title: Zadeva T-530/21: Tožba, vložena 30. avgusta 2021 – Pierre Lannier/EUIPO – Pierre Lang Trading (PL)

text:
               18.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 422/29

      Tožba, vložena 30. avgusta 2021 – Pierre Lannier/EUIPO – Pierre Lang Trading (PL)
      (Zadeva T-530/21)
      (2021/C 422/38)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Pierre Lannier (Ernolsheim-lès-Saverne, Francija) (zastopnik: N. Boespflug, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Pierre Lang Trading GmbH (Dunaj, Avstrija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije PL – zahteva za registracijo št. 16 176 992

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 11. junija 2021 v zadevi R 1915/2020-5

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  tožbo, vloženo zoper odločbo o ugovoru, razglasi za nedopustno, ker obrazložitev ni bila predložena v roku;

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem je navedeno, da je prijavljena znamka podobna prejšnji znamki;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov;

                  —

                  družbi Pierre Lang GmbH naloži plačilo stroškov v zvezi z njeno intervencijo, če bo nastopala v vlogi intervenientke.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 22(1) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625 in člena 67 Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-532/21: Tožba, vložena 31. avgusta 2021 – MAZ-upravljajusaja kompanija holdinga Belavtomaz/Svet

text:
               18.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 422/30

      Tožba, vložena 31. avgusta 2021 – MAZ-upravljajusaja kompanija holdinga Belavtomaz/Svet
      (Zadeva T-532/21)
      (2021/C 422/39)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: OAO Minskii Avtomobilnyi Zavod – upravljajusaja kompanija holdinga Belavtomaz (Minsk, Belorusija) (zastopnika: D. O’Keeffe, Solicitor, in N. Tuominen, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2021/997 z dne 21. junija 2021 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo (1) in Izvedbenega sklepa Sveta (SZVP) 2021/1002 z dne 21. junija 2021 o izvajanju Sklepa 2012/642/SZVP o omejevalnih ukrepih zaradi razmer v Belorusiji (2) (v nadaljevanju: izpodbijana ukrepa) v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko; in

                  —

                  naloži Svetu plačilo stroškov tožeče stranke v zvezi s to tožbo.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog se nanaša na to, da izpodbijana ukrepa kršita načelo učinkovitega sodnega varstva. Zatrjuje se, da je Svet s tem, da ni posamično obvestil tožeče stranke o ukrepih, ki so bili sprejeti proti njej, kršil člen 8a(2) Uredbe Sveta št. 765/2006. Dalje, od 18. junija 2012 je ime tožeče stranke Open Joint Stock Company „Minsk Automobile Works“ – Management Company of „BELAVTOMAZ“ Holding. Ker se izpodbijana ukrepa nanašata na Minskii Avtomobilnyi Zavod (MAZ) / OJSC „MAZ“, to je ime, ki ga tožeča stranka ni nikoli uporabljala kot uradno registrirano firmo družbe (ne v celoti in ne v skrajšani obliki), z njima ni pravilno opredeljen subjekt. Posledično tožeča stranka ne more ugotoviti dejanskega obsega izpodbijanih ukrepov.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog se nanaša na to, da je Svet storil očitno napako pri presoji s tem, da je tožečo stranko vključil v priloge k izpodbijanima ukrepoma. Tožeča stranka trdi, da izpodbijana ukrepa vsebujeta neosnovane, dejansko napačne in neutemeljene razloge za njeno označitev. Dalje, z navedenimi pomanjkljivimi razlogi ni dokazana dovolj vsebinska povezava z obsegom ukrepov.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog se nanaša na to, da izpodbijana ukrepa ne izpolnjujeta dokaznega standarda, ki se zahteva za sprejetje posamičnih sankcij. Svet je s tem, da je skušal uporabiti posamične ukrepe, da bi dosegel cilj omejitve poslovnih dejavnosti in dobička tujega podjetja v državni lasti, uporabil ukrep, ki ni zakonit.

         (1)  UL 2021, L 219 I, str. 3.

         (2)  UL 2021, L 219 I, str. 70.


title: Zadeva T-533/21: Tožba, vložena 31. avgusta 2021 – Belaz-upravljajusaja kompanija holdinga Belaz Holding/Svet

text:
               18.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 422/31

      Tožba, vložena 31. avgusta 2021 – Belaz-upravljajusaja kompanija holdinga Belaz Holding/Svet
      (Zadeva T-533/21)
      (2021/C 422/40)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: OAO Belaz-upravljajusaja kompanija holdinga Belaz Holding (Zhodino, Belorusija) (zastopnika: D. O’Keeffe, Solicitor, in N. Tuominen, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2021/997 z dne 21. junija 2021 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo (1) in Izvedbenega sklepa Sveta (SZVP) 2021/1002 z dne 21. junija 2021 o izvajanju Sklepa 2012/642/SZVP o omejevalnih ukrepih zaradi razmer v Belorusiji (2) (v nadaljevanju: izpodbijana ukrepa) v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko; in

                  —

                  naloži Svetu plačilo stroškov tožeče stranke v zvezi s to tožbo.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog se nanaša na to, da izpodbijana ukrepa kršita načelo učinkovitega sodnega varstva. V zvezi s tem se zatrjuje, da je od 18. junija 2012 ime tožeče stranke Open Joint Stock Company „BELAZ“ – Management Company of Holding „BELAZHOLDING“. Ker se izpodbijana ukrepa nanašata na Belarusski Avtomobilnyi Zavod (BelAZ) / OJSC „BELAZ“, to je ime, ki ga tožeča stranka ni nikoli uporabljala kot uradno registrirano firmo družbe (ne v celoti in ne v skrajšani obliki), z njima ni pravilno opredeljen subjekt. Posledično tožeča stranka ne more ugotoviti dejanskega obsega izpodbijanih ukrepov.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog se nanaša na to, da je Svet storil očitno napako pri presoji s tem, da je tožečo stranko vključil v priloge k izpodbijanima ukrepoma. Tožeča stranka trdi, da izpodbijana ukrepa vsebujeta neosnovane, dejansko napačne in neutemeljene razloge za njeno označitev. Dalje, z navedenimi pomanjkljivimi razlogi ni dokazana dovolj vsebinska povezava z obsegom ukrepov.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog se nanaša na to, da izpodbijana ukrepa ne izpolnjujeta dokaznega standarda, ki se zahteva za sprejetje posamičnih sankcij. Svet je s tem, da je skušal uporabiti posamične ukrepe, da bi dosegel cilj omejitve poslovnih dejavnosti in dobička tujega podjetja v državni lasti, uporabil ukrep, ki ni zakonit.

         (1)  UL 2021, L 219 I, str. 3.

         (2)  UL 2021, L 219 I, str. 70.


title: Zadeva T-536/21: Tožba, vložena 1. septembra 2021 – Belaeronavigatsia/Svet

text:
               18.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 422/32

      Tožba, vložena 1. septembra 2021 – Belaeronavigatsia/Svet
      (Zadeva T-536/21)
      (2021/C 422/41)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Belaeronavigatsia (Minsk, Belorusija) (zastopnik: M. Michalauskas, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  za nično razglasi Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2021/999 z dne 21. junija 2021 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo (UL L 219 I, 21.6.2021, str. 55);

                  —

                  za ničen razglasi Sklep Sveta (SZVP) 2021/1001 z dne 21. junija 2021 o spremembi Sklepa 2012/642/SZVP o omejevalnih ukrepih zaradi razmer v Belorusiji;

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: napaka pri presoji. Tožeča stranka trdi, da izpodbijana akta ne vsebujeta nobene dejanske utemeljitve.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: nespoštovanje načela sorazmernosti, saj bi izpodbijani akt lahko ogrozil cilj varnosti mednarodnega letalskega prometa.


title: Zadeva T-537/21: Tožba, vložena 1. septembra 2021 – bett1.de/EUIPO – XXXLutz Marken (BODY STAR)

text:
               18.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 422/32

      Tožba, vložena 1. septembra 2021 – bett1.de/EUIPO – XXXLutz Marken (BODY STAR)
      (Zadeva T-537/21)
      (2021/C 422/42)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: bett1.de GmbH (Berlin, Nemčija) (zastopnik: O. Brexl, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: XXXLutz Marken GmbH (Wels, Avstrija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Unije BODY STAR – Prijava št. 18 023 614

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 23. junija 2021 v združenih zadevah R 1711/2020-2 in R 1727/2020-2

         Tožbeni predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-539/21: Tožba, vložena 1. septembra 2021 – the airscreen company/EUIPO – Moviescreens Rental (airframe)

text:
               18.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 422/33

      Tožba, vložena 1. septembra 2021 – the airscreen company/EUIPO – Moviescreens Rental (airframe)
      (Zadeva T-539/21)
      (2021/C 422/43)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: the airscreen company GmbH & Co. KG (Münster, Nemčija) (zastopniki: O. Spieker, A. Schönfleisch in D. Mienert, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Moviescreens Rental GmbH (Damme, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije airframe – znamka Evropske unije št. 17 948 222

         Postopek pred EUIPO: postopek izbrisa

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 1. julija 2021 v zadevi R 63/2021-4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 59(1)(a) v povezavi s členom 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 59(1)(a) v povezavi s členom 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-543/21: Tožba, vložena 2. septembra 2021 – Purasac v EUIPO – Prollenium Medical Technologies (Rejeunesse)

text:
               18.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 422/34

      Tožba, vložena 2. septembra 2021 – Purasac v EUIPO – Prollenium Medical Technologies (Rejeunesse)
      (Zadeva T-543/21)
      (2021/C 422/44)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Purasac Co. Ltd (Anyang-si, Republika Koreja) (zastopnik: P. Lee, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Prollenium Medical Technologies, Inc. (Aurora, Ontario, Kanada)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti Rejeunesse – Prijava št. 18117 313

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 2. julija 2021 v zadevi R 146/2021-4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

      Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta zaradi napačne presoje verjetnosti zmede med znamkama.


title: Zadeva T-546/21: Tožba, vložena 2. septembra 2021 – Rochem Group/EUIPO – Rochem Marine (R.T.S. ROCHEM Technical Services)

text:
               18.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 422/34

      Tožba, vložena 2. septembra 2021 – Rochem Group/EUIPO – Rochem Marine (R.T.S. ROCHEM Technical Services)
      (Zadeva T-546/21)
      (2021/C 422/45)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Rochem Group AG (Zug, Švica) (zastopnik: K. Guridi Sedlak, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Rochem Marine Srl (Genova, Italija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije, ki vsebuje besedni element „R.T.S. ROCHEM Technical Services“ – znamka Evropske unije št. 12 326 609

         Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 28. junija 2021 v zadevi R 1544/2019-1

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  prekine postopek do končne sodbe sodišča v Milanu (Italija) v postopku, sproženem proti italijanski znamki št. 933481 ROCHEM MARINE (fig.);

                  —

                  podredno, izpodbijano odločbo razveljavi in odboru za pritožbe pri EUIPO naloži sprejetje nove odločbe, s katero se zavrne predlog za ugotovitev ničnosti, vložen zoper registracijo znamke Evropske unije št. 12 326 609 R.T.S. ROCHEM Technical Services (fig.) za razreda 11 in 40;

                  —

                  EUIPO in drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe, če se bo kot intervenientka vključila v postopek pred Splošnim sodiščem, naloži, naj nosi svoje stroške in stroške tožeče stranke.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 18 in člena 64(2) in (3) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-547/21: Tožba, vložena 2. septembra 2021 – Rochem Group/EUIPO – Rochem Marine (R.T.S. ROCHEM Technical Services)

text:
               18.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 422/35

      Tožba, vložena 2. septembra 2021 – Rochem Group/EUIPO – Rochem Marine (R.T.S. ROCHEM Technical Services)
      (Zadeva T-547/21)
      (2021/C 422/46)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Rochem Group AG (Zug, Švica) (zastopnik: K. Guridi Sedlak, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Rochem Marine Srl (Genova, Italija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „R.T.S. ROCHEM Technical Services“ – znamka Evropske unije št. 12 313 797

         Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 28. junija 2021 v zadevi R 1545/2019-1

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  prekine postopek do končne sodbe sodišča v Milanu (Italija) v postopku, sproženem proti italijanski znamki št. 933481 ROCHEM MARINE (fig.);

                  —

                  podredno, izpodbijano odločbo razveljavi in odboru za pritožbe pri EUIPO naloži sprejetje nove odločbe, s katero se zavrne predlog za ugotovitev ničnosti, vložen zoper registracijo znamke Evropske unije št. 12 313 797 R.T.S. ROCHEM Technical Services (besedni element) za razreda 11 in 40;

                  —

                  EUIPO in drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe, če se bo kot intervenientka vključila v postopek pred Splošnim sodiščem, naloži, naj nosi svoje stroške in stroške tožeče stranke.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 18 in člena 64(2) in (3) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-548/21: Tožba, vložena 3. septembra 2021 – Rochem Group/EUIPO – Rochem Marine (ROCHEM)

text:
               18.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 422/36

      Tožba, vložena 3. septembra 2021 – Rochem Group/EUIPO – Rochem Marine (ROCHEM)
      (Zadeva T-548/21)
      (2021/C 422/47)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Rochem Group AG (Zug, Švica) (zastopnik: K. Guridi Sedlak, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Rochem Marine Srl (Genova, Italija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, besedne znamke „ROCHEM“ – mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, št. 1 151 545

         Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 28. junija 2021 v zadevi R 1546/2019-1

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  prekine postopek do končne sodbe sodišča v Milanu (Italija) v postopku, sproženem proti italijanski znamki št. 933481 ROCHEM MARINE (fig.);

                  —

                  podredno, izpodbijano odločbo razveljavi in odboru za pritožbe pri EUIPO naloži sprejetje nove odločbe, s katero se zavrne predlog za ugotovitev ničnosti, vložen zoper mednarodno registracijo št. 1 151 545 ROCHEM (besedni element) za razreda 11 in 40;

                  —

                  EUIPO in drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe, če se bo kot intervenientka vključila v postopek pred Splošnim sodiščem, naloži, naj nosi svoje stroške in stroške tožeče stranke.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 18 in člena 64(2) in (3) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-549/21: Tožba, vložena 3. septembra 2021 – Rochem Group/EUIPO – Rochem Marine (ROCHEM)

text:
               18.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 422/37

      Tožba, vložena 3. septembra 2021 – Rochem Group/EUIPO – Rochem Marine (ROCHEM)
      (Zadeva T-549/21)
      (2021/C 422/48)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Rochem Group AG (Zug, Švica) (zastopnik: K. Guridi Sedlak, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Rochem Marine Srl (Genova, Italija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, figurativne znamke „ROCHEM“ – mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, št. 1 151 485

         Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 28. junija 2021 v zadevi R 1547/2019-1

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  prekine postopek do končne sodbe sodišča v Milanu (Italija) v postopku, sproženem proti italijanski znamki št. 933481 ROCHEM MARINE (fig.);

                  —

                  podredno, izpodbijano odločbo razveljavi in odboru za pritožbe pri EUIPO naloži sprejetje nove odločbe, s katero se zavrne predlog za ugotovitev ničnosti, vložen zoper mednarodno registracijo št. 1 151 485 ROCHEM (fig.) za razreda 11 in 40;

                  —

                  EUIPO in drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe, če se bo kot intervenientka vključila v postopek pred Splošnim sodiščem, naloži, naj nosi svoje stroške in stroške tožeče stranke.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 18 in člena 64(2) in (3) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-553/21: Tožba, vložena 7. septembra 2021 – Agrarfrost/EUIPO – McCain (oblika smeška)

text:
               18.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 422/37

      Tožba, vložena 7. septembra 2021 – Agrarfrost/EUIPO – McCain (oblika smeška)
      (Zadeva T-553/21)
      (2021/C 422/49)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Agrarfrost GmbH & Co. KG (Wildeshausen, Nemčija) (zastopnika: H. Förster in A. Ebert-Weidenfeller, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: McCain GmbH (Eschborn, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: tridimenzionalna znamka Unije (oblika smeška) – znamka Unije št. 1801166

         Postopek pred EUIPO: postopek za izbris

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 28. junija 2021 v zadevi R 1088/2020-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  Toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški, ki so nastali v postopku pred oddelkom za izbris pri toženi stranki in njenim odborom za pritožbe.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 58(1)(a) v povezavi s členom 18(1) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  Kršitev člena 10(3) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625.


title: Zadeva T-268/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 26. avgusta 2021 – Imagina Media Audiovisual in drugi/Komisija

text:
               18.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 422/38

      Sklep Splošnega sodišča z dne 26. avgusta 2021 – Imagina Media Audiovisual in drugi/Komisija
      (Zadeva T-268/19) (1)

      (2021/C 422/50)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 213 z dne 24.6.2019.


title: Zadeva T-269/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 26. avgusta 2021 – Imagina Media Audiovisual/Komisija

text:
               18.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 422/38

      Sklep Splošnega sodišča z dne 26. avgusta 2021 – Imagina Media Audiovisual/Komisija
      (Zadeva T-269/19) (1)

      (2021/C 422/51)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednica šestega senata je odredila izbris zadeve.

         (1)  UL C 213, 24.6.2019.


title: Zadeva T-492/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 27. avgusta 2021 – GlaxoSmithKline Finance in Setfirst/Komisija

text:
               18.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 422/38

      Sklep Splošnega sodišča z dne 27. avgusta 2021 – GlaxoSmithKline Finance in Setfirst/Komisija
      (Zadeva T-492/19) (1)

      (2021/C 422/52)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednica drugega senata je odredila izbris zadeve.

         (1)  UL C 312, 16.9.2019.


title: Zadeva T-418/20: Sklep Splošnega sodišča z dne 23. avgusta 2021 – GitLab/EUIPO – Gitlab (GitLab)

text:
               18.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 422/39

      Sklep Splošnega sodišča z dne 23. avgusta 2021 – GitLab/EUIPO – Gitlab (GitLab)
      (Zadeva T-418/20) (1)

      (2021/C 422/53)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednica šestega senata je odredila izbris zadeve.

         (1)  UL C 279, 24.8.2020.


title: Zadeva T-234/21: Sklep Splošnega sodišča z dne 23. avgusta 2021 – Cristalfarma/EUIPO – Reinhard Kosch (STILAXX)

text:
               18.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 422/39

      Sklep Splošnega sodišča z dne 23. avgusta 2021 – Cristalfarma/EUIPO – Reinhard Kosch (STILAXX)
      (Zadeva T-234/21) (1)

      (2021/C 422/54)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednik desetega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 242, 21.6.2021.


title: Zadeva C-331/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal da Relação de Lisboa (Portugalska) 26. maja 2021 — Autoridade da Concorrência, EDP — Energias de Portugal, S.A., in drugi

text:
               8.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 452/2

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal da Relação de Lisboa (Portugalska) 26. maja 2021 — Autoridade da Concorrência, EDP — Energias de Portugal, S.A., in drugi
      (Zadeva C-331/21)
      (2021/C 452/02)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal da Relação de Lisboa

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnice in nasprotne stranke v pritožbenem postopku: Autoridade da Concorrência, EDP — Energias de Portugal, S.A., EDP Comercial — Comercialização de Energia, S.A., Sonae Investimentos, SGPS, S.A., SONAE MC — Modelo Continente SGPS, Modelo Continente Hipermercados, S.A.

         Druga stranka: Ministério Público

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 101 PDEU, po katerem se zgleduje člen 9 NRJC (zakon št. 19/2012 z dne 8. maja), razlagati tako, da dopušča, da se prepoved konkurence, kakršna je v določilih 12.1 in 12.2 (glej točko [8 pod naslovom Kratka predstavitev dejanskega stanja in postopka v glavni stvari]) partnerskega sporazuma, šteje za sporazum o omejevanju glede na cilj, sklenjen med dobaviteljem električne energije in trgovcem na drobno v živilskem sektorju, ki upravlja hipermarkete in supermarkete, da bi se priznali popusti strankam, ki hkrati pristopijo k določenemu energetskemu tarifnemu načrtu dobavitelja električne energije, ki je na voljo na celinskem Portugalskem, in so imetnice kartice zaupanja trgovca na drobno v živilskem sektorju, pri čemer se lahko ti popusti uporabijo samo za nakup izdelkov v prodajalnah tega trgovca ali družb, ki so z njim povezane, če so del tega sporazuma druga določila, v skladu s katerimi je namen tega sporazuma spodbujati razvoj dejavnosti udeleženih družb (glej točke od 2 do [7 in 16 pod naslovom Kratka predstavitev dejanskega stanja in postopka v glavni stvari]) in se dokažejo koristi za potrošnike (glej [zgoraj navedeno točko 16]), ne da bi se analizirali konkretni škodljivi učinki za konkurenco, ki so posledica navedenih določil 12.1 in 12.2?

                  2.

                  Ali je mogoče člen 101(1) PDEU razlagati tako, da se šteje, da je cilj sporazuma, ki prepoveduje opravljanje nekaterih gospodarskih dejavnosti in ki se ujema z domnevno razdelitvijo trgov med dvema podjetjema, omejevanje konkurence, če ga sklenejo subjekti, ki si niti dejansko niti potencialno ne konkurirajo na nobenem od trgov, na katere vpliva ta obveznost, čeprav je mogoče trge, na katere se nanaša ta obveznost, šteti za liberalizirane oziroma brez nepremostljivih pravnih ovir za vstop nanje?

                  3.

                  Ali je mogoče člen 101(1) PDEU razlagati tako, da je treba šteti za potencialna konkurenta dobavitelja električne energije in trgovca na drobno v živilskem sektorju, ki upravlja hipermarkete in supermarkete, ki sta sklenila navedeni sporazum, z namenom vzajemnega spodbujanja poslovnih dejavnosti in povečanja prodaje druge pogodbene stranke (in v primeru trgovca na drobno v živilskem sektorju družb, v katerih kapitalu ima večinski delež ena od njegovih matičnih družb), če trgovec na drobno v živilskem sektorju in te zadnjenavedene z njim povezane družbe ob sklenitvi sporazuma niso opravljali dejavnosti dobavitelja električne energije niti na zadevnem geografskem trgu niti na nobenem drugem trgu, in če se v postopku ni dokazalo, da so imeli namen opravljati navedeno dejavnost na tem trgu ali da so storili kar koli v to smer?

                  4

                  Ali se odgovor na prejšnje vprašanje za predhodno odločanje spremeni, če je druga družba, v katere kapitalu ima večinski delež matična družba trgovca na drobno v živilskem sektorju, ki je stranka sporazuma (vendar ne da bi nacionalni organ za varstvo konkurence katerega od teh dveh subjektov obtožil ali obsodil niti ni bil nobeden od njiju stranka v postopku pred tem sodiščem), in na katero se ni raztezala osebna veljavnost prepovedi konkurence, imela 50-odstotni delež v tretjem subjektu, ki je opravljal dejavnosti trženja električne energije na Portugalskem, vendar jih že tri leta in pol pred sklenitvijo sporazuma zaradi prenehanja ne opravlja več?

                  5.

                  Ali se odgovor na prejšnje vprašanje za predhodno odločanje spremeni, če maloprodajno podjetje, ki je stranka sporazuma, proizvaja električno energijo prek svojih mini- in mikroelektrarn, ki so na strehi njegovih prodajaln, vendar vso proizvedeno energijo po reguliranih cenah dobavlja zasilnemu dobavitelju?

                  6.

                  Ali se odgovor na četrto vprašanje za predhodno odločanje spremeni, če je maloprodajno podjetje, ki je stranka sporazuma, osem let pred datumom sklenitve tega sporazuma sklenilo drugo pogodbo o poslovnem sodelovanju (še vedno veljavno na dan sklenitve sporazuma) s tretjo osebo, ki je distributer tekočih goriv, z namenom priznavanja vzajemnih popustov za nakup teh izdelkov in izdelkov, ki se prodajajo v hipermarketih in supermarketih podjetja, če pa podjetje, ki je nasprotna pogodbena stranka, poleg trženja tekočih goriv prav tako trži električno energijo na celinskem Portugalskem, in če ni bilo dokazano, da so imele stranke, ko so sklenile sporazum, namen razširiti navedeno pogodbo na trženje električne energije ali da so storile kar koli v to smer?

                  7.

                  Ali se odgovor na četrto vprašanje za predhodno odločanje spremeni, če je druga družba, v kapitalu katere ima večinski delež matična družba trgovca na drobno v živilskem sektorju, ki je stranka sporazuma (vendar ne da bi nacionalni organ za varstvo konkurence katerega od teh subjektov obtožil ali obsodil niti ta subjekta nista bila stranki v postopku pred tem sodiščem), na katero se ni razširila osebna veljavnost prepovedi konkurence, proizvajala električno energijo v obratu za soproizvodnjo, vendar je celotno proizvedeno električno energijo po reguliranih cenah dobavljala zasilnemu dobavitelju?

                  8.

                  Ali je treba, če je odgovor na prejšnja vprašanja za predhodno odločanje pritrdilen, člen 101(1) PDEU razlagati tako, da se glede na cilj šteje za omejevalno tisto določilo, ki navedenemu trgovcu na drobno v živilskem sektorju prepoveduje, da bi med trajanjem sporazuma in v letu po prenehanju tega sporazuma opravljal dejavnosti trženja električne energije sam ali prek družbe, v kapitalu katere ima ena od njegovih matičnih družb, ki je v postopku v glavni stvari, večinski delež, na ozemlju, na katero se nanaša sporazum?

                  9.

                  Ali je mogoče pojem „potencialni konkurent“ v smislu člena 101 PDEU, člena 1(1)(c) Uredbe Komisije (EU) št. 330/2010 (1) z dne 20. aprila 2010 o uporabi člena 101(3) [PDEU] za skupine vertikalnih sporazumov in usklajenih ravnanj in točke 27 Smernic Evropske komisije o vertikalnih omejitvah (UL 2010, C 130, str. 1) razlagati tako, da vključuje podjetje, ki ga zavezuje prepoved konkurence in ki je prisotno na proizvodnem trgu, ki je popolnoma ločen od proizvodnega trga druge pogodbene stranke sporazuma, če v dokumentih, ki so v spisu zadeve, obravnavane pred nacionalnim sodiščem, ne obstaja noben konkreten indic (kot so projekti, naložbe ali druga pripravljalna dejanja), da bi pred tem določilom, in če ga ne bi bilo, zadevno podjetje lahko kratkoročno vstopilo na trg druge stranke, niti se ni dokazalo, da je pred navedenim določilom, in če ga ne bi bilo, druga pogodbena stranka sporazuma zaznavala navedeno podjetje kot potencialnega konkurenta na zadevnem trgu?

                  10.

                  Ali je mogoče člen 101(1) PDEU razlagati tako, da zgolj dejstvo, da partnerski sporazum med podjetjem, ki trži električno energijo, in podjetjem, ki prodaja na drobno živilske in neživilske proizvode za domačo porabo, zaradi vzajemnega spodbujanja njunih dejavnosti (v okviru katerega zlasti prvo podjetje svojim strankam prizna popuste za porabo električne energije, ki jih drugo podjetje odšteje od cene nakupov navedenih strank v prodajalnah na drobno), vsebuje določilo, v skladu s katerim se obe stranki zavežeta, da si ne bosta konkurirali ali sklepali podobnih sporazumov s konkurenti druge stranke, pomeni, da je cilj navedenega določila omejevanje konkurence v smislu člena 101(1) PDEU, čeprav:

                              —

                              časovni obseg zadevnega določila (eno leto trajanja sporazuma in še eno leto po njegovem prenehanju) sovpada z obdobjem, določenim v istem sporazumu, v katerem stranke ne smejo uporabljati poslovnih skrivnosti ali strokovnega znanja, pridobljenih v okviru izvajanja partnerstva pri projektih s tretjimi osebami;

                              —

                              je geografski obseg določila omejen na geografski obseg sporazuma;

                              —

                              je osebna veljavnost določila omejena na stranke sporazuma in podjetja, v kapitalu katerih imajo večinski delež, in na druga podjetja iz iste skupine, ki imajo prav tako v lasti ali upravljajo trgovine na drobno, ki spadajo na področje uporabe tega sporazuma;

                              —

                              osebna veljavnost določila izključuje večino družb, ki pripadajo isti gospodarski skupini strank, ki jih določilo torej ne zavezuje in lahko konkurirajo drugi pogodbeni stranki med trajanjem sporazuma in po prenehanju veljavnosti tega sporazuma;

                              —

                              podjetja, za katera velja prepoved konkurence, so prisotna na popolnoma ločenih proizvodnih trgih in ni dokazano, da so ob sklenitvi sporazuma izvajala kakršen koli projekt ali načrt ali naložbo oziroma storila kar koli, da bi vstopila na proizvodni trg druge pogodbene stranke?

                  11.

                  Ali je treba pojem „vertikalni sporazum“ v smislu člena 101(1) PDEU, člena 1(1)(a) Uredbe Komisije (EU) št. 330/2010 z dne 20. aprila 2010 o uporabi člena 101(3) [PDEU] za skupine vertikalnih sporazumov in usklajenih ravnanj ter točko 25(c) Smernic Evropske komisije o vertikalnih omejitvah (UL 2010, C 130, str. 1) razlagati tako, da vključuje sporazum z značilnostmi, opisanimi v prejšnjih vprašanjih, v okviru katerega so stranke prisotne na popolnoma ločenih proizvodnih trgih in ni bilo dokazano, da so pred sporazumom, in če ga ne bi bilo, izvedle kakršen koli projekt, naložbo ali načrt, da bi vstopile na proizvodni trg druge pogodbene stranke, vendar v okviru katerega stranke v smislu zadevnega sporazuma dajejo drugi pogodbeni stranki na voljo svoje poslovne mreže, prodajne ekipe in strokovna znanja za promocijo, pridobivanje in povečanje števila strank ter posla druge pogodbene stranke?

         (1)  DO 2010, L 102, p. 1.


title: Zadeva C-411/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska) 5. julija 2021 — Instituto do Cinema e do Audiovisual, I.P./NOWO Communications, S.A.

text:
               8.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 452/4

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska) 5. julija 2021 — Instituto do Cinema e do Audiovisual, I.P./NOWO Communications, S.A.
      (Zadeva C-411/21)
      (2021/C 452/03)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Supremo Tribunal Administrativo

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: Instituto do Cinema e do Audiovisual, I.P.

         Nasprotna stranka: NOWO Communications, S.A.

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali lahko člen 10 Lei n.o 55/2012, de 6 de setembro (zakon št. 55/2012 z dne 6. septembra 2012), če se razlaga tako, da je dajatev, ki jo določa, namenjena izključno financiranju promocije in razširjanja portugalskih kinematografskih in avdiovizualnih del, vodi do posredne diskriminacije opravljanja storitev med državami članicami v primerjavi z opravljanjem ustreznih nacionalnih storitev, ker je opravljanje storitev med državami članicami bolj oteženo kot opravljanje storitev izključno znotraj države članice, kar je v nasprotju s členom 56 PDEU?

                  2.

                  Ali lahko na odgovor na prvo vprašanje za predhodno odločanje vpliva dejstvo, da v drugih državah članicah Evropske unije obstajajo sistemi, ki so enaki ali podobni tistemu iz zakona št. 55/2012?


title: Zadeva C-427/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgericht (Nemčija) 14. julija 2021 – LD/ALB FILS KLINIKEN GmbH

text:
               8.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 452/5

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgericht (Nemčija) 14. julija 2021 – LD/ALB FILS KLINIKEN GmbH
      (Zadeva C-427/21)
      (2021/C 452/04)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesarbeitsgericht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: LD

         Tožena stranka: ALB FILS KLINIKEN GmbH

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali se člen 1(1) in (2) Direktive 2008/104/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o delu prek agencij za zagotavljanje začasnega dela uporablja, kadar se – kot je določeno v členu 4(3) TVöD – naloge delavca prenesejo na tretjo osebo in mora ta delavec, ki ima še naprej sklenjeno delovno razmerje s svojim dosedanjim delodajalcem, na njegovo zahtevo delo, h kateremu ga zavezuje pogodba o zaposlitvi, trajno opravljati pri tej tretji osebi, pri čemer mora upoštevati njena strokovna in organizacijska navodila?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:
                  Ali je združljivo z varstvenim namenom Direktive 2008/104/ES, če se institut zagotovitve osebja v smislu člena 4(3) TVöD kot s členom 1(3), točka 2b, AÜG izvzame iz področja uporabe nacionalnih varstvenih določb, ki veljajo za napotitev delavcev, tako da se te varstvene določbe za primere zagotovitve osebja ne uporabljajo?

         (1)  Direktiva 2008/104/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o delu prek agencij za zagotavljanje začasnega dela (UL 2008, L 327, str. 9).


title: Zadeva C-432/21: Tožba, vložena 15. julija 2021 – Evropska komisija/Republika Poljska

text:
               8.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 452/5

      Tožba, vložena 15. julija 2021 – Evropska komisija/Republika Poljska
      (Zadeva C-432/21)
      (2021/C 452/05)
      Jezik postopka: poljščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: C. Hermes, G. Gattinara, D. Milanowska, agenti)

         Tožena stranka: Republika Poljska

         Predlog tožeče stranke

                  —

                  Ugotovi naj se, da Republika Poljska ni izpolnila obveznosti, ki jih ima:

                              —

                              na podlagi člena 6(1), člena 6(2), člena 12(1), od (a) do (d), člena 13(1)(a) in člena 16(1) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (1) in člena 4(1), člena 5(a), (b) in (d) ter člena 9(1) Direktive 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o ohranjanju prosto živečih ptic (2), ker je v nacionalnem pravnem redu uvedla določbe, v skladu s katerimi gospodarjenje z gozdovi, ki se izvaja na podlagi dobre prakse, ne krši nobene določbe glede varstva narave iz direktive o pticah in direktive o habitatih;
                              in

                              —

                              na podlagi člena 6(3) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst v povezavi s členom 19(1), drugi pododstavek, Pogodbe o Evropski uniji, členom 216(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije, členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, členom 6(1)(b) in členom 9(2) Aarhuške konvencije z dne 25. junija 1998 o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, ker je izključila možnost, da bi organizacije za varstvo okolja pred sodišči izpodbijala načrte za gospodarjenje z gozdovi;

                  —

                  Republiki Poljski naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbena razloga in bistvene trditve

      Po mnenju Komisije je Poljska kršila obveznosti iz določb Direktive Sveta 92/43/EGS (direktiva o habitatih), Direktive 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta (direktiva o pticah) in Aarhuške konvencije iz leta 1998.
      V okviru prvega tožbenega razloga Komisija navaja, da vstavitev člena 14b(3) leta 2016 v zakon o gozdovih iz leta 1991, v skladu s katerim gospodarjenje z gozdovi, ki se izvaja na podlagi zahtev dobre prakse, ne krši nobenih določb o varstvu narave pomeni nepravilen prenos direktiv, ker ne upošteva obveznosti iz teh določb, da se vzpostavijo sistemi strogega varstva za nekatere živalske vrste in obveznost varstva prosto živečih ptic. Tako novo besedilo člena 14b(3) zakona o gozdovih namreč uvaja široko odstopanje od določb direktiv in ustvarja le pravno fikcijo glede spoštovanja zahtev varstva vrst iz členov 12 in 13 direktive o habitatih in členov 5 in 9 direktive o pticah. Poleg tega člen 6(1) direktive o habitatih in člen 4(1) direktive o pticah zahtevata sprejetje ohranitvenih ukrepov za konkretna območja. Uporaba člena 14b(3) zakona o gozdovih pa bi pomenila, da na Poljskem ni več potrebno sprejeti in udejanjiti ohranitvenih ukrepov glede teh konkretnih območij.
      V okviru drugega tožbenega razloga Komisija navaja, da organizacije za varstvo okolja nimajo zagotovljene možnosti izpodbijanja odločb ministra za okolje, na podlagi katerih so potrjeni načrti gospodarjenja z gozdovi, kar je v nasprotju z določbami Aarhuške konvencije. Člen 6(3) direktive o habitatih v povezavi s členom 9(2) Aarhuške konvencije namreč zahteva, da lahko odločitve glede načrtov ali projektov v smislu člena 6(3) direktive o habitatih organizacije za varstvo okolja izpodbijajo pred sodiščem.

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 102.

         (2)  UL 2010, L 20, str. 7


title: Zadeva C-436/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 15. julija 2021 – flightright GmbH/American Airlines, Inc.

text:
               8.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 452/6

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 15. julija 2021 – flightright GmbH/American Airlines, Inc.
      (Zadeva C-436/21)
      (2021/C 452/06)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesgerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Revidentka: flightright GmbH

         Nasprotna stranka: American Airlines, Inc.

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali gre za vmesne lete za zvezo v smislu člena 2(h) Uredbe (1) že, če potovalna agencija posamezne lete različnih letalskih prevoznikov združi v eno potovanje z letalom, letalskemu potniku zaračuna enotno ceno in izda enotno elektronsko vozovnico, ali pa mora poleg tega obstajati posebno pravno razmerje med dejanskimi letalskimi prevozniki?

                  2.

                  Če mora med dejanskimi letalskimi prevozniki obstajati posebno pravno razmerje:
                  Ali zadostuje, da se pri rezervaciji, kakršna je opisana v prvem vprašanju, združita dva posamezna leta, ki ju mora opraviti isti letalski prevoznik?

                  3.

                  Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen:
                  Ali je treba člen 2 Sporazuma (2) in sklic na Uredbo (ES) št. 261/2004, ki je bil s Sklepom št. 1/2006 Odbora za zračni promet Skupnosti/Švica z dne 18. oktobra 2006 (3) dodan v prilogo k Sporazumu, razlagati tako, da se ta uredba uporablja tudi za potnike, ki se na letališču v Švici vkrcajo na let, ki je namenjen v tretjo državo?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1).

         (2)  UL 2002, L 114, str. 73.

         (3)  Sklep Odbora Skupnosti in Švice za zračni prevoz št. 1/2006 z dne 18. oktobra 2006 o spremembi Priloge k Sporazumu med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o zračnem prevozu (UL 2006, L 298, str. 23).


title: Zadeva C-443/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Piteşti (Romunija) 19. julija 2021 – SC Avicarvil Farms SRL/Ministerul Agriculturii şi Dezvoltării Rurale, Agenţia pentru Finanţarea Investiţiilor Rurale, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie în Agricultură, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie în Agricultură – Centrul Judeţean Vâlcea

text:
               8.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 452/7

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Piteşti (Romunija) 19. julija 2021 – SC Avicarvil Farms SRL/Ministerul Agriculturii şi Dezvoltării Rurale, Agenţia pentru Finanţarea Investiţiilor Rurale, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie în Agricultură, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie în Agricultură – Centrul Judeţean Vâlcea
      (Zadeva C-443/21)
      (2021/C 452/07)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Curtea de Apel Piteşti

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: SC Avicarvil Farms SRL

         Nasprotne stranke: Ministerul Agriculturii şi Dezvoltării Rurale, Agenţia pentru Finanţarea Investiţiilor Rurale, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie în Agricultură, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie în Agricultură – Centrul Judeţean Vâlcea

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali člen 143 Uredbe št. 1303/2013 (1), v povezavi s členom 310 PDEU (načelo dobrega finančnega poslovodenja) in členom 40(3) Uredbe (ES) št. 1698/2005 (2) [povzet v členu 33(3) Uredbe (EU) št. 1305/2013 (3)], v povezavi z načelom varstva legitimnih pričakovanj in [z načelom] pravne varnosti, nasprotuje upravni praksi nacionalnih organov, udeleženih pri izvajanju ukrepa nepovratne finančne pomoči, ki so po napaki pri izračunu, ki jo je ugotovilo Evropsko računsko sodišče, izdali akte, s katerimi so odredili znižanje višine finančne pomoči, priznane s PNSR, odobrenim s Sklepom Evropske komisije C(2012) 3529 z dne 25. maja 2012, pred sprejetjem novega sklepa Evropske komisije, ki iz financiranja izključuje zneske pomoči, ki zaradi napake pri izračunu presegajo dodatne stroške in izgube dohodka zaradi prevzetih obveznosti?

         (1)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL 2013 L 347, str. 320).

         (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1698/2005 z dne 20. septembra 2005 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) (UL 2005 L 277, str. 1).

         (3)  Uredba (EU) št. 1305/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 (UL 2013 L 347, str. 487).


title: Zadeva C-448/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Judicial da Comarca do Porto — Juízo Central Cível (Portugalska) 21. julija 2021 – Portugália — Administração de Patrimónios, SGPS, S.A./Banco BPI

text:
               8.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 452/8

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Judicial da Comarca do Porto — Juízo Central Cível (Portugalska) 21. julija 2021 – Portugália — Administração de Patrimónios, SGPS, S.A./Banco BPI
      (Zadeva C-448/21)
      (2021/C 452/08)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Judicial da Comarca do Porto — Juízo Central Cível

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Portugália — Administração de Patrimónios, SGPS, S.A.

         Tožena stranka: Banco BPI

         Vprašanja za predhodno odločanje

      Ali za namene Direktive (EU) 2015/2366 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 (v nadaljevanju: direktiva):

                  I.

                  izvršitev – s človekovim posredovanjem ponudnika plačilnih storitev – plačilnega naloga, ki se izpolni na papirju, se digitalizira in se ponudniku plačilnih storitev pošlje po elektronski pošti iz elektronskega poštnega predala, ki ga je ustvaril uporabnik, pomeni „plačilno transakcijo“ v smislu člena 73(1) direktive?

                  II.

                  Ali je treba člen 73(1) direktive razlagati tako, da:

                              II.I.

                              brez poseganja v določbe člena 71 ali v ustrezno prijavljen utemeljen sum, da gre za goljufijo, že sama izjava o neobstoju odobritve za plačilno transakcijo, ne da bi ji bili priloženi dokazi, zadostuje za nastanek obveznosti (ponudnika plačilnih storitev), da (plačniku) povrne sredstva?

                              II.II.

                              Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen, ali je uporabo pravila, v skladu s katerim je obvestilo plačnika zadostno zaradi neuporabe pravil o dokaznem bremenu iz člena 72 direktive, mogoče izključiti na podlagi dogovora med strankama (plačnikom in ponudnikom storitev), kot to dovoljuje člen 61(1) direktive?

                              II.III.

                              Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen, ali je ponudnik plačilnih storitev zavezan plačniku takoj povrniti plačilo le, če ta dokaže, da transakcija ni bila odobrena, če – ob neuporabi člena 72 direktive – veljavne zakonske ali pogodbene določbe zahtevajo, da plačnik to dokaže?

                  III.

                  Ali določbe člena 61(1) direktive dopuščajo ne le neuporabo člena 74 direktive, ampak tudi, da se namesto izključene ureditve z dogovorom med uporabnikom (ki ni potrošnik) in ponudnikom plačilnih storitev vzpostavi strožja ureditev glede odgovornosti plačnika, natančneje z odstopanjem od določb člena 73 direktive?

         (1)  Direktiva (EU) 2015/2366 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o plačilnih storitvah na notranjem trgu, spremembah direktiv 2002/65/ES, 2009/110/ES ter 2013/36/EU in Uredbe (EU) št. 1093/2010 ter razveljavitvi Direktive 2007/64/ES (UL 2015, L 337, str. 35).


title: Zadeva C-449/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Paris (Francija) 21. julija 2021 – Towercast/Autorité de la concurrence, Ministère de l’Économie

text:
               8.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 452/9

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Paris (Francija) 21. julija 2021 – Towercast/Autorité de la concurrence, Ministère de l’Économie
      (Zadeva C-449/21)
      (2021/C 452/09)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour d'appel de Paris

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Towercast

         Toženi stranki: Autorité de la concurrence, Ministère de l’Économie

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 21(1) Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 z dne 20. januarja 2004 o nadzoru koncentracij podjetij (1) razlagati tako, da nasprotuje temu, da nacionalni organ, pristojen za konkurenco, koncentracijo, ki nima razsežnosti Skupnosti v smislu člena 1 zgoraj navedene uredbe in ki je pod pragovi za obvezni predhodni nadzor, ki jih določa nacionalno pravo, ter glede katere ni bilo napoteno na Evropsko komisijo v skladu s členom 22 navedene uredbe, glede na strukturo konkurence na trgu nacionalne razsežnosti opredeli kot zlorabo prevladujočega položaja, ki je prepovedana s členom 102 PDEU?

         (1)  UL 2004, L 24, str. 1.


title: Zadeva C-455/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Olt (Romunija) 23. julija 2021 – OZ/Lyoness Europe AG

text:
               8.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 452/9

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Olt (Romunija) 23. julija 2021 – OZ/Lyoness Europe AG
      (Zadeva C-455/21)
      (2021/C 452/10)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunalul Olt

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica in tožeča stranka na prvi stopnji: OZ

         Nasprotna stranka in tožena stranka na prvi stopnji: Lyoness Europe AG

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 2(b) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nepoštenih pogojih v potrošniških pogodbah (1) razlagati tako, da se lahko fizična oseba, in sicer strojni inženir, specializiran na področju hidravličnih in pnevmatskih strojev (in ki ne opravlja poklicne trgovinske dejavnosti, niti zlasti dejavnosti nakupovanja blaga in storitev z namenom ponovne prodaje in/ali posredniške dejavnosti), ki z gospodarsko družbo (prodajalec ali ponudnik) sklene tipsko pogodbo, na podlagi katere ima ta fizična oseba pravico sodelovati v nakupovalni skupnosti, ki jo je ustanovila zgoraj navedena družba v obliki sistema Lyoness (sistem, prek katerega se obljubljajo dohodki v obliki povračil za nakupe, provizije in druge promocijske ugodnosti), nakupovati blago in storitve pri trgovcih, ki imajo pogodbeno razmerje s to družbo (imenovani trgovinski partnerji sistema Lyoness), ter opravljati dejavnost posredništva pri drugih osebah v okviru sistema Lyoness (in sicer morebitne zveste stranke), šteje za „potrošnika“ v smislu te določbe – za učinkovito varstvo potrošnika – kljub pogodbenemu pogoju, ki določa, da se za pogodbeno razmerje med sistemom Lyoness in stranko uporablja izključno švicarsko pravo, ne glede na stalno prebivališče stranke?

                  2.

                  Ali je treba člen 2(b) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nepoštenih pogojih v potrošniških pogodbah razlagati tako, da se oseba, ki je s prodajalcem ali ponudnikom sklenila pogodbo z dvojnim namenom, in sicer pogodbo, sklenjeno za namene, ki spadajo delno v poslovno, gospodarsko ali poklicno dejavnost te fizične osebe, delno pa so zunaj te dejavnosti, pri čemer namen poslovne, gospodarske ali poklicne dejavnosti te fizične osebe v splošnem okviru pogodbe ni prevladujoč, šteje za „potrošnika“ v smislu te določbe?

                  3.

                  Če je odgovor na predhodno vprašanje pritrdilen, katera so glavna merila, ki se uporabijo za ugotovitev, ali je poslovna, gospodarska ali poklicna dejavnost te fizične osebe prevladujoča v splošnem okviru pogodbe ali ne?

         (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).


title: Zadeva C-457/21 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 22. julija 2021 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi razširjeni senat) z dne 12. maja 2021 v združenih zadevah T-816/17 in T-318/18, Luksemburg in Amazon/Komisija

text:
               8.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 452/10

      Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 22. julija 2021 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi razširjeni senat) z dne 12. maja 2021 v združenih zadevah T-816/17 in T-318/18, Luksemburg in Amazon/Komisija
      (Zadeva C-457/21 P)
      (2021/C 452/11)
      Jezik postopka: angleščina in francoščina

         Stranke

         Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: P.-J. Loewenthal, F. Tomat, agenta)

         Druge stranke v postopku: Veliko vojvodstvo Luksemburg, Amazon.com, Inc., Amazon EU Sàrl, Irska

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj

                  —

                  razveljavi sodbo Splošnega sodišča (sedmi razširjeni senat) z dne 12. maja 2021 v združenih zadevah T-816/17 in T-318/18, Luksemburg in drugi/Komisija;

                  —

                  zavrne prvi tožbeni razlog v zadevi T-816/17 ter drugi, četrti, peti in osmi tožbeni razlog v zadevi T-318/18;

                  —

                  zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču, da preuči tožbene razloge, ki jih ni obravnavalo;

                  —

                  podredno, uporabi pristojnost na podlagi drugega stavka prvega odstavka člena 61 Statuta Sodišča Evropske unije in samo dokončno odloči o zadevi; in

                  —

                  odločitev o stroških v tej zadevi pridrži, če bo zadevo vrnilo Splošnemu sodišču, oziroma Luksemburgu ter družbama Amazon EU S.à.r.l in Amazon.com, Inc. naloži plačilo stroškov postopka, če bo o zadevi samo dokončno odločilo.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Komisija navaja dva pritožbena razloga zoper sodbo.
      Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je s tem, da je zavrnilo glavno ugotovitev o prednosti v Sklepu (1), kršilo člen 107(1) PDEU, opustilo obrazložitev, kršilo procesna pravila in izkrivilo Sklep. Ta pritožbeni razlog je razdeljen na dva dela:

                  —

                  Prvi del: V točkah od 162 do 251 sodbe je Splošno sodišče storilo napako, ker je zavrnilo funkcijsko analizo v Sklepu glede družbe Amazon Europe Technologies SCS (v nadaljevanju: LuxSCS) in njen izbor družbe LuxSCS za testno stranko na podlagi tega, da je bila ta pravna lastnica neopredmetenih sredstev, ki so bila dana na voljo družbi Amazon EU S.à.r.l (LuxOpCo), in je finančno sodelovala pri njihovem razvoju. S tem je napačno razlagalo in uporabilo načelo svobodne konkurence, kar pomeni kršitev člena 107(1) PDEU v povezavi s pogojem prednosti, in ni navedlo razlogov zaradi protislovnega in neustreznega razlogovanja. Splošno sodišče je tudi nepravilno navedlo utemeljitve na svojo pobudo za zavrnitev izbora – v Sklepu – družbe LuxSCS za testno stranko na podlagi tega, da ni bilo nobenih primerljivih neodvisnih družb, pri katerih se lahko uporabi metoda stopnje čistega dobička (TNMM). Splošno sodišče je s tem prekoračilo svoja pooblastila za sodni nadzor, kar pomeni kršitev postopka in kršitev pravice Komisije do obrambe, ter izkrivilo Sklep.

                  —

                  Drugi del: V točkah od 257 do 295 sodbe je Splošno sodišče storilo napako, ker je zavrnilo izračun – v Sklepu – licenčnine po neodvisnem tržnem deležu, ki jo dolguje družba LuxOpCo družbi LuxSCS, ker bi morala biti družba LuxSCS kot testna stranka upravičena do tržne vrednosti neopredmetenih sredstev po licenci in ker družba LuxSCS ni opravljala storitev z nizko dodano vrednostjo. Splošno sodišče je tako napačno razlagalo in uporabilo načelo svobodne konkurence, kršilo procesna pravila, izkrivilo sklep in ni izpolnilo obveznosti obrazložitve.

            Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je s tem, da je zavrnilo prvo podredno ugotovitev o prednosti v Sklepu, storilo napako pri dokaznem standardu za ugotovitev prednosti, kršilo člen 107(1) PDEU, opustilo obrazložitev in kršilo procesna pravila. Ta pritožbeni razlog je razdeljen na tri dele:

                  —

                  Prvi del: čeprav je Splošno sodišče uporabilo pravilen dokazni standard za ugotovitev prednosti v točkah 310 in 513 sodbe, pa je v točkah od 503 do 538 dejansko uporabilo različen, strožji standard za zavrnitev prve podredne ugotovitve prednosti v Sklepu. Splošno sodišče je tako storilo napako pri določitvi dokaznega standarda za ugotovitev prednosti in ni podalo obrazložitve zaradi protislovnega razlogovanja.

                  —

                  Drugi del: Splošno sodišče je v točkah od 314 do 442 sodbe napačno navedlo naloge, ki so jih opravljali subjekti skupine Amazon v ZDA, za ugotovitev, da je Komisija pretiravala pri zapletenosti nalog, ki jih opravlja družba LuxOpCo v zvezi z neopredmetenimi sredstvi pod licenco. Prav tako ni navedlo razlogov, iz katerih je štelo, da naloge, ki jih opravlja družba LuxOpCo v zvezi z znamko Amazon in v zvezi z dejavnostjo maloprodaje in storitev družbe Amazon v Evropi niso edinstvene. Splošno sodišče je tako napačno razlagalo in uporabilo načelo svobodne konkurence, kar pomeni kršitev člena 107(1) PDEU v zvezi s pogojem prednosti, in ni navedlo obrazložitve zaradi neustreznega razlogovanja.

                  —

                  Tretji del: Splošno sodišče je v točkah od 499 do 537 sodbe nepravilno navedlo utemeljitve na svojo pobudo za zavrnitev prve podredne ugotovitve o prednosti v Sklepu, ker opiranje Komisije na metodo porazdelitve dobička z analizo prispevkov ne dokazuje, da davčno stališče nujno vodi do prednosti. Splošno sodišče je tako prekoračilo svoja pooblastila za sodni nadzor, kar pomeni kršitev postopka in kršitev pravice Komisije do obrambe.

         (1)  Sklep Komisije (EU) 2018/859 z dne 4. oktobra 2017 o državni pomoči SA.38944 (2014/C) (ex 2014/NN), ki jo je Luksemburg odobril skupini Amazon (UL L 153, str. 1; v nadaljevanju: Sklep).


title: Zadeva C-461/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Prahova (Romunija) 27. julija 2021 – SC Cartrans Preda SRL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Prahova

text:
               8.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 452/12

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Prahova (Romunija) 27. julija 2021 – SC Cartrans Preda SRL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Prahova
      (Zadeva C-461/21)
      (2021/C 452/12)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunalul Prahova

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: SC Cartrans Preda SRL

         Tožena stranka: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Prahova

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba za odobritev oprostitve DDV za prevozne dejavnosti in storitve v zvezi z uvozom blaga člen 86(1)(b) in (2) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) razlagati tako, da je treba pri uvozu (na primer, ko carinski organ pripravi skupno uvozno deklaracijo z dodelitvijo številke MRN/Master Reference Number) v osnovo za izračun carinske vrednosti vedno vključiti prevozno ceno do prvega namembnega kraja blaga na ozemlju države članice uvoza? Ali številka MRN, v zvezi s katero ni mogoče ugotoviti nobenega utemeljenega znaka goljufije, implicitno pomeni dokaz, da so bili v davčno osnovo na carini vključeni vsi stroški iz člena 86(1)(a) in (b)?

                  2.

                  Ali člen 144 ter člen 86(1)(b) in (2) Direktive [2006/112] nasprotujeta davčni praksi države članice, ki zavrne oprostitev DDV za prevozne storitve v zvezi z uvozom [v Unijo], ker ni bil predložen strogo formalen dokaz o vključitvi prevozne cene v carinsko vrednost, čeprav so bili po eni strani predloženi drugi upoštevni spremni dokumenti v zvezi z uvozom – skupna deklaracija in tovorni list CMR z navedbo dostave prejemniku –, po drugi strani pa ni nobenih znakov, ki bi lahko sprožali dvom glede verodostojnosti ali zanesljivosti skupne deklaracije in tovornega lista CMR?

                  3.

                  Ali je, glede na določbe člena 57 PDEU, izterjava DDV in trošarin pri finančnih upravah več držav članic opravljanje storitev znotraj Skupnosti ali dejavnost splošnega zastopnika s provizijo, ki deluje kot posrednik v poslovni transakciji?

                  4.

                  Ali je treba člen 56 PDEU razlagati tako, da gre za omejitev svobode opravljanja storitev, če mora prejemnik storitve, ki jo opravi ponudnik storitev s sedežem v drugi državi članici, na podlagi zakonodaje države članice, v kateri ima sedež prejemnik storitve, odtegniti davek od plačila, ki ga mora plačati za to storitev, glede na to, da ta obveznost odtegljaja ne obstaja, če to storitev opravi ponudnik storitev, ki ima sedež v isti državi članici kot prejemnik storitve?

                  5.

                  Ali je davčna obravnava v državi prebivališča subjekta, ki plača dohodek, element, zaradi katerega je svobodno opravljanje storitev manj privlačno in ovirano, ker se mora rezident zato, da se izogne uporabi davka z davčnim odtegljajem v višini 4 %, omejiti na sodelovanje na področju izterjave DDV in trošarine s subjekti s sedežem v isti državi članici in ne s tistimi, ki imajo sedež v drugih državah članicah?

                  6.

                  Ali se dejstvo, da se za dohodek, ki ga prejme nerezident, uporablja davek v višini 4 % (oziroma 16 %, odvisno od primera) bruto zneska, davek od dohodkov pravnih oseb, ki se uporablja za ponudnika storitev s sedežem v isti državi članici (če realizira prihodke), pa znaša 16 % neto zneska, lahko prav tako šteje za kršitev člena 56 PDEU, ker je to še en element, zaradi katerega je svobodno opravljanje zadevnih storitev s strani nerezidentov manj privlačno in ovirano?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).


title: Zadeva C-501/21 P: Pritožba, ki so jo vložili Harry Shindler in drugi 13. avgusta 2021 zoper sklep Splošnega sodišča (deseti razširjeni senat) z dne 8. junija 2021 v zadevi T-198/20, Shindler in drugi/Svet

text:
               8.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 452/13

      Pritožba, ki so jo vložili Harry Shindler in drugi 13. avgusta 2021 zoper sklep Splošnega sodišča (deseti razširjeni senat) z dne 8. junija 2021 v zadevi T-198/20, Shindler in drugi/Svet
      (Zadeva C-501/21 P)
      (2021/C 452/13)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Pritožniki: Harry Shindler in drugi (zastopnik: J. Fouchet, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Pritožniki Sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  Sklep z dne 8. junija 2021 (T-198/20) razveljavi;

                  —

                  Sklep Sveta (EU) 2020/135 z dne 30. januarja 2020 o sklenitvi Sporazuma o izstopu Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska iz Evropske unije in Evropske skupnosti za atomsko energijo in Sporazum o izstopu Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska iz Evropske unije in Evropske skupnosti za atomsko energijo skupaj s prilogami k temu sporazumu v celoti razglasi za nična.

            Podredno:

                  —

                  Sklep z dne 8. junija 2021 (T-198/20) razveljavi;

                  —

                  Sklep Sveta (EU) 2020/135 z dne 30. januarja 2020 o sklenitvi Sporazuma o izstopu Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska iz Evropske unije in Evropske skupnosti za atomsko energijo in Sporazum o izstopu Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska iz Evropske unije in Evropske skupnosti za atomsko energijo razglasi za nična v delu, v katerem ta akta avtomatično in na splošno, brez kakršne koli presoje sorazmernosti, od 1. februarja 2020 razlikujeta državljane Unije in državljane Združenega kraljestva, in tako razglasi za nično zlasti šesto uvodno izjavo in člene 9, 10 in 127 Sporazuma o izstopu;

                  —

                  Evropski uniji naloži plačilo celotnih stroškov postopka, vključno z odvetniškimi stroški v višini 5 000 EUR.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      A.   Postopkovna nepravilnost izpodbijanega sklepa
      Splošno sodišče je kršilo člen 130 svojega poslovnika, ker je določilo samo en rok, in sicer rok, dan Svetu, da predloži vsebinsko obrambo. Ni določilo nobenega roka pritožnikom, ki so morali počakati na „nove roke za nadaljevanje postopka“, preden so se lahko izjavili tako glede ugovora nedopustnosti kot glede vsebine.
      Poleg tega je Splošno sodišče odločilo, da pritožnikom ne posreduje vsebinske obrambe, s čimer jim je preprečilo, da bi vedeli, kdaj se morajo izjaviti o njeni dopustnosti.
      Nazadnje, Splošno sodišče je tožbo kot nedopustno zavrglo, ne da bi izvedlo obravnavo in ne da bi se opredelilo glede dveh predlogov, in sicer za prekinitev postopka et za posredovanje spisa Sodišču, ki pa sta vplivala na nadaljevanje postopka.
      B.   Kršitev prava Unije glede dopustnosti tožbe
      i)   Glede na merilo, da morajo biti odločbe, zoper katerim se vloži neposredna tožba, predpisi, ki ne potrebujejo izvedbenih ukrepov
      Prvič, Splošno sodišče je napačno in brez pojasnila štelo, da je Sporazum o izstopu mednarodni akt, čeprav je zaradi njegovega predmeta in učinkov ta sporazum še vedno zajet z notranjim pravom Unije, ker prihodnje odnose med Evropsko unijo in eno od njenih držav članic ureja na podlagi notranjega prava, ki ga je Unija vzpostavila v več kot petdesetih letih (kar zadeva Združeno kraljestvo), in ker določa, da se to notranje pravo uporablja še naprej.
      Poleg tega člen 4 Sporazum o izstopu v odstavkih 4 in 5 omejuje suverenost Združenega kraljestva na pravosodnem področju, da bi se zagotovila enotna razlaga Sporazuma o izstopu v sodni praksi s Sodišča Evropske unije. Mednarodni sporazumi ponavadi ne vsebujejo take določbe.
      Drugič, v primeru, da bi tudi Sodišče štelo, da je Sporazum o izstopu mednarodni akt, Splošno sodišče ni upoštevalo člena 275 PDEU, s katerim je pristojnost Sodišča izključena zgolj glede nekaterih aktov, ki se nanašajo na „določbe v zvezi s skupno zunanjo in varnostno politiko“. Splošno sodišče je torej napačno povezalo člena 263 in 275 PDEU, ki določata, da je Sodišče pristojno za vse predpise, ki ne potrebujejo izvedbenih ukrepov, razen aktov, sprejetih na podlagi določb o skupni zunanji in varnostni politiki. Glede na člena 23 in 26 Pogodbe o evropski uniji pa Sporazum o izstopu ne po vsebini, ne po postopku ne spada na področje zunanje in varnostne politike.
      Tretjič, preudarki Splošnega sodišča v bistvu pomenijo, da bi se moralo Sodišče glede mednarodnega sporazuma odpovedati izvajanju nadzora v zvezi z načelom pravne države. Tako stališče pa ni sprejemljivo ne s političnega ne s pravnega vidika, saj pomeni, da lahko Svet brez nadzora izpodbija uporabo Pogodb in vrednot, ki jih določata.
      Četrtič, Svet in Francija menita, da Sporazum o izstopu avtomatično razveljavlja evropsko državljanstvo pritožnikov, kar pomeni, da po tem stališču ni potreben noben izvedbeni ukrep, da bi ta Sporazum imel pravne učinke, pri čemer se opozarja, da se tožbe pritožnikov v nasprotju s stališčem Splošnega sodišča ne sme omejiti na vprašanje njihove volilne pravice.
      ii)   Glede na merilo posamičnega nanašanja
      Prvič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker ni upoštevalo posebnosti položaja gospe G., ki je bila ena od 800 poslank, izvoljenih v francoskem okrožju, in ni mogla ponovno kandidirati na francoskih občinskih volitvah leta 2020.
      Drugič, Splošno sodišče je storilo hudo napako pri analizi, ker je navedlo, da se odločitev o podpisu Sporazuma o izstopu na pritožnike nanaša „zaradi njihovega objektivnega statusa državljanov Združenega kraljestva“, čeprav ti Sporazum o izstopu izpodbijajo kot britanski državljani, ki prebivajo na ozemlju Unije, glede na učinke Sporazuma o izstopu na njihov položaj.
      Tretjič, Splošno sodišče je svoj sklep utemeljilo zgolj z nemožnostjo pritožnikov, da glasujejo na občinskih volitvah, čeprav je to le ena od posledic, ki jih zatrjujejo pritožniki.


title: Zadeva C-502/21 P: Pritožba, ki jo je David Price vložil 13. avgusta 2021 zoper sklep Splošnega sodišča (deseti razširjeni senat) z dne 8. junija 2021 v zadevi T-231/20, Price/Svet

text:
               8.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 452/14

      Pritožba, ki jo je David Price vložil 13. avgusta 2021 zoper sklep Splošnega sodišča (deseti razširjeni senat) z dne 8. junija 2021 v zadevi T-231/20, Price/Svet
      (Zadeva C-502/21 P)
      (2021/C 452/14)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnik: David Price (zastopnik: J. Fouchet, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Pritožnik Sodišču primarno predlaga, naj:

                  —

                  Sklep z dne 8. junija 2021 (T-231/20) razveljavi;

                  —

                  Sklep Sveta (EU) 2020/135 z dne 30. januarja 2020 o sklenitvi Sporazuma o izstopu Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska iz Evropske unije in Evropske skupnosti za atomsko energijo in Sporazum o izstopu Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska iz Evropske unije in Evropske skupnosti za atomsko energijo skupaj s prilogami k temu sporazumu v celoti razglasi za nična, s prilagoditvijo, po potrebi, retroaktivnega učinka te razglasitve ničnosti.

            Pritožnik podredno predlaga, naj se:

                  —

                  Sklep z dne 8. junija 2021 (T-231/20) razveljavi;

                  —

                  Sklep Sveta (EU) 2020/135 z dne 30. januarja 2020 o sklenitvi Sporazuma o izstopu Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska iz Evropske unije in Evropske skupnosti za atomsko energijo in Sporazum o izstopu Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska iz Evropske unije in Evropske skupnosti za atomsko energijo razglasi za nična v delu, v katerem ta akta avtomatično in na splošno, brez kakršne koli presoje sorazmernosti, od 1. februarja 2020 razlikujeta državljane Unije in državljane Združenega kraljestva, in tako razglasi za nično zlasti šesto uvodno izjavo in člene 9, 10 in 127 Sporazuma o izstopu;

                  —

                  Evropski uniji naloži plačilo celotnih stroškov postopka, vključno z odvetniškimi stroški v višini 5 000 EUR.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      A.   Postopkovna nepravilnost izpodbijanega sklepa
      Splošno sodišče je kršilo člen 130 svojega poslovnika, ker je določilo samo en rok, in sicer rok, dan Svetu, da predloži vsebinsko obrambo. Ni določilo nobenega roka pritožniku, ki je moral počakati na „nove roke za nadaljevanje postopka“, preden se je lahko izjavil tako glede ugovora nedopustnosti kot glede vsebine.
      Poleg tega je Splošno sodišče odločilo, da pritožniku ne posreduje vsebinske obrambe, s čimer mu je preprečilo, da bi vedel, kdaj se mora izjaviti o njeni dopustnosti.
      Nazadnje, Splošno sodišče je tožbo kot nedopustno zavrglo, ne da bi izvedlo obravnavo in ne da bi se opredelilo glede dveh predlogov, in sicer za prekinitev postopka et za posredovanje spisa Sodišču, ki pa sta vplivala na nadaljevanje postopka.
      B.   Kršitev prava Unije glede dopustnosti tožbe
      i)   Glede na merilo, da morajo biti odločbe, zoper katere se vloži neposredna tožba, predpisi, ki ne potrebujejo izvedbenih ukrepov
      Prvič, Splošno sodišče je napačno in brez pojasnila štelo, da je Sporazum o izstopu mednarodni akt, čeprav je zaradi njegovega predmeta in učinkov ta sporazum še vedno zajet z notranjim pravom Unije, ker prihodnje odnose med Evropsko unijo in eno od njenih držav članic ureja na podlagi notranjega prava, ki ga je Unija vzpostavila v več kot petdesetih letih (kar zadeva Združeno kraljestvo), in ker določa, da se to notranje pravo uporablja še naprej.
      Poleg tega člen 4 Sporazum o izstopu v odstavkih 4 in 5 omejuje suverenost Združenega kraljestva na pravosodnem področju, da bi se zagotovila enotna razlaga Sporazuma o izstopu v sodni praksi s Sodišča Evropske unije. Mednarodni sporazumi ponavadi ne vsebujejo take določbe.
      Drugič, v primeru, da bi tudi Sodišče štelo, da je Sporazum o izstopu mednarodni akt, Splošno sodišče ni upoštevalo člena 275 PDEU, s katerim je pristojnost Sodišča izključena zgolj glede nekaterih aktov, ki se nanašajo na „določbe v zvezi s skupno zunanjo in varnostno politiko“. Splošno sodišče je torej napačno povezalo člena 263 in 275 PDEU, ki določata, da je Sodišče pristojno za vse predpise, ki ne potrebujejo izvedbenih ukrepov, razen aktov, sprejetih na podlagi določb o skupni zunanji in varnostni politiki. Glede na člena 23 in 26 Pogodbe o evropski uniji pa Sporazum o izstopu ne po vsebini, ne po postopku ne spada na področje zunanje in varnostne politike.
      Tretjič, preudarki Splošnega sodišča v bistvu pomenijo, da bi se moralo Sodišče glede mednarodnega sporazuma odpovedati izvajanju nadzora v zvezi z načelom pravne države. Tako stališče pa ni sprejemljivo ne s političnega ne s pravnega vidika, saj pomeni, da lahko Svet brez nadzora izpodbija uporabo Pogodb in vrednot, ki jih določata.
      Četrtič, Svet in Francija menita, da Sporazum o izstopu avtomatično razveljavlja evropsko državljanstvo pritožnika, kar pomeni, da po tem stališču ni potreben noben izvedbeni ukrep, da bi ta Sporazum imel pravne učinke, pri čemer se opozarja, da se tožbe pritožnika v nasprotju s stališčem Splošnega sodišča ne sme omejiti na vprašanje njegove volilne pravice.
      ii)   Glede na merilo posamičnega nanašanja
      Prvič, pritožnik je bil ob vložitvi tožbe eden od maloštevilnih Britancev, ki jim je še morala biti priznana pravica do glasovanja v drugem krogu.
      Drugič, Splošno sodišče je storilo hudo napako pri analizi, ker je navedlo, da se odločitev o podpisu Sporazuma o izstopu na pritožnika nanaša „zaradi njegovega objektivnega statusa državljana Združenega kraljestva“, čeprav pritožnik Sporazum o izstopu izpodbija kot britanski državljan, ki prebiva na ozemlju Unije, glede na učinke Sporazuma o izstopu na njegov položaj.
      Tretjič, Splošno sodišče je svoj sklep utemeljilo zgolj z nemožnostjo pritožnika, da glasuje na občinskih volitvah, čeprav je to le ena od posledic, ki jo zatrjuje pritožnik.
      C.   Napačna uporaba prava pri zavrnitvi predložitve zadeve Splošnega sodišča Sodišču na podlagi člena 256(3) PDEU
      Člen 256(3) PDEU neodvisno od ostalih odstavkov tega člena dopušča dialog sodišč Unije. Če neka zadeva lahko vpliva na enotnost ali doslednost prava Unije, lahko prvostopenjsko sodišče – v nasprotju s tem, kar navaja Splošno sodišču – zadevo predloži Sodišču.


title: Zadeva C-545/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 31. avgusta 2021 – ANAS SpA/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti

text:
               8.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 452/16

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 31. avgusta 2021 – ANAS SpA/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti
      (Zadeva C-545/21)
      (2021/C 452/15)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: ANAS SpA

         Tožena stranka: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1)

                  Ali je treba člen 70(1)(b) Uredbe (EU) št. 1083/2006 (1), člen 27(c) Uredbe (EU) št. 1828/2006 (2), člen 1 konvencije ZFI iz Akta Sveta z dne 26. julija 1995, člen 1(2) Uredbe št. 2988/95 (3), in člen 3(2)(b) Direktive (EU) 2017/1371 (4) razlagati tako, da ravnanja, ki bi lahko dajala prednost gospodarskemu subjektu v postopku za oddajo javnega naročila, spadajo v obseg uporabe pojma „nepravilnost“ ali „goljufija“ in so zato pravna podlaga za preklic pomoči, čeprav ni zadostnih dokazov, da je do takih ravnanj dejansko prišlo, oziroma ni zadostnih dokazov, da so bila odločilna pri izbiri upravičenca?

                  2)

                  Ali člen 45(2)(d) Direktive 2004/18/ES (5) nasprotuje določbi, kot je člen 38(1)(f) zakonske uredbe št. 163/2006, ki ne dovoljuje, da se iz razpisa izloči gospodarski subjekt, ki je poskušal vplivati na postopek odločanja javnega naročnika, zlasti če gre pri tem poskusu za podkupovanje nekaterih članov razpisne komisije?

                  3)

                  Ali je treba v primeru pritrdilnega odgovora na eno ali obe zgoraj navedeni vprašanji navedene predpise razlagati tako, da od države članice vedno zahtevajo preklic pomoči in od Komisije 100-odstotni finančni popravek, čeprav je bila ta pomoč uporabljena za namen, za katerega je bila dodeljena, in za projekt, ki je bil upravičen do evropskega financiranja in dejansko izveden?

                  4)

                  Če je odgovor na tretje vprašanje nikalen, in sicer, da ni treba preklicati pomoči ali izvesti finančnega popravka v višini 100 %, ali predpisi, navedeni v točki 1), in spoštovanje načela sorazmernosti omogočajo preklic pomoči in finančni popravek ob upoštevanju gospodarske škode, ki je dejansko nastala za splošni proračun Evropske unije, in zlasti, ali se v okoliščinah, kakršne so v obravnavani zadevi, „finančne posledice“ v smislu člena 98(3) Uredbe (EU) št. 1083/2006 lahko določijo pavšalno, in sicer z uporabo meril iz tabele iz odstavka 2 Sklepa Komisije št. 9527 z dne 19. decembra 2013 (6)?

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1083/2006 z dne 11. julija 2006 o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1260/1999 (UL 2006, L 210, str. 25).

         (2)  Uredba Komisije (ES) št. 1828/2006 z dne 8. decembra 2006 o pravilih za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu ter Uredbe (ES) št. 1080/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o Evropskem skladu za regionalni razvoj (UL 2006, L 371, str. 1).

         (3)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (UL 1995, L 312, str. 1).

         (4)  Direktiva (EU) 2017/1371 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2017 o boju proti goljufijam, ki škodijo finančnim interesom Unije, z uporabo kazenskega prava (UL 2017, L 198, str. 29).

         (5)  Direktiva 2004/18/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL 2004, L 134, str. 114).

         (6)  Sklep Komisije C(2013) 9527 final o opredelitvi in odobritvi smernic za določanje finančnih popravkov pri izdatkih, financiranih s strani Unije v okviru deljenega upravljanja, ki jih izvede Komisija zaradi neskladnosti s pravili o javnih naročilih.


title: Zadeva T-364/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2021 – ADR Center/Komisija (Finančni prispevki – Splošni program „Temeljne pravice in pravosodje“ za obdobje 2007-2013 – Posebni program „Civilno pravosodje“ – Ničnostna tožba – Sklep, ki je izvršilni naslov – Sporazumi o nepovratnih sredstvih – Izterjava dela izplačanih finančnih prispevkov – Deklaratorna tožba – Arbitražna klavzula – Višja sila – Upravičeni stroški – Sorazmernost – Obveznost obrazložitve)

text:
               8.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 452/18

      Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2021 – ADR Center/Komisija
      (Zadeva T-364/15) (1)

      (Finančni prispevki - Splošni program „Temeljne pravice in pravosodje“ za obdobje 2007-2013 - Posebni program „Civilno pravosodje“ - Ničnostna tožba - Sklep, ki je izvršilni naslov - Sporazumi o nepovratnih sredstvih - Izterjava dela izplačanih finančnih prispevkov - Deklaratorna tožba - Arbitražna klavzula - Višja sila - Upravičeni stroški - Sorazmernost - Obveznost obrazložitve)
      (2021/C 452/16)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: ADR Center Srl (Rim, Italija) (zastopnika: A. Guillerme in T. Bontinck, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Estrada de Solà in M. Ilkova, agenta)

         Predmet

      Prvič, predlog, ki temelji na členu 263 PDEU, se nanaša na razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2015) 3117 final z dne 4. maja 2015 o izterjavi dela finančnih prispevkov, izplačanih tožeči stranki na podlagi dveh sporazumov o nepovratnih sredstvih, sklenjenih v okviru posebnega programa „Civilno pravosodje“, in drugič, predlog, ki se nanaša na razglasitev upravičenosti stroškov, ki jih je Komisija v svojem sklepu razglasila za neupravičene.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  ADR Center Srl nosi stroška glavnega postopka in postopka za izdajo začasne odredbe.

         (1)  UL C 302, 14.9.2015.


title: Zadevi T-337/18 in T-347/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2021 – Laboratoire Pareva in Biotech3D/Komisija (Biocidni proizvodi – Aktivna snov PHMB (1415; 4.7) – Zavrnitev odobritve za 1., 5. in 6. vrsto proizvodov – Pogojna odobritev za 2. in 4. vrsto proizvodov – Tveganja za zdravje ljudi in okolje – Uredba (EU) št. 528/2012 – Člen 6(7)(a) in (b) Delegirane uredbe (EU) št. 1062/2014 – Usklajena razvrstitev aktivne snovi v skladu z Uredbo (ES) št. 1272/2008 – Predhodno posvetovanje z ECHA – Očitna napaka pri presoji – Navzkrižni sklici – Pravica do izjave)

text:
               8.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 452/18

      Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2021 – Laboratoire Pareva in Biotech3D/Komisija
      (Zadevi T-337/18 in T-347/18) (1)

      (Biocidni proizvodi - Aktivna snov PHMB (1415; 4.7) - Zavrnitev odobritve za 1., 5. in 6. vrsto proizvodov - Pogojna odobritev za 2. in 4. vrsto proizvodov - Tveganja za zdravje ljudi in okolje - Uredba (EU) št. 528/2012 - Člen 6(7)(a) in (b) Delegirane uredbe (EU) št. 1062/2014 - Usklajena razvrstitev aktivne snovi v skladu z Uredbo (ES) št. 1272/2008 - Predhodno posvetovanje z ECHA - Očitna napaka pri presoji - Navzkrižni sklici - Pravica do izjave)
      (2021/C 452/17)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka v zadevah T-337/18 in T-347/18: Laboratoire Pareva (Saint-Martin-de-Crau, Francija) (zastopniki: K. Van Maldegem, S. Englebert, P. Sellar in M. Grunchard, odvetniki)

         Tožeča stranka v zadevi T-347/18: Biotech3D Ltd & Co. KG (Gampern, Avstrija) (zastopniki: K. Van Maldegem, S. Englebert, P. Sellar in M. Grunchard, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Lindenthal in K. Mifsud-Bonnici, agenta)

         Intervenientki v podporo tožene stranke: Francoska republika (zastopniki: A.-L. Desjonquères, J. Traband, E. Leclerc in W. Zemamta, agenti), Evropska agencija za kemikalije (zastopniki: M. Heikkilä, C. Buchanan in T. Zbihlej, agenti)

         Predmet

      Predloga na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti, v zadevi T-337/18, Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2018/619 z dne 20. aprila 2018 o neodobritvi PHMB (1415; 4.7) kot obstoječe aktivne snovi za uporabo v biocidnih proizvodih 1., 5. in 6. vrste proizvodov (UL 2018, L 102, str. 21), in, v zadevi T-347/18, Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2018/613 z dne 20. aprila 2018 o odobritvi PHMB (1415; 4.7) kot obstoječe aktivne snovi za uporabo v biocidnih proizvodih 2. in 4. vrste proizvodov (UL 2018, L 102, str. 1).

         Izrek

                  1.

                  Zadevi T-337/18 in T-347/18 se združita za izdajo te sodbe.

                  2.

                  Tožbi se zavrneta.

                  3.

                  V zadevi T-337/18 družba Laboratoire Pareva nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije, vključno s stroški postopkov za izdajo začasnih odredb, evidentiranih pod številko zadeve T-337/18 R in T-337/18 R II.

                  4.

                  V zadevi T-347/18 družbi Laboratoire Pareva in Biotech3D Ltd & Co. KG nosita svoje stroške in stroške Evropske komisije, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe, evidentiranega pod številko zadeve T-347/18 R. Družbi Laboratoire Pareva se naloži tudi, da nosi stroške postopka za izdajo začasne odredbe, evidentiranega pod številko zadeve T-347/18 R II.

                  5.

                  Francoska republika in Evropska agencija za kemikalije (ECHA) nosita vsaka svoje stroške.

         (1)  UL C 285, 13.8.2018.


title: Zadeva T-24/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2021 – INC in Consorzio Stabile Sis/Komisija (Državne pomoči – Italijanske avtoceste – Podaljšanje koncesij za izvedbo del – Storitve splošnega gospodarskega pomena – Zgornja meja za cestnine – Sklep o nenasprotovanju – Člen 106(2) PDEU – Tožbe, ki jih vložijo konkurenti upravičenca – Opustitev načrta za dodelitev pomoči s strani države članice – Načrt, ki ga ni mogoče izvesti v obliki, ki je bila odobrena – Razglasitev ničnosti, ki tožečim strankam ne prinaša nobene koristi – Izguba pravnega interesa – Ustavitev postopka)

text:
               8.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 452/19

      Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2021 – INC in Consorzio Stabile Sis/Komisija
      (Zadeva T-24/19) (1)

      (Državne pomoči - Italijanske avtoceste - Podaljšanje koncesij za izvedbo del - Storitve splošnega gospodarskega pomena - Zgornja meja za cestnine - Sklep o nenasprotovanju - Člen 106(2) PDEU - Tožbe, ki jih vložijo konkurenti upravičenca - Opustitev načrta za dodelitev pomoči s strani države članice - Načrt, ki ga ni mogoče izvesti v obliki, ki je bila odobrena - Razglasitev ničnosti, ki tožečim strankam ne prinaša nobene koristi - Izguba pravnega interesa - Ustavitev postopka)
      (2021/C 452/18)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: INC SpA (Torino, Italija), Consorzio Stabile Sis SCpA (Torino) (zastopniki: H.-G. Kamann, F. Louis in G. Tzifa, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Haasbeek, D. Recchia in S. Noë, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2018) 2435 final z dne 27. aprila 2018 o državni pomoči, ki je bila dodeljena za naložbeni načrt v zvezi z italijanskimi avtocestami (zadevi SA. 49335 (2017/N) in SA.49336 (2017/N)).

         Izrek

                  1.

                  Postopek v zvezi s tožbo, ki sta jo vložila družba INC SpA in Consorzio Stabile Sis SCpA, se ustavi.

                  2.

                  Evropska komisija poleg svojih stroškov nosi tudi polovico stroškov družbe INC in Consorzio Stabile Sis.

                  3.

                  Družba INC in Consorzio Stabile Sis nosita polovico svojih stroškov.

         (1)  UL C 93, 11.3.2019.


title: Zadeva T-193/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. septembra 2021 – Achema in Achema Gas Trade/Komisija (Državne pomoči – Pomoč družbi Litgas zaradi dobave minimalne količine UZP na terminal UZP, ki se nahaja v morskem pristanišču Klaipėda – Sklep o nenasprotovanju – Varstvo procesnih pravic – Okvir Unije za državno pomoč v obliki nadomestila za javne storitve – Storitev splošnega gospodarskega pomena – Nadomestilo za storitev splošnega gospodarskega pomena – Stroški, povezani z izhlapevanjem – Stroški izravnave – Zanesljivost oskrbe – Člen 14 Direktive 2004/18/ES – Sklenjen krog indicev)

text:
               8.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 452/20

      Sodba Splošnega sodišča z dne 8. septembra 2021 – Achema in Achema Gas Trade/Komisija
      (Zadeva T-193/19) (1)

      (Državne pomoči - Pomoč družbi Litgas zaradi dobave minimalne količine UZP na terminal UZP, ki se nahaja v morskem pristanišču Klaipėda - Sklep o nenasprotovanju - Varstvo procesnih pravic - Okvir Unije za državno pomoč v obliki nadomestila za javne storitve - Storitev splošnega gospodarskega pomena - Nadomestilo za storitev splošnega gospodarskega pomena - Stroški, povezani z izhlapevanjem - Stroški izravnave - Zanesljivost oskrbe - Člen 14 Direktive 2004/18/ES - Sklenjen krog indicev)
      (2021/C 452/19)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Achema AB (Jonava, Litva), Achema Gas Trade UAB (Jonava) (zastopniki: J. Ruiz Calzado, J. Wileur in N. Solárová, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: K. Herrmann in A. Bouchagiar, agenta)

         Intervenientki v podporo tožene stranke: Republika Litva (zastopnika: K. Dieninis in R. Dzikovič, agenta), Ignitis UAB, nekdanja Lietuvos energijos tiekimas UAB (Vilna, Litva) (zastopnik: K. Kačerauskas, odvetnik)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2018) 7141 final, z dne 31. oktobra 2018 v zadevi s področja državne pomoči SA.44678 (2018/N) – Litva – Sprememba pomoči za UZP terminal v Litvi.

         Izrek

                  1.

                  Sklep Komisije C(2018) 7141 final, z dne 31. oktobra 2018 v zadevi s področja državne pomoči SA.44678 (2018/N) – Litva – Sprememba pomoči za UZP terminal v Litvi se razglasi za ničen v delu, v katerem je Komisija odločila, da ne bo nasprotovala državni pomoči, ki izhaja iz sprememb leta 2016.

                  2.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                  Družba Achema AB, družba Achema Gas Trade UAB, Evropska komisija, Republika Litva in družba Ignitis UAB nosijo svoje stroške.

         (1)  UL C 206, 17.6.2019.