title: Zadeva T-722/15: Tožba, vložena 4. decembra 2015 – Interessengemeinschaft privater Milchverarbeiter Bayerns/Komisija

text:
               15.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 59/38

         Tožba, vložena 4. decembra 2015 – Interessengemeinschaft privater Milchverarbeiter Bayerns/Komisija
   (Zadeva T-722/15)
   (2016/C 059/45)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Interessengemeinschaft privater Milchverarbeiter Bayerns e. V. (Mertingen, Nemčija) (zastopnika: C. Bittner in N. Thies, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep razglasi za ničen v delu, v katerem

                           —

                           je v členu 1 ugotovljeno, da so bile državne pomoči v Nemčiji v zvezi s preskusi kakovosti mleka, izvedenimi na Bavarskem, zadevnim podjetjem v sektorju mleka na Bavarskem dodeljene v nasprotju s členom 108(3) PDEU in da te pomoči od 1. januarja 2007 niso združljive z notranjim trgom;

                           —

                           je v členih od 2 do 4 naložena izterjava teh pomoči skupaj z obrestmi od prejemnikov;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s to tožbo predlaga razglasitev delne ničnosti sklepa Komisije C(2015) 6295 final z dne 18. septembra 2015 o državni pomoči za preskuse kakovosti mleka v okviru Zakona o mleku in maščobah, ki jo je dodelila Nemčija SA.35484 (2013/C) (ex SA.35484 (2012/NN)).
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 108(2) PDEU v povezavi s členoma 6(1) in 20(1), prvi stavek, Uredbe (ES) št. 659/1999 (1)

               Tožeča stranka trdi, da izpodbijani sklep temelji na dejanskih in pravnih elementih, ki niso bili predmet odločbe o začetku formalnega postopka preiskave.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU, ker so bila sredstva iz dajatev na mleko opredeljena kot državna sredstva
               Po mnenju tožeče stranke sredstev iz dajatev na mleko ni mogoče opredeliti kot državna sredstva, ker niso bila vedno pod državnim nadzorom in na voljo nacionalnim organom. Nacionalni organi so le posredovali plačila bavarskih mlekarn združenjem za preverjanje kakovosti mleka, ki so bila odgovorna za opravljanje preskusov kakovosti mleka.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU, ker je bilo financiranje preskusov kakovosti mleka opredeljeno kot pomoč bavarskim mlekarnam
               Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da pri stroških preskusov kakovosti mleka ne gre za bremena, ki jih bavarske mlekarne običajno nosijo. Preskusi naj bi se opravljali v javnem interesu. Poleg tega naj bi bile domnevne prednosti mlekarn izravnane z bremeni v obliki dajatve na mleko.

               4.

               Četrti tožbeni razlog (podredno): kršitev člena 107(3) PDEU
               Tožeča stranka trdi, da je tožena stranka v obdobju od leta 2000 do leta 2006 sporna sredstva štela za združljiva z notranjim trgom. Od takrat naj se ta sredstva ne bi spremenila. Te okoliščine naj bi kazale na to, da se je diskrecijska pravica tožene stranke zmanjšala tako, da bi morala šteti, da so sporna sredstva, odobrena od 1. januarja 2007, združljiva z notranjim trgom.

               5.

               Peti tožbeni razlog (podredno): kršitev člena 108(1) in (3) PDEU, ker je bilo financiranje preskusov kakovosti mleka opredeljeno kot nova pomoč, ki bi jo zato bilo treba priglasiti

               6.

               Šesti tožbeni razlog (podredno): kršitev načela varstva zaupanja v pravo
               Tožeča stranka nazadnje trdi, da je Komisija za obdobje od leta 2000 do leta 2006 ugotovila, da je bilo financiranje preskusov kakovosti mleka združljivo z notranjim trgom. Poleg tega je financiranje preskusov kakovosti mleka še februarja 2012 opredelila kot obstoječo pomoč. S tem naj bi vzbudila legitimno pričakovanje, da nikakor ne bo naložena izterjava domnevne pomoči.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini poglavje 8, zvezek 1, str. 339).


title: Zadeva T-10/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  15. marca 2006  — Leite Mateus proti Komisiji ( Uradniki — Imenovanje — Revizija razvrstitve v plačilni razred — Člen 31(2) Kadrovskih predpisov )

text:
               6.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/18

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. marca 2006 — Leite Mateus proti Komisiji
   (Zadeva T-10/04) (1)

   („Uradniki - Imenovanje - Revizija razvrstitve v plačilni razred - Člen 31(2) Kadrovskih predpisov“)
   (2006/C 108/30)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Carlos Alberto Leite Mateus (Zaventem, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in V. Joris, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 20. decembra 2002 o dokončni razvrstitvi tožeče stranke v naziv B3 z učinkom od 1. marca 1988 dalje.
   Izrek sodbe

               1)

               Odločba Komisije z dne 20. decembra 2002 o dokončni razvrstitvi tožeče stranke v naziv B3, z učinkom od 1. marca 1988 dalje se razglasi za nično.

               2)

               Komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 59, 6.3.2004.


title: Zadeva T-151/17: Tožba, vložena 8. marca 2017 – Marriott Worldwide/EUIPO – Graf (Upodobitev krilatega bika)

text:
               24.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/35

         Tožba, vložena 8. marca 2017 – Marriott Worldwide/EUIPO – Graf (Upodobitev krilatega bika)
   (Zadeva T-151/17)
   (2017/C 129/54)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Marriott Worldwide Corp. (Bethesda, Maryland, Združene države) (zastopnica: A. Reid, solicitor)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Johann Graf (Gumpoldskirchen, Avstrija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka EU (upodobitev krilatega bika) – Znamka EU št. 10 511 723

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 17. januarja 2017 v zadevi R 165/2016-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 76(1) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 53(1)(a) v povezavi s členom 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 53(2)(c) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-700/13: Tožba, vložena 30. decembra 2013 – Bankia proti Komisiji

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/45

         Tožba, vložena 30. decembra 2013 – Bankia proti Komisiji
   (Zadeva T-700/13)
   2014/C 52/87
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Bankia, SA (Valencia, Španija) (zastopniki: J.L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero, A. Lamadrid de Pablo in A. Biondi, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep v delu, v katerem je Komisija sveženj ukrepov, ki po njenem mnenju vzpostavljajo t. i. španski sistem finančnega leasinga (sistema español de arrendamiento financiero („SEAF“)), opredelila kot novo in z notranjim trgom nezdružljivo državno pomoč, razglasi za ničen;

               —

               podredno, člena 1 in 4 izpodbijanega sklepa, v katerih so vlagatelji v španska gospodarska interesna združenja (GIZ) opredeljeni kot upravičenci do domnevne državne pomoči in kot edini naslovniki odredbe za izterjavo, razglasi za nična;

               —

               podredno, člen 4 izpodbijanega sklepa v delu, v katerem je odrejena izterjava domnevnih državnih pomoči in so s tem kršena splošna načela prava EU, razglasi za ničen;

               —

               člen 4 izpodbijanega sklepa v delu, v katerem je odločeno o zakonitosti zasebnopravnih pogodb, sklenjenih med vlagatelji in drugimi subjekti, razglasi za ničen, in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V tem postopku se izpodbija isti sklep kot v zadevi Španija proti Komisiji (T-515/13) (UL C 336, str. 29).
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov:

               1.

               Prvi tožbeni razlog
               Tožeča stranka meni, da izpodbijani sklep v delu, v katerem so domnevni SEAF in posamični ukrepi, na podlagi katerih je vzpostavljen, opredeljeni kot državna pomoč, krši člen 107 PDEU. Tožeča stranka trdi, da je Komisija storila napako, ker je vse javne in zasebne neodvisne in avtonomne ukrepe presojala skupaj in vse pripisala Kraljevini Španiji. Tožeča stranka izpodbija tudi to, da bi zadevni ukrepi lahko domnevnim upravičencem nudili selektivno gospodarsko prednost ter to, da bi lahko izkrivljali konkurenco med navedenimi upravičenci in drugimi subjekti in njihov domnevni vpliv na trgovino med državami članicami.

               2.

               Drugi tožbeni razlog
               Na drugem mestu tožeča stranka trdi, da je Komisija očitno napačno uporabila pravo in kršila člena 107 in 108 PEU, ker je uporabo španskega sistema obdavčitve na tonažo v nekaterih primerih opredelila kot novo državno pomoč namesto kot obstoječo državno pomoč. Ker je Komisija leta 2002 odobrila sistem obdavčitve na tonažo, ki ga je Španija priglasila, bi morala, če bi želela izpodbijati njegovo uporabo, to v vsakem primeru storiti na podlagi postopka, ki se uporablja za obstoječe državne pomoči. Tožeča stranka meni, da so argumenti, ki so navedeni v sklepu v utemeljitev obstoja nove državne pomoči, očitno neutemeljeni.

               3.

               Tretji tožbeni razlog
               Tožeča stranka s tretjim ničnostnim tožbenim razlogom navaja, podredno, kršitev členov 107 in 108 PEU, ker je Komisija storila napako oziroma v vsakem primeru ni ustrezno obrazložila razlogov, zaradi katerih subjekti, kot je tožeča stranka (vlagatelji v GIZ, ki opravljajo transakcije, na katere se nanaša sklep) štejejo za končne in edine upravičence spornih ukrepov.

               4.

               Četrti tožbeni razlog
               Tožeča stranka na četrtem mestu trdi, prav tako podredno, da odredba za izterjavo, vsebovan v členu 4 izpodbijanega sklepa, krši splošno načelo pravne varnosti, ker neutemeljeno določa časovno omejitev za uporabo navedenega načela.

               5.

               Peti tožbeni razlog
               Tožeča stranka s petim ničnostnim tožbenim razlogom navaja razloge, zaradi katerih naj bi izpodbijani sklep kršil načelo dodeljenih pristojnosti, člena 107 in 108 PDEU, člen 14 Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 in člen 16 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ker je bilo v izpodbijanem sklepu odločeno o veljavnosti pogodbenih klavzul, vsebovanih v pogodbah, ki so bile na podlagi španskega zasebnega prava sklenjene med vlagatelji in drugimi zasebnimi subjekti.


title: Zadeva T-259/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2007 – Nikolaou proti Komisiji (Nepogodbena odgovornost – Preiskava Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) glede člana Računskega sodišča – Razkritje podatkov – Varstvo osebnih podatkov – Vpogled v preiskovalni spis in poročila OLAF – Dovolj resna kršitev pravnih pravil, ki posameznikom dajejo pravice – Vzročna zveza – Škoda)

text:
               20.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/23

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2007 – Nikolaou proti Komisiji
   (Zadeva T-259/03) (1)

   (Nepogodbena odgovornost - Preiskava Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) glede člana Računskega sodišča - Razkritje podatkov - Varstvo osebnih podatkov - Vpogled v preiskovalni spis in poročila OLAF - Dovolj resna kršitev pravnih pravil, ki posameznikom dajejo pravice - Vzročna zveza - Škoda)
   (2007/C 247/33)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Kalliopi Nikolaou (Atene, Grčija) (zastopnika: V. Christianos in V. Vlassi, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Condou-Durande in C. Ladenburger, zastopnika)
   Predmet
   Zahteva za povračilo škode na podlagi člena 288, drugi odstavek, ES, ki jo je tožeča stranka utrpela zaradi objave podatkov o preiskavi, ki jo je glede nje sprožil Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF), in ker ji je OLAF zavrnil vpogled v preiskovalni spis in ji ni poslal kopije svojega končnega poročila.
   Izrek

               1)

               Komisiji se naloži, da Malliopi Nikolau plača odškodnino v znesku 3 000 eurov.

               2)

               V preostalem se tožba zavrne.

               3)

               Malliopi Nikolau nosi tri četrtine svojih stroškov in tri četrtine stroškov, ki jih je priglasila Komisija, ta pa nosi četrtino lastnih stroškov in četrtino stroškov, ki jih je priglasila Malliopi Nikolau.

      (1)  UL C 264, 1.11.2003.


title: Zadeva T-141/17: Tožba, vložena 6. marca 2017 – Amisi Kumba/Svet

text:
               24.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/31

         Tožba, vložena 6. marca 2017 – Amisi Kumba/Svet
   (Zadeva T-141/17)
   (2017/C 129/47)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Gabriel Amisi Kumba (Kasa-Vubu, Demokratična republika Kongo) (zastopnik: O. Okito, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Uredbo (EU) 2016/2230 o izvajanju Sklepa (SZVP) 2016/2231 z dne 12. decembra 2016 o uvedbi določenih posebnih omejevalnih ukrepov za osebe, ki kršijo embargo na orožje glede Demokratične republike Kongo, in spremembi Sklepa 2010/788/SZVP razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na Gabriela Amisija Kumbo;

               —

               Svetu naloži plačilo lastnih stroškov ter stroškov, ki so jih priglasile tožeča stranka in vse intervenientke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga, ki sta v osnovi enaka ali podobna tistim v zadevi T-139/17, Kibelisa/Svet.


title: Zadeva F-32/06: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 4. oktobra 2007 – De la Cruz in drugi proti Evropski agenciji za varnost in zdravje pri delu (Javni uslužbenci – Pogodbeni sodelavci – Spremembe kadrovskih predpisov za uradnike – Nekdanji lokalni uslužbenci – Razvrstitev in določitev plačila ob zaposlitvi – Enakost delovnih mest – Posvetovanje z odborom za uslužbence)

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/68

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 4. oktobra 2007 – De la Cruz in drugi proti Evropski agenciji za varnost in zdravje pri delu
   (Zadeva F-32/06) (1)

   (Javni uslužbenci - Pogodbeni sodelavci - Spremembe kadrovskih predpisov za uradnike - Nekdanji lokalni uslužbenci - Razvrstitev in določitev plačila ob zaposlitvi - Enakost delovnih mest - Posvetovanje z odborom za uslužbence)
   (2007/C 269/122)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeče stranke: María del Carmen de la Cruz (Galdakao, Španija) in drugi (zastopnika: G. Vandersanden in L. Levi, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska agencija za varnost in zdravje pri delu (zastopniki: E. Ortega, C. Georges in J. G. Blanch, odvetniki)
   Predmet zadeve
   Na eni strani razveljavitev odločb OPI o zavrnitvi ponovne razvrstitve tožečih strank, pogodbenih uslužbencev, ki so bili razvrščeni v funkcionalno skupino II, v funkcionalno skupino III, in na drugi strani, odškodninski zahtevek.
   Izrek sodbe

               1.

               Odločbe Evropske agencije za varnost in zdravje pri delu (OSHA) o razvrstitvi tožečih strank v funkcionalno skupino II na podlagi njihovih pogodb začasnih uslužbencev, podpisanih 28. in 29. aprila 2005, se razveljavijo.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               OSHA nosi plačilo stroškov.

      (1)  UL C 131, 3.6.2006, str. 51.


               8.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/32

         Tožba Nadzornega organa Efte proti Kraljevini Norveški, vložena dne 10. januarja 2014
   (Zadeva E-3/14)
   (2014/C 138/09)
   Nadzorni organ Efte, ki ga zastopata Xavier Lewis in Markus Schneider, zastopnika za Nadzorni organ Efte, Rue Belliard 35, 1040 Bruselj, Belgija, je 10. januarja 2014 pri Sodišču Efte vložil tožbo proti Kraljevini Norveški.
   Nadzorni organ Sodišču Efte predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Kraljevina Norveška s tem, ker v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov za izvajanje akta iz točke 65a Priloge XIII k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2009/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2009 o letaliških pristojbinah), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu, in/ali o teh ukrepih ni takoj obvestila nadzornega organa Efte, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta in člena 7 Sporazuma EGP;

               2.

               Kraljevini Norveški naloži plačilo stroškov postopka.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               razlog za tožbo je, da Norveška do 30. marca 2013 ni ukrepala, da bi svojo zakonodajo uskladila z obrazloženim mnenjem Nadzornega organa Efte z dne 30. januarja 2013, saj v svoj nacionalni pravni red ni prenesla Direktive 2009/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2009 o letaliških pristojbinah (v nadaljnjem besedilu: akt), navedene v točki 65a Priloge XIII k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru in kakor je bila prilagojena Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu EGP,

               —

               Nadzorni organ Efte ugotavlja, da Norveška s tem, ker v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov za izvajanje akta in/ali obvestila Nadzornega organa o takih ukrepih, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 13 navedenega akta in iz člena 7 Sporazuma EGP.


title: Zadeva C-582/10: Sklep predsednika šestega senata Sodišča z dne 22. novembra 2011 – Evropska komisija proti Republiki Avstriji

text:
               18.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 49/22

         Sklep predsednika šestega senata Sodišča z dne 22. novembra 2011 – Evropska komisija proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-582/10) (1)

   2012/C 49/39
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 30, 29.1.2011.


title: Zadeva T-26/02: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  15. marca 2006  — Daiichi Pharmaceutical proti Komisiji ( Konkurenca — Omejevalni sporazumi v sektorju vitaminskih izdelkov — Smernice za določitev globe — Določitev izhodiščnega zneska globe — Olajševalne okoliščine — Obvestilo o ugodni obravnavi )

text:
               6.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/16

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. marca 2006 — Daiichi Pharmaceutical proti Komisiji
   (Zadeva T-26/02) (1)

   („Konkurenca - Omejevalni sporazumi v sektorju vitaminskih izdelkov - Smernice za določitev globe - Določitev izhodiščnega zneska globe - Olajševalne okoliščine - Obvestilo o ugodni obravnavi“)
   (2006/C 108/26)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Daiichi Pharmaceutical Co. Ltd (Tokio, Japonska) (Zastopnika: J. Buhart in P.-M. Louis, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (Zastopnika: R. Wainwright in L. Pignataro-Nolin, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti ali zmanjšanje globe, naložene tožeči stranki s členom 3(f) Odločbe Komisije 2003/2/ES z dne 21. novembra 2001 zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe ES in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/E-1/37.512 — Vitamini) (UL 2003, L 6, str. 1).
   Izrek sodbe

               1)

               Globa, naložena tožeči stranki s členom 3(f) Odločbe Komisije 2003/2/ES z dne 21. novembra 2001 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe ES in člena 53 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (Zadeva COMP/E-/37.512 — Vitamini), se zmanjša na 18 000 000 evrov.

               2)

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               3)

               Tožeča stranka nosi štiri petine svojih stroškov in štiri petine stroškov, ki jih je priglasila Komisija, in slednja nosi petino svojih stroškov in petino stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka.

      (1)  UL C 97 z dne 20.4.2002


title: Zadeva T-361/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. aprila 2017 – HB in drugi/Komisija (Pravo institucij — Evropska državljanska pobuda — Zaščita potepuških živali — Psihološki učinki na odrasle in na otroke — Zavrnitev prijave — Očitna nepristojnost Komisije — Člen 4(2)(b) in (3) Uredbe (EU) št. 211/2011)

text:
               22.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 5. aprila 2017 – HB in drugi/Komisija
   (Zadeva T-361/14) (1)

   ((Pravo institucij - Evropska državljanska pobuda - Zaščita potepuških živali - Psihološki učinki na odrasle in na otroke - Zavrnitev prijave - Očitna nepristojnost Komisije - Člen 4(2)(b) in (3) Uredbe (EU) št. 211/2011))
   (2017/C 161/29)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: HB (Linz, Avstrija) in 6 drugih tožečih strank, katerih imena so navedena v prilogi k sodbi (zastopnika: sprva C. Kolar, nato F. Moyse, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: H. Krämer in J. Vondung, agenta)

      Predmet

   Predlog, ki temelji na členu 263 PDEU in namen katerega je razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2014) 2119 final z dne 26. marca 2014 o zavrnitvi državljanske pobude, naslovljene „Ethics for Animals and Kids“.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               HB in ostalim tožečim strankam, katerih imena so v navedena v prilogi, se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 409, 17.11.2014.


title: Zadeva T-63/11: Tožba, vložena 24. januarja 2011 – Air France proti Komisiji

text:
               26.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/9

         Tožba, vložena 24. januarja 2011 – Air France proti Komisiji
   (Zadeva T-63/11)
   2011/C 95/14
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Société Air France (Roissy Charles de Gaulle, Francija) (zastopnika: A. Wachsmann in S. Thibault-Liger, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               na podlagi člena 263 PDEU v celoti razglasi za ničen Sklep Evropske komisije C(2010) 7694 konč. z dne 9. novembra 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske Unije, člena 53 Sporazuma EGP in člena 8 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o zračnem prometu, v zadevi COMP/39.258 – Zračni prevoz, v delu, ki se nanaša na družbo Société Air France, in razloge, na katerih temelji izrek tega sklepa;

               —

               razglasi za ničen vsaj člen 5(b) Sklepa C(2010) 7694 konč. z dne 9. novembra 2010, v katerem je bila družbi Société Air France izrečena globa, in razloge, na katerih ta člen temelji, ali na podlagi člena 261 PDEU zmanjša to globo na primeren znesek;

               —

               v vsakem primeru Evropski komisiji naloži plačilo celotnih stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja deset tožbenih razlogov, ki so v bistvu enaki ali podobni razlogom, navedenim v zadevi T-62/11, Air France-KLM proti Komisiji.


title: Zadeva C-258/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Dâmbovița (Romunija) 25. maja 2010 – Grigore Nicușor proti Regia Națională a Pădurilor Romsilva – Direcția Silvică București

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Dâmbovița (Romunija) 25. maja 2010 – Grigore Nicușor proti Regia Națională a Pădurilor Romsilva – Direcția Silvică București
   (Zadeva C-258/10)
   ()
   2010/C 221/33
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Dâmbovița

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Grigore Nicușor

      Tožena stranka: Regia Națională a Pădurilor - Romsilva - Direcția Silvică București (Nacionalna uprava za gozdove Romsilva, Direkcija v Bukarešti)

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je za obdobje, v katerem mora gozdni čuvaj, ki ima v skladu z individualno pogodbo o zaposlitvi osemurni dnevni delovni čas, zagotoviti nadzor nad določeno gozdno parcelo, v zvezi s katero je glede na okoliščine odgovoren z disciplinskega, premoženjskega, prekrškovnega ali, glede na konkreten primer, kazenskega vidika za škodo, ugotovljeno na območju, ki ga upravlja, ne glede na čas nastanka te škode, mogoče šteti, da gre za „delovni čas“ v smislu določbe iz člena 2(1) Direktive 2003/88/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta o določenih vidikih organizacije delovnega časa?

               2.

               Ali je odgovor na prvo vprašanje drugačen, če gozdni čuvaj prebiva v službenem stanovanju, ki je znotraj območja gozdne parcele, za upravljanje katere je odgovoren?

               3.

               Ali so določbe člena 6 Direktive 2003/88/ES, naslovljenega „Najdaljši tedenski delovni čas“, kršene, kadar mora gozdni čuvaj na podlagi zakonskih obveznosti dejansko zagotavljati stalen nadzor nad gozdno parcelo, za upravljanje katere je odgovoren, čeprav je v pogodbi o zaposlitvi določeno, da traja delovni čas največ 8 ur na dan in 40 ur na teden?

               4.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali mora delodajalec izplačevati plačo ali tej podobne prejemke za čas, v katerem je gozdni čuvaj dolžan zagotavljati nadzorovanje gozda?

               5.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, katero pravno ureditev je treba uporabiti za delovni čas, v katerem je gozdni čuvaj dolžan nadzorovati gozd, za upravljanje katerega je odgovoren?

      (1)  UL L 299, str. 9.


title: Zadeva C-470/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court (Irska) 22. avgusta 2016 – North East Pylon Pressure Campaing Limited, Maura Sheehy/An Bord Pleanála, The Minister for Communications Energy and Natural Resources, Irska, Attorney General

text:
               21.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 428/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court (Irska) 22. avgusta 2016 – North East Pylon Pressure Campaing Limited, Maura Sheehy/An Bord Pleanála, The Minister for Communications Energy and Natural Resources, Irska, Attorney General
   (Zadeva C-470/16)
   (2016/C 428/09)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court (Irska)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: North East Pylon Pressure Campaing Limited, Maura Sheehy

      Tožene stranke: An Bord Pleanála, The Minister for Communications Energy and Natural Resources, Irska, Attorney General

      Vprašanja za predhodno odločanje

               i.

               Ali v okviru nacionalnega pravnega sistema, v katerem zakonodajalec ni izrecno in dokončno navedel, na kateri stopnji postopka se lahko izpodbija odločitev in je treba o tem sodno odločati za vsako konkretno tožbo in za vsak primer posebej v skladu s pravili občega prava, pravica iz člena 11(4) Direktive 2011/92/EU (1) do „ne nedopustno dragega“ postopka velja za postopek pred nacionalnim sodiščem, v katerem se odloča, ali je bila konkretna zadevna tožba vložena na pravi stopnji postopka?

               ii.

               Ali zahteva po „ne nedopustno dragem“ postopku iz člena 11(4) Direktive 2011/92/EU velja za vse elemente sodnega postopka, s katerimi se (po nacionalnem pravu ali pravu EU) izpodbija zakonitost odločitve, dejanja ali opustitve, za katere veljajo določbe Direktive o sodelovanju javnosti, ali samo za tiste elemente prava EU, ki so predmet takega izpodbijanja (ali natančneje samo za elemente izpodbijanja, povezane z vprašanji o določbah Direktive o sodelovanju javnosti)?

               iii.

               Ali pojem „odločitve, dejanja ali opustitve“ iz člena 11(1) Direktive 2011/92/EU vključuje upravne odločitve pri odločanju o zahtevi za soglasje za izvedbo, ne glede na to, ali take upravne odločitve nepovratno in dokončno določijo pravne pravice strank ali ne?

               iv.

               Ali bi moralo nacionalno sodišče, da bi zagotovilo učinkovito sodno varstvo na področjih, ki jih pokriva okoljska zakonodaja EU, nacionalno pravo razlagati tako, da je to kar najbolj v skladu s cilji, določenimi v členu 9(3) Konvencije Gospodarske komisije OZN za Evropo o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, sklenjene v Aarhusu 25. junija 1998, (a) v postopku izpodbijanja veljavnosti postopka za izdajo soglasja za izvedbo v zvezi s projektom skupnega interesa, določen z Uredbo (EU) št. 347/2013 (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. aprila 2013 o smernicah za vseevropsko energetsko infrastrukturo in/ali (b) v postopku za izpodbijanje veljavnosti postopka za izdajo soglasja za izvedbo, pri katerem izvedba vpliva na evropsko območje, določeno z Direktivo Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst?

               v.

               Če je odgovor na vprašanje (iv)(a) in/ali (b) pritrdilen, ali določba, da morajo tožeče stranke „izpolnjevati morebitna merila po njenem[svojem] notranjem pravu“, nasprotuje temu, da bi Konvencija imela neposredni učinek v okoliščinah, v katerih tožeče stranke izpolnjujejo vsa merila iz nacionalnega prava za vložitev tožbe in/ali so očitno upravičene do vložitve tožbe (a) v postopku izpodbijanja veljavnosti postopka za izdajo soglasja za izvedbo v zvezi s projektom skupnega interesa, ki je bil določen z Uredbo št. 347/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. aprila 2013 o smernicah za vseevropsko energetsko infrastrukturo in/ali (b) v postopku izpodbijanja veljavnosti postopka za izdajo soglasja za izvedbo, pri katerem izvedba vpliva na evropsko območje, določeno z Direktivo Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst?

               vi.

               Ali lahko države članice v zakonodaji določijo izjeme od pravila, da okoljski postopki ne bi smeli biti nedopustno dragi, če v Direktivi 2011/92/EU ali Konvenciji Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, sklenjeni v Aarhusu 25. junija 1998, taka izjema ni določena?

               vii.

               zlasti, ali je zahteva v nacionalnem pravu po vzročni zvezi med zatrjevanim nezakonitim aktom ali odločitvijo in škodo za okolje kot pogoj za uporabo nacionalne zakonodaje, s katero se izvaja člen 9(4) Konvencije Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, sklenjene v Aarhusu 25. junija 1998, za zagotovitev, da okoljski postopki niso nedopustno dragi, združljiva s Konvencijo?

      (1)  Direktiva 2011/92/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 26, str. 1).

      (2)  Uredba (EU) št. 347/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. aprila 2013 o smernicah za vseevropsko energetsko infrastrukturo in razveljavitvi Odločbe št. 1364/2006/ES in spremembi uredb (ES) št. 713/2009, (ES) št. 714/2009 in (ES) št. 715/2009 (UL L 115, str. 39).


title: Zadeva C-147/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato, Quinta Sezione  20. marca 2006  — SECAP SpA proti Comune di Torino

text:
               17.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato, Quinta Sezione 20. marca 2006 — SECAP SpA proti Comune di Torino
   (Zadeva C-147/06)
   (2006/C 143/42)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Consiglio di Stato
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SECAP SpA

      Tožena stranka: Comune di Torino in drugi
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali vsebuje določba iz člena 30(4) Direktive 93/37/EGS (1), oziroma ustrezna določba iz člena 55(1) in (2) Direktive 2004/18/ES (2) (če slednji pride v poštev) — v skladu s katero mora naročnik pri ponudbi, ki je v primerjavi s storitvijo neobičajno nizka, preden takšno ponudbo lahko zavrne, zahtevati pisno pojasnilo o posameznih postavkah ponudbe in mora te posamezne postavke, ob upoštevanju podanih pojasnil, preizkusiti — temeljno načelo prava Skupnosti?

               2)

               V primeru negativnega odgovora na to vprašanje, ali je določba iz člena 30(4) Direktive 93/37/EGS, oziroma ustrezna določba iz člena 55(1) in (2) Direktive 2004/18/ES (če ta člen pride v poštev), v skladu s katero mora naročnik pri ponudbi, ki je v primerjavi s storitvijo neobičajno nizka, preden takšno ponudbo lahko zavrne, zahtevati pisno pojasnilo o posameznih postavkah ponudbe in mora te posamezne postavke, ob upoštevanju podanih pojasnil, preizkusiti, tudi če to ni temeljno načelo prava Skupnosti, izraz implicitne posledice, oziroma izvedenega načela iz načela konkurence, v povezavi z načeli preglednosti uprave in nediskriminacije na podlagi državljanstva in to pravilo zato kot tako velja neposredno in prednostno pred morebitnimi neskladnimi nacionalnimi predpisi, ki jih je sprejela država za oddajo javnih naročil gradenj, za katere pravo Skupnosti ne velja neposredno?

      (1)  UL L 199, str. 54

      (2)  UL L 134, str. 114


title: Zadeva C-427/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgericht (Nemčija) 18. oktobra 2006 — Birgit Bartsch proti Bosch und Siemens Hausgeräte (BSH) Altersfürsorge GmbH

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/29

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgericht (Nemčija) 18. oktobra 2006 — Birgit Bartsch proti Bosch und Siemens Hausgeräte (BSH) Altersfürsorge GmbH
   (Zadeva C-427/06)
   (2006/C 326/61)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesarbeitsgericht
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Birgit Bartsch

      Tožena stranka: Bosch und Siemens Hausgeräte (BSH) Altersfürsorge GmbH
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

                           a)

                           Ali primarno pravo ES vsebuje prepoved diskriminacije zaradi starosti, katere varstvo morajo sodišča držav članic zagotavljati tudi v primeru, ko morebitno diskriminacijsko dejanje ne izkazuje zveze s pravom Skupnosti?

                           b)

                           V primeru, da bo odgovor na vprašanje 1. a) nikalen:
                           Ali je taka zveza s pravom Skupnosti vzpostavljena s členom 13 ES ali — tudi pred iztekom roka za prenos — z Direktivo Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (1)?

               2.

               Ali se v pravu Skupnosti vsebovana prepoved diskriminacije zaradi starosti, ki izhaja iz odgovora na 1. vprašanje, uporabi tudi med zasebnimi delodajalci na eni strani in njihovimi delavci ali upokojenci in njihovimi svojci na drugi strani?

               3.

               V primeru, da bo odgovor na 2. vprašanje pritrdilen:

                           a)

                           Ali taka prepoved diskriminacije zaradi starosti zadeva tudi ureditev poklicnega pokojninskega zavarovanja, v skladu s katero se zakoncu pokojnika ne prizna pravica do pokojnine, če je več kot 15 let mlajši od pokojnega bivšega delavca?

                           b)

                           V primeru, da bo odgovor vprašanje 2. a) pritrdilen
                           Ali je opravičljivi razlog za tovrstno ureditev lahko ta, da ima delodajalec interes za omejitev tveganj, ki izhajajo iz poklicnega pokojninskega zavarovanja?

                           c)

                           V primeru, da bo odgovor na vprašanje 3. b) nikalen:
                           Ali se morebitni prepovedi diskriminacije zaradi starosti prizna neomejena veljavnost za nazaj, oziroma je za preteklost omejena in če da, kako?

      (1)  UL L 303, str. 16.


title: Zadeva C-98/11 P: Pritožba, ki jo je Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG vložila 1. marca 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 17. decembra 2010 v zadevi T-336/08, Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               14.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/11

         Pritožba, ki jo je Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG vložila 1. marca 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 17. decembra 2010 v zadevi T-336/08, Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-98/11 P)
   2011/C 145/16
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (zastopnika: G. Hild in R. Lange, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlog

   Pritožnica predlaga razveljavitev sodbe Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 17. decembra 2010, T-336/08, in naložitev stroškov postopka UUNT.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta pritožba je vložena zoper sodbo Splošnega sodišča, s katero je to zavrnilo tožbo pritožnice za zavrnitev odločbe četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 11. junija 2008 o zavrnitvi njene zahteve za registracijo tridimenzionalnega znaka v obliki čokoladnega zajčka z rdečim trakom.
   Pritožnica pritožbo utemeljuje s kršitvijo člena 7(1)(b) in (3) Uredbe št. 40/94.
   V prvem pritožbenem razlogu glede presoje razlikovalnega učinka niti presoja, ki jo je opravil UUNT, niti pravna presoja Splošnega sodišča nista zadostili pravnim zahtevam, saj sta oba odločbi oprla na domneve. UUNT je domneval, da ugotovitev, da je čokoladni velikonočni zajec značilna oblika za praznovanje velike noči, velja za vse države članice Unije, in da to naj ne bi bilo to sporno. To pa ni bilo nesporno; pritožnica je to ugotovitev v okviru obsežne predstavitve dejanskega stanja izrecno izpodbijala. S tem bi se UUNT in Splošno sodišče morala soočiti, da bi izpolnila zahtevo po preučitvi iz člena 74(1) Uredbe 40/94. Dalje je Splošno sodišče ugotovilo, da je uporaba zlate folije za čokoladnega velikonočnega zajca na tržišču običajna, čeprav so bile v sodbi navedeni le trije izdelki, ki so zaviti v zlato folijo. Taka maloštevilnost proizvodov ne more voditi do tega, da se ta značilnost obravnava kot „običajna za tržišče“.
   Neutemeljenost domneve Splošnega sodišča, da znamka v celi EU nima izvornega razlikovalnega učinka, je očitna tudi zaradi dejstva, da je bil sporni znak v 15 državah članicah Evropske unije registrira kot znamka.
   Drugi pritožbeni razlog se nanaša na pravno mnenje Splošnega sodišča, da bi morala znamka v celotni Uniji pridobiti razlikovalni učinek, ki je napačen iz dveh razlogov.
   Po eni strani Splošno sodišče ni upoštevalo, da je treba razlikovalni učinek z uporabo lahko pridobiti le tam, kjer ni že samega izvornega razlikovalnega učinka. V 15 državah članicah, v katerih ima sporna znamka izvorni razlikovalni učinek, torej ni treba zahtevati pridobitve razlikovalnega učinka. Če se želi slediti stališču, da se je treba pri presoji razlikovalnega učinka ravnati po posameznih nacionalnih državavah članicah, bi bilo treba ugotoviti v njih podane dejanske okoliščine. Ker je treba razlikovalni učinek na podlagi člena 74 Uredbe presoditi po uradni dolžnosti, bi tako moral UUNT konkretne ugotovive sprejeti za vsako državo članico Unije posebej. Tega pa UUNT in Splošno sodišče nista storila.
   Po drugi strani razmisleki Splošnega sodišča niso združljivi z načelom enotnosti znamke Skupnosti. Pri presoji primernosti za registracijo in v konkretnem primeru pri presoji razlikovalnega učinka je treba Evropsko unijo obravnavati kot enoten trg. Če se pri pretežnem delu celotnega prebivalstva Evropske unije pridobi razlikovalni učinek, bi to moralo zadoščati tudi za varstvo na celotnem evropskem trgu.


title: Zadeva C-481/12: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. januarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – UAB „Juvelta“ proti VĮ „Lietuvos prabavimo rūmai“ (Prosti pretok blaga — Člen 34 PDEU — Količinske omejitve pri uvozu — Ukrepi z enakim učinkom — Trženje izdelkov iz plemenitih kovin — Žig — Zahteve, ki jih določajo predpisi države članice uvoza)

text:
               22.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 85/9

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. januarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – UAB „Juvelta“ proti VĮ „Lietuvos prabavimo rūmai“
   (Zadeva C-481/12) (1)

   (Prosti pretok blaga - Člen 34 PDEU - Količinske omejitve pri uvozu - Ukrepi z enakim učinkom - Trženje izdelkov iz plemenitih kovin - Žig - Zahteve, ki jih določajo predpisi države članice uvoza)
   2014/C 85/14
   Jezik postopka: litovščina

      Predložitveno sodišče

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: UAB „Juvelta“

      Tožena stranka: VĮ „Lietuvos prabavimo rūmai“

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Razlaga členov 34 PDEU in 36 PDEU – Ukrepi z enakim učinkom – Žigosanje izdelkov iz plemenitih kovin – Nacionalni predpisi, s katerimi se zahteva, da so izdelki označeni z nekim žigom pooblaščenega neodvisnega subjekta – Varstvo potrošnikov – Prepoved trženja izdelkov, označenih z žigom države izvora, ki ni skladen z nacionalnimi zahtevami – Dodaten odtis žiga s potrebnimi informacijami, ki pa ga ni odtisnil pooblaščeni neodvisni subjekt

      Izrek

               1.

               Člen 34 je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalnim predpisom, kot so ti iz postopka v glavni stvari, ki določajo, da mora izdelke iz plemenitih kovin, ki so bili uvoženi iz druge države članice, v kateri je dopustno njihovo trženje, in ki so bili ožigosani v skladu s predpisi te druge države članice, če navedbe glede standardne stopnje čistine teh izdelkov na tem žigu niso v skladu z zahtevami predpisov prve države članice, da bi se z njimi lahko tržilo na trgu države članice Evropske unije, ponovno označiti neodvisni urad za preskus, ki ga je pooblastila slednja država članica, in sicer z žigom, ki potrjuje, da so bili navedeni izdelki preskušeni, in vsebuje navedbo standardne stopnje njihove čistine v skladu z navedenimi zahtevami.

               2.

               Za odgovor na prvo vprašanje ni pomembno, da dodatne označbe izdelkov iz plemenitih kovin, ki je namenjena temu, da se potrošnikom države članice uvoza zagotovijo razumljivi podatki v zvezi s standardno stopnjo čistine teh izdelkov, ni izvedel neodvisen urad za preskus, ki ga je pooblastila država članica, če je žig standardne stopnje čistine na navedene izdelke prej odtisnil neodvisen urad za preskus, ki ga je pooblastila država članica izvoza, in so navedbe, ki jih vsebuje ta označba, v skladu z navedbami na tem žigu.

      (1)  UL C 9, 12.1.2013.


title: Zadeva T-95/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. maja 2014 – Walcher Meßtechnik proti UUNT (HIPERDRIVE) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti HIPERDRIVE — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               7.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. maja 2014 – Walcher Meßtechnik proti UUNT (HIPERDRIVE)
   (Zadeva T-95/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti HIPERDRIVE - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2014/C 212/36
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Walcher Meßtechnik GmbH (Kirchzarten, Nemčija) (zastopnik: S. Walter, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Poch, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 13. decembra 2012 (zadeva R 1779/2012 1), ki se nanaša na zahtevo za registracijo besednega znaka HIPERDRIVE kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Walcher Meßtechnik GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 118, 13.4.2013.


title: Zadeva C-114/12: Tožba, vložena 1. marca 2012 – Evropska komisija proti Svetu Evropske unije

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/5

         Tožba, vložena 1. marca 2012 – Evropska komisija proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-114/12)
   2012/C 138/09
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Castillo de la Torre, J. Samnadda, zastopnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlog tožeče stranke

               —

               Sklep Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o sodelovanju Evropske unije in njenih držav članic pri pogajanjih za Konvencijo Sveta Evrope o varstvu pravic organizacij razširjanja medijskih vsebin naj se razglasi za ničen,

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

                  Prvi razlog: Kršitev členov 2(2) in (2) PDEU, ker je Svet menil, da zadeva spada na področje deljene pristojnosti, in je pooblastil države članice ali institucijo, ki ni Komisija, za pogajanja o sporazumu v zadevi izključne pristojnosti. Bodoča Konvencija Sveta Evrope lahko vpliva ali spremeni obseg direktiv EU, ki urejajo pravice organizacij razširjanja medijskih vsebin, pa tudi direktiv EU o pravu intelektualne lastnine na splošno. Bodoča konvencija bo temeljila na obstoječem pravnem redu EU in bo neizogibno vodila k spremembi direktiv EU, če bo organizacijam razširjanja medijskih vsebin podeljeno večje varstvo v okviru Sveta Evrope.

                  Drugi razlog: Kršitev postopka in pogojev za odobritev pogajanj o mednarodnih sporazumih s strani Unije. Le Svet (in ne Svet ob skupnem delovanju z državami članicami) je pristojen za odobritev pogajanj s strani Unije.

                  Tretji razlog: Kršitev pravil o glasovanju v Svetu. Svet je s sprejetjem izpodbijanega sklepa kršil člen 218(8) [PDEU], v skladu s katerim mora Svet odločati s kvalificirano večino.

                  Četrti razlog: Kršitev ciljev Pogodb in načela lojalnega sodelovanja. Svet s tem, ko deluje skupaj z državami članicami, spodkopava ugled Unije in slabi institucionalni okvir Unije.


title: Zadeva T-418/11 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – De Nicola proti EIB (Pritožba — Javni uslužbenci — Osebje EIB — Zdravstveno zavarovanje — Zavrnitev povrnitve stroškov zdravljenja — Predlog za določitev neodvisnega zdravnika — Razumni rok — Zavrnitev predloga za izvedbo postopka poravnave — Predlog za razglasitev ničnosti — Zahtevek za povrnitev stroškov zdravljenja — Litispendenca)

text:
               26.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – De Nicola proti EIB
   (Zadeva T-418/11 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Osebje EIB - Zdravstveno zavarovanje - Zavrnitev povrnitve stroškov zdravljenja - Predlog za določitev neodvisnega zdravnika - Razumni rok - Zavrnitev predloga za izvedbo postopka poravnave - Predlog za razglasitev ničnosti - Zahtevek za povrnitev stroškov zdravljenja - Litispendenca)
   2013/C 313/45
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburg) (zastopnik: L. Isola, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska investicijska banka (EIB) (zastopniki: sprva T. Gilliams in F. Martin, nato T. Gilliams in G. Nuvoli, agenti, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 28. junija 2011 v zadevi De Nicola proti EIB (F-49/10, še neobjavljena v ZOdl. JU), s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 28. junija 2011 v zadevi De Nicola proti EIB (F 49/10) se razveljavi v delu, v katerem je zavrnjen predlog C. De Nicole za razglasitev ničnosti odločbe Evropske investicijske banke (EIB) o zavrnitvi imenovanja tretjega zdravnika.

               2.

               V preostalem se pritožba zavrne.

               3.

               Odločba EIB, s katero je bil kot prepozen zavrnjen predlog C. De Nicole za imenovanje tretjega zdravnika, se razglasi za nično.

               4.

               C. De Nicola in EIB nosita svoje stroške v zvezi s postopkom pred Sodiščem za uslužbence in tem postopkom.

      (1)  UL C 282, 24.9.2011.


title: Zadeva T-513/08: Sklep Splošnega sodišča z dne 27. aprila 2012 – Komisija proti Smadja

text:
               23.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/19

         Sklep Splošnega sodišča z dne 27. aprila 2012 – Komisija proti Smadja
   (Zadeva T-513/08) (1)

   2012/C 184/35
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik pritožbenega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 44, 21.2.2009.


title: Zadeva T-159/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. maja 2017 – Metronia/EUIPO – Zitro IP (TRIPLE O NADA) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije TRIPLE O NADA — Prejšnja figurativna znamka Evropske unije TRIPLE BINGO — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               3.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. maja 2017 – Metronia/EUIPO – Zitro IP (TRIPLE O NADA)
   (Zadeva T-159/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije TRIPLE O NADA - Prejšnja figurativna znamka Evropske unije TRIPLE BINGO - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 213/38)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Metronia, SA (Madrid, Španija) (zastopnik: A. Vela Ballesteros, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Zitro IP Sàrl (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: A. Canela Giménez, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. februarja 2016 (zadeva R 2605/2014-4), v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Zitro IP et Metronia.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Metronia, SA se naloži plačilo stroškov postopka.

      (1)  UL C 211, 13.6.2016.


title: Zadeva C-176/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Landesgericht für ZRS Wien, z dne 8. aprila 2005 v zadevi KVZ retec GmbH proti Republiki Avstriji (Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft)

text:
               11.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/28

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Landesgericht für ZRS Wien, z dne 8. aprila 2005 v zadevi KVZ retec GmbH proti Republiki Avstriji (Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft)
   (Zadeva C-176/05)
   (2005/C 143/45)
   Jezik postopka: nemščina
   Landesgericht für ZRS Wien je s sklepom, z dne 8. aprila 2005 v zadevi KVZ retec GmbH proti Republiki Avstriji (Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft), ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 20. aprila 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Landesgericht für ZRS Wien predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali za pošiljko (tranzit oziroma vrnitev) mesno-kostne moke kot odpadka, bodisi da vsebuje snovi brez posebnega tveganja ali ne, velja obveznost prijave na podlagi Uredbe EU o nadzorovanju in kontroli pošiljk odpadkov?
               in eventu:

               2.

               Ali je pošiljka mesno-kostne moke, bodisi da vsebuje snovi brez posebnega tveganja ali ne, v skladu s členom 1 (2) (d) Uredbe EU o nadzorovanju in kontroli pošiljk odpadkov izvzet iz uporabe te Uredbe?
               Če se na vprašanje 2 odgovori negativno:

               3.

               Ali je pošiljka (tranzit oziroma vrnitev), ki vsebuje:

                           a)

                           snovi brez posebnega tveganja ali

                           b)

                           snovi s posebnim tveganjem (uvrščenih kot snovi kategorije 1 Uredbe EU o živalskih stranskih proizvodih (Uredba (ES) 1774/2002))

                     v mesno-kostni moki, če gre pri tem za odpadek v smislu Uredbe EU o nadzorovanju in kontroli pošiljk odpadkov, brez prijave in odobritve pristojnega organa, nezakonita, v skladu s členom 26(1)(a) in (b) Uredbe EU o nadzorovanju in kontroli pošiljk odpadkov?


title: Zadeva C-50/10: Tožba, vložena 29. januarja 2010 – Evropska komisija proti Italijanski republiki

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/24

         Tožba, vložena 29. januarja 2010 – Evropska komisija proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-50/10)
   2010/C 100/36
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (Zastopnika: A. Alcover San Pedro in C. Zadra, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika

      Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Italijanska republika s tem, da ni sprejela ustreznih ukrepov, s katerimi se zagotovi, da pristojni organi z dovoljenji v skladu s členoma 6 in 8 ali, kadar je to primerno, tako da na novo preučijo pogoje in jih po potrebi posodobijo, poskrbijo, da obstoječi obrati – v smislu člena 2(4) Direktive 2008/1/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja – delujejo v skladu z zahtevami členov 3, 7, 9, 10 in 13, člena 14(a) in (b) ter člena 15(2) te direktive, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 5(1) navedene direktive.

               —

               Italijanski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Člen 5(1) navedene direktive določa, da države članice sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da pristojni organi z dovoljenji v skladu s členoma 6 in 8 ali, kadar je to primerno, tako da na novo preučijo pogoje in jih po potrebi posodobijo, poskrbijo, da obstoječi obrati, kot opredeljeni v členu 2(4) iste direktive, najpozneje 30. oktobra 2007 delujejo v skladu z zahtevami iz te direktive.
   Vendar januarja 2010, natančneje ob vložitvi te tožbe, Italijanska republika še vedno ni izpolnila obveznosti iz člena 5(1) navedene direktive.

      (1)  UL L 24, str. 8


title: Zadeva T-535/08: Tožba, vložena 8. decembra 2008 – Tuzzi fashion proti UUNT – El Corte Inglés (Emidio Tucci)

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/28

         Tožba, vložena 8. decembra 2008 – Tuzzi fashion proti UUNT – El Corte Inglés (Emidio Tucci)
   (Zadeva T-535/08)
   (2009/C 55/52)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Tuzzi fashion GmbH (Fulda, Nemčija) (zastopnika: R. Kunze in G. Würtenberger, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 23. septembra 2008 v zadevi R 1561/2007 2 naj se razveljavi;

               —

               Drugi stranki pred odborom za pritožbe naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „Emidio Tucci“ za proizvode iz razreda 25

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: registracija nemške znamke št. 1 078 843 besedne znamke „TUZZI“ za proizvode iz razreda 25; registracija mednarodne znamke št. 496 835 z učinkom v Avstriji, Franciji, državah Beneluxa in Poljskem besedne znamke „TUZZI“ za proizvode iz razreda 25; ime družbe „TUZZI FASHION GMBH“, ki se uporablja v Nemčiji v trgovini z oblačili.
   Odločba oddelka za ugovore: ugovor se v celoti zavrne
   Odločba odbora za pritožbe: pritožba se zavrne

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1) in (4) Uredbe Sveta 40/94, ker je odbor za pritožbe napačno ocenil verjetnost zmede med zadevnimi znamkami; kršitev člena 73 Uredbe Sveta 40/94, ker odbor za pritožbe ni temeljito obravnaval predlogov, ki jih je podala tožeča stranka in ni podal objektivne obrazložitve, na kateri naj bi temeljila njegova odločba; kršitev člena 74 Uredbe Sveta 40/94, ker se odbor za pritožbe pri svoji presoji ni omejil tožbene razloge strank; kršitev člena 79 Uredbe Sveta 40/94, ker odbor za pritožbe pri svoji presoji razloga glede zlorabe pravic, ki ga je navedla tožeča stranka, ni upošteval splošnih načel procesnega prava, priznanega v državah članicah.


title: Zadeva T-328/12: Tožba, vložena 24. julija 2012 – Mundipharma proti UUNT – AFP Pharmaceuticals (Maxigesic)

text:
               22.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/34

         Tožba, vložena 24. julija 2012 – Mundipharma proti UUNT – AFP Pharmaceuticals (Maxigesic)
   (Zadeva T-328/12)
   2012/C 287/63
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Mundipharma GmbH (Limburg na Lahnu, Nemčija) (zastopnik: F. Nielsen, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: AFP Pharmaceuticals Ltd (Takapuna, Nova Zelandija)

      Predloga

   Tožeča stranka predlaga,

               —

               naj se odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 23. maja 2012 v zadevi R 1788/2010-4 razveljavi;

               —

               naj se toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: AFP Pharmaceuticals Ltd

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Maxigesic“ za proizvode iz razreda 5 – prijava znamke Skupnosti št. 7 056 104

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: besedna znamka „OXYGESIC“ za proizvode iz razreda 5

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi in zavrnitev ugovora

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva C-290/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Köln (Nemčija) 3. julija 2006 — Marketing Service Magdeburg GmbH proti Zvezni republiki Nemčiji, Intervenient: Deutsche Post AG, ki jo zastopa uprava

text:
               28.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Köln (Nemčija) 3. julija 2006 — Marketing Service Magdeburg GmbH proti Zvezni republiki Nemčiji, Intervenient: Deutsche Post AG, ki jo zastopa uprava
   (Zadeva C-290/06)
   (2006/C 261/14)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Verwaltungsgericht Köln (Nemčija)
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Marketing Service Magdeburg GmbH

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Intervenient: Deutsche post AG, ki jo zastopa uprava
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je treba člen 47(2), v povezavi s členom 95 Pogodbe ES in členoma 12, peta alinea in 7(1) direktive 97/67/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2002/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. junija 2002 (1) razlagati tako, da je izvajalec univerzalnih storitev, kadar uporablja posebne tarife za poslovne stranke, ki poštne pošiljke oddajajo v poštno omrežje tako, da jih že sortirane dostavljajo poštnim centrom, zavezan iste posebne tarife uporabljati tudi za podjetja, ki pošiljke prevzemajo pri pošiljateljih in jih v poštno omrežje oddajajo že sortirane na istih točkah omrežja in pod istimi pogoji kot poslovne stranke, ne da bi smel izvajalec univerzalnih storitev ob upoštevanju obveznosti izvajanja univerzalnih storitev to zavrniti?

      (1)  UL L 176, str. 21.


title: Zadeva T-31/13 P: Pritožba, ki jo je 24. januarja 2013 vložil Vincent Bouillez zoper sodbo, ki jo je 14. novembra 2012 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi Bouillez proti Svetu (F-75/11)

text:
               23.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/22

         Pritožba, ki jo je 24. januarja 2013 vložil Vincent Bouillez zoper sodbo, ki jo je 14. novembra 2012 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi Bouillez proti Svetu (F-75/11)
   (Zadeva T-31/13 P)
   2013/C 86/35
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Vincent Bouillez (Overijse, Belgija) (zastopniki: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 14. novembra 2012 v zadevi Vincent Bouillez proti Svetu (F-75/11);

               —

               razglasi za nično odločbo o nenapredovanju pritožnika;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja tri pritožbene razloge.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava, ker naj bi Sodišče za uslužbence brez dejanskega nadzora menilo, da je odločba, izpodbijana na prvi stopnji, v skladu z načelom obveznosti obrazložitve, čeprav Sodišče za uslužbence od Sveta ni zahtevalo nobenega dokaza glede konkretne uporabe meril iz člena 45 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije pri primerjalni oceni uspešnosti pritožnika z uspešnostjo drugih uradnikov, ki lahko napredujejo.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava, ker naj bi se Sodišče za uslužbence za ugotovitev, da pritožnik kljub informacijam, ki jih je predložil v okviru ukrepov procesnega vodstva, iz katerih naj bi izhajalo, da več uradnikov, ki so napredovali, ni imelo niti ravni odgovornosti, niti tako visoke usklajene ocene kot pritožnik, niti večjega števila jezikov, ki jih uporabljajo (v zvezi s točkama 45 in 46 izpodbijane sodbe), oprlo le na trditve Sveta, v skladu s katerimi je bila raven odgovornosti pri primerjalni oceni uspešnosti povsem upoštevana.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog se nanaša na protislovno obrazložitev, ker naj Sodišče za uslužbence ne bi moglo najprej trditi, da se je Svet pravilno odločil opraviti novo primerjalno oceno uspešnosti vseh uradnikov v nazivu AST 6, ki so lahko napredovali v napredovalnem obdobju 2007, nato pa trdilo, da Svet ni bil zavezan upoštevati uspešnosti določenega uradnika, ki je v tem obdobju že napredoval in čigar napredovanje je postalo dokončno (v zvezi s točkama 69 in 70 izpodbijane sodbe).

                           —

                           Pritožnik poleg tega trdi, da je Sodišče za uslužbence napačno uporabilo pravo s tem, da dejanskega stanja na podlagi elementov iz spisa ni opredelilo za očitno napako pri presoji.


title: Zadeva T-213/10 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. oktobra 2011 – P proti Parlamentu (Pritožba — Javni uslužbenci — Začasni uslužbenci — Odpoved pogodbe o zaposlitvi s strani delodajalca — Izguba zaupanja — Obrazložitev — Izkrivljanje dokazov)

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 24. oktobra 2011 – P proti Parlamentu
   (Zadeva T-213/10 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Odpoved pogodbe o zaposlitvi s strani delodajalca - Izguba zaupanja - Obrazložitev - Izkrivljanje dokazov)
   2011/C 347/47
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: P (Bruselj, Belgija) (zastopnik: É. Boigelot, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropski parlament (zastopniki: sprva S. Seyr in R. Ignătescu, nato S. Seyr, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba, vložena zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 24. februarja 2010 v zadevi P proti Parlamentu (F-89/08, še neobjavljena v ZOdl.), ki se nanaša na razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               P nosi svoje stroške in stroške, ki so na tej stopnji nastali Evropskemu parlamentu.

      (1)  UL C 195, 17.7.2010.


title: Zadeva F-18/05 RENV: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 29. septembra 2009 – D proti Komisiji

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/67

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 29. septembra 2009 – D proti Komisiji
   (Zadeva F-18/05 RENV) (1)

   2009/C 282/128

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 155, 25.6.2005, str. 25.


title: Zadeva T-454/05 R: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne  24. marca 2006  — Sumitomo Chemical Agro Europe in Philagro France proti Komisiji ( Začasna odredba — Direktiva 91/414/EGS — Dopustnost )

text:
               20.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/13

         Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 24. marca 2006 — Sumitomo Chemical Agro Europe in Philagro France proti Komisiji
   (Zadeva T-454/05 R)
   („Začasna odredba - Direktiva 91/414/EGS - Dopustnost“)
   (2006/C 121/22)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Sumitomo Chemical Agro Europe SAS (Saint-Didier-au-Mont-d'Or, Francija) in Philagro France SAS (Saint-Didier-au-Mont-d'Or) (zastopnika: K. Van Maldegem in C. Mereu, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: B. Doherty, zastopnik)
   Predmet zadeve
   Predlog, po eni strani, za zadržanje odločbe, domnevno vsebovane v dopisu Komisije z dne 20. oktobra 2005, in, po drugi strani, za odredbo določenih začasnih ukrepov v zvezi z upravnim postopkom pred Komisijo za vključitev procimidona v Prilogo I k Direktivi Sveta 91/414/EGS z dne 15. julija 1991 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet (UL L 230, str. 1).
   Izrek sklepa

               1)

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2)

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva F-30/15: Tožba, vložena 20. februarja 2015 – ZZ/ESZD

text:
               4.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/50

         Tožba, vložena 20. februarja 2015 – ZZ/ESZD
   (Zadeva F-30/15)
   (2015/C 146/70)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, sprejete za izvršitev ničnostne sodbe Sodišča za uslužbence Evropske unije z dne 26. februarja 2014, izdane v zadevi F-53/13, Diamantopoulos/ESZD, o nenapredovanju tožeče stranke v naziv AD 12 v napredovalnem obdobju 2012 in odškodninski zahtevek za domnevno nastalo nepremoženjsko in premoženjsko škodo.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba z dne 29. aprila 2014 o nenapredovanju tožeče stranke v naziv AD 12 v napredovalnem obdobju 2012 naj se razglasi za protipravno;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo odškodnine tožeči stranki v znesku , EUR;

               —

               ESZD naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-522/08: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. marca 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Republika Poljska) – Telekomunikacja Polska S.A. w. Warszawie proti Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej (Elektronske komunikacije — Telekomunikacijske storitve — Direktiva 2002/21/ES — Direktiva 2002/22/ES — Pogojevanje sklenitve pogodbe o zagotavljanju storitev s sklenitvijo pogodbe o zagotavljanju drugih storitev — Prepoved — Širokopasovni dostop do interneta)

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/12

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. marca 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Republika Poljska) – Telekomunikacja Polska S.A. w. Warszawie proti Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej
   (Zadeva C-522/08) (1)

   (Elektronske komunikacije - Telekomunikacijske storitve - Direktiva 2002/21/ES - Direktiva 2002/22/ES - Pogojevanje sklenitve pogodbe o zagotavljanju storitev s sklenitvijo pogodbe o zagotavljanju drugih storitev - Prepoved - Širokopasovni dostop do interneta)
   2010/C 113/16
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Telekomunikacja Polska S.A. w. Warszawie

      Tožena stranka: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Naczelny Sąd Administracyjny – Razlaga člena 95 Pogodbe ES, uvodne izjave 13 ter členov 5 in 8 Direktive 2002/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju (Direktiva o dostopu) (UL L 108, str. 7), določb Direktive 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi) (UL L 108, str. 21), uvodnih izjav 1 in 28, členov 1(3), 3, 7, 8, 14, 15, 16 in 19 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) (UL L 108, str. 33) in uvodne izjave 26 ter členov 16 in 17 Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (UL L 108, str. 51) – Nacionalna zakonodaja, v skladu s katero je dobaviteljem telekomunikacijskih storitev prepovedano pogojevati sklenitev pogodbe o opravljanju storitev z nakupom neke druge storitve – Pogojevanje sklenitve pogodbe za opravljanje storitev širokopasovnega dostopa do interneta s sklenitvijo pogodbe o opravljanju telefonskih storitev

      Izrek

   Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) in Direktivo 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, kakršen je člen 57(1), točka 1, zakona o telekomunikacijah (ustawa – Prawo telekomunikacyjne) z dne 16. julija 2004 v različici, ki se uporablja za dejansko stanje v postopku v glavni stvari, ki prepoveduje, da bi se sklenitev pogodbe o zagotavljanju storitev pogojevala s tem, da končni uporabnik sklene tudi pogodbo o zagotavljanju drugih storitev.
   Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) pa je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki razen nekaterih izjem in brez upoštevanja posebnih okoliščin posameznega primera prepoveduje vsako vezano ponudbo prodajalca potrošniku.

      (1)  UL C 69, 21.3.2009.


title: Zadeva T-179/17: Tožba, vložena 17. marca 2017 – Laboratoire Nuxe/EUIPO – Camille in Tariot (NYOUX)

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/59

         Tožba, vložena 17. marca 2017 – Laboratoire Nuxe/EUIPO – Camille in Tariot (NYOUX)
   (Zadeva T-179/17)
   (2017/C 144/80)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Laboratoire Nuxe (Pariz, Francija) (zastopnika: P. Wilhelm in J. Roux, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Elisabeth Camille (Alicante, Španija), Jean Yves Tariot (Alicante, Španija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije, ki vsebuje besedni element „NYOUX“ – zahteva za registracijo št. 12 931 739

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 16. januarja 2017 v zadevi R 718/2016-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-108/08 P: Sklep predsednika Sodišča z dne 22. aprila 2008 – Portela & Companhia, SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Juan Torrens Cuadrado, Josep Gilbert Sanz

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/38

         Sklep predsednika Sodišča z dne 22. aprila 2008 – Portela & Companhia, SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Juan Torrens Cuadrado, Josep Gilbert Sanz
   (Zadeva C-108/08 P) (1)

   (2008/C 209/64)

      Jezik postopka: portugalščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 158, 21.6.2008.


title: Zadeva T-505/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. aprila 2013 – Höganäs proti UUNT – Haynes (ASTALOY) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti ASTALOY — Prejšnja besedna znamka Skupnosti HASTELLOY — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 — Soobstoj znamk)

text:
               25.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 147/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 10. aprila 2013 – Höganäs proti UUNT – Haynes (ASTALOY)
   (Zadeva T-505/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti ASTALOY - Prejšnja besedna znamka Skupnosti HASTELLOY - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 - Soobstoj znamk)
   2013/C 147/27
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Höganäs AB (Höganäs, Švedska) (zastopnik: L.-E. Ström, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Haynes International, Inc. (Kokomo, Indiana, Združene države) (zastopnika: E. Armijo Chávarri in A. Castán Pérez-Gómez, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 18. avgusta 2010 (zadeva R 1530/2009-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Haynes International, Inc. in Höganäs AB.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Höganäs AB se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 346, 18.12.2010.


title: Zadeva C-170/09: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 25. februarja 2010 – Evropska komisija proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2005/60/ES — Pranje denarja in financiranje terorizma — Neprenos v predpisanem roku)

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/8

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 25. februarja 2010 – Evropska komisija proti Francoski republiki
   (Zadeva C-170/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2005/60/ES - Pranje denarja in financiranje terorizma - Neprenos v predpisanem roku)
   2010/C 100/11
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: V. Peere in P. Dejmek, zastopnika)

      Tožena stranka: Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in B. Messmer, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje v predpisanem roku vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/60/ES z dne 26. oktobra 2005 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma (UL L 309, str. 15).

      Izrek

               1.

               Francoska republika s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/60/ES z dne 26. oktobra 2005 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi te direktive.

               2.

               Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 153, 4.7.2009.


title: Zadeva T-545/08: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2009 — Thoss proti Računskemu sodišču ( Ničnostna tožba — Tožbeni rok — Zamuda — Neobstoj opravičljive zmote — Očitna nedopustnost )

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/32

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2009 — Thoss proti Računskemu sodišču
   (Zadeva T-545/08) (1)

   („Ničnostna tožba - Tožbeni rok - Zamuda - Neobstoj opravičljive zmote - Očitna nedopustnost“)
   2009/C 220/68
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Thérèse Nicole Thoss (Dommeldange, Luksemburg) (zastopnik: P. Goergen, odvetnik)

      Tožena stranka: Računsko sodišče Evropskih skupnosti (zastopnika: T. Kennedy in J.-M. Stenier, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe Računskega sodišča z dne 20. marca 2006 o zavrnitvi vdovske pokojnine, in sicer ker pogoj petih let zakonske zveze v trenutku smrti ni izpolnjen (zadeva, vpisana pod opravilno številko F-46/08 in poslana Sodišču za uslužbence).

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2)

               Thérèse Nicole Thoss se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 171, 5.7.2008 (prej zadeva F-46/08).


title: Zadeva T-36/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. januarja 2016 – Hispasat/Komisija (Državne pomoči — Digitalna televizija — Pomoč za uvedbo digitalne prizemne televizije na oddaljenih in manj urbaniziranih območjih Kastilije in Manče — Sklep o razglasitvi nezdružljivosti pomoči z notranjim trgom — Popravek tega sklepa po vložitvi tožbe — Ustavitev postopka)

text:
               29.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 111/25

         Sklep Splošnega sodišča z dne 14. januarja 2016 – Hispasat/Komisija
   (Zadeva T-36/15) (1)

   ((Državne pomoči - Digitalna televizija - Pomoč za uvedbo digitalne prizemne televizije na oddaljenih in manj urbaniziranih območjih Kastilije in Manče - Sklep o razglasitvi nezdružljivosti pomoči z notranjim trgom - Popravek tega sklepa po vložitvi tožbe - Ustavitev postopka))
   (2016/C 111/30)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Hispasat, SA (Madrid, Španija) (zastopniki: sprva J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo in A. Balcells Cartagena, nato J. Buendía Sierra in A. Lamadrid de Pablo, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: É. Gippini Fournier, P. Němečková in B. Stromsky, agenti)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije C (2014) 6846 final z dne 1. oktobra 2014 v zvezi z državno pomočjo SA.27408 (C 24/2010) (ex NN 37/2010, ex CP 19/2009), ki so jo dodelili organi Kastilije in Manče za uvedbo digitalne prizemne televizije na oddaljenih in manj urbaniziranih območjih Kastilije in Manče.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Postopek v zvezi s predlogom za intervencijo, ki ga je vložila SES Astra, se ustavi.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške Hispasat, SA.

      (1)  UL C 89, 16.3.2015.


title: Zadeva C-279/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kammergerichts Berlin (Nemčija) 22. julija 2009 – DEB Deutsche Energiehandels- und Beratungsgesellschaft mbH proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/31

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kammergerichts Berlin (Nemčija) 22. julija 2009 – DEB Deutsche Energiehandels- und Beratungsgesellschaft mbH proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-279/09)
   2009/C 267/54
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Kammergerichts Berlin

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: DEB Deutsche Energiehandels- und Beratungsgesellschaft mbH

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Sodišču ES se v skladu s členom 234 ES v predhodno odločanje predloži to vprašanje:
   Ali glede na to, da pridobitev odškodnine v skladu z načeli odškodninskega zahtevka na podlagi prava Skupnosti iz naslova odškodninske odgovornosti države ne sme biti dejansko onemogočena ali pa vsaj prekomerno otežena zaradi načina, kako države članice na nacionalni ravni oblikujejo predpostavke za odškodninsko odgovornost in postopek za uveljavljanje odškodninskega zahtevka na podlagi prava Skupnosti iz naslova odškodninske odgovornosti države, obstajajo pomisleki zoper nacionalno ureditev, v skladu s katero je sodno uveljavljanje odvisno od plačila predujma stroškov in se pravni osebi, ki ne more dati tega predujma, ne sme odobriti brezplačne pravne pomoči?


title: Zadeva C-575/11: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 27. junija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias – Grčija) – Eleftherios-Themistoklis Nasiopoulos proti Ypourgos Ygeias & Pronoias (Priznavanje diplom in nazivov — Direktiva 2005/36/ES — Poklic fizioterapevta — Delno in omejeno priznavanje poklicnih kvalifikacij — Člen 49 PDEU)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/15

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 27. junija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias – Grčija) – Eleftherios-Themistoklis Nasiopoulos proti Ypourgos Ygeias & Pronoias
   (Zadeva C-575/11) (1)

   (Priznavanje diplom in nazivov - Direktiva 2005/36/ES - Poklic fizioterapevta - Delno in omejeno priznavanje poklicnih kvalifikacij - Člen 49 PDEU)
   2013/C 225/24
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Symvoulio tis Epikrateias

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Eleftherios-Themistoklis Nasiopoulos

      Tožena stranka: Ypourgos Ygeias & Pronoias

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Symvoulio tis Epikrateias – Razlaga člena 49 PDEU, Direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta (89/48/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 337) in Direktive Sveta 92/51/EGS z dne 18. junija 1992 o drugem splošnem sistemu priznavanja strokovne izobrazbe in usposabljanja, ki dopolnjuje Direktivo 89/48/EGS (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 2, str. 47) – Zavrnitev izdaje dovoljenja za dostop do reguliranega poklica fizioterapevta v državi članici gostiteljici enemu izmed njenih državljanov, ki nima diplome za opravljanje tega poklica v smislu člena 1(a) Direktive 92/51/EGS, vendar pa ima kvalifikacije za opravljanje podobnega poklica, ki je priznan v drugi državi članici – Možnost delnega dostopa, ki bi bil omejen na nekatere dejavnosti, ki se opravljajo v okviru tega poklica

      Izrek

   Člen 49 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki državljanu države članice gostiteljice, ki je v drugi državi članici pridobil naziv, kot je maser – hidroterapevt, ki mu omogoča, da v tej drugi državi članici opravlja del dejavnosti, ki jih zajema poklic fizioterapevta, preprečuje delni dostop do poklica fizioterapevta, ki je v državi članici gostiteljici reguliran poklic, če so razlike med področji dejavnosti tako velike, da bi moral za dostop do poklica fizioterapevta dejansko opraviti celotno izobraževanje ali usposabljanje. Naloga nacionalnega sodišča je, da ugotovi, ali je to tako.

      (1)  UL C 25, 28.1.2012.


title: Zadeva C-269/10: Sklep predsednika Sodišča z dne 15. februarja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal administratif de Montreuil – Francija) – Accor Services France proti Le Chèque Déjeuner CCR, Etablissement Public de Santé de Ville-Evrard

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/27

         Sklep predsednika Sodišča z dne 15. februarja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal administratif de Montreuil – Francija) – Accor Services France proti Le Chèque Déjeuner CCR, Etablissement Public de Santé de Ville-Evrard
   (Zadeva C-269/10) (1)

   2011/C 252/55
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 221, 14.8.2010.


title: Zadeva C-293/10: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 26. maja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht Innsbruck – Avstrija) – Gebhard Stark proti DAS Österreichische Allgemeine Rechtsschutzversicherung AG (Zavarovanje stroškov postopka — Direktiva 87/344/EGS — Člen 4(1) — Zavarovančeva prosta izbira odvetnika — Omejitev povračila stroškov, povezanih s pravnim zastopanjem zavarovanca — Povračilo, omejeno na znesek, ki ga zahteva odvetnik s sedežem na območju pristojnega prvostopenjskega sodišča)

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/6

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 26. maja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht Innsbruck – Avstrija) – Gebhard Stark proti DAS Österreichische Allgemeine Rechtsschutzversicherung AG
   (Zadeva C-293/10) (1)

   (Zavarovanje stroškov postopka - Direktiva 87/344/EGS - Člen 4(1) - Zavarovančeva prosta izbira odvetnika - Omejitev povračila stroškov, povezanih s pravnim zastopanjem zavarovanca - Povračilo, omejeno na znesek, ki ga zahteva odvetnik s sedežem na območju pristojnega prvostopenjskega sodišča)
   2011/C 211/08
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landesgericht Innsbruck

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Gebhard Stark

      Tožena stranka: DAS Österreichische Allgemeine Rechtsschutzversicherung AG

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Landesgericht Innsbruck – Razlaga člena 4(1) Direktive Sveta z dne 22. junija 1987 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o zavarovanju stroškov postopka (87/344/EGS) (UL L 185, str. 77) –Zavarovalna pogodba, ki v skladu z nacionalno ureditvijo določa, da mora zavarovanec, ki sklene zavarovanje stroškov postopka, izbrati odvetnika, ki ima pisarno v kraju sedeža pristojnega sodišča

      Izrek

   Člen 4(1) Direktive Sveta z dne 22. junija 1987 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o zavarovanju stroškov postopka (87/344/EGS) je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni določbi, v skladu s katero se je mogoče dogovoriti, da lahko zavarovanec, ki sklene zavarovanje stroškov postopka, za svoje zastopanje v sodnem ali upravnem postopku izbere le osebo, ki je za to poklicno usposobljena in ima pisarno v kraju sedeža sodišča ali upravnega organa, ki je pristojen na prvi stopnji, če – da se svobodi zavarovanca, da si izbere osebo, ki jo pooblasti za zastopanje, ne bi odvzelo bistvo – se ta omejitev nanaša zgolj na obseg, v katerem zavarovatelj, ki sklepa zavarovanje stroškov postopka, krije stroške, povezane s posredovanjem zastopnika, in če je nadomestilo, ki ga ta zavarovatelj izplača, zadostno, kar pa preveri predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 274, 9.10.2010.


title: Zadeva T-275/11: Tožba, vložena 27. maja 2011 – TF1 proti Komisiji

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/32

         Tožba, vložena 27. maja 2011 – TF1 proti Komisiji
   (Zadeva T-275/11)
   2011/C 232/58
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Télévision française 1 (TF1) (Boulogne Billancourt, Francija) (zastopnika: J.-P. Hordies in C. Smits, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugodi njeni tožbi kot dopustni in utemeljeni;

               —

               na podlagi ukrepov procesnega vodstva, v skladu s členom 64(3)(d) Poslovnika Splošnega sodišča, odredi predložitev dokumentov, ki jih je Komisija uporabila za ugotovitev, da je javno financiranje sorazmerno in pregledno, in sicer: poročil o izvedbi členov 2 in 3 odloka glede poslovnih let 2007 in 2008, osnutka poročila iz člena 2 za leto 2009 in zaupne različice izpodbijanega sklepa;

               —

               Komisiji naloži plačilo celotnih stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   S to tožbo se poskuša doseči razveljavitev Sklepa Komisije 2011/140/EU z dne 20. julija 2010, s katerim je bila državna pomoč v obliki letne proračunske pomoči, ki jo francoski organi nameravajo dodeliti skupini France Télévisions, razglašena za združljivo s skupnim trgom.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na napačno razlago povezave med novimi davki, določenimi v okviru reforme javnih avdiovizualnih medijev, in financiranjem skupine France Télévisions. Tožeča stranka navaja indice, na podlagi katerih naj bi bilo mogoče ugotoviti, da nujno obstaja povezava med, po eni strani, davkom na oglasna sporočila in davkom na elektronske komunikacije ter, po drugi strani, proračunskimi pomočmi, izplačanimi skupini France Télévisions, tako s pravnega vidika, glede na vse upoštevne nacionalne predpise, kot tudi z gospodarskega vidika, glede na mehanizem določitve zneska pomoči, stopnjo davka in njegovo dejansko uporabo.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na tveganje prekomernega nadomestila, povezano z mehanizmom financiranja skupine France Télévisions. Tožeča stranka Komisiji očita, prvič, da ker ni imela dostopa do več upravnih dokumentov, ni mogla koristno izvršiti svoje pravice do pravnega sredstva in, drugič, da je Komisija napačno razlagala člen 106(2) PDEU s tem, da pri analizi zakonitosti spornega ukrepa ni upoštevala pogoja gospodarske učinkovitosti pri opravljanju javne službe.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na neupoštevanje drugih pravil PDEU in sekundarne zakonodaje. Tožeča stranka navaja, prvič, da je davek na elektronske komunikacije v nasprotju s členom 110 PDEU, drugič, da sporni davki pomenijo omejitev svobode opravljanja storitev in svobode ustanavljanja, saj kopičenje posebnih davkov v sektorjih radiotelevizije in telekomunikacij močno omejuje možnost gospodarskih subjektov, ki delujejo na področju radiotelevizije in telekomunikacij, da izvajajo svoje gospodarske dejavnosti v Franciji, in tretjič, da je sporni ukrep v nasprotju z Direktivo 2002/20 z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev, saj določa davek za telekomunikacijske operaterje, ki ne spoštujejo pogojev iz direktive.


title: Zadeva T-37/02: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 8. februarja 2007 — Banca Sanpaolo Imi proti Komisiji

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/53

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 8. februarja 2007 — Banca Sanpaolo Imi proti Komisiji
   (Zadeva T-37/02) (1)

   (2007/C 82/109)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik četrtega razširjenega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 109, 4.5.2002.


title: Zadeva F-137/07: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 6. maja 2009 — Sergio in drugi proti Komisiji (Javni uslužbenci — Pravice in obveznosti — Sindikalna svoboda — Protokol k sporazumu med Komisijo in sindikalnimi in strokovnimi organizacijami — Posamične odločbe na podlagi protokola o napotitvi/oprostitvi opravljanja nalog — Akt, ki vsebuje očitke — Procesno upravičenje — Uradnik, ki ukrepa v svojem imenu in ne v imenu sindikalne organizacije — Nedopustnost — Vročitev odločbe o zavrnitvi pritožbe odvetniku tožečih strank — Začetek teka roka za vložitev tožbe)

text:
               15.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/34

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 6. maja 2009 — Sergio in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-137/07) (1)

   (Javni uslužbenci - Pravice in obveznosti - Sindikalna svoboda - Protokol k sporazumu med Komisijo in sindikalnimi in strokovnimi organizacijami - Posamične odločbe na podlagi protokola o napotitvi/oprostitvi opravljanja nalog - Akt, ki vsebuje očitke - Procesno upravičenje - Uradnik, ki ukrepa v svojem imenu in ne v imenu sindikalne organizacije - Nedopustnost - Vročitev odločbe o zavrnitvi pritožbe odvetniku tožečih strank - Začetek teka roka za vložitev tožbe)
   2009/C 193/56
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Giovanni Sergio (Bruselj, Belgija) in drugi (zastopnik: M. Lucas, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in B. Eggers, zastopnika)

      Predmet zadeve

   Javni uslužbenci — Razglasitev ničnosti „Protokola k sporazumu med sindikalnimi in strokovnimi organizacijami (SSO) in generalnim direktoratom za kadrovske in upravne zadeve (DG ADMIN)“, kot tudi odločb Organa, pristojnega za imenovanja (OPI), ki so bile potrjene s protokolom z dne 19. decembra 2006, in odločbe z dne 14. novembra 2006 — Odškodninski zahtevek v višini simboličnega eura

      Izrek sodbe

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Sergiu, Blanchardu, Marquez-Garcii, Scheuerju in Wurzlerju se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 79, 29.3.2008, str. 37.