title: Zadeva C-222/07: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 5. marca 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Unión de Televisiones Comerciales Asociadas (UTECA) proti Administración General del Estado (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Člen 12 ES — Prepoved diskriminacije na podlagi državljanstva — Členi 39 ES, 43 ES, 49 ES in 56 ES — Temeljne svoboščine, zagotovljene s Pogodbo ES — Člen 87 ES — Državna pomoč — Direktiva 89/552/EGS — Opravljanje dejavnosti razširjanja televizijskih programov — Obveznost izdajateljev televizijskih programov, da del svojih prihodkov iz poslovanja namenijo evropskim kinematografskim in televizijskim filmom, s tem da se 60 % tega financiranja nameni produkciji del, katerih jezik izvirnika je eden od uradnih jezikov Kraljevine Španije in ki so v večini primerov iz španske kinematografske produkcije)

text:
               1.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/4

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 5. marca 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Unión de Televisiones Comerciales Asociadas (UTECA) proti Administración General del Estado
   (Zadeva C-222/07) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Člen 12 ES - Prepoved diskriminacije na podlagi državljanstva - Členi 39 ES, 43 ES, 49 ES in 56 ES - Temeljne svoboščine, zagotovljene s Pogodbo ES - Člen 87 ES - Državna pomoč - Direktiva 89/552/EGS - Opravljanje dejavnosti razširjanja televizijskih programov - Obveznost izdajateljev televizijskih programov, da del svojih prihodkov iz poslovanja namenijo evropskim kinematografskim in televizijskim filmom, s tem da se 60 % tega financiranja nameni produkciji del, katerih jezik izvirnika je eden od uradnih jezikov Kraljevine Španije in ki so v večini primerov iz španske kinematografske produkcije)
   2009/C 102/05
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Unión de Televisiones Comerciales Asociadas (UTECA)

      Tožena stranka: Administración General del Estado

      Ob udeležbi: Federación de Asociaciones de Productores Audiovisuales, Radiotelevisión Española (RTVE), Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (Egeda)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal Supremo – Razlaga členov 12 ES, 87(3) ES in 3(1) Direktive Sveta 89/552/EGS z dne 3. oktobra 1989 o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov (UL L 298, str. 23) – Obveznost televizijskih operaterjev, da namenijo določen odstotek svojih prihodkov od prometa za vnaprejšnje financiranje evropskih kinematografskih in televizijskih filmov, s tem da je 60 % tega financiranja namenjeno produkciji del, katerih jezik izvirnika je španščina in jih v glavnem ustvari španska kinematografska industrija

      Izrek

               1)

               Direktiva Sveta 89/552/EGS z dne 3. oktobra 1989 o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov, kot je bila spremenjena z Direktivo 97/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. junija 1997, predvsem njen člen 3, in člen 12 ES, je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta ukrepu države članice, kot je ta, ki se obravnava v postopku v glavni stvari, s katerim se zavezuje izdajatelje televizijskih programov, da 5 % svojih prihodkov iz poslovanja namenijo vnaprejšnjemu financiranju evropskih kinematografskih in televizijskih filmov oziroma, natančneje, da 60 % od teh 5 % namenijo za dela, katerih jezik izvirnika je eden od uradnih jezikov te države članice.

               2)

               Člen 87 ES je treba razlagati tako, da ukrep države članice, kot je ta, ki se obravnava v postopku v glavni stvari – s katerim se zavezuje izdajatelje televizijskih programov, da 5 % svojih prihodkov iz poslovanja namenijo vnaprejšnjemu financiranju evropskih kinematografskih in televizijskih filmov, oziroma, natančneje, da 60 % od teh 5 % namenijo za dela, katerih jezik izvirnika je eden od uradnih jezikov te države članice – ne pomeni državne pomoči kinematografski industriji te države članice.

      (1)  UL C 155, 7.7.2007.


title: Zadeva T-247/06 P: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 5. julija 2007 – Sanchez Ferriz proti Komisiji ( Pritožba – Javni uslužbenci – Uradniki – Karierno ocenjevalno poročilo – Napredovalno obdobje 2003 – Neutemeljena pritožba )

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/37

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 5. julija 2007 – Sanchez Ferriz proti Komisiji
   (Zadeva T-247/06 P) (1)

   („Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Karierno ocenjevalno poročilo - Napredovalno obdobje 2003 - Neutemeljena pritožba“)
   (2007/C 199/71)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Carlos Sanchez Ferriz (Bruselj, Belgija) (zastopnik: F. Frabetti, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Berscheid in M. Velardo)
   Predmet
   Pritožba, vložena zoper sodbo Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 28. junija 2006 v zadevi Ferriz proti Komisiji (F-19/05, še neobjavljena v ZOdl.) zaradi predloga za razveljavitev te sodbe.
   Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Carlosu Sanchezu Ferrizu se naloži plačilo stroškov tega postopka.

      (1)  UL C 261, 28.10.2006.


title: Zadeva C-241/13: Sklep predsednika Sodišča z dne 18. avgusta 2014 – Evropska komisija proti Republiki Estoniji, ob podpori: Zvezne republike Nemčije, Kraljevine Belgije, Kraljevine Nizozemske, Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska, Republike Poljske, Republike Finske, Kraljevine Švedske

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/31

         Sklep predsednika Sodišča z dne 18. avgusta 2014 – Evropska komisija proti Republiki Estoniji, ob podpori: Zvezne republike Nemčije, Kraljevine Belgije, Kraljevine Nizozemske, Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska, Republike Poljske, Republike Finske, Kraljevine Švedske
   (Zadeva C-241/13) (1)

   2014/C 409/44
   Jezik postopka: estonščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 189, 29.6.2013.


title: Sodba Sodišča z dne 3. junija 2013 v zadevi E-14/12 – Nadzorni organ Efte proti Kneževini Lihtenštajn (neizpolnjevanje obveznosti pogodbenice – svoboda ustanavljanja – svoboda opravljanja storitev – člena 31 in 36 Sporazuma EGP – obveznost agencij za začasno delo, da položijo jamstvo – posredna in neposredna diskriminacija – zahteva po stalnem prebivališču – utemeljitev)

text:
               26.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 277/11

         SODBA SODIŠČA
   z dne 3. junija 2013
   v zadevi E-14/12
   Nadzorni organ Efte proti Kneževini Lihtenštajn
   (neizpolnjevanje obveznosti pogodbenice – svoboda ustanavljanja – svoboda opravljanja storitev – člena 31 in 36 Sporazuma EGP – obveznost agencij za začasno delo, da položijo jamstvo – posredna in neposredna diskriminacija – zahteva po stalnem prebivališču – utemeljitev)
   2013/C 277/09
   V zadevi E-14/12 Nadzorni organ Efte proti Kneževini Lihtenštajn – ZAHTEVEK za ugotovitev o tem, da Kneževina Lihtenštajn ni izpolnila svojih obveznosti iz členov 31 in 36 Sporazuma EGP s tem, ko je v veljavi ohranila zakonodajo, ki osebam s stalnim prebivališčem v Lihtenštajnu, ki so odgovorne za agencije za začasno delo, nalaga obveznost pologa jamstva v višini 50 000 švicarskih frankov, osebam s stalnim prebivališčem zunaj Lihtenštajna in agencijam, ki ponujajo čezmejne storitve začasnih zaposlitev, pa jamstvo v višini 100 000 švicarskih frankov – je sodišče, ki so ga sestavljali predsednik Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen (poročevalec) in Páll Hreinsson, 3. junija 2013 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Sodišče:

               1.

               razglaša, da Kneževina Lihtenštajn s tem, ko je v veljavi ohranila zakonodajo, ki osebam s stalnim prebivališčem v Lihtenštajnu, ki so odgovorne za agencije za začasno delo, nalaga obveznost pologa jamstva v višini 50 000 švicarskih frankov, osebam s stalnim prebivališčem zunaj Lihtenštajna in agencijam, ki ponujajo čezmejne storitve začasnih zaposlitev, pa jamstvo v višini 100 000 švicarskih frankov, ni izpolnila svojih obveznosti iz členov 31 in 36 Sporazuma EGP;

               2.

               Lihtenštajnu nalaga plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva C-597/13 P: Pritožba, ki jo je družba Total SA vložila 22. novembra 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 13. septembra 2013 v zadevi T-548/08, Total SA proti Evropski komisiji

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/18

         Pritožba, ki jo je družba Total SA vložila 22. novembra 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 13. septembra 2013 v zadevi T-548/08, Total SA proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-597/13 P)
   2014/C 45/33
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Total SA (zastopnika: E. Morgan de Rivery, E. Lagathu, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Glavni predlogi:

                           —

                           na podlagi člena 256 PDEU in 56 Protokola (št. 3) o statutu Sodišča Evropske unije naj se v celoti razveljavi sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2013 v zadevi Total proti Evropski komisiji (T-548/08);

                           —

                           predlogom, navedenim v okviru postopka pred Splošnim sodiščem, naj se ugodi;

                           —

                           posledično naj se v delu, v katerem se nanaša na družbo Total, razglasi za nično Odločba Komisije C(2008) 5476 final z dne 1. oktobra 2008 glede postopka uporabe člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma o EGP (zadeva COMP/39.181 – Voski za sveče).

               —

               Podredno, Sodišče naj reformatorična pooblastila iz člena 261 PDEU uporabi tako, da zmanjša globo, ki je bila naložena družbi Total.

               —

               V vsakem primeru naj se Evropski komisiji naloži celotne stroške postopka, vključno s stroški, ki jih je imela družba Total v postopku pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v podporo pritožbi navaja tri glavne in tri podredne pritožbene razloge.
   Prvič, pritožnica Splošnemu sodišču očita, da je kršilo načelo kontradiktornosti, s tem da je na isti dan izdalo dve sodbi, ki sta spremenili naravo pritožnici pripisane odgovornosti in jo, posledično, povečali.
   Drugič, pritožnica navaja, da je Splošno sodišče v obrazložitvi sodbe napačno uporabilo pravo. Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo pri nadzoru zakonitosti, ker odločbe Komisije ni razglasilo za nične zaradi kršitve obveznosti obrazložitve. Poleg tega naj Splošno sodišče v okviru reformatoričnih pooblastil iz člena 261 PDEU ne bi ravnalo v skladu z obveznostjo obrazložitve.
   Tretjič, pritožnica Splošnemu sodišču očita, da je v okviru izvajanja reformatoričnih pooblastil iz člena 261 PDEU napačno uporabilo pravo, ker pritožnici globe ni znižalo sorazmerno z znižanjem globe, ki je bila naložena hčerinski družbi Total Raffinage Marketing. Splošno sodišče naj bi slabo presodilo obseg svojih reformatoričnih pooblastil, s tem da je poseglo v solidarnost in enotnost odgovornosti pritožnice in hčerinske družbe, čeprav je bilo upravičeno le do spremembe zneska globe. Poleg tega pritožnica meni, da je Splošno sodišče ravnalo v nasprotju s sodno prakso Sodišča o solidarni odgovornosti matične družbe za kršitve hčerinske družbe ter v nasprotju z načeli enakosti, prepovedi diskriminacije in sorazmernosti.
   Četrtič, pritožnica Sodišču podredno predlaga, naj uporabi svoje reformatorično pooblastilo in spremeni višino globe.
   Petič, pritožnica Sodišču predlaga, naj nekoliko spremeni višino globe in jo s tem prilagodi globi, ki je bila izrečena hčerinski družbi Total Raffinage Marketing v zadevi T-566/08.
   Šestič, pritožnica Sodišču predlaga, naj se spremeni osnovni znesek globe, da bi se tako prilagodila znesku globe, ki je bila naložena hčerinski družbi Total Raffinage Marketing v zadevi T-566/08, bodisi v sodbi, v kateri bo odločilo o pritožbi, če meni da v zadevi lahko odloči samo, bodisi v sodbi, ki jo bo, po tem ko mu bo zadeva vrnjena v ponovno odločanje, izdalo Splošno sodišče.


title: Zadeva C-139/14: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 22. oktobra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Baden-Württemberg – Nemčija) – Mineralquelle Zurzach AG/Hauptzollamt Singen (Predhodno odločanje – Skupna carinska tarifa – Tarifna uvrstitev – Kombinirana nomenklatura – Uvrstitev blaga – Tarifna številka 2202 10 00 – Vode, vključno z mineralnimi vodami in sodavicami, ki vsebujejo dodani sladkor ali druga sladila ali arome – Tarifna številka 2202 9010 11 – Sadni ali zelenjavni sok, razredčen z vodo ali gaziran)

text:
               19.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/12

      Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 22. oktobra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Baden-Württemberg – Nemčija) – Mineralquelle Zurzach AG/Hauptzollamt Singen
      (Zadeva C-139/14) (1)

      (Predhodno odločanje - Skupna carinska tarifa - Tarifna uvrstitev - Kombinirana nomenklatura - Uvrstitev blaga - Tarifna številka 2202 10 00 - Vode, vključno z mineralnimi vodami in sodavicami, ki vsebujejo dodani sladkor ali druga sladila ali arome - Tarifna številka 2202 9010 11 - Sadni ali zelenjavni sok, razredčen z vodo ali gaziran)
      (2015/C 016/18)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgericht Baden-Württemberg

         Stranki

         Tožeča stranka: Mineralquelle Zurzach AG

         Tožena stranka: Hauptzollamt Singen

         Izrek

      Kombinirano nomenklaturo iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1719/2005 z dne 27. oktobra 2005, je treba razlagati tako, da spada pijača, kakršna je obravnavana v postopku v glavni stvari, ki vsebuje zlasti vodo, sladkor, zgoščeni pomarančni, limonin, grozdni, ananasov, mandarinin, nektarinin in marakujin sok, marelično in guavino pulpo, kislino, mešanico vitaminov ter naravne in umetne arome, vsebnost sadnih sokov v njej pa je 12 %, pod podštevilko 2202 10 00 te nomenklature.

         (1)  UL C 194, 24.6.2014.


title: Zadeva C-542/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Högsta domstolen (Švedska) 26. oktobra 2016 – Länsförsäkringar Sak Försäkringsaktiebolag in drugi/Dödsboet efter Ingvar Mattsson, Länsförsäkringar Sak Försäkringsaktiebolag

text:
               16.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 14/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Högsta domstolen (Švedska) 26. oktobra 2016 – Länsförsäkringar Sak Försäkringsaktiebolag in drugi/Dödsboet efter Ingvar Mattsson, Länsförsäkringar Sak Försäkringsaktiebolag
   (Zadeva C-542/16)
   (2017/C 014/31)
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Högsta domstolen

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožniki: Länsförsäkringar Sak Försäkringsaktiebolag, Jan-Herik Strobel, Mona Strobel, Margareta Nilsson, Per Nilsson, Kent Danås, Dödsboet efter Tommy Jönsson, Stefan Pramryd, Stefan Ingemansson, Lars Persson, Magnus Persson, Anne-Charlotte Wickström, Peter Nilsson, Ingela Landau, Thomas Landau, Britt-Inger Ruth Romare, Gertrud Andersson, Eva Andersson, Rolf Andersson, Lisa Bergström, Bo Sörensson, Christina Sörensson, Kaj Wirenkook, Lena Bergquist Johansson, Agneta Danås, Hans Eriksson, Christina Forsberg, Christina Danielsson, Per-Olof Danielsson, Ann-Christin Jönsson, Åke Jönsson, Stefan Lindgren, Daniel Röme, Ulla Nilsson, Dödsboet efter Leif Göran Erik Nilsson

      Nasprotna stranka: Dödsboet efter Ingvar Mattsson, Länsförsäkringar Sak Försäkringsaktiebolag

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

                           (a)

                           Ali Direktiva 2002/92 (1) zajema dejavnost, pri kateri zavarovalni posrednik ni imel namena skleniti dejansko zavarovalno pogodbo? Ali je pomembno, če tak namen ni obstajal pred začetkom dejavnosti ali če je nastal šele pozneje??

                           (b)

                           Ali je v položaju iz vprašanja 1(a) upoštevno to, ali je posrednik poleg fiktivne dejavnosti opravljal tudi pravo dejavnost zavarovalnega posredovanja?

                           (c)

                           Ali je – prav tako v položaju iz vprašanja 1(a) – upoštevno, da se je stranki dejavnost na prvi pogled zdela pripravljalno opravilo pred sklenitvijo zavarovalne pogodbe? Ali je strankino mnenje, naj bo utemeljeno ali neutemeljeno, da je šlo za zavarovalno posredovanje, kakor koli upoštevno?

               2.

                           (a)

                           Ali se Direktiva 2002/92 uporablja za finančno ali drugo svetovanje, ki se zagotavlja v okviru zavarovalnega posredovanja, vendar se kot tako ne nanaša na dejanski podpis ali podaljšanje zavarovalne pogodbe? Kaj se v zvezi s tem uporablja, zlasti kar zadeva svetovanje glede vložitve kapitala v okviru kapitalskega zavarovanja??

                           (b)

                           Ali se za svetovanje, na kakršno se nanaša vprašanje 2(a), če po definiciji pomeni naložbeno svetovanje na podlagi Direktive 2004/39 (2), poleg določb Direktive 2002/92 uporabljajo tudi določbe Direktive 2004/39, ali pa se zanj uporabljajo samo določbe Direktive 2004/39? Če se za tako svetovanje uporabljajo tudi določbe Direktive 2004/39, ali ima ena ureditev prednost pred drugo?

      (1)  Direktiva 2002/92/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. decembra 2002 o zavarovalnem posredovanju (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 4, str. 330).

      (2)  Direktiva 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov in o spremembah direktiv Sveta 85/611/EGS, 93/6/EGS in Direktive 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/22/EGS (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 263).


title: Zadeva T-411/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. julija 2007 – Annemans proti Komisiji ( Ničnostna tožba – Konkurenca – Obravnavanje pritožb – Uredba (ES) št. 773/2004 – Dopis Komisije, naslovljen na tožečo stranko – Ugovor nedopustnosti – Pripravljalni akt – Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva – Nedopustnost )

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/36

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. julija 2007 – Annemans proti Komisiji
   (Zadeva T-411/05) (1)

   („Ničnostna tožba - Konkurenca - Obravnavanje pritožb - Uredba (ES) št. 773/2004 - Dopis Komisije, naslovljen na tožečo stranko - Ugovor nedopustnosti - Pripravljalni akt - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Nedopustnost“)
   (2007/C 199/68)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Gerolf Annemans (Anvers, Belgija) (zastopnika: sprva C. Symons, nato B. Siffert, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Nijenhuis in K. Mojzesowicz, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe iz dopisa Komisije z dne 5. septembra 2005 v zadevi COMP/39.225 o pritožbi, ki jo je Gerolf Annemans, v skladu s členom 7 Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 [ES] in 82 [ES] (UL 2003, L 1, str. 1), vložil pri Komisiji.
   Izrek

               1)

               Tožba se kot nedopustna zavrže.

               2)

               Gerolfu Annemansu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 36, 11.2.2006.


title: Zadeva C-301/08: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. oktobra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Luksemburg) – Irène Bogiatzi, poročena Ventouras proti Deutscher Luftpool, Société Luxair, société luxembourgeoise de navigation aérienne SA, Evropskim skupnostim, Velikemu vojvodstvu Luksemburg, Foyer Assurances SA (Prometna politika — Uredba (ES) št. 2027/97 — Varšavska konvencija — Odgovornost letalskih prevoznikov v primeru nesreč — Rok za vložitev odškodninske tožbe za utrpelo škodo)

text:
               5.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/13

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. oktobra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Luksemburg) – Irène Bogiatzi, poročena Ventouras proti Deutscher Luftpool, Société Luxair, société luxembourgeoise de navigation aérienne SA, Evropskim skupnostim, Velikemu vojvodstvu Luksemburg, Foyer Assurances SA
   (Zadeva C-301/08) (1)

   (Prometna politika - Uredba (ES) št. 2027/97 - Varšavska konvencija - Odgovornost letalskih prevoznikov v primeru nesreč - Rok za vložitev odškodninske tožbe za utrpelo škodo)
   2009/C 297/14
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Irène Bogiatzi, poročena Ventouras

      Tožene stranke: Deutscher Luftpool, Société Luxair, société luxembourgeoise de navigation aérienne SA, Evropska skupnost, Veliko vojvodstvo Luksemburg, Foyer Assurances SA

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour de cassation (Luxembourg) – Razlaga člena 5(1) in (3) Uredbe Sveta (ES) št. 2027/97 z dne 9. oktobra 1997 o odgovornosti letalskih prevoznikov v primeru nesreč (UL L 285, str. 1) v povezavi s členom 29 Konvencije o poenotenju nekaterih pravil, ki se nanašajo na mednarodni zračni prevoz, podpisane v Varšavi 12. oktobra 1929, kakor je bila spremenjena 28. septembra 1955 v Haagu – Rok za vložitev odškodninske tožbe za utrpelo škodo – Vpliv predplačila, ki ga plača letalski prevoznik, čeprav zunaj časovnega okvira, določenega z uredbo, na njegovo priznanje odgovornosti

      Izrek

               1.

               Konvencija o poenotenju nekaterih pravil, ki se nanašajo na mednarodni zračni prevoz, podpisana v Varšavi 12. oktobra 1929, ni sestavni del določb prava Skupnosti, ki jih je Sodišče pristojno razlagati na podlagi člena 234 ES.

               2.

               Uredbo Sveta (ES) št. 2027/97 z dne 9. oktobra 1997 o odgovornosti letalskih prevoznikov v primeru nesreč je treba razlagati tako, da ne nasprotuje uporabi člena 29 Konvencije o poenotenju nekaterih pravil, ki se nanašajo na mednarodni zračni prevoz, podpisane v Varšavi 12. oktobra 1929, kadar potnik zahteva ugotovitev odgovornosti letalskega prevoznika zaradi škode, ki jo je utrpel na letu med državama članicama Skupnosti.

      (1)  UL C 236, 13.9.2008.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. aprila 2005 v zadevi T-353/03 Inge-Lise Nielsen proti Svetu Evropske unije (Uradniki — Zavrnitev napredovanja — Člen 45 Kadrovskih predpisov — Kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku — Preučitev primerjalnih odlik — Dopustnost)

text:
               25.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/17

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 13. aprila 2005
   v zadevi T-353/03 Inge-Lise Nielsen proti Svetu Evropske unije (1)

   (Uradniki - Zavrnitev napredovanja - Člen 45 Kadrovskih predpisov - Kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku - Preučitev primerjalnih odlik - Dopustnost)
   (2005/C 155/34)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-353/03 Inge-Lise Nielsen, nekdanja uradnica Sveta Evropske unije, stanujoča v Villers-la-Ville (Belgija), ki jo zastopajo S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, proti Svetu Evropske unije (zastopnika: F. Anton in M. Sims), katere predmet je zahteva za razveljavitev odločbe Sveta o nenapredovanju tožeče stranke v razred C1 v napredovalnem obdobju 2002, je Sodišče prve stopnje (četrti senat), v sestavi H. Legal, predsednik, P. Lindh in V. Vadapalas, sodniki, sodni tajnik: I. Natsinas, administrator, dne 13. aprila 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 7, 10.1.2004.


title: Zadeva C-1/09: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 11. marca 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Centre d'exportation du livre français (CELF), v likvidaciji, Ministre de la Culture et de la Communication proti Société internationale de diffusion et d'édition (Državne pomoči — Člen 88(3) ES — Nezakonite pomoči, za katere je bila ugotovljena združljivost s skupnim trgom — Razglasitev ničnosti odločbe Komisije — Nacionalna sodišča — Zahtevek za povračilo nezakonito izvršenih pomoči — Prekinitev postopka do sprejetja nove odločbe Komisije — Izjemne okoliščine, zaradi katerih se lahko omeji obveznost povračila)

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/13

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 11. marca 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Centre d'exportation du livre français (CELF), v likvidaciji, Ministre de la Culture et de la Communication proti Société internationale de diffusion et d'édition
   (Zadeva C-1/09) (1)

   (Državne pomoči - Člen 88(3) ES - Nezakonite pomoči, za katere je bila ugotovljena združljivost s skupnim trgom - Razglasitev ničnosti odločbe Komisije - Nacionalna sodišča - Zahtevek za povračilo nezakonito izvršenih pomoči - Prekinitev postopka do sprejetja nove odločbe Komisije - Izjemne okoliščine, zaradi katerih se lahko omeji obveznost povračila)
   2010/C 113/18
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Centre d'exportation du livre français (CELF), v likvidaciji, Ministre de la Culture et de la Communication

      Tožena stranka: Société internationale de diffusion et d'édition

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Conseil d'État (Francija) – Državne pomoči – Uvozne pomoči v sektorju knjige – Obveznost povračila nezakonito izvedene pomoči – Možnost odložiti povrnitev zneska pomoči dokler se Komisija ne izreče o združljivosti teh pomoči s pogodbo? – Dopustnost omejitve obveznosti povračila pomoči zaradi izjemne okoliščine?

      Izrek

               1.

               Nacionalno sodišče, ki na podlagi člena 88(3) ES odloča o zahtevku za povračilo nezakonite državne pomoči, ne sme odložiti sprejetja odločbe o tem zahtevku, dokler se Komisija Evropskih skupnosti ne izreče o združljivosti pomoči s skupnim trgom, potem ko je bila predhodna pozitivna odločba razglašena za nično.

               2.

               Sprejetje treh odločb Komisije Evropskih skupnosti, s katerimi je bila pomoč razglašena za združljivo s skupnim trgom in ki jih je sodišče Skupnosti razglasilo za nične, ne pomenijo izjemne okoliščine, na podlagi katere je mogoče utemeljiti omejitev obveznosti upravičenca, da vrne to pomoč, če je bila ta izvršena ob kršitvi člena 88(3) ES.

      (1)  UL C 69, 21.3.2009.


title: Zadeva T-445/10: Tožba, vložena 28. septembra 2010 – HerkuPlast Kubern proti UUNT – How (eco-pack)

text:
               20.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 317/45

         Tožba, vložena 28. septembra 2010 – HerkuPlast Kubern proti UUNT – How (eco-pack)
   (Zadeva T-445/10)
   ()
   2010/C 317/79
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: HerkuPlast Kubern GmbH (Ering, Nemčija) (zastopnika: G. Würtenberger in R. Kunze, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Heidi A. T. How (Harrow, Združeno kraljestvo)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 27. julija 2010 v zadevi R 1014/2009-4 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Heidi A. T. How.

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „eco-pack“, za proizvode iz razreda 16.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nemška besedna znamka in mednarodna registracija „ECOPAK“ za proizvode iz razreda 20

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), ker med nasprotujočima si znamkama obstaja verjetnost zmede, ter kršitev členov 75 in 76 Uredbe št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe posplošeno zavrnil obstoj verjetnosti zmede, njegova obrazložitev je na več mestih protislovna in je trditve tožeče stranke, pomembne za odločbo, neustrezno zavrnil kot neupoštevne.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva T-109/09: Tožba, vložena 17. marca 2009 — Rintisch proti UUNT — Valfeuri Pates Alimentaires (PROTIVITAL)

text:
               16.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/41

         Tožba, vložena 17. marca 2009 — Rintisch proti UUNT — Valfeuri Pates Alimentaires (PROTIVITAL)
   (Zadeva T-109/09)
   2009/C 113/82
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bernhard Rintisch (Bottrop, Nemčija) (zastopnik: A. Dreyer, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Valfeuri Pates Alimentaires SA (Wittenheim, Francija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 21. januarja 2009 v zadevi R 1660/2007-4 naj se razveljavi; in

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „PROTIVITAL“ za proizvode iz razredov 5, 29 in 30 — prijava št. 4 843 331

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nemška registracija besedne znamke „PROTI“ za proizvode iz razredov 29 in 32, nemška registracija figurativne znamke „PROTIPOWER“ za proizvode iz razredov 5, 29 in 32; nemška registracija besedne znamke „PROTIPLUS“ za proizvode iz razredov 5, 29 in 32; nemška registracija trgovskega imena „PROTITOP“ za proizvode iz razredov 5, 29, 30 in 32, registracija besedne znamke Skupnosti „PROTI“ za proizvode iz razredov 5 in 29

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94, ker odbor za pritožbe ni presodil utemeljenosti ugovora; kršitev člena 74(2) Uredbe Sveta št. 40/94, ker odbor za pritožbe ni izvajal svoje diskrecijske pravice, oziroma ni obrazložil, kako je to pravico izvajal; zloraba pooblastil, ker odbor za pritožbe napačno ni upošteval dokumentov in dokazov, ki jih je predložila tožeča stranka.


title: Zadeva T-311/14: Tožba, vložena 5. maja 2014 – Seca Benelux in drugi proti Parlamentu

text:
               24.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/35

         Tožba, vložena 5. maja 2014 – Seca Benelux in drugi proti Parlamentu
   (Zadeva T-311/14)
   2014/C 194/46
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Seca Benelux SPRL (Bruselj, Belgija); Groupe Seca SA (Valenciennes, Francija) in Seca Ingénierie SAS (Valenciennes) (zastopnik:: E. van Nuffel d’Heynsbroeck, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               odločbo Parlamenta z dne 21. februarja 2014 o zavrnitvi ponudbe tožečih strank, ki so jo predložile za dodelitev naročila za pomoč pri tehničnem upravljanju zgradb Evropskega parlamenta v Strasbourgu (javni razpis št. INLO.AO-2013-003-STR-UGIMS-03), in o oddaji naročila drugemu ponudniku razglasi za nično;

               —

               pred sprejetjem odločitve Parlamentu naloži predložitev teh dokumentov:

                           —

                           seznam glavnih podobnih storitev, ki jih je drugi ponudnik izvedel v zadnjih treh letih, z navedbo njihovega zneska, datuma in naročnika, javnega ali zasebnega;

                           —

                           dokument ali dokumente, ki izkazujejo izobrazbo in strokovno usposobljenost osebja, ki ga je drugi ponudnik predlagal za izvedbo naročila, in ki vsebujejo podatke, zahtevane na straneh od 11 do 27 tehničnih specifikacij in v zapisniku o obveznem ogledu prostorov ter odgovorih na vprašanja ponudnikov;

                           —

                           dokument ali dokumente, ki dokazujejo, da je Parlament preveril, ali so vsi podatki o izobrazbi in strokovni usposobljenosti osebja, ki ga je drugi ponudnik določil za izvedbo naročila, ki jih je prejel, v skladu z razpisno dokumentacijo, zlasti s stranmi od 11 do 27 tehničnih specifikacij, in zapisnikom o obveznem ogledu prostorov ter odgovori na vprašanja ponudnikov;

               —

               Parlamentu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: opustitev preveritve meril za izbor, s čimer so bila kršena pravila iz člena 110(1) Uredbe št. 966/2012 (1) in člena 148 Delegirane uredbe št. 1268/2012, (2) razpisna dokumentacija ter načelo dobrega upravljanja.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji tehnične sposobnosti ponudnikov, s čimer je bil kršen člen 110(1) Uredbe št. 966/2012, člena 146(2) in 148 Delegirane uredbe št. 1268/2012, pravila, določena v razpisni dokumentaciji, ter načeli dobrega upravljanja in enakega obravnavanja ponudnikov.

      (1)  Uredba (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (UL L 298, str. 1).

      (2)  Delegirana uredba Komisije (EU) št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012 o pravilih uporabe Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije (UL L 362, str. 1).


title: Zadeva C-458/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Tribunal administratif de Caen (Francija) (prvi senat) z dne 5. oktobra 2004 v zadevi Chambre de commerce et d'industrie de Flers-Argentan proti Directeur des services fiscaux, Dircofi Ouest

text:
               22.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/11

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Tribunal administratif de Caen (Francija) (prvi senat) z dne 5. oktobra 2004 v zadevi Chambre de commerce et d'industrie de Flers-Argentan proti Directeur des services fiscaux, Dircofi Ouest
   (Zadeva C-458/04)
   (2005/C 19/22)
   Jezik postopka: francoščina
   Tribunal administratif de Caen (prvi senat) je s sodbo z dne 5. oktobra 2004 v zadevi Chambre de commerce et d'industrie de Flers-Argentan proti Directeur des services fiscaux, Dircofi Ouest, ki jo je sodno tajništvo prejelo dne 29. oktobra 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Tribunal administratif de Caen (prvi senat) predlaga Sodišču, naj odloči o vprašanju, ali notranji finančni prenosi za izračun odbitnega deleža predstavljajo subvencije v smislu člena 19 Šeste direktive Sveta št. 77/388/EGS z dne 17. maja 1977.


title: Zadeva C-134/10: Tožba, vložena 15. marca 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji

text:
               19.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/18

      Tožba, vložena 15. marca 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji
      (Zadeva C-134/10)
      (2010/C 161/25)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Nijenhuis in C. Vrignon, zastopnika)

         Tožena stranka: Kraljevina Belgija

         Predloga

                  —

                  ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija s tem, da ni pravilno prenesla člena 31 Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (1), ni izpolnila obveznosti iz določb navedene direktive in člena 56 Pogodbe o delovanju Evropske unije;

                  —

                  Kraljevini Belgiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Evropska komisija v oporo svoji tožbi navaja tri razloge, s katerimi očita nesorazmernost izpodbijane nacionalne zakonodaje, zlasti glede postopka in meril za določitev radijskih in televizijskih kanalov, za katere velja sistem prenosa.
      Prvič, toženi stranki očita, da ni jasno in predvidljivo določila ciljev v splošnem interesu, na podlagi katerih je mogoče odobriti uporabo tega sistema. Radiodifuzne organizacije naj tako predhodno ne bi mogle biti seznanjene z naravo in obsegom pogojev, ki jih je treba izpolniti, in z obveznostmi javne službe, ki jih imajo.
      Drugič, Komisija obenem očita nepreglednost poteka postopka odobritve, večjo diskrecijsko pravico organov, saj naj bi nacionalna zakonodaja zadevnim organizacijam nalagala prenos vseh njihovih kanalov, ne pa zgolj kanalov, ki zasledujejo cilje v splošnem interesu, ter diskriminatornost zahteve po ustanavljanju teh organizacij na nacionalnem ozemlju.
      Tretjič, tožeča stranka nazadnje navaja nespoštovanje področja uporabe člena 31 Direktive o univerzalnih storitvah glede na to, da je prenos odvisen od obstoja znatnega števila končnih uporabnikov komunikacijskih omrežij.

         (1)  UL L 108, str. 51.


				|

		52012DC0433

			SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU Strategija za trajnostno konkurenčnost gradbenega sektorja in gradbenih podjetij /* COM/2012/0433 final */

			   	SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU
IN SVETU
Strategija za trajnostno konkurenčnost
gradbenega sektorja in gradbenih podjetij
1. Uvod
Gradbeni sektor ima
pomembno vlogo v evropskem gospodarstvu. Ustvari skoraj 10 % BDP in
zagotavlja 20 milijonov delovnih mest, zlasti v mikro in malih podjetjih.
Gradbeništvo je tudi velik porabnik vmesnih izdelkov (surovin, kemikalij,
električne in elektronske opreme itd.) in s tem povezanih storitev. Zaradi
svojega gospodarskega pomena lahko učinkovitost gradbenega sektorja znatno
vpliva na razvoj celotnega gospodarstva.
Kakovost gradbenih del
tudi neposredno vpliva na kakovost življenja Evropejcev. Energetska
učinkovitost stavb in učinkovita raba virov v proizvodnji, prometu in pri
uporabi proizvodov za gradnjo stavb in infrastrukture imata še posebej pomemben
vpliv na energijo, podnebne spremembe in okolje.
Konkurenčnost gradbenih
podjetij je zato pomembna tako za rast in zaposlovanje na splošno kot tudi za
zagotavljanje trajnosti sektorja.
V sektorju bi lahko znatno
prispevali k ustvarjanju delovnih mest[1]
z okrepitvijo dejavnosti na nekaterih zelo obetavnih področjih, npr. pri
prenovi stavb in infrastrukturi, in npr. z ustreznimi politikami spodbujali
povpraševanje in naložbe. Gradbeni sektor ima zato pomembno vlogo pri
uresničevanju strategije Evropa 2020 za pametno, trajnostno in vključujočo
rast. Poleg tega Sporočilo Komisije „Energetski načrt za leto 2050“[2] poudarja, da je
večja energetska učinkovitost novih in obstoječih stavb ključna za
preoblikovanje energetskega sistema EU.
Trajnostni gradbeni sektor ima ključno vlogo
pri doseganju dolgoročnega cilja EU, ki predvideva 80 %–95 %
zmanjšanje emisij toplogrednih plinov. V skladu z Načrtom za prehod na
konkurenčno gospodarstvo z nizkimi emisijami ogljika do leta 2050[3] naj bi stroškovno učinkovito
zmanjšanje v stavbnem sektorju znašalo od 40 % do 50 % do leta 2030
in približno 90 % do leta 2050. Nujne naložbe bi znatno pripomogle h
konkurenčnosti evropskega gradbenega sektorja. Ta sektor ima pomembno vlogo
tudi pri prilagajanju podnebnim spremembam ter pri odpornosti proti naravnim
nesrečam in nesrečam, ki jih povzroči človek, saj spodbuja dolgoročne naložbe,
odporne proti nesrečam.
Vendar se gradbeni sektor
spopada s številnimi strukturnimi težavami, kot so pomanjkanje kvalificiranih
delavcev v mnogih podjetjih, majhna privlačnost za mlade zaradi delovnih
razmer, omejene možnosti za inovacije in delo na črno. V širšem smislu so za
sedanji položaj tega sektorja značilni trije osnovni dejavniki.
Prvič, gradbeni sektor je
eden izmed sektorjev, ki sta jih finančna in gospodarska kriza najbolj
prizadeli (število gradbenih in infrastrukturnih del se je med januarjem 2008
in novembrom 2011 v EU-27 zmanjšalo za 16 %[4]).
Drugič, konkurenca neevropskih podjetij je zlasti pri infrastrukturnih
projektih vedno večja, ne le na mednarodnih, temveč tudi na notranjem trgu. Ta
zunanja konkurenca ne deluje vedno na pošten način; podjetja iz EU imajo
pogosto veliko večje stroške kot neevropska podjetja. Tretjič, energetska in
okoljska vprašanja so med podjetji ustvarila novo dinamiko in sprožila različne
pobude javnega sektorja, ki so postale ključne za konkurenco na trgu. Gradbena
podjetja so že dosegla pomemben napredek, vendar bo uresničevanje podnebnih,
energetskih in okoljskih ciljev EU zahtevalo znatne spremembe, s katerimi se
bodo v sektorju brez ustrezne podpore politik težko spopadli.
To
sporočilo opredeljuje glavne izzive, s katerimi se bo gradbeni sektor do leta
2020 soočal na področju naložb, človeškega kapitala, okoljskih zahtev,
predpisov in dostopa do trgov, ter predlaga pobude, ki bi ga pri tem podpirale.
Kratkoročno je v odgovor na krizo poudarek predvsem na spodbujanju rasti in
zaposlovanja v gradbenem sektorju. Dolgoročno pa bo za spopadanje z izzivi
sektorja potreben skupen in usklajen pristop na evropski ravni za izboljšanje
delovanja vrednostne verige, zlasti s prostovoljnimi partnerstvi med zasebnim
in javnim sektorjem ter po potrebi z ustreznim regulativnim okvirom.
2. Trenutne razmere in ključni izzivi
Zaradi
raznovrstnosti dejavnosti
znotraj posameznih panog gradbenega sektorja prihaja do velikih razlik v smislu
socio-ekonomskih, organizacijskih, kulturnih in tehnoloških vprašanj ter do
prilagoditev novim predpisom in tržnim priložnostim.
Če
se ustrezni ukrepi sprejmejo danes, lahko nekateri svetovni izzivi srednjeročno
omogočijo trajnostno rast. Tako bi lahko razvili vrsto storitev za obravnavanje
vprašanj, kot so zdravje in varnost, energetska učinkovitost, okolju prijazna
gradnja, odpornost proti nesrečam, notranji klimatski pogoji, ponovna
uporaba/predelava/recikliranje in prilagojeno načrtovanje. Tudi ti izzivi bi ob
primerni obravnavi lahko odprli nove tržne priložnosti.
2.1 Splošno
makroekonomsko okolje
Finančna kriza
je še posebej prizadela gradbeni sektor; povpraševanje se je močno zmanjšalo
zlasti na trgu zasebnih stanovanjskih nepremičnin, pa tudi na drugih trgih, na
primer trgu infrastrukture. Trendi se med državami članicami razlikujejo.
Ponekod je bil pok nepremičninskega balona eden od razlogov za upad povpraševanja
in še naprej povzroča znatno zmanjševanje dejavnosti v sektorju[5]. V drugih državah
pa se sektor spopada zlasti s krčenjem kreditnih trgov. Omejitve javne porabe
zaradi krize bodo nove naložbe v infrastrukturo še bolj obremenile.
Nekatere
države so v odziv na krizo vlagala v svežnje spodbud, na primer v obliki
vnaprejšnjih naložb v infrastrukturne projekte, nižje stopnje DDV za
novogradnje in/ali obnovo stavb, ugodnih obrestnih mer za hipotekarne kredite
itd. Vendar bodo imeli trajen učinek na konkurenčnost sektorja samo pristopi,
ki vključujejo ukrepe za nadgradnjo spretnosti in kvalifikacij, inovacije in
„zeleno“ gospodarstvo. Očitna je potreba po ustreznem oblikovanju politik, ki
kratkoročno spodbujajo rast in zaposlovanje, dolgoročno pa tudi prestrukturiranje
gradbenega sektorja.
2.2 Učinkovitost
vrednostne verige
Trgi
gradbenega sektorja EU in gradbeni sektor sam so zelo razdrobljeni:
zanje so značilni številna mikro podjetja, velike razlike med državami
članicami glede uspešnosti sektorja in velike težave pri širjenju dobre prakse.
Boljša integracija vrednostne verige bi pomembno povečala možnost, da bi pri
sodelovanju prišlo do inovacijskih učinkov prelivanja.
V gradbeni dejavnosti in v
manjši meri v proizvodnji gradbenih proizvodov bodo vse bolj občutili potrebo
po kvalificiranih delavcih. Nadomestiti bo treba tudi veliko število
kvalificiranih delavcev, ki se bodo upokojili do leta 2020[6] upokojili in
predstavljajo več kot dve tretjini delovnih mest v gradbeništvu, industriji in
prevozništvu. Kronično pomanjkanje kvalificiranih delavcev je po eni strani
mogoče razložiti z majhno privlačnostjo sektorja za mlade, po drugi strani pa z
rastočo potrebo po spretnostih, ki ustrezajo specifičnim kvalifikacijam, ki jih
izobraževanje in usposabljanje (pa tudi trg dela) le stežka zagotavljajo.
Prehod na nizkoogljično gospodarstvo, ki gospodarno ravna z viri, bo prinesel
tudi pomembne strukturne spremembe v gradbenem sektorju, ki se bo moral
prilagoditi in predvideti potrebe po spretnostih in kompetencah s teh področij.
To še zlasti velja za pripravo delovne sile na gradnjo in obnovo „stavb s
skoraj nično porabo energije“. Omogočitvene tehnologije in prilagodljiva
organizacija dela bodo prav tako zahtevale spremembe spretnosti in kvalifikacij
v gradbeništvu.
Izdatki za raziskave in
inovacije v primerjavi z
industrijo na splošno ostajajo precej nizki. To je mogoče razložiti z veliko
potrebo po delovni sili in dejstvom, da si gradbena podjetja predvsem
prizadevajo, da bi v svoje dejavnosti vključila razpoložljive zunanje
tehnološke dosežke. V sektorju bodo verjetno okrepili prizadevanja na področju
raziskav in inovacij, da bodo lahko obvladali visoko porabo vloženih materialov
(npr. kovinskih in nekovinskih rudnin, kemikalij in lesa) in veliko količino
odpadkov. Poleg tega sektor razvija vedno več materialov, ki omogočajo lažje
zbiranje in ponovno uporabo, in sisteme „gradbenih rešitev“, ki poenostavljajo
rušenje stavb in ponovno uporabo materialov. Ta prizadevanja za morebiten
razvoj dobre prakse pri zbiranju in obdelavi odpadkov in zlasti pri
obnovi/ponovni uporabi koristnih materialov iz odpadkov ter v podporo
raziskavam o gospodarskih pobudah za recikliranje/obnovo so v skladu z novimi
temeljnimi zahtevami iz uredbe o gradbenih proizvodih v zvezi s trajnostno uporabo
naravnih virov in s pobudo za surovine. Vendar pa morajo pobude EU in
nacionalne pobude pospešiti uporabo inovativnih rešitev in najboljše prakse.
2.3 Nizkoogljično
gospodarstvo
Kakor je bilo napovedano v
prenovljeni direktivi o energetski učinkovitosti stavb[7]bo uvedba
„stavb s skoraj nično porabo energije“[8]
velik izziv za gradbeni sektor. Trg ima za prilagoditev na voljo več let,
vendar bo za to potrebna podpora vseh udeležencev na trgu, od javnih organov,
ki za začetek izvajanja potrebujejo dve leti, do gradbenih podjetij,
načrtovalcev, razvijalcev itd. Prilagoditev bo potrebna tudi na področjih, kot
so struktura financiranja, javna naročila, izobraževanje in trženje.
Število nizkoenergijskih
stavb narašča, vendar kritična masa še ni bila dosežena, prizadevanja za
izboljšanje energetske učinkovitosti in vključevanje obnovljivih virov energije
pa napredujejo le počasi. Uveljavitev regulativnega okvira in ustreznih
fiskalnih politik bi morala pomagati pri doseganju kritične mase.
Prav tako si je treba na
področju obnove obstoječih stavb bolj prizadevati za povečanje
prihrankov energije. Poleg tega je
število obstoječih stavb v postopku obsežne prenove sorazmerno majhno. „Strategija za konkurenčno,
trajnostno in zanesljivo oskrbo z energijo“[9],
„Načrt za prehod na konkurenčno gospodarstvo z nizkimi
emisijami ogljika do leta 2050“[10]
in „Energetski načrt za leto 2050“[11]
zato poudarjajo potrebo po učinkovitejšem ukrepanju na področju gradnje in
zlasti pri obnovah. To politiko bo treba nadaljevati.
Prometna infrastruktura ima zelo velik vpliv na okolje, porabi znatno
količino energije in surovin ter pridela veliko odpadkov. Infrastrukturna
omrežja morajo prispevati pomemben delež k prizadevanjem za bolj trajnostno
Evropo.
2.4 Konkurenca med
gradbenimi podjetji v EU in na mednarodnih trgih
Konkurenca na trgih EU se
je povečala zaradi uporabe direktiv o javnih naročilih, izvajanja direktive o
storitvah in sprejetja evropskih standardov za načrtovanje in gradnjo
(„evrokodi“). Vendar pa podjetja EU pri konkuriranju na trgu nimajo vedno
enakih pogojev, zlasti v primerjavi z neevropskimi podjetji, za katera
pogosto veljajo manj stroge socialne in okoljske zahteve in ki so deležna
državne pomoči. Države članice bi morale zagotoviti, da se podjetja EU in
podjetja iz tretjih držav za javna naročila potegujejo pod enakimi pogoji brez
ogrožanja socialnih in okoljskih dosežkov EU.
Razmere na mednarodnih
trgih so še bolj zapletene. Sektor se pogosto spopada z resnimi težavami,
ne samo s tehničnega vidika, temveč tudi glede pogojev konkurence v drugih
državah, na primer na Kitajskem, ki omejujejo možnosti za dostop do teh trgov.
Evropski gradbeni trgi bodo predvidoma rasli počasneje kot nastajajoči trgi,
zato bo treba v sektorju razviti in vzdrževati močnejšo svetovno usmerjenost.
Za gradbena podjetja EU je pomembno, da jim tretje države omogočijo, da se na
njihovih trgih potegujejo za naročila. EU bi morala okrepiti svoje pristojnosti
in se s tretjimi državami začeti pogajati o nadaljnjem odprtju komercialnih
trgov in trgov javnih naročil, preučiti morebitne diskriminatorne prakse
javnega naročanja in začeti posvetovanja z zadevnimi državami o reševanju
sporov glede dostopa do trgov.
3. Evropska strategija za trajnostno
konkurenčnost gradbenega sektorja
V odziv na
zgoraj opisane ključne izzive je bila za naslednje desetletje določena evropska
strategija. Njen namen je dopolnjevanje strategij, ki so
jih razvila gradbena podjetja za izboljšanje konkurenčnosti in odzivanje na
družbene izzive.
Ta
strategija temelji na petih ključnih ciljih: (a) spodbujanje
ugodnih naložbenih pogojev; (b) izboljšanje človeškega kapitala v gradbenem
sektorju, (c) izboljšanje učinkovitosti virov, okoljske uspešnost in poslovnih
priložnosti, (d) krepitev notranjega trga za gradbeništvo, (e) spodbujanje
globalnega konkurenčnega položaja gradbenih podjetij EU. Vsak cilj zajema
različne ključne izzive; ugodni naložbeni pogoji so na primer potrebni
za spodbujanje rasti, raziskav in inovacij ter nizkoogljičnega gospodarstva. Podobno je dobra podlaga človeškega kapitala bistvenega pomena za
izboljšanje uspešnosti vrednostne verige in sprejetje inovativnih rešitev,
zlasti za nizkoogljično gospodarstvo. Na eni strani strategija predlaga
priporočila, ki bi lahko obravnavala kratkoročne in srednjeročne gospodarske in
zaposlitvene izzive gradbenega sektorja. Na drugi strani pa predstavlja
številna priporočila za dolgoročno zagotavljanje trajnih učinkov na
konkurenčnost sektorja.
3.1 Spodbujanje
ugodnih naložbenih pogojev
Obnova
stavb in projekti vseevropskih omrežij lahko ponovno oživijo rast gradbenega
sektorja, hkrati pa pripomorejo k ciljem evropske energetske, prometne in
kohezijske politike. Poleg tega se bo z bojem proti zamudam pri plačilih
izboljšala finančna sposobnost gradbenih podjetij, zlasti obrtnikov in malih
izvajalcev, ter njihov dostop do posojil. Dolgoročno bi moral gradbeni sektor
povečati svojo inovativnost ter tako izboljšati produktivnost, dodano vrednost
in okoljsko učinkovitost vseh panog vrednostne verige.
3.1.1 Kratkoročni
ukrepi
Posebno
pozornost je treba nameniti spodbujanju obnavljanja stavb in vzdrževanja
infrastrukture, ki pomembno prispevata k skupnemu zaposlovanju in
proizvodnji v gradbeništvu. Trenutna stopnja obnove stavb[12] in praksa
izboljševanja energetske učinkovitosti nista dovolj za dosego ciljev EU za leto
2020 glede prihranka energije. Sprejetje predlaganih ciljev – letno na
stroškovno optimalni ravni obnoviti 3 % stavb državne uprave[13] (podvojitev
sedanje stopnje obnove) in 2 % celotnega stavbnega fonda[14] – bi
prispevalo k doseganju ciljnih vrednosti ter zagotovilo gospodarsko rast in
zaposlovanje na lokalni ravni v vsej EU. Vendar je treba za sprejetje teh
izboljšav premostiti številne zakonske, gospodarske in finančne ovire.
Najprej
bi morale države članice ustrezno izvajati in izvrševati Direktivo o
energetski učinkovitosti stavb[15].
V nekaterih državah članicah nizke ambicije in neizvajanje energetskih
predpisov v gradbeništvu ovirajo energetsko učinkovitost stavb in tako ne
spodbujajo gradbenega sektorja.
Finančne spodbude[16] in ukrepi finančne pomoči so dobro
sprejeti med upravljavci trga in spodbujajo obnovo obstoječih stavb. Vendar pa
se nacionalne sheme in njihov vpliv zelo razlikujejo. Zato bi bila izmenjava
izkušenj lahko zelo koristna pri razumevanju različnih vidikov morebitnih
učinkov ter tveganja nepopolnega izvajanja in nehotenih posledic. Za
optimiranje učinka finančnega vzvodja bi bilo treba spodbujati tudi
dopolnjevanje nacionalnih shem na eni strani ter skladov EU, zasebnih skladov
in finančnih instrumentov na drugi.
EU zagotavlja podporo in
financiranje z različnimi mehanizmi, ki bi jih države članice morale
intenzivneje uporabljati. Strukturni in kohezijski skladi
(2007–2013) se lahko uporabljajo za naložbe v energetsko učinkovitost in
obnovljivo energijo v javnih in poslovnih stavbah, pa tudi v stanovanjskih
objektih. Poleg tega finančni instrumenti, kot je JESSICA, omogočajo vlaganje v
majhne projekte mestnega razvoja in obnove, ki jih običajni tržni mehanizmi ne
bi financirali. Lastniški kapital, posojilna jamstva Evropske investicijske
banke (EIB), Evropske banke za obnovo in razvoj (EBRD) in Evropskega sklada za
energetsko učinkovitost (EEEF) ter pomoč končnim prejemnikom pri razvijanju
projektov, npr. program ELENA, prav tako omogočajo pridobivanje javnih donacij.
Razvoj
storitev za načrtovanje, gradnjo in izvedbo manjših projektov obnove
s pogodbenimi jamstvi za dobro izvedbo del je primer sheme,
ki bi lahko spodbudila naložbe v obnovo, gospodarno z viri. Ta del trga postaja
zanimiv za podjetja za energetske storitve in specializirane male izvajalce, ki
bi morda tudi lahko ponujali jamstva za dobro izvedbo del za vrsto gradbenih
storitev. Javno posredovanje bi lahko skupaj z razvojem zavarovalnih produktov,
ki bi krili tehnična tveganja, povezana z jamstvi za dobro izvedbo del, podprlo
razvoj takih storitev zlasti pri javnih naročilih in pri gradnji stanovanj. Javni organi bi morali poskrbeti zlasti za to, da projekti obnove
zajemajo tudi aktivno upravljanje z energijo in pametne števce.
Pomembno
je tudi, da imajo gradbena podjetja dostop do svojih finančnih sredstev v
razumnem času. Nova direktiva o zamudah pri plačilih[17] uvaja
strožje predpise, zlasti z uskladitvijo roka za javne organe za plačilo
podjetjem, povečanjem zakonskih obresti za zamude pri plačilih ter pravico
podjetjem do povračila stroškov izterjave. V okviru spremembe direktiv EU o
javnih naročilih je Komisija predlagala, da bi države članice morale imeti možnost
določiti, da lahko podizvajalci v okviru izvajanja naročil zahtevajo neposredno
plačilo naročnika za dobavo, gradbena dela in storitve za glavnega izvajalca.
 Komisija bo: ·                         do konca leta 2012 predstavila analizo različnih finančnih instrumentov za spodbujanje energetske učinkovitosti stavb na ravni EU in nacionalni ravni ter po potrebi vključila priporočila za boljšo uporabo javnega financiranja pri spodbujanju obnove stavb; ·                         leta 2013 predstavila predhodne ugotovitve tekočega pilotnega projekta, katerega cilj je preučitev možnosti za uporabo zavarovalnih shem, ki bi lahko pokrile pogodbena jamstva za dobro izvedbo del in čezmejne storitve, zlasti za male gradbene izvajalce; ·                         leta 2012 začela kampanjo obveščanja podjetij o boju proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih v vseh državah članicah; ·                         leta 2012 v povezavi z direktivo o zamudah pri plačilih izvedla pilotni projekt za hitro in učinkovito izterjavo zapadlih terjatev MSP, ki poslujejo čezmejno. Države članice so pozvane, da: ·                         razvijejo ali okrepijo ustrezne programe za projekte popravil, vzdrževanja in obnove z ambicioznimi cilji trajnosti, vključno s preučitvijo možnosti uporabe ustreznih fiskalnih in finančnih instrumentov (znižana stopnja DDV, namenske subvencije itd.) in posojilnih mehanizmov za projekte obnove z ambicioznimi cilji trajnosti, ·                         spodbujajo uporabo finančnih instrumentov in shem pomoči pri razvoju projektov, ki jih ponujajo strukturni skladi, Evropska investicijska banka, Evropska banka za obnovo in razvoj ter Evropski sklad za energetsko učinkovitost ponujajo za projekte obnove s pogodbenimi jamstvi za dobro izvedbo del, vključno z reprogramiranjem strukturnih skladov za energetsko učinkovite stavbe.
3.1.2 Srednjeročni
in dolgoročni ukrepi
V novem predlogu za
kohezijsko politiko EU za obdobje 2014–2020[18]
je še več pozornosti namenjene podpiranju naložb, povezanih s podnebnimi in
energetskimi cilji EU, predlagan pa je tudi skoraj podvojen znesek za
trajnostno energijo v tekočem obdobju. Predlaga se, da se znaten delež
strukturnih in kohezijskih skladov dodeli za naložbe, ki podpirajo prehod na
nizkoogljično gospodarstvo, zlasti na področju energetske učinkovitosti in
obnovljivih virov energije, npr. pri obnovi stavb, v prihodnosti pa bodo pri
prilagojenih naložbah za energetsko učinkovitost in obnovljivo energijo v
mestni infrastrukturi in gradbenem sektorju pomembno vlogo imeli finančni
instrumenti.
„Osrednje
omrežje“, ki ga je predlagala Evropska komisija, naj bi zagotavljalo učinkovite
večmodalne prometne povezave med prestolnicami EU in drugimi pomembnimi mesti,
pristanišči in glavnimi gospodarskimi središči ter je bistvenega pomena za
gospodarstvo. Evropska komisija je 19. oktobra 2011 predstavila nov
sveženj ukrepov za vzpostavitev ustreznega okvira za razvoj vseevropskega
prometnega omrežja (TEN-T). Ta sveženj vključuje spremenjene smernice
za vseevropsko prometno omrežje, instrument za povezovanje Evrope s skupnim
proračunom 50 milijard EUR in predlog za zgodnjo uvedbo projektnih obveznic pri
Evropski investicijski banki.
Cilj
je, da se celovito omrežje vzpostavi najpozneje do 31. decembra 2050, osrednje
omrežje pa je treba izvajati kot prednostno nalogo do 31. decembra 2030.
Koridorji osrednjega omrežja, ki jih je 19. oktobra 2011 predlagala
Evropska komisija, in njihove „platforme“ bodo združili zadevne države članice
in ustrezne zainteresirane strani, npr. upravljavce in uporabnike
infrastrukture, da se zagotovijo usklajevanje, sodelovanje in preglednost.
Poleg teh predlogov bo potrebna minimalna prilagoditev nacionalnih upravnih postopkov,
da se zagotovi nemoteno izvajanje v čezmejnih delih omrežja.
Na področju raziskav
in inovacij bi se morale
tehnološko usmerjene dejavnosti[19]
povezovati s socio-ekonomskimi raziskavami o tržnih instrumentih in
instrumentih na strani povpraševanja (usposabljanje, javna naročila,
standardizacija, zavarovanja itd.), da se pospeši prehod z raziskav na uporabo
inovativnih rešitev. Za to bi bilo potrebno širše partnerstvo z različnimi
interesi znotraj pobud, ki se bodo financirale iz različnih finančnih instrumentov
EU in katerih cilj bosta širša tržna perspektiva in vzpostavitev kritične mase.
V zvezi s tem bi bile obstoječe pobude, kot so javno-zasebno
partnerstvo za energetsko učinkovite stavbe, Kulturna
dediščina, Pametna mesta in skupnosti ter reFINE (raziskave za prihodnja
evropska infrastrukturna omrežja), lahko ustrezna podlaga za razvoj takih
partnerstev. Kohezijska politika EU lahko podporo raziskavam in inovacijam na
teh področjih zagotovi v okviru nacionalnih programov in bo še naprej posebno pozornost
posvečala krepitvi konkurenčnosti MSP, vključno z njihovo uporabo IKT. Razvoj
inovacijskih strategij za pametno specializacijo, ki ga je kot pogoj za uporabo
strukturnih skladov v naslednjem programskem obdobju 2014–2020 predlagala
Komisija, bo še zlasti prispeval k zagotavljanju bolj usmerjene podpore
strukturnih skladov in k razvoju strateškega pristopa za izkoriščanje
potenciala za pametno rast v vseh regijah[20].
 Komisija: ·                         je v okviru kohezijske politike za obdobje 2014–2020 predlagala, da se pomemben delež strukturnih in kohezijskih skladov dodeli za naložbe, ki podpirajo prehod na nizkoogljično gospodarstvo, zlasti na področju energetske učinkovitosti in obnovljivih virov energije, vključno z obnovo stavb; še naprej bo tudi spodbujala uporabo obnovljivih skladov na tem področju, da se zagotovi boljši finančni vzvod; ·                         bo razvila sklop osrednjih zahtev za gradbena dela, ki jih morajo izpolnjevati čezmejni deli projektov vseevropskih omrežij, da se na tehnični ravni zagotovi minimalna uskladitev ustreznih nacionalnih postopkov za pridobivanje dovoljenja; ·                         bo spomladi leta 2013 organizirala konferenco o inovacijah v gradbenem sektorju, da se opredelijo tehnološke vrzeli v celotni vrednostni verigi in določi akcijski načrt za njihovo odpravljanje. Države članice so pozvane, da: ·                         skupaj z drugimi državami članicami in zasebnim sektorjem razvijajo skupne usklajene pobude, ki združujejo raziskave, tehnološki razvoj, inovativna javna naročila, izdajanje spričeval, zavarovanje, medregionalne grozde itd. za pospešitev uporabe novega znanja in tehnologije na trgu na regionalnih ravneh in na ravni EU. EU bo podprla te pobude s pobudo Obzorje 2020 in programom za konkurenčnost podjetij in MSP v obdobju 2014–2020 ne le z neposrednimi donacijami, temveč tudi s finančnimi instrumenti za izboljšanje dostopa do financiranja za MSP v obliki lastniškega in dolžniškega kapitala. Nacionalni in regionalni organi so pozvani, da zagotovijo učinkovito in dopolnilno uporabo različnih virov pomoči EU, vključno s sredstvi kohezijske politike, če take ukrepe omogočajo zadevni operativni programi.
3.2. Izboljšanje
podlage človeškega kapitala v gradbenem sektorju
Danes
znatno primanjkuje kvalificiranih delavcev za delo v gradbenih podjetjih, v
manjši meri pa tudi v industriji gradbenih proizvodov. Poleg tega so stopnje
centralizacije ali decentralizacije v sistemih izobraževanja in usposabljanja v
Evropi zelo različne, kar velja tudi za strukture usposabljanja, vlogo
socialnih partnerjev, finančne strukture in vsebino učnih načrtov.
Za
večjo mobilnost gradbenih delavcev in intenzivnejše zagotavljanje čezmejnih
storitev je treba zagotoviti zgodnejše predvidevanje prihodnjih potreb po
spretnostih in kvalifikacijah, pritegniti zadostno število dijakov k ustreznim
gradbenim poklicem in vzpostaviti razmere za boljše delovno okolje in
načrtovanje poklicne poti. Pri tem je treba upoštevati staranje delovne sile v
EU in posebne razmere v zvezi z zdravjem in varnostjo pri delu v tem sektorju.
3.2.1 Kratkoročni
ukrepi
Cilj
pobude Izgradnja spretnosti (BUILD UP Skills), ki se izvaja v okviru programa
Pametna energija za Evropo, je prilagoditev sistema poklicnega izobraževanja in
usposabljanja potrebam po spretnostih in kvalifikacijah v zvezi z energetsko
učinkovitostjo in obnovljivimi viri energije. Pobuda bo omogočila opredelitev
načrtov nacionalnih kvalifikacij do leta 2020 ter podporo vzpostavitvi obsežnih
sistemov usposabljanja, izdajanja spričeval in načrtovanja kvalifikacij, da se
nadgradijo obstoječe strukture, po potrebi uporabijo instrumenti financiranja,
kot so Evropski socialni sklad in program vseživljenjskega učenja ter njegov
predlagani naslednik, Erasmus za vse. Tako bi se na trgu povečalo število
kvalificiranih delavcev za delo na gradbišču in izboljšalo zaupanje lastnikov
nepremičnin v naložbe v energetske izboljšave.
Ta
pobuda bi bila lahko tudi podlaga za opredelitev učnih načrtov, programov
usposabljanja ali potreb po kvalifikacijah na drugih področjih, povezanih z
gradbeništvom in trajnostnim razvojem (npr. industrializacija gradbenega
postopka, uporaba inovativnih ali neobičajnih gradbenih proizvodov in tehnik,
uporaba IKT v sistemih za upravljanje stavb itd.).
 Komisija bo: ·                         izvedla oceno pobude Izgradnja spretnosti in predvsem ocenila, ali je primerno razširiti področje uporabe prve pobude in vključiti dodatne kategorije gradbenikov ali druge potrebe po kvalifikacijah v zvezi z gradbenim procesom in trajnostnim razvojem. Države članice, gradbene organizacije in izobraževalne ustanove so pozvane, da: ·                         izpeljejo pogajanja o kolektivnih pogodbah za podporo razvoju spretnosti v zvezi s pobudo Izgradnja spretnosti ali drugimi podobnimi shemami.
3.2.2 Srednjeročni
in dolgoročni ukrepi
Gradbeni
sektor bi moral izboljšati strateško odkrivanje in predvidevanje potreb po
spretnostih in temu ustrezno oblikovati usposabljanja in kvalifikacije. V
nekaterih državah imajo vzpostavljene platforme za opredelitev prihodnjih
zaposlitvenih možnosti in potreb po spretnostih z neposrednim vplivom na
gradbeni sektor. S pobudo na evropski ravni bi se ob podpori socialnega dialoga
lahko izboljšala izmenjava informacij o teh potrebah, pa tudi pripravljenost
sektorja, da sprejme prakse, gospodarne z viri, in gradi trajnostne stavbe, ter
zmožnost izobraževalnih sistemov, da te potrebe izpolnijo.
V tem
okviru bo Evropska komisija podprla študijo izvedljivosti evropskih socialnih
partnerjev o ustanovitvi evropskega sveta za sektorske
spretnosti. Evropski sveti za sektorske spretnosti so
mreže nacionalnih opazovalnih skupin za spremljanje trga dela in analizo
spretnosti na sektorski ravni, ki pod vodstvom predstavnikov sektorjev
in evropskih socialnih partnerjev ter v sodelovanju s predstavniki izvajalcev
izobraževanja in usposabljanja omogočajo izmenjavo informacij in dobrih praks
za pripravo priporočil v zvezi z razvojem spretnosti in delovnih mest.
Leta 2012 bo Komisija tudi preverila, ali so na področju
trajnostne gradnje izvedljive koalicije sektorskih spretnosti med izvajalci
poklicnega izobraževanja in usposabljanja, podjetji in drugimi zainteresiranimi
stranmi, s ciljem zagotoviti ustrezne, posodobljene in nove učne načrte in
tečaje ter poiskati inovativne načine za izvajanje poklicnega izobraževanja in
usposabljanja.
Spodbujanje
in uporaba instrumentov, razvitih v okviru politike EU o stalnem izobraževanju,
bi morala okrepiti mobilnost kvalificiranih delavcev. Direktiva o napotitvi
delavcev zajema trdno jedro jasno opredeljenih pogojev
dela in zaposlitve za minimalno varstvo delavcev, ki jih mora izvajalec
storitev izpolnjevati v državi gostiteljici. Direktiva s tem zagotavlja
ustrezno raven varstva za napotene delavce. Da se
prepreči kakršna koli zloraba in izogibanje pravilom ter „socialni damping“, ko
ponudniki storitev iz druge države članice zaradi nižjih delovnih standardov
ponujajo nižje cene od lokalnih ponudnikov storitev, je treba izboljšati
izvrševanje direktive o napotitvi delavcev, zlasti z boljšo obveščenostjo
o veljavnih delovnih pogojih, učinkovitejšim upravnim
sodelovanjem in izmenjavo informacij med inšpekcijskimi organi, učinkovitejšimi
inšpekcijskimi pregledi in uvedbo solidarne odgovornosti za plače napotenih
delavcev.
Poleg
tega se sektor spopada z dvojnim izzivom zaradi demografskih sprememb. Po eni
strani bi morala gradbena podjetja EU iskati strategije za izravnavo vedno
manjšega števila mladih delavcev EU, ki vstopajo v sektor, in precejšnjega števila delavcev, ki se bodo v prihodnjih letih
upokojili; po drugi strani pa bi bilo treba
izboljšati delovne pogoje in zagotoviti višjo pričakovano življenjsko dobo. Ta
dvojni izziv v prihodnosti zahteva privlačnejše delovno okolje in namenitev več
pozornosti vprašanjem zdravja in varnosti, da se prepreči predčasno
upokojevanje delavcev zaradi poklicnih nesreč ali bolezni.
 Komisija bo: ·                         v okviru socialnega dialoga EU spodbujala pobude, namenjene prilagajanju poklicnega izobraževanja in usposabljanja prihodnjim potrebam po kvalifikacijah in spretnostih v gradbenem sektorju, tudi v povezavi z učinkovito rabo virov, prepoznavanju temeljnih zahtev po spretnostih v posameznih panogah in poenostavljanju vzajemnega priznavanja kvalifikacij; ·                         spodbujala evropske socialne partnerje gradbene industrije, da vzpostavijo evropske svete za sektorske spretnosti za gradbeni sektor; ·                         evropske socialne partnerje gradbene industrije spodbujala pri razvijanju pobud na področjih, kot so stavbe z učinkovito rabo energije in virov, zdravje in varnost, standardi kakovosti in usposabljanje, vključno z vajeništvom za mlade. Te pobude se lahko izvajajo v obliki kampanj obveščanja in usposabljanja ter lahko, odvisno od nacionalnega okvira, vključujejo skupno upravljanje sredstev; ·                         s pomočjo programa za vseživljenjsko učenje preverila izvedljivost koalicij sektorskih spretnosti v trajnostni gradnji, tj. partnerstev med izvajalci poklicnega izobraževanja in usposabljanja, podjetji in drugimi zainteresiranimi stranmi, da se zagotovijo ustrezni učni načrti ali kvalifikacije poklicnega izobraževanja in usposabljanja ter inovativni načini izvajanja poklicnega izobraževanja in usposabljanja.   Države članice, socialni partnerji v gradbeni industriji in izobraževalne ustanove so pozvani, da: ·                         hitro ukrepajo in sprejmejo nedavno predlagano direktivo[21] o izvrševanju Direktive 96/71/ES o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev; ·                         vzpostavijo partnerstva za podporo sistemom poklicnega izobraževanja in usposabljanja na nacionalni in regionalni ravni, ki ustrezajo trenutnim in nastajajočim potrebam gradbenega sektorja, zlasti za izboljšanje sposobnosti upravljanja in uporabe IKT; ·                         uvedejo in podprejo kampanje za povečanje privlačnosti gradbenega sektorja za nadarjene.
3.3 Izboljšanje
učinkovite rabe virov, okoljske učinkovitosti in poslovnih priložnosti
Časovni
načrt za Evropo, gospodarno z viri[22],
opisuje pomemben vpliv gradbeništva na naravne vire, energijo, okolje in
podnebne spremembe. Znatne izboljšave gradbenih dejavnosti
in gradbenih del v celem življenjskem ciklu lahko prispevajo h konkurenčnemu
gradbenemu sektorju in razvoju stavbnega fonda, ki učinkovito izrablja energijo
in vire, pri čemer bi imele vse nove stavbe skoraj nično porabo energije, vsi
materiali pa bi učinkovito izrabljali vire.
Izboljšave
v gradbenih dejavnostih in gradbenih delih odpirajo dodatne poslovne
priložnosti, tudi za MSP, saj so potrebni ukrepi lahko odvisni od lokalnih
pogojev in zahtevajo individualne rešitve. Kakor je
navedeno v Časovnem okviru za Evropo, gospodarno z viri, bo Komisija
leta 2013 predstavila sporočilo o trajnostnih stavbah, v katerem bodo
podrobneje opredeljeni in pojasnjeni ukrepi v podporo sektorju, ki učinkovito
izrablja vire.
Za
boljše razumevanje in širšo uporabo koncepta trajnostne gradnje bo treba
razviti usklajene kazalnike, kodekse in metode za ocenjevanje okoljske
učinkovitosti za gradbene proizvode, procese in dela. Ti bi morali zagotoviti
usklajeno in vzajemno priznano razlago učinkovitosti ter pravilno delovanje
notranjega trga za gradbene proizvode in storitve.
Komisija
bo predlagala pristope za vzajemno priznavanje ali usklajevanje različnih
obstoječih metod ocenjevanja, da bi postale operativnejše in dostopnejše za
gradbena podjetja, zavarovalnice in vlagatelje. Ta
pobuda bo temeljila na obstoječih platformah, kot je gradbena mreža CEN,
vodičih, kot je vodič Skupnega raziskovalnega središča za upoštevanje in
ocenjevanje življenjskega kroga, in evropskih raziskovalnih projektih, kot sta SuperBuildings in Open House.
Delo
na tem področju bo poleg tega prispevalo k razvoju bolj sistematičnega pristopa
za ocenjevanje trajnostne razsežnosti projektov, ki se financirajo iz javnih
shem podpore, vključno z modeli za analizo stroškov in koristi po vsej EU.
Pilotni projekti v okviru zelenih javnih naročil in regionalne politike lahko
načrtovalcem in naročnikom zagotovijo ustrezna orodja, zlasti za obnovo
obstoječih stavb in posodobitev prometne infrastrukture.
Zainteresirane
strani iz sektorja so med javnim posvetovanjem poročale, da lahko nekatere gradbene projekte ovirajo nacionalni postopki
izdaje dovoljenj, npr. zamude zaradi nasprotovanja javnosti, vprašanja
razlastitve in potreba po pridobitvi različnih dovoljenj, vključno z
okoljskimi. Takšna vprašanja so bila ugotovljena v okviru tekočega pregleda
direktive o presoji vpliva na okolje (EIA)[23];
namen pregleda sta bili med drugim poenostavitev in racionalizacija obstoječih
postopkov in ker je presoja vpliva na okolje del postopka izdaje dovoljenja, je
v zvezi s tem mogoče pričakovati pozitivne učinke. Večina ovir je posledica
različnih določb nacionalne zakonodaje in upravnih postopkov, ki urejajo
postopek izdaje dovoljenj. To lahko ovira oblikovanje enakih konkurenčnih
pogojev in razširjanje okoljskih tehnologij. Čeprav te zakonodaje pogosto
vključujejo področja, ki so v izključni pristojnosti držav članic (npr.
lastninska vprašanja), bo Komisija spodbujala izmenjavo informacij in dobre
prakse, na primer s prostovoljnim sprejetjem kodeksov ravnanja, ki zajemajo
vprašanja, kot sta trajanje in stopnje postopka izdaje dovoljenj ali
vzpostavitev arbitražnega postopka med upravami.
Nazadnje
pa cilj o ponovni uporabi, recikliranju in/ali predelavi 70 % odpadkov, ki
nastajajo pri gradnji in rušenju, do leta 2020 v skladu z okvirno direktivo o
odpadkih predstavlja pomembno poslovno priložnost za vrednostno verigo
gradbeništva. Industriji bi lahko koristile boljše in jasnejše opredelitve
odpadkov, usklajeni pogoji registracije za prevoz odpadkov in usklajena pravila
o značilnostih gradbenih proizvodov glede uporabe materialov, trajnosti in
okoljske združljivosti.
 Komisija bo: ·                         predstavila pobude za izboljšanje vzajemnega priznavanja okoljske učinkovitosti in metod za oceno tveganja, zlasti v okviru standardizacijskih dejavnosti standardizacije EU in zavarovalnih shem; ·                         podprla razvoj vseevropskega modela za analizo stroškov in koristi v življenjskem ciklu za zelena javna naročila ter načela trajnostnega razvoja v regionalni politiki; ·                         ocenila ovire, ki izhajajo iz nacionalne zakonodaje, ki ureja postopek izdaje dovoljenj za večje gradbene projekte, da se opredeli dobra praksa za racionalizacijo postopkov (npr. kodeks ravnanja za postopek izdaje dovoljenj, arbitražni postopek med upravami); ·                         oblikovala usklajena pravila za izjavo o učinkovitosti gradbenih proizvodov v zvezi s trajnostno uporabo naravnih virov v okviru Uredbe o gradbenih proizvodih. Države članice so pozvane, da: ·                         ocenijo uspešnost različnih gradbenih podsektorjev v smislu konkurenčnosti in trajnostnega razvoja na nacionalni in regionalni ravni.
3.4 Krepitev
notranjega trga za gradbeništvo
Gradbeni
sektor je na več ravneh strogo reguliran (npr. proizvodi, dela, poklicne
kvalifikacije, zdravje in varnost pri delu, vpliv na okolje) in mnogi vidiki so
v pristojnosti držav članic. Da se zagotovi boljše delovanje notranjega trga za
gradbene proizvode in storitve, je pomembno, da je pravni okvir kar najbolj
jasen in predvidljiv in da so upravni stroški sorazmerni z zastavljenimi cilji.
To
bo zahtevalo bolj sistematično analizo različnih zakonodajnih pristopov in
upravnih predpisov, ki urejajo izvajanje zakonodaje EU o gradbenem sektorju.
Analiza bo pokazala, kako različni pravni akti EU medsebojno učinkujejo na
evropski in nacionalni ravni ter ali so potrebna pojasnila ali dodatni ukrepi
za zmanjšanje upravne obremenitve nosilcev gradbene dejavnosti in za
izboljšanje delovanja notranjega trga za gradbeništvo. Glede čezmejnih storitev
je bilo s „pregledi učinkovitosti“, opravljenimi v letih 2011 in 2012, ocenjeno
medsebojno učinkovanje različnih pravnih aktov EU, ki vplivajo na gradbena
podjetja, in tako so bili ugotovljeni nekateri primeri napačne uporabe
zakonodaje EU ter potrebe po pojasnilih ali novih ukrepih. Pri analizi bodo
oblikovana priporočila za pospešitev postopka približevanja različnih
nacionalnih in regionalnih zakonodajnih pristopov.
Evrokodi bi ta postopek
približevanja lahko olajšali. Vsebujejo sklop konstrukcijskih standardov in
najnovejše kodekse ravnanja, ki veljajo za vse glavne gradbene materiale, vsa
večja področja gradbene tehnike in širok nabor različnih vrst konstrukcij in
proizvodov. So prožno orodje, saj jih vsaka država lahko prilagodi svojim
razmeram in glede na tveganja v zvezi s podnebjem, potresna tveganja, običaje
idr. Komisija močno spodbuja države članice EU, da evrokode sprejmejo kot svoje
nacionalne gradbene standarde[24]
in tako zagotovijo odpornost stavb proti nesrečam.
Dejavnosti obveščanja in
razširjanja informacij, npr. spletni portal BUILD UP[25], prav tako lahko
podprejo izvajanje zakonodaje in sprejemanje novih tržnih rešitev.
 Komisija bo: ·                         opravljala „preverjanja ustreznosti“ zakonodaje EU, da se opredelijo prevelike upravne obremenitve, prekrivanja, vrzeli, nedoslednosti in odvečni ukrepi; ·                         kot prednostno nalogo v Sporočilu o izvajanju Direktive o storitvah „Partnerstvo za novo rast na področju storitev“[26] predstavila gradbeništvo; ·                         predložila poročilo o uporabi evrokodov v državah članicah kot odziv na Priporočilo Komisije 2003/887/ES, na podlagi rezultatov tega poročila predlagala ukrepe za okrepitev ali po potrebi uveljavitvev uporabe evrokodov v javnih naročilih in drugih instrumentih, kot so nacionalne ocene tveganja in načrti za upravljanje. Države članice so pozvane, da: ·                         razvijejo učinkovita orodja za nadzor trga v zvezi z izvajanjem evropske zakonodaje v okiru uporabe Uredbe 765/2008/ES.
3.5 Spodbujanje
konkurenčnosti gradbenih podjetij EU v svetu
EU
si od leta 2006 v okviru mednarodnih trgovinskih pogajanj vse bolj
prizadeva za ambiciozne zaveze drugih trgovinskih partneric glede dostopa do
trga storitev in javnih naročil, zlasti na področju javnih del. Eden
najnovejših dosežkov je odpiranje korejskih koncesijskih pogodb za ponudnike iz
EU v okviru sporazuma o prosti trgovini med EU in Korejo.
Posebni
medcelinski forumi z Afriko in Latinsko Ameriko o trajnostni gradnji bi lahko
spodbudili preoblikovanje javnih naročil na teh trgih v skladu z merili
uspešnosti, trajnosti in stroškovne učinkovitosti.
Partnerstvo med EU in
Afriko za prometno infrastrukturo[27]
ponuja priložnosti za izboljšanje transkontinentalnih povezav in oblikovanje
zanesljivejšega in varnejšega prometnega sistema.
Glede
financiranja infrastrukture bi lahko različni finančni instrumenti EU in
sredstva, namenjena sodelovanju, podpirala izvedbo ustreznih ukrepov.
Pobuda
EU „Mala podjetja, velik svet“ bo ponudila ustrezne informacije, nasvete in
pomoč malim specializiranim izvajalcev pri dostopu do mednarodnih trgov in
iskanju potencialnih poslovnih partnerjev. Evropski sklad za regionalni razvoj
(ESRR) omogoča lažji razvoj novih poslovnih modelov za MSP, zlasti v zvezi z
internacionalizacijo.
V državah zunaj EU, ki
želijo nadomestiti ali posodobiti svoje nacionalne standarde na podlagi
tehnično naprednih standardov ali želijo trgovati z Evropsko unijo in državami
članicami Efte, vlada veliko zanimanje za evrokodov. Pri zakonodajnem dialogu
med EU in Rusijo je bil v zvezi s tem dosežen pomemben napredek.
 Komisija: ·                         je predlagala zakonodajno pobudo[28] za odprtje trgov javnih naročil tretjih držav in enake konkurenčne pogoje med podjetji iz EU in njihovimi konkurenti iz tujine; ·                         si bo v trgovinskih pogajanjih še naprej prizadevala za ambiciozne zaveze partnerskih držav glede dostopa do komercialnih trgov in trgov javnih naročil; ·                         se bo povezala z Evropsko investicijsko banko, da se razširi področje uporabe finančnih instrumentov EU na medcelinske povezave; ·                         bo zagotovila finančno podporo za tehnično pomoč pri spodbujanju internacionalizacije malih specializiranih izvajalcev; ·                         bo na področju trajnostne gradnje pri javnih naročilih razvijala sodelovanje s tretjimi državami, zlasti iz Afrike in Latinske Amerike, pa tudi v okviru zakonodajnega dialoga med EU in Rusijo, sosedske politike EU in evro-sredozemskega partnerstva, in partnerje spodbujala, da evrokode uporabijo kot orodje za izvajanje svojih gradbenih predpisov. Države članice so pozvane, da: ·                         hitro ukrepajo in sprejmejo novo predlagano uredbo[29] o dostopu blaga in storitev iz tretjih držav do notranjega trga javnih naročil EU in postopkih, ki podpirajo pogajanja o dostopu blaga in storitev EU do trgov javnih naročil tretjih držav.
4. Upravljanje in izvajanje strategije
Temu poročilu je
priložen akcijski načrt s podrobnostmi o pričakovanih rezultatih vsakega
priporočila, delitvijo pristojnosti med Evropsko komisijo, državami članicami
in sektorskimi organizacijami ter časovnicoa za izvajanje.
Izvajanje
strategije zahteva racionalizacijo in usklajevanje številnih tekočih pobud na
ravni EU, držav in sektorjev, da se ustvari več sinergij in poveča njihov vpliv
na kratki, srednji in dolgi rok. Temeljiti bi moralo na upravljavski strukturi,
ki združuje usklajevanje in spremljanje s tematskega in strateškega vidika, ter
vključevati:
·
tristranski strateški forum na
visoki ravni (Komisija, države članice, predstavniki sektorja), ki bi izrazil
mnenje o pobudah EU, ki vplivajo na gradbeništvo, in o izvajanju strategije ter
kasneje dajal priporočila o morebitnih potrebnih prilagoditvah strategije ali
uvedbi novih pobud,
·
oblikovanje tematskih
skupin iz predstavnikov držav članic in sektorja z interesom za posamezne
prednostne naloge strategije; sodelovati bi morale z obstoječimi evropskimi
mrežami in projekti. Za nadzor nad temi skupinami bodo pristojne službe
Komisije, zadolžene za posebne teme, ki jih obravnava vsaka skupina.
Taka
struktura bi omogočala tako strateške smernice od zgoraj, tj. s strani EU, kot
pobude od spodaj, tj. s strani držav članic in gradbenih podsektorjev. Za
spoprijemanje s svetovnimi izzivi se mora okrepiti sodelovanje med podsektorji
in vzdolž vrednostne verige.
5. Sklepne ugotovitve
Glede
na pomen gradbenega sektorja za BDP in zaposlovanje v EU ter njegovo vlogo pri
doseganju nekaterih ključnih podnebnih, okoljskih in energetskih ciljev je
konkurenčnost tega sektorja stalna politična prednostna naloga.
Poleg
tega je v času finančne in gospodarske krize treba politike EU na področjih,
kot so podnebne spremembe, energetska učinkovitost in obnovljivi viri energije,
zlasti v okviru politike za trajnostno spodbujanje obnove stavb, obravnavati
kot priložnost za ponovno oživitev poslovanja in zaposlovanja v gradbeništvu.
To
sporočilo opredeljuje področja s potencialom za rast gradbenih podjetij,
pogosto v okviru obstoječih strategij politik in instrumentov. Celovito
izvajanje teh strategij EU bi na primer moralo spodbujati dolgoročne naložbe v
vseevropske mreže, raziskave in inovacije in v trdnejšo podlago človeškega
kapitala ter tako okrepiti konkurenčnost gradbenega sektorja na notranjem trgu
EU in na mednarodnih trgih. To bi moral spremljati jasen in skladen pravni
okvir ter usklajene metode za ocenjevanje učinkovitosti trajnostnega razvoja,
da se zagotovi pravilno delovanje notranjega trga za gradbene proizvode in
storitve.
Uspeh
predlagane strategije je odvisen od zavezanosti držav članic in zainteresiranih
strani v gradbeništvu na različnih ravneh:
·
tristranski strateški forum na
visoki ravni bi moral imeti jasno nalogo, da izvede kritično presojo
učinkovitosti gradbenega sektorja,
·
države članice in
zainteresirane strani v gradbeništvu bi morale zagotoviti ustrezne povezave z
nacionalnimi in sektorskimi programi za gradbeništvo,
·
države članice in
zainteresirane strani v gradbeništvu bi morale olajšati prenos izkušenj in
dobre prakse iz tematskih skupin, da se zagotovi njihovo operativno izvajanje v
gradbenih podjetji
·
vsako posredovanje politike bi bilo treba
spremljati in oceniti na podlagi vrste različnih kazalnikov.
PRILOGA – AKCIJSKI NAČRT
Kratkoročni ukrepi (2012–2014) –
sklicevanje na točki 3.1.1 in 3.2.1 Sporočila
 Ukrepi || Rezultat || Okvir politike || Glavna pristojnost || Časovni okvir
 analiza različnih finančnih instrumentov za spodbujanje energetske učinkovitosti stavb na ravni EU in nacionalni ravni || poročilo in priporočila Evropske komisije o finančni pomoči za energetsko učinkovitost stavb || Direktiva 2010/31/EU o energetski učinkovitosti stavb/akcijski načrt za energetsko učinkovitost 2011 || Evropska komisija || v teku, zaključek leta 2013
 fiskalni instrumenti in posojilni mehanizmi za projekte obnove, ki so sorazmerni z zastavljenimi cilji trajnosti || delovni dokument služb Komisije o izvajanju ukrepov držav članic za energetsko učinkovitost (vključno s fiskalnimi instrumenti in posojilnimi mehanizmi v gradbenem sektorju) na podlagi nacionalnih akcijskih načrtov za energetsko učinkovitost || Direktiva 2006/32/ES o učinkovitosti rabe končne energije in o energetskih storitvah/Direktiva 2010/31/EU o energetski učinkovitosti stavb || Evropska komisija || 2012–2013
 pilotni projekt o zavarovanju in jamstvu za dobro izvedbo del || predhodna priporočila o zavarovalnih shemah za kritje jamstev za dobro izvedbo del malih gradbenih izvajalcev || novi pilotni projekt, ki ga podpira Evropski parlament (začetek leta 2012) || Evropska komisija || 2013
 kampanja obveščanja o novi direktivi o zamudah pri plačilih || ozaveščanje o pravicah izvajalcev glede plačilnih pogojev || Direktiva 2011/7/EU || Evropska komisija || 2012
 pilotni projekt za hitro in učinkovito izterjavo zapadlih terjatev MSP, ki poslujejo čezmejno || ozaveščanje o pravicah izvajalcev glede plačilnih pogojev || Direktiva 2011/7/EU || Evropska komisija || 2012–2013
 ocena pobude Izgradnja spretnosti, da se preveri možnost njene razširitve na dodatne kategorije gradbenikov in druge potrebe po kvalifikacijah || poročilo o oceni || program Pametna energija za Evropo || Evropska komisija || 2013–2014
 instrumenti finančnega inženiringa in pomoč pri razvoju projektov za manjše projekte obnove s pogodbenimi jamstvi za dobro izvedbo del || poročilo držav članic o izvajanju finančnih instrumentov in mehanizmov || strukturni skladi || države članice || 2012–2014
 vključitev načrtov za pobudo Izgradnja spretnosti med prednostna področja financiranja iz Evropskega socialnega sklada v obdobju 2014–2020 || uvedba načrtov za pobudo Izgradnja spretnosti s sredstvi ESS || energetska politika regionalna politika politika zaposlovanja || Evropska komisija države članice || 2012–2013
Srednjeročni in dolgoročni ukrepi
(2014–2020)
1. Spodbujanje
ugodnih naložbenih pogojev – sklicevanje na točko 3.1.2 Sporočila
 Ukrepi || Rezultat || Okvir politike || Pristojnost || Časovni okvir
 minimalna uskladitev (na tehnični ravni) nacionalnih postopkov za pridobivanje dovoljenja za čezmejne dele vseevropskih omrežij || skupna tehnična specifikacija EU || vseevropska prometna omrežja || Evropska komisija || 2014–2016
 opredelitev tehnoloških vrzeli v vrednostni verigi gradbeništva in določitev akcijskega načrta za njihovo odpravljanje || konferenca in priporočila o inovacijskih prednostnih nalogah v gradbeništvu || inovacijska politika || Evropska komisija || 2013
 skupne usklajene pobude držav članic in zasebnih akterjev, ki združujejo raziskave, inovacije, javna naročila, izdajanje spričeval, zavarovanje, medregionalne grozde itd. za pospešitev uporabe novega znanja in tehnologij na ravni EU in regionalni ravni || projekti || Obzorje 2020, COSME, sredstva kohezijske politike EU || države članice || 2014–2020
2. Izboljšanje
podlage človeškega kapitala – sklicavanje na točko 3.2.2 Sporočila
 Ukrepi || Rezultat || Okvir politike || Pristojnost || Časovni okvir
 pobude v okviru socialnega dialoga EU, namenjene prilagajanju poklicnega izobraževanja in usposabljanja prihodnjim potrebam po kvalifikacijah v gradbenem sektorju, prepoznavanju temeljnih zahtev glede spretnosti v posameznih panogah in poenostavljanju vzajemnega priznavanja kvalifikacij || študija za razvoj informacijske platforme || socialni dialog EU || Evropska komisija || 2012–2014
 vzpostavitev svetov za sektorske spretnosti EU v gradbenem sektorju za razvoj pobud na področjih, kot so stavbe z učinkovito rabo energije in virov, zdravje in varnost, standardi kakovosti, vajeništvo, skupno upravljanje sredstev s strani socialnih partnerjev itd. || svet za sektorske spretnosti EU || socialni dialog EU || Evropska komisija || 2013–2016
 koalicija sektorskih spretnosti EU na področju trajnostne gradnje || partnerstva za oblikovanje prilagojenih učnih načrtov ali kvalifikacij poklicnega izobraževanja in usposabljanja na inovativne načine || nova znanja in spretnosti za nova delovna mesta || Evropska komisija || 2013–2016
 hitro ukrepanje za sprejetje nedavno predlagane direktive o izvrševanju Direktive 96/71/ES o napotitvi delavcev na delo || sprejetje nove direktive EU || Direktiva 96/71 || Svet in Evropski parlament || 2012–2014
 partnerstva za sisteme poklicnega izobraževanja in usposabljanja na nacionalni in regionalni ravni, ki ustrezajo trenutnim in nastajajočim potrebam gradbenega sektorja, zlasti na področju IKT || namenska partnerstva za poklicno izobraževanje in usposabljanje || nacionalne politike poklicnega izobraževanja in usposabljanja || sektorske organizacije || 2013–2016
 kampanje za povečanje privlačnosti gradbenega sektorja za nadarjene || kampanje ozaveščanja ||   || sektorske organizacije || 2012–2020
3. Izboljšanje učinkovite rabe virov,
okoljske učinkovitosti in poslovnih priložnosti – sklicevanje na točko 3.3
Sporočila
 Ukrepi || Rezultat || Okvir politike || Pristojnost || Časovni okvir
 vzajemno priznavanje metod za oceno okoljske učinkovitosti stavb[30] || shema EU za presojo vplivov stavb na okolje in tehnične specifikacije EU || politika EU za učinkovito rabo virov in politika EU na področju standardizacije || Evropska komisija || 2014–2016
 vzajemno priznavanje metod za oceno tveganja ob upoštevanju okoljske učinkovitosti, zlasti v okviru standardizacijskih dejavnosti in zavarovalnih shem EU || tehnične specifikacije EU || politika EU na področju standardizacije || Evropska komisija || 2014–2018
 vseevropska metodologija za izračun stroškov v življenjskem ciklu stavb za zelena javna naročila[31] || smernice EU za izračun stroškov v življenjskem ciklu v okviru javnih naročil || zelena javna naročila || Evropska komisija || 2014–2016
 povečevanje števila zelenih javnih naročil v regionalni politiki v naslednjem programskem obdobju[32] || nadaljnje spodbujanje meril za zelena javna naročila v povezavi z gradnjo pri projektih, financiranih s sredstvi EU || regionalna politika || Evropska komisija || 2014–2020
 ocena ovir, ki izhajajo iz nacionalne zakonodaje, ki ureja postopek izdaje dovoljenj za večje gradbene projekte || operativni sklepi iz revizije direktive o presoji vplivov na okolje smernice za racionalizacijo postopkov presoje vplivov na okolje pri projektih na področju energetske infrastrukture splošnega interesa || presoja vplivov na okolje in nacionalni postopki za izdajanje dovoljenj || Evropska komisija || 2013–2016
 usklajena pravila za izjavo o učinkovitosti gradbenih proizvodov v zvezi s trajnostno rabo virov[33] || usklajena pravila EU in posodobljeni harmonizirani standardi EU || ENTR/uredba o gradbenih proizvodih || Evropska komisija || 2013–2018
 ocena uspešnosti gradbenih podsektorjev v smislu konkurenčnosti in trajnostnega razvoja na nacionalni in regionalni ravni || poročila || nacionalne politike na področju gradbeništva || države članice ||
4. Krepitev
notranjega trga za gradbeništvo – sklicevanje na točko 3.4 Sporočila
 Ukrepi || Rezultat || Okvir politike || Glavna pristojnost || Časovni okvir
 „preverjanja ustreznosti“ zakonodaje EU, da se opredelijo prevelike upravne obremenitve, prekrivanja, vrzeli, nedoslednosti in odvečni ukrepi || poročilo o oceni in priporočila glede zakonodaje EU || pametna pravna ureditev || Evropska komisija || 2013–2015
 pregled uporabe evrokodov v državah članicah in predlogi za uveljavitev uporabe evrokodov v javnih naročilih in drugih instrumentih, kot so nacionalne ocene tveganja in načrti za upravljanje || poročilo o drugih osrednjih konstrukcijskih standardih v gradbeništvu in morebitni mandat za standardizacijo v zvezi s tem || priporočilo Komisije o evrokodih 2003/887/ES || Evropska komisija || 2013–2014
 nadzor trga v zvezi z izvajanjem evropske zakonodaje || zmanjšanje števila pritožb s strani industrije || Uredba (ES) št. 765/2008 || države članice ||
5. Spodbujanje
konkurenčnosti gradbenih podjetij EU v svetu – sklicevanje na točko 3.5
Sporočila
 Ukrepi || Rezultat || Okvir politike || Glavna pristojnost || Časovni okvir
 pogajanja za trgovinske zaveze glede dostopa do komercialnih trgov in trgov javnih naročil tretjih držav || trgovinski sporazumi, ki omogočajo dostop do trgov gradbenih proizvodov in storitev || trgovinska politika EU || Evropska komisija || v teku
 povečati možnosti uporabe finančnih instrumentov EU, npr. Evropske investicijske banke, v podporo medcelinskim povezavam || ciljno usmerjene informacije o uporabi finančnih instrumentov EU || npr. partnerstvo med EU in Afriko za prometno infrastrukturo || Evropska komisija || 2013–2016
 finančna podpora za tehnično pomoč pri internacionalizaciji malih specializiranih izvajalcev || tehnična pomoč za male izvajalce EU || sporočilo „Mala podjetja, velik svet“ || Evropska komisija || 2012–2015
 razvoj sodelovanja z Afriko, Latinsko Ameriko, Rusijo in državami evropske sosedske politike na področju trajnostne gradnje pri javnih naročilih || mednarodni forum || dialog EU o zunanjepolitičnih in zakonodajnih zadevah || Evropska komisija || 2013–2015
 hitro ukrepanje za sprejetje nedavno predlagane uredbe o dostopu blaga in storitev iz tretjih držav do trga javnih naročil EU in o postopkih, ki podpirajo pogajanja o dostopu blaga in storitev EU do trgov javnih naročil tretjih držav || sprejetje uredbe EU || predlog uredbe o vzajemnosti pri dostopu do trgov || države članice || 2012–2014
[1]               Po ocenah bi lahko v sektorju do
leta 2020 ustvarili 275 000 novih delovnih mest. Evropski center za razvoj
poklicnega izobraževanja in usposabljanja – CEDEFOP: „Ponudba in povpraševanje
po spretnostih in znanjih v Evropi“, 2010, str. 96 – http://www.cedefop.europa.eu/en/Files/3052_en.pdf.
[2]               COM(2011) 885/2.
[3]               COM(2011) 112.
[4]               Eurostatovo sporočilo za medije
169/2011 z dne 17.11.2011.
[5]               Indeks proizvodnje, prilagojen
glede na število delovnih dni, se je na primer v obdobju od prvega četrtletja
leta 2007 do drugega četrtletja leta 2011 v Španiji zmanjšal za 49 %, na
Irskem pa za 76 % – vir: Eurostat.
[6]               Evropski center za razvoj poklicnega
izobraževanja in usposabljanja – CEDEFOP: „Ponudba in povpraševanje po
spretnostih in znanjih v Evropi“, 2010, str. 93 – http://www.cedefop.europa.eu/en/Files/3052_en.pdf.
[7]               Direktiva 2010/31/EU Evropskega
parlamenta in Sveta z dne 19. maja 2010 o energetski
učinkovitosti stavb.
[8]               Za več podrobnosti o ustreznih
določbah glej Direktivo 2010/31/EU, člen 2.2 in člen 9
[9]               COM(2010) 639 final.
[10]             COM(2011) 112 final.
[11]             COM(2011) 885 final.
[12]             Povprečna stopnja obnove
obstoječih stavb v EU je 1,2 % na leto.
[13]             Kompromisno besedilo med Evropskim
parlamentom in Svetom za novo direktivo o energetski
učinkovitosti (še v postopku sprejetja).
[14]             Časovni okvir za Evropo, gospodarno z
viri [COM(2011) 571].
[15]             Direktiva 2010/31/EU Evropskega
parlamenta in Sveta o energetski učinkovitosti stavb (prenovitev), UL L 153,
18.6.2010, str. 13.
[16]             Na primer znižane stopnje DDV,
preferencialne obrestne mere, davek na CO2 in energijo, namenske
subvencije itd.
[17]             Direktiva 2011/7/EU Evropskega
parlamenta in Sveta o boju proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih
(prenovitev), UL L 48, 23.2.2011, str. 1.
[18]             COM(2011) 615 final.
[19]             Te bi morale zajemati najrazličnejša
področja, kot so novi materiali, uporaba IKT, recikliranje/predelava gradbenih
odpadkov in odpadkov pri rušenju objektov, udobje v stavbah, itd.
[20]             http://ipts.jrc.ec.europa.eu/activities/research-and-innovation/s3platform.cfm.
[21]             COM(2012) 131 final.
[22]             COM(2011) 571 final.
[23]             Direktiva 85/337/EGS, kakor je bila
spremenjena, o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na
okolje.
[24]             Priporočilo Komisije 2003/887/ES z dne
11. decembra 2003.
[25]             http://www.buildup.eu/sl/home.
[26]             COM(2012) 261 final.
[27]             COM(2009) 301 final.
[28]             COM(2012) 124 final.
[29]             Glej prejšnjo opombo.
[30]             Ukrep bo nadalje razvit v sporočilu o trajnostnih stavbah
(leta 2013).
[31]             Ukrep bo nadalje razvit v sporočilu o trajnostnih stavbah
(leta 2013).
[32]             Ukrep bo nadalje razvit v sporočilu o trajnostnih stavbah
(leta 2013).
[33]             Ukrep bo nadalje razvit v sporočilu o trajnostnih stavbah
(leta 2013).