title: Zadeva F-24/07: Tožba, vložena 15. marca 2007 – Lafleur-Tighe proti Komisiji

text:
               26.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 117/36

         Tožba, vložena 15. marca 2007 – Lafleur-Tighe proti Komisiji
   (Zadeva F-24/07)
   (2007/C 117/56)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Virgine Lafleur-Tighe (Makati, Filipini) (zastopnika: S. Rodrigues in C. Bernard-Glanz, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba organa, pristojnega za imenovanje (OPI) o razvrstitvi tožeče stranke v naziv 13, plačilni razred 1, na dan njene zaposlitve kot začasne uslužbenke, kot sledi iz pogodbe o zaposlitvi, podpisane 22. decembra 2005, naj se razglasi za nično;

               —

               OPI naj se opozori na učinke, ki jih ima razglasitev ničnosti izpodbijane odločbe in zlasti na upoštevanje delovnih izkušenj tožeče stranke od 16. novembra 1993, datuma pridobitve njene diplome in njene razvrstitve v naziv 14, z retroaktvnim učinkom z dne 22. decembra 2005;

               —

               tožena stranka naj nosi svoje stroške.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka poleg sklicevanja na tožbene razloge, ki so zelo podobni tistim, na katere se je sklicevala že v zadevi F-135/06 (1), zatrjuje zlasti kršitev načela prostega pretoka diplom in poklicnih kvalifikacij.

      (1)  UL C 236, 30.12.2006, str. 87.


title: Zadeva T-352/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. julija 2015 – The Smiley Company/UUNT – The Swatch Group Management Services (HAPPY TIME) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti HAPPY TIME — Prejšnja mednarodna besedna znamka HAPPY HOURS — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) što207/2009)

text:
               14.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 302/51

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. julija 2015 – The Smiley Company/UUNT – The Swatch Group Management Services (HAPPY TIME)
   (Zadeva T-352/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti HAPPY TIME - Prejšnja mednarodna besedna znamka HAPPY HOURS - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) što207/2009))
   (2015/C 302/66)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: The Smiley Company SPRL (Bruselj, Belgija) (zastopnikI: I.-M. Helbig, P. Hansmersmann in S. Rengshausen, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri UUNT: The Swatch Group Management Services AG (Biel, Švica)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 6. februarja 2014 (zadeva R 1497/2013-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama The Swatch Group Management Services AG in The Smiley Company SPRL.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               The Smiley Company SPRL se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 245, 28.7.2014.


title: Zadeva T-518/15: Tožba, vložena 2. septembra 2015 – Francija/Komisija

text:
               26.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 354/50

         Tožba, vložena 2. septembra 2015 – Francija/Komisija
   (Zadeva T-518/15)
   (2015/C 354/61)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Francoska republika (zastopniki: G. De Bergues, D. Colas, R. Coesme in A. Daly, agenti)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Komisije C(2015) 4076 final z dne 22. junija 2015 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije razglasi za ničen v delu, v katerem iz financiranja Unije izključuje odhodke Francoske republike v okviru pomoči v obliki kompenzacijske odškodnine zaradi naravnih ovir in kmetijsko-okoljske pašne premije, ki sta se nanašali na os 2 programa za razvoj podeželja, iz naslova proračunskih let 2011, 2012 in 2013 za znesek pomoči, ki so bile izplačane za zahtevke, vložene v tržnih letih 2011, 2012 in 2013;

               —

               podredno, ta sklep razglasi za ničen v delu, v katerem so v osnovo za pavšalni popravek vključeni odhodki v zvezi z ovcami in kozami, ki niso bili predmet zahtevka za pomoč za živali;

               —

               še bolj podredno, ta sklep razglasi za ničen v delu, v katerem je bil v njem uporabljen pavšalni popravek, povečan za 10 % iz razloga, da je bila nepravilnost, ki se očita francoskim organom na področju štetja živali, ponavljajoča;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 4(1), 10(1) in 14(2) Uredbe (EU) št. 65/2011 (1) ter člena 11(1) Uredbe (EU) št. 885/2006 (2), ker je Komisija menila, da tožeča stranka ni izpolnila obveznosti na področju nadzora gostote živali s tem, da ni izvedla štetja živali med kontrolami na kraju samem in da živali niso bile predmet verjetnostnega izračuna med kontrolami na kraju samem.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: podredno, Komisija je v spornem sklepu v osnovo za pavšalni popravek nezakonito vključila odhodke v zvezi z ovcami in kozami, ki niso bili predmet zahtevka za pomoč za živali.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: še bolj podredno, kršitev pravil iz Priloge 2 k dokumentu VI/5330/97 (3) in iz Sporočila AGRI/60637/2006 (4), ker je Komisija uporabila pavšalni popravek, povečan za 10 % iz razloga, da je bila nepravilnost, ki se očita francoskim organom na področju štetja živali, ponavljajoča.

      (1)  Uredba Komisije (EU) št. 65/2011 z dne 27. januarja 2011 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 glede izvajanja kontrolnih postopkov in navzkrižne skladnosti v zvezi z ukrepi podpore za razvoj podeželja (UL L 25, str. 8).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 885/2006 z dne 21. junija 2006 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005 glede akreditacije plačilnih agencij in drugih organov ter potrditve obračunov Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) (UL L 171, str. 90).

      (3)  Dokument Komisije št. VI/5330/97 z dne 23. decembra 1997, naslovljen „Smernice v zvezi z izračunom finančnih posledic ob pripravi odločbe o potrditvi obračuna Jamstvenega oddelka EKUJS“.

      (4)  Sporočilo Komisije št. AGRI/60637/2006 final o Komisijini obravnavi primerov ponavljajočih se pomanjkljivosti nadzornih sistemov v okviru potrditve obračuna jamstvenega oddelka EKUJS.


title: Zadeva C-141/07: Tožba, vložena 9. marca 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               26.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 117/15

         Tožba, vložena 9. marca 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-141/07)
   (2007/C 117/24)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Zvezna republika Nemčija je s tem, da je v členu 14(5) in (6) Zakona o lekarnah (Apothekengesetz) določila kumulativne zahteve v zvezi s pogodbo o dobavi zdravil, ki vodijo do tega, da je redna oskrba bolnišnice z zdravili iz lekarn iz drugih držav članic dejansko onemogočena, kršila obveznosti iz členov 28 in 30 ES.

               —

               Zvezni republiki Nemčiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve vse količinske omejitve
   Člen 28 ES med državami članicami prepoveduje vse količinske omejitve pri uvozu in vse ukrepe z enakim učinkom. Vsak trgovinski režim držav članic, ki bi lahko neposredno ali posredno, dejansko ali potencialno, oviral trgovino v Skupnosti, pomeni oviro vsak ukrep, je kot ukrep z enakim učinkom treba obravnavati kot količinsko omejitev. Dejstvo, da je ureditev dobave zdravil ob trenutnem stanju prava Skupnosti usklajena le delno, držav članic ne oprošča obveznosti, da upoštevajo določbe o prostem pretoku blaga.
   V skladu s členom 14 nemškega Zakona o lekarnah imajo po mnenju tožeče stranke nemške bolnišnice možnost, da namesto, da bi uredile lastno bolnišnično lekarno, oskrbo z zdravili izvajajo prek zunanje lekarne. Vendar pa so v tej določbi v zvezi s pogodbo o dobavi zdravil določene take kumulativne zahteve, ki so privedle do tega, da je bila redna oskrba bolnišnice prek lekarn iz drugih držav članic dejansko onemogočena, ker lahko določene predpisane dele pogodbe izpolnijo le lekarne, ki se nahajajo v okolici bolnišnice, ki jo je treba oskrbovati.
   V skladu z ustaljeno prakso Sodišča za nacionalne določbe, ki omejujejo ali prepovedujejo določene načine prodaje, ne velja člen 28 ES, če sta izpolnjeni dve predpostavki: najprej, če zadevne določbe veljajo za vse prizadete gospodarske udeležence, ki svojo dejavnost opravljajo v tujini, in drugič, če pravno in dejansko na enak način zadevajo prodajo domačih izdelkov in izdelkov iz drugih držav članic. V obravnavanem primeru pa je izpolnjena samo prva predpostavka, saj domači in tuji izdelki zaradi dejstva, da vse zakonsko prepisane dele pogodbe izvrši en sam ponudnik, pravno in dejansko niso prizadeti na enak način. Ta ureditev dostop do trga glede blaga iz drugih držav članic omejuje bolj kot glede domačih izdelkov. Pri tem v skladu s sodno prakso Sodišča ni pomembno, ali se domače lekarne, ki se ne nahajajo v bližini bolnišnice, soočajo z istim problemom. Državni ukrep je namreč mogoče opredeliti kot omejitev trgovine med državami tudi takrat, kadar ne daje ugodnosti vsem domačim izdelkom in ne zapostavlja smo uvoženih, temveč tudi domače izdelke.
   Omejitve blagovnega prometa v Skupnosti lahko utemeljujejo nujni razlogi v splošnem interesu, zlasti zahteve javne varnosti ali varovanja zdravja. Pri tem se morajo zadevne nacionalne ureditve izkazati za primerne, nujne in sorazmerne. V obravnavanem primeru pa zakonsko določena izvršitev vseh navedenih sestavnih delov pogodbe iz razlogov varovanja zdravja ni nujna. Nasprotno bi moralo biti mogoče, da lekarna, ki je v večji oddaljenosti od bolnišnice, ki jo je treba oskrbovati, in ki ima sedež v drugi državi članici, prevzame redno dobavo zdravil.


title: Zadeva T-365/13: Tožba, vložena 12. julija 2013 – Republika Litva proti Evropski komisiji

text:
               28.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 284/3

         Tožba, vložena 12. julija 2013 – Republika Litva proti Evropski komisiji
   (Zadeva T-365/13)
   2013/C 284/03
   Jezik postopka: litvanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Republika Litva (zastopnika: D. Kriaučiūnas and R. Krasuckaitė)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da je Sklep Evropske komisije št. C(2013) 2436 final z dne 2. maja 2013 ničen v delu, v katerem se nanaša na Republiko Litvo in zavrača financiranje posebnih stroškov EKSRP, ki so nastali Republiki Litvi;

               2.

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja pet tožbenih razlogov.
   S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je Komisija s tem, da je sprejela izpodbijan sklep, kršila člen 10 in 15 Uredbe (ES) št. 1975/2006 (1) in člen 48 Uredbe (ES) št. 1974/2006 (2), ker s tem, da je zahtevala, da se pretirani pregled (na kraju samem) opravi, če so merila (gostota rejnih živali) za ukrep podpore, ki se nanaša na naravne hibe, primerna, ni upoštevala diskrecijske pravice držav članic, ki je določena s to določbo, da izberejo merila in metode pregledov, ki se opravijo, ter trditev litijskih organov glede učinkovitosti in funkcionalnosti izbrane metode pregleda.
   Z drugim tožbenim razlogom tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija kršila člen 31(2) Uredbe (ES) št. 1290/2005 (3) in načelo sorazmernosti s tem, da je, ne da bi dokazala veliko tveganje za sklad, neupravičeno uporabila 5–odstotno finančno korekcijo na podlagi očitno nepravilnega pregleda v okviru merila gostote rejnih živali. Komisija bi morala v skladu z zahtevami, določenimi v členu 31(2) Uredbe (ES) št. 1290/2005, sprejeti finančne korekcije, ki so sorazmerne z ugotovljenimi kršitvami in tveganji za proračun Evropske unije. Spremembe, navedene v izpodbijanem sklepu, so večje od tistega, kar je primerno in potrebno za namene varstva proračunskih interesov Evropske unije.
   S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je Komisija s tem, da je ravnala na podlagi napačne razlage člena 14(2) Uredbe (ES) št. 1975/2006 in člena 48(1) Uredbe (ES) št. 1974/2006 ter kršila člen 29 Uredbe (ES) št. 796/2004 (4), neupravičeno naložila 2-odstotno finančno spremembo na podlagi tega, da je bilo med pregledom na kraju samem, ki je namenjen spremljanju izpolnjevanja obveznosti, nepregledanim 100 % parcel.
   S četrtim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da je Komisija s tem, da je sprejela izpodbijani sklep, kršila člen 10(2) Uredbe (ES) št. 1975/2006, ker s tem, da je predlagala, da se opravi neučinkovit pregled uporabe gnojil (upravni pregled), ni upoštevala diskrecijske pravice držav članic, ki je določena s to določbo, da izberejo merila in metode pregledov, ki se opravijo, ter trditev litijskih organov glede učinkovitosti in funkcionalnosti izbrane metode pregleda (vizualna metoda).
   Spetim tožbenim razlogom tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija kršila člen 31(2) Uredbe (ES) št. 1290/2005 in načelo sorazmernosti s tem, da je, ne da bi dokazala veliko tveganje za sklad, neupravičeno uporabila 5–odstotno finančno korekcijo na podlagi očitno nepravilnega pregleda v okviru merila gnojim. Komisija bi morala v skladu z zahtevami, določenimi v členu 31(2) Uredbe (ES) št. 1290/2005, sprejeti finančne korekcije, ki so sorazmerne z ugotovljenimi kršitvami in tveganji za proračun Evropske unije. Spremembe, navedene v izpodbijanem sklepu, so večje od tistega, kar je primerno in potrebno za namene varstva proračunskih interesov Evropske unije.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 1975/2006 z dne 7. decembra 2006 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 glede izvajanja kontrolnih postopkov in navzkrižne skladnosti v zvezi z ukrepi podpore za razvoj podeželja (UL 2006 L 368, str. 74).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 1974/2006 z dne 15. decembra 2006 o podrobnih pravilih glede uporabe Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) (UL 2006 L 368, str. 15).

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 o financiranju skupne kmetijske politike (UL 2005 L 209, str. 1).

      (4)  Uredba Komisije (ES) št. 796/2004 z dne 21. aprila 2004 o podrobnih pravilih za izvajanje navzkrižne skladnosti, modulacije in integriranega administrativnega in kontrolnega sistema, predvidenih z Uredbo Sveta (ES) št. 1782/2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike ter o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete (UL 2004 L 141, str. 18).


title: Zadeva T-296/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. junija 2015 – Health Food Manufacturers’ Association in drugi/Komisija („Varstvo potrošnikov — Uredba (EU) št. 432/2012 — Zdravstvene trditve na živilih — Ničnostna tožba — Predpis, ki ne zajema izvedbenih ukrepov — Neposredno nanašanje — Dopustnost — Kršitev členov 13 in 28 Uredbe (ES) št. 1924/2006 — Načelo dobrega upravljanja — Prepoved diskriminacije — Napačna ocenjevalna merila — Uredba št. 1924/2006 — Ugovor nezakonitosti — Pravica do izjave — Pravna varnost — Nerazumno prehodno obdobje — Seznam trditev, katerih uporaba je začasno prekinjena“)

text:
               27.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/14

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. junija 2015 – Health Food Manufacturers’ Association in drugi/Komisija
   (Zadeva T-296/12) (1)

   ((„Varstvo potrošnikov - Uredba (EU) št. 432/2012 - Zdravstvene trditve na živilih - Ničnostna tožba - Predpis, ki ne zajema izvedbenih ukrepov - Neposredno nanašanje - Dopustnost - Kršitev členov 13 in 28 Uredbe (ES) št. 1924/2006 - Načelo dobrega upravljanja - Prepoved diskriminacije - Napačna ocenjevalna merila - Uredba št. 1924/2006 - Ugovor nezakonitosti - Pravica do izjave - Pravna varnost - Nerazumno prehodno obdobje - Seznam trditev, katerih uporaba je začasno prekinjena“))
   (2015/C 245/17)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: The Health Food Manufacturers’ Association (East Molesey, Združeno kraljestvo); Quest Vitamins Ltd (Birmingham, Združeno kraljestvo); Natures Aid Ltd (Kirkham, Združeno kraljestvo); Natuur-& gezondheidsProducten Nederland (Ermelo, Nizozemska); in New Care Supplements BV (Oisterwijk, Nizozemska) (zastopniki: B. Kelly in G. Castle, solicitors, in P. Bogaert, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Flynn in S. Grünheid, zastopnika)

      Intervenienti v podporo tožečim strankam: FederSalus (Rim, Italija); Medestea biotech SpA (Torino, Italija); in Naturando Srl (Osio Sotto, Italija) (zastopnika: E. Valenti in D. Letizia, odvetnika)

      Intervenienti v podporo toženi stranki: Francoska republika (zastopniki: sprva D. Colas in S. Menez, nato D. Colas in S. Ghiandoni, zastopniki); Evropski parlament (zastopnika: J. Rodrigues in L. Visaggio, zastopnika); Svet Evropske unije (zastopnika: I. Šulce in M. Moore, zastopnika); in Evropske potrošniške organizacije (BEUC) (Bruselj, Belgija) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (EU) št. 432/2012 z dne 16. maja 2012 o seznamu dovoljenih zdravstvenih trditev na živilih, razen trditev, ki se nanašajo na zmanjšanje tveganja za nastanek bolezni ter na razvoj in zdravje otrok (UL L 136, str. 1) in domnevne odločbe Komisije, s katero je bil sestavljen seznam zdravstvenih trditev, „katerih uporaba je začasno prekinjena“.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               The Health Food Manufacturers’ Association, Quest Vitamins Ltd, Natures Aid Ltd, Natuur-& gezondheidsProducten Nederland in New Care Supplements B V se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov Evropske komisije.

               3.

               Francoska republika, Evropski parlament, Svet Evropske unije, Evropska potrošniška organizacija (BEUC), FederSalus, Medestea biotech SpA in Naturando Srl nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 250, 18.8.2012.


title: Zadeva T-751/15: Tožba, vložena 21. decembra 2015 – Contact Software/Komisija

text:
               22.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 68/39

         Tožba, vložena 21. decembra 2015 – Contact Software/Komisija
   (Zadeva T-751/15)
   (2016/C 068/50)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Contact Software GmbH (Bremen, Nemčija) (zastopniki: J.-M. Schultze, S. Pautke in C. Ehlenz)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep C(2015) 7006 final v zadevi AT.39846 – CONTACT/Dassault & PTC z dne 9. oktobra 2015 razglasi za ničen;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v predloženi tožbi predlaga, naj se sklep C(2015) 7006 final v zadevi AT.39846 – CONTACT/Dassault & PTC z dne 9. oktobra 2015, s katerim je bila na podlagi člena 7(2) Uredbe (ES) št. 773/2004 (1) zavrnjena pritožba tožnice z dne 18. novembra 2010, razglasi za ničen.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: pomanjkljiva opredelitev upoštevnih trgov

                           —

                           Tožeča stranka navaja, da je tožena stranka pri razlagi in uporabi člena 102 PDEU napačno uporabila pravo in storila očitno napako pri presoji, ker ni sledila navedbam in argumentom tožeče stranke, da je treba upoštevne trge opredeliti ožje, tako da, prvič, trg vsakega posameznega ponudnika s „Computer Aided Design“ (v nadaljevanju: CAD programska oprema) ali vsaj s High-End-CAD programsko opremo, namenjeno proizvajalcem in dobaviteljem avtomobilov, in, drugič, trg za informacijske vmesnike CAD programske opreme vsakega posameznega ponudnika prestavljajo ločene trge.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 102 PDEU

                           —

                           Poleg tega naj bi tožena stranka očitno napačno presodila prevladujoči položaj zadevnih podjetij, ker je svojo presojo, kot je navedeno zgoraj, oprla predvsem na napačno opredelitev trgov.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve

                           —

                           Tožeča stranka v okviru tretjega tožbenega razloga navaja očitek, da zavrnitev njene tožbe ni bila dovolj obrazložena.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji

                           —

                           Tožeča stranka v četrtem tožbenem razlogu navaja, da je očitno napačen zaključek tožene stranke, da z vidika interesa Skupnosti ni zadostnih razlogov za nadaljevanje preiskave morebitne kršitve člena 102 PDEU.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 773/2004 z dne 7. aprila 2004 v zvezi z vodenjem postopkov Komisije v skladu s členoma 81 in 82 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 3, str. 81).


title: Zadeva T-225/14: Tožba, vložena 11. aprila 2014 – iNET24 Holding proti UUNT (IDIRECT24)

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/36

         Tožba, vložena 11. aprila 2014 – iNET24 Holding proti UUNT (IDIRECT24)
   (Zadeva T-225/14)
   2014/C 184/58
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: iNET24 Holding AG (Feusisberg, Švica) (zastopniki: S. Kirschstein-Freund, B. Breitinger in V. Dalichau, zastopniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga

   Tožeča stranka predlaga, naj se

               —

               odločba petega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 4. februarja 2014 v zadevi R 1867/2013-5 razveljavi;

               —

               stroški naložijo toženi stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: poimenovanje Evropske unije za mendarodno registracijo besedne znamke „IDIRECT24“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 36, 38 in 42 – mednarodna registracija št. 1 145 181

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 75 Uredbe št. 207/2009

               —

               kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009

               —

               kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva C-361/13: Tožba, vložena 26. junija 2013 – Evropska komisija proti Slovaški republiki

text:
               7.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/28

         Tožba, vložena 26. junija 2013 – Evropska komisija proti Slovaški republiki
   (Zadeva C-361/13)
   2013/C 260/51
   Jezik postopka: slovaščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Schatz in A. Tokár, agenta)

      Tožena stranka: Slovaška republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Slovaška republika s tem, da božičnega dodatka iz zakona št. 592/2006 ni izplačala upravičencem, ki stalno prebivajo v državi članici, ki ni Slovaška republika, ni izpolnila obveznosti iz členov 45 in 48 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 7 Uredbe (ES) št. 883/2004 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti.

               —

               Slovaški republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Božični dodatek iz zakona št. 592/2006 je dajatev za starost v smislu člena 3(1)(d) Uredbe št. 883/2004, ki se mora izplačati tudi upravičencem, ki stalno prebivajo zunaj zadevne države članice (v obravnavanem primeru Slovaške republike). Določba nacionalnega prava torej ne sme omejevati pravice upravičencev, ki stalno prebivajo zunaj Slovaške republike, do prejemanja božičnega dodatka. Določba nacionalnega prava Slovaške republike, ki določa tako omejitev, je zato v nasprotju s členoma 45 in 48 PDEU in s členom 7 Uredbe št. 883/2004.

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 72.


title: Zadeva C-417/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien (Avstrija) 29. julija 2015 – Wolfgang Schmidt/Christiane Schmidt

text:
               3.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien (Avstrija) 29. julija 2015 – Wolfgang Schmidt/Christiane Schmidt
   (Zadeva C-417/15)
   (2015/C 363/25)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Wolfgang Schmidt

      Tožena stranka: Christiane Schmidt

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali postopek o razglasitvi ničnosti darilne pogodbe zaradi poslovne nesposobnosti darovalca in vknjižba izbrisa lastninske pravice za obdarjenca v zemljiško knjigo spadata pod določbo člena 24, točka 1, Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 (1), ki določa izključno pristojnost za stvarne pravice na nepremičnini?

      (1)  Uredba (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 351, str. 1).


title: Zadeva C-459/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshofs (Nemčija) 5. septembra 2011 – Fujitsu Technology Solutions GmbH proti Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)

text:
               10.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 362/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshofs (Nemčija) 5. septembra 2011 – Fujitsu Technology Solutions GmbH proti Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)
   (Zadeva C-459/11)
   2011/C 362/17
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Fujitsu Technology Solutions GmbH

      Tožena stranka: Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)

      Vprašanja za predhodno odločanje

   Sodišču se predložijo naslednja vprašanja glede razlage Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 (1) o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi:

               1.

               Ali je treba pri razlagi nacionalnega prava Direktivo upoštevati že za dogodke, ki so nastali po 22. juniju 2001, se pravi po tem, ko je Direktiva začela veljati, toda preden se je začela uporabljati, to je 22. decembra 2002?

               2.

               Ali gre pri reprodukcijah z uporabo osebnih računalnikov za reprodukcije, ki se pridobijo z uporabo katere koli fotografske tehnike ali na kak drug način s podobnim učinkom v smislu člena 5(2)(a) Direktive?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: ali so lahko ob upoštevanju temeljne pravice do enakega obravnavanja iz člena 20 Listine EU o temeljnih pravicah zahteve Direktive v zvezi s pravičnim nadomestilom za izjeme ali omejitve glede pravice do reprodukcije v skladu s členom 5(2) in (3) Direktive izpolnjene tudi, če zavezanci za plačilo pravičnega nadomestila niso proizvajalec, uvozniki in trgovci osebnih računalnikov, ampak proizvajalci, uvozniki in trgovci ene ali več drugih naprav iz skupine naprav, ki omogoča izdelavo ustreznih reprodukcij?

               4.

               Ali pogoj pravičnega nadomestila v smislu člena 5(2)(b) Direktive odpade že zaradi možnosti uporabe tehničnih ukrepov v skladu s členom 6 Direktive?

               5.

               Ali pogoj (člen 5(2)(a) in (b) Direktive) in možnost (primerjaj uvodno izjavo 36 Direktive) pravičnega nadomestila preneha, če so imetniki pravic izrecno ali konkludentno soglašali z reprodukcijo njihovih del?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230.


title: Zadeva T-96/15: Tožba, vložena 26. februarja 2015 – Mozzetti/UUNT – di Lelio (Alfredo alla Scrofa)

text:
               20.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 127/37

         Tožba, vložena 26. februarja 2015 – Mozzetti/UUNT – di Lelio (Alfredo alla Scrofa)
   (Zadeva T-96/15)
   (2015/C 127/50)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Mario Mozzetti (Rim, Italija) (zastopnik: E. Montelione, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Ines di Lelio (Rim, Italija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedni element „Alfredo alla Scrofa“– Znamka Skupnosti št. 6 7 79  151

      Postopek pred UUNT: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 2. decembra 2014 v zadevi R 655/2014-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               drugi stranki pred odborom za pritožbe naloži plačilo vseh stroškov postopka pri Splošnem sodišču Evropske unije.

      Navajana tožbena razloga

               —

               kršitev člena 50(1) in (2) v povezavi s členom 20 Uredbe št. 2868/95;

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-211/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 1. julija 2008 – AWWW proti Evropski fundaciji za zboljšanje življenjskih in delovnih razmer ( Javna naročila storitev – Razpisni postopek na ravni Skupnosti – Zavrnitev ponudbe – Merila za izbor – Merila za oddajo – Obveznost obrazložitve )

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/51

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 1. julija 2008 – AWWW proti Evropski fundaciji za zboljšanje življenjskih in delovnih razmer
   (Zadeva T-211/07) (1)

   („Javna naročila storitev - Razpisni postopek na ravni Skupnosti - Zavrnitev ponudbe - Merila za izbor - Merila za oddajo - Obveznost obrazložitve“)
   (2008/C 209/90)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: AWWW GmbH ArbeitsWelt-Working World (Göttingen, Nemčija) (zastopniki: B. Schreier, V. Wellens, odvetnika, in G. Dennis, solicitor)

      Tožena stranka: Evropska fundacija za zboljšanje življenjskih in delovnih razmer (Eurofound) (zastopnik: C. Callanan, solicitor)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Evropske fundacije za zboljšanje življenjskih in delovnih razmer z dne 17. aprila 2007, s katero je bila zavrnjena ponudba tožeče stranke v okviru postopka javnega razpisa, ki se nanaša na dejavnost obveščanja in analize o kakovosti dela in zaposlitev, industrijskih stikih in prestrukturiranju na evropski ravni.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               AWWW GmbH ArbeitsWelt-Working World se naloži stroške postopka, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 183, 4.8.2007.


               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/1

         (2008/C 313/01)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 301, 22.11.2008

   Prejšnje objave

      UL C 285, 8.11.2008

      UL C 272, 25.10.2008

      UL C 260, 11.10.2008

      UL C 247, 27.9.2008

      UL C 236, 13.9.2008

      UL C 223, 30.8.2008

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva C-66/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Stuttgart (Nemčija) 18. februarja 2008 – Postopek izročitve zoper Szymona Kozlowskega

text:
               26.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Stuttgart (Nemčija) 18. februarja 2008 – Postopek izročitve zoper Szymona Kozlowskega
   (Zadeva C-66/08)
   (2008/C 107/28)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Oberlandesgericht Stuttgart
   Stranka v postopku v glavni stvari
   Szymon Kozlowski
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali se lahko šteje, da se oseba „nahaja“ v državi članici ali da tam „prebiva“ v smislu člena 4, točka 6, Okvirnega sklepa (2002/584/PNZ) Sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (1), če

                           (a)

                           se ta oseba ne nahaja neprekinjeno v zadevni državi članici,

                           (b)

                           se ta oseba tam ne nahaja v skladu z nacionalno zakonodajo v zvezi z bivanjem tujcev,

                           (c)

                           ta oseba tam večkrat stori kaznivo dejanje in/ali

                           (d)

                           je ta oseba tam v zaporu?

               2.

               Ali je takšen prenos člena 4, točka 6, navedenega okvirnega sklepa, na podlagi katerega je izročitev lastnih državljanov države članice zaradi izvršitve kazni proti njihovi volji vedno nedopustna, izročitev državljanov drugih držav članic proti njihovi volji pa nasprotno lahko organi dovolijo na podlagi diskrecijske pravice, združljiv s pravom Unije, zlasti z načelom prepovedi diskriminacije in načelom državljanstva Unije iz člena 6(1) Pogodbe o Evropski uniji (PEU) v povezavi s členoma 12, 17 in naslednjimi Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (PES); v primeru, da je združljiv, ali je treba navedeni načeli upoštevati vsaj pri izvajanju diskrecijske pravice?

      (1)  UL L 190, str. 1.


title: Zadeva C-82/10: Tožba, vložena 11. februarja 2010 – Evropska komisija proti Irski

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/23

         Tožba, vložena 11. februarja 2010 – Evropska komisija proti Irski
   (Zadeva C-82/10)
   2010/C 113/36
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnik: N. Yerrell, zastopnik)

      Tožena stranka: Irska

      Predloga tožeče stranke

               —

               ugotovi naj se, da Republika Irska, s tem ko zavarovalniške zakonodaje Evropske unije ni v celoti nediskriminatorno uporabljala za vse zavarovalnice, ni izpolnila svojih obveznosti zlasti na podlagi členov 6, 8, 9, 13, 15, 16 in 17 Prve Direktive Sveta z dne 24. junija 1973 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti neposrednega zavarovanja razen življenjskega zavarovanja (73/239/EGS), kot je bila pozneje spremenjena, in členov 22 in 23 Direktive Sveta 92/49/EGS o spremembah Direktiv 73/239/EGS in 88/357/EGS in o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o neposrednem zavarovanju razen življenjskega zavarovanja; in

               —

               Irski naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija meni, i) da Voluntary Health Insurance Board (svet prostovoljnega zdravstvenega zavarovanja, v nadaljevanju: VHI) od prve spremembe svojih pristojnosti, to je od začetka veljavnosti sprememb Voluntary Health Insurance Act 1996, ne more biti še dalje upravičen do izjeme na podlagi člena 4 Direktive 73/239/EGS in ii) da so s tem dnem za VHI začele veljati vse zahteve zavarovalniške zakonodaje Evropske unije, vključno zlasti s tistimi, ki se nanašajo na pridobitev dovoljenja, finančni nadzor, sprejem tehničnih predpisov in mejo solventnosti, vključno z zajamčenim kapitalom.
   VHI trenutno nadaljuje s celotnim obsegom poslovanja, ne da bi od irskega finančnega regulatorja pridobil dovoljenje in ne da bi, med drugim, izpolnjeval potrebne zahteve glede solventnosti.


title: Zadeva T-910/16: Tožba, vložena 23. decembra 2016 – Hesse/EUIPO – Wedl & Hofmann (TESTA ROSSA)

text:
               20.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/44

         Tožba, vložena 23. decembra 2016 – Hesse/EUIPO – Wedl & Hofmann (TESTA ROSSA)
   (Zadeva T-910/16)
   (2017/C 053/53)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Kurt Hesse (Nürnberg, Nemčija) (zastopnik: M. Krogmann, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Wedl & Hofmann GmbH (Mils/Hall in Tirol, Avstrija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: Figurativna znamka EU z besednima elementoma „TESTA ROSSA“ – Prijava št. 7 070 519

      Postopek pred EUIPO: Postopek za razveljavitev

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 5. oktobra 2016 v zadevi R 68/2016-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo in prijavo znamke EU št. 0707519 razveljavi tudi za naslednje blago:
               razred 21 – posode za gospodinjstvo ali kuhinjo; steklenina, porcelan, zlasti namizna posoda in pribor; kelihi;
               razred 25 – Oblačila, in sicer predpasniki, srajce, polo majice in majice s kratkimi rokavi; pokrivala;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov postopka.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 51(1)(a) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-226/10: Tožba, vložena 14. maja 2010 – Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej proti Komisiji

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/41

         Tožba, vložena 14. maja 2010 – Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej proti Komisiji
   (Zadeva T-226/10)
   ()
   2010/C 209/64
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej (Varšava, Poljska) (zastopnika: H. Gruszecka in D. Pawłowska, radcy prawni)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

               —

               sklep Evropske komisije z dne 3. marca 2010 v zadevi PL/2009/1019: nacionalni trg na debelo za izmenjavo IP podatkovnega prometa (IP tranzit) in v zadevi PL/2009/1020: trg na debelo za izmenjavo IP podatkovnega prometa (peering) na omrežju družbe Telekomunikacja Polska S.A naj se razglasi za ničen

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti sklepa C(2010) 1234 Evropske komisije z dne 3. marca 2010, sprejetega na podlagi člena 7(4) Direktive 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta (okvirna direktiva) (1), s katerim je Komisija Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej (predsednik urada za elektronske komunikacije) naložila, naj umakne osnutka ukrepov za nacionalni trg na debelo za izmenjavo IP podatkovnega prometa (IP tranzit) in za trg na debelo za izmenjavo IP podatkovnega prometa (peering) na omrežju družbe Telekomunikacja Polska S.A., o katerih je bila Komisiji obveščena 27. novembra 2009 in se vodita pod opravilnima številkama PL/2009/1020 in PL/2009/1019.
   Tožeča stranka navaja tri tožbene razloge za svojo tožbo.
   V okviru prvega tožbenega razloga tožeča stranka navaja, da je Komisija pri sprejetju izpodbijanega sklepa kršila bistvene določbe postopka, med njimi načelo dobre uprave, učinkovitega medsebojnega sodelovanja in mehanizem posvetovanja, določen v členu 7 okvirne direktive, ker določbe v izpodbijanem sklepu temeljijo na napačnem prevodu osnutkov ukrepov, ki jih je tožeča stranka predstavila v postopku priglasitve, kar je Komisijo vodilo do zmotnih ugotovitev glede dejanskega stanja, ki je predmet vročenega sklepa. Poleg tega naj bi Komisija kršila bistvene določbe postopka, ker izpodbijanega sklepa ni zadostno obrazložila, saj ni temeljito in objektivno predstavila razlogov, na podlagi katerih je odločila, da je treba sporočene ukrepe umakniti.
   V okviru drugega tožbenega razloga tožeča stranka navaja, da naj bi Komisija storila očitno napako pri presoji z ugotovitijo, da so storitve peering in IP tranzita med seboj zamenljive. Storitve peering in IP tranzita medsebojno niso zamenljive, ker se razlikujejo glede na področje, na katerega se nanaša delež IP podatkovnega prometa med telekomunikacijskimi družbami, glede na način izračuna plačila za opravljene storitve, glede na opredelitev ponudnika storitve (ISP) in glede na kakovost storitve.
   Tretjič, Komisija naj bi po navedbah tožeče stranke kršila tudi določbe člena 4(3) PEU ter člena 102 PDEU v povezavi s členi 7(4), 8(2)(b) in (c), 14(2), 15(3) in 16(4) okvirne direktive, ker je ugotovila, da na Poljskem trga na debelo za izmenjavo IP podatkovnega prometa (IP tranzit in peering) nista dva ločena trga in da ju ni mogoče regulirati ex ante ter da družba Telekomunikacja Polska S.A. nima znatne tržne moči na teh dveh trgih. Tožeča stranka navaja, da je v skladu z zahtevami iz priporočil (2) in smernic (3) analizirala trg glede na utemeljenost ex ante ureditve in je nesporno preverila tri zadevna merila. To preverjanje je v celoti potrdilo, da sta trga za peering in za IP tranzit primerna za ex ante ureditev, ker ju opredeljujejo znatne ovire za vstop na trg, ker trg v upoštevnem obdobju ni kazal težnje razvoja proti učinkoviti konkurenci in ker konkurenčno pravo samo po sebi ne zadošča za odpravo navedenih pomanjkljivosti trga.

      (1)  Direktiva 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (Okvirna direktiva) (UL L 108, str. 33).

      (2)  Priporočilo Komisije z dne 17. decembra 2007 o upoštevnih trgih proizvodov in storitev v sektorju elektronskih komunikacij, ki so lahko predmet predhodnega urejanja v skladu z Direktivo 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (notificirano pod dokumentarno številko C(2007) 5406) (UL L 344, str. 65).

      (3)  Smernice Komisije z dne 11. julija 2002 o analizi trga in oceni tržne moči v skladu z ureditvenim okvirom Skupnosti za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (UL C 165, str. 6).


title: Zadeva C-37/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu, vložena dne 31. januarja 2005

text:
               2.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/13

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu, vložena dne 31. januarja 2005
   (Zadeva C-37/05)
   (2005/C 82/28)
   Jezik postopka: angleščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopajo Michel van Beek, zastopnik, Frédéric Louis, avocat in A. Capobianco, avvocato, z naslovom za vročanje v Luxemburgu, je dne 31. januarja 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Združenemu kraljestvu.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, s tem ko v nacionalno zakonodajo ni pravilno preneslo zahtev iz členov 2(1) in 4 Direktive Sveta 85/337/EGS o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (1), kot spremenjene z Direktivo Sveta 97/11/ES (2), ni izpolnilo obveznosti iz Direktive in Pogodbe,

               —

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Direktiva mora biti prenesena v zavezujoče določbe nacionalnega prava, na način, ki popolnoma zadosti zahtevam jasnosti in pravne varnosti. Upravna smernica ne zagotavlja izpolnjevanja teh zahtev. Zgolj zagotovitev, da ni verjetno, da bi praktična kršitev določb Direktive Sveta 85/337/EGS nastala v praksi, ne pomeni učinkovitega prenosa te direktive.

      (1)  UL L 175, 5.7.1985, str. 4.

      (2)  UL L 73, 14.3.1997, str. 5.


title: Zadeva T-55/12: Tožba, vložena 8. februarja 2012 – Chen proti UUNT – AM Denmark (Cleaning devices)

text:
               5.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 133/27

         Tožba, vložena 8. februarja 2012 – Chen proti UUNT – AM Denmark (Cleaning devices)
   (Zadeva T-55/12)
   2012/C 133/53
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Su-Shan Chen (Sanchong, Tajvan) (zastopnik: C. Onken, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: AM Denmark A/S (Kokkedal, Danska)

      Predloga

               —

               Razveljavi naj se odločba tretjega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 26. oktobra 2011 v zadevi R 2179/2010-3; in

               —

               UUNT in drugi stranki pred odborom za pritožbe naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: model za izdelek „naprave za čiščenje“ – registrirani model Skupnosti št. 1027718-0001

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe zahteva, naj se za ničnega razglasi registrirani model Skupnosti, in sicer na podlagi členov od 4 do 9 in člena 25(1)(e) Uredbe Sveta št. 6/2002; registracija tridimenzionalne znamke skupnosti št. 5185079 za proizvode iz razredov 3 in 21

      Odločba oddelka za izbris: razglasitev ničnosti izpodbijanega registriranega modela Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 25(1)(e) Uredbe Sveta št. 6/2002, ker je odbor za pritožbe nepravilno ugotovil, da je prejšnja znamka Skupnosti uporabljena v izpodbijanem modelu Skupnosti. Poleg tega odbor za pritožbe ne bi smel zaključiti, da ima prejšnja znamka vsaj minimalno stopnjo prepoznavnosti, potrebno za njeno registracijo. Kršitev člena 9(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker odbor za pritožbe ni pravilno uporabil tega člena. Nasprotno s stališčem UUNT namreč Uredba o znamki Skupnosti drugi stranki pred UUNT ne daje pravice prepovedati uporabe izpodbijanega modela Skupnosti, saj ne obstaja verjetnost zmede. Natančneje, model Skupnosti tožeče stranke in znamka druge stranke nista tako podobna, da bi bila podana verjetnost zmede.


title: Zadeva C-272/07: Tožba, vložena 7. junija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/14

         Tožba, vložena 7. junija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-272/07)
   (2007/C 211/25)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: B. Stromsky in D. Kukovec, zastopnika)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg
   Predlogi tožeče stranke:

               1.

               Ugotovi naj se, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (1), ni izpolnilo obveznosti iz člena 80 te direktive;
               Podredno:

                           ugotovi naj se, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da Komisiji ni posredovalo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev, ni izpolnilo obveznosti iz člena 80 te direktive;

               2.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2004/18/ES se je iztekel 31. januarja 2006.

      (1)  UL L 134, str. 114.


title: Zadeva T-147/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  12. januarja 2006  — Devinlec proti UUNT ( Znamka Skupnosti — Figurativna znamka, ki vsebuje besedni element  quantum  — Ugovor imetnika figurativne nacionalne znamke Quantième — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b), člen 15(2) in člen 43(3) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/16

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. januarja 2006 — Devinlec proti UUNT
   (Zadeva T-147/03) (1)

   („Znamka Skupnosti - Figurativna znamka, ki vsebuje besedni element ‚quantum‘ - Ugovor imetnika figurativne nacionalne znamke Quantième - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b), člen 15(2) in člen 43(3) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2006/C 74/31)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Devinlec Développement innovation Leclerc SA (Toulouse, Francija) (Zastopnik: J.-P. Simon, avocat)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Zastopnika: J. Novais Gonçalves in A. Folliard-Monguiral, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: T.I.M.E. ART Uluslararasi Saat Ticareti ve diş Ticaret AŞ (Istanbul, Turčija) (Zastopnik: F. Jacobacci, avocat)
   Predmet zadeve
   Tožba zoper odločbo tretjega odbora za pritožbe UUNT s 30. januarja 2003 (zadeva R 109/2002-3) v zvezi s postopkom z ugovorom med Devinlec Développement innovation Leclerc SA in TIME Art Uluslararasi Saat Ticareti ve diş Ticaret AŞ.
   Izrek sodbe

               1)

               Odločba tretjega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 30. januarja 2003 (zadeva R 109/2002-3) se razveljavi.

               2)

               Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) nosi poleg lastnih stroškov še stroške tožeče stranke v postopku pred Sodiščem prve stopnje.

               3)

               Intervenient nosi poleg lastnih stroškov še stroške tožeče stranke v postopku pred odborom za pritožbe.

      (1)  UL C 171, 19. 7. 2003.


title: Zadeva T-709/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 21. marca 2017 – La Patrouille/EUIPO – Alpha Industries (Prikaz figure s koti)

text:
               6.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/34

         Sklep Splošnega sodišča z dne 21. marca 2017 – La Patrouille/EUIPO – Alpha Industries (Prikaz figure s koti)
   (Zadeva T-709/16) (1)

   (2017/C 178/52)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik devetega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 462, 12.12.2016.


title: Zadeva T-782/14 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. januarja 2016 – DF/Komisija (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Osebni prejemki — Napotitev v interesu službe — Nadomestilo za izselitev — Pogoj iz člena 4(1)(b) Priloge VII h Kadrovskim predpisom — Povračilo neupravičeno izplačanih zneskov)

text:
               7.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. januarja 2016 – DF/Komisija
   (Zadeva T-782/14 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Osebni prejemki - Napotitev v interesu službe - Nadomestilo za izselitev - Pogoj iz člena 4(1)(b) Priloge VII h Kadrovskim predpisom - Povračilo neupravičeno izplačanih zneskov))
   (2016/C 090/21)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: DF (Bruselj, Belgija) (zastopnik: A. von Zwehl, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in T. Bohr, agenta)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 1. oktobra 2014 v zadevi DF/Komisija (F-91/13, ZOdl. JU, EU:F:2014:228), ki se nanaša na delno razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               DF nosi svoje stroške in plača stroške, ki jih je v okviru tega postopka priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 89, 16.3.2015.


title: Zadeva T-104/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne  22. novembra 2005  — Degussa Initiators proti Komisiji

text:
               28.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/25

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 22. novembra 2005 — Degussa Initiators proti Komisiji
   (Zadeva T-104/04) (1)

   (2006/C 22/47)

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 118, 30.4.2004.


title: Zadeva C-282/09 P: Pritožba, ki jo je vložila Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (CFCMCEE) 22. julija 2009 zoper sodbo Sodišče prve stopnje (tretji senat), razglašeno 20. maja 2009 v združenih zadevah T-405/07 in 406/07, CFCMCEE proti UUNT

text:
               26.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 233/8

         Pritožba, ki jo je vložila Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (CFCMCEE) 22. julija 2009 zoper sodbo Sodišče prve stopnje (tretji senat), razglašeno 20. maja 2009 v združenih zadevah T-405/07 in 406/07, CFCMCEE proti UUNT
   (Zadeva C-282/09 P)
   2009/C 233/13
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (zastopnika: P. Greffe in L. Paudrat, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Predlogi pritožnice

   Razveljavitev sodbe Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (tretji senat), razglašene dne 20. maja 2009, ker je bila delno zavrnjena tožba pritožnice in ker sta bili odločbi Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 10. julija 2007 (zadeva R 119/2007-1) in z dne 12. septembra 2007 (zadeva R 120/2007-1) potrjeni v delu, v katerem sta bili prijavi za znamko Skupnosti PAYWEB CARD št. 003861051 in P@YWEB CARD št. 003861044 zavrnjeni glede teh proizvodov in storitev:

               —

               „kartice z integriranim vezjem (smart cards), kodirane magnetne kartice, identifikacijske kartice, magnetne, plačilne, kreditne ali debetne magnetne kartice ali kartice z integriranim vezjem, mehanizmi za TV-sprejemnike na kovance“ iz razreda 9

               —

               „poslovanje z nepremičninami, nezgodno zavarovanje, agencije za izterjavo dolgov, finančne analize, zavarovalništvo, cenitev nepremičnin, izdajanje vrednostnih bonov, vzajemni skladi, menjalniški posli, preverjanje čekov, izdajanje potovalnih čekov, finančno svetovanje, zavarovalno posredništvo, posredništvo (nepremičnine), borzno posredovanje, posli depo, hramba dragocenosti v sefih, finančno vrednotenje in svetovanje (v zavarovalništvu, bančništvu, pri nepremičninah), finančno informiranje (v zavarovalništvu, bančništvu, pri nepremičninah), finančno upravljanje, finančno informiranje, pobiranje najemnin, zdravstveno zavarovanje, pomorsko zavarovanje, življenjsko zavarovanje, storitve spletnega finančnega informiranja, storitve računalniškega interaktivnega finančnega informiranja“ iz razreda 36

               —

               „komuniciranje prek računalniških terminalov, prenašanje telegramov, pošiljanje telegramov, informiranje o telekomunikacijah, elektronska pošta,, posredovanje sporočil, računalniško podprto prenašanje sporočil in slik, satelitsko prenašanje“ iz razreda 38.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v podporo pritožbi v bistvu uveljavlja dva pritožbena razloga.
   S prvim pritožbenim razlogom navaja, da Sodišče prve stopnje ni izpolnilo obveznosti obrazložitve, s tem ko zaradi neobrazložitve ni zavrnilo izpodbijanih odločb UUNT, in je zato kršilo člen 253 ES in člen 73 Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti. Odbor za pritožbe UUNT naj bi namreč v teh odločbah opravil celovito presojo razlikovalnega učinka besednih znakov PAYWEB CARD in P@YWEB CARD glede navedenih proizvodov in storitev, ne da bi za vsakega od njih odločitev obrazložil. Skupna obrazložitev pa je mogoča le, če je vez med proizvodi in storitvami zadostno neposredna in dejanska, tako da ti sestavljajo kategorijo ali skupino, ki je zadostno homogena, kar pa naj v obravnavanem primeru ne bi držalo, saj imajo proizvodi in storitve iz registracije različne naloge.
   Pritožnica z drugim pritožbenim razlogom izpodbija presojo Sodišča prve stopnje, da naj bi se področja uporabe absolutnih razlogov za zavrnitev iz člena 7(1), od točke (b) do (d), Uredbe št. 40/94 prekrivala. V skladu s sodno prakso Sodišča naj bi bili razlogi za zavrnitev registracije iz člena 7(1) te uredbe dejansko medsebojno neodvisni in bi bilo treba vsakega od njih ločeno preučiti. Sodišče prve stopnje naj bi tako pri uporabi člena 7(1)(b) glede proizvodov iz razreda 9 napačno uporabilo pravo, s tem ko ni posamezno preučilo dejanskih razlogov za zavrnitev iz te določbe.


title: Zadeva T-345/05 R II: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 27. junija 2007 – V proti Parlamentu ( Začasna odredba – Preklic imunitete člana Evropskega parlamenta – Predlog za odložitev izvršitve – Nujnost )

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/33

         Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 27. junija 2007 – V proti Parlamentu
   (Zadeva T-345/05 R II)
   („Začasna odredba - Preklic imunitete člana Evropskega parlamenta - Predlog za odložitev izvršitve - Nujnost“)
   (2007/C 211/64)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: V (zastopniki: J. Lofthouse, E. Hayes, barristers, in M. Monan, solicitor)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopniki: H. Krück, D. Moore in M. Windisch)
   Predmet
   Predlog, ki se nanaša na ponovno obravnavo njenega prvega predloga za izdajo začasne odredbe, je predsednik Sodišča prve stopnje zavrnil s sklepom z dne 16. marca 2007 v zadevi V proti Parlamentu, T-345/05 R, neobjavljena.
   Izrek

               1)

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2)

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-461/06 P: Sklep Sodišča z dne 10. julija 2007 – AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba – Ničnostna tožba – Zavrnitev Komisije za začetek postopka proti državi članici zaradi neizpolnitve obveznosti – Nedopustnost)

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/19

         Sklep Sodišča z dne 10. julija 2007 – AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-461/06 P) (1)

   (Pritožba - Ničnostna tožba - Zavrnitev Komisije za začetek postopka proti državi članici zaradi neizpolnitve obveznosti - Nedopustnost)
   (2007/C 297/32)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE (zastopnik: T. Asprogerakas-Grivas, Δικηγόρος)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: T. Christoforou in F. Castillo de la Torre, zastopnika)
   Predmet
   Pritožba, vložena zoper Sklep Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 5. septembra 2006 v zadevi AEPI proti Komisiji (T-242/05) – Nedopustnost predloga za razglasitev ničnosti odločbe Komisije o tem, da ne začne postopka za ugotovitev neizpolnitve zoper Helensko republiko.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 356, 30.12.2006.


title: Zadeva C-441/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Bremen (Nemčija) 12. avgusta 2015 – Madaus GmbH/Hauptzollamt Bremen

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Bremen (Nemčija) 12. avgusta 2015 – Madaus GmbH/Hauptzollamt Bremen
   (Zadeva C-441/15)
   (2015/C 398/17)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Bremen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Madaus GmbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt Bremen

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba kombinirano nomenklaturo iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 (1) z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kakor je bila spremenjena z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 927/2012 z dne 9. oktobra 2012 o spremembi Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, razlagati tako, da je treba vhodno snov z oznako „DESTAB Calcium Carbonate 90SE Ultra 250“ za proizvodnjo kalcijevih tablet v obliki navadnih tablet, šumečih tablet in žvečljivih tablet, ki je sestavljena iz kemično opredeljenega kalcijevega karbonata v prahu in modificiranega škroba, dodanega z namenom lažje izdelave tablet, z vsebnostjo škroba manj kot 5 mas. %, določeno v skladu z Uredbo Komisije (EU) št. 118/2010 z dne 9. februarja 2010 o spremembi Uredbe (ES) št. 900/2008 o določitvi analiznih metod in drugih tehničnih določb, potrebnih za izvajanje uvoznih režimov za nekatero blago, pridobljeno s predelavo kmetijskih proizvodov, uvrstiti v tarifno podštevilko 3824 9097 990?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382, v različici, ki izhaja iz Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 927/2012 z dne 9. oktobra 2012 o spremembi Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL L 304, str. 1).


title: Zadeva F-101/05: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 28. junija 2006 — Grünheid proti Komisiji (Uradniki — Rok za pritožbo — Plačilni list — Dopustnost — Imenovanje — Razvrstitev v višji naziv kariere — Členi 25, 26 in 31(2) Kadrovskih predpisov)

text:
               12.8.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/33

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 28. junija 2006 — Grünheid proti Komisiji
   (Zadeva F-101/05) (1)

   (Uradniki - Rok za pritožbo - Plačilni list - Dopustnost - Imenovanje - Razvrstitev v višji naziv kariere - Členi 25, 26 in 31(2) Kadrovskih predpisov)
   (2006/C 190/61)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Sabine Grünheid (Overijse, Belgija) (zastopnik: E. Boigelot, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: Ch. Berardis-Kayser in K. Herrmann, agents, skupaj z B. Wägenbaur, avocat)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe z dne 6. oktobra 2004, s katero je Komisija Evropskih skupnosti imenovala tožečo stranko na njeno delovno mesto, ker navaja razvrstitev v naziv A*8, kot tudi odločbe z dne 6. julija 2005 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL 2005 C 10, 14.01.2006 (zadeva, najprej vpisana pri Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti pod opravilno številko T-388/05 in prenesena Sodišču za uslužbence Evropske unije s sklepom z dne 15.12.2005).


title: Zadeva T-387/07: Tožba, vložena 11. oktobra 2007 – Portugalska republika proti Komisiji

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/44

         Tožba, vložena 11. oktobra 2007 – Portugalska republika proti Komisiji
   (Zadeva T-387/07)
   (2007/C 297/90)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Portugalska republika (Palácio Cova da Moura, ulica Cova da Moura, št. 1, 1350-115 Lizbona) (zastopniki: Luís Inês Fernandes, Sandra Rodrigues in Andrea Gattini, zastopniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasi naj se ničnost člena 1 Odločbe Komisije C (200/) 3772 z dne 31. julija 2007 o zmanjšanju finančne pomoči Evropskega sklada za regionalni razvoj, dodeljene v korist splošnih subvencij „SGAIA“ z Odločbo Evropske komisije C (95) 1769 z dne 28. julija 1995;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Obrazložitev ni jasna. Tožena stranka se z izrazom „kot je bilo navedeno zgoraj“ na splošno sklicuje na kratko analizo, ki jo je obnovila izpodbijana odločba. Tožena stranka v poglavju 6, „Izid“, ne poda jasne ugotovitve, katere predpise oziroma določbe je prekršila Portugalska Republika.
   Službe Komisije naj bi v izpodbijani odločbi ne ugotovile nobenih nepravilnosti in nobene kršitve sporazuma med Komisijo in Caixa Geral de Depósitos z dne 15. novembra 1995. Nepravilnost, na katero se sklicuje Komisija v izpodbijani odločbi, ni utemeljena, ker Komisija ni upoštevala določb člena 8(5) in (6) sporazuma, v skladu s katerimi je bodoče subvencije mogoče odložiti vse do 31. decembra 2001.


title: Zadeva T-246/16: Tožba, vložena 13. maja 2016 – Aurora Group Danmark A/S/EUIPO — Retail Distribution ApS (PANZER)

text:
               1.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/31

         Tožba, vložena 13. maja 2016 – Aurora Group Danmark A/S/EUIPO — Retail Distribution ApS (PANZER)
   (Zadeva T-246/16)
   (2016/C 279/45)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: danščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Aurora Group Danmark A/S (Ballerup, Danska) (zastopnik: L. Elmgaard Sørensen)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Retail Distribution ApS (Hinnerup, Danska)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „PANZER“ – Znamka Evropske unije št. 12 111 084

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 3. marca 2016 v zadevi R 447/2015-1

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               podredno, izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem se nanaša na „računalnik, mobilne telefone, pametne telefone in druge prenosne ročne elektronske naprave za shranjevanje, organiziranje, posredovanje, urejanje in pregledovanje besedil, podatkov, slike in zvoka; obeske za mobilne telefone; zaščite proti praskam; zaščitni ovitki in prevleke za mobilne telefone, pametne telefone, računalnike in druge prenosne ročne elektronske naprave za shranjevanje, organiziranje, posredovanje, urejanje in pregledovanje besedil, podatkov, slike in zvoka; držala, ovitki in prevleke za mobilne telefone, pametne telefone, računalnike in druge prenosne ročne elektronske naprave za shranjevanje, organiziranje, posredovanje, urejanje in pregledovanje besedil, podatkov, slike in zvoka; deli, nalepke in dodatki za mobilne telefone, pametne telefone, računalnike in druge prenosne ročne elektronske naprave za shranjevanje, organiziranje, posredovanje, urejanje in pregledovanje besedil, podatkov, slike in zvoka“;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b), (c) in (d) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-555/15: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 14. aprila 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Administrativo e Fiscal de Leiria – Portugalska) – Bernard Jean Marie Gabarel/Fazenda Pública (Predhodno odločanje — Davek na dodano vrednost (DDV) — Direktiva 2006/112/ES — Oprostitve — Osebna zdravstvena oskrba pri opravljanju medicinskih in paramedicinskih poklicnih dejavnosti — Fizioterapija — Osteopatija)

text:
               1.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/8

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 14. aprila 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Administrativo e Fiscal de Leiria – Portugalska) – Bernard Jean Marie Gabarel/Fazenda Pública
   (Zadeva C-555/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Oprostitve - Osebna zdravstvena oskrba pri opravljanju medicinskih in paramedicinskih poklicnih dejavnosti - Fizioterapija - Osteopatija))
   (2016/C 279/12)
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Administrativo e Fiscal de Leiria

      Stranki

      Tožeča stranka: Bernard Jean Marie Gabarel

      Tožena stranka: Fazenda Pública

      Izrek

   Člen 132(1)(c) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da je fizioterapevt, ki v okviru svoje poklicne zdravstvene dejavnosti brez razlikovanja ali komplementarno uporablja terapije, značilne tako za fizioterapijo kot tudi osteopatijo, oproščen davka na dodano vrednost ne samo za prvonavedene terapije, temveč tudi za drugonavedene, če izključitev terapij, značilnih za osteopatijo, s področja opravljanja paramedicinskih dejavnosti za oprostitev davka na dodano vrednost prekorači meje pooblastila za odločanje po prostem preudarku, ki ga ta določba podeljuje državam članicam.

      (1)  UL C 16, 18.1.2016.


title: Zadeva C-329/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Sigmaringen (Nemčija) 28. julija 2006 — Arthur Wiedemann proti Land Baden-Württemberg

text:
               14.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Sigmaringen (Nemčija) 28. julija 2006 — Arthur Wiedemann proti Land Baden-Württemberg
   (Zadeva C-329/06)
   (2006/C 249/07)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Verwaltungsgericht Sigmaringen (Nemčija)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Arthur Wiedemann

      Tožena stranka: Land Baden-Württemberg
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člena 1(2) ter 8(2) in (4) Direktive 91/439/EGS (1) razlagati tako, da odvzem vozniškega dovoljenja zaradi pomanjkanja vozniških spretnosti s strani upravnega organa v državi običajnega prebivališča ne nasprotuje izdaji vozniškega dovoljenja s strani druge države članice in mora država običajnega prebivališča načeloma priznati tudi takšno vozniško dovoljenje?

               2)

               Ali je treba člena 1(2) in 7(1)(a) v povezavi s prilogo III, člen 8(2) in (4) Direktive 91/439/EGS razlagati tako, da država običajnega prebivališča ni zavezana priznati vozniškega dovoljenja, ki ga je imetnik po odvzemu svojega vozniškega dovoljenja v državi običajnega prebivališča nezakonito pridobil z načrtno prevaro organa za izdajo vozniških dovoljenj države izdajateljice in brez dokazila o ponovni pridobitvi vozniških spretnosti ali zaradi sodelovanja z uslužbenci organa države izdajateljice ?

               3)

               Ali je treba člena 1(2) ter 8(2) in (4) Direktive 91/439/EGS razlagati tako, da lahko država običajnega prebivališča po odvzemu vozniškega dovoljenja s strani svojih upravnih organov začasno ustavi priznanje ali prepove uporabo vozniškega dovoljenja, izdanega v drugi državi članici, dokler država izdajateljica ne presodi, ali se protipravno pridobljeno vozniško dovoljenje prekliče?

      (1)  UL L 237, str. 1.


title: Zadeva T-220/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. oktobra 2012 – Komisija proti EU Research Projects ( „Arbitražna klavzula — Pogodba, sklenjena v okviru posebnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti na področju ‚Uporabniku prijazna informacijska družba‘ — Umik iz projekta — Vračilo dela zneska, ki ga je Komisija plačala vnaprej — Zamudne obresti — Postopek z zamudno sodbo“ )

text:
               1.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 373/4

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. oktobra 2012 – Komisija proti EU Research Projects
   (Zadeva T-220/10) (1)

   (Arbitražna klavzula - Pogodba, sklenjena v okviru posebnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti na področju ‚Uporabniku prijazna informacijska družba‘ - Umik iz projekta - Vračilo dela zneska, ki ga je Komisija plačala vnaprej - Zamudne obresti - Postopek z zamudno sodbo)
   2012/C 373/06
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: N. Bambara in A. M. Rouchaud Joët, skupaj s C. Erkelensom, odvetnikom)

      Tožena stranka: EU Research Projects Ltd (Hungerford, Združeno kraljestvo)

      Predmet

   Tožba na podlagi člena 272 PDEU, s katero se predlaga, naj se toženi stranki naloži, naj vrne del zneska, ki ga je Komisija plačala vnaprej v okviru pogodbe IST 2001 34850, skupaj z zamudnimi obrestmi

      Izrek

               1.

               EU Research Projects Ltd se naloži vračilo 102 039,32 EUR Komisiji, skupaj z zamudnimi obrestmi po letni obrestni meri 4,80 %, ki tečejo od 29. decembra 2006 do popolnega plačila dolga.

               2.

               EU Research Projects Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 209, 31.7.2010.


title: Združeni zadevi C-522/07 in C-65/08: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 29. oktobra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – Dinter GmbH proti Hauptzollamt Düsseldorf (C-522/07), Europol Frost-Food GmbH proti Hauptzollamt Krefeld (C-65/08) (Skupna carinska tarifa — Uredba (EGS) št. 2658/87 — Kombinirana nomenklatura — Tarifna razvrstitev — Veljavnost — Dodatna opomba — Koncentrirani jabolčni sok)

text:
               19.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/2

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 29. oktobra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – Dinter GmbH proti Hauptzollamt Düsseldorf (C-522/07), Europol Frost-Food GmbH proti Hauptzollamt Krefeld (C-65/08)
   (Združeni zadevi C-522/07 in C-65/08) (1)

   (Skupna carinska tarifa - Uredba (EGS) št. 2658/87 - Kombinirana nomenklatura - Tarifna razvrstitev - Veljavnost - Dodatna opomba - Koncentrirani jabolčni sok)
   2009/C 312/02
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Düsseldorf

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Dinter GmbH (C-522/07), Europol Frost-Food GmbH (C-65/08)

      Toženi stranki: Hauptzollamt Düsseldorf (C-522/07), Hauptzollamt Krefeld (C-65/08)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Finanzgericht Düsseldorf – Razlaga in veljavnost dodatne opombe 5b k poglavju 20 Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL L 256, str. 1), kot je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1810/2004 z dne 7. septembra 2004 (UL 2004, L 327, str. 1) – Koncentrirani jabolčni sokovi z vrednostjo brix 66.8 brez dodanega sladkorja – Razvrstitev proizvoda v tarifno podštevilko 2009 7999 (jabolčni sokovi brez dodanega sladkorja) ali v tarifno podštevilko 2106 9098 (drugi prehranski izdelki, ki še niso bili niti imenovani niti zajeti na drugem mestu) – Omejitve pooblastil Komisije, ki jih ima na podlagi člena 9 Uredbe Sveta (EGS) št. 2658/87 za pojasnitev vsebine tarifnih številk.

      Izrek

   Dodatna opomba 5b k poglavju 20 Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, ki izhaja iz uredb Komisije št. 1776/2001 z dne 7. septembra 2001, št. 2031/2001 z dne 6. avgusta 2001 in št. 1810/2004 z dne 7. septembra 2004 o spremembi Priloge I k Uredbi št. 2658/87, je neveljavna, ker iz številke 2009 izključuje koncentrirani naravni jabolčni sok.

      (1)  UL C 37, 9.2.2008;

      UL C 107, 26.4.2008.


title: Zadeva T-480/09: Tožba, vložena 30. novembra 2009 – ATB Norte proti UUNT – Bricocenter Italia (BRICOCENTER)

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/67

         Tožba, vložena 30. novembra 2009 – ATB Norte proti UUNT – Bricocenter Italia (BRICOCENTER)
   (Zadeva T-480/09)
   2010/C 24/119
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: ATB Norte, SL (Burgos, Španija) (zastopniki: P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H. L. Curtis-Oliver in G. Marín Raigal, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Bricocenter Italia Srl (Rozzano Milanofiori (Milano), Italija)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 28. septembra 2009 v zadevi R 1045/2008-4 naj se razveljavi.

               —

               Toženi stranki (UUNT) naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Bricocenter S.r.l.

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „BRICOCENTER“ (prijava št. 4 935 185), za storitve iz razreda 35.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: figurativni znamki Skupnosti, ki vsebujeta besedne elemente „CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (št. 3 262 623) in „ATB CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (št. 989 046), za storitve iz razredov 35, 37 in 39.

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev izpodbijane odločbe in zavrnitev ugovora v celoti

      Navajani tožbeni razlogi: nepravilni razlaga in uporaba člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva C-308/12: Sklep predsednika Sodišča z dne 25. junija 2013 – Evropska komisija proti Republiki Poljski

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/57

         Sklep predsednika Sodišča z dne 25. junija 2013 – Evropska komisija proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-308/12) (1)

   2013/C 225/116
   Jezik postopka: poljščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 273, 8.9.2012.


title: Zadeva C-307/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Juzgado de lo Social de San Sebastián (Španija) z dne 6. julija 2005 v zadevi Yolanda Del Cerro Alonso proti Osakidetza (Servicio Vasco de Salud)

text:
               15.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/3

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Juzgado de lo Social de San Sebastián (Španija) z dne 6. julija 2005 v zadevi Yolanda Del Cerro Alonso proti Osakidetza (Servicio Vasco de Salud)
   (Zadeva C-307/05)
   (2005/C 257/06)
   Jezik postopka: španščina
   Juzgado de lo Social de San Sebastián (Španija) je s sklepom z dne 6. julija 2005 v zadevi Yolanda Del Cerro Alonso proti Osakidetza (Servicio Vasco de Salud), ki ga je sodno tajništvo Sodišča prejelo dne 4. avgusta 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Juzgado de lo Social de San Sebastián Sodišču predlaga, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali se Direktiva 1999/70/ES (1) tam kjer določa, da se delavci zaposleni za določen čas ne smejo obravnavati manj ugodno kot primerljive delavce zaposlene za nedoločen čas, nanaša tudi na ekonomske pogoje?

         V primeru pritrdilnega odgovora,

               2.

               Ali to, da je neupravičenost začasno zaposlenih delavcev do dodatka za delovno dobo, ki se priznava stalno zaposlenim delavcem določena s členom 44 Zakona 55/2003 z dne 16. decembra 2003, o okvirnih kadrovskih predpisih za zaposlene na podlagi Estatuto, dovolj utemeljen in objektiven razlog za to neupravičenost?

               3.

               Ali so sporazumi sklenjeni med sindikati zaposlenih in upravo dovolj objektiven razlog za nepriznavanje dodatka za delovno dobo začasno zaposlenim delavcem?

      (1)  Direktiva Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL L 175, 10.7.1999, str. 43).


title: Zadeva T-783/16: Tožba, vložena 9. novembra 2016 – Government of Gibraltar/Komisija

text:
               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/39

         Tožba, vložena 9. novembra 2016 – Government of Gibraltar/Komisija
   (Zadeva T-783/16)
   (2017/C 022/54)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Government of Gibraltar (Gibraltar) (zastopniki: M. Llamas, QC, J. Temple Lang, solicitor, F. C. Laprévote in C. Froitzheim, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Evropske komisije z dne 1. oktobra 2014 o državni pomoči SA.34914(C/2013) (ex 2013/NN) – Gibraltarski režim davka od dohodka pravnih oseb razglasi za ničen;

               —

               toženi stranki naloži plačilo odvetniških in drugih stroškov in izdatkov tožeče stranke, povezanih s to zadevo.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: pri ugotovitvi iz izpodbijanega sklepa, da bi bile lahko davčne odločbe nova pomoč, gre za napačno ugotovitev dejanskega stanja in napačno uporabo prava ter za nezadostno obrazložitev.
               Tožeča stranka v utemeljitev tega tožbenega razloga navaja naslednje: prvič, da je Komisija napačno uporabila pravo, ker ni že od začetka sklenila, da če bi praksa davčnih odločb pomenila državno pomoč, bi šlo za obstoječo pomoč; drugič, da je Komisija napačno ugotovila dejansko stanje, ker je navedla, da je oddelek 42 Income Tax Act (zakon o dohodnini) iz leta 2010 pravna podlaga za davčne odločbe; in tretjič, da je Sklep nezadostno obrazložen v delu, v katerem se zatrjuje, da davčne odločbe pomenijo novo pomoč, ki je ugotovitev, ki ji nasprotuje trditev, da praksa davčnih odločb tvori „de facto shemo“.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: izpodbijani sklep vsebuje napačno ugotovitev dejanskega stanja in napačno uporabo prava ter temelji na nezadostni obrazložitvi.
               Tožeča stranka v utemeljitev tega tožbenega razloga navaja naslednje: prvič, da primer očitno ne vsebuje dokazov, ki so potrebni za upravičitev razširitve uvedbe preiskave o državni pomoči; drugič, da je Komisija storila očitno napako pri presoji in napačno ugotovila dejansko stanje, ker je ugotovila, da davčne odločbe dajejo prednost; tretjič, da je Komisija storila očitno napako pri presoji in napačno ugotovila dejansko stanje, ker je ugotovila, da so davčne odločbe selektivne; četrtič, da je Komisija storila očitno napako pri presoji in napačno ugotovila dejansko stanje, ker je ugotovila, da lahko davčne odločbe izkrivljajo konkurenco in/ali vplivajo na trgovino v Skupnosti; in petič, da izpodbijani sklep ni obrazložen.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: v izpodbijanem sklepu gre za napačno uporabo prava, ker je bila prvotna preiskava Komisije preusmerjena, postopek iz zakona o dohodnini pa je bil umetno „razširjen“ na odločbe.


title: Zadeva T-225/07: Tožba, vložena 29. junija 2007 – Thomson Sales Europe proti Komisiji

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/36

         Tožba, vložena 29. junija 2007 – Thomson Sales Europe proti Komisiji
   (Zadeva T-225/07)
   (2007/C 211/70)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Thomson Sales Europe (Boulogne-Billancourt, Francija) (zastopnika: F. Goguel in F. Foucault, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se pred izdajo sodbe odredi, da imajo stranke na voljo vse dokaze, dokumente, izkaze, dopise, pripravljalne dokumente itd., ki so privedli do izdaje uredb št. 2376/94 in št. 710/95;

               —

               naj se v zadevi iz postopka o glavni stvari razglasi za nično Odločba Komisije REM št 03/05 z dne 7. maja 2007.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   S to tožbo tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti odločbe Komisije REM št. 03/05 z dne 7. maja 2007, s katero je bilo ugotovljeno da v primeru tožeče stranke odpust uvoznih dajatev ni upravičen. Ta odločba je bila izdana zaradi predloga, ki so ga na Komisijo naslovili francoski nacionalni organi, ki so od tožeče stranke zahtevali plačilo protidampinških dajatev zaradi uvoza barvnih televizijskih sprejemnikov, ki jih izdeluje njena hčerinska družba s sedežem na Tajskem in ki jih je tožeča stranka zaprosila za odpust na podlagi člena 239 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (1).
   Tožeča stranka meni, da je do odpusta upravičena na podlagi člena 239 uredbe (EGS) št. 2913/92, ker naj bi izpolnjevala oba pogoja iz tega besedila.
   Glede prvega pogoja (obstoja posebnih okoliščin) trdi, da v njenem primeru posebne okoliščine obstajajo in izhajajo po eni strani iz ravnanja Komisije, ki naj bi spremenila pristop k razlagi zakonskih določb o poreklu blaga, ne da bi na to primerno opozorila proizvajalce, in po drugi iz ravnanja nacionalnih organov ki so sledili pristopu, ki ga je sprejela Komisija.
   Glede drugega pogoja iz člena 239 Uredbe (EGS) št. 2913/92 (neobstoj malomarnosti ali goljufivega ravnanja) tožeča stranka trdi, da ji ni mogoče očitati malomarnosti, ker se je zanesla na utemeljenost prvotnega stališča služb Komisije, ki so po mnenju tožeče stranke odločile, da zanjo ne bodo strogo uporabile pravil o poreklu, ampak bodo za vse naprave ki jih proizvede in izvozi njena hčerinska družba na Tajskem uporabile preferencialne antidumpinške dajatve.

      (1)  UL L 302, str. 1.


title: Zadeva C-8/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal de Justiça (Portugalska) 9. januarja 2017 – Biosafe – Indústria de Reciclagens SA/Flexipiso – Pavimentos SA

text:
               27.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal de Justiça (Portugalska) 9. januarja 2017 – Biosafe – Indústria de Reciclagens SA/Flexipiso – Pavimentos SA
   (Zadeva C-8/17)
   (2017/C 095/11)
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Supremo Tribunal de Justiça

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Biosafe – Indústria de Reciclagens SA

      Tožena stranka: Flexipiso – Pavimentos SA

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali Direktiva 2006/11[2]/ES (1), zlasti njeni členi 63, 167, 168, 178, 179, 180, 182 in 219 ter načelo nevtralnosti nasprotujejo zakonodaji, iz katere izhaja, da – v okoliščinah, v katerih je bil pri odsvojitelju blaga, ki je zavezanec za DDV, opravljen davčni nadzor, pri katerem se je izkazalo, da je bila stopnja DDV, ki jo je uporabil, nižja od stopnje, ki bi jo moral uporabiti, in v katerih je odsvojitelj plačal dodatni davek ter želi doseči ustrezno plačilo od pridobitelja, ki je prav tako zavezanec za DDV – rok, v katerem lahko zadnjenavedeni odbije ta dodatni davek, začne teči od izdaje prvotnih računov, in ne od izdaje oziroma prejetja dokumentov s popravki?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, se postavlja vprašanje, ali ta direktiva in zlasti navedeni členi ter načelo nevtralnosti nasprotujejo zakonodaji, iz katere izhaja, da je ali ni zakonito, da pridobitelj – po prejetju dokumentov s popravki prvotnih računov, ki so bili izdani po izvedbi davčnega nadzora in po plačilu dodatnega davka državi ter katerih namen je doseči plačilo tega dodatnega davka, kadar je navedeni rok za uveljavljanje pravice do odbitka že potekel – zavrne plačilo, in torej nemožnost odbitka dodatnega davka upravičuje zavrnitev prevalitve?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Sodba Sodišča z dne 1. februarja 2016 v zadevi E-23/15 – Nadzorni organ Efte proti Kneževini Lihtenštajn (Neizpolnitev obveznosti države EGP/Efte – Neizvajanje – Direktiva 2010/53/EU)

text:
               19.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 18/29

         SODBA SODIŠČA
   z dne 1. februarja 2016
   v zadevi E-23/15
   Nadzorni organ Efte proti Kneževini Lihtenštajn
   (Neizpolnitev obveznosti države EGP/Efte – Neizvajanje – Direktiva 2010/53/EU)
   (2017/C 18/13)
   V zadevi E-23/15, Nadzorni organ Efte proti Kneževini Lihtenštajn – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Kneževina Lihtenštajn s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov za izvajanje členov 15 in 16 akta iz točke 15zn poglavja XIII Priloge II k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2010/53/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. julija 2010 o standardih kakovosti in varnosti človeških organov, namenjenih za presaditev, kakor je bila popravljena), kakor je bil navedenemu sporazumu prilagojen s Protokolom št. 1 in Sklepom Skupnega odbora št. 164/2013 z dne 8. oktobra 2013, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 31 navedenega akta in člena 7 Sporazuma EGP – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen in Páll Hreinsson (sodnik poročevalec), 1. februarja 2016 izdalo sodbo,
   katere izrek se glasi:

               1.

               Lihtenštajn s tem, ko v predpisanem roku ni sprejel potrebnih ukrepov za izvajanje členov 15 in 16 akta iz točke 15zn poglavja XIII Priloge II k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2010/53/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. julija 2010 o standardih kakovosti in varnosti človeških organov, namenjenih za presaditev, kakor je bila popravljena), kakor je bil navedenemu sporazumu prilagojen s Protokolom št. 1, ni izpolnil svojih obveznosti iz člena 31 navedenega akta in člena 7 Sporazuma EGP.

               2.

               Lihtenštajnu se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva C-266/10 P: Pritožba, ki jo je Sistemul electronic de arhivare, criptare și indexare digitalizată Srl (Seacid) vložila 27. maja 2010 zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 16. marca 2010 v zadevi T-530/09, Sistemul electronic de arhivare, criptare și indexare digitalizată Srl (Seacid) proti Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije

text:
               5.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/2

         Pritožba, ki jo je Sistemul electronic de arhivare, criptare și indexare digitalizată Srl (Seacid) vložila 27. maja 2010 zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 16. marca 2010 v zadevi T-530/09, Sistemul electronic de arhivare, criptare și indexare digitalizată Srl (Seacid) proti Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-266/10 P)
   2011/C 72/02
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Sistemul electronic de arhivare, criptare și indexare digitalizată Srl (Seacid) (zastopnik: N.O. Curelea, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Evropski parlament, Svet Evropske unije
   Sodišče (sedmi senat) je s sklepom z dne 22. oktobra 2010 odločilo, da je pritožba nedopustna.


title: Zadeva C-327/11 P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 6. septembra 2012 – Unites States Polo Association proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Pritožba — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 8(1)(b) — Verjetnost zmede — Besedni znak „U.S. POLO ASSN.“ — Ugovor imetnika prejšnje besedne znamke POLO-POLO)

text:
               27.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/10

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 6. septembra 2012 – Unites States Polo Association proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
      (Zadeva C-327/11 P) (1)

      (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 8(1)(b) - Verjetnost zmede - Besedni znak „U.S. POLO ASSN.“ - Ugovor imetnika prejšnje besedne znamke POLO-POLO)
      (2012/C 331/15)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnica: Unites States Polo Association (zastopnica: P. Goldenbaum, odvetnica)

         Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Botis, zastopnik)

         Predmet

      Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 13. aprila 2011 v zadevi United States Polo Association proti UUNT (T-228/09), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razveljavitev, ki jo je vložil prijavitelj besedne znamke „U.S. POLO ASSN.“ za proizvode iz razredov 9, 20, 21, 24 in 27 zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 20. marca 2009 (zadeva R 886/2008-4), s katero je bila zavrnjena pritožba zoper odločbo oddelka za ugovore, ki je delno zavrnil registracijo navedene znamke v postopku z ugovorom, ki ga je sprožil imetnik besedne znamke Skupnosti in besedne nacionalne znamke „POLO-POLO“ za proizvode iz razredov 24, 35 in 39 – Razlaga in uporaba člena 8(4) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(4) Uredbe (ES) št. 207/2009

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  United States Polo Association se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 311, 22.10.2011.


title: Zadeva T-225/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 28. novembra 2016 – Matratzen Concord/EUIPO (Ganz schön ausgeschlafen) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije Ganz schôn ausgeschlafen — Znamka, ki pomeni oglaševalski slogan — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(l)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/36

         Sklep Splošnega sodišča z dne 28. novembra 2016 – Matratzen Concord/EUIPO (Ganz schön ausgeschlafen)
   (Zadeva T-225/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije Ganz schôn ausgeschlafen - Znamka, ki pomeni oglaševalski slogan - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(l)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage))
   (2017/C 022/49)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Matratzen Concord GmbH (Kőln, Nemčija) (zastopnik: I. Selting, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: D. Hanf in A. Graul, agenta)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe EUIPO z dne 24. februarja 2016 (zadeva R 1234/2015 1) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka Ganz schôn ausgeschlafen kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Matratzen Concord GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 232, 27.6.2016.