title: Zadeva C-303/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 17. junija 2011 – Maria Laura Altavista proti Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 17. junija 2011 – Maria Laura Altavista proti Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
   (Zadeva C-303/11)
   2011/C 252/40
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Maria Laura Altavista

      Tožena stranka: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Vprašanji za predhodno odločanje

               (a)

               Ali določba 4(4) iz Priloge k Direktivi 1999/70/ES (1), v skladu s katero je „obdobje pridobivanja kvalifikacij z opravljanjem dela, ki se nanašajo na posebne pogoje zaposlovanja, (…) enak(o) za delavce, zaposlene za določen čas in tudi za nedoločen čas, razen kjer so različne kvalifikacije, pridobljene z opravljanjem dela določeno obdobje, upravičljive iz objektivnih razlogov“, v povezavi z določbo 5, kot jo je že razložilo Sodišče, v skladu s katero je zakonita italijanska ureditev, ki v javnem sektorju prepoveduje spremembo delovnega razmerja za določen čas v delovno razmerje za nedoločen čas, nasprotuje nacionalni ureditvi o ustalitvi začasnih delavcev (člen 1(519) zakona št. 296/2006), ki dopušča neposredno zaposlitev delavcev, ki so že zaposleni za določen čas, za nedoločen čas kot izjemo od pravila javnega natečaja, vendar se jim ne upošteva delovna doba, pridobljena med delovnim razmerjem za določen čas, oziroma ali izguba delovne dobe, ki jo je določil nacionalni zakonodajalec, spada med izjeme iz „objektivnih razlogov“, da se tako zadosti zahtevi, da se prepreči imenovanje začasnih delavcev v uradniški naziv v škodo delavcev, ki so že uradniki, kar bi se zgodilo, če bi začasni uslužbenci ohranili prejšnjo delovno dobo?

               (b)

               Ali navedena določba 4(4) Priloge k Direktivi 1999/70/ES, v skladu s katero je „obdobje pridobivanja kvalifikacij z opravljanjem dela, ki se nanašajo na posebne pogoje zaposlovanja, (…) enak(o) za delavce, zaposlene za določen čas in tudi za nedoločen čas, razen kjer so različne kvalifikacije, pridobljene z opravljanjem dela določeno obdobje, upravičljive iz objektivnih razlogov“, v povezavi z določbo 5, kot jo je že razložilo Sodišče, v skladu s katero je zakonita italijanska ureditev, ki v javnem sektorju prepoveduje spremembo delovnega razmerja za določen čas v delovno razmerje za nedoločen čas, nasprotuje nacionalni ureditvi, ki ne glede na doseženo delovno dobo med trajanjem delovnega razmerja za določen čas določa, da se pogodba o zaposlitvi za določen čas izteče in se sklene nova pogodba o zaposlitvi za nedoločen čas, ki se razlikuje od predhodne pogodbe, pri tem pa se ne ohrani prejšnja delovna doba (člen 1(519) zakona št. 296/2006)?

      (1)  UL L 175, str. 43.


title: Zadeva T-392/13: Tožba, vložena 25. julija 2013 – La Ferla proti Komisiji in ECHA

text:
               5.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 291/3

         Tožba, vložena 25. julija 2013 – La Ferla proti Komisiji in ECHA
   (Zadeva T-392/13)
   2013/C 291/03
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Leone La Ferla SpA (Melilli, Italija) (zastopniki: G. Passalacqua, J. Occhipinti in G. Calcerano, odvetniki)

      Toženi stranki: Evropska agencija za kemikalije (ECHA), Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               navedene izpodbijane akte v celoti ali delno, kolikor Splošno sodišče meni, da je pravično in v skladu z interesi tožeče stranke, razglasi za nične;

               —

               ECHA zato naloži, da zneske, ki jih je neupravičeno prejela od tožeče stranke, vrne skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi ob upoštevanju revalorizacije od dneva, ko je družba Leone La Ferla Spa izvršila plačila na račun ECHA, do celotnega izplačila;

               —

               kumulativno ali alternativno ECHA naloži, naj povrne škodo, ki jo je utrpela družba Leone La Ferla Spa, v višini navedenih zneskov, ki jih je ECHA neupravičeno prejela od tožeče stranke, skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi ob upoštevanju revalorizacije od dneva, ko je družba Leone La Ferla Spa izvršila plačila na račun ECHA, do celotnega izplačila;

               —

               toženima strankama naloži plačilo vseh stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v tej zadevi nasprotuje odločbi, s katero je ECHA – ki je štela, da tožeča stranka ni dokazala, da je malo ali srednje veliko podjetje (MSP) – tožeči stranki odredila, naj plača pristojbine za registracijo, ki veljajo za velika podjetja, in naj plača s tem povezano upravno takso.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom tožeča stranka zatrjuje, da je ECHA nezakonito prekoračila svoja pooblastila, ki so omejena na vodenje postopka preverjanja, ali ima tožeče podjetje pravico do znižane pristojbine, namenjene MSP, s tem, da je namesto Komisije sprejela odločbo glede te pravice in s tem, da je pri ugotavljanju, ali ima tožeča stranka status MSP, samovoljno uporabila drugačna vsebinska merila od tistih, ki jih je Komisija določila v Uredbi (ES) št. 240/2008 (1).
               Pooblastilo za sprejemanje odločb glede pravice do znižane pristojbine, namenjene MSP, bi namreč zajemalo tudi presojo o tem, ali se za velikost registriranega podjetja uporabljajo merila iz Priporočila 2003/361/ES o Skupnostnem financiranju MSP, kar pa ni v pristojnosti tajništva ECHA, temveč le Komisije, kajti niti v Uredbi REACH niti v Izvedbenih uredbah Komisije ni določen pojem ad hoc.
               Poleg tega Uredba Komisije (ES) št. 340/2008 o ugotovitvi statusa MSP izrecno določa, da podmerila iz Priporočila 2003/361/ES, ki se nanašajo na družbe z deleži v drugih podjetjih, veljajo samo za podjetja s sedežem zunaj Evropske unije. To pa pomeni, da pri oceni velikosti podjetja s sedežem v Uniji za preverjanje pravice tega podjetja do znižane pristojbine teh meril ni mogoče uporabiti.

               2.

               Tožeča stranka z drugim tožbenim razlogom zatrjuje, da je ECHA vsekakor nezakonito uporabila zgoraj navedena podmerila v obravnavani zadevi, pri čemer ni upoštevala, da je družba Leone La Ferla S.p.a po strukturi družinsko podjetje, saj imajo njene deleže v celoti v lasti trije bratje La Ferla. Zato se tudi ob uporabi navedenih podmeril ne bi smelo upoštevati družbenih razmerij in zvez z ostalimi podjetji, saj vsa druga podjetja, ki so povezana s tožečo stranko, ne delujejo na istem trgu, niti na sosednjih trgih (člen 3, točka 3, Priloge 1 k Priporočilu 361/2003/ES).

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom tožeča stranka očita, da je podpis izvršnega direktorja ECHA izpodbijanega ukrepa nezakonit, saj v Uredbi REACH ni določeno, da lahko izvršni direktor sprejema odločbe v zvezi z velikostjo podjetij, ki prosijo za registracijo.

               4.

               Tožeča stranka s četrtim tožbenim razlogom zatrjuje nezakonitost odločb ECHA MB/D/29/2010 in MB/D/21/2012/D, s katerima je agencija določila znesek tako imenovane „upravne takse“, pri čemer je samovoljno modulirala razne vrednosti, dejanska obdavčitev pa bo opravljena samo na podlagi najvišjega zneska. Ti odločbi sta nezakoniti – s čimer so nezakoniti tudi izvedbeni ukrepi – zato, ker mora Komisija določiti natančen znesek vseh pristojbin in taks, določenih v Uredbi REACH (ECHA lahko zgolj sestavi razvrstitev „drugih“ storitev, to je tistih, ki ne spadajo v sistem REACH), in ob upoštevanju dejstva, da bo tako imenovana „upravna taksa“ vplačana v proračun ECHA. Ker ima poleg tega navedena „taksa“ naravo upravne sankcije z odvračalnim učinkom neprimernih ali nekooperativnih ravnanj podjetij v smislu Uredbe REACH, jo morajo opredeliti države članice.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 340/2008 z dne 16. aprila 2008 o pristojbinah in taksah, plačljivih Evropski agenciji za kemikalije na podlagi Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH) (UL L 107, str. 6).


title: Zadeva T-272/13: Tožba, vložena 21. maja 2013 – Max Mara Fashion Group proti UUNT – Mackays Stores (M&Co.)

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/47

         Tožba, vložena 21. maja 2013 – Max Mara Fashion Group proti UUNT – Mackays Stores (M&Co.)
   (Zadeva T-272/13)
   2013/C 207/78
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Max Mara Fashion Group Srl (Torino, Italija) (zastopnik: F. Terrano, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Mackays Stores Ltd (Renfrew, Združeno kraljestvo)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo drugega Odbora za pritožbe UUNT z dne 7. marca 2013 v zadevi R 1199/2012-2;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka z besednim elementom „M&Co.“ za proizvode in storitve iz razredov 25 in 35 – prijava znamke Skupnosti št. 9 128 679

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: figurativne znamke z besednim elementom „MAX&Co.“ za proizvode in storitve iz razredov 18, 24, 25, 35, 42

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009


title: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. julija 2005 v zadevi C-5/03: Helenska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti (EKUJS — Izključitev nekaterih izdatkov — Sadje in zelenjava — Pomaranče — Živalske premije — Govedo — Ovce in koze)

text:
               1.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/1

      SODBA SODIŠČA

   (tretji senat)
   z dne 7. julija 2005
   v zadevi C-5/03: Helenska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (EKUJS - Izključitev nekaterih izdatkov - Sadje in zelenjava - Pomaranče - Živalske premije - Govedo - Ovce in koze)
   (2005/C 243/01)
   Jezik postopka: grščina
   V zadevi C-5/03, Helenska republika (zastopnika: S. Charitaki in E. Svolopoulou) proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnica: M. Condou-Durande, ob sodelovanju z N. Korogiannakis), zaradi ničnostne tožbe na podlagi člena 230 ES, vložene dne 3. januarja 2003, je Sodišče (tretji senat), v sestavi A. Rosas (poročevalec), predsednik senata, A. Borg Barthet, J.-P. Puissochet, J. Malenovský in U. Lõhmus, sodniki, generalni pravobranilec: L. A. Geelhoed, sodni tajnik: L. Hewlett, glavna administratorka, dne 7. julija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Odločba Komisije 2002/881/ES z dne 5. novembra 2002 o ukinitvi financiranja Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Jamstveni oddelek, nekaterih izdatkov držav članic se razglasi za nično, ker je odpravila financiranje Skupnosti 2 % izdatkov za sadje in zelenjavo.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Helenski republiki se naložita dveh tretjini stroškov Komisije Evropskih skupnosti.

               4.

               Stranki nosita svoje preostale stroške.

      (1)  UL C 55, 8.3.2003.


title: Zadeva T-746/15 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 18. januarja 2016 – Biofa/Komisija (Začasna odredba — Fitofarmacevtsko sredstvo — Odobritev osnovne snovi natrijev hidrogenkarbonat — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti)

text:
               7.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/17

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 18. januarja 2016 – Biofa/Komisija
   (Zadeva T-746/15 R)
   ((Začasna odredba - Fitofarmacevtsko sredstvo - Odobritev osnovne snovi natrijev hidrogenkarbonat - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti))
   (2016/C 090/24)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Biofa AG (Münsingen, Nemčija) (zastopnika: C. Stallberg in S. Knoblich, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: G. von Rintelen, F. Moro in P. Ondrüsek, zastopniki)

      Predmet

   Izvedbena uredba Komisije (EU) 2015/2069 z dne 17. novembra 2015 o odobritvi osnovne snovi natrijev hidrogenkarbonat v skladu z Uredbo (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet ter o spremembi Priloge k Izvedbeni uredbi Komisije (EU) št. 540/2011 (UL L 301, str. 42).

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


               16.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/44

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 19. marca 2009 — FMC Chemical in drugi proti Komisiji
   (Združeni zadevi T-349/07 in T-350/07) (1)

   2009/C 113/89

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 269, 10.11.2007.


title: Zadeva T-10/08: Tožba, vložena 7. januarja 2008 – Kwang Yang Motor proti UUNT – Honda Giken Kogyo (Videz motorja z notranjim zgorevanjem)

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/58

         Tožba, vložena 7. januarja 2008 – Kwang Yang Motor proti UUNT – Honda Giken Kogyo (Videz motorja z notranjim zgorevanjem)
   (Zadeva T-10/08)
   (2008/C 64/93)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Kwang Yang Motor Co. Ltd (Kaohsiung City, Tajvan) (zastopnika: P. Rath in W. Festl-Wietek, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha Co. Ltd (Tokyo, Japonska)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se razveljavi odločba tretjega odbora za pritožbe UUNT v zadevi R 1337/2006-3 z dne 8. oktobra 2007, ki je bila zastopnikom tožeče stranke vročena 30. oktobra 2007;

               —

               naj se plačilo stroškov postopka pred Sodiščem prve stopnje in odborom za pritožbe naloži UUNT.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Registriran model Skupnosti, ki je predmet zahteve za razglasitev ničnosti: Registriran model Skupnosti za „motor z notranjim zgorevanjem“ – Model Skupnosti št. 000 163 290 – 0001.

      Imetnik modela Skupnosti: Tožeča stranka.

      Stranka, ki zahteva razglasitev ničnosti modela Skupnosti: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha Co. Ltd.

      Model stranke, ki zahteva razglasitev ničnosti: Registriran model ZDA za „motor z notranjim zgorevanjem“ – Patent št. D 367 070.

      Odločba oddelka za ničnost: Zahteva za razglasitev ničnosti se v celoti zavrne.

      Odločba odbora za pritožbe: Razveljavitev odločbe oddelka za ničnost in razglasitev ničnosti modela.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 4 in 6 Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002 o modelih Skupnosti.


title: Zadeva C-365/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d’État (Belgija) 1. julija 2013 – Ordre des architects proti État Belge

text:
               21.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d’État (Belgija) 1. julija 2013 – Ordre des architects proti État Belge
   (Zadeva C-365/13)
   2013/C 274/11
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d’État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ordre des architects

      Tožena stranka: État Belge

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člena 21 in 49 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/36/ES (1) z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij v delih, v katerih vsaki državi članici nalagata, naj zadevnim dokazilom v zvezi z dostopom do poklicnih dejavnosti in njihovim opravljanjem na svojem ozemlju priznava enako veljavo kot dokazilom o formalnih kvalifikacijah, ki jih sama izdaja, razlagati tako, da državi prepovedujeta, da od imetnika dokazila o formalnih kvalifikacijah za arhitekta, ki je v skladu s členom 46 ali 49(1) navedene direktive, zahteva, da mora za vpis v imenik zbornice arhitektov izpolnjevati tudi pogoje glede opravljanja pripravništva ali izkušenj, enakovrednih tistim, ki se zahtevajo od imetnikov diplom iz arhitekture, podeljenih na njenem ozemlju po njihovi pridobitvi?

      (1)  UL L 255, str. 22.


title: Zadeva T-121/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. marca 2009 – Borax Europe proti Komisiji ( Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokumenti in zvočni posnetki — Zavrnitev dostopa — Izjema glede varstva zasebnosti in integritete posameznika — Izjema, ki se nanaša na varstvo postopka odločanja )

text:
               18.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/23

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. marca 2009 – Borax Europe proti Komisiji
   (Zadeva T-121/05) (1)

   („Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti in zvočni posnetki - Zavrnitev dostopa - Izjema glede varstva zasebnosti in integritete posameznika - Izjema, ki se nanaša na varstvo postopka odločanja“)
   2009/C 90/35
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Borax Europe Ltd (Guildford, Združeno kraljestvo) (zastopnika: D. Vandermeersch in K. Nordlander, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: P. Costa de Oliveira in I. Chatzigiannis, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razveljavitev sklepa generalnega sekretarja Komisije z dne 17. januarja 2005, s katerim je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke v zvezi z dostopom do nekaterih dokumentov in zvočnih zapisov srečanja delovne skupine, zadolžene za pripravo 30. prilagajanja na tehnični napredek Direktive Sveta 67/548/EGS z dne 27. junija 1967 o približevanju zakonov in drugih predpisov v zvezi z razvrščanjem, pakiranjem in označevanjem nevarnih snovi (UL L 196, str. 1).

      Izrek

               1)

               Sklep generalnega sekretarja Komisije z dne 17. januarja 2005, s katerim je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke v zvezi z dostopom do nekaterih dokumentov in zvočnih zapisov srečanja delovne skupine, zadolžene za pripravo 30. prilagajanja na tehnični napredek Direktive Sveta 67/548/EGS z dne 27. junija 1967 o približevanju zakonov in drugih predpisov v zvezi z razvrščanjem, pakiranjem in označevanjem nevarnih snovi, se razveljavi.

               2)

               Komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 143, 11.6.2005.


title: Zadeva C-241/13: Tožba, vložena 29. aprila 2013 – Evropska komisija proti Republiki Estoniji

text:
               29.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/11

         Tožba, vložena 29. aprila 2013 – Evropska komisija proti Republiki Estoniji
   (Zadeva C-241/13)
   2013/C 189/22
   Jezik postopka: estonščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: O. Beynet, M. Heller in L. Naaber-Kivisoo)

      Tožena stranka: Republika Estonija

      Predlog tožeče stranke

   Komisija Sodišču predlaga,

               —

               naj ugotovi, da Republika Estonija s tem, da ni sprejela vseh predpisov, potrebnih za prenos člena 2, točke 10, 20 in 22, člena 3(3) in (4), člena 7(3), člena 9(5), (7) in (12), člena 10(5), člena 11(5)(a) in (b), člena 12, člena 13, člena 15, člena 16, člena 26(2)(b), člena 26(2)(c), drugi, četrti in peti stavek, člena 26(2)(d), tretji in četrti stavek, člena 26(3), člena 27(2), člena 33, člena 36(4), drugi in četrti pododstavek, člena 36(6) in (8), člena 36(9), tretji pododstavek, člena 41(1)(d), (e), (i), (k), (n), (p), (q) in (s), člena 41(6)(c), člena 41(9), drugi in tretji stavek, člena 41(10), člena 44(3), Direktive 2009/73/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 2003/55/ES ter točke 1(a), odstavek 1, druga, tretja, peta in sedma alinea, točke 1(a), odstavek 2, točke 1(b), (d), (f), (h), (i) in (j) ter točke 2 Priloge I k tej direktivi, vsekakor pa s tem, da o predpisih za prenos te direktive ni obvestila Komisije, ni izpolnila svojih obveznosti na podlagi člena 54(1) navedene direktive;

               —

               naj Republiki Estoniji zaradi kršitve obveznosti obvestitve o ukrepih za prenos direktive v skladu s členom 260(3) PDEU naloži plačilo denarne kazni 4224 EUR na dan od dne izreka sodbe Sodišča;

               —

               naj Republiki Estoniji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos te direktive je potekel 3. marca 2011.

      (1)  UL L 211, str. 94.


title: Zadeva C-533/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 17. novembra 2010 vložilo Tribunal d'instance de Roubaix (Francija) – CIVAD SA proti Receveur des douanes de Roubaix, Directeur régional des douanes et droits indirects de Lille, Administration des douanes

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 17. novembra 2010 vložilo Tribunal d'instance de Roubaix (Francija) – CIVAD SA proti Receveur des douanes de Roubaix, Directeur régional des douanes et droits indirects de Lille, Administration des douanes
   (Zadeva C-533/10)
   ()
   2011/C 30/38
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal d'instance de Roubaix

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: CIVAD SA

      Tožene stranke: Receveur des douanes de Roubaix, Directeur régional des douanes et droits indirects de Lille, Administration des douanes

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali pomeni nezakonitost uredbe Skupnosti, proti kateri gospodarski subjekt niti dejansko niti pravno ne more vložiti individualne ničnostne tožbe, zanj višjo silo, ki mu dovoljuje prekoračitev roka iz člena 236(2), [drugi pododstavek,] carinskega zakonika Skupnosti (1)?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali določbe člena 236[(2), tretji pododstavek], carinskega zakonika Skupnosti, carinskim organom nalagajo, da po uradni dolžnosti vrnejo protidampinške dajatve, kadar je bilo z izpodbijanjem zakonitosti njihovega plačila s strani države članice Svetovne trgovinske organizacije (STO) ugotovljeno, da so nezakonite:

                           1.

                           od prvega sporočila zadevne države, ki izpodbija zakonitost protidampinške uredbe;

                           2.

                           od poročila posebne skupine, ki je ugotovila nezakonitost protidampinške uredbe;

                           3.

                           od poročila pritožbenega organa STO, zaradi katerega je Evropska skupnost priznala nezakonitost protidampinške uredbe?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1).


title: Zadeva T-303/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2011 – Leopardi Dittajuti proti UUNT – Llopart Vilarós (CONTE LEOPARDI DITTAJUTI)

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/66

      Sklep Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2011 – Leopardi Dittajuti proti UUNT – Llopart Vilarós (CONTE LEOPARDI DITTAJUTI)
      (Zadeva T-303/11) (1)

      (2012/C 25/126)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 238, 13.8.2011.


title: Sodba Sodišča z dne 6. decembra 2013 v zadevi E-15/13 – Nadzorni organ Efte proti Islandiji (Država EGP ni izpolnila svojih obveznosti – Direktiva 2009/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o opustitvenih tožbah zaradi varstva interesov potrošnikov)

text:
               27.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/14

      SODBA SODIŠČA

   z dne 6. decembra 2013
   v zadevi E-15/13
   Nadzorni organ Efte proti Islandiji
   (Država EGP ni izpolnila svojih obveznosti – Direktiva 2009/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o opustitvenih tožbah zaradi varstva interesov potrošnikov)
   2014/C 88/11
   V zadevi E-15/13, Nadzorni organ Efte proti Islandiji – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Islandija, ker v predpisanem roku ni sprejela ali uradno obvestila Nadzornega organa Efte o sprejetju potrebnih ukrepov za izvajanje akta iz točke 7d Priloge XIX k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2009/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o opustitvenih tožbah zaradi varstva interesov potrošnikov), kakor je bil prilagojen s Protokolom št. 1 k Sporazumu EGP, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta in člena 7 Sporazuma EGP – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher, sodnik Per Christiansen in sodnik poročevalec Páll Hreinsson, 6. decembra 2013 izdalo sodbo,
   katere izrek se glasi:

               1.

               Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov za izvajanje akta iz točke 7d Priloge XIX k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2009/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o opustitvenih tožbah zaradi varstva interesov potrošnikov), kakor je bil prilagojen s Protokolom št. 1 k Sporazumu EGP, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta in člena 7 Sporazuma EGP.

               2.

               Republiki Islandiji se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva T-418/10: Tožba, vložena 15. septembra 2010 – voestalpine in voestalpine Austria Draht proti Komisiji

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/59

         Tožba, vložena 15. septembra 2010 – voestalpine in voestalpine Austria Draht proti Komisiji
   (Zadeva T-418/10)
   ()
   2010/C 301/95
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: voestalpine AG (Linz, Avstrija), voestalpine Austria Draht GmbH (Bruck an der Mur, Avstrija) (zastopnika: A. Ablasser Neuhuber in G. Fussenegger, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožečih strank

               —

               Razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2010) 4387 konč. z dne 30. junija 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma o EGP v zadevi COMP/38.344 – Jeklo za prednapenjanje, v delu, v katerem se nanaša na tožeči stranki;

               —

               podredno, zmanjšanje globe, ki je bila tožečima strankama naložena v členu 2 Sklepa;

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka izpodbija Sklep Komisije C(2010) 4387 konč. z dne 30. junija 2010 v zadevi COMP/38.344 – Jeklo za prednapenjanje. V izpodbijani odločbi so bile tožeči stranki in drugim podjetjem naložene globe zaradi kršitev člena 101 PDEU ter člena 53 Sporazuma o EGP. Po mnenju Komisije naj bi sodelovale pri nadaljevani kršitvi in/ali usklajenem ravnanju v sektorju jekla za prednapenjanje na skupnem trgu in EGP.
   Tožeči stranki v podporo svoje tožbe navajata tri tožbene razloge.
   Kot prvi tožbeni razlog tožeči stranki navajata, da nista kršili člena 101 PDEU. V tej zvezi zatrjujeta, da jima je bilo sodelovanje pripisano izključno zaradi trgovskega zastopnika v Italiji, vendar ta trgovski zastopnik tožečih strank pri srečanjih „Cluba Italia“ sploh ni zastopal; tožečima strankama se zaradi pomanjkanja poslovne enotnosti ne more pripisati ravnanja neekskluzivnega trgovskega zastopnika, samodejno pripisanje ravnanj neekskluzivnega trgovskega zastopnika, kot je to storila tožena stranka, naj bi bilo v nasprotju s sodno prakso Sodišča, tožeči stranki pa naj ne bi bili seznanjeni z ravnanji trgovinskega zastopnika. Podredno navajata, da naj bi bilo obdobje trajanja kršitve za tožeči stranki napačno določeno.
   V okviru drugega tožbenega razloga tožeči stranki oporekata temu, da naj bi sodelovali pri enotni, kompleksni in nadaljevani kršitvi. V tej zvezi med drugim navajata, da bi bilo treba kršitev v „Clubu Italia“ ločiti od drugih kršitev, navedenih v izpodbijanem sklepu. Nadalje navajata, da nista sodelovali pri enotni, kompleksni in nadaljevani kršitvi, ker nista bili seznanjeni s celotnim načrtom, slednjega razumno tudi ne bi mogli predvideti in ne bi bili pripravljeni prevzeti tveganja, ki iz tega izhaja.
   Nazadnje se kot tretji tožbeni razlog navaja napaka pri določitvi zneska globe. Tožeči stranki v tej zvezi uveljavljata kršitev načela sorazmernosti, ker je bila naložena nesorazmerno visoka globa v povezavi z novimi (nepredvidenimi) vprašanjih, enaka globa pri sami seznanjenosti s kršitvijo drugih podjetij. Nazadnje naj bi bilo kršeno načelo enakega obravnavanja, Smernice o načinu določanja glob (1), pravica do obrambe ter pravica do poštenega sojenja.

      (1)  Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 (UL 2006, C 210, str. 2).


title: Zadeva T-328/17: Tožba, vložena 26. maja 2017 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI)

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/56

         Tožba, vložena 26. maja 2017 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI)
   (Zadeva T-328/17)
   (2017/C 239/69)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikozija, Ciper) (zastopnika: S. Malynicz, QC, in V. Marsland, solicitor)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: J. Dairies EOOD (Sofija, Bolgarija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije, ki vsebuje besedni element „BBQLOUMI“ – Prijava št. 13 069 034

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 16. marca 2017 v zadevi R 497/2016-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva F-80/10: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 29. septembra 2011 – AJ proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Napredovanje — Člena 43 in 45 Kadrovskih predpisov — Ocenjevalno poročilo — Očitna napaka pri presoji — Obrazložitev)

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/24

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 29. septembra 2011 – AJ proti Komisiji
   (Zadeva F-80/10)
   (Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Člena 43 in 45 Kadrovskih predpisov - Ocenjevalno poročilo - Očitna napaka pri presoji - Obrazložitev)
   2012/C 138/48
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: AJ (Waterloo, Belgija) (zastopnika: S. Rodrigues in C. Bernard-Glanz, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Berscheid in C. Berardis-Kayser, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila tožeče stranke za obdobje od 1. januarja 2008 do 31. decembra 2008.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               AJ nosi lastne stroške, naloži pa se mu tudi plačilo stroškov Komisije.


title: Zadeva C-551/08: Tožba, vložena 11. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Poljski

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/9

         Tožba, vložena 11. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-551/08)
   (2009/C 55/15)
   Jezik postopka: poljščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: N. Yerrell in M. Kaduczak, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Poljska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Republika Poljska s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/68/ES z dne 16. novembra 2005 o pozavarovanju in o spremembi direktiv Sveta 73/239/EGS, 92/49/EGS ter direktiv 98/78/ES in 2002/83/ES (1), v vsakem primeru pa, ker o tem ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 64 te direktive.

               —

               Republiki Poljski naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2005/68/ES se je iztekel 10. decembra 2007.

      (1)  UL L 323, 9.12.2005, str. 1.


title: Zadeva T-418/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. oktobra 2016 – Sina Bank/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečevanja širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Ničnostna tožba — Rok za vložitev tožbe — Prilagoditev predlogov — Dopustnost — Obveznost obrazložitve — Pravica do obrambe — Pravica do učinkovitega sodnega varstva — Očitna napaka pri presoji — Sprememba časovnih učinkov razglasitve ničnosti)

text:
               28.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 441/16

      Sodba Splošnega sodišča z dne 18. oktobra 2016 – Sina Bank/Svet
      (Zadeva T-418/14) (1)

      ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečevanja širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Ničnostna tožba - Rok za vložitev tožbe - Prilagoditev predlogov - Dopustnost - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Očitna napaka pri presoji - Sprememba časovnih učinkov razglasitve ničnosti))
      (2016/C 441/20)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Sina Bank (Teheran, Iran) (zastopnika: B. Mettetal in C. Wucher North, odveznika)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: B. Driessen in D. Gicheva, agenta)

         Predmet

      Tožba na podlagi člena 263 PDEU, katere predmet je, prvič, razglasitev ničnosti Sklepa Sveta, kot izhaja iz Obvestila z dne 15. marca 2014 za osebe in subjekte, na katere se nanašajo omejevalni ukrepi, določeni s Sklepom Sveta 2010/413/SZVP in Uredbo Sveta (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL 2014, C 77, str. 1), o ohranitvi vpisa imena tožeče stranke na seznamu iz Priloge II k Sklepu Sveta z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (2010/413/SZVP) (UL 2010, L 195, str. 39), kakor je bil spremenjen s Sklepom Sveta 2010/644/SZVP z dne 25. oktobra 2010 (UL 2010, L 281, str. 81), in iz Priloge IX k Uredbi Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL 2012, L 88, str. 1), in drugič, Sklepa Sveta 2014/776/SZVP z dne 7. novembra 2014 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP (UL 2014, L 325, str. 19), Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1202/2014 z dne 7. novembra 2014 o izvajanju Uredbe št. 267/2012 (UL 2014, L 325, str. 3), Sklepa Sveta (SZVP) 2015/1008 z dne 25. junija 2015 o spremembi Sklepa 2010/413 (UL 2015, L 161, str. 19), in Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2015/1001 z dne 25. junija 2015 o izvajanju Uredbe št. 267/2012 (UL 2015, L 161, str. 1) v delih, v katerih je bil s temi akti ohranjen vpis imena tožeče stranke na seznamu iz Priloge II k Sklepu 2010/413, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2010/644, in iz Priloge IX k Uredbi št. 267/2012.

         Izrek

                  1.

                  Sklep Sveta Evropske unije, kot izhaja iz Obvestila z dne 15. marca 2014 za osebe in subjekte, na katere se nanašajo omejevalni ukrepi, določeni s Sklepom Sveta 2010/413/SZVP in Uredbo Sveta (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu, o ohranitvi vpisa imena družbe Sina Bank na seznamu iz Priloge II k Sklepu Sveta z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP, kakor je bil spremenjen s Sklepom Sveta 2010/644/SZVP z dne 25. oktobra 2010, in iz Priloge IX k Uredbi Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010, se razglasi za ničen.

                  2.

                  Sklep Sveta 2014/776/SZVP z dne 7. novembra 2014 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP, Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1202/2014 z dne 7. novembra 2014 o izvajanju Uredbe št. 267/2012, Sklep Sveta (SZVP) 2015/1008 z dne 25. junija 2015 o spremembi Sklepa 2010/413 in Izvedbena uredba Sveta (EU) 2015/1001 z dne 25. junija 2015 o izvajanju Uredbe št. 267/2012 se v delih, v katerih je bil s temi akti ohranjen vpis imena družbe Sina Bank na seznamu iz Priloge II k Sklepu 2010/413, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2010/644, oziroma iz Priloge IX k Uredbi št. 267/2012, razglasijo za nične.

                  3.

                  Učinki Sklepa 2015/1008 so ohranjeni glede družbe Sina Bank od datuma začetka njegove veljavnosti do datuma izteka roka za pritožbo zoper to sodbo, navedenega v členu 56, prvi odstavek, Statuta Sodišča Evropske unije, ali, če je zoper to sodbo v tem roku vložena pritožba, do datuma zavrnitve te pritožbe.

                  4.

                  Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 282, 25.8.2014.


title: Zadeva T-79/13: Tožba, vložena 11. februarja 2013 – Accorinti in drugi proti ECB

text:
               6.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 101/26

         Tožba, vložena 11. februarja 2013 – Accorinti in drugi proti ECB
   (Zadeva T-79/13)
   2013/C 101/56
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Alessandro Accorinti (Nichelino, Italija), Michael Acherer (Bressanone, Italija), Giuliano Agostinetti (Mestre, Italija), Marco Alagna (Milano, Italija), Riccardo Alagna (Milano, Italija), Agostino Amalfitano (Forio, Italija), Emanuela Amsler (Torino, Italija), Francine Amsler (Torino, Italija), Alessandro Anelli (Bellinzago Novarese, Italija), Angelo Giovanni Angione (Potenza, Italija), Giancarlo Antonelli (Verona, Italija), Giuseppe Aronica (Licata, Italija), Elisa Arsenio (Sesto San Giovanni, Italija), Pasquale Arsenio (Sesto San Giovanni, Italija), Luigi Azzano (Concordia Sagittaria, Italija), Giovanni Baglivo (Lecce, Italija), Mario Bajeli (Bergamo, Italija) Stefano Baldoni (Matera, Italija), Giulio Ballini (Lonato, Italija), Antonino Barbara (Neapelj, Italija), Armida Baron (Cassola, Italija), Paolo Baroni (Rim, Italija), Lucia Benassi (Scandiano, Italija), Michele Benelli (Madignano, Italija), Erich Bernard (Lana, Italija), Flaminia Berni (Rim, Italija), Luca Bertazzini (Monza, Italija), Adriano Bianchi (Casale Corte Cerro, Italija), Massimiliano Bigi (Montecchio Emilia, Italija), Daniele Fabrizio Bignami (Milano, Italija), Sergio Borghesi (Coredo, Italija), Borghesi Srl (Cles, Italija), Sergio Bovini (Cogoleto, Italija), Savino Brizzi (Torino, Italija), Annunziata Brum (Badiola, Italija), Christina Brunner (Laives, Italija), Giovanni Busso (Caselette, Italija), Fabio Edoardo Cacciuttolo (Milano, Italija), Vincenzo Calabrò (Rim, Italija), Carlo Cameranesi (Ancona, Italija), Giuseppe Campisciano (Besana in Brianza, Italija), Allegra Canepa (Pisa, Italija), Luca Canonaco (Como, Italija), Piero Cantù (Vimercate, Italija), Fabio Capelli (Tortona, Italija), Gianluca Capello (Sanremo, Italija), Sergio Capello (Sanremo, Italija), Filippo Caracciolo di Melito (Lucca, Italija), Mario Carchini (Carrara, Italija), Filippo Carosi (Rim, Italija), Elena Carra (Rim, Italija), Claudio Carrara (Nembro, Italija), Ivan Michele Casarotto (Verona, Italija), Anna Maria Cavagnetto (Torino, Italija), Gabriele Lucio Cazzulani (Segrate, Italija), Davide Celli (Rimini, Italija), Antonio Cerigato (Ferrara, Italija), Paolo Enrico Chirichilli (Rim, Italija), Celestino Ciocca (Rim, Italija), Mariagiuseppa Civale (Milano, Italija), Benito Colangelo (Bollate, Italija), Roberto Colicchio (Milano, Italija), Edoardo Colli (Trst, Italija), Nello Paolo Colombo (Casatenovo, Italija), Mario Concini (Tuenno, Italija), Marika Congestrì (S. Onofrio, Italija), Luigi Corsini (Pistoia, Italija), Maria Chiara Corsini (Genova, Italija), Aniello Cucurullo (Civitavecchia, Italija), Roberto Cugola (Melara, Italija), Roberto Cupioli (Rimini, Italija), Giuseppe D’Acunto (Lucca - S. Anna, Italija), Stefano D’Andrea (Ancona, Italija), Nazzareno D’Amici (Rim, Italija), Michele Danelon (Gruaro, Italija), Piermaria Carlo Davoli (Milano, Italija), Iole De Angelis (Rim, Italija), Roberto De Pieri (Treviso, Italija), Stefano De Pieri (Martellago, Italija), Ario Deasti (Sanremo, Italija), Stefano Marco Debernardi (Aosta, Italija), Gianfranco Del Mondo (Casoria, Italija), Salvatore Del Mondo (Gaeta, Italija), Gianmaria Dellea (Castelveccana, Italija), Rocco Delsante (Langhirano, Italija), Gianmarco Di Luigi (Sant’Antimo, Italija), Alessandro Di Tomizio (Reggello, Italija), Donata Dibenedetto (Altamura, Italija), Angela Dolcini (Pavia, Italija), Denis Dotti (Milano, Italija), Raffaele Duino (San Martino Buon Albergo, Italija), Simona Elefanti (Montecchio Emilia, Italija), Maurizio Elia (Rim, Italija), Claudio Falzoni (Besnate, Italija), Enrico Maria Ferrari (Rim, Italija), Giuseppe Ferraro (Pago Vallo Lauro, Italija), Fiduciaria Cavour Srl (Rim, Italija), Giorgio Filippello (Caccamo, Italija), Giovanni Filippello (Caccamo, Italija), Dario Fiorin (Benetke, Italija), Guido Fortunati (Verona, Italija), Achille Furioso (Agrigento, Italija), Monica Furlanis (Concordia Sagittaria, Italija), VItalijano Gaglianese (San Giuliano Terme, Italija), Antonio Galbo (Palermo, Italija), Gianluca Gallino (Milano, Italija), Giandomenico Gambacorta (Rim, Italija), Federico Gatti (Besana in Brianza, Italija), Raffaella Maria Fatima Gerardi (Lavello, Italija), Mauro Gini (Bressanone, Italija), Barbara Giudiceandrea (Rim, Italija), Riccardo Grillini (Lugo, Italija), Luciano Iaccarino (Verona, Italija), Vittorio Iannetti (Carrara, Italija), Franz Anton Inderst (Marlengo, Italija), Alessandro Lepore (Giovinazzo, Italija), Hermann Kofler (Merano, Italija), Fabio Lo Presti (Ponte S. Pietro, Italija), Silvia Locatelli (Brembate, Italija), Nicola Lozito (Grumo Appula, Italija), Rocco Lozito (Grumo Appula, Italija), Fabio Maffoni (Soncino, Italija), Silvano Maffoni (Orzinuovi, Italija), Bruno Maironi Da Ponte (Bergamo, Italija), Franco Maironi Da Ponte (Bergamo, Italija), Michele Maironi Da Ponte (Bergamo, Italija), Francesco Makovec (Lesmo, Italija), Concetta Mansi (Matera, Italija), Angela Marano (Melito di Napoli, Italija), Bruno Marchetto (Milano, Italija), Fabio Marchetto (Milano, Italija), Sergio Mariani (Milano, Italija), Lucia Martini (Scandicci, Italija), Alessandro Mattei (Treviso, Italija), Giorgio Matterazzo (Seregno, Italija), Mauro Mazzone (Verona, Italija), Ugo Mereghetti (Brescia, Italija), ki je zastopnik Fulvie Mereghetti (Casamassima, Italija), Vitale Micheletti (Brescia, Italija), Giuseppe Mignano (Genova, Italija), Fabio Mingo (Ladispoli, Italija), Giovanni Minorenti (Guidonia Montecelio, Italija), Filippo Miuccio (Rim, Italija), Fulvio Moneta Caglio de Suvich (Milano, Italija), Giancarlo Monti (Milano, Italija), Angelo Giuseppe Morellini (Besana in Brianza, Italija), Barbara Mozzambani (San Martino Buon Albergo, Italija), Mario Nardelli (Gubbio, Italija), Eugenio Novajra (Udine, Italija), Giorgio Omizzolo (Baone, Italija), Patrizia Paesani (Rim, Italija), Daniela Paietta (Arona, Italija), Luigi Paparo (Volla, Italija), Davide Pascale (Milano, Italija), Salvatore Pasciuto (Gaeta, Italija), Sergio Pederzani (Ossuccio, Italija), Aldo Perna (Neapelj, Italija), Marco Piccinini (San Mauro Torinese, Italija), Nicola Piccioni (Soncino, Italija), Stefano Piedimonte (Neapelj, Italija), Mauro Piliego (Bolzano, Italija), Vincenzo Pipolo (Rim, Italija), Johann Poder (Silandro, Italija), Giovanni Polazzi (Milano, Italija), Santo Pullarà (Rimini, Italija), Patrizio Ragusa (Rim, Italija), Rosangela Raimondi (Arluno, Italija), Massimo Ratti (Milano, Italija), Gianni Resta (Imola, Italija), Giuseppe Ricciarelli (San Giustino, Italija), Enrica Rivi (Scandiano, Italija), Maria Rizescu (Pesaro, Italija), Alessandro Roca (Torino, Italija), Mario Rimni (Milano, Italija), Claudio Rimno (Neapelj, Italija), Gianfranco Rimno (Pisticci, Italija), Ivo Rossi (Nettuno, Italija), Alfonso Russo (Scandiano, Italija), Iginio Russolo (San Quirinino, Italija), Francesco Sabato (Barcelona, Španija), Giuseppe Salvatore (Silvi, Italija), Luca Eudilio Sarzi Amadè, (Milano, Italija), Tiziano Scagliola (Terlizzi, Italija), Antonio Scalzullo (Avellino, Italija), Liviano Semeraro (Gavirate, Italija), Laura Liliana Serpente (Ancona, Italija), Maria Grazia Serpente (Ancona, Italija), Luciana Serra (Milano, Italija), Giuseppe Silecchia (Altamura, Italija), Paolo Sillani (Bergamo, Italija), Vincenzo Solombrino (Neapelj, Italija), Patrizia Spiezia (Casoria, Italija), Alberto Tarantini (Rim, Italija), Halyna Terentyeva (Concordia Sagittaria, Italija), Vincenzo Tescione (Caserta, Italija), Riccardo Testa (Cecina, Italija), Salvatore Testa (Pontinia, Italija), Nadia Toneatti (Trst, Italija), Giuseppe Ucci (Como, Italija), Giovanni Urbanelli (Pescara, Italija), Giuseppina Urciuoli (Avellino, Italija), Amelia Vaccaro (Chiavari, Italija), Maria Grazia Valentini (Tuenno, Italija), Nicola Varacalli (Occhieppo Superiore, Italija), Giancarlo Vargiu (Bologna, Italija), Salvatore Veltri Barraco Alestra (Marsala, Italija), Roberto Vernero (Milano, Italija), Vincenza Vigilia (Castello d’Agogna, Italija), Celso Giuliano Vigna (Castel San Pietro Terme, Italija), Roberto Vignoli (Santa Marinella, Italija), Georg Weger (Merano, Italija), Albino Zanichelli (Busana, Italija), Andrea Zecca (Rim, Italija), Maurizio Zorzi (Ora, Italija)
   (zastopnika: S. Sutti in R. Spelta, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               to tožbo razglasi za dopustno;

               —

               po tem, ko ugotovi in presodi odgovornost Centralne banke (ECB) v smislu člena 340 PDEU, tej toženi stranki naloži povrnitev nastale škode v višini najmanj 12 504 614,98 EUR oziroma v drugačnem znesku, ki bo ocenjen kot pravičen in primeren in ki se med postopkom lahko spremeni, skupaj z zapadlimi zakonitimi in zamudnimi obrestmi na znesek, ki tečejo od dneva zapadlosti do plačila;

               —

               izključno podredno, po tem, ko ugotovi in presodi odgovornost ECB v smislu člena 340 PDEU, tej toženi stranki naloži povrnitev nastale škode v višini najmanj 3 668 020,39 EUR oziroma v drugačnem znesku, ki bo ocenjen kot pravičen in primeren in ki se med postopkom lahko spremeni, skupaj z zapadlimi zakonitimi in zamudnimi obrestmi na znesek, ki tečejo od dneva zapadlosti do plačila;

               —

               še bolj podredno, po tem, ko ugotovi in presodi odgovornost ECB v smislu člena 340 PDEU, tej toženi stranki naloži povrnitev nastale škode v višini najmanj 2 667 651,19 EUR oziroma v drugačnem znesku, ki bo ocenjen kot pravičen in primeren in ki se med postopkom lahko spremeni, skupaj z zapadlimi zakonitimi in zamudnimi obrestmi na znesek, ki tečejo od dneva zapadlosti do plačila;

               —

               podredneje, ECB naloži povrnitev škode, nastale zaradi zakonitega oziroma nekrivdnega ravnanja, v znesku, ki bo ocenjen kot pravičen in primeren;

               —

               ECB naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke se v tej zadevi sklicujejo na nepogodbeno odgovornost tožene stranke zaradi njenih načinov posredovanja pri prestrukturiranju grškega dolga in zatrjujejo, da je podana odgovornost ECB v smislu člena 340 PDEU, tretji odstavek, ker so izpolnjene vse predpostavke, in sicer nezakonitost ravnanja, ki ga tožeče stranke očitajo ECB, obstoj dejanske škode ter vzročna zveza med škodo in ravnanjem te institucije.
   V zvezi s tem se poudarja, da je tožena stranka:

               —

               15. februarja 2012 s Helensko republiko skrivaj sklenila sporazum o zamenjavi obveznic;

               —

               odklonila sodelovanje oziroma ni sodelovala pri prestrukturiranju dolga Helenske republike, ki je bilo tej naloženo za pridobitev drugega dela pomoči, pri čemer pri ECB obstaja konflikt interesov, saj je del Trojke;

               —

               5. marca 2012 sprejela sklep, s katerim je primernost grških obveznic za jamstvo pogojevala s programom ponovnega odkupa, zagotovljenega samo nacionalnim centralnim bankam, tudi če te obveznice niso imele kreditne kvalitete.

         Tožeče stranke v utemeljitev tožbe namreč navajajo, da naj bi ravnanja tožene stranke imela negativen in neposreden učinek na njihov pravni položaj, saj trpijo večanje odbitkov od posojila za posameznike, podrejenost terjatev in uvrstitev zasebnih vlagateljev v kategorijo upnikov „junior“.
   Po navedbah tožečih strank ta ravnanja pomenijo hudo kršitev najpomembnejših pravil, ki so namenjena varstvu posameznikov, zlasti pa načel enakega obravnavanja upnikov, enakopravnosti in prepovedi diskriminacije, sorazmernosti, zaupanja v pravo in varstva legitimnih pričakovanj imetnikov obveznic ter pravne varnosti.
   Tožeče stranke se v primeru, da Splošno sodišče ravnanja ECB izjemoma ne bi opredelilo kot nezakonitega, podredno sklicujejo vsaj na objektivno ali nekrivdno odgovornost ECB oziroma odgovornost, ki izhaja iz sicer zakonitega akta, ker so izpodbijana ravnanja ECB povzročila neobičajno in posebno škodo tudi z vidika temeljnih pravic, varovanih z Listino iz Nice po Lizbonski pogodbi v členih 17 (lastninska pravica), 21 (načelo prepovedi diskriminacije), 38 (varstvo potrošnikov) in 41 (pravica do dobrega upravljanja).


title: Zadeva C-621/11 P: Pritožba, ki jo je 2. decembra 2011 vložila New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, prej New Yorker SHK Jeans GmbH zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 29. septembra 2011 v zadevi T-415/09, New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, prej New Yorker SHK Jeans GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Vallis K. – Vallis A. & Co. O.E.

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/44

      Pritožba, ki jo je 2. decembra 2011 vložila New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, prej New Yorker SHK Jeans GmbH zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 29. septembra 2011 v zadevi T-415/09, New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, prej New Yorker SHK Jeans GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Vallis K. – Vallis A. & Co. O.E.
      (Zadeva C-621/11 P)
      (2012/C 25/82)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, prej New Yorker SHK Jeans GmbH (zastopniki: V. Spitz, A. Gaul, T. Golda, S. Kirschstein-Freund, odvetniki)

         Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Vallis K. – Vallis A. & Co. O.E.

         Predloga

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  1.

                  razveljavi sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 29. septembra 2011 v zadevi T-415/09 in

                              (a)

                              Odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 30. julija 2009 razveljavi v delu, v katerem je pritožba zavrnjena in zavrnitev prijave za proizvode iz razreda 25 potrjena,
                              alternativno,

                              (b)

                              zadevo vrne Splošnemu sodišču, da o njej dokončno odloči.

                  2.

                  Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naloži plačilo stroškov prvostopenjskega in pritožbenega postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

                  —

                  Upoštevanje dodatnega dokaza o uporabi, ki je bil predložen po izteku roka, ki ga je Urad določil za predložitev takega dokaza pomeni kršitev členov 42(2) in (3) ter 76(2), UZS (1) (prej člena 43(2) in (3) ter 74(2) UZS) in Pravila 22 (2) IUZS.

                  —

                  Predložitev dokaza o resni in dejanski uporabi znamke, ki je bila predmet ugovora je urejena le s pravilom 22(2) IUZS. Z besedilom pravila 22(2) IUZS ni podeljena diskrecija. Člena 76(2) IUZS zato v zvezi s tem ni mogoče uporabiti. Ker resna in dejanska uporaba ni bila dokazana za obdobje, ki ga je Urad določil na podlagi pravila 22(2), prvi stavek, IUZS, je treba ugovor zavrniti.

                  —

                  Posledično lahko vlagatelj ugovora v primeru, ko ga Urad v skladu s členom 75 UZS in pravilom 20(4) IUZS pozove, naj predstavi stališča v zvezi z vloženim dokazom uporabe, predstavi svoja stališča. Kakorkoli, poznejšega dokaza o uporabi ni mogoče upoštevati, če je bil vložen po izteku roka. Upoštevanje dokaza vloženega prepozno pomeni kršitev člena 42(2) in (3) UZS in pravila 22(2) IUZS.

                  —

                  Samo predložitev stališč s strani pritožnice, v katerih ta izpodbija zadostnost dokaza vloženega pravočasno ne upravičuje upoštevanje dodatnega dokaza o uporabi.

                  —

                  Tudi če štejemo, da je mogoče v zvezi z dodatnim dokazom o uporabi – vloženim po izteku roka iz pravila 22(2) IUZS – uporabiti člen 76(2) UZS, v so bili v obravnavanem primeru kršeni členi 42(2) in (3), 76(2) UZS in pravilo 22(2) IUZS.

                  —

                  Pozneje predloženi dokaz ni bil nikakršen dodatni dokaz. Za dodatni dokaz se zahteva, da je z dokazom predloženim v prvotno določenem roku dokazana resna in dejanska uporaba znamke, ki je bila predmet ugovora, in da dokaz, ki je bil vložen pozneje, le utemeljuje že dokazana dejstva. Splošno sodišče naj bi torej s tem, da je dopustilo uporabo člena 76(2) UZS v pritožbenem postopku, kršilo to določbo.

                  —

                  Prišlo je do zlorabe pooblastil podeljenih s členom 76(2) UZS. Urad je zlorabil svoja pooblastila s tem ko je upošteval le to, da je bila predložitev dodatnih primerov uporabe nujna za vlagatelja ugovora. Vprašanje ali je predložitev dodatnega dokaza nujna za stranko postopka ni dejavnik, ki bi ga Urad moral upoštevati. Na to vprašanje mora odgovoriti sama zadevna stranka. Poleg tega Urad ni upošteval dodatnih okoliščin. Ni celo upošteval vrednosti prvotno predloženih dokazov. Splošno sodišče naj bi s tem, da je menilo, da ni bilo zlorabe pooblastil, kršilo veljavno pravo.

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva C-121/12 P: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. oktobra 2013 – Bernhard Rintisch proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Valfleuri Pâtes alimentaires SA (Pritožba — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 74(2) — Uredba (ES) št. 2868/95 — Pravilo 50(1), prvi in tretji pododstavek — Ugovor imetnika prejšnje znamke — Obstoj znamke — Dokazi, predloženi v utemeljitev ugovora po izteku za to določenega roka — Neupoštevanje — Diskrecijska pravica odbora za pritožbe — Nasprotna določba — Okoliščine, ki preprečujejo upoštevanje dodatnih ali dopolnilnih dokazov)

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/25

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. oktobra 2013 – Bernhard Rintisch proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Valfleuri Pâtes alimentaires SA
   (Zadeva C-121/12 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 74(2) - Uredba (ES) št. 2868/95 - Pravilo 50(1), prvi in tretji pododstavek - Ugovor imetnika prejšnje znamke - Obstoj znamke - Dokazi, predloženi v utemeljitev ugovora po izteku za to določenega roka - Neupoštevanje - Diskrecijska pravica odbora za pritožbe - Nasprotna določba - Okoliščine, ki preprečujejo upoštevanje dodatnih ali dopolnilnih dokazov)
   2013/C 344/41
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Bernhard Rintisch (zastopnik: A. Dreyer, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, agent), Valfleuri Pâtes alimentaires SA (zastopnik: F. Baujoin, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 16. decembra 2011 v zadevi Rintisch proti UUNT – Valfleuri Pâtes alimentaires (T-109/09), s katero je Splošno sodišče zavrnilo razveljavitveno tožbo, ki jo je imetnik nekaterih Skupnostnih in nacionalnih besednih znamk, nacionalne figurativne znamke in trgovskega imena, ki vsebujejo izraz „PROTI“, za proizvode iz razredov 5, 29, 30 in 32 vložil zoper odločbo R 1660/2007-4 četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 21. januarja 2009, s katero je bila zavrnjena pritožba zoper odločbo oddelka za ugovore o zavrnitvi ugovora pritožnika zoper registracijo besedne znamke „PROTIVITAL“ za proizvode iz razredov 5, 29 in 30 – Prepozna predložitev dokumentov – Diskrecijska pravica, ki jo podeljuje člen 74(2) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 76(2) Uredbe (ES) št. 207/2009)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Bernhardu Rintischu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 165, 9.6.2012.


title: Zadeva C-501/08 P: Pritožba, ki jo je vložila Município de Gondomar 20. novembra 2008 zoper sklep Sodišča prve stopnje (četrti senat), razglašen 10. septembra 2008 v zadevi T-324/06, Município de Gondomar proti Komisiji

text:
               24.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/18

         Pritožba, ki jo je vložila Município de Gondomar 20. novembra 2008 zoper sklep Sodišča prve stopnje (četrti senat), razglašen 10. septembra 2008 v zadevi T-324/06, Município de Gondomar proti Komisiji
   (Zadeva C-501/08 P)
   (2009/C 19/32)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Pritožnica: Município de Gondomar (zastopnika: J. L. da Cruz Vilaça in L. Pinto Monteiro, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnice:

               —

               Sklep Sodišča prve stopnje naj se razveljavi in tožbo zoper Odločbo Komisije C(2006) 3782 z dne 16. avgusta 2006 o ukinitvi finančne pomoči iz kohezijskega sklada naj se razglasi za dopustno.

               —

               Podredno naj se razveljavi sklep Sodišča prve stopnje in zadeva naj se vrne temu sodišču v novo odločanje.

               —

               Komisiji naj se v skladu s členom 69 Poslovnika Sodišča naloži plačilo vseh stroškov, vključno s tistimi, ki so nastali pritožnici, ali podredno, naj se pridrži odločanje o stroških do sklepa ali sodbe, s katero bo zaključen postopek.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   1.   NAPAČNA UPORABA PRAVA PRI PRESOJI POGOJA GLEDE NEPOSREDNEGA ZADEVANJA TOŽEČE STRANKE IN POMANJKLJIVA OBRAZLOŽITEV
   Município de Gondomar meni, da portugalski pravni red vsebuje posebnosti, ki morajo voditi do drugačne razlage, kot je razlaga Sodišča prve stopnje v sklepu o nedopustnosti tožbe v zadevi T-324, v katerem je napačno uporabilo pravo.
   Iz portugalske zakonodaje, zlasti iz členov 18 in 20 izvedbene uredbe o kohezijskem skladu v Portugalski, ki je bila potrjena z edinim členom uredbe-zakona št. 191/2000 z dne 16. avgusta, namreč izhaja, da Portugalska republika nima diskrecijske pravice glede odločitve o ohranitvi finančnih pomoči iz kohezijskega sklada, dodeljenih Município de Gondomar kot subjektu, pristojnem za izvedbo projekta, ali njihovi ukinitvi, tako da je treba zaključiti, da so učinki Odločbe Komisije o ukinitvi gospodarske pomoči iz kohezijskega sklada avtomatični, ker navedena zakonodaja ne omogoča, da se izvršne subjekte oprosti obveznosti vrnitve neupravičeno plačanih zneskov.
   V sklepu o nedopustnosti tožbe, vložene v zadevi T-324/06, se Sodišče prve stopnje ni izreklo o tem vprašanju in ker je to bistveni vidik pri odločanju o dopustnosti tožbe, je napačno uporabilo pravo, kar je imelo takojšnje posledice na izvrševanje postopkovnih pravic iz člena 230 ES.
   Ker Sodišče prve stopnje ni odločilo o tem vprašanju, je njegov sklep neobrazložen ali pomanjkljivo obrazložen. V skladu s pravno teorijo in sodno prakso Skupnosti obstaja splošna dolžnost obrazložitve odločb, ki jih izdajajo upravni in sodni organi, da bi se Sodišču olajšal sodni nadzor.
   Ker se Sodišče prve stopnje ni izreklo o posebnostih portugalskega pravnega reda, je ta sklep pomanjkljivo obrazložen in lahko zelo vpliva na interese tožeče stranke.
   2.   KRŠITEV NAČELA UČINKOVITEGA SODNEGA VARSTVA
   Município de Gondomar tudi meni, da obstaja nevarnost, da ne bo deležna učinkovitega sodnega varstva, ker po notranjem pravu nima na voljo pravnih sredstev za izpodbijanje zahteve za vračilo finančne pomoči iz kohezijskega sklada, saj je akt, s katerim ji je bila vročena Odločba Komisije, da se ji ukine finančna pomoč iz kohezijskega sklada, akt, zoper katerega v skladu z notranjim pravom ni mogoče vložiti pritožbe.
   Vročitev Odločbe Komisije, zoper katero ni mogoče vložiti pritožbe, je bila opravljena z dopisom službe ministrstva za okolje, pristojne za upravljanje kohezijskega sklada, z dne 25. septembra 2006, ki se omejuje le na „prenos“ Odločbe Komisije, ki vsebuje izrek.
   Neobstoj pravnih sredstev je kršitev načela pravice do učinkovitega pravnega varstva, kot je določeno v najnovejši pravni teoriji in sodni praksi Skupnosti.


title: Zadeva T-276/14: Tožba, vložena 30. aprila 2014 – Flachglas Torgau in drugi proti Komisiji

text:
               14.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/29

         Tožba, vložena 30. aprila 2014 – Flachglas Torgau in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-276/14)
   2014/C 223/34
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Flachglas Torgau GmbH (Torgau, Nemčija), Saint-Gobain Isover G+H AG (Ludwigshafen am Rhein, Nemčija) in Saint-Gobain Oberland AG (Bad Wurzach, Nemčija) (zastopnika: S. Altenschmidt in H. Janssen, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               sklep Evropske komisije z dne 18. decembra 2013 v zadevi Državna pomoč SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Podpora za elektriko iz obnovljivih virov energije in znižana dodatna dajatev EEG za energetsko intenzivne uporabnike razglasi za ničnega;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU

                           —

                           Tožeče stranke trdijo, da je z izpodbijanim sklepom kršen člen 107(1) PDEU, saj naj v zakonu o favoriziranju energije iz obnovljivih virov (v nadaljevanju: EEG) predvidena znižana dodatna dajatev EEG in posebna shema kompenzacijskih nadomestil ne bi pomenili pomoči, ki jo dodeli država članica, ali kakršne koli vrste pomoči iz državnih sredstev. Vsa dejstva, pomembna za opredelitev teh ukrepov, naj bi bila ugotovljena v predhodnem postopku med Komisijo in Zvezno republiko Nemčijo. Menijo, da ne bi smelo biti več dvomov, ki jih je Komisija morala ugotoviti v postopku v skladu s členom 108(2) PDEU in členom 4(4) Uredbe (ES) št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (1).

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 108(1) PDEU in načela pravne varnosti

                           —

                           Tožeče stranke na tem mestu trdijo, da je Komisija s tem, da je pri preverjanju njihove začasne ocene dodatne dajatve EEG kot pomoči namesto postopka za obstoječe pomoči v skladu s členom 17 in naslednjimi Uredbe št. 659/1999 uporabila postopek za nove pomoči v skladu s členom 4(4) Uredbe št. 659/1999, kršila člen 108(1) PDEU in načelo pravne varnosti. V zvezi s tem zlasti navajajo, da Komisija s sklepom z dne 22. maja 2002 zakona EEG iz leta 2000 ni uvrstila kot pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, ker ni prišlo do nikakršnega prenosa državnih sredstev. Spremembe od zakona EEG iz leta 2000 do zakona EEG iz leta 2012 naj v primerjavi z odločbo Komisije z dne 22. maja 2002 ne bi bile bistvene. Komisija bi morala svoje spremenjeno pravno mnenje zato uveljavljati v postopku na podlagi člena 108(1) PDEU, ne da bi bremenila tožeče stranke.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 41 Listine o temeljnih pravicah in pravice do izjave

                           —

                           Tožeče stranke poleg tega trdijo, da je tožena stranka izdala izpodbijani sklep, ne da bi pred tem tožečim strankam dala možnost podati svoje stališče.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339).


title: Zadeva T-117/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 31. marca 2011 – Italija proti EESO (Jezikovna ureditev — Razpis prostega delovnega mesta za zaposlitev generalnega sekretarja EESO — Objava v treh uradnih jezikih — Informacije o razpisu prostega delovnega mesta — Objava v vseh uradnih jezikih — Ničnostna tožba — Dopustnost — Člena 12 ES in 290 ES — Člen 12 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev — Uredba št. 1)

text:
               14.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 31. marca 2011 – Italija proti EESO
   (Zadeva T-117/08) (1)

   (Jezikovna ureditev - Razpis prostega delovnega mesta za zaposlitev generalnega sekretarja EESO - Objava v treh uradnih jezikih - Informacije o razpisu prostega delovnega mesta - Objava v vseh uradnih jezikih - Ničnostna tožba - Dopustnost - Člena 12 ES in 290 ES - Člen 12 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev - Uredba št. 1)
   2011/C 145/37
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnika: R. Adam, zastopnik, skupaj s P. Gentilijem, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) (zastopniki: sprva M. Bermejo Garde, nato M. Arsène, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

      Intervenient v podporo tožeče stranke: Kraljevina Španija (zastopnik: F. Díez Moreno, zastopnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti razpisa prostega delovnega mesta št. 73/07 za zaposlitev generalnega sekretarja/generalne sekretarke v sekretariatu EESO, objavljenega v nemški, angleški in francoski različici Uradnega lista Evropske unije z dne 28. decembra 2007 (UL C 316 A, str. 1), in njegovega popravka, ki je bil objavljen v nemški, angleški in francoski različici Uradnega lista Evropske unije z dne 30. januarja 2008 (UL C 25 A, str. 19).

      Izrek

               1.

               Razpis prostega delovnega mesta št. 73/07 za zaposlitev generalnega sekretarja/generalne sekretarke v sekretariatu Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (EESO), objavljen 28. decembra 2007, kakor je bil popravljen 30. januarja 2008, se razglasi za ničen.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 116, 9.5.2008.


title: Zadeva C-321/05: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 5. julija 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret (Danska)) – Hans Markus Kofoed proti Skatteministeriet (Direktiva 90/434/EGS – Skupni sistem obdavčitve za združitve, delitve, prenose sredstev in zamenjave kapitalskih deležev – Nacionalna odločba, s katero je bila obdavčena zamenjava deležev – Zamenjava deležev – Razdelitev dividend kmalu zatem – Zloraba pravice)

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/6

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 5. julija 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret (Danska)) – Hans Markus Kofoed proti Skatteministeriet
   (Zadeva C-321/05) (1)

   (Direktiva 90/434/EGS - Skupni sistem obdavčitve za združitve, delitve, prenose sredstev in zamenjave kapitalskih deležev - Nacionalna odločba, s katero je bila obdavčena zamenjava deležev - Zamenjava deležev - Razdelitev dividend kmalu zatem - Zloraba pravice)
   (2007/C 199/09)
   Jezik postopka: danščina
   Predložitveno sodišče
   Østre Landsret
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hans Markus Kofoed

      Tožena stranka: Skatteministeriet
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Østre Landsret – Razlaga člena 2(d) Direktive Sveta 90/434/EGS z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve za združitve, delitve, prenose sredstev in zamenjave kapitalskih deležev družb iz različnih držav članic (UL L 225, str. 1) – Zamenjava kapitalskih deležev, ki ji takoj nato sledi razdelitev dividend družbe prevzemnice v vrednosti, ki presega 10 % nominalne vrednosti kapitalskih deležev, danih v zameno
   Izrek
   V okoliščinah, kot so te v postopku v glavni stvari, se dobiček, kot je bil razdeljeni, ne sme vključiti v izračun „gotovinskega plačila“, predvidenega v členu 2(d) Direktive Sveta 90/434/EGS z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve za združitve, delitve, prenose sredstev in zamenjave kapitalskih deležev družb iz različnih držav članic, in zato zamenjava deležev, kot je ta, na katero se ta zadeva nanaša, pomeni „zamenjavo kapitalskih deležev“ v smislu člena 2(d) te direktive.
   Zato člen 8(1) Direktive 90/434 načelno nasprotuje obdavčitvi take zamenjave deležev, razen če bi se lahko pravila nacionalnega prava o zlorabi pravice, davčni utaji ali izogibanju plačilu davka razlagala v skladu s členom 11(1)(a) navedene direktive in bi s tem utemeljila njeno obdavčitev.

      (1)  UL C 257, 15.10.2005.


title: Zadeva F-61/15: Tožba, vložena 23. aprila 2015 – ZZ/Komisiji

text:
               6.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/27

         Tožba, vložena 23. aprila 2015 – ZZ/Komisiji
   (Zadeva F-61/15)
   (2015/C 221/37)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Ugotovitev ničnosti odločbe Urada Komisije za vodenje in plačevanje posameznih pravic z dne 25. septembra 2014, s katero je bil tožeči stranki zavrnjen izselitveni dodatek.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovitev ničnosti odločbe OPSP z dne 25. septembra 2014, s katero je bil tožeči stranki zavrnjen izselitveni dodatek;

               —

               naložitev plačila stroškov Evropski komisiji.


title: Zadeva C-128/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Symvoulio tis Epikrateias (državni svet) (Grčija) 11. marca 2010 – Naftiliaki Etaireia Thasou AE proti Ypourgos Emporikis Naftilías

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Symvoulio tis Epikrateias (državni svet) (Grčija) 11. marca 2010 – Naftiliaki Etaireia Thasou AE proti Ypourgos Emporikis Naftilías
   (Zadeva C-128/10)
   2010/C 134/38
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Symvoulio tis Epikrateias (državni svet)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Naftiliaki Etaireia Thasou AE (ladijska družba s sedežem na Tasosu)

      Tožena stranka: Ypourgos Emporikis Naftilías (minister za trgovsko mornarico)

      Vprašanje za predhodno odločanje

      „Ali določbe členov 1, 2 in 4 Uredbe Sveta (EGS) št. 3577/92 z dne 7. decembra 1992 o uporabi načela prostega pretoka storitev v pomorskem prometu (znotraj držav članic) (pomorska kabotaža) (UL L 364, str. 7), razlagane v skladu z načelom svobode opravljanja storitev, dopuščajo sprejetje nacionalne zakonodaje, na podlagi katere lahko ladjarji opravljajo storitve pomorske kabotaže šele po predhodni pridobitvi upravnega dovoljenja, če: (a) je namen takega sistema predhodne odobritve nadzor nad tem, ali se ob upoštevanju razmer v določenem pristanišču pomorske povezave, ki jih je prijavil ladjar, lahko opravljajo varno glede na ladjo in pristaniški red, ter nadzor nad tem, ali ima ladja, za katero se zahteva izdaja dovoljenja, take lastnosti, da bo lahko brez težav pristajala v določenem pristanišču po voznem redu, ki ga je prijavil ladjar kot zanj najustreznejšega za opravljanje določene povezave, vendar ne da bi bilo s predpisi določeno, na podlagi katerih meril organ javne uprave o teh vprašanjih presoja, zlasti kadar je več ladjarjev zainteresiranih za pristanek v istem pristanišču ob istem času; (b) je tak sistem predhodne odobritve hkrati tudi sredstvo za naložitev obveznosti gospodarske javne službe, ki ima s tega vidika naslednji lastnosti: (i) brez izjem se nanaša na vse linijske povezave z otoki; (ii) upravni organ, pristojen za izdajo dovoljenja, ima zelo široko diskrecijsko pravico pri naložitvi obveznosti gospodarske javne službe, ne da bi bila ob tem s predpisom določena merila za izvajanje te diskrecijske pravice in ne da bi bila predhodno opredeljena vsebina obveznosti gospodarske javne službe, ki so morebiti lahko naložene?“


title: Zadeva F-64/09: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 29. septembra 2009 – Labate proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Socialna varnost — Nezgodno zavarovanje in zavarovanje za primer poklicne bolezni — Poklicna bolezen — Tožba zaradi nedelovanja — Nepristojnost Sodišča za uslužbence — Napotitev na Sodišče prve stopnje)

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/79

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 29. septembra 2009 – Labate proti Komisiji
   (Zadeva F-64/09)
   (Javni uslužbenci - Uradniki - Socialna varnost - Nezgodno zavarovanje in zavarovanje za primer poklicne bolezni - Poklicna bolezen - Tožba zaradi nedelovanja - Nepristojnost Sodišča za uslužbence - Napotitev na Sodišče prve stopnje)
   2010/C 24/151
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kay Labate (Tarquinia, Italija) (zastopnik: I. Forrester, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predmet zadeve

   Predlog za ugotovitev nezakonitosti nedelovanja Komisije, ki ni odločila o predlogu tožeče stranke, da se prizna poklicna narava bolezni, zaradi katere je umrl njen mož.

      Izrek sklepa

               1.

               Tožba v zadevi Labate proti Komisiji, vpisana pod referenčno št. F 64/09, se odstopi Sodišču prve stopnje.

               2.

               Odločitev o stroških tega postopka se pridrži.


title: Zadeva C-99/05: Sklep predsednika četrtega senata Sodišča z dne  18. maja 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/29

         Sklep predsednika četrtega senata Sodišča z dne 18. maja 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski
   (Zadeva C-99/05) (1)

   (2006/C 178/50)

      Jezik postopka: finščina

   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 93, 16.4.2005.


title: Zadeva T-753/15: Tožba, vložena 18. decembra 2015 – Guccio Gucci/UUNT – Guess? IP Holder (Upodobitev štirih med seboj prepletenih črk G)

text:
               29.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/26

         Tožba, vložena 18. decembra 2015 – Guccio Gucci/UUNT – Guess? IP Holder (Upodobitev štirih med seboj prepletenih črk G)
   (Zadeva T-753/15)
   (2016/C 078/37)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Guccio Gucci SpA (Firence, Italija) (zastopniki: P. Roncaglia, F. Rossi in N. Parrotta, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Guess? IP Holder LP (Los Angeles, Združene države)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija znamke, v kateri je imenovana Evropska unija, za figurativno znamko, ki upodablja štiri med seboj prepletene črke G – mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, št. 1 090 048

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 14. oktobra 2015 v zadevi R 1703/2014-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               naloži UUNT plačilo stroškov, ki so tožeči stranki nastali v teh postopkih;

               —

               naloži Guess plačilo stroškov, ki so tožeči stranki nastali v postopkih pred odborom za pritožbe pri UUNT.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev členov 8(1)(b), 8(5) in 75 Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-443/04: Tožba Italijanske republike proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 5. novembra 2004

text:
               22.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/32

         Tožba Italijanske republike proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 5. novembra 2004
   (Zadeva T-443/04)
   (2005/C 19/66)
   Jezik postopka: italijanščina
   Italijanska republika, ki jo zastopa Antonio Cingolo, avvocato dello Stato, je dne 5. novembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nična sporočila Komisije z dne 27. avgusta 2004 (DOCUP Abruzzo), 3. septembra 2004 (DOCUP Lazio), 15. septembra 2004 (POR Molise), 17. septembra 2004 (PON Sviluppo Imprenditoriale Locale), 17. septembra 2004 (DOCUP Veneto), 20. septembra 2004 (POR Calabria) in 22. septembra 2004 (DOCUP Liguria), katerih namen je, določiti pogoje za sprožitev postopkov za plačilo predplačila v okviru shem pomoči, ki jih veljavna zakonodaja ne zahteva, in sicer z namenom neprimerno omejiti izdatke, ki jih je dopustno povrniti z uporabo zadevnih strukturnih skladov;

               —

               naloži toženi stranki plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožbeni razlogi in bistvene navedbe, ki jih tožeča stranka navaja v utemeljitev svojih zahtevkov, so enaki tistim, ki jih je navajala v tožbi v zadevi T-345/04 – Italijanska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti (1).

      (1)  UL C 262, 23.10.2004, str. 55.


title: Zadeva C-141/13 P: Pritožba, ki jo je Reber Holding GmbH & Co. KG vložila 20. marca 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 17. januarja 2013 v zadevi T-355/09, Reber Holding GmbH & Co. KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               18.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/16

         Pritožba, ki jo je Reber Holding GmbH & Co. KG vložila 20. marca 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 17. januarja 2013 v zadevi T-355/09, Reber Holding GmbH & Co. KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-141/13 P)
   2013/C 141/30
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Reber Holding GmbH & Co. KG (zastopnika: O. Spuhler, M. Geitz, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Wedl & Hofmann GmbH

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga:

               I.

               naj sodbo Splošnega sodišča z dne 17. januarja 2013 v zadevi T-355/09 in odločbo četrtega odbora za pritožbe nasprotne stranke v pritožbenem postopku z dne 9. julija 2009 v zadevi R 623/2008-4 razveljavi

               II.

               podredno,
               naj sodbo, navedeno v prvem predlogu, razveljavi in zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču;

               III.

               naj naloži plačilo stroškov postopka nasprotni stranki v pritožbenem postopku.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Splošno sodišče naj bi zahtevo po „resni in dejanski uporabi“ iz člena 42(2), prvi stavek, Uredbe o znamki Skupnosti v povezavi z odstavkom 3 istega člena razlagalo tako, da je odvisna od višine prometa in števila prodajnih mest. Taka razlaga naj bi bila napačna, ker naj v skladu z relevantno sodno prakso Sodišča doseganje konkretnega prometa sploh ne bi bilo potrebno za resno in dejansko uporabo.
   Tudi če je Splošno sodišče ugotovilo, da v obravnavanem primeru ni podana taka uporaba znamke „Walzertraum“, navedene v utemeljitev ugovora, za čokoladne izdelke, ki bi ohranjala pravice v zvezi z znamko, Splošno sodišče ne bi smelo prekiniti svoje presoje.
   Splošno sodišče bi moralo nadaljevati presojo ob upoštevanju načel iz sodbe Sodišča z dne 19. junija 2012 v zadevi C-307/10 (še neobjavljena) in obravnavati ročno izdelane pralineje. Tako bi moralo preveriti, ali predložena dokazila o uporabi zadostujejo za ugotovitev uporabe, ki ohranja pravice v zvezi z znamko „Walzertraum“, navedeno v utemeljitev ugovora, za ročno izdelane pralineje. Temu naj bi bilo treba nedvomno pritrditi. Vendar pa Splošno sodišče tega ni presodilo.
   Poleg tega naj bi se z izpodbijano sodbo kršilo tudi splošno načelo enakega obravnavanja. Neenako obravnavanje naj bi bilo zlasti v tem, da se je Splošno sodišče tudi pri znamki, navedeni v utemeljitev ugovora, sklicevalo na čokoladne izdelke, čeprav se ta znamka uporablja za ročno izdelane pralineje. Z upoštevanjem čokoladnih izdelkov kot reference so za pritožnico nujno veljala ista merila za uporabo, ki ohranja pravice v zvezi z znamko, kot za veliko multinacionalno podjetje. To naj bi kršilo splošno načelo enakega obravnavanja.
   Zato naj bi bilo treba pritožbi v celoti ugoditi.


title: Zadeva T-444/11: Tožba, vložena 8. avgusta 2011 – Gold East Paper (Jiangsu) in Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) proti Svetu

text:
               8.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 298/24

         Tožba, vložena 8. avgusta 2011 – Gold East Paper (Jiangsu) in Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) proti Svetu
   (Zadeva T-444/11)
   2011/C 298/44
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Gold East Paper (Jiangsu) Co. Ltd (Jiangsu, Kitajska) in Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co. Ltd (Jiangsu) (zastopniki: V. Akritidis, Y. Melin in F. Crespo, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga

               —

               Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 452/2011 z dne 6. maja 2011 o uvedbi dokončne protisubvencijske dajatve na uvoz premazanega finega papirja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 128, str. 18) naj se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na tožeči stranki, in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata deset tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog je, da znesek izravnalne dajatve presega znesek subvencij, glede katerih je bilo ugotovljeno, da kršijo člen 15(1) osnovne protisubvencijske uredbe (1), ker, prvič, naložena dajatev ad valorem ni bila izražena v odstotku cene CIF, temveč kot odstotek prihodkov.

               2.

               Drugi tožbeni razlog je, da ugodnost, dodeljena z vladnim zagotavljanjem pravic do uporabe zemljišča za manj kot ustrezno nadomestilo, ni bila pravilno izračunana, kar je v nasprotju s členi 4, 6(d) in 28 osnovne protisubvencijske uredbe.

               3.

               Tretji tožbeni razlog je kršitev člena 4 osnovne protisubvencijske uredbe, ker shema oprostitve plačila davka od dividend med rezidenčnimi podjetji, ki izpolnjujejo pogoje, ni specifična in zato dajatev, uvedena kot izravnalni ukrep proti tej shemi, krši navedeno pravno določbo.

               4.

               Četrti tožbeni razlog je kršitev člena 7(3) osnovne protisubvencijske uredbe, ker je bila razdelitev zneska subvencije za oprostitev DDV in tarifno oprostitev na uvoženo opremo ter znižanje DDV na doma proizvedeno opremo opravljena v obdobju, ki je krajše od običajne amortizacijske dobe v zadevni industriji.

               5.

               Peti tožbeni razlog je kršitev člena 6(b) osnovne protisubvencijske uredbe, ker zadevni evropski instituciji glede preferenčnih posojil industriji premazanega papirja nista preverili, kakšen delež bi tožeči stranki pridobili na trgu.

               6.

               Šesti tožbeni razlog je kršitev člena 14(2) osnovne protisubvencijske uredbe, ker uvedba izravnalnih dajatev ni potrebna ob upoštevanju hkratne uvedbe antidumpinških dajatev.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog je kršitev člena 8(1) osnovne protisubvencijske uredbe in pomanjkljiva obrazložitev, ker sta zadevni evropski instituciji opravili preiskavo tako, da je bilo verjetneje, da bosta zaradi ugotavljanja dejstev ali presoje ugotovili, da je bila industriji EU povzročena škoda.

               8.

               Osmi tožbeni razlog je kršitev členov 2(d) in 15 osnovne protisubvencijske uredbe, ker Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 452/2011 določa ciljni dobiček, ki ga industrija EU v preteklosti nikoli ni dosegla.

               9.

               Deveti tožbeni razlog je, da je odločitev izključiti zvitke za rotacijsko tiskanje iz zadevnega in podobnega proizvoda temeljila na očitni napaki pri presoji dejstev zadeve in je pomenila kršitev členov 8 (škoda), 9(1) (industrija Unije) in 10(6) (reprezentativnost) osnovne protisubvencijske uredbe.

               10.

               Deseti tožbeni razlog je kršitev člena 8(1) in (6) osnovne protisubvencijske uredbe ker v izpodbijani uredbi ni presoje tega, ali naložena izravnalna dajatev ne presega tistega, kar je potrebno, da se odpravi škoda, ki jo je povzročil subvencioniran uvoz.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 597/2009 z dne 11. junija 2009 o zaščiti proti subvencioniranemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 188, str. 93).


title: Zadeva F-21/06: Tožba, vložena  2. marca 2006  — Da Silva proti Komisiji

text:
               6.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/31

         Tožba, vložena 2. marca 2006 — Da Silva proti Komisiji
   (Zadeva F-21/06)
   (2006/C 108/58)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Joao Da Silva (Bruxelles, Belgija) (zastopnika: G. Vandersanden in L. Levi, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               tožbo naj se razglasi za dopustno in utemeljeno, vključno z ugovorom nezakonitosti, ki ga tožba vsebuje;

               —

               za nično naj se razglasi razvrstitev tožeče stranke v naziv A*14, plačilni razred 2, iz Odločbe z dne 18. maja 2005, s katero se tožečo stranko imenuje za direktorja;

               —

               tožeči stranki naj se vrne naziv in plačilni razred, v katerega bi moral biti sicer uvrščen (ali ustreznice po razvrstitvi iz novih Kadrovskih predpisov), po določbah obvestila o prostem delovnem mestu, objavljenega 7. novembra 2003, v skladu s členom 29(2) Kadrovskih predpisov (objava za zaposlitev direktorja z nazivom A2);

               —

               v celoti naj se obnovi kariera tožeče stranke z učinkom za nazaj, od dneva tako popravljene razvrstitve v naziv in plačilni razred, vključno s plačilom zamudnih obresti;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija je 7. novembra 2003 objavila prosto delovno mesto direktorja z nazivom A2 ob uporabi člena 29(2) Kadorvskih predpisov. Tožeča stranka, vodja enote z nazivom A3, plačilni razred 7, ki je začasno zasedal navedeno prosto delovno mesto, je vložila svojo prijavo.
   Z Odločbo z dne 18. maja 2005 je bila imenovana na prosto delovno mesto in uvrščena v naziv A*14, plačilni razred 2, z datumom začetka veljavnosti, določenim za 16. september 2004.
   V pritožbi tožeča stranka zatrjuje, da je ta razvrstitev nižja od naziva A2, ki je postal A*15 ki je bil naveden v obvestilu o prostem delovnem mestu. Še več, ta razvrstitev naj bi bila tudi nižja od razvrstitve tožeče stranke pred imenovanjem na delovno mesto direktorja, ko je bil vodja enote. Ta rezultat naj ne bi bil v skladu z dejstvom, da delovno mesto direktorja vsebuje višje naloge in odgovornosti.
   Tožeča stranka meni, da njena razvrstitev krši člena 2(1) in 5(5), Priloge XIII h Kadrovskim predpisom. Prav tako naj bi bila kršena številna pravna načela; načelo prepovedi diskriminacije, načelo enakovrednosti delovnih mest in nazivov, izraženo kot bistveno načelo, ki zagotavlja enako obravnavanje uradnikov po členu 7(1), načela prepovedi povratne veljave, pravne varnosti in varstva zaupanja v pravo kot tudi načel dobrega upravljanja in skrbnega ravnanja. Poleg tega naj bi bila kršena njena pravica do upravičenosti do kariere in interesa službe.
   Podredno tožeča stranka zatrjuje, da je člen 12(3) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom nezakonit.


title: Zadeva C-447/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 13. oktobra 2008 vložilo Svea hovrätt (Švedska) – Otto Sjöberg proti Åklagaren

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 13. oktobra 2008 vložilo Svea hovrätt (Švedska) – Otto Sjöberg proti Åklagaren
   (Zadeva C-447/08)
   (2008/C 327/28)
   Jezik postopka: švedščina
   Predložitveno sodišče
   Svea hovrätt
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Otto Sjöberg

      Tožena stranka: Åklagaren
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je lahko diskriminacija na podlagi državljanstva v določenih okoliščinah na nacionalnem trgu iger na srečo in loterije dovoljena zaradi nujnih razlogov v splošnem interesu?

               2)

               Ali je mogoče, če restriktivna politika na nacionalnem trgu iger na srečo in loterije sledi različnim ciljem in če se eden izmed njih nanaša na financiranje družbenih dejavnosti, torej šteti, da slednje pomeni stransko ugodno posledico uvedene restriktivne politike? Če je odgovor nikalen, ali je vendarle mogoče to restriktivno politiko sprejeti, če cilja financiranja družbene dejavnosti ni mogoče šteti za njen glavni cilj?

               3)

               Ali se država članica lahko sklicuje na nujne razloge v splošnem interesu za utemeljitev restriktivne politike, ki jo izvaja na področju iger na srečo, če družbe, ki jih nadzoruje država članica, tržijo igre na srečo in loterije, del dohodka katerih se vrne državi članici, in če je eden od ciljev tega trženja financiranje družbenih dejavnosti? Če je odgovor nikalen, ali je vendarle mogoče to restriktivno politiko sprejeti, če financiranja družbenih dejavnosti ni mogoče šteti za glavni cilj opravljenega trženja?

               4)

               Ali je popolna prepoved trženja iger na srečo in loterije, ki jih v drugi državi članici organizira igralniška družba, ustanovljena v tej drugi državi članici, ki jo nadzorujejo organi te druge države članice, sorazmerna s ciljem nadzorovati in preverjati igralniške dejavnosti, če istočasno ne obstaja nobena omejitev trženja iger na srečo in loterij, ki jih organizirajo igralniške družbe, ustanovljene v državi članici, ki izvaja to restriktivno politiko? Kakšen je odgovor na to vprašanje, če je cilj te ureditve omejitev iger na srečo?

               5)

               Ali ima gospodarski subjekt, ki je pridobil dovoljenje za opravljanje določene igralniške dejavnosti v državi članici in ki ga nadzorujejo organi te države članice, svojo igralniško ponudbo pravico tržiti v drugih državah članicah, na primer prek oglasov v časopisih, ne da bi predhodno zaprosil za dovoljenje pristojnih organov teh držav članic? Če je odgovor pritrdilen, ali to pomeni, da ureditev države članice, ki določa kazenske sankcije za primer promoviranja sodelovanja pri loterijah, organiziranih v tujini, ovira svobodo ustanavljanja in svobodo opravljanja storitev, ki je ni mogoče nikoli utemeljiti z nujnimi razlogi v splošnem interesu? Ali dejstvo, da se država članica, v kateri je gospodarski subjekt ustanovljen, sklicuje na iste nujne razloge v splošnem interesu kot državi članica, v kateri želi gospodarski subjekt tržiti svoje igralniške dejavnosti, vpliva na odgovor na prvo vprašanje?


title: Zadeva T-625/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 2. oktobra 2015 – The Tea Board/UUNT – Delta Lingerie (Darjeeling kolekcija spodnjega perila) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Figurativna znamka Darjeeling — Prejšnji kolektivni znamki Skupnosti, besedna in figurativna, DARJEELING — Relativni razlogi za zavrnitev — Člen 8(1)(b) in (5) Uredbe št. 207/2009)

text:
               23.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/38

         Sodba Splošnega sodišča z dne 2. oktobra 2015 – The Tea Board/UUNT – Delta Lingerie (Darjeeling kolekcija spodnjega perila)
   (Zadeva T-625/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Figurativna znamka Darjeeling - Prejšnji kolektivni znamki Skupnosti, besedna in figurativna, DARJEELING - Relativni razlogi za zavrnitev - Člen 8(1)(b) in (5) Uredbe št. 207/2009))
   (2015/C 389/40)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: The Tea Board (Kalkuta, Indija) (zastopnika: A. Nordemann in M. Maier, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: S. Palmero Cabezas, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Delta Lingerie (Cachan, Francija) (zastopnika: G. Marchais in P. Martini-Berthon, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 17. septembra 2013 (zadeva R 1502/2012-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med The Tea Board in Delta Lingerie.

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 17. septembra 2013 (zadeva R 1502/2012-2) se razveljavi v delu, v katerem se nanaša na proizvode, zajete s prijavljeno znamko, iz razreda 25 Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji blaga in storitev zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957, kakor je bil revidiran in spremenjen, in na „storitve maloprodaje ženskega spodnjega perila in finega damskega perila, parfumov, toaletnih vod in kozmetičnih sredstev, perila za gospodinjstvo in kopalnega perila“, zajete s prijavljeno znamko, iz razreda 35 navedenega aranžmaja.

               2.

               Tožba se v preostalem zavrne.

               3.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 45, 15.2.2014.


title: Zadeva C-446/05: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. marca 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de première instance de Bruxelles – Belgija) – Kazenski postopek zoper Ioannisa Doulamisa (Člen 81 ES v povezavi s členom 10 ES – Nacionalni zakon, ki prepoveduje oglaševanje na področju zobozdravstvenih storitev)

text:
               9.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 116/2

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. marca 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de première instance de Bruxelles – Belgija) – Kazenski postopek zoper Ioannisa Doulamisa
   (Zadeva C-446/05) (1)

   (Člen 81 ES v povezavi s členom 10 ES - Nacionalni zakon, ki prepoveduje oglaševanje na področju zobozdravstvenih storitev)
   (2008/C 116/03)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal de première instance de Bruxelles
   Stranka v postopku v glavni stvari
   Ioannis Doulamis

      Ob udeležbi: Združenja zobozdravnikov in stomatologov Belgije (UPR), Jeana Totolidisa
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal de première instance iz Bruslja – Razlaga členov 81, 10(2) in 3(1)(g) Pogodbe ES – Nacionalna zakonodaja, s katero je prepovedano vsakršno oglaševanje na področju zobozdravstva.
   Izrek
   Člen 81 ES, v povezavi s členoma 3(1)(g) ES in 10, drugi odstavek, ES, ne nasprotuje taki nacionalni zakonodaji, kot je zakon z dne 15. aprila 1958, ki vsakomur oziroma ponudnikom zobozdravstvenih storitev prepoveduje, da v okviru svobodnega poklica ali zobozdravstvene ordinacije kakor koli oglašujejo na področju zobozdravstva.

      (1)  UL C 48, 25.2.2006.