title: Zadeva T-222/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. junija 2009 — Italija proti Komisiji ( Državne pomoči — Sistem pomoči, ki so jih italijanski organi v obliki davčnih oprostitev in posojil po ugodnejši obrestni meri dodelili nekaterim javnim storitvenim podjetjem — Odločba, s katero so bile pomoči razglašene za nezdružljive s skupnim trgom — Veljavne ali nove pomoči — Člen 86(2) ES )

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/41

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. junija 2009 — Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-222/04) (1)

   („Državne pomoči - Sistem pomoči, ki so jih italijanski organi v obliki davčnih oprostitev in posojil po ugodnejši obrestni meri dodelili nekaterim javnim storitvenim podjetjem - Odločba, s katero so bile pomoči razglašene za nezdružljive s skupnim trgom - Veljavne ali nove pomoči - Člen 86(2) ES“)
   2009/C 180/75
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopniki: sprva I. Braguglia, nato R. Adam in I. Bruni, zastopniki, skupaj z M. Fiorillijem, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: V. Di Bucci, zastopnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti člena 2 Odločbe Komisije 2003/193/ES z dne 5. junija 2002 o državni pomoči, ki jo je Italija v obliki davčnih oprostitev in posojil pod ugodnejšimi pogoji dodelila javnim storitvenim podjetjem v večinski javni lasti (UL 2003, L 77, str. 21).

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Italijanska republika nosi svoje stroške in plača stroške Komisije.

      (1)  UL C 233, 28.9.2002 (prej zadeva C-290/02).


title: Zadeva T-194/16: Tožba, vložena 29. aprila 2016 – Klassisk investment/UUNT (CLASSIC FINE FOODS)

text:
               20.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 222/31

         Tožba, vložena 29. aprila 2016 – Klassisk investment/UUNT (CLASSIC FINE FOODS)
   (Zadeva T-194/16)
   (2016/C 222/39)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Klassisk investment Ltd (Hongkong, Ljudska republika Kitajska) (zastopnika: J. Plate in R. Kaase, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedne elemente „CLASSIC FINE FOODS“ z navedbo Evropske unije – mednarodna registracija št. 1 222 164

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 29/01/2016 v zadevi R 1970/2015-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka predlaga, naj se

               —

               izpodbijana odločba razveljavi;

               —

               EUIPO naložijo stroški postopka, vključno s stroški za postopek s pritožbo.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev členov 7(1)(b) in (c) v povezavi s členom 7(2) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 75 Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-546/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Órgano Administrativo de Recursos Contractuales de la Comunidad Autónoma de Euskadi (Španija) 28. oktobra 2016 – Montte S.L./Musikene

text:
               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Órgano Administrativo de Recursos Contractuales de la Comunidad Autónoma de Euskadi (Španija) 28. oktobra 2016 – Montte S.L./Musikene
   (Zadeva C-546/16)
   (2017/C 022/12)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Órgano Administrativo de Recursos Contractuales de la Comunidad Autónoma de Euskadi

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Montte S.L.

      Tožena stranka: Musikene

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali Direktiva 2014/24/EU (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES nasprotuje nacionalni zakonodaji, kot je člen 150(4) TRLCSP (2), oziroma praksi glede razlage in uporabe te zakonodaje, ki naročnikom dovoljuje, da v razpisnih pogojih, ki veljajo za oddajo javnega naročila po odprtem postopku, določijo merila za oddajo, ki se uporabljajo v zaporednih fazah, v katerih se izločijo ponudbe, ki ne presegajo minimalnega, vnaprej določenega praga točk?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali navedena Direktiva 2014/24 nasprotuje nacionalni zakonodaji oziroma praksi glede razlage in uporabe te zakonodaje, na podlagi katere se v odprtem postopku uporabi omenjeni sistema meril za oddajo, ki se uporabljajo v zaporednih izločilnih fazah, tako da v zadnji fazi ne ostane dovolj ponudb, da bi se zagotovila prava konkurenca?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen, ali navedena Direktiva 2014/24 nasprotuje pravilu, kot je zgoraj obravnavano, v skladu s katerim se faktor cene ocenjuje le za ponudbe, ki so v okviru tehničnih meril dobile 35 od 50 točk, ker se ne zagotavlja prava konkurenca ali ker se obide cilj, da se naročilo odda za ponudbo, ki ima najboljše razmerje med kakovostjo in ceno?

      (1)  UL L 94, str. 65.

      (2)  Prečiščeno besedilo zakona o javnih naročilih.


title: Zadeva C-369/10 P: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 14. marca 2011 – Ravensburger AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Educa Borras SA (Pritožba — Znamka Skupnosti — Besedna znamka Skupnosti MEMORY — Postopek za ugotovitev ničnosti — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisni značaj — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 7(1)(c))

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/10

         Sklep Sodišča (peti senat) z dne 14. marca 2011 – Ravensburger AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Educa Borras SA
   (Zadeva C-369/10 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Besedna znamka Skupnosti MEMORY - Postopek za ugotovitev ničnosti - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisni značaj - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 7(1)(c))
   2011/C 252/18
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ravensburger AG (zastopnika: H. Harte-Bavendamm in M. Goldmann, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Botis, zastopnik), Educa Borras SA

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 19. maja 2010 v zadevi Ravensburger proti UUNT (T-108/09), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razveljavitev, vloženo zoper odločbo R 305/2008-2 drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 8. januarja 2009, s katero je bila zavrnjena pritožba zoper odločbo oddelka za izbris, ki je na podlagi zahteve družbe Educa Borras za ugotovitev ničnosti ugotovil ničnost besedne znamke „MEMORY“ za proizvode iz razredov 9 in 28.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Ravensburger AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 260, 25.9.2010.


title: Zadeva C-96/11 P: Sodba Sodišča (osmi senat senat) z dne 6. septembra 2012 – August Storck KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Pritožba — Znamka Skupnosti — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Tridimenzionalni znak, ki predstavlja miš iz čokolade)

text:
               27.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/7

      Sodba Sodišča (osmi senat senat) z dne 6. septembra 2012 – August Storck KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
      (Zadeva C-96/11 P) (1)

      (Pritožba - Znamka Skupnosti - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Tridimenzionalni znak, ki predstavlja miš iz čokolade)
      (2012/C 331/10)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnik: August Storck KG (zastopnika: T. Reher in Staub, odvetnika)

         Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: R. Manea in G. Schneider, zastopnika)

         Predmet

      Pritožba, vložena zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 17. decembra 2010 v zadevi Storck proti UUNT (T-13/09), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razveljavitev odločbe četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 12. novembra 2008, s katero je bila zavrnjena pritožba zoper odločbo preizkuševalca, s katero je bila zavrnjena registracija tridimenzionalnega znaka, ki predstavlja miš iz čokolade, kot znamke Skupnosti za nekatere proizvode iz razreda 30 – Razlikovalni učinek znamke

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi August Storck KG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 152, 21.5.2011.


title: Zadeva C-367/14: Tožba, vložena 25. julija 2014 – Evropska komisija/Italijanska republika

text:
               10.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 395/21

      Tožba, vložena 25. julija 2014 – Evropska komisija/Italijanska republika
      (Zadeva C-367/14)
      (2014/C 395/27)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: G. Conte, D. Grespan in B. Stromsky, agenti)

         Tožena stranka: Italijanska republika

         Predlogi tožeče stranke

      Komisija Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da Italijanska republika s tem, da ni sprejela vseh ukrepov, ki so potrebni za uskladitev s sodbo Sodišča z dne 6. oktobra 2011 v zadevi C-302/09 v zvezi z vračilom pomoči od prejemnikov, ki so bile razglašene za nezakonite in nezdružljive s skupnim trgom v smislu Odločbe Komisije 2000/394/ES z dne 25. novembra 1999 v zvezi z ukrepi pomoči podjetjem, ki se nahajajo na območju Benetk in Chioggie (1), ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi te odločbe in člena 260 PDEU;

                  —

                  Italijanski republiki naloži, naj Komisiji plača pavšalni znesek, ki se določi tako, da se dnevni znesek v višini 24 578,4 EUR pomnoži s številom dni trajanja kršitve od dneva izdaje sodbe v zadevi C-302/09 do dneva izdaje sodbe v tej zadevi;

                  —

                  Italijanski republiki naloži, naj Komisiji vsake pol leta plača periodično denarno kazen, za katero je Komisija določila, da se začne izplačevati v polletju po izdaji sodbe v tej zadevi in se izračuna tako, da se periodična denarna kazen v višini 187 264 EUR na dan pomnoži s 182,5 in z odstotkom pomoči, ki jih je treba vrniti ob koncu polletja, glede na znesek pomoči, ki jih je še treba vrniti ob izdaji sodbe Sodišča v tej zadevi;

                  —

                  Italijanski republiki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Italijanska republika ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za vračilo pomoči, ki so bile v odločbi razglašene za nezakonite in nezdružljive, tako kot se je zahtevalo v sodbi v zadevi C-302/09, kajti skoraj tri leta od izdaje ugotovitvene sodbe mora še 99 prejemnikov vrniti (vsaj) 33 032 000 EUR, kar je približno 70 % zneska, ki ga je treba vrniti.
      Čeprav so bili po izdaji ugotovitvene sodbe uvedeni dodatni regulativni ukrepi, je namreč treba vrniti še velik del pomoči in v zvezi s tem ni bil zaznan nikakršen bistven napredek.
      Zato je treba ugotoviti, da Italijanska republika ni izvršila sodbe o ugotovitvi kršitve.

         (1)  Odločbe Komisije 2000/394/ES z dne 25. novembra 1999 v zvezi z ukrepi pomoči podjetjem, ki se nahajajo na območju Benetk in Chioggie, določenimi z zakonoma št. 30/1997 in št. 206/1995 o zmanjšanju prispevkov za socialno varnost [notificirana pod dokumentarno številko C(1999) 4268] (Besedilo velja za EGP) (UL L 150, str. 50).


title: Zadeva T-349/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 6. julija 2010 – PAGO International proti UUNT – Tirol Milch (Pago) ( „Znamka Skupnosti — Postopek za razveljavitev — Razveljavitev odločbe s strani odbora za pritožbe — Tožba, ki nima več predmeta spora — Ustavitev postopka“ )

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/37

         Sklep Splošnega sodišča z dne 6. julija 2010 – PAGO International proti UUNT – Tirol Milch (Pago)
   (Zadeva T-349/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek za razveljavitev - Razveljavitev odločbe s strani odbora za pritožbe - Tožba, ki nima več predmeta spora - Ustavitev postopka)
   2010/C 234/66
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: PAGO International GmbH (Celovec, Avstrija) (zastopnika: C. Hauer in C. Schumacher, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT: Tirol Milch reg. Gen. mbH Innsbruck (Innsbruck, Avstrija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 1. julija 2009 (zadeva R 864/2008-4) v zvezi s postopkom za razveljavitev med Tirol Milch reg. Gen. mbH Innsbruck in PAGO International GmbH.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) nosi stroške.

      (1)  UL C 267, 7.11.2009.


title: Zadeva C-204/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 30. aprila 2012 vložilo Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgija) – Essent Belgium NV proti Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)

text:
               28.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 227/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 30. aprila 2012 vložilo Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgija) – Essent Belgium NV proti Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)
   (Zadeva C-204/12)
   2012/C 227/12
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Stranki v postopku v glavni stvari

   Tožeča stranka: Essent Belgium NV
   Tožena stranka: Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)
   Drugi stranki:

               Vlaamse Gewest

               Vlaamse Gemeenschap

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je nacionalna ureditev, kakršna je tista iz flamskega dekreta z dne 17. julija 2000 o organizaciji trga z električno energijo – ki je bil nadomeščen z odlokom flamske vlade z dne 5. marca 2004, kakor je bil spremenjen z odlokom flamske vlade z dne 25. februarja 2005 o spodbujanju proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije – v skladu s katero

                           —

                           morajo dobavitelji, ki električno energijo dobavljajo končnim potrošnikom, ki so priključeni na distribucijski ali prenosni sistem, regulativnemu organu letno predložiti določeno število zelenih certifikatov (člen 23 zgoraj navedenega dekreta),

                           —

                           flamski regulativni organ za trg z električno energijo in plinom (VREG) dobaviteljem, ki električno energijo dobavljajo končnim potrošnikom, ki so priključeni na distribucijski ali prenosni sistem, naloži upravno globo, če ti dobavitelji niso predložili zadostnega števila zelenih certifikatov za izpolnitev kvotne obveznosti, ki jim je bila naložena v zvezi s takimi certifikati (člen 37(2) zgoraj navedenega dekreta),

                           —

                           regulativni organ ne more ali noče upoštevati potrdil o izvoru z Norveške in Nizozemske, ker ni izvedbenih ukrepov flamske vlade, ki je priznala enakost ali enakovrednost teh certifikatov (člen 25 zgoraj navedenega dekreta in člen 15(1) odloka z dne 5. marca 2004), pri čemer regulativni organ v konkretnem primeru ni preveril enakosti ali enakovrednosti,

                           —

                           so bili v celotnem obdobju veljavnosti dekreta z dne 17. julija 2000 pri preverjanju izpolnjevanja kvotne obveznosti dejansko upoštevani le certifikati za zeleno električno energijo, proizvedeno v regiji Flamski, po drugi strani pa dobavitelji, ki električno energijo dobavljajo končnim potrošnikom, ki so priključeni na distribucijski ali prenosni sistem, niso imeli nobene možnosti dokazati, da so predložena potrdila o izvoru izpolnjevala pogoj o obstoju enakih ali enakovrednih dokazil o izdaji takšnih certifikatov,

                     skladna s členom 34 Pogodbe o delovanju Evropske unije in členom 11 Sporazuma EGP in/ali členom 36 navedene pogodbe in členom 13 Sporazuma EGP?

               2.

               Ali je nacionalna ureditev v smislu prvega vprašanja skladna s členom 5 tedaj veljavne evropske Direktive 2001/77/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. septembra 2001 o spodbujanju proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije na notranjem trgu z električno energijo?

               3.

               Ali je nacionalna ureditev v smislu prvega vprašanja skladna z načelom enakega obravnavanja in prepovedjo diskriminacije, ki sta med drugim določena v členu 18 Pogodbe o delovanju Evropske unije in členu 3 tedaj veljavne Direktive 2003/54/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija [2003] o skupnih pravilih za notranji trg z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 96/92/ES?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 12, zvezek 2, str. 121.

      (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 12, zvezek 2, str. 211.


title: Zadeva C-282/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski, vložena dne 30. junija 2004

text:
               28.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/15

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski, vložena dne 30. junija 2004
   (Zadeva C-282/04)
   (2004/C 217/29)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Hans Støvlbæk in Albert Nijenhuis, je dne 30. junija 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Kraljevini Nizozemski.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Kraljevina Nizozemska ni izpolnila svojih obveznosti skladno s členoma 56 in 43 ES, da je ohranila nekatere določbe statuta družbe KPN NV, ki določajo, da ima kapital družbe posebno imensko delnico, ki je v lasti nizozemske države in ki ji daje posebne pravice v zvezi z odobritvijo določenih sklepov, ki jih sprejmejo pristojni organi podjetja;

               —

               Kraljevini Nizozemski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Leta 1998 se je Koninklijke PTT Nederland NV razdelila na dve samostojni družbi: na Koninklijke KPN NV (KPN) za telekomunikacijsko dejavnost in TNT POSTGROEP NV (TPG) za logistiko in distribucijo. Kapital družbe KPN NV je razdeljen na navadne delnice in na prednostne delnice, ob tem pa je del kapitala tudi posebna imenska delnica, s katero so povezane posebne prednostne pravice. Ta posebna delnica je trenutno v lasti Nizozemske.
   Na podlagi statuta so z njo povezane posebne pravice, kar zadeva odobritev določenih sklepov, ki jih sprejmejo pristojni organi družbe.
   Po mnenju Komisije posebne pravice, povezane s posebno delnico, omejujejo prosti pretok kapitala in pravico do ustanavljanja. Ta posebna pooblastila bi lahko, četudi niso izrecno diskriminatorna, otežila pridobivanje delnic dotičnega podjetja in investitorje iz drugih držav članic odvrnila od naložb v kapital tega podjetja. Posledično bi lahko omenjena pooblastila znatno omejila tudi pravice, ki so navadno povezane z neposrednimi naložbami v KPN. Lahko bi torej ovirala prosti pretok kapitala in s tem predstavljala omejitev pretoka kapitala v smislu člena 56 Pogodbe ES.
   Glede na to, da ta posebna pooblastila omogočajo Nizozemski državi nadzor nad poslovanjem in splošno usmeritvijo podjetja, vplivajo tudi na neposredne naložbe, kar bi lahko predstavljalo omejitev pravice do ustanavljanja, ki je določena v členu 43 Pogodbe ES.


title: Zadeva T-31/08: Sklep Splošnega sodišča z dne 11. aprila 2011 – Quantum proti UUNT – Quantum (Q Quantum CORPORATION)

text:
               11.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 173/15

         Sklep Splošnega sodišča z dne 11. aprila 2011 – Quantum proti UUNT – Quantum (Q Quantum CORPORATION)
   (Zadeva T-31/08) (1)

   2011/C 173/32
   Jezik postopka: grščina
   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 92, 12.4.2008.


title: Zadeva T-762/15: Tožba, vložena 31. decembra 2015 – Sony in Sony Electronics/Komisija

text:
               14.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/47

         Tožba, vložena 31. decembra 2015 – Sony in Sony Electronics/Komisija
   (Zadeva T-762/15)
   (2016/C 098/62)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Sony Corporation (Tokio, Japan), in Sony Electronics, Inc (San Diego, Združene države) (zastopniki: N. Levy in E. Kelly, Solicitors, in R. Snelders, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               Sklep Komisije z dne 21. oktobra 2015 v zadevi AT.39639 – Optični pogoni v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP, v delu, v katerem se nanaša na tožeči stranki, razglasi za ničen;

               —

               podredno, v okviru svoje neomejene pristojnosti zniža globi, naloženi tožečima strankama v tem sklepu; in

               —

               Komisiji naloži plačilo pravnih in drugih stroškov tožečih strank, povezanih s to zadevo.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata dva razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog, s katerim trdita, da je bilo v izpodbijanem sklepu napačno ugotovljeno dejansko stanje in napačno uporabljeno pravo s tem, da je bilo ugotovljeno, da sta tožeči stranki kršili člen 101 PDEU zaradi svojega cilja.

                           —

                           Dokazi, navedeni v zvezi s tožečima strankama, ne zadoščajo za podkrepitev ugotovitve, da sta bili tožeči stranki udeleženi pri enotni in trajajoči kršitvi člena 101 PDEU zaradi cilja.

                           —

                           Alternativna ugotovitev iz sklepa, da sta stranki storili ločeno kršitev člena 101 PDEU zaradi svojega cilja, ni dokazana in posega v pravico tožečih strank do obrambe, saj je prvič navedena v sklepu.

               2.

               Drugi tožbeni razlog, s katerim tožeči stranki podredno navajata, da je bilo v izpodbijanem sklepu napačno ugotovljeno dejansko stanje in napačno uporabljeno pravo ter da je bil ta sklep nezadostno obrazložen.

                           —

                           V sklepu se napačno dvakrat štejejo dobički, ki sta jih tožeči stranki prepustili drugemu naslovniku sklepa.

                           —

                           V sklepu napačno ni upoštevano znatno bolj omejeno delovanje tožečih strank v primerjavi z nekaterimi drugimi naslovniki sklepa in tako za tožeči stranki napačno ni uporabljen nižji koeficient teže in nižji dodatni znesek in/ali znižanje zaradi olajševalnih okoliščin.

                           —

                           V sklepu je neupravičeno uporabljen odvračalni koeficient.


title: Zadeva T-480/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 11. aprila 2011 – Département du Gers proti Komisiji (Ničnostna tožba — Okolje in varstvo zdravja ljudi — Gensko spremenjena živila in krma — Neobstoj posamične zadevnosti — Nedopustnost)

text:
               11.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 173/11

         Sklep Splošnega sodišča z dne 11. aprila 2011 – Département du Gers proti Komisiji
   (Zadeva T-480/10) (1)

   (Ničnostna tožba - Okolje in varstvo zdravja ljudi - Gensko spremenjena živila in krma - Neobstoj posamične zadevnosti - Nedopustnost)
   2011/C 173/25
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Département du Gers (Francija) (zastopnika: S. Mabile in J. P. Mignard, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Bianchi in L. Pignataro, zatopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije 2010/426/EU z dne 28. julija 2010 o odobritvi dajanja na trg proizvodov, ki vsebujejo gensko spremenjeno koruzo Bt11xGA21 (SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9), so iz nje sestavljeni ali proizvedeni, v skladu z Uredbo (ES) št. 1829/2003 Evropskega parlamenta in Sveta (JO L 199, str. 36).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Département du Gers nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               3.

               O predlogih za intervencijo Evropskega parlamenta, Sveta Evropske unije, regije Center, regije Pikardija, departmaja Haute-Garonne, regije Bretanja, regije Poitou-Charentes, regije Provansa-Alpe-Azurna obala, regije Burgundija, regije Jug-Pireneji, regije Auvergne, regije Loire, regije Rona-Alpe, departmaja Côtes d’Armor, regije Île de France in regije Nord-Pas-de-Calais ni treba odločati.

      (1)  UL C 346, 18.12.2010.


title: Zadeva T-274/05: Tožba The Black & Decker Corporation proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 20. julija 2005

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/56

         Tožba The Black & Decker Corporation proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 20. julija 2005
   (Zadeva T-274/05)
   (2005/C 217/114)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   The Black & Decker Corporation, s sedežem v Towson, Maryland (ZDA), ki ga zastopa P. Harris, Solicitor, je dne 20. julija 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).
   Atlas Copco Aktiebolag, s sedežem v Stockholmu (Švedska), je bil tudi stranka v postopku pred odborom za pritožbe.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. maja 2005 (zadeva R 788/2004-1);

               —

               razglasi postopek z ugovorom B622 318 za nedopusten;

               —

               UUNT naloži, da nosi stroške, ki jih je imela tožeča stranka v tem postopku in v zvezi s pritožbo.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Tožeča stranka

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Barvna znamka črne in rumene barve iz razreda 7 (prenosna električna orodja za ročno uporabo itd.)

               Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom:

               Atlas Copco Aktiebolag

               Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom:

               Neregistrirane znamke in znaki, uporabljeni v trgovini v vseh državah članicah za električna orodja.

               Odločba Oddelka za ugovore:

               Zavrnitev ugovora kot nedopustnega

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Razveljavitev izpodbijane odločbe in odstop zadeve oddelku za ugovore v nadaljnji postopek

               Tožbeni razlog:

               Tožeča stranka trdi, da bi moral biti ugovor razglašen za nedopustnega, ker ni dovolj jasno določil prejšnjih znamk in znakov, na katere se je skliceval, s čimer je bilo kršeno Pravilo 18(1) Uredbe št. 2868/95 (1)

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti, UL L 303, 15.12.1995, str. 1.


title: Zadeva T-10/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2011 – Kwang Yang Motor proti UUNT – Honda Giken Kogyo (Motor z notranjim zgorevanjem, ki ima zgoraj ventilator) (Model Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Registriran model Skupnosti, ki predstavlja motor z notranjim zgorevanjem, ki ima zgoraj ventilator — Prejšnji nacionalni model — Vzrok ničnosti — Neobstoj individualne narave — Vidne značilnosti dela kompleksnega proizvoda — Neobstoj različnega celotnega vtisa — Seznanjeni uporabnik — Stopnja svobode oblikovalca — Členi 4, 6 in 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002)

text:
               22.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/36

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2011 – Kwang Yang Motor proti UUNT – Honda Giken Kogyo (Motor z notranjim zgorevanjem, ki ima zgoraj ventilator)
   (Zadeva T-10/08) (1)

   (Model Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Registriran model Skupnosti, ki predstavlja motor z notranjim zgorevanjem, ki ima zgoraj ventilator - Prejšnji nacionalni model - Vzrok ničnosti - Neobstoj individualne narave - Vidne značilnosti dela kompleksnega proizvoda - Neobstoj različnega celotnega vtisa - Seznanjeni uporabnik - Stopnja svobode oblikovalca - Členi 4, 6 in 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002)
   2011/C 311/63
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Kwang Yang Motor Co., Ltd (Kaohsiung, Tajvan) (zastopniki: P. Rath, W. Festl-Wietek in M. Wetzel, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha (Tokio, Japonska) (zastopniki: T. Musmann, H. Timmann, M. Büttner in S. von Petersdorff-Campen, odvetniki)

      Predmet

   Predlog za razveljavitev odločbe tretjega odbora za pritožbe UUNT z dne 8. oktobra 2007 (zadeva R 1337/2006-3) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti modela Skupnosti med družbama Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha in Kwang Yang Motor Co., Ltd.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Kwang Yang Motor Co., Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 64, 8.3.2008.


title: Zadeva T-352/10: Tožba, vložena 26. avgusta 2010 – Milux proti UUNT (RECTALCONTROL)

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/54

      Tožba, vložena 26. avgusta 2010 – Milux proti UUNT (RECTALCONTROL)
      (Zadeva T-352/10)
      ()
      (2010/C 288/101)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Milux Holding SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: J. Bojs, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

         Predloga tožeče stranke

                  —

                  odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 28. julija 2010 v zadevi R 1443/2009-4 naj se razveljavi;

                  —

                  toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

         Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „RECTALCONTROL“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 10 in 44

         Odločba preizkuševalca: zavrnitev zahteve za registracijo znamke Skupnosti

         Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

         Navajani tožbeni razlogi: kršitev Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe zmotno uporabil načelo prepovedi diskriminacije in enakega obravnavanja glede na dejstva v zadevi; podredno, kršitev členov 7(1)(b) in 7(1)(c) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno ugotovil, da prijavljena znamka nima zadostnega razlikovalnega učinka.


title: Zadeva C-278/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 26. junija 2006 — Manfred Otten proti Landwirtschaftskammer Niedersachsen

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 26. junija 2006 — Manfred Otten proti Landwirtschaftskammer Niedersachsen
   (Zadeva C-278/06)
   (2006/C 212/35)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesverwaltungsgericht
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Manfred Otten

      Tožena stranka: Landwirtschaftskammer Niedersachsen

      Vabljen: Jonny Kück

      Udeleženka: Die Vertreterin des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht (zastopnica zveznega interesa pri zveznem upravnem sodišču)
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je treba člen 7(2) Uredbe Sveta (EGS) št. 3950/92 z dne 28. decembra 1992 (1) v besedilu iz Uredbe Sveta (ES) št. 1256/1999 z dne 17. maja 1999 (2) razlagati tako, da lahko pri prenehanju kmetijskih zakupnih razmerij o mlečnopridelovalnem obratu ali mlečnopridelovalni površini z njimi povezane referenčne količine ponovno preidejo v posest zakupodajalca tudi v primeru, ko on sam ni ali ne bo pridelovalec, če referenčne količine preko državnega prodajnega mesta v najkrajšem roku prenese na tretjo osebo, ki te lastnosti ima?

      (1)  UL L 405, str. 1.

      (2)  UL L 160, str. 73.


title: Zadeva T-270/10: Tožba, vložena 8. junija 2010 – Concernia Kara proti UUNT – Dima (KARRA)

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/54

         Tožba, vložena 8. junija 2010 – Concernia Kara proti UUNT – Dima (KARRA)
   (Zadeva T-270/10)
   ()
   2010/C 221/87
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Concernia Kara Srl (Trezzano sul Naviglio, Italija) (zastopnik: P. Picciolini, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Dima - Gida Tekstil Deri Insaat Maden Turizm Orman Urünleri Sanayi Ve Ticaret Ltd Sti

      Predlog tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti Odločbe drugega odbora za pritožbe z dne 29. marca 2010, ki je odločal o pritožbi zoper Odločbo UUNT v zvezi s postopkom z ugovorom št. B 1171453 družbe Conceria Kara, pri čemer je zavrnilo prijavo znamke Skupnosti št. 5346457.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: DIMA – TEKSTIL DERI INSAAT MADEM TURIZM ORMAN URÜNLERE SANAYI VE TICARET LTD. STI.

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „KARRA“, za proizvode in storitve iz razredov 3, 9, 18, 20, 24, 25 in 35.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Figurativne italijanske znamke „KARA“ (št. 765 532, za proizvode iz razreda 35, in št. 761 972, za proizvode in storitve iz razredov 18 in 25), figurativna znamka Skupnosti št. 887 810 („KARA“), za proizvode iz, med drugimi, razredov 18 in 25, in trgovsko ime italijanske družbe „CONCERIA KARA S.R.L.“, katerega uporaba se zahteva v zvezi z enakimi proizvodi in storitvami za prejšnje znamke.

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru.

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlog: Pomanjkljiva utemeljitev in obrazložitev ter nepravilna uporaba člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-5/05: Tožba V.I.C. Verband der Internationalen Caterer in Deutschland e.V. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 10. januarja 2005

text:
               2.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/32

         Tožba V.I.C. Verband der Internationalen Caterer in Deutschland e.V. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 10. januarja 2005
   (Zadeva T-5/05)
   (2005/C 82/60)
   Jezik postopka: nemščina
   V.I.C. Verband der Internationalen Caterer in Deutschland e.V., s sedežem v Berlinu, ki ga zastopa K. Kühne, Rechtsanwalt, je dne 10. januarja 2005 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               1.

               razglasi za nično z dopisom z dne 11. novembra 2004 sporočeno zavrnitev dostopa do zahteve nemških organov, posredovane Komisiji dne 12. maja 1978, ki se nanaša na odobritev uvedbe ukrepov za odstopanje;

               2.

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija je z izpodbijanim dopisom v skladu s členom 4(5) in (6) uredbe o transparentnosti (1) zavrnila prošnjo tožeče stranke za pregled spisov, ki se nanašajo na zahtevo Zvezne Republike Nemčije za odobritev uvedbe posebnih ukrepov za odstopanje v skladu s členom 27 Šeste direktive o davku na dodano vrednost (2).
   Tožeča stranka navaja, da naj bi zavrnitev dostopa do zahteve pomenila dejansko zavrnitev pravnega varstva tožeče stranke, ker naj bi zavrnitev pritožbe tožeče stranke v postopku v glavni stvari temeljila na zahtevanem dokumentu. Tožeča stranka nadalje navaja, da naj bi zavrnitev dostopa kršila uredbo o transparentnosti.
   Tožeča stranka navaja, da naj bi zavrnitev dostopa oziroma člen 4(5) uredbe o transparentnosti kršila člen 1 EU in člene 21 ES, 207 ES, 253 ES in 255 ES, ker naj manjkajoče soglasje za širjenje zahtevanega dokumenta v bistvenih točkah ne bi bilo utemeljeno.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43).

      (2)  Šesta Direktiva Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1).


title: Sodba Sodišča (peti senat) z dne  15. decembra 2005  v zadevi C-250/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2002/19/ES — Dostop do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               11.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 36/12

      SODBA SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 15. decembra 2005
   v zadevi C-250/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2002/19/ES - Dostop do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2006/C 36/22)
   Jezik postopka: grščina
   V zadevi C-250/04, zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene 14. junija 2004, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Zavvos in M. Shotter) proti Helenski republiki (zastopnica: N. Dafinou), je Sodišče (peti senat), v sestavi J. Makarczyk, predsednik senata, R. Silva de Lapuerta, sodnica, in P. Kūris (poročevalec), sodnik, generalni pravobranilec: A. Tizzano, sodni tajnik: R. Grass, 15. decembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Helenska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju (Direktiva o dostopu), ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 201, 7.8.2004.


title: Zadeva C-316/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vestre Landsret (Danska) 1. julija 2010 – Danske Svineproducenter proti Justitsministeriet

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/28

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vestre Landsret (Danska) 1. julija 2010 – Danske Svineproducenter proti Justitsministeriet
   (Zadeva C-316/10)
   ()
   2010/C 234/45
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Vestre Landsret

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Danske Svineproducenter

      Tožena stranka: Justitsministeriet

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je člen 249, drugi odstavek, ES [postal člen 288, drugi odstavek, PDEU], člen 37 Uredbe Sveta št. 1/2005 (1) o zaščiti živali med prevozom in postopki, povezanimi z njim, in o spremembi direktiv 64/432/EGS in 93/119/ES ter Uredbe (ES) št. 1255/97 ter člen 3(f) in (g) v povezavi s poglavjem II, točki 1.1(f) in 1.2, v povezavi s poglavjem VII, del D, Priloge I k tej uredbi treba razlagati tako, da države članice ne smejo sprejeti nacionalne ureditve, ki določa podrobnejše pogoje za svetlo višino prevoza, kontrolno višino in gostoto natovarjanja?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2005 z dne 22. decembra 2004 o zaščiti živali med prevozom in postopki, povezanimi z njim, in o spremembi direktiv 64/432/EGS in 93/119/ES ter Uredbe (ES) 1255/97 (UL 2005 L 3, str. 1).


title: Združene zadeve od C-128/07 do C-131/07: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 16. januarja 2008 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Commissione tributaria provinciale di Latina – Italija) – Angelo Molinari (C-128/07), Giovanni Galeota (C-129/07), Salvatore Barbagallo (C-130/07) in Michele Ciampi (C-131/07) proti Agenzia delle Entrate – Ufficio di Latina (Direktiva 76/207/EGS – Enako obravnavanje moških in žensk – Odpravnina – Davčna ugodnost, dodeljena pri različni starosti glede na spol)

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/10

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 16. januarja 2008 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Commissione tributaria provinciale di Latina – Italija) – Angelo Molinari (C-128/07), Giovanni Galeota (C-129/07), Salvatore Barbagallo (C-130/07) in Michele Ciampi (C-131/07) proti Agenzia delle Entrate – Ufficio di Latina
   (Združene zadeve od C-128/07 do C-131/07) (1)

   (Direktiva 76/207/EGS - Enako obravnavanje moških in žensk - Odpravnina - Davčna ugodnost, dodeljena pri različni starosti glede na spol)
   (2008/C 92/16)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Commissione tributaria provinciale di Latina
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Angelo Molinari (C-128/07), Giovanni Galeota (C-129/07), Salvatore Barbagallo (C-130/07) in Michele Ciampi (C-131/07)

      Tožena stranka: Agenzia delle Entrate – Ufficio di Latina
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Commissione tributaria provinciale di Latina – Razlaga Direktive Sveta 76/207/EGS z dne 9. februarja 1976 o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev (UL L 39, str. 40) in Direktive Sveta 79/7/EGS z dne 19. decembra 1978 o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti (UL L 6, str. 24) – Razlaga in obseg sodbe Vergani, C-207/04 – Uporaba nižjega davka za zneske, prejete ob prenehanju delovnega razmerja, za spodbujanje upokojevanja delavcev pri določeni starosti – Davčna ugodnost, dodeljena delavcem pri različni starosti glede na spol.
   Izrek

               1.

               Na podlagi sodbe z dne 21. julija 2005 v zadevi Vergani, C-207/04, v kateri je bila ugotovljena nezdružljivost nacionalne zakonodaje s pravom Skupnosti, morajo organi zadevne države članice sprejeti splošne ali posebne ukrepe, da na svojem ozemlju zagotovijo spoštovanje prava Skupnosti, pri čemer navedeni organi obdržijo pravico do izbire ukrepov, ki jih je treba sprejeti, da bo nacionalno pravo usklajeno s pravom Skupnosti in bodo pravice, ki jih imajo upravičenci na podlagi prava Skupnosti, polno učinkovale. Kadar je bila ugotovljena diskriminacija, ki je v nasprotju s pravom Skupnosti, nacionalno sodišče, dokler niso bili sprejeti ukrepi za vzpostavitev enakega obravnavanja, ne sme uporabiti nobene diskriminatorne nacionalne določbe, ne da bi moralo zahtevati ali čakati, da to določbo predhodno odpravi zakonodajalec, za člane skupine, ki se manj ugodno obravnava, pa mora uporabiti enako ureditev kot je ta, do katere so upravičeni člani druge skupine.

               2.

               Odstopanja, določeno v členu 7(1)(a) Direktive 79/7/EGS z dne 19. decembra 1978 o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti, ni mogoče uporabiti za davčni ukrep, kot je ta, ki je določen v členu 17(4a) uredbe predsednika republike št. 917 z dne 22. decembra 1986, kot je bila spremenjena z zakonsko uredbo št. 314 z dne 2. septembra 1997.

      (1)  UL C 117, 26.5.2007.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 30. junija 2005 v zadevi T-439/03, Ulrike Eppe proti Evropskemu parlamentu (Splošni javni natečaj — Nepripustitev k izpitom — Zahtevane poklicne izkušnje)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/38

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 30. junija 2005
   v zadevi T-439/03, Ulrike Eppe proti Evropskemu parlamentu (1)

   (Splošni javni natečaj - Nepripustitev k izpitom - Zahtevane poklicne izkušnje)
   (2005/C 217/85)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi T-439/03, Ulrike Eppe, stanujoča v Hanovru (Nemčija), ki jo zastopa W. Klöber, avocat, proti Evropskemu Parlamentu (zastopnika: J. de Wachter in N. Lorenz, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), zaradi razglasitve ničnosti, na eni strani, odločbe natečajne komisije EUR/A/167/02 z dne 24. februarja in 28. aprila 2003 in po drugi strani, odločbe OPI z dne 17. septembra 2003, je Sodišče prve stopnje (peti senat), v sestavi M. Vilaras, predsednik, F. Dehousse in D. Šváby, sodnika, sodni tajnik: H. Jung, dne 30. junija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške, vključno s tistimi, ki se nanašajo na postopek za izdajo začasne odredbe

      (1)  UL C 94, 17.4.2004.


title: Zadeva C-485/11: Tožba, vložena 22. septembra 2011 – Evropska komisija proti Francoski republiki

text:
               3.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/9

         Tožba, vložena 22. septembra 2011 – Evropska komisija proti Francoski republiki
   (Zadeva C-485/11)
   2011/C 355/15
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Bordes in G. Braun, zastopnika)

      Tožena stranka: Francoska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Francoska republika s tem, da je uvedla dodatno pristojbino, naloženo operaterjem elektronskih telekomunikacij s členom 33 zakona št. 2009-258 z dne 5. marca 2009 o avdiovizualnih komunikacijah (1), ni izpolnila obveznosti iz člena 12 Direktive 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (2);

               —

               Francoski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija v podporo tožbi navaja dvome glede združljivosti člena 302a KH splošnega zakonika o davkih, ki je bil uveden s členom 33 zakona št. 2009-258 z dne 5. marca 2009 o avdiovizualnih komunikacijah in novi storitvi javne televizije z zgoraj navedeno direktivo o odobritvi. Tožena stranka naj bi s tem, da je naložila pristojbine podjetjem, ki uporabljajo omrežje ali opravljajo storitve elektronskih komunikacij na podlagi splošne odobritve, kršila zlasti člen 12 direktive. Komisija izpodbija trditev nacionalnih organov, da naj bi se ta člen nanašal le na pristojbine, ki jih države lahko naložijo „na podlagi“ izdaje dovoljenja ali ukrepa, povezanega s postopkom odobritve operaterjev elektronskih komunikacij. Po mnenju tožeče stranke se z zgoraj navedenim členom v bistvu skuša zajeti vse oblike „upravnih“ dajatev, to pomeni v celoti povezati vse stroške upravljanja, nadzora in izvajanja sistema splošne odobritve, in ne le tistih, povezanih z izdajo dovoljenja.

      (1)  JORF, št. 0056, str. 4321.

      (2)  UL L 108, str. 21.


title: Zadeva T-503/13 P: Pritožba, ki jo je 19. septembra 2013 vložil Luigi Marcuccio zoper sklep, ki ga je 12. julija 2013 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-32/12, Marcuccio proti Komisiji

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/49

         Pritožba, ki jo je 19. septembra 2013 vložil Luigi Marcuccio zoper sklep, ki ga je 12. julija 2013 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-32/12, Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-503/13 P)
   2013/C 325/79
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               v celoti in brez vsakršne izjeme razveljavi sklep, ki ga je 12. julija 2013 izdalo Sodišče za uslužbence Evropske unije v zadevi Marcuccio proti Komisiji (F-32/12);

               —

               zadevo vrne prvostopenjskemu sodišču v ponovno odločanje.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja dva pritožbena razloga.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog se nanaša na nezakonitost člena 14 Poslovnika Sodišča za uslužbence zaradi tavtologije in nerazumnosti, poleg tega pa zaradi nepravilne, napačne, varljive in nerazumne razlage in uporabe tega člena 14, s čimer naj bi bilo hudo in očitno kršeno načelo o z zakonom predhodno ustanovljenem sodišču, ki je med drugim določeno v členu 47 Listine EU o temeljnih pravicah.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog se nanaša na popoln neobstoj obrazložitve, ker ni bila opravljena preiskava, na neizpodbojnost, tavtologijo, samovoljnost, izkrivljanje in potvarjanje dejstev tudi zaradi očitne napačne presoje procesnega dejanja.


title: Zadeva T-107/07 P: Pritožba, ki jo je 16. aprila 2007 vložil Francisco Rossi Ferreras zoper sodbo, ki jo je 1. februarja 2007 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-42/05, Rossi Ferreras proti Komisiji

text:
               9.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/20

         Pritožba, ki jo je 16. aprila 2007 vložil Francisco Rossi Ferreras zoper sodbo, ki jo je 1. februarja 2007 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-42/05, Rossi Ferreras proti Komisiji
   (Zadeva T-107/07 P)
   (2007/C 129/35)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Pritožnik: Francisco Rossi Ferreras (Luxembourg, Veliko vojvodstvo Luksemburg) (zastopnik: F. Frabetti, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnika:

               —

               sodba Sodišča za uslužbence z dne 1. februarja 2007 v zadevi F-42/05 naj se razveljavi;

               —

               predlogom, ki jih je tožeča stranka podala na prvi stopnji, naj se ugodi in naj se zato v glavnem razglasi tožbo v zadevi F-42/05 za dopustno in utemeljeno;

               —

               podredno, naj se zadeva vrne Sodišču za uslužbence;

               —

               naj se odloči o izdatkih, stroških in honorarjih in se njihovo plačilo naloži Komisiji.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnik v svoji pritožbi zahteva razveljavitev sodbe Sodišča za uslužbence o zavrnitvi tožbe, s katero je zahteval razveljavitev njegovega kariernega ocenjevalnega poročila za obdobje od 1. januarja do 31. decembra 2003 in naložitev plačila odškodnine Komisiji za škodo, ki naj bi jo utrpel.
   V podporo svoji pritožbi pritožnik navaja, da naj bi Sodišče prve stopnje večkrat napačno uporabilo pravo pri preizkusu dveh tožbenih razlogov, navedenih na prvi stopnji.


title: Zadeva C-278/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 26. junija 2008 – Die BergSpechte Outdoor Reisen und Alpinschule Edi Koblmüller GmbH proti Günter Guni und trekking.at Reisen GmbH

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/30

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 26. junija 2008 – Die BergSpechte Outdoor Reisen und Alpinschule Edi Koblmüller GmbH proti Günter Guni und trekking.at Reisen GmbH
   (Zadeva C-278/08)
   (2008/C 223/46)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Oberster Gerichtshof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Die BergSpechte Outdoor Reisen und Alpinschule Edi Koblmüller GmbH

      Tožena stranka: Günter Guni und trekking.at Reisen GmbH
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 5(1) Prve Direktive Sveta 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (v nadaljevanju: Direktiva 89/104) (1) razlagati tako, da se znamka uporablja na način, ki je pridržan imetniku znamke, kadar je znamka ali njej podoben znak (na primer besedna zveza figurativne besedne znamke) v iskalniku zabeležena kot ključen iskalni izraz in se zato pri vnosu znamke ali podobnega znaka kot iskanega izraza v iskalnik na zaslonu pojavi reklamno sporočilo za enake ali podobne proizvode ali storitve?

               2.

               Če je odgovor na vprašanje 1 pritrdilen:

                           A)

                           Ali je izključna pravica imetnika znamke pri uporabi iskalnega izraza, ki je enak znamki, za reklamno sporočilo glede enakih proizvodov ali storitev kršena neodvisno od tega, ali se priklicano reklamno sporočilo pojavi na seznamu zadetkov ali v oglasnem bloku, ki je prostorsko ločen od tega seznama, in ali je to reklamno sporočilo opredeljeno kot, oglas?

                           B)

                           Ali je pri uporabi znaka, enakega znamki, za podobne proizvode ali storitve ali pri uporabi znaka, podobnega znamki, za enake ali podobne proizvode ali storitve treba verjetnost zmede izključiti že takrat, ko je reklamno sporočilo opredeljeno kot, oglas in/ali se ne pojavi na seznamu zadetkov, temveč v enem od oglasnih blokov, ki so od tega seznama prostorsko ločeni?

      (1)  UL L 40, str. 1.


title: Zadeva C-44/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Hamburg (Nemčija) 27. januarja 2017 – The Scotch Whisky Association, The Registered Office/Michael Klotz

text:
               18.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Hamburg (Nemčija) 27. januarja 2017 – The Scotch Whisky Association, The Registered Office/Michael Klotz
   (Zadeva C-44/17)
   (2017/C 121/20)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Hamburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: The Scotch Whisky Association, The Registered Office

      Tožena stranka: Michael Klotz

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali „posredna komercialna uporaba registrirane geografske označbe za žgane pijače“ v skladu s členom 16(a) Uredbe (ES) št. 110/2008 (1) zahteva, da se registrirana geografska označba uporablja v identični ali fonetično in/ali vidno podobni obliki, ali pa zadošča, da sporni del znaka pri upoštevni javnosti vzbuja kakršno koli asociacijo na registrirano geografsko označbo ali geografsko območje?
               Če zadošča slednje: ali je pri presoji, ali gre za „posredno komercialno uporabo“, potem tudi pomembno, kam je umeščen sporni del znaka, ali pa ta umestitev na obstoj posredne komercialne uporabe registrirane geografske označbe ne more vplivati niti tedaj, če je poleg spornega dela znaka naveden tudi podatek o pravem izvoru proizvoda?

               2.

               Ali „navajanje“ na registrirano geografsko označbo v skladu s členom 16(b) Uredbe (ES) št. 110/2008 zahteva, da obstaja fonetična in/ali vidna podobnost med registrirano geografsko označbo in spornim delom znaka, ali pa zadošča, da sporni del znaka pri upoštevni javnosti vzbuja kakršno koli asociacijo na registrirano geografsko označbo ali geografsko območje?
               Če zadošča slednje: ali je pri presoji, ali gre za „namigovanje“, potem tudi pomembno, kam je umeščen sporni del znaka, ali pa ta umestitev na obstoj nezakonitega namigovanja s spornim delom znaka ne more vplivati niti tedaj, če je poleg spornega dela znaka naveden tudi podatek o pravem izvoru proizvoda?

               3.

               Ali je pri presoji, ali gre za „drugo napačno ali zavajajočo navedbo“ v skladu s členom 16(c) Uredbe (ES) št. 110/2008, pomembno, kam je umeščen sporni del znaka, ali pa ta umestitev na obstoj zavajajoče navedbe ne more vplivati niti tedaj, če je poleg spornega dela znaka naveden tudi podatek o pravem izvoru proizvoda?

      (1)  Uredba (ES) št. 110/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o opredelitvi, opisu, predstavitvi, označevanju in zaščiti geografskih označb žganih pijač ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 1576/89 (UL L 39, str. 16).


title: Zadeva T-26/07: Tožba, vložena 7. februarja 2007 — LIPOR proti Komisiji

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/40

         Tožba, vložena 7. februarja 2007 — LIPOR proti Komisiji
   (Zadeva T-26/07)
   (2007/C 82/89)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Tožeča stranka: LIPOR — Serviço Intermunicipalizado de Gestão de Resíduos do Grande Porto (Gondomar, Portugalska) (zastopniki: P. Pinheiro, M. Gorjão-Henriques in F. Quintela, advogados)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nično naj se razglasi člen 1 državi Portugalski izdane Odločba Komisije C(06)5008 z dne 17. oktobra 2006 v delu, v katerem je na 1.511.591 evrov znižan skupni znesek pomoči Kohezijskega sklada, odobrene z odločbami Komisije C(93)3347/3 z dne 7. decembra 1993, C(94) 3721, končna/3, z dne 21. decembra 1994 in C(96) 3923, končna, z dne 17. decembra 1996 — združene v Odločbi C(98)2283/k z dne 28. julija 1998 — ter odločba, s katero je bilo državi članici naloženo povračilo tega zneska;

               —

               za ničnega naj se razglasi člen 1 izpodbijane odločbe v delu, v katerem je bil ob kršitvi načela sorazmernosti v zvezi s pogodbami med tožečo stranko in IDAD narejen računski popravek v višini 100 % in tako državi članici naloženo povračilo 458.683 evrov;

               —

               Komisiji naj se naložijo stroški postopka in tožeče stranke;

               —

               podredno, zaradi kršitve načela sorazmernosti v zvezi s pogodbami med tožečo stranko in podjetjem Hidroprojecto naj se za delno ničnega razglasi člen 1;

               —

               nadalje podredno naj se v primeru, če bi Sodišče sklenilo, da podjetje Lipor ni v celoti izpolnilo zahtev Direktive 92/50/EGS, ugotovi, da je Komisija kršila načelo sorazmernosti s tem, da je računski popravek v zvezi s financiranjem pogodb s podjetjem Hidroprojecto določila na 100 %.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka svojo tožbo utemeljuje s pravno napako, očitno napako v presoji, nezadostno in napačno obrazložitvijo in kršitvijo načela sorazmernosti.
   Tožeča stranka v zvezi z njeno pogodbo s podjetjem Hidroprojecto iz leta 1989 Komisiji očita, da naj bi pri vrednotenju poglavja D te pogodbe storila napako v presoji.
   Tožeča stranka v zvezi s pogodbenim delom med istima strankama iz leta 1997 uveljavlja napačno presojo Komisije, ker ta ni spoznala, da naj bi bila z njim deloma konkretizirana in zaradi razvijanja projekta potrebno razširjena pogodba iz leta 1989. V nadaljevanju tožeča stranka Komisiji očita, da naj bi izhajala iz tega, da bi morala biti zadevna naročila javno razpisana. Po mnenju tožeče stranke velja za ta naročila, tudi če se jih obravnava ločeno od pogodbe iz leta 1989 in izhaja iz tega, da presegajo mejno vrednost iz Direktive 92/50, od katere bi bilo treba razpisati postopek oddaje, izjema na podlagi člena 11 te Direktive.
   Tožeča stranka v zvezi s podobama z dne 28. marca in 28. aprila 1995, prav tako sklenjenima med istima strankama, navaja, da naj bi Komisija storila napako v presoji, ko naj bi jo štela za eno samo pogodbo in razširitev pogodbe iz leta 1989 ter izhajala iz tega, da bi moralo biti pred sklenitvijo pogodbe razpisano javno naročilo. Dejansko naj bi šlo za dve pogodbi, ki sta bili sklenjeni v različnih obdobjih. Sklenitev ena naj bi sledila nejavnemu postopku, druga pa naj ne bi dosegla mejne vrednosti za uvedbo postopka. Vsekakor naj bi bili v skladu s portugalskim pravom obe sklenjeni v obdobju, v katerem Direktiva 92/50 še ni bila prenesena v notranje pravo.
   Na koncu tožeča stranka v zvezi s pogodbami z IDAD iz leta 1999, medtem ko navaja, da naj bi jih Komisija z vidika ugotavljanja ustrezne vrednosti in morebitne uporabe pravil o javnih naročilih obravnavala skupaj, pojasni razloge za sklenitev samostojnih pogodb in zatrjuje, da naj bi bil IDAD javna ustanova in tako naročnik v smislu Direktive 92/50. Zato bi morala Komisija to upoštevati in ne bi smela določiti popravka v višini 100 %. Ta popravek naj bi kršil načelo sorazmernosti.


title: Zadeva F-110/15: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 3. maja 2016 – Grzebielec/Komisija

text:
               20.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 222/50

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 3. maja 2016 – Grzebielec/Komisija
   (Zadeva F-110/15) (1)

   (2016/C 222/81)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 328, 5.10.2015, str. 36.


title: Zadeva C-363/05: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 28. junija 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe VAT and Duties Tribunal, London ﾓ Združeno kraljestvo) – JP Morgan Fleming Claverhouse Investment Trust plc, The Association of Investment Trust Companies proti The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs (Šesta direktiva DDV – Člen 13B(d)(6) – Oprostitev – Posebni investicijski skladi – Pojem – Opredelitev s strani držav članic – Odločanje po prostem preudarku – Omejitve – Zaprti naložbeni skladi)

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/8

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 28. junija 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe VAT and Duties Tribunal, London – Združeno kraljestvo) – JP Morgan Fleming Claverhouse Investment Trust plc, The Association of Investment Trust Companies proti The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   (Zadeva C-363/05) (1)

   (Šesta direktiva DDV - Člen 13B(d)(6) - Oprostitev - Posebni investicijski skladi - Pojem - Opredelitev s strani držav članic - Odločanje po prostem preudarku - Omejitve - Zaprti naložbeni skladi)
   (2007/C 199/12)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   VAT and Duties Tribunal, London
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: JP Morgan Fleming Claverhouse Investment Trust plc, The Association of Investment Trust Companies

      Tožena stranka: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – VAT and Duties Tribunal, London – Razlaga člena 13B(d)(6) Šeste Direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) – Obseg davčne oprostitve pri upravljanju posebnih investicijskih skladov – Vključitev „zaprtih“ investicijskih skladov kot so investicijske družbe, ki niso dolžne ponovno odkupiti delnic od svojih delničarjev (investment trust companies)?
   Izrek

               1)

               Člen 13B(d)(6) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, je treba razlagati tako, da pojem „posebni investicijski skladi“ v tej določbi vključuje zaprte investicijske sklade, kot so zaprte investicijske družbe (Investment Trust Companies).

               2)

               Člen 13B(d)(6) Šeste direktive je treba razlagati tako, da države članice pooblašča, da po prostem preudarku opredelijo sklade pod njihovo pristojnostjo, ki spadajo pod pojem „posebni investicijski skladi“ za namene oprostitve iz te določbe. Vendar pa morajo države članice pri izvajanju tega pooblastila spoštovati cilj, zasledovan z navedeno določbo, ki je vlagateljem olajšati vlagaje v vrednostne papirje prek naložbenih podjemov, ob zagotavljanju načela davčne nevtralnosti z vidika pobiranja davka na dodano vrednost za upravljanje s posebnimi investicijskimi skladi, kot so skladi, na katere se nanaša Direktiva Sveta 85/611/EGS z dne 20. decembra 1985 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o kolektivnih naložbenih podjemih za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP), kot je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/1/ES z dne 9. marca 2005, ki so konkurenčni drugim posebnim investicijskim skladom.

               3)

               Člen 13(B)(d)(6) Šeste direktive ima neposredni učinek, tako da se davčni zavezanec nanj lahko sklicuje pred nacionalnim sodiščem, ko nasprotuje uporabi nacionalne ureditve, ki naj bi bila nezdružljiva s to določbo.

      (1)  UL C 271, 29.10.2005.


title: Zadeva T-320/00: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  14. decembra 2005  — CD Cartondruck proti Svetu in Komisiji ( Nepogodbena odgovornost Skupnosti — Nezdružljivost skupnostne ureditve uvoza banan s pravili Svetovne trgovinske organizacije (STO) — Uvedba povračilnih ukrepov Združenih držav Amerike v obliki dodatnih carinskih dajatev na uvoz iz Skupnosti na podlagi dovoljenja ORS — Sklep organa za reševanje sporov STO — Pravni učinki — Odgovornost Skupnosti glede na to, da nezakonito ravnanje njenih organov ni podano — Vzročna zveza — Neobičajna in posebna škoda )

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/24

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. decembra 2005 — CD Cartondruck proti Svetu in Komisiji
   (Zadeva T-320/00) (1)

   („Nepogodbena odgovornost Skupnosti - Nezdružljivost skupnostne ureditve uvoza banan s pravili Svetovne trgovinske organizacije (STO) - Uvedba povračilnih ukrepov Združenih držav Amerike v obliki dodatnih carinskih dajatev na uvoz iz Skupnosti na podlagi dovoljenja ORS - Sklep organa za reševanje sporov STO - Pravni učinki - Odgovornost Skupnosti glede na to, da nezakonito ravnanje njenih organov ni podano - Vzročna zveza - Neobičajna in posebna škoda“)
   (2006/C 48/44)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: CD Cartondruck AG (Obersulm, Nemčija) (Zastopniki: najprej H.-J. Niemeyer in W. Berg, nato W. Berg, avocats)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije (Zastopnika: J. Huber in S. Marquardt) in Komisija Evropskih skupnosti (Zastopniki: najprej B. Jansen in S. Fries, nato P. Kuijper in S. Fries)
   Predmet zadeve
   Odškodninska tožba za škodo, ki naj bi izvirala iz dodatne carinske dajatve na uvoze škatel tožečih strank, katerih odmero je Združenim državam Amerike odobril organ za reševanje sporov Svetovne trgovinske organizacije (STO) po ugotovitvi nezdružljivosti sporazumov in dogovorov, priloženih k sporazumu o ustanovitvi STO, s skupnostno ureditvijo uvoza banan.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se poleg tega, da nosi svoje stroške, naloži plačilo stroškov, ki sta jih priglasila Svet in Komisija.

      (1)  UL C 355 z dne 9.12.2000


               20.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 114/5

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 28. februarja 2013 – Inalca SpA – Industria Alimentari Carni, Cremonini SpA proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-460/09 P) (1)

   (Pritožba - Nepogodbena odgovornost Evropske unije - Ugotovitev nepravilnosti pri nadomestilih za izvoz govejega mesa v Jordanijo - Preiskava OLAF - Sporočanje ugotovitev OLAF nacionalnim organom - Zagotovitev jamstev - Zahteva za vračilo s tem povezanih stroškov - Vzročna zveza - Nasprotna pritožba - Zastaralni rok - Začetek)
   2013/C 114/03
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožnici: Inalca SpA - Industria Alimentari Carni, Cremonini SpA (zastopnika: F. Sciaudone in C. D'Andria, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: V. Di Bucci in P. Rossi, agenta)

      Predmet

   Pritožba, vložena zoper sklep Sodišča prve stopnje (šesti senat) z dne 4. septembra 2009 v zadevi Inalca in Cremonini proti Komisiji (T-174/06), s katerim je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo na podlagi nepogodbene odgovornosti za povrnitev škode, ki je pritožnicama nastala s tem, da so bili italijanski organi obveščeni o poročilih o preiskavi, ki jo je Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) opravil zoper njiju, da bi preveril zakonitost nekaterih nadomestil za izvoz govejega mesa v Jordanijo.

      Izrek

               1.

               Pritožba in nasprotna pritožba se zavrneta.

               2.

               Družbama Inalca SpA – Industria Alimentari Carni in Cremonini SpA se naloži plačilo stroškov v zvezi s pritožbo.

               3.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov v zvezi z nasprotno pritožbo.

      (1)  UL C 24, 30.1.2010.


title: Zadeva C-108/07 P: Pritožba, ki jo je vložila Ferrero Deutschland GmbH 23. februarja 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat), razglašeno 15. decembra 2006 v zadevi Ferrero Deutschland GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) in Cornu SA Fontain, T-310/04

text:
               9.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/4

         Pritožba, ki jo je vložila Ferrero Deutschland GmbH 23. februarja 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat), razglašeno 15. decembra 2006 v zadevi Ferrero Deutschland GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) in Cornu SA Fontain, T-310/04
   (Zadeva C-108/07 P)
   (2007/C 129/05)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Pritožnica: Ferrero Deutschland GmbH (zastopnik: M. Schaeffer, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), Cornu SA Fontain
   Predlogi pritožnice:

               —

               razveljavi naj se sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 15. decembra 2006 v zadevi Ferrero Deutschland proti UUNT – Cornu SA Fontain; T-310/04;

               —

               UUNT in intervenientu naj se naloži plačilo stroškov v zvezi s postopkom.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica se v utemeljitev svoje pritožbe sklicuje na en pritožbeni razlog, ki izhaja iz kršitve prava Skupnosti s strani Sodišča prve stopnje, in sicer iz napačne razlage člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (1). V tem pogledu navaja pet trditev.
   Prvič, Sodišče prve stopnje naj ne bi upoštevalo dejstva, da obravnavane slane in sladke proizvode proizvajajo in tržijo ista podjetja, med katere sodi tudi intervenient. Drugič, Sodišče prve stopnje naj bi napačno uporabilo pravo s tem, da je razsodilo, da je med obravnavanimi proizvodi zgolj šibka podobnost, medtem ko bi v obravnavani zadevi moralo ugotoviti najmanj srednjo stopnjo podobnosti. Tretjič, Sodišče prve stopnje naj bi napačno uporabilo pravo s tem, ko je znamkam „Ferrero “in „Ferro “prisodilo „določeno stopnjo podobnosti“, medtem ko naj bi na podlagi utemeljitev, ki jih je samo navedlo v svoji odločitvi, moralo ugotoviti, da je med znamkama srednja oziroma visoka stopnja podobnosti. Četrtič, Sodišče prve stopnje naj ne bi zadostno upoštevalo dokumentov, vloženih, da bi se poudaril velik razlikovalni učinek znamke „Ferrero“. Končno, Sodišče prve stopnje naj bi napačno uporabilo pravo s tem, da pri presoji morebitne verjetnosti zmede ni upoštevalo številnih dejavnikov iz sedme uvodne izjave Uredbe (ES) št. 40/94.

      (1)  UL 1994, L 11, str. 1.


title: Zadeva T-385/11: Tožba, vložena 21. julija 2011 – BP Products North America proti Svetu

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/32

         Tožba, vložena 21. julija 2011 – BP Products North America proti Svetu
   (Zadeva T-385/11)
   2011/C 282/64
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: BP Products North America, Inc. (Naperville, Združene države) (zastopniki: H.-J. Prieß in B. Sachs, odvetniki, in C. Farrar, solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Člen 2 Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 443/2011 (1) z dne 5. maja 2011 naj se razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               Člen 2 Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 444/2011 (2) z dne 5. maja 2011 naj se razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, in

               —

               toženi stranki naj se v skladu s členom 87 Poslovnika Splošnega sodišča naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev osnovnih uredb o protidampingu in o izravnalni dajatvi, saj naj bi bili uredbi Sveta (ES) št. 598/2009 in št. 599/2009 na uvoz biodizla s poreklom iz Združenih držav Amerike (3), kljub temu, da so bile mešanice, za katere sedaj velja Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 444/2011, izrecno izključene iz področja uporabe uredb Sveta (ES) št. 598/2009 in št. 599/2009, razširjeni na izdelke iz biodizla, ki prvotno niso bili zajeti v uredbah o protidampingu in o izravnalni dajatvi, namesto da bi bila izvedena nova preiskava.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na očitne napake pri presoji dejstev, zlasti glede na to, da naj mešanic z nižjo vsebnostjo biodizla (za katere se ne plačuje dajatev) ne bi bilo možno ponovno spremeniti v mešanice z višjo vsebnostjo biodizla (za katere se plačuje dajatve), tako da naj izogibanje dejansko ne bi bilo možno, in na očitno napačno presojo ekonomskih razlogov za izvoz s strani tožeče stranke v zvezi z domnevnim izogibanjem tožeče stranke.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na bistvene kršitve postopka, saj naj v Izvedbeni uredbi Sveta (EU) št. 444/2011 ne bi bila ustrezno obrazložena razširitev dokončne stopnje dajatve na mešanice z vsebnostjo biodizla 20 % ali manj.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev temeljnih načel prava Evropske unije, in sicer prepovedi diskriminacije in dobrega upravljanja, saj naj tožeči stranki kljub temu, da je v celoti sodelovala, ne bi bila priznana stopnja dajatve, ki se uporablja za „sodelujoče družbe“.

      (1)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 443/2011 z dne 5. maja 2011 o razširitvi dokončne izravnalne dajatve, uvedene z Uredbo (ES) št. 598/2009 za uvoz biodizla s poreklom iz Združenih držav Amerike, na uvoz biodizla, poslanega iz Kanade, ne glede na to, ali je deklariran s poreklom iz Kanade ali ne, in o razširitvi dokončne izravnalne dajatve uvedene z Uredbo (ES) št. 598/2009 na uvoz biodizla v mešanici s vsebnostjo 20 mas. % ali manj biodizla s poreklom iz Združenih držav Amerike, in o zaključku preiskave v zvezi z uvozom, poslanim iz Singapurja (UL L 122, str. 1).

      (2)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 444/2011 z dne 5. maja 2011 o razširitvi dokončne protidampinške dajatve, uvedene z Uredbo (ES) št. 599/2009 za uvoz biodizla s poreklom iz Združenih držav Amerike, na uvoz biodizla, poslanega iz Kanade, ne glede na to, ali je deklariran s poreklom iz Kanade ali ne, in o razširitvi dokončne protidampinške dajatve, uvedene z Uredbo (ES) št. 599/2009 na uvoz biodizla v mešanici z vsebnostjo 20 mas. % ali manj biodizla s poreklom iz Združenih držav Amerike, in o zaključku preiskave v zvezi z uvozom, poslanim iz Singapurja (UL L 122, str. 12).

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 598/2009 z dne 7. julija 2009 o uvedbi dokončne izravnalne dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz biodizla s poreklom iz Združenih držav Amerike (UL 2009 L 179, str. 1) in Uredba sveta (ES) št. 599/2009 z dne 7. julija 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz biodizla s poreklom iz Združenih držav Amerike (UL L 179, str. 26).


title: Zadeva T-71/10 R II: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 8. aprila 2011 – Xeda International proti Komisiji (Začasna odredba — Direktiva 91/414/EGS — Odločba o nevključitvi difenilamina v Prilogo I k Direktivi 91/414 — Drug predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti)

text:
               21.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/21

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 8. aprila 2011 – Xeda International proti Komisiji
   (Zadeva T-71/10 R II)
   (Začasna odredba - Direktiva 91/414/EGS - Odločba o nevključitvi difenilamina v Prilogo I k Direktivi 91/414 - Drug predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti)
   2011/C 152/39
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Xeda International SA (Saint-Andiol, Francija) (zastopnika: C. Mereu in K. Van Maldegem, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: P. Ondrusek in F. Wilman, zastopnika, skupaj z J. Stuyckom in A.-M. Vandrommejem, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije 2009/859/ES z dne 30. novembra 2009 o nevključitvi difenilamina v Prilogo I k Direktivi Sveta 91/414/EGS in o preklicu registracij fitofarmacevtskih sredstev, ki vsebujejo navedeno snov (UL L 314, str. 79).

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-425/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 16. oktobra 2006 vložilo Corte suprema di Cassazione — Ministero dell'Economia e delle Finanze proti Part Service Srl, v likvidaciji

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/28

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 16. oktobra 2006 vložilo Corte suprema di Cassazione — Ministero dell'Economia e delle Finanze proti Part Service Srl, v likvidaciji
   (Zadeva C-425/06)
   (2006/C 326/59)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Corte suprema di Cassazione
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ministero dell'Economia e delle Finanze

      Tožena stranka: Part Service Srl, v likvidaciji
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali pojem zlorabe pravice, ki je opredeljen v sodbi Sodišča izdani v zadevi C-255/02 kot transakcija, katerih bistveni cilj je pridobitev davčne ugodnosti, sovpada ali je širši ali ožji kot pojem, ki je opredeljen kot transakcija, katere edini cilj je davčna ugodnost, ne da bi pri tem zasledovala kakršenkoli gospodarski cilj?

               2)

               Ali lahko za namene uporabe DDV štejemo za zlorabo pravice (ali pravne oblike), ki povzroči izgubo dohodkov Skupnosti iz davka na dodano vrednost, dejstvo, da se sklepajo pogodbe o leasingu (locazione finanziaria), financiranju, zavarovanju in posredovanju posebej, tako da povzročijo, da je le protivrednost, ki se plača za pravico za uporabo nepremičnine, predmet DDV, medtem ko naj bi sama pogodba o leasingu, glede na prakso in razlago nacionalne sodne prakse, vključevala tudi financiranje in bi zato povzročila, da je predmet DDV celotna protivrednost?


title: Zadeva T-181/16: Tožba, vložena 22. aprila 2016 – L’Oréal/EUIPO - Guinot (MASTER PRECISE)

text:
               20.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 222/27

         Tožba, vložena 22. aprila 2016 – L’Oréal/EUIPO - Guinot (MASTER PRECISE)
   (Zadeva T-181/16)
   (2016/C 222/34)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: L’Oréal (Pariz, Francija) (zastopnika: T. de Haan in P. Péters, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Guinot SAS (Pariz, Francija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „MASTER PRECISE“ – Zahteva za registracijo št. 11 567 203

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 23. februarja 2016 v zadevi R 2911/2014-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, ki so tožeči stranki nastali s postopkom pred petim odborom za pritožbe pri Uradu.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b), v povezavi s členom 75 Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-341/12: Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 21. marca 2013 – Mizuno KK proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Pritožba — Člen 181 Poslovnika Sodišča — Znamka Skupnosti — Figurativna znamka, ki jo sestavlja črka „G“ in dva simbola za spol — Ugovor imetnika figurativne znamke, ki jo sestavlja črka „G“ in simbol „+“ — Zavrnitev registracije s strani odbora za pritožbe)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/46

         Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 21. marca 2013 – Mizuno KK proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-341/12) (1)

   (Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Znamka Skupnosti - Figurativna znamka, ki jo sestavlja črka „G“ in dva simbola za spol - Ugovor imetnika figurativne znamke, ki jo sestavlja črka „G“ in simbol „+“ - Zavrnitev registracije s strani odbora za pritožbe)
   2013/C 225/79
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mizuno KK (zastopnika: T. Raab in H. Lauf, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Walicka, agent)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 8. maja 2012 v zadevi Mizuno protui UUNT – Golfimo (G) (T-101/11) s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 15. decembra 2010 (zadeva R 821/2010-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Mizuno KK in Golfino AG – Figurativni znak, ki ga sestavlja črka „G“in dva simbola za spol – Verjetnost zmede z figurativno znamko, ki jo sestavlja črka „G“ in simbol „+“ – Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št° 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki skupnosti (UL L 78, str. 1)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Mizuno KK se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 287, 22.9.2012.


title: Zadeva T-109/14: Tožba, vložena 17. februarja 2014 – Škugor in drugi proti Evropski uniji

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/38

         Tožba, vložena 17. februarja 2014 – Škugor in drugi proti Evropski uniji
   (Zadeva T-109/14)
   2014/C 142/50
   Jezik postopka: hrvaščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Davor Škugor (Sisak, Hrvaška), Ivan Gerometa (Vrsar, Hrvaška), Kristina Samardžić (Split, Hrvaška), Sandra Cindrić (Karlovac, Hrvaška), Sunčica Gložinić (Varaždin, Hrvaška), Tomislav Polić (Kaštel Novi, Hrvaška), Vlatka Pižeta (Varaždin)) (zastopnik: Mato Krmek, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska unija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               izda sodbo, s katero bo ugotovilo odgovornost Evropske unije za škodo, ki je nastala tožečim strankam, ker Evropska unija ni izvedla nadzora nad izvajanjem Pogodbe o pristopu Republike Hrvaške k Evropski uniji v delu, v katerem se nanaša na uvedbo službe javnih izvršiteljev v pravni red Republike Hrvaške v skladu s členom 36 Akta o pristopu (točka 1 Priloge VII),

               —

               do pravnomočnosti te sodbe odloži odločanje o višini tožbenega zahtevka in

               —

               odločitev o stroških pridrži.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo te tožbene razloge:

               1.

               Evropska komisija je s tem, da ni preprečila odprave zakonov, s katerimi je bila ustanovljena in urejena služba javnih izvršiteljev in ki jih je Republika Hrvaška sprejela med pogajanji o pristopu k Evropski uniji, kršila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 36 Akta o pristopu (točka 1 Priloge VII), ki je sestavni del Pogodbe o pristopu k Evropski uniji, sklenjene med Republiko Hrvaško in državami članicami Evropske unije (Narodne novine – Međunarodni ugovori, št. 2/12). Člen 36 Akta o pristopu Komisijo pooblašča za spremljanje (monitoring) vseh zavez, ki jih je Republika Hrvaška prevzela v pogajanjih o pristopu k Evropski uniji, s tem pa tudi prevzeti pravni obveznosti Republike Hrvaške, da vzpostavi službo javnih izvršiteljev in ustvari vse pogoje, potrebne za popolno vzpostavitev te službe v hrvaškem pravnem redu do 1. januarja 2012. Evropska komisija pa nima pristojnosti odobriti enostranske spremembe tako prevzete obveznosti Republike Hrvaške.

               2.

               Evropska komisija je z navedeno kršitvijo neposredno povzročila škodo tožečim strankam, ki so bile imenovane na mesta javnih izvršiteljev in so legitimno pričakovale, da bodo s 1. januarjem 2012 začele z delom.

               3.

               Komisija je s kršitvijo svojih obveznosti očitno in grobo zanemarila meje diskrecije, ki so ji določene, s čimer je tožečim strankam (imenovanim javnim izvršiteljem) v nasprotju z njihovimi legitimnimi pričakovanji povzročila precejšnjo premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki jo mora v skladu s členom 340, drugi odstavek, PDEU nadomestiti Evropska unija.


title: Zadeva T-269/12: Tožba, vložena 18. junija 2012 – Makro autoservicio mayorista proti Komisiji

text:
               11.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/30

         Tožba, vložena 18. junija 2012 – Makro autoservicio mayorista proti Komisiji
   (Zadeva T-269/12)
   2012/C 243/52
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Makro autoservicio mayorista, SA (Madrid, Španija), (zastopnika: P. De Baere in P. Muñiz, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

               —

               Odločba Komisije COM (2010) 22 final z dne 18. januarja 2010 o ugotovitvi, da je naknadna vknjižba uvoznih dajatev upravičena in da oprostitev plačila teh dajatev v posebnem primeru ni upravičena (REM 2/08), o čemer je bila tožeča stranka obveščena z dopisom z dne 19. aprila 2012, naj se razglasi za nično;

               —

               Toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom zatrjuje,

                           —

                           da so bile uvozne dajatve vknjižene v nasprotju s členom 220(2)(b) carinskega zakonika Skupnosti (1), ker je tožena stranka napačno presodila, da se protidampinški ukrepi proti uvozu iz tretjih držav avtomatično uporabijo tudi za blago v prostem prometu v carinski uniji med EU in Turčijo in zato tožena stranka ni obvestila trgovcev, da se AD Uredba uporablja tudi za blago v prostem prometu v carinski uniji med EU in Turčijo. Podredno so turški organi storili napako, ko so potrdili, da se protidampinške dajatve, ki bremenijo blago iz tretjih držav, ne uporabljajo za blago v prostem prometu v carinski uniji med EU in Turčijo. Poleg tega tožeča stranka navaja, da so španski carinski organi prav tako storili napako, ker so domnevali, da blaga, ki ima A.TR potrdilo, ni mogoče obremeniti z dodatnimi dajatvami ali ukrepi trgovske zaščite, in gospodarskega subjekta niso obvestili, da za njegov uvoz iz Turčije lahko veljajo taki ukrepi, tudi če je to blago v prostem prometu.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom zatrjuje,

                           —

                           da zavezanec za plačilo dajatev, ki je ravnal v dobri veri in upošteval vse zakonske določbe glede carinske deklaracije, ni mogel razumno odkriti napake pristojnih carinskih organov.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom zatrjuje,

                           —

                           da je v posebnem položaju v smislu člena 239 carinskega zakonika Skupnosti in da ji na podlagi te določbe ni mogoče očitati nobenega goljufivega ravnanja ali očitne malomarnosti na podlagi člena 239 carinskega zakonika Skupnosti.

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, (UL L 302, str. 1).


title: Zadeva T-274/02: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 24. oktobra 2006 — Ritek in Prodisc Technology proti Svetu (Damping — Zapisljive zgoščenke po poreklu iz Tajvana — Določitev stopnje dampinga — Izbira asimetrične metode izračuna — Vzorec izvoznih cen, ki se razlikuje od kupca do kupca, po regijah ali časovnih obdobjih — Tako imenovana tehnika nastavitev na ničlo )

text:
               16.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/11

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 24. oktobra 2006 — Ritek in Prodisc Technology proti Svetu
   (Zadeva T-274/02) (1)

   (Damping - Zapisljive zgoščenke po poreklu iz Tajvana - Določitev stopnje dampinga - Izbira asimetrične metode izračuna - Vzorec izvoznih cen, ki se razlikuje od kupca do kupca, po regijah ali časovnih obdobjih - Tako imenovana tehnika „nastavitev na ničlo“)
   (2006/C 310/18)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Ritek Corp. (Hsin-Chu, Tajvan) in Prodisc Technology Inc. (Taipei Hsien, Tajvan) (Zastopniki: sprva K. Adamantopoulos, V. Akritidis in D. De Notaris, avocats, nato K. Adamantopoulos in J. Branton, solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (Zastopnika: S. Marquardt, zastopnik, in G. Berrisch, avocat)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Komisija Evropskih skupnosti (Zastopnika: T. Scharf in S. Meany, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za razveljavitev Uredbe Sveta (ES) št. 1050/2002 z dne 13. junija 2002 o uvedbi dokončnih protidampinških dajatev in dokončnem pobiranju začasnih dajatev, uvedenih na uvoz nekaterih zapisljivih zgoščenk po poreklu iz Tajvana (UL L 160, str. 2).
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Ritek Corp. in Prodisc Technology Inc. nosita svoje stroške in stroške Sveta.

               3)

               Komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 289, 23.11.2002.


title: Zadeva C-460/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 31. julija 2017 – Valériane SNC/Ministre de l'Action et des Comptes Publics

text:
               16.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 31. julija 2017 – Valériane SNC/Ministre de l'Action et des Comptes Publics
   (Zadeva C-460/17)
   (2017/C 347/16)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Valériane SNC

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Ministre de l'Action et des Comptes Publics

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba določbe člena 17 Šeste direktive DDV z dne 17. maja 1977 (1), katere določbe so bile v bistvu povzete v členu 168 Direktive z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (2), razlagati tako, da je za zavrnitev davčnemu zavezancu pravice, da od davka na dodano vrednost, ki ga mora plačati za svoje transakcije, odbije davek, ki se nanaša na račune za blago in storitve, za katere davčna uprava dokaže, da mu dejansko niso bili dobavljeni, treba v vseh primerih raziskati, ali je dokazano, da je vedel ali bi mogel vedeti, da je bila pri tej transakciji prisotna utaja davka na dodano vrednost in da je bila ta utaja storjena na pobudo izdajatelja računa, njenega prejemnika ali tretje osebe?

      (1)  Šesta direktiva Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1).

      (2)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


               7.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/26

         Tožba Nadzornega organa Efte proti Lihtenštajnu, vložena 26. julija 2010
   (Zadeva E-9/10)
   2010/C 271/06
   Nadzorni organ Efte, ki ga zastopata Xavier Lewis in Markus Schneider, zastopnika za Nadzorni organ Efte, rue Belliard/Belliardstraat 35, 1040 Bruxelles/Brussel, BELGIQUE/BELGIË, je 26. julija 2010 na Sodišču Efte vložil tožbo proti Lihtenštajnu.
   Nadzorni organ Efte od Sodišča Efte zahteva, da:

               1.

               ugotovi, da Kneževina Lihtenštajn s tem, ko ni v predpisanem roku sprejela potrebnih ukrepov za prenos akta, navedenega v točki 1 Priloge VII k Sporazumu EGP (Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/36/ES z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1430/2007 z dne 5. decembra 2007 o spremembi prilog II in III k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 2005/36/ES o priznavanju poklicnih kvalifikacij in z Uredbo Komisije (ES) št. 755/2008 z dne 31. julija 2008 o spremembi Priloge II k Direktivi Evropskega Parlamenta in Sveta 2005/36/ES o priznavanju poklicnih kvalifikacij), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu, v nacionalno zakonodajo v celoti ali o teh ukrepih obvestila Nadzornega organa, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 63(1) Direktive in člena 7 Sporazuma EGP;

               2.

               Kneževini Lihtenštajn naloži plačilo stroškov postopka.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter tožbeni razlogi, navedeni v podporo:

               —

               Tožba se nanaša na neukrepanje Lihtenštajna glede uskladitve z obrazloženim mnenjem Nadzornega organa Efte, ker ni sprejel potrebnih ukrepov za prenos akta EGP, ki ustreza Direktivi Evropske unije 2005/36/ES o priznavanju poklicnih kvalifikacij, kakor je bila spremenjena, v nacionalno zakonodajo v celoti ali o teh ukrepih ni obvestil Nadzornega organa.

               —

               Ukrepi, ki jih Lihtenštajn ni sprejel, zadevajo priznavanje poklicnih kvalifikacij za obrtni sektor, pridobljenih v drugih državah EGP.

               —

               Nadzorni organ Efte trdi, da od vlade Lihtenštajna ni prejel informacij o tem, da je akt v celoti prenesen v nacionalno zakonodajo, niti nima nobenih drugih informacij, na podlagi katerih bi lahko ugotovil, da je temu tako.

               —

               Vlada Lihtenštajna ni ugovarjala dejstvu, da je prišlo do zamude pri prenosu akta v nacionalno zakonodajo v celoti.


title: Zadeva C-263/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augustākās tiesas Senāts (Republika Latvija) 26. maja 2011 – Ainārs Rēdlihs proti Valsts ieņēmumu dienests

text:
               30.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augustākās tiesas Senāts (Republika Latvija) 26. maja 2011 – Ainārs Rēdlihs proti Valsts ieņēmumu dienests
   (Zadeva C-263/11)
   2011/C 226/31
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augustākās tiesas Senāts

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ainārs Rēdlihs

      Tožena stranka: Valsts ieņēmumu dienests

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je fizična oseba, ki je kupila blago (gozd) za lastne potrebe in ki blago dobavi za lajšanje posledic višje sile (na primer neurja), davčni zavezanec za davek na dodano vrednost v smislu člena 9(1) Direktive 2006/112/ES (1) in člena 4(1) in (2) Šeste direktive 77/388/EGS (2), ki je zavezan k plačilu davka na dodano vrednost? Z drugimi besedami, ali pomeni takšna dobava blaga v smislu omenjenih določb prava Evropske unije gospodarsko dejavnost?

               2.

               Ali je določba, v skladu s katero se lahko osebi, ker se ni vpisala v register davčnih zavezancev za davek na dodano vrednost, naloži kazen v znesku, ki je enak davku, ki bi bil sicer dolgovan glede na vrednost dobavljenega blaga, čeprav ta oseba ne bi bila dolžna plačati davka, če bi se vpisala v register, skladna z načelom sorazmernosti?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).

      (2)  Šesta direktiva Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1).