title: Zadeva T-385/05: Tožba, vložena  21. oktobra 2005  — Transnáutica proti Komisiji

text:
               24.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 330/24

         Tožba, vložena 21. oktobra 2005 — Transnáutica proti Komisiji
   (Zadeva T-385/05)
   (2005/C 330/59)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Transnáutica — Transportes e Navegação, SA (Matosinhos, Portugalska) (zastopniki: C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia, D. Ortigão Ramos, B. Ancieto Silva, lawyers)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije z dne 6. julija 2005 (postopek REM 05/2004) o postopku odpusta in povračila carin naj se v celoti razglasi za nično;

               —

               Komisija naj nosi stroške, ki so nastali zaradi tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka je portugalsko podjetje, ki se ukvarja predvsem s tovornim prevozom. Leta 1994 je drugo portugalsko podjetje, v skladu z zunanjim skupnostnim tranzitnim postopkom, iz Portugalske v države, ki so bile tedaj zunaj Skupnosti, poslalo določeno število pošiljk tobaka in etilnega alkohola. Tožeča stranka je bila v skladu s carinskim zakonikom Skupnosti („CZS“) glavni zavezanec za te pošiljke. Kasneje se je odkrilo, da uprava tožeče stranke dejansko sploh ni vedela za te posle, saj je eden izmed zaposlenih goljufal, pri čemer je uporabil zavarovanje tožeče stranke v nasprotju z notranjimi navodili.
   Ker ni bilo dokaza, da so zadevne pošiljke prispele na carinski urad njihovega namembnega kraja, je morala tožeča stranka kot glavni zavezanec plačati zadevni carinski dolg. Tožeča stranka je kasneje v skladu s členom 239 CZS vložila zahtevek za povračilo in odpust teh dolgov in pri tem navedla, da nevedoč za nedovoljene dejavnosti svojega zaposlenega, ni bila vpletena v nobene goljufive dejavnosti in da je sodelovala z oblastmi ter da je portugalski carinski organi niso nikoli obvestili o njihovih sumih goljufije glede zadevnih poslov. Ta tožba je bila zavrnjena z izpodbijano Odločbo.
   V podporo svoji tožbi tožeča stranka trdi, da naj bi Komisija kršila bistvene postopkovne zahteve, ker se ni posvetovala s carinskim odborom in pozvala tožečo stranko, naj se pridruži postopku šele na zadnji stopnji. Tožeča stranka prav tako zatrjuje domnevno očitno napako proste presoje zadevnega stanja s strani Komisije kot tudi kršitev obveznosti obrazložitve njenih odločb. Tožeča stranka nadalje navaja domnevne kršitve načela dobrega upravljanja in njenih pravic obrambe, ker naj Komisija ne bi skrbno in nepristransko preučila vseh upoštevnih vidikov zadeve. Končno, tožeča stranka zatrjuje domnevno kršitev načela sorazmernosti, ker je bila njena tožba zavrnjena, četudi sta Komisija in portugalski organi začeli preiskavo, da bi ugotovili ali so zadevni posli pomenili tihotapstvo.


title: Zadeva C-117/09 P: Pritožba, ki jo je 31. marca 2009 vložila Kronoply GmbH, nekdanja Kronoply GmbH & Co.KG, zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat), razglašeno 14. januarja 2009 v zadevi Kronoply GmbH & Co.KG proti Komisiji Evropskih skupnosti (T-162/06)

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/26

         Pritožba, ki jo je 31. marca 2009 vložila Kronoply GmbH, nekdanja Kronoply GmbH & Co.KG, zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat), razglašeno 14. januarja 2009 v zadevi Kronoply GmbH & Co.KG proti Komisiji Evropskih skupnosti (T-162/06)
   (Zadeva C-117/09 P)
   2009/C 141/47
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Kronoply GmbH, nekdanja Kronoply GmbH & Co.KG (zastopnika: R. Nierer in L. Gordalla, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi pritožnice

               1.

               Sodba Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 14. januarja 2009 v zadevi T-162/06 naj se razveljavi;

               2.

               odločba Komisije z dne 21. septembra 2005 o državni pomoči št. C 5/2004 (prej N 609/2003), s katero Komisija pomoč, ki jo želi Nemčija zagotoviti tožeči stranki, razglaša za nezdružljivo s skupnim trgom, naj se razglasi za nično;

               3.

               podredno drugemu predlogu, zadeva naj se vrne Sodišču prve stopnje v ponovno odločanje;

               4.

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka na prvi in drugi stopnji, še posebej stroškov tožeče stranke oziroma pritožnice.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Predmet te pritožbe je sodba Sodišča prve stopnje, s katero je bila zavrnjena tožba pritožnice za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 21. septembra 2005, ki državno pomoč, ki jo Nemčija želi dodeliti družbi Kronoply GmbH & Co. KG, razglaša za nezdružljivo s skupnim trgom. V skladu z izpodbijano sodbo naj bi Komisija pravilno štela, da sporna pomoč od upravičenca ne zahteva niti nasprotne dajatve niti prispevka k cilju skupnega interesa; šlo naj bi torej za pomoč tekočega poslovanja, namenjeno kritju tekočih stroškov. Po mnenju Sodišča prve stopnje sporna pomoč ni potrebna, ker naj bi bila namenjena le gradnji proizvodnega objekta, ki pa naj bi bila že predmet prejšnje priglasitve, in ker naj bi bil naložbeni projekt s pomočjo, odobreno na podlagi te prejšnje priglasitve, v celoti izveden že veliko pred priglasitvijo sporne pomoči.
   Pritožba se opira na to, da naj izpodbijana sodba ne bi bila v skladu s členom 87(3)(a) in (c) ES, smernicami o regionalnih pomočeh, sprejetih v zvezi s tem členom, ter z večsektorskim okvirjem o regionalnih pomočeh za večje naložbene projekte iz leta 1998. S tem naj bi Sodišče prve stopnje kršilo tudi načeli zaupanja v pravo in enakega obravnavanja.
   Šlo naj bi za kršitev člena 87(3)(a) in (c) ES, ker naj bi Sodišče prve stopnje napačno razlagalo in ocenilo merilo nujnosti oziroma spodbujevalnega učinka.
   V zvezi s presojo nujnosti sporne pomoči, naj bi Sodišče prve stopnje nedopustno omejilo področje uporabe člena 87(3) ES, ker naj bi napačno domnevalo, da lahko upravičenec do pomoči zgolj enkrat priglasi pomoč za nek naložbeni projekt in da se mora vsaka nova priglasitev nanašati na nov naložbeni projekt. Poleg tega naj bi se Sodišče prve stopnje pri presoji nujnosti ravnalo po trenutku, ki naj bi bil za odločitev pritožnice za naložbo popolnoma nepomemben in na katerega naj ne bi mogla vplivati. Trenutek, ki naj bi bil za Komisijo in Sodišče prve stopnje bistven, naj bi bil dan, ko je država članica sporno pomoč priglasila Komisiji. A pritožnica naj bi že z zahtevkom za pomoč, ki naj bi ga predložila nacionalnim organom, storila vse potrebno in kar je bilo v njeni moči, da bi izkazala nujnost. Na trenutek priglasitve pomoči Komisiji naj pritožnica ne bi imela vpliva. To pojmovanje Sodišča prve stopnje in Komisije bi — gledano posledično — vodilo k temu, da bi bilo nujnost pomoči treba odreči vsakemu naložbenemu projektu, če bi odločba Komisije o združljivosti ali nezdružljivosti načrtovane pomoči s skupnim trgom sledila šele po izvršitvi oziroma dokončanju naložbenega projekta.
   Dalje naj bi bilo treba spomniti, da pritožnica ni mogla ukrepati neposredno zoper odločbo Komisije o prvotno priglašeni pomoči. Če razglasi Komisija pomoč, katere višina naj ne bi ustrezala temu, kar naj bi upravičenec zahteval od nacionalnega organa, za združljivo s skupnim trgom, upravičenec ne more uspešno izpodbijati odločbe Komisije, ki je zanj ugodna, pred Sodiščem prve stopnje. Obdobje med prvo odločbo Komisije o odobritvi prvotne pomoči in priglasitvijo sporne pomoči naj bi se razložilo s tem, da je pritožnica izčrpala pravna sredstva, ki jih je po svojem mnenju imela zoper sporočilo Komisije o zavrnitvi spremembe svoje prve odločbe o odobritvi. Da je Zvezna republika Nemčija sporno pomoč tako priglasila šele po izvedbi naložbenega projekta, naj bi bilo povezano s tem, da je prišlo do spora o opredelitvi zgoraj navedenega sporočila Komisije. Zato naj presoja nujnosti ne bi mogla temeljiti na argumentu, da naj bi bil naložbeni projekt medtem zaključen.
   V zvezi z merilom spodbujevalnega učinka, naj bi Sodišče prve stopnje to vprašanje izrecno pustilo nedorečeno. Tudi če bi bila, v nasprotju z mnenjem pritožnice, nujnost in spodbujevalni učinek obravnavana kot dva različna pogoja odobritve pomoči, naj bi bila v tem primeru oba izpolnjena.
   Točka 4.2(3) Smernic o državni regionalni pomoči določa, da je spodbujevalno merilo izpolnjeno, ko je zahtevek za pomoč vložen pred začetkom izvajanja projekta. Pri tem naj bi bil — kot je predstavljeno zgoraj — odločilen le zahtevek za pomoč, vložen pri nacionalnih organih. Pritožnica naj bi ta zahtevek vložila pred začetkom izvajanja in s tem izpolnila merilo. Sodišče prve stopnje naj tega ne bi upoštevalo in naj bi s tem kršilo ne le člen 87 ES, ampak tudi Smernice o državni regionalni pomoči.
   Izpodbijana sodba naj bi kršila tudi večsektorski okvir o regionalnih pomočeh in načelo enakega obravnavanja, s tem da naj bi Sodišče prve stopnje sprejelo nedosledno uporabo ocene trga, ki jo je podala Komisija. Komisija naj bi sicer v postopku priglasitve v povezavi s priglasitvijo prvotne pomoči sporočila, da je zadevni proizvodni trg ocenila s količnikom stanja konkurence 0,75, a naj bi le približno tri tedne kasneje v neki drugi odločbi enak zadevni trg ocenila drugače in štela, da količnik stanja konkurence v skladu z večsektorskim okvirjem upravičeno znaša 1,0. Tudi če se upošteva, da ima Komisija široko diskrecijsko pravico za gospodarsko presojo dejanskega stanja, je omejena s tem, da obstajajo enaki trgi za enake proizvode, še posebej takrat, ko trge istih skupin proizvodov presoja v razmaku treh tednov.
   Nazadnje naj bi Sodišče prve stopnje napačno uporabilo pravo s tem, da naj bi argument pritožnice, da je zavezana dokončati projekt v obdobju 36 mesecev po predložitvi zahteve, popolnoma prezrlo. Če tožeča stranka te obveznosti ne bi izpolnila, bi celotno pomoč izgubila. Ne bi se ji smelo očitati, da se je tega držala. Podana naj bi bila kršitev člena 87 ES in načela, da se mora Komisija držati predpisov o upravljanju državnih pomoči, ki jih je izdala in ki jih izvaja.


title: Zadeva C-587/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 15. decembra 2010 – Vogtländische Straßen-, Tief- und Rohrleitungsbau GmbH Rodewisch (VSTR) proti Finanzamt Plauen, druga stranka v postopku: Bundesministerium der Finanzen.

text:
               12.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 15. decembra 2010 – Vogtländische Straßen-, Tief- und Rohrleitungsbau GmbH Rodewisch (VSTR) proti Finanzamt Plauen, druga stranka v postopku: Bundesministerium der Finanzen.
   (Zadeva C-587/10)
   2011/C 80/19
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vogtländische Straßen-, Tief- und Rohrleitungsbau GmbH Rodewisch (VSTR)

      Tožena stranka: Finanzamt Plauen

      Druga stranka v postopku: Bundesministerium der Finanzen

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali gre v skladu s Šesto direktivo Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih (1) za dobavo znotraj Skupnosti, ki je oproščena davka, le če davčni zavezanec predloži knjigovodski dokaz v zvezi s pridobiteljevo identifikacijsko številko za davek na dodano vrednost?

               2.

               Ali je za odgovor na to vprašanje pomembno,

                           —

                           ali je pridobitelj podjetnik s sedežem v tretji državi, ki je predmet dobave v okviru verižnega posla sicer odposlal iz ene države članice v drugo, ni pa za namene davka na dodano vrednost prijavljen v nobeni državi članici, in

                           —

                           ali je davčni zavezanec dokazal, da je pridobitelj oddal obračun davka v zvezi s pridobitvijo znotraj Skupnosti?

      (1)  UL L 145, str. 1.


title: Zadeva C-442/06: Tožba, vložena 26. oktobra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/35

         Tožba, vložena 26. oktobra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-442/06)
   (2006/C 326/74)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Recchia in M. Konstantinidis)

      Tožena stranka: Italijanska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Italijanska republika, s tem, da je sprejela in ohranila v veljavi zakonski dekret št. 36 z dne 13. januarja 2003, kot je bil spremenjen, s katerim je bila v nacionalno pravo prenešena Direktiva 1999/31/ES (1), na način, ki ni v skladu s samo direktivo, ni izpolnila obveznosti iz členov 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13 in 14 Direktive Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih;

               —

               Italijanski republiki naložiti plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Po prejemu pritožbe je Komisija preučila, ali je nacionalna zakonodaja v skladu z Direktivo 1999/31/ES. Neskladnost, ki jo je ugotovila Komisija, je nastala zaradi poznega prenosa s strani Italijanske republike. Direktiva predvideva dve različni pravni ureditvi, glede na to, ali gre za novo ali obstoječe odlagališče. Zaradi poznega prenosa, izvršenega z zakonskim dekretom, so nekatera odlagališča, za katere bi morala veljati ureditev, predvidena za nova odlagališča, namesto tega predmet ureditve, ki velja za obstoječa odlagališča.

      (1)  UL L 182, str. 1.


title: Zadeva C-279/16 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. junija 2017 – Kraljevina Španija/Evropska komisija, Republika Latvija (Pritožba — Ničnostna tožba — EKUJS, EKJS in EKSRP — Odhodki, izključeni iz financiranja Evropske unije — Odhodki Kraljevine Španije)

text:
               21.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 277/17

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. junija 2017 – Kraljevina Španija/Evropska komisija, Republika Latvija
   (Zadeva C-279/16 P) (1)

   ((Pritožba - Ničnostna tožba - EKUJS, EKJS in EKSRP - Odhodki, izključeni iz financiranja Evropske unije - Odhodki Kraljevine Španije))
   (2017/C 277/22)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnica: Kraljevina Španija (zastopnici: M. J. García-Valdecasas Dorrego in V. Ester Casas, agentki)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija (zastopnika: D. Triantafyllou in I. Galindo Martín, agenta), Republika Latvija

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 279, 1.8.2016.


title: Zadeva T-684/16: Tožba, vložena 23. septembra 2016 – Ciarko spółka z ograniczoną odpowiedzialnością/EUIPO – Maan (okap kuchenny)

text:
               7.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 410/30

         Tožba, vložena 23. septembra 2016 – Ciarko spółka z ograniczoną odpowiedzialnością/EUIPO – Maan (okap kuchenny)
   (Zadeva T-684/16)
   (2016/C 410/42)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: poljščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ciarko spółka z ograniczoną odpowiedzialnością sp.k. (Sanok, Poljska) (zastopnik: M. Żabińska, radca prawny)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Maan sp. z o.o. (Grójec, Poljska)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik spornega modela: tožeča stranka

      Zadevni sporni model: model Skupnosti št. 1 775 792-0002

      Izpodbijana odločba: odločba tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 13. julija 2016 v zadevi R 1212/2015-3

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev členov 25(1)(b), 4(1) in 6 Uredbe št. 6/2002.


title: Zadeva C-140/07: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. januarja 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Hecht-Pharma GmbH proti Staatliches Gewerbeaufsichtsamt Lüneburg (Direktiva 2001/83/ES – Člena 1, točka 2, in 2(2) – Pojem zdravilo glede na zdravilno učinkovino – Izdelek, katerega zdravilni učinki niso ugotovljeni – Upoštevanje odmerka aktivnih snovi)

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/2

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. januarja 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Hecht-Pharma GmbH proti Staatliches Gewerbeaufsichtsamt Lüneburg
   (Zadeva C-140/07) (1)

   (Direktiva 2001/83/ES - Člena 1, točka 2, in 2(2) - Pojem „zdravilo glede na zdravilno učinkovino“ - Izdelek, katerega zdravilni učinki niso ugotovljeni - Upoštevanje odmerka aktivnih snovi)
   (2009/C 55/02)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesverwaltungsgericht
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hecht-Pharma GmbH

      Tožena stranka: Staatliches Gewerbeaufsichtsamt Lüneburg

      Ob udeležbi: Vertreterin des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesverwaltungsgericht – Razlaga člena 1(2) in člena 2(2) Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL L 311, str. 67), kot je bila spremenjena z Direktivo 2004/27/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o spremembah Direktive 2001/83/ES o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL L 136, str. 34) – Opredelitev kot zdravilo izdelka, ki vsebuje sestavino, ki lahko povzroči fiziološke spremembe v primeru užitja večjega odmerka, kot je določen ob običajni uporabi – Uporaba Direktive 2001/83/ES za izdelek, ki se ga morebiti lahko uvrsti med zdravila, vendar ni bilo ugotovljeno, da ima lastnosti zdravila – Pojem zdravila
   Izrek

               1)

               Člen 2(2) Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, kot je bila spremenjena z Direktivo 2004/27/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004, je treba razlagati tako, da se Direktiva 2001/83, kot je bila spremenjena z Direktivo 2004/27, ne uporablja za izdelek, katerega lastnost zdravila glede na zdravilno učinkovino ni znanstveno ugotovljena, ne da bi jo bilo mogoče izključiti.

               2)

               Člen 1, točka 2(b), Direktive 2001/83, kot je bila spremenjena z Direktivo 2004/27, je treba razlagati tako, da merila – način uporabe izdelka, njegova razširjenost, poznavanje pri uporabnikih in tveganja, povezana z njegovo uporabo – ostajajo upoštevna pri odločanju, ali ta izdelek spada med zdravila glede na zdravilno učinkovino.

               3)

               Člen 1, točka 2(b), Direktive 2001/83, kot je bila spremenjena z Direktivo 2004/27, je treba razlagati tako, da z izjemo snovi in kombinacij snovi, namenjenih določitvi diagnoze, nekega izdelka ni mogoče opredeliti kot zdravilo glede na zdravilno učinkovino, kadar ob upoštevanju njegove sestave – vključno z odmerkom aktivnih snovi – ob običajni uporabi ta ne more ponovno vzpostaviti, bistveno izboljšati ali spremeniti fizioloških funkcij s farmakološkim, imunološkim ali presnovnim delovanjem.

      (1)  UL C 117, 26.5.2007.


title: Zadeva C-465/09 P: Pritožba, ki jo je 26. novembra 2009 vložilo Territorio Histórico de Vizcaya – Diputación Foral de Vizcaya zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti razširjeni senat), razglašeno 9. septembra 2009 v združenih zadevah Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti, od T-30/01 do T-86/02 in od T-86/02 do T-88/02

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/4

         Pritožba, ki jo je 26. novembra 2009 vložilo Territorio Histórico de Vizcaya – Diputación Foral de Vizcaya zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti razširjeni senat), razglašeno 9. septembra 2009 v združenih zadevah Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti, od T-30/01 do T-86/02 in od T-86/02 do T-88/02
   (Zadeva C-465/09 P)
   2010/C 37/07
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnik: Territorio Histórico de Vizcaya – Diputación Foral de Vizcaya (zastopnika: I. Sáenz-Cortabarría Fernández in M. Morales Isasi, odvetnika)

      Druge stranke v postopku: Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Guipúzcoa – Diputación Foral de Guipúzcoa, Comunidad Autónoma del País Vasco – Gobierno Vasco, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Komisija Evropskih skupnosti in Comunidad Autónoma de la Rioja

      Predlogi pritožnika

               —

               Pritožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno.

               —

               Izpodbijana sodba naj se razveljavi.

               —

               Predlogu, vloženemu na prvi stopnji, naj se ugodi.

               —

               Podredno, zadeva naj se vrne v odločanje Sodišču prve stopnje in naj se mu naloži izvedba zavrnjenega dokaza.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka prvi stopnji in v pritožbenem postopku.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Nepravilna uporaba prava pri obrazložitvi izpodbijane sodbe glede tega, da je zadeva T-32/01 postala brezpredmetna.

               2.

               Sodišče prve stopnje je nepravilno uporabilo pravo s tem, da je presodilo, da je za končanje postopka predhodne preučitve spornega davčnega ukrepa, preden je začela veljati Uredba (ES) št. 659/1999 (1), potreben obstoj izrecne odločbe Komisije v tem smislu (ki je naslovljena na državo članico).

               3.

               Sodišče prve stopnje je izkrivilo Odločbo z dne 28. novembra 2000 s tem, da je presodilo, da je bil s to odločbo končan postopek predhodne preučitve spornega davčnega ukrepa, ki se je začel na podlagi pritožbe, vložene aprila 1994. Sodišče prve stopnje je nepravilno uporabilo pravo s tem, da je presodilo, da bi se morala ponovna preučitev spornega davčnega ukrepa v letu 2000 opraviti v okviru postopka za veljavne pomoči.

               4.

               Sodišče prve stopnje je nepravilno uporabilo pravo s tem, da ni spoštovalo postopkovnih pravil o dokaznem bremenu in presoji dokazov, zlasti glede Odločbe z dne 28. novembra 2000 (njena zanesljivost in dokazna moč). Kršitev pravice do poštenega sojenja.

               5.

               Sodišče prve stopnje je nepravilno uporabilo pravo s tem, da je kršilo postopkovna pravila glede vrednotenja dokazov in dokaznega bremena v zvezi z objektivnimi upoštevnimi, skladnimi in prepričljivimi indici, ki se pojavljajo v tem primeru in dokazujejo, da je Komisija pred Odločbo z dne 28. novembra 2000 predhodno preučila sporni davčni ukrep in to preučitev končala. Sodišče prve stopnje naj bi nepravilno uporabilo pravo s tem, da ni upoštevalo, da je bilo treba ponovno preučitev spornega davčnega ukrepa v letu 2000 opraviti v okviru postopka za veljavne pomoči.

               6.

               Sodišče prve stopnje je nepravilno uporabilo pravo s tem, da ni spoštovalo postopkovnih pravil na področju izvajanja dokazov in s tem, da je odločilo, da ne bo izvedlo dokaza, ki ga je predlagala tožeča stranka glede predložitve nekaterih dokumentov Komisije, ki so ob upoštevanju trditev, ki jih je Sodišče prve stopnje uporabilo pri zavrnitvi predlogov tožeče stranke, bistveni za obrambno interesov slednje. Kršitev pravice do poštenega sojenja, načela enakosti orožij in pravice do obrambe.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL L 83, str. 1).


title: Zadeva C-434/12: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 12. septembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad Sofia-grad – Bulgarija) – Slancheva sila EOOD proti Izpalnitelen direktor na Državen fond „Zemedelje“ Razplaštatelna agencija (Skupna kmetijska politika — EKSRP — Uredba (EU) št. 65/2011 — Podpora za razvoj podeželja — Pomoč za ustanavljanje in razvoj mikropodjetij — Pojem „lažno ustvarjeni pogoji“ — Zlorabe — Dokaz)

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/7

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 12. septembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad Sofia-grad – Bulgarija) – Slancheva sila EOOD proti Izpalnitelen direktor na Državen fond „Zemedelje“ Razplaštatelna agencija
   (Zadeva C-434/12) (1)

   (Skupna kmetijska politika - EKSRP - Uredba (EU) št. 65/2011 - Podpora za razvoj podeželja - Pomoč za ustanavljanje in razvoj mikropodjetij - Pojem „lažno ustvarjeni pogoji“ - Zlorabe - Dokaz)
   2013/C 325/10
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen sad Sofia-grad

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Slancheva sila EOOD

      Tožena stranka: Izpalnitelen direktor na Državen fond Zemedelje Razplaštatelna agencija

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Administrativen sad Sofia-grad – Razlaga člena 4(8) Uredbe Komisije (EU) št. 65/2011 z dne 27. januarja 2011 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 glede izvajanja kontrolnih postopkov in navzkrižne skladnosti v zvezi z ukrepi podpore za razvoj podeželja (UL L 25, str. 8) - Podpora za razvoj podeželja - Pojem „lažno ustvarjeni pogoji“ – Dopustnost nacionalne sodne prakse, v skladu s katero je za ugotovitev „lažno ustvarjenih pogojev“ zahteva pravna povezava med prosilci, za uporabo člena 4(8) Uredbe (EU) št. 65/2011 pa se zahteva izpolnitev treh kumulativnih pogojev – Vložitev prošenj za pomoč s strani različnih prosilcev med katerimi obstaja dejanska povezava in uporabljajo sosednja samostojna zemljišča, ki so prej tvorila eno samo zemljišče – Zahteva po dokazu namernega usklajevanja med kandidati in/ali tretjim zaradi pridobitve koristi – Merila za ugotovitev koristi v smislu člena 4(8) Uredbe (EU) št. 65/2011

      Izrek

               1.

               Člen 4(8) Uredbe Komisije (EU) št. 65/2011 z dne 27. januarja 2011 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 glede izvajanja kontrolnih postopkov in navzkrižne skladnosti v zvezi z ukrepi podpore za razvoj podeželja je treba razlagati tako, da pogoji za njegovo uporabo zahtevajo obstoj objektivnega in subjektivnega elementa. Glede prvega od teh elementov mora predložitveno sodišče preučiti objektivne okoliščine posameznega primera, na podlagi katerih je mogoče sklepati, da cilja, ki mu sledi shema podpore Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP), ni mogoče doseči. Glede drugega elementa mora predložitveno sodišče obravnavati objektivne dokaze, na podlagi katerih je mogoče sklepati, da je z ustvarjanjem lažnih pogojev, katerih izpolnitev se zahteva za pridobitev plačila iz sheme podpore EKSRP, za tako izplačilo prosilec nameraval priti izključno do koristi, ki ni skladna s cilji te sheme. Glede tega se lahko predložitveno sodišče opre ne le na elemente, kot so pravne, ekonomske in/ali osebne povezave med osebami, ki so vpletene v podobne investicijske projekte, temveč tudi na indice, ki kažejo na namerno usklajevanje med temi osebami.

               2.

               Člen 4(8) Uredbe št. 65/2011 je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da se prošnja za plačilo iz sheme podpore Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) zavrne zgolj zato, ker investicijski projekt, ki je predmet prošnje za pomoč iz te sheme, ni funkcionalno neodvisen ali ker obstaja pravna povezava med prosilci za tako pomoč, ne da bi bili upoštevani drugi objektivni elementi zadevnega primera.

      (1)  UL C 366, 24.11.2012.


title: Zadeva C-118/10: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 4. decembra 2013 – Evropska komisija proti Svetu Evropske unije (Ničnostna tožba — Državne pomoči — Člen 108(1) in (2) PDEU — Državna pomoč, ki jo je Republika Latvija dodelila za nakup kmetijskih zemljišč — Pristojnost Sveta Evropske unije — Obstoječi sistem pomoči — Pristop Republike Latvije k Evropski uniji — Pomoč, dodeljena pred pristopom — Ustrezni ukrepi — Neločljivost dveh sistemov pomoči — Sprememba okoliščin — Izjemne okoliščine — Gospodarska kriza — Očitna napaka pri presoji — Načelo sorazmernosti)

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/3

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 4. decembra 2013 – Evropska komisija proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-118/10) (1)

   (Ničnostna tožba - Državne pomoči - Člen 108(1) in (2) PDEU - Državna pomoč, ki jo je Republika Latvija dodelila za nakup kmetijskih zemljišč - Pristojnost Sveta Evropske unije - Obstoječi sistem pomoči - Pristop Republike Latvije k Evropski uniji - Pomoč, dodeljena pred pristopom - Ustrezni ukrepi - Neločljivost dveh sistemov pomoči - Sprememba okoliščin - Izjemne okoliščine - Gospodarska kriza - Očitna napaka pri presoji - Načelo sorazmernosti)
   2014/C 45/04
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: V. Di Bucci, L. Flynn, K. Walkerová in A. Stobiecka-Kuik, agenti)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: E. Sitbon in F. Florindo Gijón, agenta)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Republika Litva (zastopnika: D. Kriaučiūnas in L. Liubertaitė, agenta)

      Predmet

   Ničnostna tožba – Razglasitev ničnosti Sklepa Sveta z dne 16. decembra 2009 o dodelitvi državne pomoči s strani oblasti Republike Latvije za nakup kmetijskih zemljišč med 1. januarjem 2010 in 31. decembrom 2013 (2009/991/EU) (UL L 339, str. 34) – Nepristojnost - Zloraba pooblastila – Kršitev načela lojalnega sodelovanja med državami članicami in institucijami – Očitna napaka pri presoji

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Republika Litva nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 113, 1.5.2010.


title: Zadeva C-28/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Częstochowie (Poljska) 20. januarja 2014 – Ryszard Pańczyk proti Dyrektor Zakładu Emerytalno-Rentowego Ministerstwa Spraw Wewnętrznych i Administracji w Warszawie

text:
               8.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Częstochowie (Poljska) 20. januarja 2014 – Ryszard Pańczyk proti Dyrektor Zakładu Emerytalno-Rentowego Ministerstwa Spraw Wewnętrznych i Administracji w Warszawie
   (Zadeva C-28/14)
   2014/C 303/04
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Sąd Okręgowy w Częstochowie

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ryszard Pańczyk

      Tožena stranka: Dyrektor Zakładu Emerytalno-Rentowego Ministerstwa Spraw Wewnętrznych i Administracji w Warszawie
   Sodišče je s sklepom z dne 12. junija 2014 sklenilo, da je za odgovor na vprašanje, ki ga je postavilo Sąd Okręgowy w Częstochowie, očitno nepristojno.


title: Zadeva T-15/09: Tožba, vložena 15. januarja 2008 – Euro-Information proti UUNT (EURO AUTOMATIC CASH)

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/48

         Tožba, vložena 15. januarja 2008 – Euro-Information proti UUNT (EURO AUTOMATIC CASH)
   (Zadeva T-15/09)
   (2009/C 69/105)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Européenne de traitement de l'Information (Euro-Information) (Strasbourg, Francija) (zastopnik: A. Grolée, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 18. novembra 2008 v zadevi R 70/2006-4 naj se razveljavi, ker se je z njo zavrnila registracija znamke Skupnosti EURO AUTOMATIC CASH št. 4 114 864 za vse proizvode in storitve iz razredov 9, 35, 36, 37, 38 in 42;

               —

               znamka Skupnosti EURO AUTOMATIC CASH št. 4 114 864 naj se registrira za vse proizvode in storitve iz registracije;

               —

               UUNT naj se v skladu s členom 87 Poslovnika naloži plačilo stroškov tožeče stranke, ki so nastali v postopku pred UUNT in v tem postopku.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „EURO AUTOMATIC CASH“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 35, 36, 37, 38 in 42 – prijava št. 4 114 864

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev registracije

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) in (c) ter člena 7(2) Uredbe Sveta št. 40/94, ker prijavljena znamka naj ne bi bila opisna in naj bi imela zahtevani razlikovalni značaj


title: Zadeva T-281/07: Tožba, vložena 23. julija 2007 – ecoblue proti UUNT – BBVA (Ecoblue)

text:
               6.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/15

         Tožba, vložena 23. julija 2007 – ecoblue proti UUNT – BBVA (Ecoblue)
   (Zadeva T-281/07)
   (2007/C 235/27)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: ecoblue AG (München, Nemčija) (Zastopnika: C. Osterrieth in T. Schmitz, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 25. aprila 2007 št. R 844/2006-1 naj se razveljavi;

               —

               ugovor Banco Bilbaoden Vizcaya Argentaria zoper prijavljeno besedno znamko „Ecoblue“ naj se zavrne;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „Ecoblue“ za storitve iz razredov 35, 36 in 38 (prijava št. 2 871 598).

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Besedne znamke „BLUE“ (znamka Skupnosti št. 1 345 974), „BLUE JOVEN“ (znamka Skupnosti št. 2 065 100), „BLUE BBVA“ (znamka Skupnosti št. 2 065 621), „TARJETA BLUE BBVA“ (znamka Skupnosti št. 2 277 291), „QNTAME BLUE“ (znamka Skupnosti št. 2 391 878), „HIPOTECA BLUE“ (znamka Skupnosti št. 2 392 181), „HIPOTECA BLUE JOVEN“ (znamka Skupnosti št. 2 794 998) in „MOTOR BLUE JOVEN“ (znamka Skupnosti št. 3 060 878)

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovoru se ugodi in registracija se zavrne.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 (1), ker naj si nasprotujoči si znamki ne bi bili podobni in naj zato ne bi obstajala verjetnost zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva T-131/16 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 19. julija 2016 – Belgija/Komisija (Izdaja začasne odredbe — Državne pomoči — Davčna ureditev oprostitve presežnih dobičkov nekaterih multinacionalnih podjetij — Oprostitev, odobrena na podlagi vnaprejšnjih davčnih stališč (tax rulings) — Sklep o razglasitvi sheme pomoči za nezdružljivo z notranjim trgom in naložitvi vračila pomoči — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti)

text:
               5.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/28

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 19. julija 2016 – Belgija/Komisija
   (Zadeva T-131/16 R)
   ((Izdaja začasne odredbe - Državne pomoči - Davčna ureditev oprostitve presežnih dobičkov nekaterih multinacionalnih podjetij - Oprostitev, odobrena na podlagi vnaprejšnjih davčnih stališč (tax rulings) - Sklep o razglasitvi sheme pomoči za nezdružljivo z notranjim trgom in naložitvi vračila pomoči - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti))
   (2016/C 326/49)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Belgija (zastopniki: C. Pochet in J. C. Halleux, agenta, skupaj z M. Seguro Catalánom in M. Clayton, odvetnikoma)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. J. Loewenthal in B. Stromsky, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi členov 278 PDEU in 279 PDEU, katerega cilj je doseči odreditev začasnih ukrepov za odlog izvršitve členov 2, 3 in 4 Sklepa Komisije C (2015) 9887 final z dne 11. januarja 2016 o shemi državne pomoči za presežne dobičke SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), ki jo izvaja Belgija.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrže.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-367/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van beroep te Antwerpen (Belgija) 8. septembra 2009 – Belgisch Interventie- en Restitutiebureau proti SGS Belgium NV, Firme Derwa NV in Centraal Beheer Achmea NV

text:
               5.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van beroep te Antwerpen (Belgija) 8. septembra 2009 – Belgisch Interventie- en Restitutiebureau proti SGS Belgium NV, Firme Derwa NV in Centraal Beheer Achmea NV
   (Zadeva C-367/09)
   2009/C 297/24
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van beroep te Antwerpen

      Stranke v postopku v glavni stvari

               Tožeča stranka

               :

               Belgisch Interventie- en Restitutiebureau

               Tožene stranke

               :

                           SGS Belgium NV

                           Firme Derwa NV

                           Centraal Beheer Achmea NV

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali določbe členov 5 in 7 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 (1) z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti učinkujejo neposredno v nacionalnih pravnih redih držav članic, ne da bi države članice imele kakršno koli diskrecijsko pravico in ne da bi nacionalni organi morali sprejeti izvedbene ukrepe?

               2.

               Ali se lahko mednarodna družba za pregled in nadzor, ki jo je odobrila država članica, v kateri je bila sprejeta izvozna deklaracija (v tem primeru Belgija), in ki je izdala nepravilno potrdilo o raztovarjanju v smislu člena 18(2)(c) Uredbe št. 3665/87 (2), obravnava kot gospodarski subjekt v smislu Uredbe št. 2988/95 ali kot oseba v smislu člena 7 te uredbe, ki je bila udeležena pri nepravilnosti, ki mora prevzeti odgovornost za nepravilnost oziroma zagotoviti, da nepravilnosti ne bo?

               3.

               Ali se lahko dopis s poročilom o preiskavi gospodarske inšpekcije ali dopis s pozivom za predložitev dopolnilnih dokumentov za dokazovanje sprostitve v prosti promet ali priporočen dopis, s katerim je bila kazen izrečena, šteje za preiskavo ali sodni postopek v smislu člena 3(1), tretji pododstavek, Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995?

      (1)  UL L 213, str. 1.

      (2)  Uredba Komisije (EGS) št. 3665/87 z dne 27. novembra 1987 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode (UL L 351, str. 1).


title: Zadeva T-497/10: Tožba, vložena 7. oktobra 2010 – Divandari proti Svetu

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/56

         Tožba, vložena 7. oktobra 2010 – Divandari proti Svetu
   (Zadeva T-497/10)
   ()
   2010/C 328/87
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ali Divandari (Teheran, Iran) (zastopniki: S. Gadhia, S. Ashley, solicitors, D. Wyatt, QC, in R. Blakeley, barrister)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti točke 1, oddelka A, priloge k Izvedbeni uredbi Sveta (EU) št. 668/2010 (1) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               razglasitev ničnosti točke 2, oddelka A, priloge II k Sklepu Sveta 2010/413/SZVP (2) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v tej zadevi predlaga razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Sveta št. 668/2010 in Sklepa Sveta 2010/413/SZVP v delu, v katerem je tožeča stranka vključena v seznam fizičnih in pravnih oseb, subjektov in organov, katerih sredstva in gospodarski viri se zamrznejo v skladu s temi predpisi.
   Štiri tožbeni razlogi, ki jih uveljavlja tožeča stranka, so enaki ali podobni prvemu, drugemu in petemu tožbenemu razlogu kot v zadevi Melli Bank proti Svetu, T-492/10.

      (1)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 668/2010 z dne 26. julija 2010 o izvajanju člena 7(2) Uredbe (ES) št. 423/2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu, UL L 195, str. 25.

      (2)  Sklep Sveta z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP, UL L 195, str. 39.


title: Zadeva C-437/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Okresní soud v Českém Krumlově z dne  28. novembra 2005  v zadevi Jan Vorel proti Nemocnice Český Krumlov

text:
               11.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 36/25

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Okresní soud v Českém Krumlově z dne 28. novembra 2005 v zadevi Jan Vorel proti Nemocnice Český Krumlov
   (Zadeva C-437/05)
   (2006/C 36/50)
   Jezik postopka: češčina
   Okresní soud v Českém Krumlově je s sklepom z dne 28. novembra 2005 v zadevi Jan Vorel proti Nemocnice Český Krumlov, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 5. decembra 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Okresní soud v Českém Krumlově predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjem vprašanju:
   Ali je treba z vidika skladnosti z Direktivo Sveta 93/104/ES (1) z dne 23. novembra 1993 o določenih vidikih organizacije delovnega časa in tudi sodbo Sodišča Evropskih skupnosti, C-151/02, v zadevi Landeshauptstadt Kiel proti Norbert Jaeger, v ocenjevanju pravnih vprašanj z delovnega vidika, kot delovno dejavnost upoštevati časovno obdobje, v katerem je zdravnik v pričakovanju dela med stalno pripravljenostjo na svojem delovnem mestu v bolnišnici?

      (1)  UL L 307, str. 18


title: Zadeva T-423/08: Tožba, vložena 27. septembra 2008 – INTER-NETT 2000 Kereskedelmi és Szolgáltató kft proti UUNT

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/43

         Tožba, vložena 27. septembra 2008 – INTER-NETT 2000 Kereskedelmi és Szolgáltató kft proti UUNT
   (Zadeva T-423/08)
   (2008/C 313/79)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: madžarščina
   Stranke

      Tožeča stranka: INTER-NETT 2000 Kereskedelmi és Szolgáltató kft (Mór, Madžarska) (Zastopnik: E. Petruska, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Unión de Agricultores SA.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se razveljavi odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 22. julija 2008 (R 71/2008-2)

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: INTER-NETT 2000 Kereskedelmi és Szolgáltató kft

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „HUNAGRO“ za proizvode in storitve iz razredov 29, 31 in 35 – prijava št. 004508917

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Unión de Agricultores SA

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: znamka Skupnosti „UNIAGRO“ za proizvode iz razreda 31

      Odločba oddelka za ugovore: Odbor za ugovore je ugodil ugovoru.

      Odločba odbora za pritožbe: Odbor za pritožbe je zavrnil pritožbo.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 40/94, ker je UUNT napačno razlagal navedeno določbo, in kršitev člena 12(a) in (b) Uredbe št. 40/94, ker je bilo z odločbo UUNT tožeči stranki onemogočeno, prvič, da bi uporabljala ime imetnika in drugič, da bi uporabljala označbo geografskega porekla svojih proizvodov.


title: Zadeva T-46/05: Tožba, vložena  3. februarja 2006  — Komisija proti Environmental Management Consultants LTD

text:
               6.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/22

         Tožba, vložena 3. februarja 2006 — Komisija proti Environmental Management Consultants LTD
   (Zadeva T-46/05)
   (2006/C 108/41)
   Jezik postopka: grščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: D. Triantafyllou, skupaj z N. Korogiannakisom)

      Tožena stranka: ENVIRONMENTAL MANAGEMENT CONSULTANTS LTD (Nicosia, Ciper)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Toženi stranki naj se naloži plačilo zneska 44 056,81 evrov, ki predstavlja 31 965,28 evrov glavnice in 12 091,53 evrov zamudnih obresti od dneva, ko je bremepis zapadel v plačilo, do 31. januarja 2005,

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo obresti v višini 9,62 evrov dnevno od 1. februarja 2005 do popolne poravnave dolga in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Evropska skupnost, ki jo zastopa Komisija Evropskih skupnosti, je s toženo stranko sklenila pogodbo, za katero se uporabljajo določbe posebnega programa s tretjimi državami in mednarodnimi organizacijami. Pogodba se je nanašala zlasti na izvedbo projekta z naslovom: „Prikaz postopka zaprtega vozla pri oblogah in kemiji kovin“, ki bi moral biti izveden v 30 mesecih, šteto od 1. novembra 1998 dalje. Po pogodbi je Komisija prevzela obveznost finančnega prispevanja k uspešni izvedbi projekta v deležu 50 % od dopustnih izdatkov in v deležu 100 % od poznejših izdatkov, do zneska 538 800,00 evrov.
   Maja 1999 je šla družba, ki je opravljala naloge koordinatorja del, v stečaj, kar je povzročilo prekinitev projekta, ki se je začel 5. februarja 1999. Kljub naporom nekaterih drugih članov konzorcija ni bilo mogoče najti drugega koordinatorja. Zato se je Komisija, potem ko se je prepričala o tem, da drugi člani konzorcija ne morejo izvesti projekta, odločila, da pogodbo razveže. Komisija je toženo stranko seznanila s svojo odločitvijo z dopisom z dne 16. junija 2000, v katerem jo je pozvala, da predloži stanje izdatkov in tehnično poročilo o opravljeni dejavnosti med februarjem in majem 1998.
   Tožena stranka je predložila stanje izdatkov za obdobje od 1.11.1998 do 30.4.2000, vendar pa se je Komisija odločila, da oceni individualni strošek samo za obdobje od februarja do maja 1999, ki je po njenih ugotovitvah obdobje dejanskega izvajanja programa, in da priračuna izdatke za opremo. Na podlagi teh izračunov je Komisija sprejela znesek za izdatke v višini 23 404,72 evrov in želi s tožbo doseči vračilo zneska 31 965,28 evrov, ki predstavlja ostanek predplačila, ki ga je nakazala toženi stranki, ter plačilo obresti od tega zneska, v skladu z njenimi določbami s tega področja.


title: Zadeva T-352/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2012 – Novácke chemické závody proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg kalcijevega karbida in magnezija za jeklarsko in plinsko industrijo v EGP, razen Irske, Španije, Portugalske in Združenega kraljestva — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Določanje cen in razdelitev trga — Globe — Obveznost razložitve — Sorazmernost — Enako obravnavanje — Smernice o načinu določanja zneska glob iz leta 2006 — Zmožnost plačila)

text:
               2.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2012 – Novácke chemické závody proti Komisiji
   (Zadeva T-352/09) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg kalcijevega karbida in magnezija za jeklarsko in plinsko industrijo v EGP, razen Irske, Španije, Portugalske in Združenega kraljestva - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Določanje cen in razdelitev trga - Globe - Obveznost razložitve - Sorazmernost - Enako obravnavanje - Smernice o načinu določanja zneska glob iz leta 2006 - Zmožnost plačila)
   2013/C 32/22
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Novácke chemické závody a.s. (Nováky, Slovaška) (zastopniki: sprva A. Černejová, nato M. Bol’oš in L. Bányaiová, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska Komisija (zastopniki: F. Castillo de la Torre, N. von Lingen in A. Tokár agenti)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Slovaška republika (zastopnik: B. Ricziová, agent)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2009) 5791 final z dne 22. julija 2009 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/39.396 – Reagenti na osnovi kalcijevega karbida in magnezija v jeklarski in plinski industriji), v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, in, podredno, predlog za odpravo ali zmanjšanje globe, ki je bila naložena tožeči stranki s to odločbo.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Novácke chemické závody a.s. poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               3.

               Slovaška republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 267, 7.11.2009.


title: Zadeva T-54/07: Tožba, vložena 19. februarja 2007 — Vtesse Networks proti Komisiji

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/52

         Tožba, vložena 19. februarja 2007 — Vtesse Networks proti Komisiji
   (Zadeva T-54/07)
   (2007/C 82/107)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Vtesse Networks Ltd. (St. Albans, Združeno kraljestvo) (zastopnik: H. Mercer, barrister)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se razglasi za ničnega člen 1 Odločbe v delu, v katerem je ugotovljeno, da uporaba davka na nestanovanjsko lastnino s strani Združenega kraljestva za družbo BT plc od 1995 do konca leta 2005 ne predstavlja pomoči v smislu člena 87(1) ES.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov, ki so družbi Vtesse nastali s to tožbo.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2006/951/ES (1) z dne 12. oktobra 2006, s katero je bilo ugotovljeno, da uporaba davka na nestanovanjsko lastnino s strani Združenega kraljestva za družbi BT plc in Kingston Communications plc od 1995 do konca leta 2005 ne predstavlja pomoči v smislu člena 87(1) ES.
   Tožeča stranka zatrjuje, da Komisija ni upoštevala oziroma preiskala podrejenega konkurenčnega položaja, v katerem se je glede marže znašla tožeča stranka v primerjavi z BT plc, pri sklepanju pogodb z uporabniki za visoko zmogljive maloprodajne zakupljene vode.
   Tožeča stranka trdi, da je Komisija z uporabo člena 87(1) ES napačno uporabila pravo, še posebej ker ni določila upoštevnega trga in tako ni ugotovila konkurenčne ugodnosti glede marže, ki je bila družbi BT plc dana na podlagi poslovnega davka.
   Tožeča stranka poleg tega navaja, da je Komisija napravila očitno napako pri presoji velikosti in pomembnosti vrste poslov, kjer je tožeča stranka konkurirala z družbo BT plc, in ni uspela v zadostni meri preiskati dejstev konkurence pri marži, kar je pripeljalo do tega, da se je Komisija zanašala na 12-odstotni tržni delež družbe BT plc, čeprav naj bi po navedbah tožeče stranke tržni delež družbe BT plc znašal 78 odstotkov.
   Na koncu tožeča stranka navaja, da Komisija izpodbijane odločbe ni v zadostni meri obrazložila glede trenutne konkurence med tožečo stranko in družbo BT plc.

      (1)  Odločba Komisije z dne 12. oktobra 2006 o davku na nestanovanjsko lastnino, ki ga Združeno kraljestvo odmerja za telekomunikacijsko infrastrukturo v Združenem kraljestvu (C 4/2005 (prej NN 57/2004, prej CP 26/2004)) (notificirano pod dokumentarno številko C(2006) 4378).


title: Zadeva C-302/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht München (Nemčija) 8. julija 2008 – Zino Davidoff SA proti Bundesfinanzdirektion Südost

text:
               27.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht München (Nemčija) 8. julija 2008 – Zino Davidoff SA proti Bundesfinanzdirektion Südost
   (Zadeva C-302/08)
   (2008/C 247/08)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Finanzgericht München
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Zino Davidoff SA

      Tožena stranka: Bundesfinanzdirektion Südost
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je treba v luči pristopa Evropske skupnosti k Madridskem protokolu člen 5(4) Uredbe sveta (ES) št. 1383/2003 z dne 22. julija 2003 o carinskem ukrepanju zoper blago, glede katerega obstaja sum, da krši določene pravice intelektualne lastnine, in o ukrepih, ki jih je treba sprejeti zoper blago, glede katerega je ugotovljeno, da je kršilo take pravice (1) razlagati tako, da kljub uporabi pojma „znamka Skupnosti“ zajema tudi mednarodno registrirane znamke v smislu členov 146 in naslednjih Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti, kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1992/2003 z dne 27. oktobra 2003?

      (1)  UL L 196, p. 7.


title: Zadeva C-282/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Handelsgericht Wien (Avstrija) 20. maja 2016 – RMF Financial Holdings Sàrl/Heta Asset Resolution AG

text:
               29.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Handelsgericht Wien (Avstrija) 20. maja 2016 – RMF Financial Holdings Sàrl/Heta Asset Resolution AG
   (Zadeva C-282/16)
   (2016/C 314/14)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Handelsgericht Wien

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: RMF Financial Holdings Sàrl

      Tožena stranka: Heta Asset Resolution AG

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 2(1), točki 2 in 23, Direktive 2014/59/EU (1) o vzpostavitvi okvira za sanacijo ter reševanje kreditnih institucij in investicijskih podjetij v povezavi s členom 4(1), točka 1, Uredbe (EU) št. 575/2013 (2) Evropskega parlamenta in Sveta o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja, v skladu s katerim „kreditna institucija“ pomeni družbo, katere dejavnost je sprejemanje vlog ali drugih vračljivih sredstev od javnosti in dajanje kreditov za svoj račun (CRR institucija), razlagati tako, da spada v področje uporabe člena 1(1) Direktive 2014/59/EU tudi enota za likvidacijo (družba za likvidacijo), ki nima več bančnopravnega dovoljenja za opravljanje bančnih poslov oziroma lahko na podlagi zakonskega dovoljenja opravlja le (bančne) posle, ki služijo zgolj dejavnostim v likvidaciji?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: Ali je treba člen 3(2) Direktive 2001/24/ES (3) Evropskega parlamenta in Sveta o reorganizaciji in prenehanju kreditnih institucij (v različici, kot je bila spremenjena s členom 117(1) Direktive 2014/59/EU) razlagati tako, da ukrep odpisa dolga, ki ga je sprejel nacionalni upravni organ, neomejeno učinkuje za rezidente drugih držav članic – tudi ob upoštevanju člena 17(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – (kljub nikalnemu odgovoru na prvo vprašanje) brez nadaljnjih formalnosti?

               3.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: Ali načelo prostega pretoka kapitala iz člena 63(1) PDEU, ki ga zagotavlja pravo Unije, nasprotuje nacionalni določbi, ki razširja področje uporabe Direktive 2014/59/EU na enoto za likvidacijo (družbo za likvidacijo), ki več nima bančnopravnega dovoljenja za opravljanje bančnih poslov oziroma lahko na podlagi zakonskega dovoljenja opravlja le (bančne) posle, ki služijo zgolj dejavnostim v likvidaciji?

               4.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: Ali je treba pravo Unije glede na načelo „effet utile“ in načelo lojalnega sodelovanja, določeno v členu 4(3) PEU, razlagati tako, da je treba ukrep odpisa dolga, ki ga je sprejel nacionalni upravni organ, priznati v drugi državi članici tudi v primeru, če se določbe Direktive 2014/59/EU po nacionalnem pravu uporabijo tudi za institucijo, ki je bila ob uveljavitvi Direktive 2014/59/EU 2. julija 2014 še kreditna institucija v smislu člena 4(1), točka 1, Uredbe (EU) št. 575/2013 (CRR institucija), vendar pa je to lastnost izgubila še pred potekom roka za prenos Direktive 2014/59/EU v nacionalno pravo 31. decembra 2014?

               5.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: Ali je treba pojem „zavarovana obveznost“ iz členov 2(1), točka 67, in 44(2)(b) Direktive 2014/59/EU o vzpostavitvi okvira za sanacijo ter reševanje kreditnih institucij in investicijskih podjetij, zlasti ob upoštevanju člena 1(2) Direktive 2014/59/EU, razlagati tako, da se nanaša tudi na obveznosti, za katere je lokalni subjekt javnega prava (tukaj: avstrijska zvezna dežela Koroška) prevzel zakonsko poroštvo za izpolnitev obveznosti?

               6.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: Ali je treba člena 43(2)(b) in 59(3)(b) in (4) Direktive 2014/59/EU razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni določbi, ki vodi k temu, da se ukrep, ki ustreza instrumentu za reševanje s sredstvi upnikov iz člena 43 Direktive 2014/59/EU, uporabi v primeru, ko ni več realne možnosti, da začne institucija ponovno uspešno poslovati, in sistemsko pomembne storitve niso prenešene na premostitveno institucijo ter tudi sicer ni več mogoče prodati nobenih delov poslovanja institucije, ampak služi ta institucija izključno za upravljanje sredstev, pravic in obveznosti s ciljem, da se ta sredstva, pravice in obveznosti zakonito, aktivno in kar najbolje unovčijo (dejavnost v likvidaciji)? Ali bi bilo treba v takem primeru – v skladu z zahtevami iz Direktive 2014/59/EU – prenehanje te enote za likvidacijo (družbe za likvidacijo) prvenstveno izvesti v okviru predpisanega insolvenčnega postopka?

      (1)  Direktiva 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o vzpostavitvi okvira za sanacijo ter reševanje kreditnih institucij in investicijskih podjetij ter o spremembi Šeste direktive Sveta 82/891/EGS ter direktiv 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU in 2013/36/EU in uredb (EU) št. 1093/2010 ter (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 173, str. 190).

      (2)  Uredba (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (UL L 125, str. 1).

      (3)  Direktiva 2001/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. aprila 2001 o reorganizaciji in prenehanju kreditnih institucij (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 4, str. 15).


title: Zadeva T-27/17 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 26. junija 2017 – Jalkh/Parlament (Začasna odredba — Institucionalno pravo — Član Evropskega parlamenta — Privilegiji in imuniteta — Odvzem poslanske imunitete članu Evropskega parlamenta — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti)

text:
               14.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/24

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 26. junija 2017 – Jalkh/Parlament
   (Zadeva T-27/17 R)
   ((Začasna odredba - Institucionalno pravo - Član Evropskega parlamenta - Privilegiji in imuniteta - Odvzem poslanske imunitete članu Evropskega parlamenta - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti))
   (2017/C 269/36)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Jean-François Jalkh (Gretz-Armainvillers, Francija) (zastopnika: sprva J.-P. Le Moigne, nato M. Ceccaldi, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: M. Dean in S. Alonso de León, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za odlog izvršitve odločbe Evropskega parlamenta z dne 22. novembra 2016 o odvzemu imunitete J.F. Jalkhu zaradi sodne preiskave (št. 14142000183), ki se je začela pri višjem sodišču v Nanterru (Francija).

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-220/05: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. januarja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal administratif de Lyon — Francija) — Jean Auroux, Marie-Hélène Riamon, Christian Avocat, Laure Deroche, Pascal Mirabel, Vladimir Serdeczny, Paul Perard, Dolorès Ponramon, Elisabeth Roche proti Commune de Roanne (Javna naročila — Direktiva 93/37/ES — Oddaja brez javnega razpisa ﾔ Pogodba o izvedbi prostorske ureditve, sklenjena med dvema naročnikoma — Pojma javna naročila gradenj in gradnja — Načini izračuna vrednosti naročila)

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/4

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. januarja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal administratif de Lyon — Francija) — Jean Auroux, Marie-Hélène Riamon, Christian Avocat, Laure Deroche, Pascal Mirabel, Vladimir Serdeczny, Paul Perard, Dolorès Ponramon, Elisabeth Roche proti Commune de Roanne
   (Zadeva C-220/05) (1)

   (Javna naročila - Direktiva 93/37/ES - Oddaja brez javnega razpisa - Pogodba o izvedbi prostorske ureditve, sklenjena med dvema naročnikoma - Pojma „javna naročila gradenj“ in „gradnja“ - Načini izračuna vrednosti naročila)
   (2007/C 56/07)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal administratif de Lyon
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Jean Auroux, Marie-Hélène Riamon, Christian Avocat, Laure Deroche, Pascal Mirabel, Vladimir Serdeczny, Paul Perard, Dolorès Ponramon, Elisabeth Roche…

      Tožena stranka: Commune de Roanne

      ob udeležbi: Société d'équipement du département de la Loire (SEDL)
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Tribunal administratif de Lyon — Razlaga členov 1 in 6 Direktive 93/37/EGS Sveta z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje (UL L 199, str. 54) — Javnopravna pogodba, sklenjena med dvema naročnikoma, ki se nanaša na izvedbo del v okviru prostorske ureditve v splošnem interesu, v okviru katere drugi naročnik prvemu prepusti gradnje, ki ustrezajo njegovim zahtevam, in ob izteku katerega prvi naročnik postane lastnik teh gradenj, ki niso bile prenesene na tretje osebe — Načini izračuna vrednosti naročila za presojo praga uporabe postopkov oddaje naročil — Izgradnja razvedrilnega centra in parkirišča.
   Izrek

               1)

               Pogodba, s katero prvi naročnik drugemu naročniku zaupa izvedbo gradnje, pomeni javno naročilo gradenj v smislu člena 1(a) Direktive Sveta 93/37/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje, kot je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 97/52/ES z dne 13. oktobra 1997, neodvisno od dejstva, ali je ali ni določeno, da prvi naročnik je ali bo postal lastnik celotne gradnje ali njenega dela.

               2)

               Za določitev vrednosti naročila za nameme člena 6 Direktive 93/37, kot je bila spremenjena z Direktivo 97/52, je treba upoštevati skupno vrednost naročila gradenj s stališča morebitnega ponudnika, kar ne zajema le vseh zneskov, ki jih bo moral plačati naročnik, ampak tudi vse prihodke, ki izvirajo od tretjih oseb.

               3)

               Naročnik ni oproščen izvedbe postopkov oddaje javnih naročil gradenj, ki so določeni v Direktivi 93/37, kot je bila spremenjena z Direktivo 97/52, zato ker je mogoče v skladu z nacionalnim pravom tako pogodbo skleniti le z določenimi pravnimi osebami, ki so same naročniki in bodo morale oddajo morebitnih nadaljnjih naročil izvesti po navedenih postopkih.

      (1)  UL C 193, 6.8.2005.


title: Zadeva T-328/15 P: Pritožba, ki jo je 24. junija 2015 vložil Geoffroy Alsteens zoper sodbo, ki jo je 21. aprila 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-87/12 RENV, Alsteens/Komisija

text:
               24.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/43

         Pritožba, ki jo je 24. junija 2015 vložil Geoffroy Alsteens zoper sodbo, ki jo je 21. aprila 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-87/12 RENV, Alsteens/Komisija
   (Zadeva T-328/15 P)
   (2015/C 279/53)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Geoffroy Alsteens (Marcinelle, Belgija) (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sodbo Sodišča za uslužbence v zadevi F-87/12 RENV, Alsteens/Komisija, razveljavi;

               —

               odločbo Komisije z dne 18. novembra 2011 v delu, v katerem je podaljšanje pogodbe začasnega uslužbenca, ki je pritožnik, omejeno do 31. marca 2012, razglasi za nično;

               —

               Komisiji naloži, naj plača začasen znesek 1 EUR za povračilo škode, ki je nastala pritožniku, ter stroške štirih stopenj.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja tri pritožbene razloge.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: kršitev načela kontradiktornosti in napačna uporaba prava. Pritožnik trdi, da je Sodišče za uslužbence (v nadaljevanju: SU) (i) razloge, ki se nanašajo na očitno napako pri presoji in načelo dobrega upravljanja, neupravičeno zavrglo kot nedopustne glede na pravilo o skladnosti, čeprav se Komisija ni nikoli sklicevala na ugovor nedopustnosti in stranke niso nikoli mogle zavzeti stališča o tej domnevni nedopustnosti, in (ii) v vsakem primeru napačno uporabilo pravo s tem, da je razsodilo, da pritožnik ni upošteval pravila o skladnosti.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: izkrivljanje argumentov pritožnika, kršitev obveznosti obrazložitve in napačna uporaba prava, ker je SU menilo, da ni treba odločiti o razlagi člena 8 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije (v nadaljevanju: PZDU) in da sodba z dne 5. oktobra 1995, Alexopoulou/Komisija (T-17/95, RecFP, EU:T:1995:176), nikakor ni upoštevna za rešitev spora.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve in napačna uporaba prava, ker je SU menilo, da je od samodejne uporabe pravila šestih let mogoče odstopiti le na zahtevo pritožnika, s čimer tako ni upoštevalo opredelitve izpodbijane odločbe kot akta, ki posega v položaj.


title: Zadeva F-113/06: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 11. decembra 2008 – Bouis in drugi proti Komisiji (Javni uslužbenci – Uradniki – Posebni način napredovanja – Napredovalno obdobje 2005 – Dodelitev prednostnih točk – Prehodne določbe – SDI člena 45 Kadrovskih predpisov – Enako obravnavanje – Dopustnost)

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/49

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 11. decembra 2008 – Bouis in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-113/06) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Posebni način napredovanja - Napredovalno obdobje 2005 - Dodelitev prednostnih točk - Prehodne določbe - SDI člena 45 Kadrovskih predpisov - Enako obravnavanje - Dopustnost)
   (2009/C 32/96)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Didier Bouis (Overijse, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Joris in D. Martin, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Javni uslužbenci – Prvič, razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero se tožečih strank ne uvrsti niti na seznam uradnikov, ki izpolnjujejo pogoje za napredovanje, niti na seznam uradnikov, ki so napredovali v naziv A*13 v obdobju 2005; drugič, razglasitev ničnosti odločb, s katerimi so jim bile dodeljene prehodne prednostne točke, s tem da so te omejene na eno točko na leto delovne dobe; tretjič, razglasitev ničnosti odločb, s katerimi jim niso bile dodeljene druge prednostne točke.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 281, 18.11.2006, str. 49.


title: Sklep Sodišča z dne 24. maja 2016 v zadevi E-2/16 – Gerhard Spitzer proti Nadzornemu organu Efte (Predhodni ugovor nedopustnosti – Zavrnitev začetka postopka za ugotavljanje kršitev – Direktiva 2002/47/ES – Izpodbojni akti – Rok – Dopustnost)

text:
               2.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 66/31

         SKLEP SODIŠČA
   z dne 24. maja 2016
   v zadevi E-2/16
   Gerhard Spitzer proti Nadzornemu organu Efte
   (Predhodni ugovor nedopustnosti – Zavrnitev začetka postopka za ugotavljanje kršitev – Direktiva 2002/47/ES – Izpodbojni akti – Rok – Dopustnost)
   (2017/C 66/11)
   V zadevi E-2/16, Gerhard Spitzer proti Nadzornemu organu Efte – katere predmet je ZAHTEVEK na podlagi člena 36(2) Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča za razglasitev ničnosti odločbe Nadzornega organa Efte št. 425/15/COL z dne 25. novembra 2015 o dogovorih o finančnem zavarovanju v Lihtenštajnu – je sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen in Páll Hreinsson (sodnik poročevalec), 24. maja 2016 izdalo sklep, katerega izrek se glasi:

               1.

               Zahtevek se zavrže kot nedopusten.

               2.

               Vložniku zahtevka se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva T-474/09: Tožba, vložena 30. novembra 2009 – Fercal – Consultadoria e Serviços proti UUNT – Jacson of Scandinavia (JACKSON SHOES)

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/47

         Tožba, vložena 30. novembra 2009 – Fercal – Consultadoria e Serviços proti UUNT – Jacson of Scandinavia (JACKSON SHOES)
   (Zadeva T-474/09)
   2010/C 63/84
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: portugalščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Fercal - Consultadoria e Serviços, Ltda (Lizbona, Portugalska) (zastopnik: A. Rodrigues, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Jacson of Scandinavia AB (Vollsjö, Švedska)

      Predlog tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 18. avgusta 2009 v zadevi R 1253/2008-2 naj se razveljavi in posledično naj registracija znamke Skupnosti št. 1 077 858, „JACKSON SHOES“, ostane v veljavi.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti:„JACKSON SHOES“

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: švedska besedna znamka „JACSON OF SCANDINAVIA AB“

      Odločba oddelka za izbris: ugoditev zahtevi za ugotovitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 8(4) in 53(1)(c) Uredbe št. 207/2009 o blagovni znamki Skupnosti, ker ne obstaja verjetnost zmede med znamko „JACKSON SHOES“ in znamko „JACSON OF SCANDINAVIA AB“.
   Čeprav sta si imeni JACKSON in JACSON grafično in fonetično podobni, pa je treba primerjavo opraviti ob upoštevanju znakov kot celote: „JACKSON SHOES“/„JACSON OF SCANDINAVIA AB“.
   Ni mogoče priznati (na podlagi zgolj švedskega trgovskega imena) pravice do izključne uporabe v vseh državah članicah Evropske unije v zvezi z imenom, ki ga tisoči oseb in drugih podjetij splošno uporabljajo v številnih državah članicah in ki je tako znak z majhnim razlikovalnim učinkom. Zato ni mogoče preprečiti, da bi ta ali podoben znak skupaj z drugimi elementi ponovno uporabljale tretje osebe.
   Poleg tega povprečni potrošnik zlahka zazna, da gre za razlikovalna znaka različnih vrst: eden je besedna znamka, drugi pa trgovsko ime, kar je v obravnavanem primeru razvidno iz dodane okrajšave AB.


title: Sestava velikega senata

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/41

         Sestava velikega senata
   (2007/C 269/71)
   Sodišče prve stopnje je 19. septembra 2007 v skladu s členom 10(1) Poslovnika odločilo, da so med trinajstimi sodniki, ki sestavljajo veliki senat, v obdobju od 25. septembra 2007 do 31. avgusta 2010, predsednik Sodišča prve stopnje, sedem predsednikov senata, ki izhajajo iz senatov, ki niso zadolženi za zadevo, in sodniki razširjenega senata, ki bi morali odločati v zadevni zadevi, če bi bila dodeljena senatu petih sodnikov.


title: Združeni zadevi C-553/10 P in C-554/10 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. novembra 2012 – Evropska komisija proti Éditions Odile Jacob SAS, Wendel Investissement SA, Lagardère SCA in Lagardère SCA proti Éditions Odile Jacob SAS, Evropski komisiji, Wendel Investissement SA (Pritožba — Koncentracija podjetij na trgu založništva knjig — Razglasitev ničnosti odločbe glede potrditve investicijskega podjetja kot kupca sredstev, ki se prodajo — Obseg morebitnega neobstoja neodvisnosti pooblaščenca)

text:
               12.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/8

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. novembra 2012 – Evropska komisija proti Éditions Odile Jacob SAS, Wendel Investissement SA, Lagardère SCA in Lagardère SCA proti Éditions Odile Jacob SAS, Evropski komisiji, Wendel Investissement SA
   (Združeni zadevi C-553/10 P in C-554/10 P) (1)

   (Pritožba - Koncentracija podjetij na trgu založništva knjig - Razglasitev ničnosti odločbe glede potrditve investicijskega podjetja kot kupca sredstev, ki se prodajo - Obseg morebitnega neobstoja neodvisnosti pooblaščenca)
   2013/C 9/11
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnici: Evropska komisija (zastopniki: O. Beynet, A. Bouquet in S. Noë, agenti), Lagardère SCA (zastopniki: A. Winckler, F. de Bure in J.-B. Pinçon, odvetniki)

      Druge stranke v postopku: Éditions Odile Jacob SAS (zastopniki: O. Fréget, M. Struys in L. Eskenazi, odvetniki), Wendel Investissement SA (zastopniki: M. Trabucchi, F. Gordon in C. Baldon, odvetniki), Lagardère SCA (zastopniki: A. Winckler, F. de Bure in J.-B. Pinçon, odvetniki), Evropska komisija (zastopniki: O. Beynet, A. Bouquet in S. Noë, agenti)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 13. septembra 2010 v zadevi Éditions Jacob proti Komisiji (T-452/04), s katero je Splošno sodišče za nično razglasilo Odločbo Komisije D(2004)203365 z dne 30. julija 2004 o potrditvi družbe Wendel Investissement kot kupca sredstev, ki se prodajo v skladu z Odločbo Komisije 2004/422/ES z dne 7. januarja 2004 o razglasitvi koncentracije za združljivo s skupnim trgom in učinki sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (Zadeva COMP/M.2978 - Lagardère/Natexis/VUP) - Obseg morebitnega neobstoja neodvisnosti pooblaščenca – Izkrivljanje dejstev – Kršitev obveznosti obrazložitve

      Izrek

               1.

               Pritožbi se zavrneta.

               2.

               Evropska komisija in družba Lagardère SCA nosita svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila družba Éditions Odile Jacob SAS.

               3.

               Družba Wendel Investissement SA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 46, 12.2.2011.


title: Zadeva C-382/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena dne 6. septembra 2004

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/24

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena dne 6. septembra 2004
   (Zadeva C-382/04)
   (2004/C 262/44)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa A. Bordes, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 6. septembra 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov za uskladitev z Direktivo Sveta št. 2002/11/ES z dne 14. februarja 2002 o spremembi Direktive 68/193/EGS o trženju materiala za vegetativno razmnoževanje trte in o razveljavitvi Direktive 74/649/EGS (1) oziroma s tem, da o sprejemu omenjenih predpisov ni obvestilo Komisije, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.

               2.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok, določen za uskladitev s to direktivo, se je iztekel dne 23. februarja 2003.

      (1)  UL L 53, 23.2.2002, str. 20.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2004 v zadevi T-48/00, Corus UK Ltd proti Komisiji Evropskih skupnosti, (Konkurenca — Sporazumi, sklepi in usklajena ravnanja — Trgi nevarjenih jeklenih cevi — Trajanje kršitve — Denarne kazni)

text:
               25.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/12

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 8. julija 2004
   v zadevi T-48/00, Corus UK Ltd proti Komisiji Evropskih skupnosti, (1)

   (Konkurenca - Sporazumi, sklepi in usklajena ravnanja - Trgi nevarjenih jeklenih cevi - Trajanje kršitve - Denarne kazni)
   (2004/C 239/25)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi T - 48/00, Corus UK Ltd, prej British Steel plc, s sedežem v Londonu (Združeno kraljestvo), ki jo zastopata J. Pheasant in M. Readings, solicitors, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: najprej M. Erhart in B. Doherty, kasneje M. Erhart in A. Whelan, skupaj z N. Khana, barrister, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), zaradi razglasitve ničnosti Odločbe Komisije 2003/382/ES z dne 8. decembra 1999 v postopku na podlagi člena 81 Pogodbe ES (Zadeva IV/E-1/35.860-B – Nevarjene jeklene cevi) (UL L 140, 2003, str. 1) ali, podredno predloga za znižanje zneska denarne kazni, ki je bila izrečena tožeči stranki, je Sodišče prve stopnje (drugi senat), v sestavi N. J. Forwood, predsednik, J. Pirrung in A. W. H. Meij, sodnika; sodni tajnik: J. Plingers, administrator, dne 8. julija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Člen 1(2) Odločbe Komisije 2003/382/ES z dne 8. decembra 1999 v postopku na podlagi člena 81 Pogodbe ES (Zadeva IV/E-1/35.860-B – Nevarjene jeklene cevi) se razglasi za ničnega v delu v katerem ta določba tožeči stranki očita obstoj kršitve pred 1. januarjem 1991.

               2.

               Znesek denarne kazni iz člena 4 Odločbe 2003/382 izrečene tožeči stranki se določi na 11 700 000 EUR.

               3.

               V ostalem se tožba zavrne.

               4.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 135, 13.5.2000.


title: Zadeva C-461/10: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 19. aprila 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta domstolen – Švedska) – Bonnier Audio AB, Earbooks AB, Norstedts Förlagsgrupp AB, Piratförlaget AB, Storyside AB proti Perfect Communication Sweden AB (Avtorska pravica in sorodne pravice — Internetna obdelava podatkov — Poseg v izključno pravico — Zvočne knjige, ki so prek strežnika FTP z uporabo specifičnega IP-naslova, ki ga je dodelil ponudnik internetnih storitev, postale dostopne na internetu — Odredba sodišča, naj ponudnik internetnih storitev razkrije ime in naslov uporabnika IP-naslova)

text:
               9.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/4

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 19. aprila 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta domstolen – Švedska) – Bonnier Audio AB, Earbooks AB, Norstedts Förlagsgrupp AB, Piratförlaget AB, Storyside AB proti Perfect Communication Sweden AB
   (Zadeva C-461/10) (1)

   (Avtorska pravica in sorodne pravice - Internetna obdelava podatkov - Poseg v izključno pravico - Zvočne knjige, ki so prek strežnika FTP z uporabo specifičnega IP-naslova, ki ga je dodelil ponudnik internetnih storitev, postale dostopne na internetu - Odredba sodišča, naj ponudnik internetnih storitev razkrije ime in naslov uporabnika IP-naslova)
   2012/C 165/07
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Högsta domstolen

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Bonnier Audio AB, Earbooks AB, Norstedts Förlagsgrupp AB, Piratförlaget AB, Storyside AB

      Tožena stranka: Perfect Communication Sweden AB

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Högsta domstolen – Razlaga Direktive 2006/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o hrambi podatkov, pridobljenih ali obdelanih v zvezi z zagotavljanjem javno dostopnih elektronskih komunikacijskih storitev ali javnih komunikacijskih omrežij, in spremembi Direktive 2002/58/ES (UL L 105, str. 54) in Direktive 2004/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 2, str. 32) – Intelektualna lastnina – Izključna pravica založnic, da javnosti priobčijo zvočne knjige – Domnevna kršitev te pravice, ker so bile te zvočne knjige dostopne preko strežnika FTP (File transfer protocol), programa za prenos datotek preko interneta – Odredba, naslovljena na internetnega ponudnika, ki zagotavlja internetno povezavo s strežnikom preko dodelitve IP-naslova, naj imetniku avtorske pravice posreduje informacije o imenih in naslovih oseb, ki so registrirane kot uporabniki navedenega IP-naslova v zadevnem obdobju

      Izrek

   Direktivo 2006/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o hrambi podatkov, pridobljenih ali obdelanih v zvezi z zagotavljanjem javno dostopnih elektronskih komunikacijskih storitev ali javnih komunikacijskih omrežij, in spremembi Direktive 2002/58/ES je treba razlagati tako, da ne nasprotuje uporabi nacionalne zakonodaje, ki temelji na členu 8 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine in ki dovoljuje, da se ponudniku internetnih storitev zaradi identifikacije naročnika ali uporabnika interneta odredi, naj imetniku avtorske pravice ali njegovemu pravnemu nasledniku razkrije podatke o identiteti naročnika, ki mu je ponudnik internetnih storitev dodelil specifičen IP-naslov (internetni protokol), ki naj bi bil uporabljen pri kršitvi navedene pravice, ker taka zakonodaja ne spada na področje uporabe ratione materiae Direktive 2006/24.
   V postopku v glavni stvari to, da zadevna država članica še ni prenesla Direktive 2006/24, čeprav se je rok za prenos iztekel, ni upoštevno.
   Direktivo 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah) in Direktivo 2004/48 je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni zakonodaji, kot je ta v postopku v glavni stvari, ker ta zakonodaja omogoča nacionalnemu sodišču, pri katerem je oseba s procesnim upravičenjem vložila prošnjo za odredbo o razkritju osebnih podatkov, da glede na okoliščine vsakega primera in ob ustreznem upoštevanju zahtev, ki izhajajo iz načela sorazmernosti, pretehta obstoječe nasprotne interese.

      (1)  UL C 317, 20.11.2010.


title: Zadeva C-272/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 8. junija 2015 vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Združeno kraljestvo) – Swiss International Air Lines AG/The Secretary of State for Energy and Climate Change, Environment Agency

text:
               24.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 8. junija 2015 vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Združeno kraljestvo) – Swiss International Air Lines AG/The Secretary of State for Energy and Climate Change, Environment Agency
   (Zadeva C-272/15)
   (2015/C 279/25)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Swiss International Air Lines AG

      Nasprotni stranki: The Secretary of State for Energy and Climate Change, Environment Agency

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali se s Sklepom št. 377/2013/EU (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. aprila 2013 (v nadaljevanju: Sklep) krši splošno načelo prava EU o enakem obravnavanju, ker vzpostavlja moratorij na zahteve po predaji pravic do emisij, ki jih nalaga Direktiva 2003/87/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 (kakor je bila večkrat spremenjena, vključno z Direktivo 2008/101/ES (3) Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008), v zvezi z leti med državami EGP in skoraj vsemi državami, ki niso v EGP, ne razširja pa tega moratorija na lete med državami EGP in Švico?

               2.

               Če je tako, kakšno pravno sredstvo je treba zagotoviti tožeči stranki v položaju kot je družba Swiss International Airlines AG, ki je predala pravice do emisij v zvezi z leti v letu 2012 med državami EGP in Švico, da bi se ta tožeča stranka vrnila v položaj, v kakršnem bi bila, če leti med državami EGP in Švico ne bi bili izključeni iz moratorija? Zlasti:

                           a)

                           Ali je treba register popraviti tako, da bi odražal manjše število pravic, ki bi jih taka tožeča stranka morala predati, če bi bili leti v Švico in iz nje vključeni v moratorij?

                           b)

                           Če je tako, kaj (če sploh) morajo nacionalni pristojni organi in/ali nacionalna sodišča ukreniti, da se zagotovi vračilo predanih dodatnih pravic taki tožeči stranki?

                           c)

                           Ali ima taka tožeča stranka pravico, da od Evropskega parlamenta in Sveta v skladu s členom 340 PDEU zahteva odškodnino zaradi izgube, ki jo je imela zaradi predaje dodatnih pravic kot posledice Sklepa?

                           d)

                           Ali je treba tožeči stranki zagotoviti kakšno drugo obliko pravnega varstva, in če je tako, kakšno?

      (1)  Sklep št. 377/2013/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. aprila 2013 o začasnem odstopanju od Direktive 2003/87/ES o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti UL L 113, str. 1.

      (2)  Direktiva 2003/87/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (Besedilo velja za EGP) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 631.

      (3)  Direktiva 2008/101/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o spremembi Direktive 2003/87/ES zaradi vključitve letalskih dejavnosti v sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti (Besedilo velja za EGP) UL L 8, str. 3.


title: Zadeva C-531/10: Sklep predsednika Sodišča z dne 8. aprila 2011 – Evropska komisija proti Slovaški republiki

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/28

         Sklep predsednika Sodišča z dne 8. aprila 2011 – Evropska komisija proti Slovaški republiki
   (Zadeva C-531/10) (1)

   2011/C 252/63
   Jezik postopka: slovaščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 30, 29.1.2011.


title: Zadeva C-122/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia n °5 de Cartagena (Španija) 14. marca 2014 – Aktiv Kapital Portfolio Invesment proti Ángelu Luisu Egei Torregrosi

text:
               26.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 159/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia no 5 de Cartagena (Španija) 14. marca 2014 – Aktiv Kapital Portfolio Invesment proti Ángelu Luisu Egei Torregrosi
   (Zadeva C-122/14)
   2014/C 159/19
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de Primera Instancia no 5 de Cartagena

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Aktiv Kapital Portfolio Invesment

      Tožena stranka: Ángel Luis Egea Torregrosa

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba Direktivo 93/13 (1) razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, kot je španska ureditev, ki ne omogoča, da bi se [in] limine litis v poznejšem postopku izvršbe po uradni dolžnosti preveril sodni izvršilni naslov – sklep, ki ga je izdal sodnik in s katerim se je končal postopek izdaje plačilnega naloga, ker ni bil vložen ugovor – in obstoj nepoštenih pogojev v pogodbi, ki je bila podlaga za izdajo navedenega sklepa, katerega izvršba se predlaga, saj gre v skladu z nacionalnim pravom za res iudicata (člena 551 in 552 LEC v povezavi s členom 816(2) LEC)?

      (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).


title: Zadeva T-688/14 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 28. novembra 2014 – Airport Handling/Komisija (Začasna odredba — Državne pomoči — Obveznost izterjave pomoči, ki jo je javni upravljavec letališča dodelil hčerinski družbi, zadolženi za upravljanje — Likvidacija navedene družbe — Ustanovitev nove družbe, zadolžene za upravljanje — Sklep Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči zaradi preučitve obstoja gospodarske kontinuitete med družbama — Predlog za odlog izvršitve — Očitna nedopustnost tožbe v glavni stvari — Nedopustnost — Neobstoj nujnosti)

text:
               26.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/35

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 28. novembra 2014 – Airport Handling/Komisija
   (Zadeva T-688/14 R)
   ((Začasna odredba - Državne pomoči - Obveznost izterjave pomoči, ki jo je javni upravljavec letališča dodelil hčerinski družbi, zadolženi za upravljanje - Likvidacija navedene družbe - Ustanovitev nove družbe, zadolžene za upravljanje - Sklep Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči zaradi preučitve obstoja gospodarske kontinuitete med družbama - Predlog za odlog izvršitve - Očitna nedopustnost tožbe v glavni stvari - Nedopustnost - Neobstoj nujnosti))
   (2015/C 026/44)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Airport Handling SpA (Somma Lombardo, Italija) (zastopnika: R. Cafari Panico in F. Scarpellini, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: S. Noë in G. Conte, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za sprejetje začasnih ukrepov, ki se v bistvu nanaša na odlog izvršitve Sklepa Komisije C (2014) 4537 final z dne 9. julija 2014 o začetku formalnega postopka preiskave na podlagi člena 108(2) PDEU v zvezi z ustanovitvijo družbe Airport Handling (SA.21420 (2014/NN) – Italija – Ustanovitev družbe Airport Handling).

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Sklep z dne 29. septembra 2014 v zadevi T-688/14 R se razveljavi.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-629/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. septembra 2014 – Molda proti Komisiji (Okolje – Direktiva 2003/87/ES – Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov – Prehodne določbe glede usklajene brezplačne dodelitve pravic do emisije od leta 2013 – Sklep 2011/278/EU – Nacionalni izvedbeni ukrepi Nemčije – Določba o primeru, ki predstavlja pretirane težave – Svoboda podjetniške pobude – Lastninska pravica – Sorazmernost)

text:
               10.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 395/47

      Sodba Splošnega sodišča z dne 26. septembra 2014 – Molda proti Komisiji
      (Zadeva T-629/13) (1)

      ((Okolje - Direktiva 2003/87/ES - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov - Prehodne določbe glede usklajene brezplačne dodelitve pravic do emisije od leta 2013 - Sklep 2011/278/EU - Nacionalni izvedbeni ukrepi Nemčije - Določba o primeru, ki predstavlja pretirane težave - Svoboda podjetniške pobude - Lastninska pravica - Sorazmernost))
      (2014/C 395/59)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Molda AG (Dahlenburg, Nemčija) (zastopniki: I. Zenke, M.-Y. Vollmer, C. Telschow in A. Schulze, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: E. White, C. Hermes in K. Herrmann)

         Predmet

      Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 5. septembra 2013 v zvezi z nacionalnimi izvedbenimi ukrepi za prehodno brezplačno dodeljevanje pravic do emisije toplogrednih plinov v skladu s členom 11(3) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (2013/448/EU) (UL L 240, str. 27) v delu v katerem je bila z njegovim členom 1(1) za tretje obdobje trgovanja s pravicami do emisije od leta 2013 do leta 2020 zavrnjena dodelitev dodatnih pravic tožeči stranki, ki jih je ta zahtevala na podlagi določbe o primeru, ki predstavlja pretirane težave, iz člena 9(5) Treibhausgas-Emissionshandelsgesetz (nemški zakon o trgovanju s pravicami do emisije toplogrednih plinov) z dne 21. julija 2011.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Molda AG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 31, 1.2.2014.


title: Zadeva T-142/07: Tožba, vložena 4. maja 2007 – General Technic proti Komisiji

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/40

         Tožba, vložena 4. maja 2007 – General Technic proti Komisiji
   (Zadeva T-142/07)
   (2007/C 140/66)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: General Technic Sàrl (Luxembourg, Veliko vojvodstvo Luksemburg) (zastopnik: M. Nosbusch, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               na podlagi člena 230 ES naj se razglasi ničnost Odločbe Komisije z dne 21. februarja 2007 v zvezi s postopkom izvajanja členov 81 ES in 53 EGP v zadevi COMP/E-1/38.823 – Elevators and Escalators, kolikor se nanaša na GT;

               —

               podredno, naj se na podlagi člena 229 ES razveljavi oziroma zmanjša znesek globe, naložene s to odločbo;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka s to tožbo predlaga delno razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2007) 512 konč. z dne 21. februarja 2007 v zvezi s postopkom izvajanja členov 81 ES in 53 EGP (zadeva COMP/E-1/38.823 – PO/Dvigala in pomične stopnice), glede omejevalnega sporazuma na trgu vgradnje in vzdrževanja dvigal in tekočih stopnic v Belgiji, Nemčiji, Luksemburgu in na Nizozemskem, ki se nanaša na manipulacijo z javnimi razpisi, razdelitev trgov, določanje cen, dodelitev projektov in pogodb o prodaji, vgradnji, vzdrževanju in posodobitvi naprav in izmenjavi podatkov, kolikor se nanaša nanjo. Tožeča stranka podredno predlaga razveljavitev oziroma zmanjšanje globe, ki ji je bila naložena z izpodbijano odločbo.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja, da naj bi ji Komisija neutemeljeno naložila skupno in solidarno plačilo globe, naložene njeni podružnici, članici omejevalnega sporazuma. Zatrjuje, da naj bi Komisija prezrla vrsto in obseg njene kapitalske udeležbe v podružnici, ker naj bi bila tožeča stranka družba povsem finančnega značaja, brez lastne komercialne dejavnosti in da naj bi imela manjšinski delež v družbi ter naj ne bi bil večji od tistega, ki je potreben za zaščito njenih finančnih interesov. Tožeča stranka tudi zatrjuje, da Komisija naj ne bi pravno zadostno obrazložila njene vpletenosti v zadevni omejevalni sporazum, za razliko od osebne vloge njenega delničarja kot družbenika-poslovodje podružnice.