union pour le Recouvrement des Cotisations de Sécurité Sociale et d'Allocations Familiales de Paris — Région parisienne (Urssaf).
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je treba Uredbo št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 (1) razlagati tako, da nasprotuje temu, da sporazum, kot je francosko-britanski davčni sporazum z dne 22. maja 1968, določa, da so prihodki, ki so jih delavci, ki prebivajo v Franciji, in socialni zavarovanci v tej državi pridobili v Združenem kraljestvu, izvzete iz osnove splošnih socialnih prispevkov (C.S.G.) in prispevkov za vračilo socialnega dolga (C.R.D.S.), ki so naloženi v Franciji?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL L 149, str. 2)


title: Zadeva T-106/08 R: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 18. aprila 2008 – CPEM proti Komisiji ( Začasna odredba – Predlog za odložitev izvršitve – Nov predlog – Nova dejstva – Neobstoj – Nedopustnost – Člen 109 Poslovnika Sodišča prve stopnje )

text:
               21.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 158/18

         Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 18. aprila 2008 – CPEM proti Komisiji
   (Zadeva T-106/08 R)
   („Začasna odredba - Predlog za odložitev izvršitve - Nov predlog - Nova dejstva - Neobstoj - Nedopustnost - Člen 109 Poslovnika Sodišča prve stopnje“)
   (2008/C 158/29)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Centre de promotion de l'emploi par la micro-entreprise (CPEM) (Marseille, Francija) (zastopnik: C. Bonnefoi, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: L. Flynn in A. Steiblytė, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za odložitev izvršitve opomina dolžniku št. 3240912189 z dne 17. decembra 2007, ki ga je izdala Komisija pri izvrševanju svoje Odločbe C(2007) 4645 z dne 4. oktobra 2007 o ukinitvi pomoči, ki jo je Evropski socialni sklad (ESS) dodelil CPEM z Odločbo C(1999) 2645 z dne 17. avgusta 1999.
   Izrek

               1)

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrže.

               2)

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-413/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 10. julija 2017 – UAB „Roche Lietuva“/VšĮ Kauno Dainavos poliklinika

text:
               18.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 309/29

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 10. julija 2017 – UAB „Roche Lietuva“/VšĮ Kauno Dainavos poliklinika
   (Zadeva C-413/17)
   (2017/C 309/39)
   Jezik postopka: litvanščina

      Predložitveno sodišče

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: UAB „Roche Lietuva“

      Nasprotna stranka: VšĮ Kauno Dainavos poliklinika

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba določbe členov 2 in 23 Direktive 2004/18 (1) in Priloge VI k tej direktivi (skupaj ali ločeno, vendar brez omejevanja na te določbe) razlagati in razumeti tako, da kadar naročnik – zdravstvena ustanova – namerava kupiti blago (medicinska diagnostična oprema in materiali) ali posebne pravice do tega blaga z uporabo postopka za oddajo javnega naročila, da bi lahko sam izvajal preizkuse, njegova diskrecijska pravica vključuje pravico, da v tehnični specifikaciji določi le take zahteve za to blago, ki ne opisujejo ločeno posameznih operativnih (tehničnih) in praktičnih (funkcionalnih) značilnosti opreme in/ali materialov, temveč namesto tega opredeljujejo kvalitativna merila preizkusov, ki jih je treba izvesti, pa tudi zmogljivosti laboratorija za preizkuse, vsebina katerih mora biti ločeno opisana v specifikacijah zadevnega postopka za oddajo javnega naročila?

      (1)  Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 132).


title: Zadeva C-48/08: Sklep predsednika Sodišča z dne 27. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Irski

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/31

         Sklep predsednika Sodišča z dne 27. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Irski
   (Zadeva C-48/08) (1)

   (2009/C 69/64)

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 92, 12.4.2008.


title: Zadeva T-595/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2015 – Othman/Svet

text:
               16.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/59

         Sklep Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2015 – Othman/Svet
   (Zadeva T-595/14) (1)

   (2015/C 381/77)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 361, 13.10.2014.


title: Zadeva T-124/05: Tožba Davida Tasa proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 2. marca 2005

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/30

         Tožba Davida Tasa proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 2. marca 2005
   (Zadeva T-124/05)
   (2005/C 132/55)
   Jezik postopka: francoščina
   David Tas, stanujoč v Bruslju, ki ga zastopajo Sébastien Orlandi, Xavier Martin, Albert Coolen, Jean-Noël in Etienne Marchal, avocats, z naslovom za vročanje v Luxemburgu, je dne 2. marca 2005 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo natečajne komisije EPSO/A/4/03, da se tožeče stranke ne pripusti k opravljanju natečajnega preizkusa,

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, ki ima univerzitetno diplomo „M. SC. In Business Administration“ se je prijavila na natečaj EPSO/A/4/03 za čakalni seznam za zaposlitev pomožnih uradnikov naziva A8 za področje revizije. Izpodbija odločbo natečajne komisije, s katero ni bila pripuščena k opravljanju natečajnega preizkusa zato, ker naj njegova univerzitetna diploma ne bi izpolnjevala pogojev iz natečajnega razpisa.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka navaja kršitev pristopnih pogojev, določenih v natečajnem razpisu, kot tudi kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku. Tožeča stranka prav tako zatrjuje, da naj bi najmanj dva kandidata, ki sta bila pripuščena k opravljanju natečajnega preizkusa, imela enako diplomo, ki jo je podelila ista fakulteta iste univerze, in na tej podlagi navaja kršitev načela enakega obravnavanja.


title: Zadeva C-441/06: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 18. oktobra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (Državne pomoči – Obveznost vračila – Dolžnost sodelovanja)

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/20

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 18. oktobra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki
   (Zadeva C-441/06) (1)

   (Državne pomoči - Obveznost vračila - Dolžnost sodelovanja)
   (2007/C 315/33)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: C. Giolito, zastopnik)

      Tožena stranka: Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in S. Ramet, zastopnika)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Neizvršitev v za to določenem roku Odločbe 2005/709/ES: Odločba Komisije z dne 2. avgusta 2004 glede državne pomoči Francije v korist France Télécom (UL L 269, str. 30) – Kršitev členov 2 in 3 te odločbe in tudi členov 10 in 249, četrti odstavek, ES – Obveznost povračila pomoči, za katero je bilo ugotovljeno, da je nezakonita – Na to obveznost ne vplivajo praktične težave pri izračunu točnega zneska pomoči, ki jo je treba povrniti, niti tožba zoper odločbo Komisije o razglasitvi pomoči za nezakonito
   Izrek

               1)

               Francoska republika s tem, da ni izvršila v za to določenem roku Odločbe Komisije z dne 2. avgusta 2004 glede državne pomoči Francije v korist France Télécom, ni izpolnila obveznosti iz členov 2 in 3 te odločbe, 249, četrti odstavek, ES ter 10 ES.

               2)

               Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 310, 16.12.2006.


title: Zadeva T-365/08: Tožba, vložena 28. avgusta 2008 – Hidalgo proti UUNT – Bodegas Hidalgo – La Gitana (HIDALGO)

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/48

         Tožba, vložena 28. avgusta 2008 – Hidalgo proti UUNT – Bodegas Hidalgo – La Gitana (HIDALGO)
   (Zadeva T-365/08)
   (2008/C 272/93)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Emilio Hidalgo, SA (Jerez de la Frontera, Španija) (zastopnica: M. Esteve Sanz, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Bodegas Hidalgo – La Gitana, SA (Sanlucar de Barrameda, Cádiz, Španija)
   Predloga tožeče stranke

               —

               Tožeča stranka od Sodišča zahteva, da: naj razveljavi odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 11. junija 2008 v zadevi R 1329/2007-4, ki je bila tožeči stranki vročena dne18. junija 2008,

               —

               toženi stranki in, kjer je to ustrezno, intervenientu naj naloži plačilo stroškov postopka pred Sodiščem in stroškov pritožbenega postopka pred odborom za pritožbe.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „HIDALGO“ (prijava št. 4 032 108) za proizvode iz razreda 33 „alkoholne pijače (razen piva)“.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Bodegas Hidalgo – La Gitana S.A.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Španska besedna znamka „HIDALGO“ za proizvode iz razreda 33 („navadna in posebna vina, ki so zaščitena z označbo porekla Jerez in Manzanilla“).

      Odločba oddelka za ugovore: Ugoditev ugovoru in zavrnitev prijave.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev členov 73 in 61(2) Uredbe (ES) št. 40/94 o znamki skupnosti in kršitev pravic obrambe tožeče stranke, ker izpodbijana odločba temelji na dokumentu, na katerega tožeča stranka ni imela priložnosti podati pripomb.
   Tožeča stranka prav tako očita kršitev:

               —

               člena 8(1)(a) Uredbe (ES) št. 40/94 o znamki skupnosti, ker je v izpodbijani odločbi navedeno, da so vina enaka drugim alkoholnim pijačam iz razreda 33, ki niso vina;

               —

               členov 4(1) in 5(1) Direktive 89/104/EGS o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami in kršitev načela soobstoja in enakovrednosti med nacionalnimi znamkami in znamkami Skupnosti.


title: Zadeva F-92/10: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 16. junija 2011 – Dricot-Daniele in drugi proti Komisiji (Javni uslužbenci — Letna prilagoditev prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev — Ustavitev postopka)

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/54

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 16. junija 2011 – Dricot-Daniele in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-92/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Letna prilagoditev prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev - Ustavitev postopka)
   2011/C 252/119
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Luigia Dricot-Daniele (Overijse, Belgija) in drugi (zastopnik: C. Mourato, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in G. Berscheid, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti plačilnih listov o regularizaciji osebnih prejemkov tožečih strank za obdobje od julija do decembra 2009 in plačilnih listov, sestavljenih od 1. januarja 2010 dalje v okviru letne prilagoditve prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev na podlagi Uredbe Sveta (EU, Euratom) št. 1296/2009 z dne 23. decembra 2009.

      Izrek

               1.

               Postopek v zadevi Dricot-Daniele proti Komisiji (F-92/10) se ustavi.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 13, 15.1.2011, str. 40.


title: Zadeva C-661/13: Sklep predsednika Sodišča z dne 7. maja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemčija) – Astellas Pharma Inc. proti Polpharma SA Pharmaceutical Works

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/21

         Sklep predsednika Sodišča z dne 7. maja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemčija) – Astellas Pharma Inc. proti Polpharma SA Pharmaceutical Works
   (Zadeva C-661/13) (1)

   2014/C 261/40
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 129, 28.4.2014.


title: Zadeva C-236/17 P: Pritožba, ki so jo družbe Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. vložile 8. maja 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 28. februarja 2017 v zadevi T-162/14, Canadian Solar Emea GmbH in drugi/Svet

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/27

         Pritožba, ki so jo družbe Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. vložile 8. maja 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 28. februarja 2017 v zadevi T-162/14, Canadian Solar Emea GmbH in drugi/Svet
   (Zadeva C-236/17 P)
   (2017/C 239/34)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnice: Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. (zastopniki: J. Bourgeois, odvetnik, S. De Knop, odvetnik, M. Meulenbelt, odvetnik, A. Willems, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije, Evropska komisija

      Predlog

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-162/14;

               —

               ugodi predlogu, ki je bil podan na prvi stopnji, in razveljavi izpodbijano uredbo v delu, v katerem se nanaša na pritožnice;

               —

               nasprotni stranki v postopku s pritožbo naloži, naj plača stroške pritožnic in svoje stroške, tako na prvi stopnji kot v pritožbenem postopku;

               —

               drugim strankam v postopku naloži plačilo svojih stroškov;

         podredno;

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-162/14;

               —

               zadevo vrne v ponovno razsojanje Splošnemu sodišču;

               —

               odločitev o stroških na prvi in pritožbeni stopnji pridrži do končne sodbe Splošnega sodišča;

               —

               drugim strankam v postopku naloži plačilo svojih stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je od pritožnic zahtevalo, naj izkažejo pravni interes za uveljavljanje prvega in drugega tožbenega razloga; Splošno sodišče je v vsakem primeru napačno pravno ovrednotilo dejstva, saj pritožnice tak interes imajo.

               2.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je od pritožnic zahtevalo, naj izkažejo pravni interes za uveljavljanje tretjega tožbenega razloga; Splošno sodišče je napačno razlagalo člen 2(7)(a) Uredbe 1225/2009 (temeljna uredba) (1).

               3.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je ugotovilo, da se je Uredba 1168/2012 uporabljala za zadevno protidampinško preiskavo (2); Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je ugotovilo, da to, da Komisija ni odločila o zahtevi pritožnic za tržnogospodarsko obravnavo, ni v nasprotju z izpodbijano uredbo.

               4.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je institucijam dovolilo, naj uvedejo protidampinško dajatev na ravni, s katero se izravna škoda, povzročena z drugimi dejavniki, ki niso dampinški uvozi; Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je neutemeljeno obrnilo dokazno breme.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 2009, L 343, str. 51). Člen 2(7)(a) temeljne uredbe je bil nadomeščen z enakim členom 2(7)(a) Uredbe (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (UL 2016, L 176, str. 21).

      (2)  Uredba (EU) št. 1168/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 2012, L 344, str. 1).


title: Zadeva C-607/16 P: Pritožba, ki jo je Svet Evropske unije vložil 24. novembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 15. septembra 2016 v združenih zadevah od T-112/14 do T-116/14 in T-119/14, Molinos Río de la Plata in drugi/Svet

text:
               30.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/36

         Pritožba, ki jo je Svet Evropske unije vložil 24. novembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 15. septembra 2016 v združenih zadevah od T-112/14 do T-116/14 in T-119/14, Molinos Río de la Plata in drugi/Svet
   (Zadeva C-607/16 P)
   (2017/C 030/40)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Svet Evropske unije (zastopnika: H. Marcos Fraile, agent, N. Tuominen, odvetnik)

      Druge stranke v postopku: Molinos Río de la Plata SA, Oleaginosa Moreno Hermanos SACIFI y A, Vicentin SAIC, Aceitera General Deheza SA, Bunge Argentina SA, Cámara Argentina de Biocombustibles (Carbio), Evropska komisija, European Biodiesel Board (EBB)

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2016, ki je bila Svetu vročena 16. septembra 2016, v združenih zadevah od T-112/14 do T-116/14 in T-119/14, Molinos Río de la Plata SA in drugi/Svet Evropske unije;

               —

               zavrne prvostopenjske tožbe za razglasitev ničnosti izpodbijane uredbe in

               —

               tožečim strankam naloži plačilo stroškov prvostopenjskega in pritožbenega postopka.

         Podredno,

               —

               zadeve naj se vrnejo Splošnemu sodišču v ponovno odločanje;

               —

               odločitev o stroških prvostopenjskega in pritožbenega postopka naj se pridrži.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

                  Prvič, Splošno sodišče je uporabilo napačno zakonsko merilo pri presoji, ali je Svet imel dokaze za odločitev, da so bile domače cene za surovine, navedene v evidencah zadevnih argentinskih izvoznikov, dovolj izkrivljene, da se jih upravičeno ne upošteva ter da se uporabi metoda iz člena 2(5), drugi pododstavek, temeljne uredbe (1). S tem je Splošno sodišče Svetu naložilo preveliko dokazno breme.

               2.

                  Drugič, ugotovitev Splošnega sodišča – da iz dokazov, ki so jih institucije predložile, v zadostni meri ne izhaja, da je šlo za bistveno izkrivljanje cen surovin v Argentini kot posledica sistema diferenciranih izvoznih davkov – ni ustrezno obrazložena.

               3.

                  Tretjič, izrek izpodbijane sodbe, s katerim se bile za nične razglašene protidampinške dajatve, ki zadevajo tožeče stranke, je nesorazmeren glede na edini ničnosti razlog, ki ga je navedlo Splošno sodišče, ter ugotovitvi nezakonitosti daje pretirane učinke.

               4.

               Svet bo dokazal, da je bilo v izpodbijani sodbi pravo večkrat nepravilno uporabljeno, kar vpliva na njeno veljavnost. Poleg tega Svet zatrjuje, da so dejstva, ki so jih tožeče stranke navajale v okviru prvega tožbenega razloga, dovolj dokazana, tako da lahko Sodišče o tem tožbenem razlogu samo presodi in zavrne tožbe.

               5.

               Svet zato predlaga, da se izpodbijano sodbo razveljavi ter da se prvostopenjske tožbe za razglasitev ničnosti izpodbijane uredbe zavrnejo.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 343, 2009, str. 51).


title: Zadeva T-422/07: Tožba, vložena 16. novembra 2007 – DJEBEL proti Komisiji

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/40

         Tožba, vložena 16. novembra 2007 – DJEBEL proti Komisiji
   (Zadeva T-422/07)
   (2008/C 64/65)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Tožeči stranki: DJEBEL, SGPS, SA (Funchal, Portugalska) (zastopnika: M. Andrade Neves in S. Castro Caldeira, zastopnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nično naj se razglasi odločba Komisije Evropskih skupnosti z dne 10. maja 2007, objavljena v Uradnem listu Evropske unije24. avgusta 2007, o državni pomoči C 4/2006 (ex N 180/2005) — Portugalska — Pomoč podjetju Djebel [objavljena pod številko C(2007) 1959] (UL L 219, str. 30).

               —

               s sodbo naj se ugotovi, da:

                           —

                           je zaprošena pomoč bila in je še zmeraj bistvena za uresničitev investicijskega projekta v zvezi s pridobitvijo kapitala RASH in posledično pridobitvijo hotela Rio Atlàntico;

                           —

                           se je za pomoč zaprosilo pred izvedbo investicije;

                           —

                           je bil projekt podjetja Djebel prva izkušnja internacionalizacije skupine Pestana;

                           —

                           razvoj tega projekta ni vplival na pogoje konkurence evropskih podjetij in sicer ne tistih na ozemlju Skupnosti, ne tistih, ki poslujejo zunaj njega;

                           —

                           razvoj navedenega projekta skupini Pestana ni omogočil nobene koristi, na podlagi katere bi bila v položaju, ki bi povzročil izkrivljanje konkurence med državami članicami;

                           —

                           ima pomoč, za katero je zaprosilo podjetje Djebel, enake značilnosti kot pomoč, za katero je zaprosilo podjetje Vila Galé, ki jo je Komisija odobrila z odločbo z dne 15. oktobra 2003.

               —

               razglasi naj se, da je dodelitev pomoči podjetju Djebel v zgoraj navedenih pogojih in na zgoraj navedeni podlagi združljiva z določbami Pogodbe ES in s sekundarno zakonodajo;

               —

               določi naj se, da je treba odločbo Komisije z dne 10. maja 2007 o pomoči, za katero je zaprosilo podjetje Djebel, dati v revizijo, tako da bo dovoljena dodelitev te pomoči, kot so predlagali podjetje Djebel in portugalski organi.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pomoč, za katero je zaprosila tožeča stranka, je združljiva z veljavnimi določbami Pogodbe ES.
   Podjetje Djebel je izpolnjevalo zakonske pogoje za sprejem njegove prošnje za pomoč iz SIME in Komisija je dolžna spoštovati pogoje za sprejem take prošnje, kot izhajajo iz portugalskega zakona, ki se uporabi za ta primer.
   Veljavna portugalska zakonodaja določa, da prošnje, vložene do 31. januarja 2001, lahko vsebujejo investicijske izdatke, ki so nastali po 1. juliju 1999, in da se ti povrnejo.
   Zadevna državna pomoč je imela namen spodbuditi in podpreti internacionalizacijo skupine Pestana in zanjo se je zaprosilo pred začetkom investicij.
   Tožeča stranka ne bi smela utrpeti škode zaradi tega, ker naj bi odgovorni organi zamujali s presojo projekta.
   Pomoči, za katero je zaprosila tožeča stranka, se ne bi smelo preučiti v smislu današnjih gospodarskih in finančnih pogojev.
   Brez zadevne pomoči tožeča stranka ne bi mogla izvesti investicij, ki ustrezajo zadevnemu projektu.
   Prva izkušnja internacionalizacije, ki jo je razvila skupina Pestana, je pridobitev, ki jo je izvedla tožeča stranka v okviru tega investicijskega projekta.
   Leta 1999 skupina Pestana ni imela na voljo finančnih sredstev, da bi sama izvedla investicijo v Braziliji.
   Izvedba te investicije nima bistvenega vpliva na menjalne pogoje v Evropski uniji.
   Med pridobitvijo, ki jo je tožeča stranka izvedla v Braziliji, in širitvijo skupine Pestana na Portugalskem ni nobene povezave.
   Investicijski projekt, ki ga je predložila tožeča stranka, in pomoč, ki ji je bila dodeljena, sta združljiva s predpisi iz Pogodbe ES, zlasti s členom 87(3)(c) ES.
   Pomoč, dodeljena tožeči stranki, je olajšala razvoj gospodarske dejavnosti, tako da spada med izjeme iz člena 87(3)(c) ES.
   Ne gre za kršitev določb Pogodbe ES ali sekundarne zakonodaje, kot tudi ne za izkrivljanje konkurence na skupnem trgu.
   Na podlagi načela enakega obravnavanja tožeča stranka meni, da ker ima zadevni investicijski projekt vse značilnosti, kot so bile predstavljene za projekt Vila Galé, ki je bil predmet odločbe Komisije z dne 15. oktobra, bi odločba Komisije glede državne pomoči C 4/2006 morala biti podobna zadnje navedeni odločbi.


title: Sodba Sodišča z dne 28. junija 2011 v zadevi E-18/10 – Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški (Nesprejetje ukrepov za izvršitev sodbe Sodišča o neizpolnitvi obveznosti – Člen 33 Sporazuma o nadzoru in sodišču – Ukrepi, potrebni za izvršitev sodbe Sodišča)

text:
               17.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 336/19

         SODBA SODIŠČA
   z dne 28. junija 2011
   v zadevi E-18/10
   Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški
   (Nesprejetje ukrepov za izvršitev sodbe Sodišča o neizpolnitvi obveznosti – Člen 33 Sporazuma o nadzoru in sodišču – Ukrepi, potrebni za izvršitev sodbe Sodišča)
   2011/C 336/13
   V zadevi E-18/10, katere predmet je ZAHTEVEK za izjavo, da Kraljevina Norveška ni sprejela potrebnih ukrepov za izvršitev sodbe Sodišča Efte v zadevi E-2/07, Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški – Kraljevina Norveška ni izpolnila svojih obveznosti v skladu s členom 33 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča, je Sodišče v sestavi Carl Baudenbacher, predsednik, Thorgeir Örlygsson in Per Christiansen (sodnik poročevalec), sodniki, 28. junija 2011 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Sodišče razglaša:

               1.

               Kraljevina Norveška s tem, ko ni sprejela potrebnih ukrepov za izvršitev sodbe Sodišča Efte v Zadevi E-2/07, Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški, ni izpolnila svojih obveznosti v skladu s členom 33 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča.

               2.

               Kraljevini Norveški se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva C-459/05: Sklep predsednika Sodišča z dne 7. marca 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/27

         Sklep predsednika Sodišča z dne 7. marca 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-459/05) (1)

   (2007/C 96/48)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 48, 25.2.2006.


title: Zadeva F-139/06: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 8. julija 2010 – Kurrer proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Imenovanje — Začasni uslužbenci, imenovani v uradnike — Kandidati, vpisani na rezervni seznam pred začetkom veljavnosti novih Kadrovskih predpisov — Prehodna pravila za razvrstitev v naziv ob zaposlitvi — Razvrstitev v naziv na podlagi novih, manj ugodnih pravil — Člen 5(4) in člen 12(3) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom)

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/56

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 8. julija 2010 – Kurrer proti Komisiji
   (Zadeva F-139/06) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Imenovanje - Začasni uslužbenci, imenovani v uradnike - Kandidati, vpisani na rezervni seznam pred začetkom veljavnosti novih Kadrovskih predpisov - Prehodna pravila za razvrstitev v naziv ob zaposlitvi - Razvrstitev v naziv na podlagi novih, manj ugodnih pravil - Člen 5(4) in člen 12(3) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom)
   2010/C 234/101
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Christian Kurrer (Watermael-Boitsfort, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in H. Krämer, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Svet Evropske unije (zastopnika: B. Driessen in M. Simm, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije, ki je začela veljati 1. aprila 2006 in s katero je bila tožeča stranka, začasni uslužbenec z nazivom A7 (postal A*8) in uspešen na splošnem natečaju COM/A/3/03, imenovana v uradnika z nazivom A*6, plačilni razred 2, na podlagi določb Priloge XIII h Kadrovskim predpisom in sicer tako, da ni obdržala točk iz popotnice, ki jih je zbrala kot začasni uslužnenec.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 20, 27.1.2007, str. 39.


title: Zadeva T-13/07: Tožba, vložena 12. januarja 2007 — Cemex UK Cement proti Komisiji

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/37

         Tožba, vložena 12. januarja 2007 — Cemex UK Cement proti Komisiji
   (Zadeva T-13/07)
   (2007/C 56/70)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Cemex UK Cement Ltd (Thorpe, Združeno kraljestvo) (zastopniki: D. Wyatt QC, S. Taylor, Solicitor, S. Tromans in C. Thomann, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se razglasi za nično glede nacionalnega načrta razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, ki ga je priglasilo Združeno kraljestvo, v skladu z Direktivo 2003/87/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta, Odločba Komisije z dne 29. novembra 2006 v delu kjer

                           —

                           navedena odločba ne nasprotuje/potrjuje dodelitev pravic do emisije tožeči stranki za njeno tovarno v Rugbyu, ki naj bi bila neprimerna in nezakonita za 343.838 ton;

                           —

                           Navedena odločba ne nasprotuje/potrjuje razdelitev pravic do emisije proizvajalcem cementa, katerim tožeča stranka konkurira, ki naj bi bila neprimerna in nezakonita za 343.838 ton, ob upoštevanju premalo dodeljenih pravic tožeči stranki;

                           —

                           Navedena odločba ne nasprotuje/potrjuje metodologijo razdelitve pravic iz odstavkov 3(7) in 3(8) nacionalnega načrta razdelitve Združenega kraljestva in iz odstavkov 28 in 30 priloge C k nacionalnemu načrtu razdelitve Združenega kraljestva, kolikor ta metodologija za tovarno cementa šteje, da se njeno obratovanje prične v letu, ko je bila tovarna cementa usposobljena za zagon, in šteje to leto kot prvo leto obratovanja tovarne, in kolikor temelji izračun razdelitve pravic do emisije na povprečnih emisijah v referenčnem obdobju od 2000 do 2003, pri čemer so izključene najnižje letne emisije, ne glede na dejansko trajanje usposabljanja za zagon zadevne tovarne;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ta tožba je vložena na podlagi člena 230 ES za, v delu kjer je to potrebno, razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 29. novembra 200 glede nacionalnega načrta razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, ki ga je priglasilo Združeno kraljestvo, v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta.
   Ničnostni razlogi, ki jih navaja tožeča stranka, se v glavnem nanašajo na to, da naj Komisija ne bi ugovarjala, oz. naj bi potrdila dodelitev premalo pravic do emisije tovarni tožeče stranke v Rugbyu, kar po trditvah tožeče stranke:

               —

               predstavlja nezakonito diskriminacijo zoper tovarno, s tem, da ta razdelitev pravic na eni strani ne upošteva v zadostni meri časa,ki je potreben za zagon zadevne tovarne in na drugi strani temelji na obdobju emisij, za katero so organi Združenega kraljestva vedeli da ni reprezentativno;

               —

               omejuje pravico matične družbe tožeče stranke, Cemex Espana do ustanavljanja, ker ta razdelitev pravic slednjo ovira in odvrača od izvajanja temeljne pravice ter je ni moč utemeljiti s pomembnimi razlogi, ki se nanašajo na javni interes; in

               —

               skupaj s posledično prekomerno dodelitvijo pravic konkurentom tožeče stranke, predstavlja državno pomoč, ki je v nasprotju s členoma 87 in 88 ES.

      (1)  Direktiva 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL L 275, 25.10.2003, str. 32).


title: Zadeva T-435/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 26. novembra 2008 – New Look Ltd proti UUNT (NEW LOOK) ( Znamka Skupnosti – Prijava besedne znamke Skupnosti NEW LOOK – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka, pridobljenega z rabo – Člen 7(3) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               24.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/28

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 26. novembra 2008 – New Look Ltd proti UUNT (NEW LOOK)
   (Zadeva T-435/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti NEW LOOK - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka, pridobljenega z rabo - Člen 7(3) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2009/C 19/54)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: New Look Ltd (Weymouth, Združeno kraljestvo) (zastopniki: S. Malynicz, barrister, M. Blair in K. Gilbert, solicitors)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Botis, zastopnik)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. septembra 2007 (zadeva R 670/2007-2) glede registracije besednega znaka NEW LOOK kot znamke Skupnosti.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               New Look Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 37, 9.2.2008.


title: Zadeva C-72/15: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 28. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Divisional Court) – Združeno kraljestvo) – The Queen, na predlog: PJSC Rosneft Oil Company, nekdanja OJSC Rosneft Oil Company/Her Majesty's Treasury, Secretary of State for Business, Innovation and Skills, The Financial Conduct Authority (Predhodno odločanje — Skupna zunanja in varnostna politika (SZVP) — Omejevalni ukrepi, sprejeti zaradi delovanja Rusije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini — Določbe Sklepa 2014/512/SZVP in Uredbe (EU) št. 833/2014 — Veljavnost — Pristojnost Sodišča — Sporazum o partnerstvu EU Rusija — Obveznost obrazložitve — Načeli pravne varnosti in določnosti kazenskega zakona — Dostop do trga kapitala — Finančna pomoč — Globalna potrdila o lastništvu (Global Depositary Receipts) — Naftni sektor — Predlog za razlago pojmov „skrilavec“ in „voda v globini pod 150 metrov“ — Nedopustnost)

text:
               22.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 28. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Divisional Court) – Združeno kraljestvo) – The Queen, na predlog: PJSC Rosneft Oil Company, nekdanja OJSC Rosneft Oil Company/Her Majesty's Treasury, Secretary of State for Business, Innovation and Skills, The Financial Conduct Authority
   (Zadeva C-72/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Skupna zunanja in varnostna politika (SZVP) - Omejevalni ukrepi, sprejeti zaradi delovanja Rusije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini - Določbe Sklepa 2014/512/SZVP in Uredbe (EU) št. 833/2014 - Veljavnost - Pristojnost Sodišča - Sporazum o partnerstvu EU Rusija - Obveznost obrazložitve - Načeli pravne varnosti in določnosti kazenskega zakona - Dostop do trga kapitala - Finančna pomoč - Globalna potrdila o lastništvu (Global Depositary Receipts) - Naftni sektor - Predlog za razlago pojmov „skrilavec“ in „voda v globini pod 150 metrov“ - Nedopustnost))
   (2017/C 161/02)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Divisional Court)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: The Queen, na predlog: PJSC Rosneft Oil Company, nekdanja OJSC Rosneft Oil Company

      Tožene stranke: Her Majesty's Treasury, Secretary of State for Business, Innovation and Skills, The Financial Conduct Authority

      Izrek

               1.

               Člene 19, 24 in 40 PEU, člen 275 PDEU in člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da je Sodišče Evropske unije na podlagi člena 267 PDEU pristojno za predhodno odločanje o veljavnosti aktov, sprejetih na podlagi določb o skupni zunanji in varnostni politiki (SZVP), kot je Sklep Sveta 2014/512/SZVP z dne 31. julija 2014 o omejevalnih ukrepih zaradi delovanja Rusije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini, kakor je bil spremenjen s Sklepom Sveta 2014/872/SZVP z dne 4. decembra 2014, če se predlog za sprejetje predhodne odločbe nanaša bodisi na nadzor skladnosti tega sklepa s členom 40 PEU bodisi na nadzor zakonitosti omejevalnih ukrepov proti fizičnim ali pravnim osebam.

               2.

               Preučitev drugega vprašanja, ni razkrila ničesar, kar bi vplivalo na veljavnost člena 1(2), od (b) do (d), in (3), člena 7 Sklepa 2014/512, kakor je bil spremenjen s Sklepom Sveta 2014/872, in Priloge III k temu sklepu ter členov 3 in 3a, člena 4(3) in (4), člena 5(2), od (b) do (d), in (3) in člena 11 Uredbe Sveta (EU) št. 833/2014 z dne 31. julija 2014 o omejevalnih ukrepih zaradi delovanja Rusije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (EU) št. 1290/2014 z dne 4. decembra 2014, ter Prilog II in VI k tej uredbi.
               Načeli pravne varnosti in določnosti kazenskega zakona (nulla poena sine lege certa) je treba razlagati tako, da ne preprečujeta, da država članica v skladu z njenim členom 8(1) naloži kazenske sankcije, ki se uporabljajo za kršitve določb Uredbe št. 833/2014, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1290/2014, še preden bi Sodišče Evropske unije pojasnilo obseg teh določb in z njimi povezanih kazenskih sankcij.

               3.

               Izraz „finančna pomoč“ iz člena 4(3)(b) Uredbe št. 833/2014, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1290/2014, je treba razlagati tako, da ne zajema obdelave plačila, ki jo opravi banka ali druga finančna institucija.
               Člen 5(2) Uredbe št. 833/2014, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1290/2014, je treba razlagati tako, da od 12. septembra 2014 prepoveduje izdajo globalnih potrdil o lastništvu (Global Depositary Receipts) na podlagi pogodbe o depozitu, sklenjene s katerim od subjektov iz Priloge VI k Uredbi št. 833/2014, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1290/2014, tudi kadar so ta potrdila izdana za delnice, ki jih je kateri od teh subjektov izdal pred tem datumom.

      (1)  UL C 155, 11.5.2015.


title: Zadeva T-742/15 P: Pritožba, ki jo je 16. decembra 2015 vložil DD zoper sodbo, ki jo je 8. oktobra 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v združenih zadevah F-106/13 in F-25/14, DD/FRA

text:
               29.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 111/26

         Pritožba, ki jo je 16. decembra 2015 vložil DD zoper sodbo, ki jo je 8. oktobra 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v združenih zadevah F-106/13 in F-25/14, DD/FRA
   (Zadeva T-742/15 P)
   (2016/C 111/32)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: DD (Dunaj, Avstrija) (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: European Union Agency for Fundamental Rights (FRA)

      Predlogi

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               delno razveljavi sodbo v povezanih zadevah F-106/13 in F-25/14 z dne 8. oktobra 2015;

               —

               in posledično:

                           —

                           odločbi FRA (o izreku opomina in o odpovedi pogodbe) za nični razglasi ne le zaradi procesnih razlogov, ampak tudi na podlagi drugih razlogov, podanih v tožbi na prvi stopnji;

                           —

                           odobri pritožnici pravično odškodnino za nepremoženjsko škodo, ki ji je bila povzročena s hudo nezakonitostjo in neobičajnostjo upravne preiskave in odločbe o izdaji opomina. Ta nepremoženjska škoda je ex aequo et bono ocenjena na 15 000 EUR;

                           —

                           odobri pritožnici pravično odškodnino za nepremoženjsko škodo, ki ji je bila povzročena z nezakonitim postopkom in odločbo o odpovedi pogodbe. Ta nepremoženjska škoda je ex aequo et bono ocenjena na 50 000 EUR;

               —

               FRA naloži plačilo stroškov tega pritožbenega postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v podporo pritožbi navaja dva pritožbenega razloga.

               1.

               S prvim pritožbenim razlogom zatrjuje, da je Sodišče za uslužbence nepravilno uporabilo pravo, ko je preučilo le procesni razlog v zvezi s kršitvijo pravice do izjave, kar je vodilo do razglasitve ničnosti tako odločbe o opominu kot odločbe o odpovedi pogodbe, pri čemer pa je zavrnilo odločanje o drugih razlogih, ki jih je pritožnica podala na prvi stopnji. Pritožnica zatrjuje, da je Sodišče za uslužbence nepravilno uporabilo pravo in nepopolno ugotovilo dejansko stanje, kršilo člen 47 Listine o temeljnih pravicah, obveznost obrazložitve, načelo učinkovitega izvajanja sodne oblasti, načela legitimnega pričakovanja ter naredilo očitno napako pri presoji.

               2.

               Z drugim pritožbenim razlogom zatrjuje, da je Sodišče za uslužbence nepravilno uporabilo pravo, ko je zavrnilo pritožničin zahtevek za povrnitev nepremoženjske škode, tako glede odločbe o opominu kot odločbe o odpovedi pogodbe.

                           —

                           Sodišče za uslužbence je nepravilno uporabilo pravo, ko je zavrnilo zahtevek za povrnitev nepremoženjske škode, nastale iz upravne preiskave, izkrivilo dokaze, nepopolno ugotovilo dejansko stanje, naredilo očitno napako pri presoji, kršilo pojem dokaza v zvezi z obstojem škode kot pogoja za nepogodbeno odgovornost, nepravilno uporabilo načelo pravice do obrambe in člen 86(2) Kadrovskih predpisov za uslužbence Evropske unije, kršilo obveznost obrazložitve, načelo legitimnega pričakovanja in člen 15 Direktive 2000/43/ES (1).

                           —

                           Sodišče za uslužbence je nepravilno uporabilo pravo, ko je zavrnilo zahtevek za povrnitev nepremoženjske škode, nastale z odločbo o opominu, izkrivilo dokaze, naredilo očitno napako pri presoji, nepopolno ugotovilo dejansko stanje, naredilo pravno napako pri določitvi škode, kršilo obveznost obrazložitve in člen 15 Direktive 2000/43/ES.

                           —

                           Sodišče za uslužbence je nepravilno uporabilo pravo, ko je zavrnilo zahtevek za povrnitev nepremoženjske škode, nastale z odločbo o odpovedi pogodbe, izkrivilo dokaze, nepopolno ugotovilo dejansko stanje, naredilo očitno napako pri presoji, naredilo pravno napako pri določitvi škode, kršilo obveznost obrazložitve, načelo legitimnega pričakovanja in člen 15 Direktive 2000/43/ES.

      (1)  Direktiva Sveta 2000/43/ES z dne 29. junija 2000 o izvajanju načela enakega obravnavanja oseb ne glede na raso ali narodnost (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 20, zvezek 1, str. 23).


title: Zadeva T-346/12: Tožba, vložena 1. avgusta 2012 – Madžarska proti Komisiji

text:
               13.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/11

         Tožba, vložena 1. avgusta 2012 – Madžarska proti Komisiji
   (Zadeva T-346/12)
   2012/C 311/13
   Jezik postopka: madžarščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Madžarska (zastopnika: Miklós Zoltán Fehér in Katalin Szíjjártó, zastopnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Izvedbeni sklep Komisije C(2012) 3324 final z dne 25. maja 2012 o nacionalni finančni pomoči, dodeljeni organizacijam proizvajalcev, razglasi za ničnega,

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo svoje tožbe zatrjuje, da je Komisija pri izvajanju svojih pristojnosti le-te prekoračila in kršila upoštevne določbe prava Unije s tem, da je Madžarski določila znesek delnega nadomestila nacionalne finančne pomoči, ki je bila leta 2009 dodeljena organizacijam proizvajalcev, ki delujejo v sektorju sadja in zelenjave.
   Tožeča stranka navaja, da pravo Unije ne določa možnosti, da Komisija v svoji odločbi o delnem nadomestilu Skupnosti za nacionalno finančno pomoč, ki je bila v skladu s členom 103e Uredbe (ES) št. 1234/2007 (1) dodeljena organizacijam proizvajalcev, ki delujejo v sektorju sadja in zelenjave, določi le nadomestilo tistih zneskov, ki jih je Madžarska navedla v svoji prošnji za izdajo dovoljenja za odobritev nacionalne pomoči, kjer so ti navedeni kot ocenjeni, predvideni ali začasni zneski.
   Tožeča stranka meni, da se v skladu s členom 103e Uredbe št. 1234/2007 dovoljenje Komisije glede nacionalne pomoči nanaša na dodelitev pomoči in ne na določitev zgornje meje pomoči, ki se jo lahko dodeli, s strani Komisije. Ta meja je nedvoumno postavljena v Uredbi št. 1234/2007, ki določa, da nacionalna pomoč ne sme presegati 80 % finančnih prispevkov članov ali organizacij proizvajalcev. Določbe v zvezi z delnim nadomestilom nacionalne finančne pomoči prav tako ne omogočajo, da Komisija pri odobritvi navedenega delnega nadomestila kot zgornjo mejo določi znesek, ki ga je država članica sporočila Komisiji v prošnji za izdajo dovoljenja, bodisi kot skupen znesek pomoči bodisi kot znesek pomoči, namenjen nekaterim organizacijam proizvajalcev, še toliko bolj, ker je vlada Madžarske v navedenem dopisu zadevne zneske navedla kot zgolj načrtovane ali začasne zneske.
   Poleg tega tožeča stranka zatrjuje, da ima Komisija pravico preveriti, da dejansko plačana pomoč ni presegla navedene zgornje meje 80 % in da zaprošeno nadomestilo ne presega 60 % dodeljene pomoči, nima pa pravice zneskov, navedenih v prošnji za izdajo dovoljenja ali v dopisu v zvezi s to prošnjo, določiti kot zgornjo mejo za nadomestilo, zlasti kadar je v tej prošnji poudarjeno, da so podatki ocenjeni, načrtovani ali začasni. Kadar se znesek nacionalne pomoči, zagotovljene neki organizaciji proizvajalcev, iz kakšnih koli razlogov med letom spremeni, se delno nadomestilo Skupnosti dodeli za dejansko plačano vsoto, če so izpolnjeni pogoji, ki jih v zvezi s tem določa pravo Unije.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode (Uredba o enotni SUT) (UL L 299, str. 7).


title: Zadeva C-156/07: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 10. julija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Salvatore Aiello in drugi proti Comune di Milano, Sindaco di Milano, Comitato tecnico-scientifico per l'emergenza del traffico e della mobilità nella città di Milano, Provincia di Milano, Regione Lombardia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Interno, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Euromilano SpA, Metropolitana milanese SpA (Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Direktiva 85/337/EGS – Presoja vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje – Gradnja ceste v Milanu)

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/11

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 10. julija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Salvatore Aiello in drugi proti Comune di Milano, Sindaco di Milano, Comitato tecnico-scientifico per l'emergenza del traffico e della mobilità nella città di Milano, Provincia di Milano, Regione Lombardia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Interno, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Euromilano SpA, Metropolitana milanese SpA
   (Zadeva C-156/07) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Direktiva 85/337/EGS - Presoja vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje - Gradnja ceste v Milanu)
   (2008/C 285/17)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Consiglio di Stato (Italija)
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Salvatore Aiello in drugi

      Tožene stranke: Comune di Milano, Sindaco di Milano, Comitato tecnico – scientifico per l'emergenza del traffico e della mobilità nella città di Milano, Provincia di Milano, Regione Lombardia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Interno, Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Ob udeležbi: Euromilano SpA, Metropolitana milanese SpA
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Consiglio di Stato – Razlaga členov 2 in 4 Priloge III k Direktivi Sveta z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 175, str. 40) – Critères de sélection à prendre en considération lors de l'évaluation d'un projet – Réalisation d'une route („la strada Interquartiere Nord“) à Milan
   Izrek

               1)

               Člen 2(1) Direktive Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997, je treba razlagati tako, da ne vsebuje zahteve, da se vsak projekt, ki bi lahko pomembno vplival na okolje, zaveže postopku presoje, določenem v tej direktivi, ampak da morajo biti temu postopku zavezani samo projekti, ki so navedeni v prilogah I in II k navedeni direktivi, pod pogoji, določenimi v členu 4 te direktive, ter ob upoštevanju členov 1(4) in (5) ter 2(3) iste direktive.

               2)

               Ustrezna izbirna merila, navedena v prilogi III k Direktivi 85/337, kakor je bila spremenjena z Direktivo 97/11, so obvezna za države članice, kadar za projekte iz priloge II k tej direktivi bodisi na podlagi preverjanja za vsak primer posebej bodisi na podlagi pragov ali meril, ki jih postavijo, določijo, ali mora biti zadevni projekt zavezan postopku presoje vplivov na okolje.

               3)

               Če se država članica odloči, da bo tiste projekte iz priloge II k Direktivi 85/337, kakor je bila spremenjena z Direktivo 97/11, ki morajo biti predmet presoje vplivov na okolje, določila za vsak primer posebej, mora bodisi s sklicevanjem v svojih nacionalnih pravilih na prilogo III k tej direktivi bodisi s povzemanjem meril, ki so navedena v tej prilogi, v svojih nacionalnih pravilih, poskrbeti za to, da se vsa ta merila lahko dejansko upoštevajo, kadar je eno ali drugo od teh meril ustrezno za zadevni projekt, ne da bi ga lahko eksplicitno ali implicitno izločila.

      (1)  UL C 140, 23.6.2007.


title: Zadeva T-301/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 11. januarja 2012 – Ben Ali proti Svetu ( „Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti glede na razmere v Tuniziji — Tožba za razglasitev ničnosti — Rok za vložitev tožbe — Zamuda — Neobstoj višje sile — Neobstoj opravičljive zmote — Predlog za spremembo izpodbijanega akta — Odškodninski zahtevek — Očitna nedopustnost“ )

text:
               25.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 58/10

         Sklep Splošnega sodišča z dne 11. januarja 2012 – Ben Ali proti Svetu
   (Zadeva T-301/11) (1)

   (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti glede na razmere v Tuniziji - Tožba za razglasitev ničnosti - Rok za vložitev tožbe - Zamuda - Neobstoj višje sile - Neobstoj opravičljive zmote - Predlog za spremembo izpodbijanega akta - Odškodninski zahtevek - Očitna nedopustnost)
   2012/C 58/18
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali (Tunis, Tunizija) (zastopnik: A. de Saint Remy, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva A. Vitro in R. Liudvinaviciute-Cordeiro, nato R. Liudvinaviciute-Cordeiro in M. Bishop, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (EU) št. 101/2011 z dne 4. februarja 2011 o omejevalnih ukrepih zoper nekatere osebe, subjekte in organe glede na razmere v Tuniziji (UL L 31, str. 1) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, in predlog, naj se Svetu naloži, da mora glede zamrznitve sredstev, ki jo navedena uredba nalaga, sprejeti nekatera odstopanja, ter predlog za povračilo škode, ki naj bi nastala tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali nosi svoje stroške in stroške Sveta Evropske unije.

               3.

               O predlogu za intervencijo Evropske komisije ni treba odločiti.

      (1)  UL C 226, 30.7.2011.


title: Zadeva C-488/13: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 9. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Okražen sad — Tagrovište — Bolgarija) — „Parva Investitsionna Banka“ AD, „UniKredit Bulbank“ AD, „Siyk Faundeyshan“ LLS/„Ear Proparti Developmant — v nesastoyatelnost“ AD, Sindik na „Ear Proparti Developmant — v nesastoyatelnost“ AD (Predhodno odločanje — Uredba (ES) št. 1896/2006 — Pojem „nesporni denarni zahtevki“ — Postopek zaradi insolventnosti — Izvensodni naslov, ki se nanaša na izpodbijano terjatev — Predlog za izvršbo iz stečajne mase na podlagi takega naslova — Položaj, ki ne spada na področje uporabe Uredbe št. 1896/2006 — Očitna nepristojnost Sodišča)

text:
               1.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/5

         Sklep Sodišča (peti senat) z dne 9. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Okražen sad — Tagrovište — Bolgarija) — „Parva Investitsionna Banka“ AD, „UniKredit Bulbank“ AD, „Siyk Faundeyshan“ LLS/„Ear Proparti Developmant — v nesastoyatelnost“ AD, Sindik na „Ear Proparti Developmant — v nesastoyatelnost“ AD
   (Zadeva C-488/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Uredba (ES) št. 1896/2006 - Pojem „nesporni denarni zahtevki“ - Postopek zaradi insolventnosti - Izvensodni naslov, ki se nanaša na izpodbijano terjatev - Predlog za izvršbo iz stečajne mase na podlagi takega naslova - Položaj, ki ne spada na področje uporabe Uredbe št. 1896/2006 - Očitna nepristojnost Sodišča))
   (2014/C 431/09)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Okražen sad – Tagrovište

      Stranke

      Tožeče stranke:„Parva Investitsionna Banka“ AD, „UniKredit Bulbank“ AD, „Siyk Faundeyshan“ LLS

      Toženi stranki:„Ear Proparti Developmant – v nesastoyatelnost“ AD, Sindik na „Ear Proparti Developmant – v nesastoyatelnost“ AD

      Ob udeležbi: Natsionalna agentsia za prihodite, „Aset Menidzhmant“ EAD, „Ol Siyz Balgaria“ OOD, „Si Dzhi Ef – aktsionerna obshtnost“ AD, „Silvar Biych“ EAD, „Rudersdal“ EOOD, „Kota Enerdzhi“ EAD, Chavdar Angelov Angelov

      Izrek

   Sodišče Evropske unije je očitno nepristojno za odgovor na vprašanja, ki jih je predložilo Okrazhen sad – Targovishte (Bolgarija).

      (1)  UL C 344 23.11.2013.


title: Zadeva C-176/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italija) 2. aprila 2010 – Danilo Spina proti Ministero dell’Interno

text:
               19.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/34

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italija) 2. aprila 2010 – Danilo Spina proti Ministero dell’Interno
      (Zadeva C-176/10)
      (2010/C 161/50)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Danilo Spina

         Tožena stranka: Ministero dell'Interno

         Vprašanja za predhodno odločanje

      Ali je s členoma 43 ES in 49 ES združljiva nacionalna zakonodaja (uvedena z Bersanijevo uredbo-zakonom št. 223 z dne 4.7.2006, spremenjeno v zakon št. 248 z dne 4.8.2006), to je „nacionalna ureditev […], ki med drugim določa:

                  (a)

                  obstoj splošne usmeritve, ki ščiti imetnike koncesij, podeljenih v predhodnem obdobju na podlagi postopka, ki je nezakonito izključil nekatere gospodarske subjekte iz sodelovanja;

                  (b)

                  obstoj določb, ki dejansko zagotavljajo ohranjanje tržnih položajev (na primer prepoved odpiranja novih prodajnih mest v bližini obstoječih prodajnih mest, ki velja za nove koncesionarje);

                  (c)

                  okoliščine odvzema koncesije v primeru, ko koncesionar neposredno ali posredno opravlja čezmejne igralniške dejavnosti, primerljive s tistimi, ki so predmet koncesije?“


title: Zadeva T-365/04: Tožba Dominique Cantoni proti Svetu Evropske unije in Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 10. septembra 2004

text:
               20.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 284/24

         Tožba Dominique Cantoni proti Svetu Evropske unije in Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 10. septembra 2004
   (Zadeva T-365/04)
   (2004/C 284/47)
   Jezik postopka: francoščina
   Dominique Cantoni, stanujoč v Marseillu (Francija), ki ga zastopa Jean-François Péricaud, avocat, je dne 10. septembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Svetu Evropske unije in Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               Svetu Evropske unije in Komisiji Evropskih skupnosti nerazdelno naloži plačilo zneska 916.000 EUR v korist gospoda Cantonija, ter podrejeno zneska 862.010 EUR, v obeh primerih skupaj z zakonitimi zamudnimi obrestmi od dneva vložitve te odškodninske tožbe;

               —

               Svetu Evropske unije in Komisiji Evropskih skupnosti nerazdelno naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožbeni razlogi in bistvene navedbe so kot v zadevi Arizmendi in drugi proti Svetu in Komisiji, opr. št. T-440/03 (1).

      (1)  UL C 59, 6.3.2004, str. 31.


title: Zadeva T-359/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. septembra 2015 – Federación Nacional de Cafeteros de Colombia/UUNT – Accelerate (COLOMBIANO COFFEE HOUSE) (Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Figurativna znamka Skupnosti COLOMBIANO COFFEE HOUSE — Zaščitena prejšnja geografska označba Café de Colombia — Člena 13 in 14 Uredbe (ES) št. 510/2006 — Relativni razlog za zavrnitev — Člen 8(4) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               9.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 18. septembra 2015 – Federación Nacional de Cafeteros de Colombia/UUNT – Accelerate (COLOMBIANO COFFEE HOUSE)
   (Zadeva T-359/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka Skupnosti COLOMBIANO COFFEE HOUSE - Zaščitena prejšnja geografska označba Café de Colombia - Člena 13 in 14 Uredbe (ES) št. 510/2006 - Relativni razlog za zavrnitev - Člen 8(4) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 371/27)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Federación Nacional de Cafeteros de Colombia (Bogota, Kolumbija) (zastopnika: A. Pomares Caballero in M. Pomares Caballero, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: O. Mondéjar Ortuño, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Accelerate s.a.l. (Bejrut, Libanon)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe UUNT z dne 27. marca 2014 (zadeva R 1200/2013 5) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med Federación Nacional de Cafeteros de Colombia in družbo Accelerate s.a.l.

      Izrek

               1.

               Odločba petega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 27. marca 2014 (zadeva R 1200/2013-5) se razveljavi v delu, v katerem je bila zavrnjena zahteva za ugotovitev ničnosti.

               2.

               UUNT nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Federación Nacional de Cafeteros de Colombia.

      (1)  UL C 253, 4.8.2014.


title: Zadeva T-146/09: Tožba, vložena 9. aprila 2009 — Parker ITR in Parker-Hannifin proti Komisiji

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/51

         Tožba, vložena 9. aprila 2009 — Parker ITR in Parker-Hannifin proti Komisiji
   (Zadeva T-146/09)
   2009/C 141/106
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Parker ITR Srl (Veniano, Italija), in Parker-Hannifin Corp. (Mayfield Heights, Združene države) (zastopniki: B. Amory, F. Marchini Càmia in F. Amato, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožečih strank

               —

               Odločbo naj se razglasi za nično v delu, v katerem družbo Parker ITR bremeni odgovornosti za obdobje od 1. aprila 1986 do 9. junija 2006 in družbo Parker Hannifin za obdobje od 31. januarja 2002 do 9. junija 2006;

               —

               bistveno naj se zniža globa, naložena tožečima strankama;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo njenih stroškov in stroškov tožečih strank.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki predlagata razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2009) 428, končna, z dne 28. januarja 2009, izdane v postopku na podlagi člena 81 ES in 53 Sporazuma EGP v zadevi COMP/39406 — pomorske cevi, v delu, v katerem tožeči stranki bremeni odgovornosti za sodelovanje v eni trajajoči kršitvi v sektorju pomorskih cevi v EGP, ki so jo sestavljali medsebojno razdeljevanje razpisov, določanje cen, določanje kvot, določanje pogojev prodaje, geografska delitev trga in izmenjava občutljivih podatkov o cenah, obsegu prodaje in javnih naročilih. Poleg tega tožeči stranki predlagata znižanje globe, ki jima je bila naložena.
   Tožeči stranki v podporo svoji tožbi navajata devet tožbenih razlogov.
   V okviru prvih treh tožbenih razlogov, ki se nanašajo na vprašanje bremena odgovornosti, tožeči stranki navajata:
   Prvič, izpodbijana odločba naj bi s tem, da družbo Parker ITR bremeni odgovornosti za kršitev, ki naj bi jo pred 1. januarjem 2002 napravile pravne osebe, ki še vedno obstajajo, opravljajo gospodarsko dejavnost in pripadajo drugemu podjetju, kršila načelo osebne odgovornosti, zlorabila svoja pooblastila, da bi obšla pravila o zastaranju, in kršila načelo nediskriminacije, poleg tega pa odločbe ni obrazložila.
   Drugič, tožeči stranki trdita, da naj bi izpodbijana odločba kršila načelo osebne odgovornosti s tem, da ju bremeni odgovornosti za nezakonito ravnanje zaposlenega v družbi Parker ITR, ker (i) je bil zaposleni zaradi lastnih koristi udeležen v dejavnostih omejevalnega sporazuma, (ii) je zaposleni zaradi doseganja svojih nezakonitih dobičkov poslovno enoto Parker ITR's Oil & Gas vodil neodvisno od tožečih strank, (iii) je družba Parker ITR zaradi nezakonitega ravnanja zaposlenega utrpela škodo.
   Tretjič, tožeči stranki navajata, da naj bi izpodbijana odločba tožeči stranki napačno bremenila odgovornosti za obdobje med 31. januarjem 2002 in 9. junijem 2006, saj naj bi tožeči stranki domnevo, da je družba Parker Hannifin imela določen vpliv na dejavnosti njune odvisne družbe Parker ITR — ki je v njuni 100 odstotni lasti — na področju pomorskih oljnih in plinskih cevi, popolnoma ovrgli, in nobena trditev ali dokument, naveden v odločbi, naj ne bi izpodbil te ovržbe ali pomenil dokaz o odločilnem vplivu družbe Parker Hannifin na družbo Parker ITR v tem obdobju.
   V okviru preostalih šestih tožbenih razlogov, ki se nanašajo na višino globe, tožeči stranki navajata:
   Četrtič, tožeči stranki trdita, da naj bi bili v izpodbijani odločbi kršitvi, ki sta trajali od 1. aprila 1986 do 13. maja 1997 in od 11. junija 1999 do 2. maja 2007, očitno napačno opredeljeni kot bodisi ena trajajoča kršitev bodisi kot ponovljena kršitev v smislu člena 25(2), drugi stavek, Uredbe št. 1/2003 (1). Zato je po mnenju tožečih strank pooblastilo Komisije, da naloži globo za kršitev, ki je trajala od 1. aprila 1986 do 13. maja 1997, zastarano.
   Petič, tožeči stranki trdita, da je bila družba Parker ITR v odločbi napačno opredeljena kot voditeljica omejevalnega sporazuma od 11. junija 1999 do 30. septembra 2001.
   Šestič, tožeči stranki navajata, da naj bi izpodbijana odločba kršila načelo osebne odgovornosti in da naj ne bi obrazložila povišanja globe, naložene družbi Parker Hannifin za domnevno vodilno vlogo družbe Parker ITR.
   Sedmič, tožeči stranki trdita, da naj bi odločba kršila načelo varstva upravičenih pričakovanj s tem, da naj bi za namen izračuna „skupne prodaje v EGP“ v smislu člena 18 Smernic Komisije o načinu določanja glob (2) upoštevala prodajo blaga, zaračunanega podjetjem s sedežem v EGP, ki pa ni bilo dobavljeno znotraj EGP.
   Osmič, tožeči stranki trdita, da je izpodbijana odločba s tem, da je upoštevala konsolidirani promet družbe Parker Hannifin za izračun zgornje meje 10 odstotkov deleža globe, ki je bila naložena družbi Parker ITR, kršila člen 23 Uredbe št. 1/2003, načelo osebne odgovornosti in v zvezi s tem ni podala nobene obrazložitve.
   Devetič, tožeči stranki navajata, da je odločba s tem, da je tožečima strankama zavrnila znižanje globe, kršila načelo varstva upravičenih pričakovanj in dolžnost obrazložitve.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL 2003, L 1, str. 1).

      (2)  Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 (UL 2006, C 210, str. 2).


title: Zadeva C-180/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nacka tingsrätt, Mark- och miljödomstolen (Švedska) 21. aprila 2015 – Borealis Ab in drugi/Naturvårdsverket

text:
               22.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nacka tingsrätt, Mark- och miljödomstolen (Švedska) 21. aprila 2015 – Borealis Ab in drugi/Naturvårdsverket
   (Zadeva C-180/15)
   (2015/C 205/30)
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Nacka tingsrätt, Mark- och miljödomstolen

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Borealis AB, Kubikenborg Aluminium AB, Yara AB, SSAB EMEA AB, Lulekraft AB, Värmevärden i Nynäshamn AB, Cementa AB, Höganäs Sweden AB

      Tožena stranka: Naturvårdsverket

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je v skladu s členom 10a(1) in (4) Direktive o trgovanju, (1) da se pri izračunu medsektorskega korekcijskega faktorja za industrijo vse emisije od sežiganja odpadnega plina za proizvodnjo električne energije pripišejo režimu dražbe in ne Industritaket [(zgornja meja za brezplačno dodelitev pravic, v nadaljevanju: zgornja meja za industrijo)], čeprav so emisije iz odpadnega plina na podlagi člena 10a(1) Direktive o trgovanju upravičene do brezplačne dodelitve pravic?

               2.

               Ali je v skladu s členom 10a(1) in (4) Direktive o trgovanju, da se pri izračunu medsektorskega korekcijskega faktorja za industrijo vse emisije, ki nastanejo pri proizvodnji toplote v napravah za soproizvodnjo za nadaljnjo dobavo […] napravam [ki spadajo v sistem za trgovanje z emisijami (v nadaljevanju: naprave ETS)], pripišejo režimu dražbe in ne zgornji meji za industrijo, čeprav so emisije iz proizvodnje toplote na podlagi člena 10a(4) Direktive o trgovanju upravičene do brezplačne dodelitve pravic?

               3.

               Če je odgovor na prvo in drugo vprašanje nikalen, ali je v tem primeru izračun deleža industrij (34,78 %) v skupnih emisijah v referenčnem obdobju pravilen?

               4.

               Ali je Sklep Komisije 2013/448/EU (2) neveljaven in neskladen s členom 10a(5), tretji pododstavek, Direktive o trgovanju, ker zgornja meja za industrijo, kot jo je izračunala Komisija, pomeni, da je treba medsektorski korekcijski faktor uporabiti nujno, ne pa, da se uporabi „po potrebi“?

               5.

               Ali je bila referenčna vrednost za vročo litino ugotovljena v skladu s členom 10a(2) Direktive o trgovanju glede na to, da mora biti izhodišče pri določitvi načel za oblikovanje ex ante referenčnih vrednosti povprečni učinek 10 % najbolj učinkovitih naprav v upoštevnem sektorju?

               6.

               Ali je v zvezi z brezplačno dodelitvijo pravic za odvajanje toplote zasebnim gospodinjstvom v skladu s členom 10a(4) Direktive o trgovanju, da se brezplačne pravice za toploto, ki se odvaja zasebnim gospodinjstvom, ne dodelijo?

               7.

               Ali je v zvezi z vlogami za brezplačno dodelitev pravic v skladu s Prilogo IV k Sklepu Komisije 2011/278/EU (3), da se – tako kot je storila Naturvårdsverket (švedska agencija za varstvo okolja) – ne navedejo vse emisije toplogrednih plinov, ki izhajajo iz proizvodnje toplote, ki se odvaja zasebnim gospodinjstvom?

               8.

               Ali je v skladu s členom 10a(1) in (4) Direktive o trgovanju in členom 10(3) Sklepa Komisije 2011/278/EU, da se pri dodelitvi brezplačnih pravic za odvajanje toplote zasebnim gospodinjstvom ne dodelijo dodatne brezplačne pravice za emisije iz fosilnih goriv, ki presegajo pravice, dodeljene za toploto, ki se odvaja zasebnim gospodinjstvom?

               9.

               Ali je v zvezi z vlogami za dodelitev brezplačnih pravic v skladu s Prilogo IV k Sklepu Komisije 2011/278/EU, da se – tako kot je storila Naturvårdsverket – prilagodijo podatki v vlogi, tako da se emisije toplogrednih plinov, ki se pripišejo sežiganju odpadnih plinov, izenačijo s tistimi, ki se pripišejo sežiganju zemeljskega plina?

               10.

               Ali člen 10(8) Sklepa Komisije 2011/278/EU pomeni, da upravljavcu ne morejo biti dodeljene brezplačne pravice za porabo toplote, ki je bila proizvedena v drugi podnapravi z referenčno vrednostjo za gorivo, v podnapravi z referenčno vrednostjo za toploto?

               11.

               Če je odgovor na deseto vprašanje pritrdilen, ali je člen 10(8) Sklepa Komisije 2011/278/EU v nasprotju s členom 10a(1) Direktive o trgovanju?

               12.

               Ali je pri dodelitvi brezplačnih pravic za porabo toplote v skladu z Direktivo o trgovanju in smernicama št. 2 in 6, da se pri presoji upošteva vir toplote, s katerim je bila proizvedena porabljena toplota?

               13.

               Ali je Sklep Komisije 2013/448/EU neveljaven in neskladen s členom 290 PDEU in členom 10a(1) in (5) Direktive o trgovanju glede na to, da spreminja metodo za izračun, določeno v členu 10a(5), drugi pododstavek, točki (a) in (b), Direktive o trgovanju, s tem da iz osnove za izračun izključuje emisije, ki jih povzročita sežiganje odpadnega plina in soproizvodnja toplote in električne energije, čeprav je v zvezi s tem dovoljena brezplačna dodelitev pravic na podlagi člena 10a(1) in (4) Direktive o trgovanju in Sklepa Komisije 2011/278/EU?

               14.

               Ali je treba šteti, da je izmerljiva toplota v obliki pare iz naprave ETS, ki se dobavi v parno omrežje s številnimi potrošniki pare, od katerih vsaj eden ni naprava ETS, podnaprava z referenčno vrednostjo za toploto v smislu člena 3(c) Sklepa Komisije 2011/278/EU?

               15.

               Ali je za odgovor na štirinajsto vprašanje pomembno,

                           (a)

                           ali je parno omrežje v lasti največjega potrošnika pare v omrežju in da je ta potrošnik naprava ETS,

                           (b)

                           kolikšen delež celotne dobavljene toplote v parno omrežje porabi največji potrošnik,

                           (c)

                           koliko dobaviteljev in potrošnikov pare je v parnem omrežju,

                           (d)

                           ali ni gotovo, kdo je proizvedel merljivo toploto, ki jo prejmejo posamezni potrošniki pare, in

                           (e)

                           ali je mogoče razdelitev porabe pare v omrežju spremeniti tako, da se pridruži več potrošnikov pare, ki niso naprave ETS, oziroma da se poveča poraba obstoječih naprav, ki niso naprave ETS?

               16.

               Če je odgovor na štirinajsto vprašanje odvisen od okoliščin posamezne zadeve, katere okoliščine imajo posebno težo?

      (1)  Direktiva 2003/87/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 631).

      (2)  Sklep Komisije z dne 5. septembra 2013 v zvezi z nacionalnimi izvedbenimi ukrepi za prehodno brezplačno dodeljevanje pravic do emisije toplogrednih plinov v skladu s členom 11(3) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (notificirano pod dokumentarno številko C(2013) 5666) (UL 2013 L 240, str. 27).

      (3)  Sklep Komisije z dne 27. aprila 2011 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (notificirano pod dokumentarno številko C(2011) 2772) (UL 2011 L 130, str. 1).


title: Zadeva T-215/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. aprila 2017 – Cop/EUIPO – Conexa (AMPHIBIAN) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija — Figurativna znamka AMPHIBIAN — Absolutni razlogi za zavrnitev — Razlikovalni učinek — Neopisnost — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               15.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/36

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. aprila 2017 – Cop/EUIPO – Conexa (AMPHIBIAN)
   (Zadeva T-215/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija - Figurativna znamka AMPHIBIAN - Absolutni razlogi za zavrnitev - Razlikovalni učinek - Neopisnost - Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 151/46)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Cop Vertriebs-GmbH (Aresing, Nemčija) (zastopnik: H. Hofmann, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Hanf, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Conexa LLC (Dover, Delaware, Združene države) (zastopnik: H. Twelmeier, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 7. marca 2016 (zadeva R 1984/2015-4) glede postopka za ugotovitev ničnosti med družbama Cop in Conexa.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Cop Vertriebs-GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 251, 11.7.2016.


title: Zadeva F-71/05: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 25. oktobra 2007 – Milella in Campanella proti Komisiji (Javni uslužbenci – Uradniki – Volitve – Odbor uslužbencev – Imenovanje predstavnikov lokalne sekcije odbora uslužbencev Komisije, razporejenih v Luksemburgu, v centralni odbor uslužbencev Komisije – Načelo razdelitve celote sorazmerno z volilnimi izidi – Ničnostna tožba – Dopustnost)

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/47

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 25. oktobra 2007 – Milella in Campanella proti Komisiji
   (Zadeva F-71/05) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Volitve - Odbor uslužbencev - Imenovanje predstavnikov lokalne sekcije odbora uslužbencev Komisije, razporejenih v Luksemburgu, v centralni odbor uslužbencev Komisije - Načelo razdelitve celote sorazmerno z volilnimi izidi - Ničnostna tožba - Dopustnost)
   (2007/C 297/94)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Arcangelo Milella (Niederanven, Luksemburg) in Delfina Campanella (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: M.-A. Lucas)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in H. Kraemer)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločb Komisije o imenovanju predstavnikov lokalne sekcije uslužbencev v Luksemburgu (LSUL) v centralni odbor uslužbencev (COU) ter ugotovitev nezakonitosti odločb LSUL.
   Izrek sodbe

               1)

               Odločba generalnega direktorja generalnega direktorata „Uslužbenci in uprava“ Komisije Evropskih skupnosti z dne 18. aprila 2005 se razglasi za nično v delu v katerem je lokalno sekcijo uslužbencev Komisije, razporejenih v Luksemburgu, uradno pozvala k spoštovanju „navodil v tej odločbi“.

               2)

               Odločba generalnega direktorja generalnega direktorata „Uslužbenci in uprava“ Komisije Evropskih skupnosti z dne 11. maja 2005 se razglasi za nično.

               3)

               Tožba se v preostalem zavrne.

               4)

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 229, 17.9.2005, str. 36.


title: Zadeva T-267/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. aprila 2016 – Zehnder Group International/EUIPO – Stiebel Eltron (comfotherm) (Znamka Evropske unije – Postopek za ugotovitev ničnosti – Besedna znamka Evropske unije comfotherm – Prejšnja nacionalna besedna znamka KOMFOTHERM – Relativni razlog za zavrnitev – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 – Verjetnost zmede – Podobnost proizvodov – Upoštevna javnost – Medsebojna odvisnost meril)

text:
               13.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/45

      Sodba Splošnega sodišča z dne 28. aprila 2016 – Zehnder Group International/EUIPO – Stiebel Eltron (comfotherm)
      (Zadeva T-267/14) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Evropske unije comfotherm - Prejšnja nacionalna besedna znamka KOMFOTHERM - Relativni razlog za zavrnitev - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Verjetnost zmede - Podobnost proizvodov - Upoštevna javnost - Medsebojna odvisnost meril))
      (2016/C 211/56)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Zehnder Group International AG (Gränichen, Švica) (zastopnik: J. Krenzel, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnika: sprva A. Pohlmann, nato S. Hanne, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Stiebel Eltron GmbH & Co. KG (Holzminden, Nemčija) (zastopniki: J. Eberhardt, H. Förster in Y. Holderied, odvetniki)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe EUIPO z dne 21. februarja 2014 (zadeva R 1318/2013-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Stiebel Eltron GmbH & Co. KG in Zehnder Group International AG.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Zehnder Group International AG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 194, 24.6.2014.


title: Zadeva T-174/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 18. decembra 2009 – Complejo Agrícola proti Komisiji

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/49

         Sklep Splošnega sodišča z dne 18. decembra 2009 – Complejo Agrícola proti Komisiji
   (Zadeva T-174/09) (1)

   2010/C 37/76

      Jezik postopka: španščina

   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 153, 4.7.2009.


title: Zadeva T-45/15: Tožba, vložena 2. februarja 2015  – Hydrex/Komisija

text:
               23.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/23

         Tožba, vložena 2. februarja 2015 – Hydrex/Komisija
   (Zadeva T-45/15)
   (2015/C 096/29)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Hydrex NV (Antwerpen, Belgija) (zastopnik: P. Van Eysendeyk, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi protipravnost in zato razglasi ničnost Odločbe Evropske komisije C(2015) 103 final z dne 12. januarja 2015, o kateri je bila tožeča stranka v skladu s členom 297 PDEU obveščena z dopisom z dne 13. januarja 2015 in se nanaša na nalog št. 3241405101 za izterjavo zneska 5 40  721,10 EUR, zaradi očitno pomanjkljive obrazložitve in posledično popolnoma neustrezne razsodbe;

               —

               Evropski komisiji naloži vračilo vseh neupravičeno zahtevanih in/ali zadržanih zneskov;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Sporazum o dodelitvi nepovratnih sredstev LIFE06 ENV/B/000362 „Demonstration of a 100 % non-toxic durable hull protection and anti-fouling system contributing to zero emission to the aquatic environment and saving 3-8 % heavy fuels“ naj bi bila leta 2006 sklenjen med Evropsko komisijo in tožečo stranko. Sporna izterjava s strani Komisije naj bi temeljila na ex post reviziji, pri kateri naj bi bilo ugotovljeno, da je treba zmanjšati upoštevne stroške projekta.
   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja kršitev obveznosti obrazložitve. Komisija naj ne bi upoštevala revizije, ki je bila opravljena, ko je bila na voljo še vsa dokumentacija. Podredno trdi, da Komisija ni upoštevala njene navedbe o ex post revizijskem poročilu kot dokaza za dodatni znesek.