title: Zadeva T-388/18: Tožba, vložena 27. junija 2018 – WV/ESZD

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/34

      Tožba, vložena 27. junija 2018 – WV/ESZD
      (Zadeva T-388/18)
      (2018/C 352/41)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: WV (zastopnik: É. Boigelot, avocat)

         Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  njeno tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

                              —

                              posledično in po odreditvi toženi stranki, uvodoma in na podlagi člena 89(3)(d) Poslovnika Splošnega sodišča „Ukrepi procesnega vodstva“, naj predloži vse listine in dokumente v zvezi s to zadevo, predvsem: pooblastilo in sklepne ugotovitve notranje varnostne preiskave, ki jo je izvedel OI; vse interne dokumente in odločbe EEAS, predložene v zvezi z obtožbami glede domnevne odstranitve dokumentov in morebitnega prenosa informacij kateri koli tretji državi s strani tožeče stranke (lzrael/Turčija), natančne datume, domnevno objavljene informacije in konkretne dokaze ter posredovane informacije in odgovor varnostne službe; dokumente in/ali interne odločitve, ki so bile očitno sprejete oziroma izdane v zvezi z incidentom z dne 27. julija 2016, in zlasti opombo Generalnega sekretarja ESZD glede izključitve tožeče stranke iz oddelka za Turčijo; elektronsko sporočilo, ki ga je gospa [X] septembra 2015 poslala gospodu [Y] in ki naj bi zadeval „resne težave, ki so pretežno povezane na njeno vedenje“; informacije glede narave različnih prenosov, v katere je bila vpletena, da bi se pojasnilo, ali so bili prenosi izvedeni z njenim delovnim mestom in/ali z dodatno obremenitvijo; pristojnosti nacionalnih strokovnjakov, ki so bili napoteni v oddelek ESZD za Turčijo, ki odraža dogovor, sklenjen med različnimi državami članicami junija 2015 za vzpostavitev navedenega oddelka; zapisnik sestanka z dne 18. maja 2017 med tožečo stranko, predstavnikom odbora uslužbencev in OI; izmenjava elektronskih sporočil z dne 10. julija 2017 med g. [Z] in vodjo delegacije EU v Turčiji;

                              —

                              razglasi ničnost implicitne odločbe o zavrnitvi prošnje za pomoč na podlagi člena 24 Kadrovskih predpisov, vložene 4. septembra 2017;

                              —

                              razglasi ničnost odločbe z dne 28. marca 2018, ref. št. Ares(2018)1705593, ki je bila vročena istega dne in s katero je OI zavrnil pritožbo tožeče stranke, ki jo je vložila 29. novembra 2017, ref. št. R/510/17, zoper implicitno odločbo o zavrnitvi prošnje za pomoč na podlagi člena 24 Kadrovskih predpisov;

                              —

                              toženi stranki v skladu s členom 134 Poslovnika Splošnega sodišča Evropske unije naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča strank v utemeljitvi tožbe uveljavlja en sam tožbeni razlog v zvezi s kršitvijo dolžnosti pomoči in skrbnega ravnanja, kršitve členov 1e(2), 12, 12a, 22c, 24, 25 in 26 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi), načela dobrega upravljanja in kršitve členov 1 in 2 Priloge IX h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropske unije in Uredbe (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 26, str. 102).
      Tožeča stranka v okviru tožbenega razloga uveljavlja tudi kršitev členov 41, 47 in 52 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, pravice do obrambe, zlorabo prava in zlorabo postopka, poleg očitne kršitve načela legitimnih pričakovanj in enakosti orožij.
      Tožeča stranka v okviru tožbenega razloga nazadnje uveljavlja kršitev načela, ki upravi nalaga, da odločbo sprejme le na podlagi zakonsko dopustnih razlogov, to pomeni na podlagi upoštevnih razlogov, ki ne vsebujejo nobenih očitnih napak pri presoji dejanskega ali pravnega stanja, ter kršitev načel sorazmernosti, kontradiktornosti, dobrega upravljanja in pravne varnosti, poleg kršitve Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).
      Tako uveljavljani očitek je v tem, da naj OI s tem, da je izpodbijano odločbo sprejel pod navedenimi pogoji in s tem, da je nato zavrnil pritožbo tožeče stranke, očitno ne bi pravilno uporabil in razlagal določbe Kadrovskih predpisov in zgoraj navedenih načel, saj je svojo odločbo tako glede dejanskega in pravnega stanja oprl na nenatančno obrazložitev in s tem tožečo stranko postavil v nezakonit upravni položaj, ki nikakor ni v ravnovesju med ugotovljenimi dejstvi in zavrnitvijo prošnje za pomoč.


title: Zadeva C-485/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 24. julija 2018 – Groupe Lactalis/Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, Garde des Sceaux, ministre de la Justice, Ministre de l’Économie et des Finances

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/25

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 24. julija 2018 – Groupe Lactalis/Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, Garde des Sceaux, ministre de la Justice, Ministre de l’Économie et des Finances
      (Zadeva C-485/18)
      (2018/C 352/30)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d’État

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Groupe Lactalis

         Tožene stranke: Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, Garde des Sceaux, ministre de la Justice, Ministre de l’Économie et des Finances

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba za člen 26 Uredbe št. 1169/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 (1), ki med drugim določa, da Komisija predloži Evropskemu parlamentu in Svetu poročila v zvezi z obveznim navajanjem države porekla ali kraja izvora pri mleku in mleku, ki se uporablja kot sestavina, šteti, da je bilo z njim to vprašanje izrecno harmonizirano v smislu člena 38(1) iste uredbe, in ali izključuje možnost, da države članice sprejmejo ukrepe, s katerimi se na podlagi člena 39 te uredbe zahtevajo dodatni obvezni podatki?

                  2.

                  Če so nacionalni ukrepi na podlagi člena 39(1) upravičeni iz razloga varstva potrošnikov, ali je treba merili iz odstavka 2 tega člena, ki se nanašata na, po eni strani, dokazano povezavo med nekaterimi lastnostmi živila in njegovim poreklom ali izvorom ter, po drugi strani, dokaze o tem, da večina potrošnikov zagotovitvi teh informacij pripisuje velik pomen, razlagati povezano in zlasti ali lahko presoja dokazane povezave temelji na samo subjektivnih elementih, ki se nanašajo na pomen povezave, ki jo lahko večina potrošnikov vzpostavi med živilom in njegovim poreklom ali izvorom?

                  3.

                  Ker se zdi, da se lahko k lastnostim živila prištevajo vsi elementi, ki prispevajo h kakovosti živila, ali je mogoče premisleke, povezane z odpornostjo živila na prevoz in s tveganji sprememb med potjo, uporabiti pri presoji obstoja dokazane povezave med nekaterimi lastnostmi živila in njegovim poreklom ali izvorom na podlagi člena 39(2)?

                  4.

                  Ali je treba pri presoji pogojev, določenih s členom 39, šteti, da so lastnosti živila edinstvene zaradi njegovega porekla ali izvora oziroma zajamčene zaradi tega porekla ali izvora, in ali je lahko v tem zadnjem primeru, ne glede na harmonizacijo zdravstvenih in okoljskih predpisov, ki se uporabljajo v Evropski uniji, navedba porekla ali izvora natančnejša kot navedba v obliki „EU“ ali „zunaj EU“?

         (1)  Uredba (EU) št. 1169/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o zagotavljanju informacij o živilih potrošnikom, spremembah uredb (ES) št. 1924/2006 in (ES) št. 1925/2006 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Komisije 87/250/EGS, Direktive Sveta 90/496/EGS, Direktive Komisije 1999/10/ES, Direktive 2000/13/ES Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv Komisije 2002/67/ES in 2008/5/ES in Uredbe Komisije (ES) št. 608/2004 (UL L 304, str. 18).


title: Zadeva C-59/17: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložil Conseil d'État – Francija) – Château du Grand Bois SCI/Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer) (Predhodno odločanje – Kmetijstvo – Trg za vino – Uredba (ES) št. 555/2008 – Pomoč za prestrukturiranje in preusmeritev vinogradov – Nenapovedani pregledi na kraju samem – Pooblastila nadzornih uradnikov – Možnost uradnikov, da vstopijo na kmetijsko gospodarstvo brez predhodnega soglasja pridelovalca)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/6

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložil Conseil d'État – Francija) – Château du Grand Bois SCI/Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)
      (Zadeva C-59/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Kmetijstvo - Trg za vino - Uredba (ES) št. 555/2008 - Pomoč za prestrukturiranje in preusmeritev vinogradov - Nenapovedani pregledi na kraju samem - Pooblastila nadzornih uradnikov - Možnost uradnikov, da vstopijo na kmetijsko gospodarstvo brez predhodnega soglasja pridelovalca))
      (2018/C 352/07)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Château du Grand Bois SCI

         Nasprotna stranka: Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

         Izrek

      Člene 76, 78 in 81 Uredbe Komisije (ES) št. 555/2008 z dne 27. junija 2008 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 479/2008 o skupni ureditvi trga za vino glede podpornih programov, trgovine s tretjimi državami in obsega vinogradniških površin ter o izvajanju nadzora v vinskem sektorju je treba razlagati tako, da uradnikom, ki izvajajo pregled na kraju samem, ne dovoljujejo vstopa na kmetijsko gospodarstvo brez predhodnega soglasja pridelovalca.

         (1)  UL C 112, 10.4.2017.


title: Zadeva C-486/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 23. julija 2018 – RE/Praxair MRC

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/26

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 23. julija 2018 – RE/Praxair MRC
      (Zadeva C-486/18)
      (2018/C 352/31)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour de cassation

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Vložnica kasacijske pritožbe: RE

         Nasprotna stranka: Praxair MRC

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba klavzulo 2, točki 4 in 6, okvirnega sporazuma o starševskem dopustu, ki je priložen Direktivi Sveta 96/34/ES z dne 3. junija 1996 o okvirnem sporazumu o starševskem dopustu, sklenjenem med UNICE, CEEP in ETUC (1), razlagati tako, da nasprotuje temu, da se pri odpovedi delavcu, ki je na starševskem dopustu v obliki krajšega delovnega časa, uporabi določba nacionalnega prava, kot je člen L. 3123-13 v upoštevnem obdobju veljavnega delovnega zakonika, ki določa, da se „[o]dpravnina in odpravnina ob upokojitvi za delavca, ki je bil v istem podjetju zaposlen s polnim delovnim časom in krajšim delovnim časom, […] izračunata sorazmerno z obdobji zaposlitve, dopolnjenimi po enem in drugem načinu zaposlitve od njegovega prihoda v podjetje“?

                  2.

                  Ali je treba klavzulo 2, točki 4 in 6, okvirnega sporazuma o starševskem dopustu, ki je priložen Direktivi Sveta 96/34/ES z dne 3. junija 1996 o okvirnem sporazumu o starševskem dopustu, sklenjenem med UNICE, CEEP in ETUC, razlagati tako, da nasprotuje temu, da se pri odpovedi delavcu, ki je na starševskem dopustu v obliki krajšega delovnega časa, uporabi določba nacionalnega prava, kot je člen R. 1233-32 delovnega zakonika, ki določa, da ima delavec med dopustom za prezaposlovanje, daljšim od odpovednega roka, pravico do mesečne plače, katere znesek bremeni delodajalca in je najmanj enak 65 % njegove povprečne mesečne bruto plače, od katere se odbijejo prispevki, navedeni v členu L. 5422-9, za zadnjih dvanajst mesecev pred prejemom odpovedi?

                  3.

                  Če je odgovor na eno ali drugo prejšnje vprašanje pritrdilen, ali je treba člen 157 Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da nasprotuje določbam nacionalnega prava, kot sta člena L. 3123-13 v upoštevnem obdobju veljavnega delovnega zakonika in R. 1233-32 tega zakonika, ker se veliko več žensk kot moških odloči izkoristiti starševski dopust v obliki krajšega delovnega časa in ker posredna diskriminacija, ki iz tega izhaja v obliki nižje odpravnine in nadomestila za prezaposlovanje v primerjavi z delavci, ki niso izkoristili starševskega dopusta v obliki krajšega delovnega časa, ni upravičena z objektivnimi razlogi, ki niso povezani s kakršno koli diskriminacijo?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 2, str. 285.


title: Zadeva C-329/17: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Gerhard Prenninger in drugi/Oberösterreichische Landesregierung (Predhodno odločanje – Okolje – Direktiva 2011/92/EU – Presoja vplivov nekaterih projektov na okolje – Priloga II – Točka 1(d) – Pojem „izsekavanje gozdov za namene spreminjanja v drugo vrsto rabe zemljišč“ – Posek rastja na trasi za postavitev in rabo nadzemnega voda za prenos električne energije)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/12

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Gerhard Prenninger in drugi/Oberösterreichische Landesregierung
      (Zadeva C-329/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Okolje - Direktiva 2011/92/EU - Presoja vplivov nekaterih projektov na okolje - Priloga II - Točka 1(d) - Pojem „izsekavanje gozdov za namene spreminjanja v drugo vrsto rabe zemljišč“ - Posek rastja na trasi za postavitev in rabo nadzemnega voda za prenos električne energije))
      (2018/C 352/15)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgerichtshof

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Gerhard Prenninger, Karl Helmberger, Franziska Zimmer, Franz Scharinger, Norbert Pühringer, Agrargemeinschaft Pettenbach, Marktgemeinde Vorchdorf, Marktgemeinde Pettenbach, Gemeinde Steinbach am Ziehberg

         Tožena stranka: Oberösterreichische Landesregierung

         ob udeležbi: Netz Oberösterreich GmbH

         Izrek

      Točko 1(d)Priloge II k Direktivi 2011/92/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje je treba razlagati tako, da posek rastja na trasi za namene postavitve in rabe nadzemnega električnega voda, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, v času zakonitega obstoja tega voda spada pod pojem „izsekavanje gozdov za namene spreminjanja v drugo vrsto rabe zemljišč“ v smislu te določbe.

         (1)  UL C 318, 25.9.2017.


title: Združene zadeve C-61/17, C-62/17 in C-72/17: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg – Nemčija) – Miriam Bichat (C-61/17), Daniela Chlubna (C-62/17), Isabelle Walkner (C-72/17)/Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG (Predhodno odločanje – Socialna politika – Kolektivni odpusti – Direktiva 98/59/ES – Člen 2(4), prvi pododstavek – Pojem „obvladujoče podjetje“ – Postopki za posvetovanje z delavci – Dokazno breme)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/6

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg – Nemčija) – Miriam Bichat (C-61/17), Daniela Chlubna (C-62/17), Isabelle Walkner (C-72/17)/Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG
      (Združene zadeve C-61/17, C-62/17 in C-72/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Socialna politika - Kolektivni odpusti – Direktiva 98/59/ES - Člen 2(4), prvi pododstavek - Pojem „obvladujoče podjetje“ - Postopki za posvetovanje z delavci - Dokazno breme))
      (2018/C 352/08)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Miriam Bichat (C-61/17), Daniela Chlubna (C-62/17), Isabelle Walkner (C-72/17)

         Tožena stranka: Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG

         Izrek

      Člen 2(4), prvi pododstavek, Direktive Sveta 98/59/ES z dne 20. julija 1998 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti je treba razlagati tako, da se pojem „obvladujoče podjetje“ nanaša na vsa podjetja, ki so z delodajalcem povezana na podlagi udeležbe v kapitalu njegove družbe ali na podlagi drugih pravnih razmerij, ki jim omogočajo, da izvajajo odločilen vpliv v delodajalčevih organih odločanja in da od njega zahtevajo, da predvidi ali izvede kolektivni odpust.

         (1)  UL C 144, 8.5.2017.


title: Zadeva T-391/18: Tožba, vložena 27. junija 2018 – Riesco García/Parlament

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/36

      Tožba, vložena 27. junija 2018 – Riesco García/Parlament
      (Zadeva T-391/18)
      (2018/C 352/42)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Juan Carlos Riesco García (Rota, Španija) (zastopnik: M. Tey Ariza, abogado)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da tožeča stranka s to vlogo in na podlagi pristojnosti Splošnega sodišča vlaga tožbo zaradi nedelovanja, in sicer v luči odgovora Odbora za peticije pri Evropskem parlamentu z dne 31. maja 2017 v zvezi z njeno pritožbo št. 0741/2015 glede domnevne diskriminacije med kariernimi uradniki in nadomestnimi uradniki v zvezi z različnim obravnavanjem pogojev za upokojitev uradnikov, zaposlenih v organih javne uprave španske države;

                  —

                  ob upoštevanju omenjene zakonodaje (Direktiva Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP) tožbo razglasi za dopustno in odloči v zadevi ter naj na isti podlagi španski državi naloži, da priznava in omogoči takojšnjo učinkovitost pravice vseh uradnikov, zaposlenih v organih javne uprave španske države, do enakih pogojev za predčasno upokojitev.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka navaja, da glede prostovoljne upokojitve španska zakonodaja, ki je predmet zadevne pritožbe, stalnim delavcem (kariernim), vključenim v sistem socialne varnosti, dovoljuje, da spremenijo svoj sistem socialne varnosti, ker so stalni delavci, medtem ko nadomestnim delavcem to ni omogočeno, ker niso stalno zaposleni.
      Tožeča stranka neutemeljen odgovor, ki ga je na svojo pritožbo (št. 0741/2015) prejela od Odbora za pritožbe pri Evropskem parlamentu, ocenjuje za razočarajoč in nerazumljiv; ta organ, ki je to pritožbo razglasil za dopustno in ki je 3. avgusta 2016 menil, da je treba špansko zakonodajo prilagoditi v skladu z Direktivo 1999/70, kot je bilo predlagano (enakost pogojev za upokojitev), ter ki je celo nameraval sprožiti postopek zaradi neizpolnitve obveznosti, kasneje od tega odstopi, ker obstajajo „dejanska vprašanja“, ki jih je treba rešiti.
      Še bolj pa je nerazumljivo, da v primeru dvomov o tem vprašanju, le-to ni predloženo pristojni instituciji, da bi se odločilo, ali je v tem primeru potrebna uskladitev nacionalne zakonodaje z Direktivo 1999/70, torej Sodišču Evropske unije, ampak da se namesto tega predlaga, da se to vprašanje predloži nacionalnim sodiščem, ki so manj pristojna, če sploh so, za presojo o nujnosti uskladitve nacionalnega prava s pravom Evropske unije.


title: Zadeva C-435/17: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tartu Halduskohus – Estonija) – Argo Kalda Mardi talu/Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA) (Predhodno odločanje – Skupna kmetijska politika – Neposredna plačila – Uredba (UE) št. 1306/2013 – Člena 93 in 94 – Priloga II – Navzkrižna skladnost – Kmetijski in okoljski pogoji – Minimalne zahteve – Izvajanje v eni državi članici – Obveznost ohranjanja območij „grobišč“ – Obseg)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/12

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tartu Halduskohus – Estonija) – Argo Kalda Mardi talu/Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)
      (Zadeva C-435/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Skupna kmetijska politika - Neposredna plačila - Uredba (UE) št. 1306/2013 - Člena 93 in 94 - Priloga II - Navzkrižna skladnost - Kmetijski in okoljski pogoji - Minimalne zahteve - Izvajanje v eni državi članici - Obveznost ohranjanja območij „grobišč“ - Obseg))
      (2018/C 352/16)
      Jezik postopka: estonščina

         Predložitveno sodišče

      Tartu Halduskohus

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Argo Kalda Mardi talu

         Tožena stranka: Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

         Izrek

                  1.

                  Člen 93(1), člen 94 in Priloga II k Uredbi (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (ES) št. 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo temu, da država članica z določitvijo standarda za ohranjanje zemljišč v dobrem kmetijskem in okoljskem stanju iz Priloge II zahteva, da se na kmetijski površini ohranijo kamnita grobišča, pri čemer pomeni prestavitev kamnov kršitev takega standarda in se zato plačilo, do katerega je upravičen zadevni kmet, zniža.

                  2.

                  Člen 72(1)(a), člen 91(1) in (2), člen 93(1) in člen 94 Uredbe št. 1306/2013 ter člen 4(1), (b), (c) in (e) Uredbe (EU) št. 1307/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o pravilih za neposredna plačila kmetom na podlagi shem podpore v okviru skupne kmetijske politike ter razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 637/2008 in Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 je treba razlagati tako, da je treba obveznosti v zvezi z ohranjanjem zemljišč v dobrem kmetijskem in okoljskem stanju iz Uredbe št. 1306/2013 spoštovati na celotnem kmetijskem gospodarstvu in ne le na kmetijski površini, za katero je bil zahtevek za pomoč dejansko vložen.

         (1)  UL C 338, 9.10.2017.


title: Zadeva C-115/17: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation – Francija) – Administration des douanes et droits indirects, Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)/Hubert Clergeau in drugi (Predhodno odločanje – Uredba (EGS) št. 1964/82 – Lažne izjave ali ravnanja z namenom pridobiti posebna izvozna nadomestila za nekatere kose odkoščenega govejega mesa – Sprememba Uredbe št. 1964/82, s katero je bilo upravičenje do posebnih izvoznih nadomestil razširjeno – Načelo retroaktivne uporabe milejšega kazenskega zakona – Člen 49(1), tretji stavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/7

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation – Francija) – Administration des douanes et droits indirects, Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)/Hubert Clergeau in drugi
      (Zadeva C-115/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Uredba (EGS) št. 1964/82 - Lažne izjave ali ravnanja z namenom pridobiti posebna izvozna nadomestila za nekatere kose odkoščenega govejega mesa - Sprememba Uredbe št. 1964/82, s katero je bilo upravičenje do posebnih izvoznih nadomestil razširjeno - Načelo retroaktivne uporabe milejšega kazenskega zakona - Člen 49(1), tretji stavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah))
      (2018/C 352/09)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour de cassation

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: Administration des douanes et droits indirects, Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

         Tožene stranke: Hubert Clergeau, Jean-Luc Labrousse, Jean-Jacques Berthellemy, Alain Bouchet, Jean-Pierre Dubois, Marcel Géry, Jean-Paul Matrat, Jean-Pierre Paziot, Patrice Raillot

         Izrek

      Načelo retroaktivne uporabe milejšega kazenskega zakona, določeno v členu 49(1), tretji stavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da je oseba obsojena, ker je posebna izvozna nadomestila, določena v Uredbi Komisije (EGS) št. 1964/82 z dne 20. julija 1982 o določitvi pogojev za dodelitev posebnih izvoznih nadomestil za nekatere kose odkoščenega govejega mesa, prejela neupravičeno na podlagi ravnanj ali lažnih izjav glede vrste blaga, za katero so bila nadomestila zaprošena, medtem ko je bilo na podlagi spremembe tega predpisa, do katere je prišlo po nastanku očitanih dejstev, za blago, ki ga je ta oseba izvozila, ta nadomestila mogoče pridobiti.

         (1)  UL C 178, 6.6.2017.


title: Zadeva C-475/17: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Riigikohus – Estonija) – Viking Motors AS in drugi/Tallinna linn, Maksu- ja Tolliamet (Predhodno odločanje – Obdavčenje – Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Člen 401 – Nacionalni davki, ki jih je mogoče označiti kot prometne davke – Prepoved – Pojem „prometni davek“ – Lokalni davek na prodajo – Bistvene značilnosti DDV – Neobstoj)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/13

      Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Riigikohus – Estonija) – Viking Motors AS in drugi/Tallinna linn, Maksu- ja Tolliamet
      (Zadeva C-475/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Obdavčenje - Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 401 - Nacionalni davki, ki jih je mogoče označiti kot prometne davke - Prepoved - Pojem „prometni davek“ - Lokalni davek na prodajo - Bistvene značilnosti DDV - Neobstoj))
      (2018/C 352/17)
      Jezik postopka: estonščina

         Predložitveno sodišče

      Riigikohus

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Vložniki kasacijske pritožbe: Viking Motors AS, TKM Beauty Eesti OÜ, TKM King AS, Kaubamaja AS, Selver AS

         Nasprotni stranki v postopku s kasacijsko pritožbo: Tallinna linn, Maksu- ja Tolliamet

         Izrek

      Člen 401 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da ne nasprotuje ohranitvi ali uvedbi davka, kakršen je davek na prodajo iz postopka v glavni stvari.

         (1)  UL C 347, 16.10.2017.


title: Zadeva C-120/17: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Satversmes tiesa – Latvija) – Administratīvā rajona tiesa/Ministru kabinets (Predhodno odločanje – Kmetijstvo – Podpora za razvoj podeželja – Uredba (ES) št. 1257/1999 – Členi od 10 do 12 – Podpora za predčasno upokojitev – Nacionalna zakonodaja, ki je določala prenos podpore za predčasno upokojitev z dedovanjem – Zakonodaja, ki jo je potrdila Evropska komisija – Naknadna sprememba stališča – Varstvo legitimnih pričakovanj)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/8

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Satversmes tiesa – Latvija) – Administratīvā rajona tiesa/Ministru kabinets
      (Zadeva C-120/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Kmetijstvo - Podpora za razvoj podeželja - Uredba (ES) št. 1257/1999 - Členi od 10 do 12 - Podpora za predčasno upokojitev - Nacionalna zakonodaja, ki je določala prenos podpore za predčasno upokojitev z dedovanjem - Zakonodaja, ki jo je potrdila Evropska komisija - Naknadna sprememba stališča - Varstvo legitimnih pričakovanj))
      (2018/C 352/10)
      Jezik postopka: latvijščina

         Predložitveno sodišče

      Satversmes tiesa

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Predlagatelj: Administratīvā rajona tiesa

         Druga stranka v postopku: Ministru kabinets

         Izrek

                  1.

                  Člene od 10 do 12 Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 z dne 17. maja 1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) ter o spremembi in razveljavitvi določenih uredb je treba razlagati tako, da nasprotujejo temu, da države članice v okviru izvajanja teh določb sprejmejo ukrepe, ki omogočajo prenos podpore za predčasno upokojitev z dedovanjem, kot je ta v postopku v glavni stvari.

                  2.

                  Načelo varstva legitimnih pričakovanj je treba razlagati tako, da je nacionalni predpis, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, ki je določal prenos podpore za predčasno upokojitev z dedovanjem in ki ga je Evropska komisija potrdila kot skladnega z Uredbo št. 1257/1999, povzročil nastanek legitimnih pričakovanj pri dedičih kmetov, ki so prejemali to podporo, in da s sklepom, kakršen je naveden v zapisniku seje Odbora za razvoj podeželja pri Evropski komisiji z dne 19. oktobra 2011, v skladu s katerim navedena podpora ni prenosljiva z dedovanjem, ta legitimna pričakovanja niso prenehala.

         (1)  UL C 168, 29.5.2017.


title: Zadeva T-396/18: Tožba, vložena 29. junija 2018 – ITSA/Komisija

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/36

      Tožba, vložena 29. junija 2018 – ITSA/Komisija
      (Zadeva T-396/18)
      (2018/C 352/43)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) (Sunbury-on-Thames, Združeno kraljestvo) (zastopnik: F. Scanvic, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Delegirano uredba Komisije (EU) 2018/573 z dne 15. decembra 2017 o ključnih elementih pogodb o hrambi podatkov, ki se sklenejo kot del sistema sledljivosti tobačnih izdelkov, Izvedbeno uredba Komisije (EU) 2018/574 z dne 15. decembra 2017 o tehničnih standardih za vzpostavitev in delovanje sistema sledljivosti tobačnih izdelkov ter Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2018/576 z dne 15. decembra 2017 o tehničnih standardih za varnostne elemente, ki se uporabljajo na tobačnih izdelkih razglasi za nične.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev člena 8 Protokola za odpravo nezakonite trgovine s tobačnimi izdelki, ki ga je Svetovna zdravstvena organizacija sprejela 12. novembra 2012 v Seulu in s katerim je bilo prepovedano, da se dejavnosti v zvez z označevanjem tobačnih proizvodov omejijo na tobačno industrijo. Tožeča stranka v zvezi s tem meni, da navedeni protokol sicer še ni začel veljati, vendar ga je Evropska unija sklenila in podpisala, zaradi česar ne sme sprejemati aktov, ki so v nasprotju z njim.
      Poleg tega navaja, da se Direktiva 2014/40/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o proizvodnji, predstavitvi in prodaji tobačnih in povezanih izdelkov in razveljavitvi Direktive 2001/37/ES (UL 2014, L 127, str. 1), na podlagi katere je bila sprejeta v tej zadevi izpodbijana uredba, lahko in mora razlagati v skladu z navedenim protokolom, čeprav ta ne prepoveduje izrecno, da se zadevne dejavnosti omejijo na tobačno industrijo.
      Nazadnje, če taka razlaga ne bi bila mogoča, bi bila sama navedena direktiva v nasprotju z navedenim protokolom in zato s Pogodbama.


title: Zadeva C-122/17: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal – Irska) – David Smith/Patrick Meade, Philip Meade, FBD Insurance plc, Ireland, Attorney General (Predhodno odločanje – Približevanje zakonodaj – Zavarovanje civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil – Tretja direktiva 90/232/EGS – Člen 1 – Odgovornost pri telesnih poškodbah, povzročenih vsem potnikom razen vozniku – Obvezno zavarovanje – Neposredni učinek direktiv – Obveznost, da se ne uporabi nacionalna ureditev, ki je v nasprotju z direktivo – Neuporaba pogodbene klavzule, ki je v nasprotju z direktivo)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/8

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal – Irska) – David Smith/Patrick Meade, Philip Meade, FBD Insurance plc, Ireland, Attorney General
      (Zadeva C-122/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Približevanje zakonodaj - Zavarovanje civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil - Tretja direktiva 90/232/EGS - Člen 1 - Odgovornost pri telesnih poškodbah, povzročenih vsem potnikom razen vozniku - Obvezno zavarovanje - Neposredni učinek direktiv - Obveznost, da se ne uporabi nacionalna ureditev, ki je v nasprotju z direktivo - Neuporaba pogodbene klavzule, ki je v nasprotju z direktivo))
      (2018/C 352/11)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      Court of Appeal

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: David Smith

         Tožene stranke: Patrick Meade, Philip Meade, FBD Insurance plc, Ireland, Attorney General

         Izrek

      Pravo Unije, zlasti člen 288 PDEU, je treba razlagati tako, da nacionalno sodišče, ki odloča o sporu med posamezniki in ki določb nacionalnega prava, ki so v nasprotju z določbo direktive, ki izpolnjuje vse pogoje, ki se zahtevajo za to, da ima neposreden učinek, ne more razlagati tako, da bi bile v skladu z zadnjenavedeno določbo, zgolj na podlagi prava Unije ni zavezano, da ne uporabi teh nacionalnih določb in pogodbene klavzule, ki je v skladu z njimi vsebovana v zavarovalni pogodbi.
      V položaju, kot je ta v postopku v glavni stvari, bi se lahko stranka, ki je oškodovana zaradi neskladnosti nacionalnega prava s pravom Unije, ali oseba, ki je vstopila v pravice te stranke, sklicevala na sodno prakso iz sodbe z dne 19. novembra 1991, Francovich in drugi (C-6/90 in C-9/90, EU:C:1991:428), da bi od države članice eventualno prejela odškodnino za nastalo škodo.

         (1)  UL C 151, 15.5.2017.


title: Zadeva T-436/18: Tožba, vložena 13. julija 2018 – Prigent/Komisija

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/37

      Tožba, vložena 13. julija 2018 – Prigent/Komisija
      (Zadeva T-436/18)
      (2018/C 352/44)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Claude Prigent (Caudan, Francija) (zastopnica: A. Bove, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  to ničnostno tožbo sprejme v obravnavo;

                  —

                  ugotovi, da so tožbeni razlogi utemeljeni;

                  —

                  zato sklep Evropske komisije z dne 23. maja 2018 razglasi za ničen na podlagi načela nacionalne solidarnosti, kot ga je opredelilo Sodišče (splošno pravno načelo), in/ali člena 9 Pogodbe o Evropski uniji;

                  —

                  in spis posreduje v odločanje pristojnemu organu;

                  —

                  odredi vse obveznosti, ki jih v zvezi s tem nalaga pravo;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka;

                  —

                  vse ostale pravice, terjatve in ukrepe pridrži tožeči stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela nacionalne solidarnosti, kot ga je opredelilo Sodišče Evropske unije in ki je splošno pravno načelo. Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da je Sodišče ugotovilo, da ureditev, ki je namenjena posebni kategoriji prebivalstva ali delavcev, ni zakonska ureditev, temveč poklicna ureditev. Trdi, da v obravnavanem primeru ob upoštevanju diskriminacije, ki naj bi obstajala med samozaposlenimi, ki morajo biti zavarovani v sistemu socialne varnosti samozaposlenih delavcev (v nadaljevanju: SSVSD), čeprav je nimajo prometa ali je ta negativen, in drugimi, kot so samostojni podjetniki, zaposleni ali uradniki, ne gre jasno za zakonsko ureditev.
                  Tožeča stranka poleg tega meni, da SSVSD načela solidarnosti, na katerem naj bi po navedbah francoske države temeljil SSVSD kot zakonska ureditev socialne varnosti, v obravnavani zadevi ni spoštoval, ker je od njega kljub nizkim dohodkom prejel pozive k plačilu minimalnih in pavšalnih prispevkov. Poleg tega bi mu lahko bila v primeru nezadostnih prispevkov ali zamude v celoti odvzeta nadomestilo zaradi bolezni ali pokojnina, kar naj ne bi veljalo za druge francoske delavce, zavarovane pri drugem sistemu socialne varnosti.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 9 Pogodbe o Evropski uniji, ki določa enakopravnost med vsemi evropskimi državljani, ker naj vrednosti prispevkov v SSVSD ne bi bilo mogoče izračunati v škodo samozaposlenih, kot je tožeča stranka, v primerjavi z drugimi francoskimi delavci. Komisija naj bi tako z ustavitvijo postopka v zvezi s pritožbo tožeče stranke kršila načelo nacionalne solidarnosti, kakor ga je opredelilo Sodišče kot splošno pravno načelo, in člen 9 Pogodbe o Evropski uniji, zaradi česar na bi bilo treba njen sklep razglasiti za ničen.


title: Zadeva C-495/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovaška republika) 30. julija 2018 – YX

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/26

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovaška republika) 30. julija 2018 – YX
      (Zadeva C-495/18)
      (2018/C 352/32)
      Jezik postopka: slovaščina

         Predložitveno sodišče

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

         Stranka v postopku v glavni stvari

         Tožeč stranka: YX

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 4(1)(a) okvirnega sklepa (1) razlagati tako, da so v njem določena merila izpolnjena le, če ima obsojena oseba v državi članici, katere državljan je, družinske, socialne, poklicne ali druge vezi, ob upoštevanju katerih je mogoče utemeljeno domnevati, da lahko izvršitev kazni v tej državi omogoča lažjo socialno rehabilitacijo, in da ta člen torej nasprotuje določbi nacionalnega prava, kakršen je člen 4(1)(a) zakona št. 549/2011, ki v takih primerih omogoča priznanje in izvršitev sodbe samo na podlagi običajnega prebivališča, kot je formalno prijavljeno v državi izvršiteljici, ne da bi se upoštevalo, ali ima obsojena oseba v navedeni državi dejanske vezi, ki bi ji lahko omogočile boljšo socialno rehabilitacijo?

                  2.

                  Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen, ali je treba člen 4(2) okvirnega sklepa razlagati tako, da mora pristojni organ države izdajateljice tudi v primeru iz člena 4(1)(a) okvirnega sklepa, preden pošlje sodbo in potrdilo, preveriti, ali bo izvršitev kazni v državi izvršiteljici primerna z vidika lažje socialne rehabilitacije obsojene osebe, in da mora [navedeni organ] poleg tega navesti informacije, pridobljene v delu d), točka 4 potrdila, zlasti če obsojena oseba v mnenju, ki ga izrazi skladno s členom 6(3) okvirnega sklepa, navede, da ima dejanske družinske, socialne ali poklicne vezi v državi izdajateljici?

                  3.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je treba člen 9(1)(b) okvirnega sklepa razlagati tako, da obstaja razlog za zavrnitev priznanja in izvršitve sodbe, tudi če v primeru iz člena 4(1)(a) okvirnega sklepa, kljub posvetovanju iz odstavka 3 navedene določbe in morebitnim drugim potrebnim informacijam, ni dokazan obstoj družinskih, socialnih, poklicnih ali drugih vezi, na podlagi katerih bi bilo mogoče utemeljeno domnevati, da bo izvršitev kazni v državi izvršiteljici lahko olajšala socialno rehabilitacijo obsojene osebe?

         (1)  Okvirni sklep Sveta 2008/909/PNZ z dne 27. novembra 2008 o uporabi načela vzajemnega priznavanja sodb v kazenskih zadevah, s katerimi so izrečene zaporne kazni ali ukrepi, ki vključujejo odvzem prostosti, za namen njihovega izvrševanja v Evropski uniji (UL 2008, L 327, str. 27).


title: Zadeva C-485/17: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof – Nemčija) – Verbraucherzentrale Berlin eV/Unimatic Vertriebs GmbH (Predhodno odločanje – Varstvo potrošnikov – Direktiva 2011/83/EU – Člen 2, točka 9 – Pojem „poslovni prostori“ – Merila – Prodajna pogodba, sklenjena na stojnici trgovca na trgovskem sejmu)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/14

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof – Nemčija) – Verbraucherzentrale Berlin eV/Unimatic Vertriebs GmbH
      (Zadeva C-485/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Direktiva 2011/83/EU - Člen 2, točka 9 - Pojem „poslovni prostori“ - Merila - Prodajna pogodba, sklenjena na stojnici trgovca na trgovskem sejmu))
      (2018/C 352/18)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesgerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Revidentka: Verbraucherzentrale Berlin eV

         Respondentka: Unimatic Vertriebs GmbH

         Izrek

      Člen 2, točka 9, Direktive 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov, spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS in Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 85/577/EGS in Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta je treba razlagati tako, da je stojnica, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki jo trgovec uporablja na trgovskem sejmu, na katerem opravlja svojo dejavnost nekaj dni na leto, „poslovni prostor“ v smislu te določbe, če bi ob upoštevanju vseh dejanskih okoliščin v zvezi z dejavnostjo trgovca, zlasti pa videza stojnice in informacij, ki so bile posredovane na samem sejemskem prostoru, potrošnik, ki je normalno obveščen ter razumno pozoren in preudaren, lahko razumno domneval, da ta trgovec tam opravlja svojo dejavnost in bo z njim vzpostavil stik z namenom sklenitve pogodbe, kar pa mora preveriti nacionalno sodišče.

         (1)  UL C 392, 20.11.2017.


title: Zadeva T-680/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2018 – K. Chrysostomides & Co. in drugi/Svet in drugi (Nepogodbena odgovornost – Ekonomska in monetarna politika – Program pomoči za stabilnost Cipra – Sklep Sveta ECB z dne 21. marca 2013 v zvezi z zagotovitvijo izredne likvidnostne pomoči, izdan na podlagi prošnje Centralne banke Cipra – Izjave Evroskupine glede Cipra z dni 25. marca, 12. aprila, 13. maja in 13. septembra 2013 – Sklep 2013/236/EU – Memorandum z dne 26. aprila 2013 o soglasju o posebnih gospodarskopolitičnih pogojih, sklenjen med Republiko Ciper in Evropskim mehanizmom za stabilnost – Pristojnost Splošnega sodišča – Dopustnost – Formalne zahteve – Izčrpanje vseh notranjih pravnih sredstev – Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice – Lastninska pravica – Legitimna pričakovanja – Enako obravnavanje)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/28

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2018 – K. Chrysostomides & Co. in drugi/Svet in drugi
      (Zadeva T-680/13) (1)

      ((Nepogodbena odgovornost - Ekonomska in monetarna politika - Program pomoči za stabilnost Cipra - Sklep Sveta ECB z dne 21. marca 2013 v zvezi z zagotovitvijo izredne likvidnostne pomoči, izdan na podlagi prošnje Centralne banke Cipra - Izjave Evroskupine glede Cipra z dni 25. marca, 12. aprila, 13. maja in 13. septembra 2013 - Sklep 2013/236/EU - Memorandum z dne 26. aprila 2013 o soglasju o posebnih gospodarskopolitičnih pogojih, sklenjen med Republiko Ciper in Evropskim mehanizmom za stabilnost - Pristojnost Splošnega sodišča - Dopustnost - Formalne zahteve - Izčrpanje vseh notranjih pravnih sredstev - Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice - Lastninska pravica - Legitimna pričakovanja - Enako obravnavanje))
      (2018/C 352/33)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC (Nikozija, Ciper) in 50 drugih tožečih strank, ki so navedene v prilogi sodbe (zastopnik: P. Tridimas, barrister)

         Tožene stranke: Svet Evropske unije (zastopniki: A. de Gregorio Merino, E. Dumitriu-Segnana, E. Chatziioakeimidou in E. Moro, agenti), Evropska komisija (zastopniki: sprva B. Smulders, J.-P. Keppenne in M. Konstantinidis, nato J.-P. Keppenne, M. Konstantinidis in L. Flynn, agenti), Evropska centralna banka (zastopniki: sprva N. Lenihan in F. Athanasiou, nato P. Papapaschalis in P. Senkovic ter nazadnje M. Szablewska in K. Laurinavičius, agenti, skupaj s H.-G. Kamannom, avocat), Evroskupina, ki jo zastopa Svet Evropske unije, (zastopniki: A. de Gregorio Merino, E. Dumitriu-Segnana, E. Chatziioakeimidou in E. Moro, agenti), Evropska unija, ki jo zastopa Evropska komisija (zastopniki: sprva B. Smulders, J.-P. Keppenne in M. Konstantinidis, nato J.-P. Keppenne, M. Konstantinidis in L. Flynn, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 268 PDEU za povračilo škode, ki naj bi tožečim strankam nastala zaradi Sklepa Sveta ECB z dne 21. marca 2013 v zvezi z zagotovitvijo izredne likvidnostne pomoči, izdanega na podlagi prošnje Centralne banke Cipra, izjav Evroskupine glede Cipra z dni 25. marca, 12. aprila, 13. maja in 13. septembra 2013, Sklepa Sveta z dne 25. aprila 2013, naslovljenega na Ciper o posebnih ukrepih za ponovno vzpostavitev finančne stabilnosti in trajnostne rasti (UL 2013, L 141, str. 32), Memoranduma z dne 26. aprila 2013 o soglasju o posebnih gospodarskopolitičnih pogojih, sklenjenega med Republiko Ciper in Evropskim mehanizmom za stabilnost (EMS) ter drugih aktov in ravnanj Komisije, Sveta, ECB in Evropskupine v zvezi z dodelitvijo finančne pomoči Republiki Ciper.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC in druge tožeče stranke, katerih imena so navedena v prilogi, nosijo svoje stroške in plačajo stroške Sveta Evropske unije, Evropske komisije in Evropske centralne banke (ECB).

         (1)  UL C 194, 24.6.2014.


title: Zadeva C-521/17: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tallinna Ringkonnakohus – Estonija) – Coöperatieve Vereniging SNB-REACT U.A./Deepak Mehta (Predhodno odločanje – Intelektualna in industrijska lastnina – Direktiva 2004/48/ES – Člen 4 – Pravica organa za kolektivno zastopanje imetnikov znamk do vložitve tožbe pri sodišču – Direktiva 2000/31/ES – Členi od 12 do 14 – Odgovornost ponudnika storitev najema in registracije IP naslovov, ki omogočajo anonimno uporabo imen spletnih domen in spletnih mest)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/15

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tallinna Ringkonnakohus – Estonija) – Coöperatieve Vereniging SNB-REACT U.A./Deepak Mehta
      (Zadeva C-521/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Intelektualna in industrijska lastnina - Direktiva 2004/48/ES - Člen 4 - Pravica organa za kolektivno zastopanje imetnikov znamk do vložitve tožbe pri sodišču - Direktiva 2000/31/ES - Členi od 12 do 14 - Odgovornost ponudnika storitev najema in registracije IP naslovov, ki omogočajo anonimno uporabo imen spletnih domen in spletnih mest))
      (2018/C 352/19)
      Jezik postopka: estonščina

         Predložitveno sodišče

      Tallinna Ringkonnakohus

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Coöperatieve Vereniging SNB-REACT U.A.

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Deepak Mehta

         Izrek

                  1.

                  Člen 4(c) Direktive 2004/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine je treba razlagati tako, da morajo države članice organu za kolektivno zastopanje imetnikov znamk, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, priznati sposobnost, da zaradi varstva pravic teh imetnikov v lastnem imenu vloži pravna sredstva, določena s to direktivo, in da vloži tožbo pri sodišču, pod pogojem, da se v nacionalni zakonodaji ta organ obravnava kot organ, ki ima neposreden interes za varstvo takih pravic in da mu za ta namen omogoča biti stranka v sodnem postopku, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

                  2.

                  Člene od 12 do 14 Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (Direktiva o elektronskem poslovanju), je treba razlagati tako, da omejitve odgovornosti, določene v teh členih, veljajo za ponudnika storitve zakupa in registracije IP naslovov, ki omogočajo anonimno uporabo spletnih domenskih imen, kot je ta v postopku v glavni stvari, pod pogojem, da ta storitev spada v eno od kategorij storitev, navedenih v teh členih, in izpolnjuje vse ustrezne pogoje, če je dejavnost takega ponudnika storitev zgolj tehnična, samodejna in pasivna, kar pomeni, da nima niti znanja niti nadzora nad podatki, ki jih te stranke prenašajo ali shranjujejo, in če nima aktivne vloge, ki omogoča optimizacijo njihove spletne prodaje, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 382, 13.11.2017.


title: Zadeva T-453/18: Tožba, vložena 24. julija 2018 – Biasotto/EUIPO – OOFOS (OOF)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/38

      Tožba, vložena 24. julija 2018 – Biasotto/EUIPO – OOFOS (OOF)
      (Zadeva T-453/18)
      (2018/C 352/45)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Alessandro Biasotto (Treviso, Italija) (zastopniki: F. le Divelec Lemmi, R. Castiglioni in E. Cammareri, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: OOFOS LLC (Reno, Nevada, Združene države)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije OOF – prijava št. 14961 767

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 10. maja 2018 v zadevi R 1270/2017-2

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  tožbi v celoti ugodi;

                  —

                  izpodbijano odločbo v celoti razveljavi in posledično na podlagi prijave znamke Evropske unije št. 14961 767 odobri registracijo za vse predlagane proizvode in storitve iz razredov 18, 25 in 35 (ali naj EUIPO naloži, da ponovno preuči pritožbo tožeče stranke z dne 15. junija 2017, pri čemer naj tokrat izpodbijano prijavo primerja z znamko, ki jo je vložnik ugovora prijavil v prejšnji mednarodni registraciji št. 1258 728);

                  —

                  EUIPO ali intervenientki naloži plačilo vseh stroškov tega postopka pred Splošnim sodiščem ter stroškov postopkov z ugovorom in s pritožbo pri EUIPO.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva C-396/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 15. junija 2018 – Gennaro Cafaro/DQ

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/15

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 15. junija 2018 – Gennaro Cafaro/DQ
      (Zadeva C-396/18)
      (2018/C 352/20)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Corte suprema di cassazione

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Gennaro Cafaro

         Tožena stranka: DQ

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je nacionalni predpis iz odloka predsednika Sveta ministrov z dne 9. septembra 2008, ki na podlagi člena 748, tretji odstavek, zakona o letalstvu določa omejitve zaposlovanja letalskega osebja družbe DQ, zlasti pa samodejno prenehanje delovnega razmerja ob dopolnjenem šestdesetem letu starosti, v nasprotju z Uredbo št. 1178/2011 (1) v delu, v katerem je za zaposlovanje pilotov v komercialnem zračnem prevozu najvišja dovoljena starost določena na petinšestdeset let, in ali je to uredbo mogoče uporabiti v zadevnem primeru, če se v njem ne upošteva posebni nacionalni predpis?

                  2.

                  Podredno, če meni, da se Uredba v obravnavanem primeru ratione materiae ne uporablja, ali je navedeni nacionalni predpis v nasprotju z načelom prepovedi diskriminacije na podlagi starosti iz Direktive 2000/78 (2) in Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (člen 21(1)), ki je konkretno izražena v Direktivi 2000/78?

         (1)  Uredba Komisije (EU) št. 1178/2011 z dne 3. novembra 2011 o tehničnih zahtevah in upravnih postopkih za letalsko osebje v civilnem letalstvu v skladu z Uredbo (ES) št. 216/2008 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 311, str. 1).

         (2)  Direktiva Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 79).


title: Zadeva T-454/18: Tožba, vložena 24. julija 2018 – Biasotto/EUIPO – OOFOS (OO)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/39

      Tožba, vložena 24. julija 2018 – Biasotto/EUIPO – OOFOS (OO)
      (Zadeva T-454/18)
      (2018/C 352/46)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Alessandro Biasotto (Treviso, Italija) (zastopniki: F. Le Divelec Lemmi, R. Castiglioni in E. Cammareri, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: OOFOS LLC (Reno, Nevada, Združene države)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: prijava znamke Evropske unije OO – prijava št. 14961 791

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. maja 2018 v zadevi R 1281/2017-2

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  tožbi v celoti ugodi;

                  —

                  izpodbijano odločbo v celoti razveljavi, pri čemer naj v bistvu potrdi ugotovitev EUIPO iz njegove odločbe z dne 17. maja 2017 v zvezi s postopkom št. B 2683558, in posledično na podlagi prijave znamke Evropske unije št. 14961 791 odobri registracijo za vse predlagane proizvode in storitve iz razredov 18, 25 in 35;

                  —

                  intervenientki naloži plačilo vseh stroškov tega postopka pred Splošnim sodiščem ter stroškov postopkov z ugovorom in s pritožbo pri EUIPO.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva C-417/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vilniaus apygardos administracinis teismas (Litva) 26. junija 2018 – AW, BV, CU, DT/Republika Litva, ki jo zastopajo Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnyba, Bendrasis pagalbos centras in Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/16

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vilniaus apygardos administracinis teismas (Litva) 26. junija 2018 – AW, BV, CU, DT/Republika Litva, ki jo zastopajo Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnyba, Bendrasis pagalbos centras in Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija
      (Zadeva C-417/18)
      (2018/C 352/21)
      Jezik postopka: litovščina

         Predložitveno sodišče

      Vilniaus apygardos administracinis teismas

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: AW, BV, CU, DT

         Tožena stranka: Republika Litva, ki jo zastopajo Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnyba, Bendrasis pagalbos centras in Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali člen 26(5) Direktive 2002/22/ES (1), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/136/ES (2), določa obvezno posredovanje informacije o lokaciji, če gre za klice z mobilnih naprav brez kartic SIM?

                  2.

                  Ali dejstvo, da nacionalna zakonodaja države članice dopušča posameznikom, da kličejo na evropsko številko za klice v sili „112“ brez kartice SIM, pomeni, da je treba informacijo o lokaciji za take klice v sili določiti v skladu s členom 26(5) Direktive 2002/22/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/136/ES?

                  3.

                  Ali je nacionalna zakonodaja, določena v točki 4.5.4 postopka za dostop naročnikov in/ali uporabnikov do storitev organov, ki rešujejo nujne primere (različica, ki je veljala od 11. novembra 2011 do 15. aprila 2016), ki med drugim določa, da morajo ponudniki javnega mobilnega omrežja posredovati informacijo o lokaciji z natančnostjo pokrivanja (sektorja) bazne postaje (angleško Cell-ID), ki pa ne določa minimalne natančnosti (v smislu razdalje), s katero morajo bazne postaje določiti lokacijo kličočega ali gostoto porazdeljenosti baznih postaj (v smislu razdalje), v skladu s členom 26(5) Direktive 2002/22/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/136/ES, ki določa, da morajo pristojni regulativni organi določiti merila za natančnost in zanesljivost zagotovljenih informacij o lokaciji kličočega?

                  4.

                  Če sta odgovora na prvo in/ali drugo vprašanje, da država članica mora zagotoviti, da se informacija o lokaciji določi v skladu s členom 26(5) Direktive 2002/22/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/136/ES, in/ali je odgovor na tretje vprašanje, da nacionalna zakonodaja ni v skladu s členom 26(5) Direktive 2002/22/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/136/ES, ki določa, da pristojni regulativni organi določijo merila za natančnost in zanesljivost zagotovljenih informacij o lokaciji kličočega, ali mora nacionalno sodišče, ko odloča o vprašanju odškodnine, ugotoviti neposredno vzročno zvezo med kršitvijo prava Unije in škodo, ki je nastala posameznikom, ali pa je dovolj ugotoviti posredno vzročno zvezo med kršitvijo prava Unije in škodo, ki je nastala posameznikom, če v skladu z določbami nacionalnega zakona in/ali nacionalne sodne prakse ugotovitev posredne vzročne zveze med protipravnimi dejanji in škodo, ki je nastala posameznikom, zadostuje za nastanek odgovornosti?

         (1)  Direktiva 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 367).

         (2)  Direktiva 2009/136/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o spremembah Direktive 2002/22/ES o univerzalnih storitvah in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami, Direktive 2002/58/ES o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij in Uredbe (ES) št. 2006/2004 o sodelovanju med nacionalnimi organi, odgovornimi za izvrševanje zakonodaje o varstvu potrošnikov (UL 2009, L 337. str. 1).


title: Zadeva T-463/18: Tožba, vložena 30. julija 2018 – Novartis/EUIPO (SMARTSURFACE)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/40

      Tožba, vložena 30. julija 2018 – Novartis/EUIPO (SMARTSURFACE)
      (Zadeva T-463/18)
      (2018/C 352/47)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Novartis AG (Basel, Švica) (zastopnik: L. Junquera Lara, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije SMARTSURFACE – zahteva za registracijo št. 16 492 076

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 25. maja 2018 v zadevi R 1765/2017-2

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  ugotovi, da člen 7(1)(b) in (c) ter 7(2) Uredbe št. 207/2009 ne preprečuje registracije zadevnega znaka (znamka Skupnosti št. 16 492 076) za proizvode razreda 09, ki so opisani v zahtevi za registracijo, in;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) in (c) ter 7(2) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva C-430/18: Tožba, vložena 29. junija 2018 – Evropska komisija/Kraljevina Španija

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/17

      Tožba, vložena 29. junija 2018 – Evropska komisija/Kraljevina Španija
      (Zadeva C-430/18)
      (2018/C 352/22)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: T. Scharf, J. Rius, G. von Rintelen, agenti)

         Tožena stranka: Kraljevina Španija

         Predlogi tožeče stranke

                  —

                  Ugotovi naj se, da Kraljevina Španija s tem, da do 18. septembra 2016 ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2014/92/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. julija 2014 o primerljivosti nadomestil, povezanih s plačilnimi računi, zamenjavi plačilnih računov in dostopu do osnovnih plačilnih računov (1), oziroma da v vsakem primeru o teh predpisih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 29(1) navedene direktive;

                  —

                  Kraljevini Španiji naj se v skladu s členom 260(3) naloži plačilo dnevne denarne kazni v višini 48 919,20 EUR, z učinkom od dneva razglasitve sodbe, s katero je ugotovljena neizpolnitev obveznosti sprejetja potrebnih predpisov za uskladitev z Direktivo 2014/92/EU oziroma obvestitve Komisije o teh predpisih;

                  —

                  Kraljevini Španiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      V skladu s členom 29(1) Direktive 2014/92/EU bi morale države članice do 18. septembra 2016 sprejeti in objaviti zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev z navedeno direktivo, ter o tem nemudoma obvestiti Komisijo.
      Ker Kraljevina Španija ni opravila popolnega prenosa Direktive 2014/92/EU in Komisije ni obvestila o ukrepih za prenos, je Komisija vložila to tožbo pri Sodišču.
      Komisija predlaga, naj se Kraljevini Španiji naloži plačilo dnevne denarne kazni v višini 48 919,20 EUR od dneva razglasitve sodbe, katere znesek je izračunan glede na težo in trajanje kršitve ter glede na odvračilni učinek glede na plačilno zmožnost navedene države članice.

         (1)  UL 2014, L 257, str. 214.


title: Zadeva T-473/18: Tožba, vložena 27. julija 2018 – Getsmarter Online/EUIPO (getsmarter)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/40

      Tožba, vložena 27. julija 2018 – Getsmarter Online/EUIPO (getsmarter)
      (Zadeva T-473/18)
      (2018/C 352/48)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Getsmarter Online Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: I. Silcock, Barrister)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije getsmarter – zahteva za registracijo št. 16 565 939

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 10. maja 2018 v zadevi R 2632/2017-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  Kršitev člena 7(3) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-474/18: Tožba, vložena 6. avgusta 2018 – Veit/ECB

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/41

      Tožba, vložena 6. avgusta 2018 – Veit/ECB
      (Zadeva T-474/18)
      (2018/C 352/49)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Veit (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnik: K. Kujath, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za ničen sklep tožene stranke z dne 3. januarja 2018 o uvrstitvi tožeče stranke z učinkom od 1. januarja 2018, v delu, v katerem je bil tožeči stranki znotraj plačilnega razpona F/G priznan le plačilni razred 17;

                  —

                  razglasi za ničen sklep tožene stranke z dne 25. maja 2018, s katerim je bil zavrnjen zahtevek tožeče stranke, da se ji z učinkom od 1. januarja 2018 prizna plačilni razred 83 v plačilnem razponu F/G;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbena razloga in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Kršitev načela enakega obravnavanja
                  Tožeča stranka v prvem tožbenem razlogu navaja, da je tožena stranka pri notranjih kandidatih – za razliko od zunanjih kandidatov, ki so glede na enak izbirni postopek v primerljivem položaju – le deloma upoštevala poklicne izkušnje.

                  2.

                  Kršitev splošnega načela skrbnega ravnanja
                  Tožeča stranka v drugem tožbenem razlogu navaja, da je tožena stranka tožečo strank pri uvrstitvi brez objektivne utemeljitve obravnavala slabše kot kandidate, ki pri njej še niso bili v delovnem razmerju.


title: Zadeva T-481/18: Tožba, vložena 1. avgusta 2018 – Electroquímica Onubense/ECHA

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/42

      Tožba, vložena 1. avgusta 2018 – Electroquímica Onubense/ECHA
      (Zadeva T-481/18)
      (2018/C 352/50)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Electroquímica Onubense, S.L. (Palos de la Frontera, Španija) (zastopnik: D. González Blanco, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije (ECHA)

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj sprejme novo sodbo, s katero naj ugotovi, da družba Electroquímica Onubense (EQO) izpolnjuje zahteve za to, da se jo šteje za srednje podjetje, in sicer za namene uporabe pristojbin za registracijo izdelkov pri ECHA.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje, da se poročilo o izračunih malih in srednjih podjetij (MSP), ki je priloženo izpodbijani odločbi, sklicuje na njeno povezavo z družbo ERCROS v letih 2013 in 2014 ter da njen avtor zanemarja zelo pomembno informacijo, in sicer da je bila le-ta ustanovljena februarja 2015 z osnovnim kapitalom v višini 3.000 evrov, kar je minimalni zahtevani osnovni kapital na podlagi španske gospodarske zakonodaje. V zvezi s tem se zatrjuje, da je bil osnovni kapital nove družbe odločilen za razglasitev le-te za „majhno podjetje“, saj je družba EQO dejansko izpolnjevala merila, ki jih zahtevajo veljavni predpisi, pri čemer je udeležba družbe ERCROS v njej v nobenem pogledu ne bi mogla spremeniti v „veliko podjetje“.

                  2.

                  Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je bila družba ECROS edini družbenik družbe EQO v obdobju med ustanovitvijo družbe (18. februar 2015) in prenosom poslovnih deležev na družbo SALINAS DEL ODIEL (2. junij 2015), in to na zgolj kratkoročen in operativen način, da bi se olajšal prenos lastništva družbe EQO na končnega prejemnika, družbo SALINAS DEL ODIEL.

                  3.

                  S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje, da ob koncu proračunskega leta 2015 družba EQO niti neposredno niti posredno ni bila več v lasti družbe ERCROS (ki se šteje za „veliko podjetje“), temveč je bila v lasti družbe SALINAS DEL ODIEL (ki se šteje za „srednje podjetje“).

                  4.

                  S četrtim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je za ugotovitev velikosti družbe EQO z vidika uporabe zadevne uredbe pomembno le povezava, ki jo je družba EQO imela z družbo, ki je bila njena matična družba ob koncu poslovnega leta 2015 – kakor je razvidno iz letnih računovodskih izkazov za navedeno leto –, in ne povezava s podjetjem, ki je to bilo kratkoročno in operativno v obdobju referenčnega proračunskega leta.

                  5.

                  S petim tožbenim razlogom se zatrjuje, da bi pravilna pristojbina morala biti tista za srednje podjetje in ne tista za veliko podjetje, saj je v zvezi s tem treba ugotavljati povezavo, ki obstaja med družbama EQO in SALINAS DEL ODIEL, ne pa med družbama EQO in ERCROS.


title: Zadeva T-487/18: Tožba, vložena 14. avgusta 2018 – Stada Arzneimittel/EUIPO (ViruProtect)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/42

      Tožba, vložena 14. avgusta 2018 – Stada Arzneimittel/EUIPO (ViruProtect)
      (Zadeva T-487/18)
      (2018/C 352/51)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Nemčija) (zastopnika: J.-C. Plate in R. Kaase, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije ViruProtect – prijava št. 16 295 511

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. junija 2018 v zadevi R 1886/2017-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 2017/1001;

                  —

                  Kršitev člena 7(2)(b) Uredbe št. 2017/1001;

                  —

                  Kršitev člena 75(1) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva T-491/18: Tožba, vložena 14. avgusta 2018 – Vafo Praha/EUIPO – Rutzinger-Kurpas (Meatlove)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/43

      Tožba, vložena 14. avgusta 2018 – Vafo Praha/EUIPO – Rutzinger-Kurpas (Meatlove)
      (Zadeva T-491/18)
      (2018/C 352/52)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Vafo Praha s.r.o. (Chrášt’any, Češka republika) (zastopnik: M. Vojáček, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Susanne Rutzinger-Kurpas (Spigelau, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije Meatlove – zahteva za registracijo št. 15 557 374

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 12. junija 2018 v zadevi R 264/2018-4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) v povezavi s členom 46 Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-492/18: Tožba, vložena 15. avgusta 2018 – Zhadanov/EUIPO (Scanner Pro)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/44

      Tožba, vložena 15. avgusta 2018 – Zhadanov/EUIPO (Scanner Pro)
      (Zadeva T-492/18)
      (2018/C 352/53)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Igor Zhadanov (Odessa, Ukrajina) (zastopnik: P. Olson, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije Scanner Pro – zahteva za registracijo št. 16257 727

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 6. junija 2018 v zadevi R 1812/2017-2

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  registrira znamko Evropske unije na podlagi prijave 016257727 za proizvode iz razredov 9 in 42;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 7(3) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-495/18: Tožba, vložena 17. avgusta 2018 – Dermatest/EUIPO (DERMATEST)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/44

      Tožba, vložena 17. avgusta 2018 – Dermatest/EUIPO (DERMATEST)
      (Zadeva T-495/18)
      (2018/C 352/54)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Dermatest Gesellschaft für allergologische Forschung u. Vertrieb von Körperpflegemitteln mbH (Münster, Nemčija) (zastopnika: J. Bühling in D. Graetsch, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije DERMATEST – prijava št. 17 542 986

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 12. junija 2018 v zadevi R 426/2018-4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov postopka vključno s stroški pritožbenega postopka.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva T-496/18: Tožba, vložena 17. avgusta 2018 – OCU/SRB

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/45

      Tožba, vložena 17. avgusta 2018 – OCU/SRB
      (Zadeva T-496/18)
      (2018/C 352/55)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Organización de Consumidores y Usuarios (OCU) (Madrid, Španija) (representantes: E. Martínez Martínez in C. López-Mélida de Ramón, odvetnika)

         Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  končni sklep (Final Decision) pritožbene komisije Enotnega odbora za reševanje z dne 19. junija 2018, izdan v zadevi 54/2017, ki je potekala proti Enotnemu odboru za reševanje, razveljavi;

                  —

                  pritožbeni komisiji Enotnega odbora za reševanje naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev temeljne pravice iz člena 41(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (Listina) in načela spoštovanja pravice do obrambe (pravica do dobrega upravljanja, izražena v dostopu do dokumentov za legitimno uresničevanje pravice do obrambe).

                              —

                              V zvezi s tem je navedeno, da izpodbijani sklep, s katerim je pritožbena komisija zavrnila dostop do celotne dokumentacije, ki jo ima Enotni odbor za reševanje (SRB) in za katero je bilo zaprošeno zaradi uresničevanja legitimne pravice do obrambe, pomeni hudo kršitev temeljne pravice do dobrega upravljanja iz člena 41(2) Listine, ki je izražena v dostopu do dokumentov, in spoštovanja pravice do obrambe, ki je temeljno načelo prava Unije.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev členov, s katerimi je izključena omejitev poslovne zaupnosti in skrivnosti pri dostopu do dokumentacije, kadar je prošnja vložena v okviru uresničevanja pravice do obrambe in dostopa do učinkovitega sodnega varstva iz člena 88 Uredbe (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2014 o določitvi enotnih pravil in enotnega postopka za reševanje kreditnih institucij in določenih investicijskih podjetij v okviru enotnega mehanizma za reševanje in enotnega sklada za reševanje ter o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 (UL 2014, L 225, str. 1), člena 84 Direktive 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o vzpostavitvi okvira za sanacijo ter reševanje kreditnih institucij in investicijskih podjetij ter o spremembi Šeste direktive Sveta 82/891/EGS ter direktiv 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU in 2013/36/EU in uredb (EU) št. 1093/2010 ter (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2014, L 173, str. 190) in člena 53 Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES (UL 2013, L 176, str. 338).

                              —

                              V zvezi s tem je navedeno, da so z izpodbijanim sklepom, s katerim je pritožbena komisija zavrnila dostop do celotne dokumentacije, ki jo ima SRB, napačno uporabljene izjeme od splošnega dostopa do dokumentacije, ki so zajete v zgoraj navedeni zakonodaji, saj je za navedeni dostop zaprošeno v okviru izvajanja pravice do obrambe in dostopa do učinkovitega sodnega varstva.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev temeljne pravice iz člena 41(2) Listine (pravica do dobrega upravljanja v zvezi z obveznostjo obrazložitve aktov).

                              —

                              V zvezi s tem se navaja, da izpodbijani sklep, s katerim je pritožbena komisija zavrnila dostop do celotne dokumentacije, ki jo ima SRB, pomeni hudo kršitev temeljne pravice do dobrega upravljanja iz člena 41(2) Listine, ker v zvezi z njim ni spoštovana obveznost obrazložitve aktov.


title: Zadeva T-497/18: Tožba, vložena 14. avgusta 2018 – IAK – Forum International/EUIPO – Schwalb (IAK)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/46

      Tožba, vložena 14. avgusta 2018 – IAK – Forum International/EUIPO – Schwalb (IAK)
      (Zadeva T-497/18)
      (2018/C 352/56)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: IAK GmbH – Forum International (Kirchzarten, Nemčija) (zastopnik: G. Wilke, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Ulrich Schwalb (Köln, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije IAK – znamka Evropske unije št. 9 843 533

         Postopek pred EUIPO: postopek izbrisa

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 11. junija 2018 v zadevi R 1511/2017-4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo spremeni tako, da se zahteva za razglasitev ničnosti v celoti zavrne;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva T-498/18: Tožba, vložena 20. avgusta 2018 – ZPC Flis/EUIPO – Aldi Einkauf (Happy Moreno choco)

text:
               1.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/47

      Tožba, vložena 20. avgusta 2018 – ZPC Flis/EUIPO – Aldi Einkauf (Happy Moreno choco)
      (Zadeva T-498/18)
      (2018/C 352/57)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: ZPC Flis sp.j. (Radziejowice, Poljska) (zastopnik: M. Kondrat, lawyer)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije Happy Moreno choco – prijava št. 15 028 087

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 31. maja 2018 v zadevi R 1464/2017-1

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi in zadevo v ponovno odločanje vrne EUIPO;
                  ali

                  —

                  izpodbijano odločbo spremeni tako, da ugotovi, da ni relativnih razlogov za zavrnitev ali registracijo znamko Evropske unije št. 015028087 „Happy Moreno choco“ za vse proizvode iz razredov 30 in 35, ter da se znamka registrira;

                  —

                  o stroških odloči v korist tožeče stranke.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  Kršitev načela zaupanja v pravo in načela pravne varnosti.


title: Zadeva T-623/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. septembra 2018 – Volkswagen/EUIPO – Paalupaikka (MAIN AUTO WHEELS) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije MAIN AUTO WHEELS – Prejšnje figurativne znamke Evropske unije VW – Relativni razlog za zavrnitev – Neobstoj podobnosti znakov – Člen 7(1)(b) in (2) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) in (2) Uredbe (EU) št. 2017/1001) – Obveznost obrazložitve – Člen 75, prvi stavek, Uredbe št. 207/2009 (postal člen 94(1), prvi stavek, Uredbe št. 2017/1001))

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/33

      Sodba Splošnega sodišča z dne 19. septembra 2018 – Volkswagen/EUIPO – Paalupaikka (MAIN AUTO WHEELS)
      (Zadeva T-623/16) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije MAIN AUTO WHEELS - Prejšnje figurativne znamke Evropske unije VW - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj podobnosti znakov - Člen 7(1)(b) in (2) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) in (2) Uredbe (EU) št. 2017/1001) - Obveznost obrazložitve - Člen 75, prvi stavek, Uredbe št. 207/2009 (postal člen 94(1), prvi stavek, Uredbe št. 2017/1001)))
      (2018/C 399/44)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Volkswagen AG (Wolfsburg, Nemčija) (zastopniki: H.-P. Schrammek, C. Drzymalla, S. Risthaus in J. Engberding, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: A. Söder in D. Walicka, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Paalupaikka Oy (Iisalmi, Finska)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 1. julija 2016 (zadeva R 2189/2015-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Volkswagen in Paalupaikka.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Volkswagen AG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 383, 17.10.2016.


title: Zadeva C-450/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social de Gerona (Španija) 9. julija 2018 – WA/Instituto Nacional de la Seguridad Social

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social de Gerona (Španija) 9. julija 2018 – WA/Instituto Nacional de la Seguridad Social
      (Zadeva C-450/18)
      (2018/C 399/26)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de lo Social de Gerona

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: WA

         Tožena stranka: Instituto Nacional de la Seguridad Social

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali nacionalni zakon (natančneje člen 60(1) splošnega zakona o socialni varnosti), ki ženskam, ki so matere bioloških ali posvojenih otrok in so prejemnice katere koli – starostne, vdovske ali invalidske – pokojnine iz sistema socialne varnosti, ki temelji na prispevkih, priznava pravico do dodatka k pokojnini zaradi njihovega demografskega prispevka k sistemu socialne varnosti, tega pa ne priznava moškim v enakem položaju, krši načelo enakega obravnavanja, ki prepoveduje kakršno koli diskriminacijo na podlagi spola, kot je določeno v členu 157 Pogodbe o delovanju Evropske unije in v Direktivi Sveta z dne 9. februarja 1976 o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev (1) (76/207/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2002/73 in prenovljena z Direktivo 2006/54/ES (2) z dne 5. julija 2006?

         (1)  Direktiva 2002/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 o spremembi Direktive Sveta 76/207/EGS o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 255).

         (2)  Direktiva 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (preoblikovano) (UL 2006, L 204, str. 23).


title: Zadeva C-346/17 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 6. septembra 2018 – Christoph Klein/Evropska komisija, Zvezna republika Nemčija (Pritožba – Člen 340, drugi odstavek, PDEU – Nepogodbena odgovornost Evropske unije – Direktiva 93/42/EGS – Medicinski pripomočki – Člen 8(1) in (2) – Postopek na podlagi zaščitne klavzule – Obvestilo države članice o sprejetju odločbe o prepovedi dajanja medicinskega pripomočka na trg – Nesprejetje sklepa Evropske komisije – Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice – Vzročna zveza med ravnanjem institucije in zatrjevano škodo – Dokaz obstoja in višine škode)

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/9

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 6. septembra 2018 – Christoph Klein/Evropska komisija, Zvezna republika Nemčija
      (Zadeva C-346/17 P) (1)

      ((Pritožba - Člen 340, drugi odstavek, PDEU - Nepogodbena odgovornost Evropske unije - Direktiva 93/42/EGS - Medicinski pripomočki - Člen 8(1) in (2) - Postopek na podlagi zaščitne klavzule - Obvestilo države članice o sprejetju odločbe o prepovedi dajanja medicinskega pripomočka na trg - Nesprejetje sklepa Evropske komisije - Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice - Vzročna zveza med ravnanjem institucije in zatrjevano škodo - Dokaz obstoja in višine škode))
      (2018/C 399/11)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnik: Christoph Klein (zastopnik: H.-J. Ahlt, Rechtsanwalt)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija (zastopniki: G. von Rintelen, A. Sipos in A. C. Becker, agenti), Zvezna republika Nemčija

         Izrek

                  1.

                  Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 28. septembra 2016, Klein/Komisija (T 309/10 RENV, neobjavljena, EU:T:2016:570), se razveljavi v delu, v katerem je bilo ugotovljeno, da Christoph Klein ni dokazal neposredne in zadostne vzročne zveze, ki bi lahko povzročila nastanek odgovornosti Evropske unije.

                  2.

                  Pritožba se v preostalem delu zavrne.

                  3.

                  Odškodninski zahtevek Christopha Kleina za povračilo škode, ki naj bi nastala zaradi tega, ker je Evropska komisija kršila svoje obveznosti iz člena 8 Direktive Sveta 93/42/EGS z dne 14. junija 1993 o medicinskih pripomočkih, se zavrne.

                  4.

                  Christoph Klein in Evropska komisija nosita vsak svoje stroške postopka na prvi stopnji in pritožbenega postopka.

                  5.

                  Zvezna republika Nemčija nosi stroške, ki jih je imela v postopkih na prvi stopnji.

         (1)  UL C 300, 11.9.2017.


title: Zadeva C-79/17: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 6. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesverwaltungsgericht Oberösterreich – Avstrija) – Postopek, ki so ga sprožili Gmalieva s.r.o. in drugi (Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Svoboda opravljanja storitev – Igre na srečo – Monopol nad igrami na srečo v državi članici – Nacionalna zakonodaja, ki prepoveduje uporabo igralnih avtomatov brez predhodnega dovoljenja upravnih organov)

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/12

      Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 6. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesverwaltungsgericht Oberösterreich – Avstrija) – Postopek, ki so ga sprožili Gmalieva s.r.o. in drugi
      (Zadeva C-79/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Svoboda opravljanja storitev - Igre na srečo - Monopol nad igrami na srečo v državi članici - Nacionalna zakonodaja, ki prepoveduje uporabo igralnih avtomatov brez predhodnega dovoljenja upravnih organov))
      (2018/C 399/15)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

         Stranke

         Pritožniki: Gmalieva s.r.o., Celik KG, PBW GmbH, Antoaneta Claudia Gruber, Play For Me GmbH, Haydar Demir

         Ob udeležbi: Landespolizeidirektion Oberösterreich

         Izrek

      Predložitveno sodišče mora na podlagi pojasnil Sodišča Evropske unije, zlasti iz sodbe z dne 30. aprila 2014, Pfleger in drugi (C-390/12, EU:C:2014:281), presoditi, ali je treba nacionalno zakonsko ureditev monopola nad igrami na srečo, kakršna je v postopku v glavni stvari, opredeliti za skladno glede na člene 56 in naslednje PDEU, če je bilo v nacionalnem sodnem postopku ugotovljeno, da:

                  —

                  zasvojenost z igrami na srečo ne pomeni družbenega problema, ki upravičuje intervencijo države;

                  —

                  so prepovedane igre na srečo le upravni prekršek, ne pa kaznivo dejanje;

                  —

                  javno-finančni prihodki iz naslova iger na srečo letno znašajo več kot 500 milijonov eurov, oziroma predstavljajo 0,4 % letnega proračuna, in

                  —

                  so promocijske dejavnosti koncesionarjev namenjene temu, da se osebe, ki prej niso sodelovale v igrah na srečo, privabi k udeležbi.

         (1)  UL C 178, 6.6.2017.


title: Zadeva C-36/18: Sklep predsednika Sodišča z dne 27. julija 2018 – Evropska komisija/Helenska republika

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/31

      Sklep predsednika Sodišča z dne 27. julija 2018 – Evropska komisija/Helenska republika
      (Zadeva C-36/18) (1)

      (2018/C 399/40)
      Jezik postopka: grščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 94, 12.3.2018.


title: Zadeva T-313/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. oktobra 2018 – Wajos/EUIPO (Oblika posode) (Znamka Evropske unije — Prijava tridimenzionalne znamke Evropske unije — Oblika posode — Absolutni razlog za zavrnitev — Razlikovalni učinek — Člen 7(1)(b), Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               26.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 427/55

      Sodba Splošnega sodišča z dne 3. oktobra 2018 – Wajos/EUIPO (Oblika posode)
      (Zadeva T-313/17) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava tridimenzionalne znamke Evropske unije - Oblika posode - Absolutni razlog za zavrnitev - Razlikovalni učinek - Člen 7(1)(b), Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2018/C 427/70)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Wajos GmbH (Dohr, Nemčija) (zastopniki: J. Schneiders, R. Krillke in B. Schneiders, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: A. Graul in M. Fischer, agenta)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. februarja 2017 (zadeva R 1526/2016-1) v zvezi z zahtevo za registracijo tridimenzionalnega znaka v obliki posode kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Odločba prvega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 15. februarja 2017 (zadeva R 1526/2016-1) se razveljavi.

                  2.

                  EUIPO se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 231, 17.7.2017.