title: Zadeva T-46/09: Tožba, vložena 6. februarja 2009 – Helenska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               18.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/27

         Tožba, vložena 6. februarja 2009 – Helenska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-46/09)
   2009/C 90/44
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Helenska republika (zastopniki: V. Kontolaimos, I. Chalkias in S. Charitaki, pravni svetovalci države, in S. Papaïoannou, zakoniti zastopnik vladne pravne službe)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predloga tožeče stranke

               —

               Izpodbijana odločba naj se razglasi za nično ali spremeni, kot je v tožbi natančneje opredeljeno;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naložijo stroški postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je bila vložena zoper Odločbo Komisije C(2008) 7820 konč. z dne 8. decembra 2008 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) ter Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) iz financiranja Skupnosti, ki je bila tožeči stranki vročena s dopisom št. SG-Greffe (2008) D 207864/09-12-2008.
   Tožeča stranka v utemeljitev svojih trditev navaja dvanajst tožbenih razlogov.
   Natančneje, tožeča stranka v okviru prvega tožbenega razloga v zvezi s sektorjem predelave agrumov navaja, da je Komisija glede predlaganih zneskov popravka napačno razlagala in uporabila dokumente Komisije AGRI VI 5330/97, AGRI 61495/2002/REV I in AGRI /60637/2006 (izračun finančnih posledic pri potrditvi obračuna EKUJS – Smernice – Ponavljajoče pomanjkljivosti – Ponovitev), kajti v zvezi s shemo pomoči za predelavo agrumov osnovni nadzor ni izostal in ni bilo ponavljajočih pomanjkljivosti, medtem ko v drugem tožbenem razlogu navaja, da je Komisija napačno presodila dejstva in naložila nesorazmerni finančni popravek, saj je bil nadzor nad upravljanjem in računovodstvom izvajan; izplačilo v gotovini pa je bilo opravljeno le enkrat.
   Tožeča stranka s tretjim tožbenim razlogom v zvezi s pomočmi za sektor predelave bombaža navaja pet natančnejših utemeljitev: a) po njenem mnenju je popravek samovoljen in nesorazmeren, saj se niso upoštevale izboljšave sistema in poznejše spremembe sheme pomoči za pridelavo bombaža v letu 2001; b) popravek bi moral biti vsako leto drugačen, ker v teh dveh obdobjih sistem nadzora ni bil enak; c) združljivost sistema pomoči za pridelavo bombaža je bila zagotovljena s SIGC; d) okoljske ukrepe se je pravočasno preverjalo in e) izvajanje pregledov območij (5-odstotkov) na kraju samem je bilo pravočasno in učinkovito.
   Tožeča stranka s četrtim tožbenim razlogom v zvezi s premijami za goveje meso navaja, da je izpodbijana odločna pomanjkljiva, ker ni bila sprejeta v razumnem roku, ki je predviden za zaključek potrditvenega postopka in jo je treba razglasiti za nično, saj jo je sprejela institucija, ki ratione temporis ni bila pristojna in/ali ker jo je Komisija sprejela z zlorabo pravic in/ali ker je kršila načelo pravne varnosti držav članic.
   Podredno, Helenska republika s petim tožbenim razlogom predlaga, da je treba odločbo Komisije razglasiti za nično, ker glede na skupni dopis o poravnavi in zadnji dopis o pripombah popravke retroaktivno predpisuje.
   Helenska republika s šestim tožbenim razlogom zlasti v zvezi z razlogi uvedbe popravkov izpostavlja napačno razlago in uporabo člena 7 Uredbe (ES) št. 1258/1999 (1) in smernic, napačno presojo dejstev in dokazov, napačno presojo dejanskega stanja in pomanjkanje obrazložitve.
   S sedmim tožbenim razlogom se v zvezi s sektorjem pridelave oljčnega olja trdi, da je izpodbijana odločba pomanjkljiva, ker ni bila sprejeta v razumnem roku, ki je predviden za zaključek potrditvenega postopka in jo je treba razglasiti za nično, saj jo je sprejela institucija, ki ratione temporis ni bila pristojna in/ali ker jo je Komisija sprejela z zlorabo pravic in/ali ker je kršila načelo pravne varnosti držav članic.
   Podredno, z osmim tožbenim razlogom se navaja, da izpodbijana odločba glede na skupni dopis za poravnavo in zadnji dopis o pripombah popravke retroaktivno predpisuje.
   Tožeča stranka z devetim tožbenim razlogom zlasti v zvezi z razlogi za uvedbo popravkov navaja, da je treba izpodbijano odločbo razglasiti za nično, zaradi napačne razlage Uredbe (ES) št. 1258/1999 in Uredbe (ES) št. 1663/95 (2), smernic VI/5330/97 in AGRI/61495/2002 in posebnih določb zadevne sheme iz Uredbe (EGS) št. 2261/84 (3) (člen 16), Uredbe (ES) št. 2366/98 (4) (člana 27 in 28), Uredbe (ES) št. 1638/98 (5) (člena 2 in 2a), napačne presoje dejanskega stanja, napačne presoje dejstev, pomanjkljive obrazložitve in kršitve načela sorazmernosti.
   Nazadnje, tožeča stranka z desetim tožbenim razlogom v zvezi s prekoračitvijo zgornjih mej finančnih popravkov zaradi zapoznelih plačil trdi, da je treba izpodbijano odločbo v delu, v katerem se nanaša na preiskavo FA/2005/70, razglasiti za nično zaradi kršitve pravil postopka za potrditev proračuna in Uredbe (ES) št. 817/2004 (6) in zaradi pomanjkljive obrazložitve ter kršitve načela sorazmernosti.
   Tožeča stranka z enajstim tožbenim razlogom trdi, da je treba odločbo Komisije v zvezi s poglavjem, ki se nanaša na revizijo FA/2006/108, razglasiti za nično, tudi zaradi kršitve pravil potrditvenega postopka, napačne uporabe pravil Uredbe (ES) št. 296/96 (7), napačne presoje dejstev, pomanjkljive obrazložitve in kršitve načela sorazmernosti; z zadnjim, dvanajstim, tožbenim razlogom pa se navaja, da je poglavje izpodbijane odločbe, ki se nanaša na preiskavo FA/2006/137, pomanjkljivo obrazloženo.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1258/1999 z dne 17. maja 1999 o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 160, str. 103).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 1663/95 z dne 7. julija 1995 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (EGS) št. 729/70 v zvezi s postopkom za potrditev obračuna Jamstvenega oddelka EKUJS (UL L 158, str. 6).

      (3)  Uredba Sveta (EGS) št. 2261/84 z dne 17. julija 1984 o določitvi splošnih pravil dodeljevanja pomoči za proizvodnjo oljčnega olja in pomoči organizacijam proizvajalcev oljčnega olja (UL L 208, str. 3).

      (4)  Uredba Komisije (ES) št. 2366/98 z dne 30. oktobra 1998 o podrobnih pravilih za uporabo sistema proizvodne pomoči za oljčno olje za tržna leta 1998/99, 1999/2000 in 2000/01 (UL L 293, str. 50).

      (5)  Uredba Sveta (ES) št. 1638/98 z dne 20. julija 1998 o spremembi Uredbe št. 136/66/EGS o vzpostavitvi skupne ureditve trga za olja in masti (UL L 210, 28.7.1998, str. 32).

      (6)  Uredba Komisije (ES) št. 817/2004 z dne 29. aprila 2004 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) (UL L 15, str. 31).

      (7)  Uredba Komisije (ES) št. 296/96 z dne 16. februarja 1996 o podatkih, ki jih morajo posredovati države članice, in o mesečnem knjiženju izdatkov, ki se financirajo iz Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 2776/88 (UL L 39, 17.2.1996, str. 5).


title: Zadeva T-174/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. septembra 2011 – ara proti UUNT Allrounder (A s trikotnima likoma) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska skupnost — Figurativna znamka A s trikotnima likoma — Prejšnja nacionalna besedna znamka A — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               29.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/18

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. septembra 2011 – ara proti UUNT Allrounder (A s trikotnima likoma)
   (Zadeva T-174/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska skupnost - Figurativna znamka A s trikotnima likoma - Prejšnja nacionalna besedna znamka A - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2011/C 319/36
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: ara AG (Langenfeld, Nemčija) (zastopnika: sprva M. Gail, nato M. Gail in H. Pernez, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Allrounder SARL (Sarrebourg, Francija) (zastopnik: N. Boespflug, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 26. januarja 2010 (zadeva R 481/2009 1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama ara AG in Allrounder SARL.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi ara AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 179, 3.7.2010.


title: Zadeva C-211/13: Tožba, vložena 19. aprila 2013 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/23

         Tožba, vložena 19. aprila 2013 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-211/13)
   2013/C 171/45
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: W. Mölls in W. Roels, agenta)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Predlog tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da je Zvezna republika Nemčija kršila svoje obveznosti iz člena 63 PDEU, saj je sprejela in v veljavi ohranila predpise v skladu s katerimi se v zvezi z nepremičnino, ki se nahaja v Nemčiji oprostitev za davek na dediščine in darila dovoli le za omejen znesek, kadar darovalec ali zapustnik in prejemnik v času dedovanja ali daritve prebivata drugi državi članici, pri tem pa se prizna oprostitev v bistveno večjem znesku, ko vsaj eden izmed zadevnih v času dedovanja ali daritve prebiva v Nemčiji,

               —

               Zvezni republiki Nemčiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Obdavčitev dediščin in daril je v nemškem pravu zmanjšana zaradi relativno visokih zneskov oprostitev, zlasti v primeru dedovanj ali daritev med zakonci, starši in otroci in nekaterimi sorodniki. Te visoke oprostitve pa se uporabljajo le, ko Nemčija izvršuje neomejeno davčno pristojnost, medtem ko pri omejeni davčni pristojnosti velja le omejen pavšalen znesek oprostitve. Glede na merila Sodišča iz sodbe Mattner
       (1) naj taka ureditev ne bi bila združljiva s členom 63 PDEU.

      (1)  Sodba z dne 22. aprila 2010 v zadevi Mattner, C-510/08 ZOdl str. 1-3553.


title: Zadeva C-134/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sächsischen Oberverwaltungsgerichts (Nemčija) 19. marca 2015 – Lidl Dienstleistungs-GmbH & Co. KG/Freistaat Sachsen

text:
               22.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sächsischen Oberverwaltungsgerichts (Nemčija) 19. marca 2015 – Lidl Dienstleistungs-GmbH & Co. KG/Freistaat Sachsen
   (Zadeva C-134/15)
   (2015/C 205/20)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Sächsisches Oberverwaltungsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Lidl Dienstleistungs-GmbH & Co. KG

      Tožena stranka: Freistaat Sachsen

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je člen 5(4)(b) Uredbe Komisije (ES) št. 543/2008 (1) združljiv s členom 6(1), prvi pododstavek, Pogodbe o Evropski uniji (PEU), v povezavi s členom 15(1) in 16 Listine Unije o temeljnih pravicah?

               2.

               Ali je člen 5(4)(b) Uredbe Komisije (ES) št. 543/2008 združljiv s členom 40(2), drugi pododstavek, PDEU?

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 543/2008 z dne 16. junija 2008 o uvedbi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 glede tržnih standardov za perutninsko meso; UL L 157, str. 46.


title: Zadeva C-259/08: Tožba, vložena 17. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/32

         Tožba, vložena 17. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-259/08)
   (2008/C 209/48)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Patakia in D. Recchia, zastopnika)

      Tožena stranka: Helenska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Helenska republika s tem, da ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za celoten in/ali pravilen prenos obveznosti iz členov3(1) in (2), 4(1), 5 in 8(1) Direktive 79/409/EGS (1) o ohranjanju prosto živečih ptic, ni izpolnila obveznosti iz teh določb;

               —

               Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Komisija je preučila združljivost s pravom Skupnosti ukrepov, ki jih je Helenska republika sprejela za prenos Direktive 79/409/EGS. Ta preizkus je razkril, da nekatere določbe Direktive niso bile prenesene v celoti in/ali niso bile prenesene pravilno.

               2.

               Komisija zlasti trdi, da Helenska republika ni prenesla člena 3(1) Direktive 79/409/EGS, ker ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za ohranitev, vzdrževanje ali ponovno vzpostavitev zadostne raznovrstnosti in površine habitatov za vse vrste ptic iz člena 1.

               3.

               Komisija prav tako meni, da člen 3(2) Direktive 79/409/EGS ni bil prenesen v celoti in pravilno, glede na to, da akt o prenosu ne omogoča nadzora zakonitosti razvrstitve območja kot POV, ne vsebuje nobene določbe za zaščito habitatov, ki so zunaj POV, vendar pa nanje mejijo in, poleg tega, ne vsebuje nobene določbe v zvezi z vprašanjem ponovne vzpostavitve uničenih biotopov ter ustvarjanjem novih biotopov, čeprav gre za pomembna cilja Direktive.

               4.

               Komisija poudarja tudi, da člen 4(1) Direktive 79/409/EGS ni bil pravilno prenesen, saj z njim ni bil določen noben formalni postopek razvrstitve območja kot POV, v njem ni izrecne navedbe in povezave med vrstami iz priloge I ter obveznostmi razvrstitve POV ter ni nobene navedbe obveznosti upoštevanja trendov in nihanja populacijskih nivojev zaščitenih vrst.

               5.

               Komisija poleg tega ugotavlja, da člen 5 Direktive 79/409/EGS ni bil prenesen v celoti in pravilno, ker grška ureditev ne vsebuje nobene splošne določbe o zaščiti vrst, kot je določeno v Direktivi, temveč je usmerjena v lov. Poleg tega niso bile prenesene prepovedi namernega ubijanja zaščitenih vrst ter namernega odvzemanja jajc.

               6.

               Nazadnje Komisija trdi, da člen 8(1) Direktive 79/409/EGS ni bil prenesen pravilno, ker v grški ureditvi ni splošne prepovedi vseh sredstev, načinov in naprav za množično ali neselektivno ujetje ali ubitje ali lokalno izumrtje določene vrste.

               7.

               Komisija zato meni, da Helenska republika in v celoti in/ali pravilno prenesla obveznosti iz členov 3(1) in (2), 4(1), 5 in 8(1) Direktive 79/409/EGS o ohranjanju prosto živečih ptic.

      (1)  UL L 103, 25.4.1979, str. 1.


title: Zadeva C-311/06: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 29. januarja 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Consiglio Nazionale degli Ingegneri proti Ministero della Giustizia, Marco Cavallera (Priznavanje diplom – Direktiva 89/48/EGS – Priznanje dokazila o študiju – Inženir)

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/3

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 29. januarja 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Consiglio Nazionale degli Ingegneri proti Ministero della Giustizia, Marco Cavallera
   (Zadeva C-311/06) (1)

   (Priznavanje diplom - Direktiva 89/48/EGS - Priznanje dokazila o študiju - Inženir)
   (2009/C 69/03)
   Jezik postopka: italijanščina.
   Predložitveno sodišče
   Consiglio di Stato
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Consiglio Nazionale degli Ingegneri

      Toženi stranki: Ministero della Giustizia, Marco Cavallera
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Consiglio di Stato – Razlaga Direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta (UL L 19, str. 16) – Uporaba v primeru italijanskega državljana, ki je vpisan v španski poklicni register, na podlagi priznanja enakovrednosti njegove diplome inženirja, vendar tega poklica v Španiji ni nikoli opravljal, in ki je na podlagi potrdila, ki mu omogoča opravljanje tega poklica v Španiji, zahteval vpis v poklicni register v Italiji.
   Izrek
   Na določbe Direktive Sveta 89/48/EGS z dne 21. decembra 1988 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta, se ni mogoče sklicevati, da bi dostop do poklica, ki je reguliran v eni državi članici, imel imetnik dokazila, ki ga je izdal organ druge države članice in ne potrjuje nobenega izobraževanja v okviru izobraževalnega sistema te države članice niti ne temelji na izpitu ali na poklicnih izkušnjah, pridobljenih v navedeni državi članici.

      (1)  UL C 249, 14.10.2006.


title: Zadeva C-74/11: Tožba, vložena 21. februarja 2011 – Evropska komisija proti Republiki Finski

text:
               9.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/9

         Tožba, vložena 21. februarja 2011 – Evropska komisija proti Republiki Finski
   (Zadeva C-74/11)
   2011/C 113/18
   Jezik postopka: finščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: I. Koskinen in D. Triantafyllou)

      Tožena stranka: Republika Finska

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka predlaga,

               —

               naj se ugotovi, da je Republika Finska kršila svoje obveznosti iz členov 9 in 11 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) s tem, da je dopustila, da se v skupine zavezancev za DDV vključijo osebe, ki niso zavezanci za DDV, in da je omejila uporabo sistema za registracijo skupin na ponudnike finančnih in zavarovalnih storitev;

               —

               naj se Republiki Finski naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V skladu s členom 11 Direktive o skupnem sistemu davka na dodano vrednost lahko države članice več oseb, ki so sicer pravno neodvisne, vendar pa med seboj finančno, ekonomsko in organizacijsko tesno povezane, obravnavajo kot enega davčnega zavezanca. V členu 9(1) direktive je določen pomen pojma „davčni zavezanec“ za področje davka na dodano vrednost.
   Po mnenju Komisije glede na Direktivo 2006/112/ES v skupino zavezancev za DDV ni mogoče vključiti oseb, ki niso davčni zavezanci, ter s tem razširiti pravic in obveznosti davčnih zavezancev na osebe, ki niso davčni zavezanci. Finska ureditev, ki naj bi dopuščala, da se v skupine zavezancev za DDV vključijo osebe, ki niso zavezanci za DDV, naj bi bila zato v nasprotju z direktivo. Razlaga Komisije je prav tako skladna s ciljem člena 11, ki je poenostavitev postopkov in preprečevanje zlorab.
   Poleg tega naj bi bila v finskih predpisih urejena registracija skupin v nasprotju s členom 11 Direktive 2006/112/ES v delu, v katerem naj bi finska zakonodaja o DDV omejevala področje uporabe registracije skupin na podjetja s področja financ in zavarovalništva. Sistem za registracijo skupin naj bi veljal za vsa podjetja, ustanovljena v državi članici, neodvisno od dejavnosti, ki jo opravljajo. Skupni sistem davka na dodano vrednost naj bi bil enoten sistem; če naj bo v njem uvedena posebna ureditev, bi morala biti načeloma splošno uporabna. Besedilo člena 11 Direktive 2006/112/ES naj ne bi vsebovalo nikakršnega namiga za to, da bi lahko država članica registracijo skupin za DDV omejila na nekatere skupine, ki delujejo v točno določenem sektorju. Tudi glede na cilj naj bi bilo treba člen 11 razlagati tako, da zajema vsa podjetja neodvisno od njihove dejavnosti. Določbe finskega prava s področja davka na dodano vrednost s tem, da registracijo skupin omejujejo na določene kategorije skupin, kršijo tudi splošno načelo enakega obravnavanja, vsebovano v pravu Unije.

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva F-131/07: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 2. decembra 2008 – Baniel-Kubinova proti Evropskemu parlamentu (Javni uslužbenci – Začasni uslužbenci in pomožni uslužbenci, imenovani za uradnike pripravnike – Člen 10 Priloge VII h Kadrovskim predpisom – Pravica do dnevnega nadomestila po prejetju dela nadomestila za nastanitev)

text:
               24.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/37

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 2. decembra 2008 – Baniel-Kubinova proti Evropskemu parlamentu
   (Zadeva F-131/07) (1)

   (Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci in pomožni uslužbenci, imenovani za uradnike pripravnike - Člen 10 Priloge VII h Kadrovskim predpisom - Pravica do dnevnega nadomestila po prejetju dela nadomestila za nastanitev)
   (2009/C 19/72)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Barbora Baniel-Kubinova (Alzingen, Luksemburg) in trinajst drugih uradnikov Evropskega parlamenta (zastopniki: S. Orlandi, J.-N. Louis in E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: R. Ignătescu in S. Seyr, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti več odločb OPI Evropskega parlamenta o tem, da se tožečim strankam ne dodeli dnevnega nadomestila iz člena 10 Priloge VII h Kadrovskim predpisom za uradnike.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 183, 19.7.2008, str. 32.


title: Zadeva T-155/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2010 – Tomra Systems in drugi proti Komisiji (Konkurenca — Zloraba prevladujočega položaja — Trg naprav za zbiranje uporabljene embalaže za pijače — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 82 ES in člena 54 Sporazuma EGP — Izključni sporazumi, količinske zaveze in popusti za zvestobo, ki so del strategije za izključitev konkurentov s trga — Globa — Sorazmernost)

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/31

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2010 – Tomra Systems in drugi proti Komisiji
      (Zadeva T-155/06) (1)

      (Konkurenca - Zloraba prevladujočega položaja - Trg naprav za zbiranje uporabljene embalaže za pijače - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 82 ES in člena 54 Sporazuma EGP - Izključni sporazumi, količinske zaveze in popusti za zvestobo, ki so del strategije za izključitev konkurentov s trga - Globa - Sorazmernost)
      (2010/C 288/58)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Tomra Systems ASA (Asker, Norveška); Tomra Europe AS (Asker); Tomra Systems GmbH (Hilden, Nemčija); Tomra Systems BV (Apeldoorn, Nizozemska); Tomra Leergutsysteme GmbH (Dunaj, Avstrija); Tomra Systems AB (Sollentuna, Švedska); in Tomra Butikksystemer AS (Asker) (zastopniki: sprva zastopala A. Ryan, solicitor, in J. Midthjell, odvetnik, nato A. Ryan in N. Frey, solicitor)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnik: É. Gippini Fournier, zastopnik)

         Predmet

      Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 734 konč. z dne 29. marca 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 82 [ES] in člena 54 Sporazuma EGP (zadeva COMP/E.-1/38-113/Prokent-Tomra).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbam Tomra Systems ASA, Tomra Europe AS, Tomra Systems GmbH, Tomra Systems BV, Tomra Leergutsysteme GmbH, Tomra Systems AB in Tomra Butikksystemer AS se naloži plačilo njihovih stroškov in stroškov, ki jih je priglasila Evropska komisija.

         (1)  UL C 190, 12.8.2006.


title: Zadeva C-480/09 P: Pritožba, ki jo je 26. novembra 2009 vložila AceaElectrabel Produzione SpA zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat), razglašeno 8. septembra 2009 v zadevi T-303/05, AceaElectrabel Produzione SpA proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/40

         Pritožba, ki jo je 26. novembra 2009 vložila AceaElectrabel Produzione SpA zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat), razglašeno 8. septembra 2009 v zadevi T-303/05, AceaElectrabel Produzione SpA proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-480/09 P)
   2010/C 24/70
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožnica: AceaElectrabel Produzione SpA (zastopniki: L. Radicati di Brozolo, M. Merola, T. Ubaldi in E. Marasà, odvetniki)

      Drugi stranki v postopku: Electrabel, Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi pritožnice

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano sodbo;

               —

               ugodi zahtevkom, podanim na prvi stopnji, ali, podredno, v skladu s členom 61 Statuta Sodišča zadevo vrne Splošnemu sodišču;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov obeh postopkov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Potvarjanje tožbenih razlogov, napačna uporaba prava, ter neprimernost in protislovnost obrazložitve glede opredelitve naslovnika pomoči in presoje diskrecijske pravice Komisije pri določitvi prejemnika pomoči.
               Pritožnica, AceaElectrabel Produzione S.p.A. (v nadaljevanju: AEP ali pritožnica), s prvim pritožbenim razlogom očita hude kršitve v sodbi, v delu, v katerem Splošno sodišče zavrača tožbeni razlog napačne opredelitve prejemnika pomoči, ki naj bi bil subjektivni pogoj za uporabo načela iz „sodne prakse Deggendorf“ (v skladu s katero bi bilo mogoče izplačilo nove pomoči, ki je razglašena za združljivo s skupnim trgom, začasno ustaviti do vračila predhodne nezakonite pomoči istemu podjetju). Pritožnica najprej izpodbija opredelitev nedopustnosti tega razloga v delu, ki se nanaša na kršitev člena 88 ES in Uredbo (ES) št. 659/99 (1). AEP uveljavlja, da je Splošno sodišče popačilo ta del razlogov, s katerimi je pritožnica nameravala izključno navesti, da je napačna opredelitev prejemnika pomoči tipična napaka upravnega akta. Z ugotovitvijo, da v tem primeru ne gre za problem kršitve določb o ponovni izterjavi, je Splošno sodišče dokazalo, da je popačilo trditve, na katerih temelji ta del tožbenega razloga.
               Nadalje pritožnica izpodbija del sodbe, v katerem odločba ni bila grajana kljub velikim napakam v zvezi z enačenjem AEP (prejemnico nove pomoči) s skupino podjetij ACEA (prejemnico pomoči, ki ni bila vrnjena), ki temelji na napačni, nelogični in protislovni uporabi pojma enotnega gospodarskega subjekta za skupino podjetij, kot ga je opredelila sodna praksa Skupnosti. Pritožnica oporeka, da bi bilo ta pojem mogoče uporabiti v primeru joint venture, ki ga skupaj nadzorujeta dve različni skupini podjetij (kot v primeru AEP), kajti ustaljena sodna praksa na področju enotnega gospodarskega subjekta podjetij se nanaša le na primere več podjetij, ki jih nadzira izključno en subjekt. Napaka naj bi bila še toliko večja, ker je Splošno sodišče za nepomembno spoznalo okoliščino, da je kapital AEP v obsegu 70 % pri drugi gospodarski skupini, ki ni v nobeni povezavi s prejemnico nevrnjene pomoči. Splošno sodišče je prav tako napačno uporabilo pojem funkcionalno samostojno podjetje, s tem ko je navedlo, da pritožnice ni mogoče šteti za funkcionalno samostojno, ker jo skupaj nadzorujeta dve podjetji.

               2.

               Popačenje tožbenih razlogov, napačna uporaba prava, kakor tudi protislovnost in pomanjkljiva obrazložitev v povezavi z navedbami pritožnice glede pomena sodne prakse Deggendorf za presojo tega primera.
               Pritožnica z drugim pritožbenim razlogom očita, da je sodba napačna zaradi uporabe sodne prakse Deggendorf v delu, v katerem potrjuje presojo Komisije tudi glede obstoja objektivnih pogojev za uporabo te sodne prakse. Zlasti graja preudarke Splošnega sodišča v delu, v katerem je potrdilo, da Komisija ni bila zavezana podati natančnih in osnovanih dokazov za obrazložitev okoliščine, da ima kopičenje prve in druge pomoči neugodno posledico za trgovino znotraj Skupnosti, zaradi katere je lahko nova pomoč nezdružljiva s skupnim trgom. Dokaznega bremena za vrednotenje nezdružljivosti najavljene pomoči naj ne bi bilo mogoče poljubno preobrniti, zlasti zato, ker Komisija ni uporabila instrumentov, ki jih ima na podlagi Poslovnika. Splošno sodišče po mnenju pritožnice ni obravnavalo njenih argumentov in je nekritično potrdilo odločbo Komisije. Nazadnje naj Splošno sodišče razloga, – ki ga je pritožnica navedla, v delu, v katerem je bilo navedeno, da ni namen sodne prakse Deggendorf to, da se ustvari instrument za delovanje podjetij, ki ne bi vrnila predhodne pomoči, temveč le preprečiti, da bi kopičenje več pomoči pri istem podjetju vplivalo na trgovino znotraj Skupnosti tako, da bi nova pomoč postala nezdružljiva s skupnim trgom do povračila predhodne pomoči, – ni razumelo niti ga ni obravnavalo.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL L 83, str. 1).


title: Zadeva T-517/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. februarja 2017 – Gruppe Nymphenburg Consult/EUIPO (Limbic® Sales) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije Limbic® Sales — Neobstoj opisnosti — Absolutni razlog za zavrnitev — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               3.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/47

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. februarja 2017 – Gruppe Nymphenburg Consult/EUIPO (Limbic® Sales)
   (Zadeva T-517/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije Limbic® Sales - Neobstoj opisnosti - Absolutni razlog za zavrnitev - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 104/66)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Gruppe Nymphenburg Consult AG (München, Nemčija) (zastopnika: R. Kunze in G. Würtenberger, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: M. Fischer, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 23. junija 2015 (Zadeva R 1972/2014-1) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka Limbic® Sales kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 23. junija 2015 (Zadeva R 1973/2014-1) se razveljavi.

               2.

               EUIPO se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov, ki jih je priglasila družba Gruppe Nymphenburg Consult AG.

      (1)  UL C 354, 26.10.2015.


title: Zadeva T-92/07 P: Pritožba, ki so jo 28. marca 2007 vložili Jacques Frankin in drugi zoper sodbo, ki jo je 16. januarja 2007 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-3/06, Frankin in drugi proti Komisiji

text:
               26.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 117/31

         Pritožba, ki so jo 28. marca 2007 vložili Jacques Frankin in drugi zoper sodbo, ki jo je 16. januarja 2007 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-3/06, Frankin in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-92/07 P)
   (2007/C 117/48)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Pritožniki: Jacques Frankin (Sorée, Belgija) in 482 drugih pritožnikov (zastopnik: F. Frabetti, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnikov

               —

               razveljavitev sodbe Sodišča za uslužbence z dne 16. januarja 2007, razglašene v zadevi F-3/06, katere glavni predmet je ničnostna tožba zoper izrecno odločbo z dne 10. junija 2005, s katero je Komisija pritožnikom zavrnila pomoč iz člena 24 Kadrovskih predpisov;

               —

               odločitev o izdatkih, stroških in pristojbinah, ter naložitev njihovega plačila Komisiji.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   V utemeljitev pritožbe pritožniki navajajo, da je Sodišče za uslužbence s tem, da je zavrnilo tožbo na prvi stopnji, napačno uporabilo pravo pri preizkusu tožbenih razlogov, na katere se je na prvi stopnji sklicevalo in ki se nanašajo, prvič, na kršitev člena 24 Kadrovskih predpisov in dolžne skrbnosti in, drugič, na kršitev načela prepovedi diskriminacije.


title: Zadeva T-249/15: Tožba, vložena 3. julija 2015 – JT/UUNT – Carrasco Pirard in drugi (QUILAPAYÚN)

text:
               12.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 337/13

         Tožba, vložena 3. julija 2015 – JT/UUNT – Carrasco Pirard in drugi (QUILAPAYÚN)
   (Zadeva T-249/15)
   (2015/C 337/16)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: JT (Pariz, Francija) (zastopnica: A. Mena Valenzuela, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druge stranke pred odborom za pritožbe: Eduardo Carrasco Pirard (Santiago de Chile, Čile), Guillermo García Campos (Bruselj, Belgija), Luis Hernán Gómez Larenas (Pariz, Francija), Hugo Lagos Vásquez (Taverny, Francija), Ismael Oddo Méndez (Santiago de Chile, Čile), Carlos Quezada Salas (Colombes, Francija), Ricardo Venegas Carhart (Santiago de Chile, Čile), Sebastián Quezada (Pariz, Francija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedni element „QUILAPAYÚN“ – Prijava št.o9 267 287

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 13. marca 2015 v zadevi R 354/2014-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               zavrne prijavo figurativne znamke Skupnosti „QUILAPAYÚN“ za proizvode in storitve iz razredov 9 in 14, ki so jo 16. septembra 2010 pri UUNT vložili prijavitelji Eduardo Carrasco Pirard, Guillermo García Campos, Luis Hernán Gómez Larenas, Hugo Lagos Vásquez, Ismael Oddo Méndez, Carlos Quezada Salas, Ricardo Venegas Carhart in Sebastián Quezada.

      Navajani tožbeni razlog

   Napačna razlaga člena 8(1)(b) in (2)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 v povezavi s členom 6.bis(1) Pariške konvencije.


title: Zadeva T-529/14: Tožba, vložena 14. julija 2014 – adp Gauselmann proti UUNT (Multi Win)

text:
               8.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/53

         Tožba, vložena 14. julija 2014 – adp Gauselmann proti UUNT (Multi Win)
   (Zadeva T-529/14)
   2014/C 303/63
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Nemčija) (zastopnica: P. Koch Moreno, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo prvega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 29. aprila 2014 v zadevi R 1326/2013-1 razveljavi;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Multi Win“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 28 in 41 – prijava znamke Skupnosti št. 1 1 2 06  364

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009


title: Združeni zadevi C-229/11 in C-230/11: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 8. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbeitsgericht Passau – Nemčija) – Alexander Heimann (C-229/11), Konstantin Toltschin (C-230/11) proti Kaiser GmbH (Socialna politika — Direktiva 2003/88/ES — Skrajšanje delovnega časa ( „Kurzarbeit“ ) — Zmanjšanje pravice do plačanega letnega dopusta glede na skrajšanje delovnega časa — Denarno nadomestilo)

text:
               12.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/14

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 8. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbeitsgericht Passau – Nemčija) – Alexander Heimann (C-229/11), Konstantin Toltschin (C-230/11) proti Kaiser GmbH
   (Združeni zadevi C-229/11 in C-230/11) (1)

   (Socialna politika - Direktiva 2003/88/ES - Skrajšanje delovnega časa („Kurzarbeit“) - Zmanjšanje pravice do plačanega letnega dopusta glede na skrajšanje delovnega časa - Denarno nadomestilo)
   2013/C 9/21
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Arbeitsgericht Passau

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Alexander Heimann (C-229/11) in Konstantin Toltschin (C-230/11)

      Tožena stranka: Kaiser GmbH

      Predmet

   Predloga za sprejetje predhodne odločbe - Arbeitsgericht Passau – Razlaga člena 31(2) Listine o temeljnih pravicah (UL C 83, str. 389) in člena 7(1) Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 381) – Skrajšanje običajnega delovnega časa, ki se v podjetju izvaja zaradi skrajšanja delovnega časa („Kurzarbeit“) – Nacionalna zakonodaja, ki določa zmanjšanje pravice do plačanega letnega dopusta glede na zmanjšanje delovnih dni delavca s skrajšanim delovnim časom

      Izrek

   Člen 31(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člen 7(1) Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni zakonodaji ali praksi, kot je socialni načrt, ki ga skleneta podjetje in njegov svet delavcev, na podlagi katerega se pravica do plačanega letnega dopusta delavca s skrajšanim delovnim časom izračuna po načelu pro rata temporis.

      (1)  UL C 269, 10.9.2011.


title: Zadeva T-18/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. junija 2008 – Marcuccio proti Komisiji ( Socialna varnost – Zahtevek za povračilo stroškov zdravljenja – Implicitna zavrnitev zahtevka )

text:
               19.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/18

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. junija 2008 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-18/04) (1)

   („Socialna varnost - Zahtevek za povračilo stroškov zdravljenja - Implicitna zavrnitev zahtevka“)
   (2008/C 183/37)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnika: sprva A. Distante, nato G. Cipressa, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: C. Berardis-Kayser in J. Curral, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferro, odvetnik)
   Predmet
   Prvič, predlog za razglasitev ničnosti implicitne odločbe organa, pooblaščenega za imenovanja, ki je zavrnil zahtevek tožeče stranke z dne 25. novembra 2002, vložen za 100 % povračilo stroškov zdravljenja na podlagi člena 72 Kadrovskih predpisov za uslužbence Evropskih skupnosti, drugič, predlog za razglasitev ničnosti implicitne odločbe o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke zoper zavrnitev zahtevka z dne 25. novembra 2002, tretjič, predlog za ugotovitev pravice tožeče stranke, v smislu člena 72 Kadrovskih predpisov, za 100 % povrnitev stroškov zdravljenja bolezni, za katerimi boleha, in četrtič, predlog, da se Komisiji naloži plačilo 100 % stroškov zdravljenja.
   Izrek

               1)

               Implicitna odločba o zavrnitvi zahtevka z dne 25. novembra 2002 se razglasi za nično.

               2)

               V ostalem se tožba zavrne.

               3)

               Komisiji se naložijo stroški.

      (1)  UL C 71, 20.3.2004.


title: Zadeva C-372/06: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 13. decembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe VAT and Duties Tribunal, London – Združeno kraljestvo) – Asda Stores Ltd proti The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs (Carinski zakonik Skupnosti – Izvedbeni predpisi – Uredba (EGS) št. 2454/93 – Priloga 11 – Nepreferencialno poreklo – Televizijski sprejemniki – Pojem bistvene predelave ali obdelave – Merilo povečanja vrednosti – Veljavnost in razlaga – Pridružitveni sporazum EGS-Turčija – Sklep št. 1/95 Pridružitvenega sveta – Neposredni učinek – Razlaga)

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/21

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 13. decembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe VAT and Duties Tribunal, London – Združeno kraljestvo) – Asda Stores Ltd proti The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   (Zadeva C-372/06) (1)

   (Carinski zakonik Skupnosti - Izvedbeni predpisi - Uredba (EGS) št. 2454/93 - Priloga 11 - Nepreferencialno poreklo - Televizijski sprejemniki - Pojem bistvene predelave ali obdelave - Merilo povečanja vrednosti - Veljavnost in razlaga - Pridružitveni sporazum EGS-Turčija - Sklep št. 1/95 Pridružitvenega sveta - Neposredni učinek - Razlaga)
   (2008/C 51/33)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   VAT and Duties Tribunal, London
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Asda Stores Ltd

      Tožena stranka: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – VAT and Duties Tribunal, London – Veljavnost priloge 11 k Uredbi Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 253, str. 1) – Kriteriji za določitev nepreferencialnega porekla blaga – Televizijski sprejemniki, izdelani v Turčiji, ki vsebujejo katodne cevi s poreklom iz Kitajske oziroma Koreje.
   Izrek

               1)

               S preučitvijo prvega vprašanja ni bilo odkritega nič takega, kar bi lahko vplivalo na veljavnost izpodbijanih določb iz tretjega stolpca tarifne številke 8528 kombinirane nomenklature, navedene v Priloge 11 k Uredbi Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti.

               2)

               Določbe iz tretjega stolpca tarifne številke 8528 kombinirane nomenklature, navedene v Priloge 11 k Uredbi Komisije (EGS) št. 2454/93, je treba razlagati v tem smislu, da ni treba pri obračunu vrednosti, ki so jo BTV pridobili med njihovo izdelavo v okoliščinah, kot so v postopku v glavni stvari, nepreferencialnega porekla posamičnega dela, kot je na primer šasija, ki je vgrajena v končanem izdelku, določiti posebej.

               3)

               Določbe člena 44 Sklepa št. 1/95 Pridružitvenega sveta EGS-Turčija z dne 22. decembra 1995 o vzpostavitvi zaključne faze carinske unije, brane v povezavi s členom 47 od (1) do (3) Dodatnega protokola, podpisanega 23. novembra 1970 v Bruslju, ki je bil sprejet, odobren in potrjen v imenu Skupnosti z Uredbo Sveta (EGS) št. 2760/72 z dne 19. decembra 1972, priloženo k Sporazumu o vzpostavitvi pridružitvenega razmerja med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo, ki ga je 12. septembra 1963 v Ankari podpisala Republika Turčija in druge države članice Evropske gospodarske skupnosti in Skupnost ter je bil sprejet, odobren in potrjen v imenu Skupnosti s Sklepom Sveta 64/732/EGS z dne 23. decembra 1963, in določbe členov 45 in 46 navedenega Sklepa št. 1/95 nimajo neposrednega učinka na nacionalnih sodiščih in tako ne dajejo posameznim gospodarskim subjektom pravice, da se nanje sklicujejo v primeru njihove kršitve, da bi preprečili plačilo protidampinških dajatev, ki se drugače zahteva. Določbe člena 47 Sklepa št. 1/95 imajo neposredni učinek in upravičenci, na katere se le-te nanašajo, imajo pravico, da se nanje sklicujejo pred sodišči držav članic.

               4)

               Določbe člena 47 Sklepa št. 1/95 je treba razlagati v tem smislu, da ne zahtevajo, da je treba o informacijah, ki jih morajo pogodbene stranke, ki so sprejele protidampinške ukrepe, sporočiti Skupnemu odboru carinske unije na podlagi člena 46 Sklepa št. 1/95 ali Pridružitvenemu svetu na podlagi 47(2) Dodatnega protokola, obvestiti gospodarske subjekte.

      (1)  UL C 294, 2.12.2006.


title: Zadeva C-438/14: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 2. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Karlsruhe – Nemčija) – Nabiel Peter Bogendorff von Wolffersdorff/Standesamt der Stadt Karlsruhe, Zentraler Juristischer Dienst der Stadt Karlsruhe (Predhodno odločanje — Državljanstvo Unije — Člen 21 PDEU — Svoboda gibanja in prebivanja v državah članicah — Zakon države članice o odpravi privilegijev in o prepovedi dodelitve novih plemiških nazivov — Priimek polnoletne osebe, državljana navedene države, ki ga je pridobila med običajnim prebivanjem v drugi državi članici, katere državljanstvo tudi ima — Ime s plemiškimi elementi — Prebivališče v prvi državi članici — Zavrnitev organov prve države članice, da v matični register vpišejo ime, pridobljeno v drugi državi članici — Upravičenost — Javni red — Nezdružljivost z bistvenimi načeli nemškega prava)

text:
               8.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/8

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 2. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Karlsruhe – Nemčija) – Nabiel Peter Bogendorff von Wolffersdorff/Standesamt der Stadt Karlsruhe, Zentraler Juristischer Dienst der Stadt Karlsruhe
   (Zadeva C-438/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Državljanstvo Unije - Člen 21 PDEU - Svoboda gibanja in prebivanja v državah članicah - Zakon države članice o odpravi privilegijev in o prepovedi dodelitve novih plemiških nazivov - Priimek polnoletne osebe, državljana navedene države, ki ga je pridobila med običajnim prebivanjem v drugi državi članici, katere državljanstvo tudi ima - Ime s plemiškimi elementi - Prebivališče v prvi državi članici - Zavrnitev organov prve države članice, da v matični register vpišejo ime, pridobljeno v drugi državi članici - Upravičenost - Javni red - Nezdružljivost z bistvenimi načeli nemškega prava))
   (2016/C 287/09)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Karlsruhe

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Nabiel Peter Bogendorff von Wolffersdorff

      Drugi stranki: Standesamt der Stadt Karlsruhe, Zentraler Juristischer Dienst der Stadt Karlsruhe

      Izrek

   Člen 21 PDEU je treba razlagati tako, da organi države članice niso dolžni priznati priimka državljana te države članice, če je tudi državljan druge države članice, v kateri je pridobil ta priimek, ki ga je sam izbral in ki vsebuje več plemiških elementov, ki v pravu prve države članice niso dopustni, če je dokazano – kar mora preveriti predložitveno sodišče – da je taka zavrnitev priznanja v teh okoliščinah upravičena z razlogi, povezanimi z javnim redom, ker je primerna in nujna za zagotavljanje spoštovanja načela enakosti vseh državljanov navedene države članice pred zakonom.

      (1)  UL C 462, 22.12.2014.


title: Zadeva T-145/06: Tožba, vložena  18. maja 2006  — Omya proti Komisiji

text:
               15.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/32

         Tožba, vložena 18. maja 2006 — Omya proti Komisiji
   (Zadeva T-145/06)
   (2006/C 165/64)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Omya AG (Oftringen, Švica) (zastopnik: C. Ahlborn, C. Berg, Solicitors, C. Pinto Correira, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               da se razglasi za nično Odločbo Evropske komisije z dne 8. marca 2006 v zadevi COMP/M.3796 — Omya proti J.M. Huber PCC;

               —

               da se razglasi, da se koncentracija, ki je predmet zadeve COMP/M.3796 — Omya proti J.M. Huber PCC, šteje za razglašeno kot skladna s skupnim trgom; in

               —

               daj se Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka zahteva razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C (2006)795 z dne 8. marca 2006 v zadevi COMP/M.3796, v skladu s katero mora tožeča stranka glede na člen 11(3) Uredbe ES o združitvah (1) zagotoviti Komisiji pravilne in popolne podatke v zvezi z prevzemom nadzora nad dejavnostjo precipitata kalcijevega karbonata s strani tožeče stranke od J.M. Huber Corporation („izpodbijana odločba“). Rezultat izpodbijane odločbe je bila začasna prekinitev časovnega načrta prevzema, kar je podaljšalo rok za končno odločitev o priglašeni koncentraciji z 31. marca 2006 na 28. junija 2006.
   Komisija v izpodbijani odločbi navaja, da je v odgovor na prejšnjo zahtevo po podatkih tožeča stranka zagotovila vsaj deloma nepravilne podatke. Tožeča stranka trdi, da je to v nasprotju s prejšnjim pismom Komisije, v katerem je Komisija potrdila, da so bili zagotovljeni podatki popolni.
   V podporo svojemu tožbenemu zahtevku se tožeča stranka sklicuje na kršitev člena 11(1) in (3) Uredbe ES o združitvah, ker (i) podatki, zahtevani z izpodbijano odločbo niso bili potrebni za presojo koncentracije, (ii) so bili zahtevani podatki že v celoti zagotovljeni pred tem, in ker (iii) v nasprotju z načelom pravne varnosti Komisija ni ukrepala brez odlašanja.
   Tožeča stranka nadalje navaja, da izpodbijana odločba predstavlja zlorabo pooblastil Komisije v skladu s členom 11(3) Uredbe ES o združitvah, saj je bil po navedbah tožeče stranke glavni cilj Komisije pri sprejemu izpodbijane odločbe pridobiti podaljšanje časovnih okvirov po Uredbi ES o združitvah bolj kot pridobiti potrebnih podatkov.
   Nazadnje tožeča stranka trdi, da izpodbijana odločitev krši legitimna pričakovanja tožeče stranke, da je opravila svojo dolžnost zagotovitve zahtevanih podatkov in da je bil rok za končno odločitev o priglašeni koncentraciji 31. marca 2006. Tožeča stranka navaja, da ta pričakovanja temeljijo na podlagi prejšnjega pisma Komisije, v katerem je ta potrdila, da so bili zagotovljeni popolni podatki, in na podlagi nadaljnjega ravnanja Komisije.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 139/2004 z dne 20. januarja 2004 o nadzoru koncentracij podjetij (Uredba ES o združitvah) (UL 2004 L 24, str. 1).


title: Zadeva T-152/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. septembra 2010 – Kido proti UUNT – Amberes (SCORPIONEXO) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti SCORPIONEXO — Prejšnja nacionalna figurativna znamka ESCORPION — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/34

      Sodba Splošnega sodišča z dne 8. septembra 2010 – Kido proti UUNT – Amberes (SCORPIONEXO)
      (Zadeva T-152/08) (1)

      (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti SCORPIONEXO - Prejšnja nacionalna figurativna znamka ESCORPION - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
      (2010/C 288/64)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Kido Industrial Ltd (Yangcheon-gu, Koreja) (zastopnik: M. Mall, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, zastopnik)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT: Amberes, SA (Igualada, Španija)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 31. januarja 2008 (zadeva R 287/2007-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Amberes, SA in Kido Industrial Ltd.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Kido Industrial Ltd se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 158, 21.6.2008.


title: Zadeva C-363/08: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. novembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Romana Slanina proti Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Wien (Socialna varnost delavcev migrantov — Družinske dajatve — Zavrnitev — Državljanka države članice, ki z otrokom stalno prebiva v drugi državi članici, medtem ko je oče otroka zaposlen na ozemlju prve države članice)

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/12

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. novembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Romana Slanina proti Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Wien
   (Zadeva C-363/08) (1)

   (Socialna varnost delavcev migrantov - Družinske dajatve - Zavrnitev - Državljanka države članice, ki z otrokom stalno prebiva v drugi državi članici, medtem ko je oče otroka zaposlen na ozemlju prve države članice)
   2010/C 24/18
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Romana Slanina

      Tožena stranka: Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Wien

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) – Razlaga člena 73 Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL L 149, str. 2) – Nacionalna ureditev, v kateri je predviden družinski dodatek (Familienbeihilfe) za osebe, ki skrbijo za otroka in imajo prebivališče na nacionalnem ozemlju – Zavrnitev dodelitve družinskega dodatka državljanki, ki skupaj z otrokom prebiva v drugi državi članici, medtem ko oče otroka prebiva na nacionalnem ozemlju in je tam zaposlen

      Izrek

               1.

               Člen 73 Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, kakor je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, razlagati tako, da razvezana oseba – ki je od pristojne institucije države članice, v kateri je prebivala in v kateri njen nekdanji zakonec še naprej živi in je zaposlen, prejemala družinske dajatve – za svojega otroka, če se šteje, da je ta „družinski član“ nekdanjega zakonca v smislu člena 1(f)(i) navedene uredbe, obdrži pravico do teh dajatev, tudi če zapusti to državo in z otrokom stalno prebiva v drugi državi članici, kjer ni zaposlena, in tudi če bi navedeni nekdanji zakonec, otrokov oče, lahko prejemal navedene dajatve v državi članici, v kateri stalno prebiva.

               2.

               Posledica tega, da oseba, ki je v položaju, v kakršnem je tožeča stranka v postopku v glavni stvari, opravlja poklicno dejavnost v državi članici, v kateri stalno prebiva, kar ji dejansko daje pravico do družinskih dajatev, je to, da na podlagi člena 76 Uredbe št. 1408/71, kakor je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo št. 118/97, pravice do družinskih dajatev, ki se dolgujejo na podlagi ureditve države članice, na ozemlju katere nekdanji zakonec te osebe opravlja poklicno dejavnost, mirujejo do zneska, določenega z zakonodajo države članice, v kateri ta oseba stalno prebiva.

      (1)  UL C 285, 8.11.2008.


title: Zadeva T-324/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. julija 2014 – Endoceutics proti UUNT – Merck (FEMIVIA) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti FEMIVIA — Prejšnja besedna znamka Skupnosti FEMIBION — Mednarodna registracija prejšnje figurativne znamke femibion, v kateri je imenovana Evropska skupnost — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               1.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 292/43

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. julija 2014 – Endoceutics proti UUNT – Merck (FEMIVIA)
   (Zadeva T-324/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti FEMIVIA - Prejšnja besedna znamka Skupnosti FEMIBION - Mednarodna registracija prejšnje figurativne znamke femibion, v kateri je imenovana Evropska skupnost - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2014/C 292/53
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Endoceutics, Inc. (Québec, Kanada) (zastopnik: M. Wahlin, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Geroulakos, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: družba Merck KGaA (Darmstadt, Nemčija) (zastopniki: M. Best, U. Pfleghar in S. Schäffner, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora UUNT za pritožbe z dne 15. aprila 2013 (zadeva R 1021/2012-4) glede postopka z ugovorom med družbama Merck KGaA in Endoceutics, Inc.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Endoceutics, Inc. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 252, 31.8.2013.


title: Zadeva T-258/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 2. julija 2013 – Mederer proti UUNT – Fassin (SOCCER GUMS) (Znamka Skupnosti — Ugovor — Umik ugovora — Ustavitev postopka)

text:
               10.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 233/10

         Sklep Splošnega sodišča z dne 2. julija 2013 – Mederer proti UUNT – Fassin (SOCCER GUMS)
   (Zadeva T-258/12) (1)

   (Znamka Skupnosti - Ugovor - Umik ugovora - Ustavitev postopka)
   2013/C 233/17
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Mederer GmbH (Fürth, Nemčija) (zastopnika: O. Ruhl in C. Sachs, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: G. Marten in r. Pethke, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (Emmerich s. Rhein, Nemčija) (zastopnika: T. Schmitz in C. Osterrieth, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 10. aprila 2012 (zadeva R 225/2011-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Mederer GmbH in družbo Katjes Fassin GmbH & Co. KG.

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Tožeča stranka in intervenientka nosita svoje stroške in, vsaka, pol stroškov tožene stranke.

      (1)  UL C 217, 21.7.2012.


title: Zadeva C-91/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Frankfurt am Main (Nemčija) 28. februarja 2008 – Wall AG proti mestu Frankfurt na Majni in Frankfurter Entsorgungs- und Service GmbH (FES)

text:
               7.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Frankfurt am Main (Nemčija) 28. februarja 2008 – Wall AG proti mestu Frankfurt na Majni in Frankfurter Entsorgungs- und Service GmbH (FES)
   (Zadeva C-91/08)
   (2008/C 142/17)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Landgericht Frankfurt am Main
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Wall AG

      Toženi stranki: Mesto Frankfurt na Majni, Frankfurter Entsorgungs- und Service GmbH (FES)

      Intervenient: DSM Deutsche Städte Medien GmbH
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba tudi v členih 12 ES, 43 ES in 49 ES izraženo načelo enakega obravnavanja in prepoved diskriminacije na podlagi državljanstva, ki velja v pravu Skupnosti, razlagati tako, da iz njiju izhajajoče obveznosti preglednosti za javne organe, namreč da se oddajo koncesij za storitve z ustrezno stopnjo javnosti odpre konkurenci in da se omogoči nadzor nad tem, ali je bil postopek oddaje opravljen nepristransko (glej sodbe Sodišča z dne 7. decembra 2000 v zadevi Telaustria, C-324/98, točke od 60 do 62, z dne 21. julija 2005 v zadevi Coname, C-231/03, točke od 17 do 22, z dne 13. oktobra 2005 v zadevi Parking Brixen, C-458/03, točke od 46 do 50, z dne 6. aprila 2006 v zadevi ANAV, C-410/04, točka 21, in z dne 13. septembra 2007 v zadevi Komisija proti Italiji, C-260/04, točka 24), zahtevajo od nacionalnega prava, da neuspešnemu ponudniku prizna zahtevek za opustitev grozeče kršitve teh obveznosti in/ali za opustitev nadaljevanja take kršitve obveznosti?

               2.

               V primeru nikalnega odgovora na prvo vprašanje za predhodno odločanje: Ali so prej omenjene obveznosti preglednosti del običajnega prava Evropskih skupnosti v tem smislu, da se že uporabljajo trajno in stalno, enako in splošno ter jih udeleženi pravni subjekti priznavajo kot zavezujoče pravilo?

               3.

               Ali obveznosti preglednosti iz prvega vprašanja zahtevajo, tudi v primeru nameravane spremembe pogodbe o koncesiji za storitve – vključno z zamenjavo podizvajalca, ki je bil omenjen kot del ponudbe na javni razpis –, da se pogajanja glede tega spet odprejo konkurenci z ustrezno stopnjo javnosti oziroma katera so merila, ki zahtevajo tako odprtje?

               4.

               Ali je treba načela in obveznosti preglednosti iz prvega vprašanja za predhodno odločanje razlagati tako, da je treba pri koncesijah za storitve v primeru kršitve obveznosti pogodbe, ki je bila sklenjena kot posledica kršitve in namerava ustvariti ali spremeniti trajno obligacijsko razmerje, razvezati?

               5.

               Ali je treba načela in obveznosti preglednosti iz prvega vprašanja za predhodno odločanje in člen 86(1) ES, s sklicevanjem, kadar je to potrebno, tudi na člen 2(1)(b) in (2) Direktive Komisije 80/723/EGS z dne 25. junija 1980 o preglednosti finančnih odnosov med državami članicami in javnimi podjetji (1) in člen 1(9) Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (2) razlagati tako, da mora podjetje kot javno podjetje ali naročnik spoštovati te obveznosti, če

                           —

                           ga je ustanovil lokalni organ za namene odstranjevanja odpadkov in čiščenja ulic, vendar opravlja dejavnost tudi na prostem trgu,

                           —

                           ima ta organ v njem delež v višini 51 %, vendar se lahko sklepi skupščine delničarjev sprejmejo le s tričetrtinsko večino,

                           —

                           ta organ imenuje le četrtino članov nadzornega sveta podjetja, vključno s predsednikom, in

                           —

                           več kot pol svojega prometa ustvari na podlagi dvostranskih pogodb za odstranjevanje odpadkov in čiščenje ulic na ozemlju tega lokalnega organa, ki si povrne te stroške na podlagi občinskih davkov?

      (1)  UL L 195, str. 35; Direktiva Komisije 2000/52/ES z dne 26. julija 2000 o spremembah Direktive 80/723/EGS o preglednosti finančnih odnosov med državami članicami in javnimi podjetji (UL L 193, str. 75).

      (2)  UL L 134, str. 114.


title: Zadeva T-212/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 27. septembra 2012 – Ålands Industrihus proti Komisiji

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/38

         Sklep Splošnega sodišča z dne 27. septembra 2012 – Ålands Industrihus proti Komisiji
   (Zadeva T-212/12) (1)

   2012/C 355/83
   Jezik postopka: švedščina
   Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 227, 28.7.2012.


title: Zadeva F-35/09: Tožba, vložena 2. aprila 2009 — Visser — Fornt Raya proti Europolu

text:
               18.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 167/26

         Tožba, vložena 2. aprila 2009 — Visser — Fornt Raya proti Europolu
   (Zadeva F-35/09)
   2009/C 167/49
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Maria Teresa Visser — Fornt Raya (Haag, Nizozemska) (zastopnik: P. de Casparis, zastopnik)

      Tožena stranka: Evropski policijski urad (Europol)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe z dne 12. junija 2008, s katero je bilo tožeči stranki sporočeno, da ji ni mogoče ponuditi stalnega delovnega mesta, in odločbe z dne 7. januarja 2009 o zavrnitvi pritožbe, ki je bila vložena zoper prvo odločbo.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe z dne 12. junija 2008, s katero je tožena stranka tožeči stranki sporočila, da ji ne more ponuditi stalnega delovnega mesta, in odločba, ki je bila na podlagi pritožbe izdana 7. januarja 2009, s katero so bili očitki, ki jih je tožeča stranka uveljavljala zoper odločbo z dne 12. junija 2008, razglašeni za neutemeljene;

               —

               Europolu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-337/12: Tožba, vložena 30. julija 2012 – El Hogar Perfecto del Siglo XXI proti UUNT – Wenf International Advisers (odpirači za steklenice)

text:
               22.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/38

         Tožba, vložena 30. julija 2012 – El Hogar Perfecto del Siglo XXI proti UUNT – Wenf International Advisers (odpirači za steklenice)
   (Zadeva T-337/12)
   2012/C 287/68
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: El Hogar Perfecto del Siglo XXI, SL Madrid, Španija) (zastopnika: C. Ruiz Gallegos in E. Veiga Conde, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Wenf International Advisers Ltd (Tortola, Deviški Otoki)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo tretjega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 1. junija 2012 v zadevi R 89/2011-3;

               —

               UUNT in intervenientki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: model odpirača za steklenice – model Skupnosti št. 0 0083 0831-0001

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Wenf International Advisers Ltd

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: nacionalni model odpirača za steklenice

      Odločba oddelka za izbris: ugoditev predlogu

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev členov 4 in 6(1) Uredbe št. 6/2002

               —

               kršitev členov 4 in 6(2) Uredbe št. 6/2002


title: Zadeva C-586/08: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 17. decembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Italija) – Angelo Rubino proti Ministero dell'Università e della Ricerca (Direktiva 2005/36/ES — Priznavanje diplom — Pojem reguliran poklic — Izbira vnaprej določenega števila posameznikov, ki se opravi na podlagi primerjalnega ocenjevanja kandidatov, in s katero se podeli kvalifikacija z omejeno časovno veljavnostjo — Nacionalna znanstvena kvalifikacija — Univerzitetni profesor)

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/11

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 17. decembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Italija) – Angelo Rubino proti Ministero dell'Università e della Ricerca
   (Zadeva C-586/08) (1)

   (Direktiva 2005/36/ES - Priznavanje diplom - Pojem „reguliran poklic“ - Izbira vnaprej določenega števila posameznikov, ki se opravi na podlagi primerjalnega ocenjevanja kandidatov, in s katero se podeli kvalifikacija z omejeno časovno veljavnostjo - Nacionalna znanstvena kvalifikacija - Univerzitetni profesor)
   2010/C 51/17
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Angelo Rubino

      Tožena stranka: Ministero dell'Università e della Ricerca

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Razlaga členov 3(1)(c) ES in 47(1) ES ter Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/36/ES z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij – Nacionalna zakonodaja, ki ne omogoča priznavanje poklicne kvalifikacije univerzitetnega profesorja, pridobljene v drugi državi članici

      Izrek

   To, da je dostop do poklica pridržan za kandidate, ki so bili izbrani po postopku za izbiro vnaprej določenega števila posameznikov, ki se namesto z uporabo absolutnih meril opravi na podlagi primerjalnega ocenjevanja kandidatov, in za podelitev kvalifikacije s strogo omejeno časovno veljavnostjo, še ne pomeni, da je navedeni poklic reguliran poklic v smislu člena 3(1)(a) Direktive 2005/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij.
   Vendar člena 39 ES in 43 ES nalagata, da so kvalifikacije, podeljene v drugih državah članicah, v okviru takega postopka priznane glede na njihovo pravo vrednost in primerno upoštevane.

      (1)  UL C 55, 7.3.2009.


title: Zadeva F-53/10: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 3. septembra 2010 – Hecq proti Komisiji

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/69

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 3. septembra 2010 – Hecq proti Komisiji
   (Zadeva F-53/10)
   ()
   2011/C 30/138
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.


title: Zadeva C-550/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemčija) 29. decembra 2009 – Der Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof proti E in F

text:
               5.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemčija) 29. decembra 2009 – Der Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof proti E in F
   (Zadeva C-550/09)
   2010/C 148/18
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Der Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof

      Toženi stranki: E, F

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je uvrstitev organizacije – glede na primer ob upoštevanju postopka, ki je bil spremenjen s Sklepom Sveta Evropske unije z dne 28. junija 2007 (2007/445/ES) (1), – na podlagi člena 2 Uredbe Sveta (ES) št. 2580/2001 z dne 27. decembra 2001 (2), ki ni vložila tožbe zoper sklepe, ki jo zadevajo, tudi treba obravnavati kot veljavno od vsega začetka, čeprav je do uvrstitve prišlo kljub kršitvi temeljnih postopkovnih jamstev?

               2.

               Ali je člena 2 in 3 Uredbe Sveta (ES) št. 2580/2001 z dne 27. decembra 2001 treba razlagati tako, da gre lahko za preskrbo denarja, finančnega premoženja in gospodarskih virov za pravno osebo, skupino ali organizacijo, ki so na seznamu v skladu s členom 2(3) Uredbe, ali sodelovanje v dejavnostih za obid takšnega nakazila tudi, če je oseba, ki opravi nakazilo, sama pripadnik te pravne osebe, skupine ali organizacije?

               3.

               Ali je člena 2 in 3 Uredbe Sveta (ES) št. 2580/2001 z dne 27. decembra 2001 treba razlagati tako, da gre lahko za preskrbo denarja, finančnega premoženja in gospodarskih virov za pravno osebo, skupino ali organizacijo, ki so na seznamu v skladu s členom 2(3) Uredbe, ali sodelovanje v dejavnostih za obid takšnega nakazila tudi, če je premoženje, ki ga je treba nakazati, že v (širšem) področju dostopa pravne osebe, skupine ali organizacije?

      (1)  2007/445/ES: Sklep Sveta z dne 28. junija 2007 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu in razveljavitvi sklepov 2006/379/ES in 2006/1008/ES (UL L 169, str. 58).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 2580/2001 z dne 27. decembra 2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu (UL L 344, str. 70).


title: Zadeva T-753/14: Tožba, vložena 14. novembra 2014 – Ice Mountain Ibiza/UUNT – Etyam (ocean beach club ibiza)

text:
               26.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/36

         Tožba, vložena 14. novembra 2014 – Ice Mountain Ibiza/UUNT – Etyam (ocean beach club ibiza)
   (Zadeva T-753/14)
   (2015/C 026/47)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ice Mountain Ibiza, SL (San Antonio, Španija) (zastopnika: J. L. Gracia Albero in F. Miazzetto, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Etyam, SL (Balearski otoki, Španija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedne elemente „ocean beach club ibiza“ – Prijava št. 10 610 491

      Postopek pred UUNT: postopek z delnim ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 31. julija 2014 v zadevi R 2293/2013-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo, in

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški, nastalimi do tega datuma v prejšnjih postopkih na nižjih stopnjah pred oddelkom za ugovore in prvim odborom za pritožbe pri UUNT.

      Navajana tožbena razloga

               —

               kršitev člena 75 Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-594/14: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 10. decembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Simona Kornhaas/Thomas Dithmar kot stečajni upravitelj premoženja Kornhaas Montage und Dienstleistung Ltd (Predhodno odločanje — Območje svobode, varnosti in pravice — Postopki zaradi insolventnosti — Uredba (ES) št. 1346/2000 — Člen 4(1) — Določitev prava, ki se uporabi — Zakonodaja države članice, ki določa obveznost direktorja družbe, da tej povrne izplačila, opravljena po nastopu insolventnosti — Uporaba te zakonodaje za družbo, ustanovljeno v drugi državi članici — Člena 49 PDEU in 54 PDEU — Omejitev svobode ustanavljanja — Neobstoj)

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/5

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 10. decembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Simona Kornhaas/Thomas Dithmar kot stečajni upravitelj premoženja Kornhaas Montage und Dienstleistung Ltd
   (Zadeva C-594/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Območje svobode, varnosti in pravice - Postopki zaradi insolventnosti - Uredba (ES) št. 1346/2000 - Člen 4(1) - Določitev prava, ki se uporabi - Zakonodaja države članice, ki določa obveznost direktorja družbe, da tej povrne izplačila, opravljena po nastopu insolventnosti - Uporaba te zakonodaje za družbo, ustanovljeno v drugi državi članici - Člena 49 PDEU in 54 PDEU - Omejitev svobode ustanavljanja - Neobstoj))
   (2016/C 048/07)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Simona Kornhaas

      Tožena stranka: Thomas Dithmar kot stečajni upravitelj premoženja Kornhaas Montage und Dienstleistung Ltd

      Izrek

               1.

               Člen 4 Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti je treba razlagati tako, da na področje njegove uporabe spada tožba, vložena proti direktorju družbe angleškega in valižanskega prava, ki je predmet postopka zaradi insolventnosti, začetega v Nemčiji, ki jo je pri nemškem sodišču vložil stečajni upravitelj te družbe in s katero se na podlagi nacionalnih določb, kot je člen 64(2), prvi stavek, zakona o družbah z omejeno odgovornostjo, zahteva povračilo izplačil, ki jih je ta direktor opravil pred začetkom postopka v primeru insolventnosti, vendar po datumu, na katerega je ta družba postala insolventna.

               2.

               Člena 49 PDEU in 54 PDEU ne nasprotujeta uporabi nacionalne določbe, kot je člen 64(2), prvi stavek, zakona o družbah z omejeno odgovornostjo, za direktorja družbe angleškega in valižanskega prava, zoper katero je bil v Nemčiji začet postopek zaradi insolventnosti.

      (1)  UL C 127, 20.4.2015.


title: Zadeva C-469/08: Tožba, vložena 30. oktobra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/14

         Tožba, vložena 30. oktobra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-469/08)
   (2009/C 6/23)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. Støvlbæk in V. Peere, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija, s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/36/ES z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij (1), oziroma v vsakem primeru, s tem da Komisije ni obvestila o njihovem sprejetju, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               —

               Kraljevini Belgiji naj se naložiti plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2005/36/ES se je iztekel 20. oktobra 2007. Ob vložitvi te tožbe tožena stranka torej še ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za prenos te direktive, oziroma v vsakem primeru Komisije o tem ni obvestila.

      (1)  UL L 255, str. 22.


title: Zadeva C-49/07: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 1. julija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Dioikitiko Efeteio Athinon – Grčija) – Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE) proti Elliniko Dimosio (Člena 82 ES in 86 ES – Pojem podjetja – Nepridobitno društvo, ki v Grčiji zastopa Mednarodno motociklistično zvezo – Pojem gospodarske dejavnosti – Posebna zakonska pravica do izdaje soglasja k vlogi za dovoljenje za organizacijo motociklističnih dirk – Vzporedno izvajanje dejavnosti, kot sta organizacija motociklističnih dirk in sklepanje sponzorskih pogodb, pogodb o oglaševanju in zavarovalnih pogodb)

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/10

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 1. julija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Dioikitiko Efeteio Athinon – Grčija) – Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE) proti Elliniko Dimosio
   (Zadeva C-49/07) (1)

   (Člena 82 ES in 86 ES - Pojem podjetja - Nepridobitno društvo, ki v Grčiji zastopa Mednarodno motociklistično zvezo - Pojem gospodarske dejavnosti - Posebna zakonska pravica do izdaje soglasja k vlogi za dovoljenje za organizacijo motociklističnih dirk - Vzporedno izvajanje dejavnosti, kot sta organizacija motociklističnih dirk in sklepanje sponzorskih pogodb, pogodb o oglaševanju in zavarovalnih pogodb)
   (2008/C 209/13)
   Jezik postopka: grščina
   Predložitveno sodišče
   Dioikitiko Efeteio Athinon
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE)

      Tožena stranka: Elliniko Dimosio
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Razlaga členov 82 in 86 ES – Pojem podjetja – Neprofitno avtomobilsko združenje (ELPA), ki v Grčiji predstavlja Mednarodno motociklistično zvezo in ima izključno pravico za izdajo dovoljenj na področju avtomobilskih dirk – Združenje, ki vzporedno izvaja gospodarske dejavnosti, kot so oglaševanje, zavarovanje, izdelava sponzorskih pogodb in financiranje nagrad.
   Izrek
   Za pravno osebo, ki ne opravlja le dejavnosti soodločanja pri upravnih odločbah, s katerimi se dovoli organizacija motociklističnih tekmovanj, temveč tudi sama organizira taka tekmovanja in v tem okviru sklepa sponzorske pogodbe, pogodbe o oglaševanju in zavarovalne pogodbe, veljata člena 82 ES in 86 ES. Ta člena nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki podeljuje pravni osebi, ki organizira motociklistična tekmovanja in v tem okviru sklepa sponzorske pogodbe, pogodbe o oglaševanju in zavarovalne pogodbe, pooblastilo za izdajo soglasja k vlogi za dovoljenje za organizacijo takih tekmovanj, ne da bi bili določeni meje, obveznosti in nadzor nad izvajanjem tega pooblastila.

      (1)  UL C 95, 28.4.2007.


title: Zadeva T-250/17: Tožba, vložena 24. aprila 2017 – avanti/EUIPO (avanti)

text:
               19.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/43

         Tožba, vložena 24. aprila 2017 – avanti/EUIPO (avanti)
   (Zadeva T-250/17)
   (2017/C 195/58)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: avanti GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: M. Bahmann, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Unije, ki vsebuje besedni element „avanti“ – Prijava št. 14 646 038

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 14. februarja 2017 v zadevi R 801/2016-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               registrira znamko, ki je bila 6. oktobra 2015 pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) prijavljena pod uradno številko 01464038, znamko pa v postopku registracije objavi. EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7 Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-605/16 P: Pritožba, ki jo je Svet Evropske unije vložil 24. novembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 15. septembra 2016 v zadevi T-120/14, PT Ciliandra Perkasa/Svet

text:
               30.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/34

         Pritožba, ki jo je Svet Evropske unije vložil 24. novembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 15. septembra 2016 v zadevi T-120/14, PT Ciliandra Perkasa/Svet
   (Zadeva C-605/16 P)
   (2017/C 030/38)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Svet Evropske unije (zastopnika: H. Marcos Fraile, agent, N. Tuominen, odvetnik)

      Druge stranke v postopku: PT Ciliandra Perkasa, Evropska komisija, European Biodiesel Board (EBB)

      Predlogi

   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2016, ki je bila Svetu vročena 16. septembra 2016, v zadevi T-120/14, PT Ciliandra Perkasa/Svet Evropske unije;

               —

               zavrne prvostopenjsko tožbo za razglasitev ničnosti izpodbijane uredbe; in

               —

               tožeči stranki naloži plačilo stroškov Sveta v zvezi s postopkom na prvi stopnji in pritožbenim postopkom.

         Podredno:

               —

               zadeve naj vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje;

               —

               odločitev o stroških postopka na prvi stopnji in pritožbenega postopka naj se pridrži.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

                  Prvič, Splošno sodišče naj bi z uporabo napačnega pravnega preizkusa pri presoji, ali je imel Svet na voljo dokaze za svojo določitev, da so bile nacionalne cene surovin, navedene v registrih zadevnih indonezijskih izvoznikov, dovolj izkrivljene, da se upravičeno niso upoštevale in da se je uporabila metodologija iz člena 2(5), drugi pododstavek, osnovne uredbe (1). S tem naj bi Splošno sodišče instituciji naložilo preveliko dokazno breme.

               2.

                  Drugič, ugotovitev Splošnega sodišča, da na podlagi dokazov, ki so jih predložile institucije, ni mogoče ugotoviti, da so bile v Indoneziji cene glavnih surovin znatno izkrivljene zaradi sistema diferenciranih izvoznih davkov, naj ne bi bila primerno obrazložena.

               3.

                  Tretjič, izrek izpodbijane sodbe, s katerim so protidampinške dajatve razglašene za nične v delu, v katerem se nanašajo na tožečo stranko, naj ne bi bil sorazmeren v primerjavi z edinim razlogom za razglasitev ničnosti, ki ga je sprejelo Splošno sodišče, in naj bi povzročal prekomerne učinke ugotovitve nezakonitosti.

               4.

               Svet bo dokazal, da je bilo v izpodbijani sodbi pravo večkrat napačno uporabljeno, kar naj bi vplivalo na njeno veljavnost. Poleg tega Svet trdi, da so dejstva, na katerih temelji tretji tožbeni razlog tožeče stranke na prvi stopnji, dovolj dokazana, da lahko Sodišče odloči o tem razlogu in tožbo zavrne.

               5.

               Svet zato spoštljivo predlaga, naj se izpodbijana sodba razveljavi in naj se predlog tožeče stranke na prvi stopnji za razglasitev ničnosti izpodbijane uredbe zavrne.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 2009, L 343, str. 51, v nadaljevanju: osnovna uredba).


title: Zadeva T-174/15: Tožba, vložena 8. aprila 2015 – EFB/Komisija

text:
               22.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/35

         Tožba, vložena 8. aprila 2015 – EFB/Komisija
   (Zadeva T-174/15)
   (2015/C 205/47)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: European Federation of Biotechnology (EFB) (Liège, Belgija) (zastopnika: M. Troncoso Ferrer in S. Moya Izquierdo, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               Evropski komisiji naloži, da plača tožeči stranki 36  457,79 EUR;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   S tožbo tožeča stranka predlaga Splošnemu sodišču, naj ugotovi, da je Evropska komisija kršila pogodbene obveznosti iz pogodbe z dne 24. januarja 2007 glede projekta za European Federation of Biotechnology Latin American Action on Functional Foods, z referenco CT-2006-043158, in uveljavlja plačilo končnega zneska 36  457,79 EUR.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: očitne napake pri presoji ustreznih zneskov, ki pomenijo napako pri presoji dokazov v nasprotju s členom 1315 Belgijskega civilnega zakonika.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev členov II.20 in II.6 Splošnih pogodbenih pogojev.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 1134 Belgijskega civilnega zakonika in načela izvrševanja pogodbe v dobri veri.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: nezadostna obrazložitev Evropske komisije glede zavrnitve povračila nekaterih stroškov.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev varstva legitimnih pričakovanj.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: nejasnost pravil, ki veljajo za šesti okvirni program Evropske skupnosti za raziskave in tehnološki razvoj (OP6).


title: Zadeva C-47/08: Tožba, vložena 11. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

text:
               24.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/18

         Tožba, vložena 11. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-47/08)
   (2008/C 128/30)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J.-P. Keppenne in H. Støvlbæk, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija s tem, da dostop do poklica notarja pogojuje z državljanstvom in da glede notariata ni prenesla Direktive 89/48 EGS (1), ni izpolnila obveznosti iz Pogodbe ES, zlasti iz členov 43 ES in 45 ES, ter Direktive Sveta 89/48/EGS z dne 21. decembra 1988 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta;

               —

               Kraljevini Belgiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija s tožbo očita toženi stranki, da s tem, ko dostop do poklica notarja in njegovo opravljanje pogojuje z državljanstvom, nesorazmerno omejuje pravico do ustanavljanja, določeno v členu 43 ES. Res je, da člen 45 ES izključuje uporabo določb poglavja v zvezi s pravico do ustanavljanja za dejavnosti, ki so neposredno in posebej povezane z izvajanjem javne oblasti. Komisija meni, da so naloge, ki jih na podlagi belgijskega prava opravljajo notarji, le neznatno povezane s tem izvajanjem in da naj zato ne bi sodile na področje uporabe tega člena ter tako upravičile omejitev svobode ustanavljanja. V okviru teh nalog notarji namreč nimajo pravice uporabe prisilnih sredstev, tako da bi nacionalni zakonodajalec lahko sprejel ukrepe, ki so manj omejevalni kot pogoj državljanstva, kot na primer naložitev strogih pogojev za dostop do poklica, posebnih poklicnih obveznosti in/ali posebnega nadzora za zadevne subjekte.
   Komisija toženi stranki poleg tega očita, da ni izpolnila obveznosti, ker ni prenesla Direktive 89/48/EGS kar zadeva poklic notarja. Ker gre za reguliran poklic, bi morala zanj v celoti veljati Direktiva, pri čemer bi bila lahko visoka stopnja strokovnosti, ki se zahteva od notarjev, brez težav zagotovljena s preizkusom usposobljenosti ali prilagoditvenim obdobjem.

      (1)  Direktiva Sveta 89/48/EGS z dne 21. decembra 1988 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta (UL 1989, L 19, str. 16).


title: Zadeva T-66/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. oktobra 2008 – Gogos proti Komisiji ( Javni uslužbenci – Uradniki – Notranji natečaj za prehod iz kategorije – Imenovanje – Razvrstitev v naziv – Člen 31(2) Kadrovskih predpisov )

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/23

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. oktobra 2008 – Gogos proti Komisiji
   (Zadeva T-66/04) (1)

   („Javni uslužbenci - Uradniki - Notranji natečaj za prehod iz kategorije - Imenovanje - Razvrstitev v naziv - Člen 31(2) Kadrovskih predpisov“)
   (2008/C 313/40)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Christos Gogos (Waterloo, Belgija) (zastopnika: sprva C. Tagaras, nato N. Korogiannakis, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall, zastopnik, skupaj s P. Anestis, odvetnik)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije o razvrstitvi tožeče stranke v naziv A 7, plačilni razred 3, in odločbe z dne 24. novembra 2003 o zavrnitvi upravne pritožbe.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Komisija nosi vse stroške.

      (1)  UL C 94, 17.4.2004.


title: Zadeva F-49/09: Tožba, vložena 12. maja 2009 — Wendler proti Komisiji

text:
               18.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 167/27

         Tožba, vložena 12. maja 2009 — Wendler proti Komisiji
   (Zadeva F-49/09)
   2009/C 167/54
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Eberhard Wendler (Laveno Mombello, Italija) (zastopnik: M. Müller-Trawinski, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predmet in opis spora

   Razveljavitev zahteve, s katero tožena stranka od tožeče stranke zahteva, naj za izplačila pokojnine navede bančni račun v kraju svojega stalnega prebivališča v Italiji.

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka predlaga,

               —

               naj se odločba tožene stranke z dne 9. septembra 2008, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke z dne 19. februarja 2008 in v skladu s katero je bila ta zavezana, naj za izplačila pokojnine navede bančni račun v kraju svojega stalnega prebivališča, razglasi za nično;

               —

               naj se Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-110/13: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 27. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – HaTeFo GmbH proti Finanzamt Haldensleben (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Podjetniško pravo — Priporočilo 2003/361/ES — Opredelitev mikro, malih in srednje velikih podjetij — Vrste podjetij, ki se upoštevajo pri izračunu števila zaposlenih in finančnih zneskov — Povezane družbe — Pojem „skupina fizičnih oseb, ki deluje usklajeno“ )

text:
               14.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/15

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 27. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – HaTeFo GmbH proti Finanzamt Haldensleben
   (Zadeva C-110/13) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Podjetniško pravo - Priporočilo 2003/361/ES - Opredelitev mikro, malih in srednje velikih podjetij - Vrste podjetij, ki se upoštevajo pri izračunu števila zaposlenih in finančnih zneskov - Povezane družbe - Pojem „skupina fizičnih oseb, ki deluje usklajeno“))
   2014/C 112/17
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: HaTeFo GmbH

      Tožena stranka: Finanzamt Haldensleben

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesfinanzhof – Razlaga člena 3(3), četrti pododstavek, Priloge k priporočilu Komisije z dne 6. maja 2003 o opredelitvi mikropodjetij, malih in srednjih podjetij (UL L 124, str. 36) – Vrste podjetij, ki se upoštevajo za dejanski izračun in denarne zneske – Povezana podjetja – Pojem skupine fizičnih oseb, ki delujejo usklajeno

      Izrek

   Člen 3(3), četrti pododstavek, Priloge k Priporočilu Komisije 2003/361/ES z dne 6. maja 2003 o definiciji mikro, malih in srednje velikih podjetij, je treba razlagati tako, da je za „povezana“ podjetja v smislu tega člena mogoče šteti podjetja, če je iz analize pravnih in ekonomskih odnosov, ki obstajajo med njimi, jasno razvidno, da preko fizične osebe ali skupine fizičnih oseb, ki delujejo usklajeno, tvorijo samostojno gospodarsko enoto, čeprav formalno niso v nikakršnih razmerjih v smislu člena 3(3), prvi pododstavek, te priloge.
   Za fizične osebe se šteje, da delujejo usklajeno v smislu člena 3(3), četrti pododstavek, Priloge, če se dogovorijo, da bodo vplivale na poslovne odločitve zadevnih podjetij, tako da teh podjetij ni mogoče šteti, da so med seboj gospodarsko neodvisna. Izpolnitev tega pogoja je odvisna od okoliščin zadeve in ni nujno podrejena obstoju pogodbenih razmerij med temi osebami, niti ugotovitvi, da so te nameravale zaobiti opredelitev mikro, malih in srednje velikih podjetij v smislu tega priporočila.

      (1)  UL C 147, 25.5.2013.