title: Zadeva C-353/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena 22. septembra 2005

text:
               12.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/13

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena 22. septembra 2005
   (Zadeva C-353/05)
   (2005/C 281/25)
   Jezik postopka: francoščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Bernhard Schima in Florence Simonetti, zastopnika, z naslovi za vročanje v Luksemburgu, je 22. septembra 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/54/ES Evropskega Parlamenta In Sveta (1) z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih za notranji trg z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 96/92/ES in v vsakem primeru, s tem, da teh predpisov ni sporočilo Komisiji, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive;

               2.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos te direktive se je iztekel 1. julija 2004.

      (1)  UL L 176, 15.7.2003, str. 37.


title: Zadeva C-179/06: Tožba, vložena  5. aprila 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski Republiki

text:
               17.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/26

         Tožba, vložena 5. aprila 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski Republiki
   (Zadeva C-179/06)
   (2006/C 143/49)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: D. Recchia, zastopnik)

      Tožena stranka: Italijanska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovitev, da Italijanska republika s tem, da sta Comune di Altamura in Regione Puglia od decembra 2000 dalje soglašali s spremembo urbanističnega načrta, ki je obsegala več industrijskih gradbenih posegov, ki bi lahko pomembno vplivali na POO in pOPS IT 9120007 Murgia Alta, ne da bi bil opravljen predhoden postopek za presojo posledic vsaj v zvezi z učinki na POV, ni izpolnila obveznosti iz povezanih določb členov 6(3) in 7 Direktive 92/43/EGS (1);

               —

               naložitev stroškov Italijanski republiki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V zvezi s spremembo urbanističnega načrta glede objektov in naprav, ki sodijo v POO in pOPS IT 912007 Murgia Alta, ni bila opravljena ustrezna presoja posledic glede na cilje ohranjanja tega območja, kot določa člen 6(3) Direktive 92/43/EGS.
   Odločitvi Občine Altamura in Regionalnega sveta, da soglašata s tako spremembo urbanističnega načrta, sta bili sprejeti v nasprotju z že omenjeno določbo Skupnosti, ker kljub temu, da bi imela taka sprememba lahko pomemben vpliv na POV in pOPS IT 9120007 Murgia Alta, postopek za presojo posledic ni bil opravljen.
   Obrazložitev, zakaj taka presoja ni bila opravljena, je očitno v nasprotju z ureditvijo Skupnosti. Razlog je namreč, da so bili posegi manjši od pragov, ki jih določajo notranji predpisi za prenos Direktive 85/337/EGS, kot je bila spremenjena (2), in Direktive 92/43/EGS. Vendar pa člen 6(3) Direktive 92/43/EGS določa obveznost, da je treba za „vsak načrt ali projekt“, ki bi lahko pomembno vplival na območje, presoditi posledice, in izvajanja te obveznosti ne omejuje s seznamom projektov, ki bi bili večji od predvidenih pragov.

      (1)  UL L 206, str. 7.

      (2)  UL L 175, str. 40.


title: Zadeva C-443/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) 29. avgusta 2011 – F. P. Jeltes, M. A. Peeters, J. G. J. Arnold proti Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

text:
               3.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) 29. avgusta 2011 – F. P. Jeltes, M. A. Peeters, J. G. J. Arnold proti Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)
   (Zadeva C-443/11)
   2011/C 355/12
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Amsterdam

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: F.P. Jeltes, M.A. Peeters, J.G.J. Arnold

      Tožena stranka: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali po Uredbi (ES) št. 883/2004 (1) še vedno velja dodatni učinek sodbe Miethe (2), ki je bila izdana na podlagi Uredbe (EGS) št. 1408/71 (3), namreč izbirna pravica za netipične obmejne delavce glede države članice, v kateri so na voljo službam za zaposlovanje in iz katere prejemajo nadomestilo za brezposelnost, na podlagi tega, da so v izbrani državi članici možnosti ponovnega vstopa v delovni proces največje? Ali člen 65 Uredbe št. 883/2004, če se upošteva v celoti, že dovolj zagotavlja, da popolnoma brezposeln delavec nadomestilo prejema pod pogoji, ki so zanj za iskanje zaposlitve najugodnejši, in je sodba Miethe izgubila svojo dodano vrednost?

               2.

               Ali pravo Unije, v tem primeru člen 45 PDEU ali člen 7(2) Uredbe št. 1612/68 (4), nasprotuje, da država članica v primeru, da delavec migrant (obmejni delavec), ki postane popolnoma brezposeln in je imel v tej državi članici zadnjo zaposlitev in od katerega se lahko pričakuje, da bo glede na socialne in družinske vezi v tej državi članici imel najboljše možnosti za ponoven vstop v delovni proces, na podlagi nacionalne zakonodaje ne ugodi zahtevku za nadomestilo za brezposelnost samo zato, ker ta delavec prebiva v drugi državi članici?

               3.

               Kakšen je glede na člen 87(8) Uredbe št. 883/2004, člen 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in načelo legitimnih pričakovanj odgovor na prej zastavljeno vprašanje, če se je takemu delavcu že pred datumom začetka veljavnosti Uredbe št. 883/2004 priznalo nadomestilo za brezposelnost na podlagi prava nekdanje države zaposlitve ter najdaljše obdobje prejemanja tega nadomestila in možnosti ponovnega prejemanja ob tej uveljavitvi še ni poteklo (pri čemer je nadomestilo prenehalo na podlagi dejstva, da je brezposelni našel novo zaposlitev)?

               4.

               Ali je odgovor na drugo vprašanje drugačen, če je bilo zadevnim brezposelnim obmejnim delavcem zagotovljeno, da lahko znova zaprosijo za nadomestilo, če po tem, ko najdejo novo zaposlitev, spet postanejo brezposelni, in podatki o tem očitno niso bili točni ali nedvoumni zaradi nejasnosti v izvedbeni praksi?

      (1)  Uredba (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 72).

      (2)  Sodba z dne 12. junija 1986 (1/85, Recueil, str. 1837).

      (3)  Uredba Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 35).

      (4)  Uredba Sveta št. 1612/68 (EGS) z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 15).


title: Zadeva C-4/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Verwaltungsgericht Aachen z dne 29. decembra 2004 v zadevi Hasan Güzeli proti Oberbürgermeister der Stadt Aachen

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 57/23

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Verwaltungsgericht Aachen z dne 29. decembra 2004 v zadevi Hasan Güzeli proti Oberbürgermeister der Stadt Aachen
   (Zadeva C-4/05)
   (2005/C 57/37)
   Jezik postopka: nemščina
   Verwaltungsgericht Aachen je s sklepom z dne 29. decembra 2004 v zadevi Hasan Güzeli proti Oberbürgermeister der Stadt Aachen, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 6. januarja 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Verwaltungsgericht Aachen predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1)

               Ali prepoved diskriminacije, ki izhaja iz člena 10(1) Sklepa 1/80, državi članici prepoveduje, da zavrne podaljšanje dovoljenja za bivanje za čas trajanja zaposlitve turškega delavca, ki je v položaju, v kakršnem je tožeča stranka, in ki je v času, ko mu je poteklo prvotno izdano nacionalno dovoljenje za bivanje, zakonito delal na trgu delovne sile države članice in imel neomejeno pravico do zaposlitve?
               Ali je v tej zvezi pomembno, da je bilo delovno dovoljenje turškemu delavcu:

                           —

                           v skladu z nacionalnim pravom izdano brez časovnih omejitev,

                           —

                           v skladu z nacionalnim pravom izdano v odvisnosti od nadaljnjega obstoja prvotno izdanega dovoljenja za bivanje, ki pa ne preneha avtomatično s potekom veljavnosti dovoljenja za bivanje, temveč velja tako dolgo, dokler se tujec ne sme niti začasno več zadrževati v državi članici?

               2)

               Ali je državi članici v smislu člena 10(1) Sklepa 1/80 dovoljeno, da turškemu delavcu zavrne izdajo dovoljenja za bivanje, če po poteku veljavnosti nazadnje izdanega dovoljenja za bivanje dela kot sezonski delavec, oziroma je v obdobju med zaposlitvama brezposeln?

               3)

               Ali ima sprememba nacionalnih pravnih predpisov, izvedena po poteku prvotno izdanega dovoljenja za bivanje, vpliv na prepoved, ki izhaja iz člena 10(1) Sklepa 1/80, da se prepove nadaljnje bivanje?


title: Zadeva T-115/13: Tožba, vložena 22. februarja 2013 – Dennekamp proti Parlamentu

text:
               20.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 114/43

         Tožba, vložena 22. februarja 2013 – Dennekamp proti Parlamentu
   (Zadeva T-115/13)
   2013/C 114/66
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Gert-Jan Dennekamp (Giethoorn, Nizozemska) (zastopnika: O. Brouwer in T. Oeyen, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničen razglasi sklep Parlamenta z dne 11. decembra 2012 o zavrnitvi dostopa do (i) vseh dokumentov, iz katerih je razvidno, kateri zdajšnji člani Evropskega parlamenta (ČEP) so vključeni v sistem dodatnega pokojninskega zavarovanja (pokojninski sistem), (ii) do seznama imen ČEP, ki so bili v pokojninski sistem vključeni po septembru 2005, in (iii) do seznama imen oseb, ki so zdaj vključene v pokojninski sistem, za katere Parlament vplačuje mesečne prispevke. O tem sklepu je bila tožeča stranka obveščena 12. decembra 2012 z dopisom z referenčno številko A(2012)13180; in

               —

               Parlamentu v skladu s členom 87 Poslovnika Splošnega sodišča naloži plačilo stroškov tožeče stranke, vključno s stroški morebitnih intervenientov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 11 in 42 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah; napačna uporaba prava pri uporabi člena 4(1)(b) Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1) v povezavi s členom 8(b) Uredbe (ES) št. 45/2001 (2), saj se z izpodbijanim sklepom zaradi napačne uporabe člena 4(1)(b) Uredbe (ES) št. 1049/2001 v povezavi s členom 8(b) Uredbe (ES) št. 45/2001 neupravičeno omejuje obseg pravice iz člena 11 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (Listina) do sprejemanja in širjenja informacij, ter pravice iz člena 42 Listine do dostopa do uradnih dokumentov, ker je Parlament:

                           —

                           prvič, napačno ugotovil, da tožeča stranka ni navedla izrecnih in zakonitih razlogov, ki bi izkazovali nujnost posredovanja osebnih podatkov iz zahtevanih dokumentov;

                           —

                           drugič, napačno ugotovil, da podatki o vključitvi v pokojninski sistem spadajo v zasebno sfero zadevnih ČEP; in

                           —

                           tretjič, napačno uporabil pravo, ker je menil, da pravni interes zadevnih ČEP prevlada nad nujnostjo posredovanja podatkov.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Parlament zaradi napačne uporabe prava ni izpolnil obveznosti navedbe zadostnih in ustreznih razlogov za izpodbijani sklep, zato je kršil obveznost navedbe ustreznih razlogov iz člena 296 PDEU.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).

      (2)  Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 26, str. 102).


title: Zadeva C-390/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Eparchiako Dikastirio Larnakas (Ciper) 18. avgusta 2014 – Astinomikos Diefthindis Larnakas proti Masoudu Mehrabipariju

text:
               20.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Eparchiako Dikastirio Larnakas (Ciper) 18. avgusta 2014 – Astinomikos Diefthindis Larnakas proti Masoudu Mehrabipariju
   (Zadeva C-390/14)
   2014/C 372/10
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Eparchiako Dikastirio Larnakas

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Astinomikos Diefthindis Larnakas

      Tožena stranka: Masoud Mehrabipari

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člena 15 in 16 Direktive 2008/115/ES (1), ob upoštevanju načel lojalnega sodelovanja, polnega učinka za doseganje ciljev direktiv, sorazmernosti, primernosti in ustreznosti kazni, razlagati tako, da dopuščata vložitev obtožnice zoper nezakonito prebivajočega državljana tretje države, zoper katerega so bili neuspešno uvedeni prisilni ukrepi vrnitve in ki je bil pridržan v obdobju, daljšem od 18 mesecev, ker ni imel potnega lista in ker zaradi strahu, da bi ga v Iranu organi preganjali, ne sodeluje z organi, pristojnimi za izdajo potnega lista prek veleposlaništva, na podlagi zakonodaje posamezne države, pred prenosom zakonodaje Skupnosti (člen 19[(1)(f) in (i) zakona o tujcih in priseljevanju (poglavje 105)])?

               2.

               V primeru pritrdilnega odgovora na zgornje vprašanje, ali je treba zadevno obtožnico vložiti takoj po dopolnitvi 18 mesecev, ki je najdaljše obdobje trajanja pridržanja za namene odstranitve, s posledico, da nezakonito prebivajoči državljan tretje države ni izpuščen na prostost, temveč je še naprej pridržan do vložitve obtožnice, pod pogojem, da sodišče meni, da je to potrebno zaradi begosumnosti?

               3.

               Kako je treba razlagati izraz „nezadostno sodelovanje“ državljana tretje države iz člena 15 [(6)(a)] Direktive 2008/115? Ali je zlasti dovoljeno, da se ta pojem enači s predpisi posamezne države članice (člen 19(1)(f) in (i) zakona o tujcih in priseljevanju (poglavje 105), ki sankcionira vsakršno zavrnitev „predložitve dokumenta predstojniku oddelka, ki ga slednji zahteva“, kot tudi vsakršno „nasprotovanje ali oviranje predstojnika oddelka pri izvajanju njegovih obveznosti, bodisi aktivno ali pasivno“ zaradi nepredložitve potnega lista, medtem ko istočasno niso podane nobene navedbe v zvezi z dejanji, ki so jih za uspešen izgon državljana tretje države uvedli organi zoper organe države izvora?

      (1)  Direktiva 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL L 348, str. 98).


title: Zadeva F-85/09: Tožba, vložena 19. oktobra 2009 – Rossi Ferreras proti Komisiji

text:
               19.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/45

         Tožba, vložena 19. oktobra 2009 – Rossi Ferreras proti Komisiji
   (Zadeva F-85/09)
   2009/C 312/74
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Francisco Rossi Ferreras (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: F. Frabetti, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predmet in opis spora

   Predlog za razglasitev ničnosti kariernega ocenjevalnega poročila tožeče stranke za obdobje od 1. julija 2001 do 31. decembra 2002.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Karierno ocenjevalno poročilo tožeče stranke za obdobje od 1. julija 2001 do 31. decembra 2002 naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.


title: Združene zadeve od C-236/08 do C-238/08: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 23. marca 2010 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Google France, Google, Inc. proti Louis Vuitton Malletier (C-236/08), Viaticum SA, Luteciel SARL (C-237/08), Centre national de recherche en relations humaines (CNRRH) SARL, Pierre-Alexis Thonet, Bruno Raboin, Tiger SARL (C-238/08) (Znamke — Internet — Iskalnik — Oglaševanje ob uporabi ključnih besed ( „keyword advertising“ ) — Izpis, ob uporabi ključnih besed, ki ustrezajo znamkam, povezav do strani konkurentov imetnikov navedenih znamk ali do strani, na katerih se ponuja ponarejeno blago — Direktiva 89/104/EGS — Člen 5 — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 9 — Odgovornost upravitelja iskalnika — Direktiva 2000/31/ES (Direktiva o elektronskem poslovanju))

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 23. marca 2010 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Google France, Google, Inc. proti Louis Vuitton Malletier (C-236/08), Viaticum SA, Luteciel SARL (C-237/08), Centre national de recherche en relations humaines (CNRRH) SARL, Pierre-Alexis Thonet, Bruno Raboin, Tiger SARL (C-238/08)
   (Združene zadeve od C-236/08 do C-238/08) (1)

   (Znamke - Internet - Iskalnik - Oglaševanje ob uporabi ključnih besed („keyword advertising“) - Izpis, ob uporabi ključnih besed, ki ustrezajo znamkam, povezav do strani konkurentov imetnikov navedenih znamk ali do strani, na katerih se ponuja ponarejeno blago - Direktiva 89/104/EGS - Člen 5 - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 9 - Odgovornost upravitelja iskalnika - Direktiva 2000/31/ES (Direktiva o elektronskem poslovanju))
   2010/C 134/02
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Google France, Google, Inc.

      Tožene stranke: Louis Vuitton Malletier (C-236/08), Viaticum SA, Luteciel SARL (C-237/08), Centre national de recherche en relations humaines (CNRRH) SARL, Pierre-Alexis Thonet, Bruno Raboin, Tiger SARL (C-238/08)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour de Cassation – Razlaga člena 5(1)(a) in (b) ter (2) Prve direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (89/104/EGS) (UL 1989, L 40, str. 1), člena 9(1) od (a) do (c) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1) ter člena 14 Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (UL L 178, str. 1) – Pojem „uporaba“ znamke in pravic njenega imetnika – Ponudnik plačljivih internetnih storitev referenciranja, ki ne oglašuje svojega blaga ali storitev, temveč oglaševalcem daje na razpolago ključne besede, ki so enake znamkam ali jih posnemajo, in na podlagi pogodbe o referenciranju z uporabo teh ključnih besed organizira ustvarjanje in prednostno prikazovanje promocijskih povezav do spletnih strani, na katerih se ponujajo ponarejeni proizvodi – Pogoji za oprostitev odgovornosti ponudnika storitev, ki shranjuje podatke, ki jih posredujejo prejemniki teh storitev

      Izrek

               1.

               Člen 5(1)(a) Prve direktive Sveta 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami in člen 9(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti je treba razlagati tako, da ima imetnik znamke pravico, da oglaševalcu prepove, da ob uporabi ključne besede, enake navedeni znamki, ki jo je ta oglaševalec pri storitvi internetnega referenciranja brez dovoljenja navedenega imetnika izbral, oglašuje blago ali storitve, ki so enake tistim, za katere je navedena znamka registrirana, kadar navedeni oglas povprečnemu potrošniku ne omogoča ali mu zgolj težko omogoča, da ugotovi, ali so blago ali storitve iz oglasa blago ali storitve imetnika znamke oziroma blago ali storitve ekonomsko povezanega podjetja ali pa, nasprotno, blago ali storitve tretje osebe.

               2.

               Ponudnik storitve internetnega referenciranja, ki kot ključno besedo shrani znak, enak znamki, in organizira prikazovanje oglasov ob njegovi uporabi, tega znaka ne uporablja v smislu člena 5(1) in (2) Direktive 89/104 ali člena 9(1) Uredbe št. 40/94.

               3.

               Člen 14 Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (Direktiva o elektronskem poslovanju) je treba razlagati tako, da se v njem določeno pravilo uporablja za ponudnika storitve internetnega referenciranja, kadar ta ponudnik ni imel dejavne vloge, zaradi katere bi lahko poznal ali nadzoroval podatke, ki se shranjujejo. Če ni imel take vloge, navedeni ponudnik ne more odgovarjati za podatke, ki jih je shranil na zahtevo oglaševalca, razen če po tem, ko se je seznanil z nezakonitostjo teh podatkov ali dejavnosti tega oglaševalca, ni takoj odstranil navedenih podatkov oziroma ni onemogočil dostopa do njih.

      (1)  UL C 209, 15.8.2008.


title: Združeni zadevi T-383/06 in T-71/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 14. maja 2008 – Icuna.Com proti Parlamentu ( Ničnostna tožba – Odškodninska tožba – Javna naročila storitev – Postopek javnega razpisa Skupnosti – Zavrnitev ponudbe – Odločba o razveljavitvi razpisnega postopka – Tožba, za katero očitno ni pravne podlage – Ustavitev postopka )

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/24

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 14. maja 2008 – Icuna.Com proti Parlamentu
   (Združeni zadevi T-383/06 in T-71/07) (1)

   („Ničnostna tožba - Odškodninska tožba - Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa Skupnosti - Zavrnitev ponudbe - Odločba o razveljavitvi razpisnega postopka - Tožba, za katero očitno ni pravne podlage - Ustavitev postopka“)
   (2008/C 197/42)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Icuna.Com SCRL (Braine-le-Château, Belgija) (zastopnika: J. Windey in P. De Bandt, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: O Caisou-Rousseau in M. Ecker, zastopnika)
   Predmet
   V zadevi T-383/06, na eni strani razglasitev ničnosti Odločbe Evropskega parlamenta z dne 1. decembra 2006, s katero je bila zavrnjena ponudba, ki jo je predložila tožeča stranka v okviru sklopa 2 (vsebina programov) postopka javnega razpisa št. EP/DGINFO/WEBTV/2006/0003, ki se nanaša na ustvaritev in vzpostavitev spletnega televizijskega kanala Evropskega parlamenta (UL 2006/S 87-091412), ter na drugi strani odškodninski zahtevek za nadomestitev škode, ki naj bi jo utrpela tožeča stranka zaradi sprejetja izpodbijane odločbe, in v zadevi T-71/07, na eni strani razglasitev ničnosti Odločbe Evropskega parlamenta z dne 31. januarja 2007 o razveljavitvi postopka javnega razpisa EP/DGINFO/WEBTV/2006/0003, ki se nanaša na ustvaritev in vzpostavitev spletnega televizijskega kanala Evropskega parlamenta, v delu, v katerem se nanaša na sklop št. 2 (vsebina programov), ter na drugi strani odškodninski zahtevek za nadomestitev škode, ki naj bi jo utrpele tožeče stranke zaradi sprejetja izpodbijane odločbe z dne 31. januarja 2007.
   Izrek

               1)

               Zadevi T-383/06 in T-71/07 se združita za namen izdaje tega sklepa.

               2)

               V zadevi T-71/07 se odločanje o ugovoru nedopustnosti združi z meritornim odločanjem.

               3)

               Tožba v zadevi T-71/07 se zavrže, ker zanjo očitno ni pravne podlage.

               4)

               Postopek v zvezi z razglasitvijo ničnosti v zadevi T-383/06 se ustavi.

               5)

               Odškodninski zahtevek v zadevi T-383/06 se zavrže, ker zanj očitno ni pravne podlage.

               6)

               V zadevi T-383/06 nosi Parlament svoje stroške in polovico stroškov Icuna.Com SCRL, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe. Icuna.Com nosi polovico svojih stroškov.

               7)

               V zadevi T-71/07 nosi Icuna.Com svoje stroške in stroške Parlamenta, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe in o ugovoru nedopustnosti.

      (1)  UL C 20, 27.1.2007.


title: Zadeva T-196/09: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 1. marca 2010 – TerreStar Europe proti Komisiji

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/78

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 1. marca 2010 – TerreStar Europe proti Komisiji
   (Zadeva T-196/09) (1)

   2010/C 113/115

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 167, 18.7.2009.


title: Zadeva T-472/12: Tožba, vložena 30. oktobra 2012 – Novartis Europharm proti Komisiji

text:
               15.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/8

         Tožba, vložena 30. oktobra 2012 – Novartis Europharm proti Komisiji
   (Zadeva T-472/12)
   2012/C 389/13
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Novartis Europharm (Horsham, Združeno kraljestvo) (zastopnik: C. Schoonderbeek, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničnega razglasi sklep Evropske komisije C(2012) 5894 final z dne 16. avgusta 2012 o podelitvi dovoljenja za promet družbi Teva Pharma BV, v skladu s členom 3 Uredbe (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o postopkih Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za humano in veterinarsko uporabo ter o ustanovitvi Evropske agencije za zdravila (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 34, str. 229); in

               —

               naloži tožeči stranki plačilo njenih stroškov in stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tožbeni razlog, s katerim zatrjuje, da je izpodbijani sklep nezakonit in da predstavlja kršitev pravic varstva podatkov družbe Novartis Europharm Ltd. za njen izdelek Aclasta, glede na določbo člena 13(4) Uredbe (ES) št. 2309/93 (1), v zvezi s členom 89 Uredbe (ES) št. 726/2004. Izdelku Aclasta je bilo v centraliziranem postopku podeljeno ločeno, samostojno dovoljenje za promet, zato dovoljenje za promet tega izdelka ne spada v isto globalno dovoljenje za promet kot Zomea (drug izdelek družbe Novartis Europharm Ltd), kot je določeno v členu 6(1) Direktive 2001/83/ES (2) za namene varstva podatkov.
   Izpodbijani sklep je nezakonit tudi zato, ker pomeni kršitev člena 10(1) Direktive 2001/83/ES, saj varstvo podatkov za referenčno zdravilo Aclasta še ni poteklo, zaradi česar pogoji za podelitev dovoljenja za promet na podlagi tega člena niso bili izpolnjeni.

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2309/93 z dne 22. julija 1993, ki določa postopke Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za uporabo v humani medicini in za uporabo v veterini ter ustanavlja Evropsko agencijo za vrednotenje zdravil (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 12, str. 151).

      (2)  Direktiva 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 69).


title: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. julija 2004 v zadevi C-349/01(predlog za sprejem predhodne odločbe Arbeitsgericht Bielefeld Nemčija): Betriebsrat der Firma ADS Anker GmbH proti ADS Anker GmbH (Socialna politika — Člena 4 in 11 Direktive 94/45/ES — Evropski svet delavcev — Obveščanje in posvetovanje z delavci v družbah na območju Skupnosti — Obveznost glavnega poslovodstva, da predstavnikom delavcev sporoči določene podatke)

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/2

      SODBA SODIŠČA

   (šesti senat)
   z dne 15. julija 2004
   v zadevi C-349/01(predlog za sprejem predhodne odločbe Arbeitsgericht Bielefeld Nemčija): Betriebsrat der Firma ADS Anker GmbH proti ADS Anker GmbH (1)

   (Socialna politika - Člena 4 in 11 Direktive 94/45/ES - Evropski svet delavcev - Obveščanje in posvetovanje z delavci v družbah na območju Skupnosti - Obveznost glavnega poslovodstva, da predstavnikom delavcev sporoči določene podatke)
   (2004/C 228/03)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-349/01, katere predmet je predlog Arbeitsgericht Bielefeld (Nemčija) naslovljen na Sodišče, naj na podlagi člena 234 ES v postopku v glavni stvari, ki poteka med Betriebsrat der Firma ADS Anker GmbH in ADS Anker GmbH, izda predhodno odločbo o razlagi členov 4 in 11 Direktive Sveta 94/45/ES z dne 22. septembra 1994 o ustanovitvi Evropskega sveta delavcev ali uvedbi postopka obveščanja in posvetovanja z delavci v družbah ali povezanih družbah na območju Skupnosti (UL L 254, str. 64) je Sodišče (šesti senat), v sestavi V. Skouris, v funkciji predsednik istega senata, C. Gulmann, J.-P. Puissochet, sodnika, F. Macken (poročevalka) in N. Colneric, sodnici, generalni pravobranilec: A. Tizzano, sodni tajnik: H.A. Rühl glavni administrator, dne 15. julija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:
   Člena 4(1) in 11 Direktive Sveta 94/45/ES z dne 22. septembra 1994 o ustanovitvi Evropskega sveta delavcev ali uvedbi postopka obveščanja in posvetovanja z delavci v družbah ali povezanih družbah na območju Skupnosti je treba razlagati tako, da so države članice dolžne družbi, ki ima sedež na njenem ozemlju, ki predstavlja glavno poslovodstvo povezane družbe na območju Skupnosti v smislu členov 2(1) (točka e) in 3(1) Direktive ali domnevno glavno poslovodstvo iz člena 4(2), pododstavek 2, naložiti obveznost, da sporoči drugi družbi iste povezane družbe, ki ima sedež v drugi državi članici podatke, ki jih od nje zahtevajo predstavniki delavcev, če teh podatkov ta druga družba nima in če so nujno potrebni za začetek pogajanj za ustanovitev evropskega sveta delavcev.

      (1)  UL C 369, 22.12.2001.


title: Zadeva F-27/14: Tožba, vložena 24. marca 2014 – ZZ proti ESZD

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/43

         Tožba, vložena 24. marca 2014 – ZZ proti ESZD
   (Zadeva F-27/14)
   2014/C 184/72
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: S. Orlandi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti sklepa, s katerim je bila tožeča stranka z učinkom od 1. februarja 2014 odpoklicana z delovnega mesta brez znižanja pokojninskih pravic zaradi disciplinskega postopka, ki je bil uveden potem, ko so zoper tožečo stranko nacionalni organi uvedli preiskavo zaradi goljufije na evropskih trgih javnih naročil, ponarejanja in uporabe ponaredkov, pranja denarja in korupcije.

      Predloga tožeče stranke

               —

               sklep z dne 16. januarja 2014, s katerim je ESZD tožečo stranko odpoklicala z delovnega mesta brez znižanja pokojninskih pravic, naj se razglasi za ničnega;

               —

               ESZD naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-37/07: Tožba, vložena 1. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki

text:
               24.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/8

         Tožba, vložena 1. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki
   (Zadeva C-37/07)
   (2007/C 69/18)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: M. Condou-Durande, zastopnik)

      Tožena stranka: Francoska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Francoska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas (1) oziroma v vsakem primeru s tem, da teh predpisov ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Francoski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2003/109/ES se je iztekel 23. januarja 2006.

      (1)  UL 2004, L 16, str. 44.


title: Zadeva T-384/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. maja 2013 – Španija proti Komisiji (Kohezijski sklad — Uredba (ES) št. 1164/94 — Projekti, ki se nanašajo na oskrbo prebivalstva v povodju reke Guadiana v regiji Andévalo z vodo, na sanacijo in čiščenje porečja reke Guadalquivir in oskrbo nadobčinskih sistemov z vodo v provincah Granada in Malaga — Delni preklic finančne pomoči — Javna naročila gradenj in storitev — Pojem gradnje — Razdelitev naročil — Določitev finančnih popravkov — Člen H(2) Priloge II k Uredbi št. 1164/94 — Sorazmernost)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/63

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. maja 2013 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-384/10) (1)

   (Kohezijski sklad - Uredba (ES) št. 1164/94 - Projekti, ki se nanašajo na oskrbo prebivalstva v povodju reke Guadiana v regiji Andévalo z vodo, na sanacijo in čiščenje porečja reke Guadalquivir in oskrbo nadobčinskih sistemov z vodo v provincah Granada in Malaga - Delni preklic finančne pomoči - Javna naročila gradenj in storitev - Pojem gradnje - Razdelitev naročil - Določitev finančnih popravkov - Člen H(2) Priloge II k Uredbi št. 1164/94 - Sorazmernost)
   2013/C 225/141
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopniki: sprva J. M. Rodríguez Cárcamo, nato A. Rubio González, abogados del Estado)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Steiblytė, D. Kukovec in B. Conte, zastopniki, sprva skupaj z J. Rivasom Andrésom, X. Garcío Garcío, odvetnikoma, in M. Vilarasau Sladeom, solicitor, nato z J. Rivasom Andrésom in X. Garcío Garcío)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2010) 4147 z dne 30. junija 2010 o znižanju finančne pomoči, ki je bila v okviru Kohezijskega sklada dodeljena za te projekte (skupine projektov): „Oskrba prebivalstva v povodju reke Guadiana z vodo: okraj Andévalo“ (2000.ES.16.C.PE.133), „Sanacija in čiščenje porečja reke Guadalquivir: Guadaira, Aljarafe in EE NN PP Guadalquivir“ (2000.16.C.PE.066) in „Oskrba nadobčinskih sistemov z vodo v provincah Granada in Malaga“ (2002.ES.16.C.PE.061).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 288, 23.10.2010.


title: Zadeva F-75/09: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 23. novembra 2010 – Wenig proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Prošnja za pomoč — Poseg v integriteto in domnevo nedolžnosti)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/61

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 23. novembra 2010 – Wenig proti Komisiji
   (Zadeva F-75/09) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Prošnja za pomoč - Poseg v integriteto in domnevo nedolžnosti)
   2011/C 30/116
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Fritz Harald Wenig (Woluwé-Saint-Pierre, Belgija) (zastopniki: sprva G.-A. Dal in D. Voillemot, odvetnika, nato G.-A. Dal, D. Voillemot, T. Bontinck in S. Woog, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in D. Martin, zastopnika)

      Predmet

   Na eni strani predlog za razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi z molkom, s katero je bila zavrnjena prošnja za pomoč, ki jo je tožeča stranka vložila 23. septembra 2008 pri Evropski Komisiji, in na drugi strani predlog za razglasitev ničnosti odločbe Evropske Komisije o zavrnitvi z dne 14. novembra 2008.

      Izrek

               1.

               Tožba F. H. Wenig se zavrne.

               2.

               F. H. Wenig nosi celotne stroške.

      (1)  UL C 267, 7.11.2009, str. 85.


title: Zadeva F-106/10: Tožba, vložena 22. oktobra 2010 – Gross in drugi proti Sodišču

text:
               5.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/34

         Tožba, vložena 22. oktobra 2010 – Gross in drugi proti Sodišču
   (Zadeva F-106/10)
   2011/C 72/55
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Ivo Gross (Luxembourg, Luksemburg) in drugi (zastopnik: J. Kayser, odvetnik)

      Tožena stranka: Sodišče Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločb, ki so povzete v popravkih plačilnega lista tožečih strank za obdobje od julija do decembra 2009 in v plačilnih listih, izdanih po 1. januarju 2010, v okviru letne prilagoditve plač in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev na podlagi Uredbe Sveta (EU, Euratom) št. 1296/2009 z dne 23. decembra 2009.

      Predloga tožečih strank

               —

               Odločbe OPI o prilagoditvi plač tožečih strank, kot se odražajo na obračunih retroaktivne prilagoditve plač 12/2009, razdeljenih leta 2010, plačilnih listih 1/2010, 2/2010, 3/2010, 4/2010, 5/2010, 6/2010, 7/2010, 8/2010, 9/2010 in vseh pozneje izdanih plačilnih listih do datuma odločbe, s katero se ta postopek konča, naj se razglasijo za nične, ker se v skladu z njimi nezakonito uporablja odstotek prilagoditve plač 1,85 % namesto 3,7 %;

               —

               Sodišču naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-278/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa High Court of Justice (England and Wales), Chancery division, z dne 22. junija 2005 v zadevi 1) Carol Marylin Robins in 2) John Burnett proti Secretary of State for Work and Pensions

text:
               1.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/7

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa High Court of Justice (England and Wales), Chancery division, z dne 22. junija 2005 v zadevi 1) Carol Marylin Robins in 2) John Burnett proti Secretary of State for Work and Pensions
   (Zadeva C-278/05)
   (2005/C 243/09)
   Jezik postopka: angleščina
   High Court of Justice (England and Wales), Chancery division, je s sklepom z dne 22. junija 2005 v zadevi 1) Carol Marylin Robins in 2) John Burnett proti Secretary of State for Work and Pensions, ki ga je sodno tajništvo prejelo 6. julija 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   High Court of Justice (England and Wales), Chancery division, predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali je treba člen 8 Direktive 80/987/EGS (1) razlagati v smislu, da morajo države članice na kakršenkoli način zagotoviti celotno financiranje pravic delavcev, ki izhajajo iz dodatnega pokojninskega podjetniškega zavarovanja ali medpodjetniškega zavarovanja, v primeru, ko postane delavčev zasebni delodajalec plačilno nesposoben in sredstva iz njegovega zavarovanja ne zadostujejo za financiranje teh prejemkov?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje negativen, ali zakonodaja, ki je v veljavi v Združenem kraljestvu, kot opisano zgoraj, v zadostni meri izpolnjuje zahteve iz člena 8?

               3.

               Če zakonske določbe Združenega kraljestva niso skladne s členom 8, kako naj bi nacionalno sodišče preizkusilo, ali je posledična kršitev prava Skupnosti dovolj huda, da bi pomenila odškodninsko odgovornost? Še posebej, ali je sama kršitev dovolj za ugotovitev obstoja dovolj hude kršitve, ali mora obstajati očitna in težka kršitev meja zakonodajnih pooblastil s strani države članice, ali pa je treba uporabiti kakšen drug preizkus in če, kateri?

      (1)  Direktiva Sveta 80/987/EGS z dne 20. oktobra 1980 o približevanju zakonodaje držav članic o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti njihovega delodajalca (UL L 283, 28.10.1980, str. 23).


title: Zadeva C-266/13: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 19. marca 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – L. Kik/Staatssecretaris van Financiën (Predhodno odločanje — Socialna varnost — Uredba (EGS) št. 1408/71 — Sporazum med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani in Švicarsko konfederacijo na drugi o prostem pretoku oseb — Državljan države članice, v kateri ima prebivališče, ki je zaposlen na krovu plovila za polaganje cevovodov, ki pluje pod zastavo tretje države — Delavec, prvotno zaposlen pri podjetju s sedežem na Nizozemskem, nato pa pri podjetju s sedežem v Švici — Delo, ki se je zaporedoma opravljalo v epikontinentalnem pasu, ki meji na tretjo državo, v mednarodnih vodah in v delu epikontinentalnega pasu, ki meji na nekatere države članice — Osebno področje uporabe navedene uredbe — Določitev zakonodaje, ki se uporablja)

text:
               11.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/2

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 19. marca 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – L. Kik/Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-266/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Socialna varnost - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Sporazum med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani in Švicarsko konfederacijo na drugi o prostem pretoku oseb - Državljan države članice, v kateri ima prebivališče, ki je zaposlen na krovu plovila za polaganje cevovodov, ki pluje pod zastavo tretje države - Delavec, prvotno zaposlen pri podjetju s sedežem na Nizozemskem, nato pa pri podjetju s sedežem v Švici - Delo, ki se je zaporedoma opravljalo v epikontinentalnem pasu, ki meji na tretjo državo, v mednarodnih vodah in v delu epikontinentalnega pasu, ki meji na nekatere države članice - Osebno področje uporabe navedene uredbe - Določitev zakonodaje, ki se uporablja))
   (2015/C 155/02)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: L. Kik

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën

      Izrek

               1.

               Uredbo Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti v različici po spremembi in posodobitvi z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 307/1999 z dne 8. februarja 1999, je treba razlagati tako, da zaposlena oseba, ki je – kot L. Kik – državljan države članice, v kateri prebiva in v kateri so obdavčeni njeni prihodki, ki opravlja delo na plovilu za polaganje cevovodov, ki pluje pod zastavo tretje države po različnih delih sveta, med drugim po delu epikontinentalnega pasu, ki meji na nekatere države članice, in ki je bila prej zaposlena pri podjetju s sedežem v državi članici njenega prebivališča, zamenja delodajalca in je odslej zaposlena pri podjetju s sedežem v Švici, pri tem pa še naprej prebiva v isti državi članici in pluje z istim plovilom, spada na osebno področje uporabe Uredbe št. 1408/71 v različici po spremembi in posodobitvi z Uredbo št. 118/97, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 307/1999.

               2.

               Določbe iz naslova II Uredbe št. 1408/71 v različici po spremembi in posodobitvi z Uredbo št. 118/97, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 307/1999, ki urejajo določitev nacionalne zakonodaje, ki se uporablja, je treba razlagati tako, da za državljana države članice ali Švicarske konfederacije, ki je za namene uporabe te uredbe izenačena z državo članico, ki opravlja plačano zaposlitev na krovu plovila, ki pluje pod zastavo tretje države zunaj ozemlja Unije, vključno z epikontinentalnim pasom države članice, vendar je zaposlen pri podjetju s sedežem na ozemlju Švicarske konfederacije, velja zakonodaja države sedeža njegovega delodajalca. Če pa bi v skladu z navedeno uredbo uporaba te zakonodaje privedla do vključitve v sistem prostovoljnega zavarovanja ali ne bi privedla do vključitve v nobenega od sistemov socialnega zavarovanja, bi v okoliščinah, kakršne so te iz postopka v glavni stvari, za tega državljana veljala izključno zakonodaja države članice njegovega prebivališča.

      (1)  UL C 207, 20.7.2013.


title: Zadeva C-349/14: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 21. maja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Ministre délégué, chargé du budget/Marlène Pazdziej (Predhodno odločanje — Protokol o privilegijih in imunitetah Evropske unije — Člen 12, drugi odstavek — Davek, ki ga lokalnim skupnostim plačujejo osebe, ki imajo v posesti ali uporabljajo stanovanje na njihovem ozemlju — Zgornja meja — Socialni ukrep — Upoštevanje plač, mezd ali prejemkov, ki jih Evropska unija izplačuje uradnikom in drugim uslužbencem)

text:
               20.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/20

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 21. maja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Ministre délégué, chargé du budget/Marlène Pazdziej
   (Zadeva C-349/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Protokol o privilegijih in imunitetah Evropske unije - Člen 12, drugi odstavek - Davek, ki ga lokalnim skupnostim plačujejo osebe, ki imajo v posesti ali uporabljajo stanovanje na njihovem ozemlju - Zgornja meja - Socialni ukrep - Upoštevanje plač, mezd ali prejemkov, ki jih Evropska unija izplačuje uradnikom in drugim uslužbencem))
   (2015/C 236/28)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ministre délégué, chargé du budget

      Tožena stranka: Marlène Pazdziej

      Izrek

   Člen 12, drugi odstavek, Protokola o privilegijih in imunitetah Evropske unije, priloženega k pogodbam EU, DEU in Euratom, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta v postopku v glavni stvari, na podlagi katere se plače, mezde in prejemke, ki jih uradniki in drugi uslužbenci Unije prejemajo od Evropske unije, upošteva pri določitvi zgornje meje prispevka, dolgovanega na podlagi stanovanjskega davka, ki se plačuje lokalnim skupnostim, z namenom morebitne oprostitve plačila tega davka.

      (1)  UL C 372, 20.10.2014.


title: Zadeva C-181/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 31. marca 2016 – Sadikou Gnandi/État belge

text:
               30.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 31. marca 2016 – Sadikou Gnandi/État belge
   (Zadeva C-181/16)
   (2016/C 191/26)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Sadikou Gnandi

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: État belge

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 5 Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (1), ki državam članicam nalaga obveznost, da pri izvajanju te direktive upoštevajo načelo nevračanja, ter pravico do učinkovitega pravnega sredstva iz člena 13(1) navedene direktive in člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, razlagati tako, da nasprotujeta sprejetju odločbe o vrnitvi, kot jo določajo člen 6 zgoraj navedene direktive 2008/115/ES ter člen 52/3(1) zakona z dne 15. decembra 1980 o vstopu na ozemlje, prebivanju, nastanitvi in odstranitvi tujcev in člen 75(2) kraljevega odloka z dne 8. oktobra 1981 o vstopu na ozemlje, prebivanju, nastanitvi in odstranitvi tujcev, takoj ko generalni komisar za begunce in osebe brez državljanstva zavrne prošnjo za azil ter torej preden je mogoče izčrpati pravna sredstva zoper to odločbo in preden je mogoče azilni postopek dokončno končati?

      (1)  UL L 348, str. 98.


title: Zadeva C-173/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour administrative d'appel de Lyon (Francija) 9. aprila 2013 – Maurice Leone, Blandine Leone proti Garde des Sceaux, Ministre de la Justice, Caisse nationale de retraite des agents des collectivités locales

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour administrative d'appel de Lyon (Francija) 9. aprila 2013 – Maurice Leone, Blandine Leone proti Garde des Sceaux, Ministre de la Justice, Caisse nationale de retraite des agents des collectivités locales
   (Zadeva C-173/13)
   2013/C 171/40
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour administrative d'appel de Lyon

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Maurice Leone, Blandine Leone

      Tožene stranke: Garde des Sceaux, Ministre de la Justice, Caisse nationale de retraite des agents des collectivités locales

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je mogoče šteti, da določbe člena L. 24 v povezavi s členom R. 37 zakonika o civilnih in vojaških pokojninah, kot izhajajo iz uporabe zakona št. 2004-1485 z dne 30. decembra 2004 o spremembi zakona o financah za leto 2004 in uredbe št. 2005-449 z dne 10. maja 2005, pomenijo posredno diskriminacijo med moškimi in ženskami v smislu člena 157 Pogodbe o delovanju Evropske unije?

               2.

               Ali je mogoče šteti, da določbe člena 15 uredbe št. 2003-1306 z dne 26. decembra 2003 o pokojninskem sistemu za uradnike, vključene v Caisse nationale de retraites des agents des collectivités locales, pomeni posredno diskriminacijo med moškimi in ženskami v smislu člena 157 Pogodbe o delovanju Evropske unije?

               3.

               Če je odgovor na katero od teh dveh vprašanj pritrdilen, ali je mogoče tako posredno diskriminacijo upravičiti na podlagi člena 157(4) Pogodbe o delovanju Evropske unije?


title: Zadeva T-108/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. julija 2011 – Zino Davidoff proti UUNT – Kleinakis kai SIA (GOOD LIFE) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti GOOD LIFE — Prejšnja nacionalna besedna znamka GOOD LIFE — Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke — Dolžnost skrbnega ravnanja — Člen 74(1) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 76(1) Uredbe (ES) št. 207/2009))

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/46

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. julija 2011 – Zino Davidoff proti UUNT – Kleinakis kai SIA (GOOD LIFE)
   (Zadeva T-108/08) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti GOOD LIFE - Prejšnja nacionalna besedna znamka GOOD LIFE - Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke - Dolžnost skrbnega ravnanja - Člen 74(1) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 76(1) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2011/C 269/100
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Zino Davidoff SA (Fribourg, Švica) (zastopnika: H. Kunz-Hallstein in R. Kunz-Hallstein, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: R. Pethke in J. Laporta Insa, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: I. Kleinakis kai SIA OE (Atene, Grčija) (zastopnik: K. Siotou, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 30. novembra 2007 (zadeva R 298/2007-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med I. Kleinakis kai SIA OE in Zino Davidoff SA.

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 30. novembra 2007 (zadeva R 298/2007-2) se razveljavi.

               2.

               UUNT nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila družba Zino Davidoff SA.

               3.

               Družba I. Kleinakis kai SIA OE nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 116, 9.5.2008.


title: Sklep Sodišča (četrti senat) z dne 18. januarja 2005 v zadevi C-325/03 P: José Luis Zuazaga Meabe proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Pritožba — Znamka Skupnosti — Tožba na razveljavitev — Nedopustnost zaradi prepozne vloge — Očitno neutemeljena pritožba)

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/11

      SKLEP SODIŠČA

   (četrti senat)
   z dne 18. januarja 2005
   v zadevi C-325/03 P: José Luis Zuazaga Meabe proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Tožba na razveljavitev - Nedopustnost zaradi prepozne vloge - Očitno neutemeljena pritožba)
   (2005/C 106/20)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-325/03 P José Luis Zuazaga Meabe, stanujoč v Bilbau (Španija), (zastopnika: J. A. Calderón Chavero in N. Moya Fernández), drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnika: O. Montalto in I. de Medrano Caballero) in Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA (BBVA), s sedežem v Madridu (Španija) (zastopnik: J. de Rivera Lamo de Espinosa), zaradi pritožbe na podlagi člena 56 Statuta Sodišča, vložene dne 21. julija 2003, je Sodišče (četrti senat) v sestavi K. Lenaerts, predsednik senata, J. N. Cunha Rodrigues in M. Ilešič (poročevalec), sodnika, generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, sodni tajnik: R. Grass, dne 18. januarja 2005 sprejelo sklep, katerega izrek se glasi:

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Zuazaga Meabe nosi, poleg svojih lastnih stroškov, stroške, ki jih je priglasila Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA.

               3)

               Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) nosi svoje lastne stroške.

      (1)  UL C 239, 4.10.2003.


title: Zadeva C-95/14: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. julija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Milano – Italija) – Unione nazionale industria conciaria (UNIC), Unione Nazionale dei Consumatori di Prodotti in Pelle, Materie Concianti, Accessori e Componenti (Unicopel)/FS Retail, Luna srl, Gatsby srl (Predhodno odločanje — Prosti pretok blaga — Členi od 34 PDEU do 36 PDEU — Ukrepi z enakim učinkom — Direktiva 94/11/ES — Člena 3 in 5 — Izčrpna uskladitev — Prepoved oviranja dajanje na trg obutve, ki ustreza zahtevam Direktive 94/11 — Nacionalna zakonodaja, s katero se zahteva prikaz države porekla na oznaki, ki se nanaša na izdelke, proizvedene v tujini, z uporabo izraza v italijanskem jeziku „pelle“ — Izdelki, dani v prosti promet)

text:
               14.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 302/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. julija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Milano – Italija) – Unione nazionale industria conciaria (UNIC), Unione Nazionale dei Consumatori di Prodotti in Pelle, Materie Concianti, Accessori e Componenti (Unicopel)/FS Retail, Luna srl, Gatsby srl
   (Zadeva C-95/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Prosti pretok blaga - Členi od 34 PDEU do 36 PDEU - Ukrepi z enakim učinkom - Direktiva 94/11/ES - Člena 3 in 5 - Izčrpna uskladitev - Prepoved oviranja dajanje na trg obutve, ki ustreza zahtevam Direktive 94/11 - Nacionalna zakonodaja, s katero se zahteva prikaz države porekla na oznaki, ki se nanaša na izdelke, proizvedene v tujini, z uporabo izraza v italijanskem jeziku „pelle“ - Izdelki, dani v prosti promet))
   (2015/C 302/07)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Milano

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Unione nazionale industria conciaria (UNIC), Unione Nazionale dei Consumatori di Prodotti in Pelle, Materie Concianti, Accessori e Componenti (Unicopel)

      Tožene stranke: FS Retail, Luna srl, Gatsby srl

      Izrek

   Člena 3 in 5 Direktive Evropskega Parlamenta in Sveta 94/11/ES z dne 23. marca 1994 o približevanju na področju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi z označevanjem materialov, ki se uporabljajo za glavne sestavne dele obutve, namenjene prodaji potrošnikom, je treba razlagati tako, da nasprotujeta zakonodaji države članice, kakršna je ta iz spora o glavni stvari, ki med drugim prepoveduje dajanje na trg usnjenih delov obutve s poreklom iz drugih držav članic ali s poreklom iz tretjih držav, ki so bili že dani na trg v drugi državi članici ali zadevni državi članici, če ti izdelki ne vsebujejo navedbe o državi porekla.

      (1)  UL C 245, 28.7.2014.


title: Zadeva C-165/13: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 3. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Stanislav Gross proti Hauptzollamt Braunschweig (Obdavčenje — Direktiva 92/12/EGS — Členi od 7 do 9 — Splošni režim za trošarinske proizvode — Proizvodi, ki so sproščeni v porabo v eni državi članici in ki se zaradi komercialnih namenov nahajajo v drugi državi članici — Obveznost, da imetnik teh proizvodov, ki jih je nabavil v namembni državi članici, plača trošarino — Nabava po vnosu)

text:
               1.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 292/7

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 3. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Stanislav Gross proti Hauptzollamt Braunschweig
   (Zadeva C-165/13) (1)

   ((Obdavčenje - Direktiva 92/12/EGS - Členi od 7 do 9 - Splošni režim za trošarinske proizvode - Proizvodi, ki so sproščeni v porabo v eni državi članici in ki se zaradi komercialnih namenov nahajajo v drugi državi članici - Obveznost, da imetnik teh proizvodov, ki jih je nabavil v namembni državi članici, plača trošarino - Nabava po vnosu))
   2014/C 292/09
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Stanislav Gross

      Tožena stranka: Hauptzollamt Braunschweig

      Izrek

   Člen 9(1) Direktive Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/108/EGS z dne 14. decembra 1992, v povezavi s členom 7 te direktive je treba razlagati tako, da ta določba v okoliščinah, kakršne so te v sporu o glavni stvari, državi članici dopušča, da kot zavezanko za plačilo trošarine določi osebo, ki zaradi komercialnih namenov na davčnem ozemlju te države skladišči trošarinske proizvode, sproščene v porabo v drugi državi članici, čeprav ta oseba v namembni državi članici ni bila prva imetnica teh proizvodov.

      (1)  UL C 207, 20.7.2013.


title: Zadeva C-170/07: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 5. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Poljski (Neizpolnitev obveznosti države – Notranje obdavčitve – Tehnični pregled uvoženih rabjenih vozil – Člen 28 ES in 30 ES – Direktiva 96/96/ES – Priznanje tehničnih pregledov opravljenih v drugih državah članicah)

text:
               19.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/4

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 5. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-170/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Notranje obdavčitve - Tehnični pregled uvoženih rabjenih vozil - Člen 28 ES in 30 ES - Direktiva 96/96/ES - Priznanje tehničnih pregledov opravljenih v drugih državah članicah)
   (2008/C 183/06)
   Jezik postopka: poljščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Hottiaux in K. Herrmann, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Poljska (zastopnik: E. Ośniecka-Tamecka, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 28 ES – Nacionalna ureditev, ki nalaga, da je treba glede uvoženih vozil opraviti tehnični pregled pred njihovo registracijo, medtem ko za nacionalna vozila, ki imajo iste značilnosti, taka zahteva ne velja.
   Izrek

               1)

               S tem, ko je podvrgla uvožena rabljena vozila, ki so bila pred tem registrirana v drugih državah članicah, pred njihovo registracijo na Poljskem predhodnemu tehničnemu pregledu, Republika Poljska ni izpolnila obveznosti iz člena 28 ES.

               2)

               Republiki Polski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 183, 4.8.2007.


title: Zadeva T-393/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. januarja 2015 – Tsujimoto/UUNT – Kenzo (KENZO) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti KENZO — Prejšnja besedna znamka Skupnosti KENZO — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Ugled — Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Obveznost obrazložitve — Člen 75 Uredbe št. 207/2009 — Prepozna predložitev dokumentov — Diskrecijska pravica odbora za pritožbe — Člen 76(2) Uredbe št. 207/2009)

text:
               9.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 81/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. januarja 2015 – Tsujimoto/UUNT – Kenzo (KENZO)
   (Zadeva T-393/12) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti KENZO - Prejšnja besedna znamka Skupnosti KENZO - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Ugled - Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Obveznost obrazložitve - Člen 75 Uredbe št. 207/2009 - Prepozna predložitev dokumentov - Diskrecijska pravica odbora za pritožbe - Člen 76(2) Uredbe št. 207/2009))
   (2015/C 081/19)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Kenzo Tsujimoto (Osaka, Japonska) (zastopnik: A. Wenninger-Lenz, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Bullock, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Kenzo (Pariz, Francija) (zastopniki: P. Roncaglia, G. Lazzeretti in N. Parrotta, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 29. maja 2012 (zadeva R 1659/2011-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Kenzo in M. Kenzo Tsujimoto.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Kenzu Tsujimotu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 355, 17.11.2012.


title: Zadeva C-298/15: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 5. aprila 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – UAB „Borta“/Klaipėdos valstybinio jūrų uosto direkcija VĮ (Predhodno odločanje — Javna naročila — Direktiva 2004/17/ES — Javno naročilo, ki ne dosega praga, določenega v tej direktivi — Člena 49 in 56 PDEU — Omejitev oddajanja del v podizvajanje — Predstavitev skupne ponudbe — Strokovna usposobljenost ponudnikov — Spremembe razpisne dokumentacije)

text:
               29.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 168/6

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 5. aprila 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – UAB „Borta“/Klaipėdos valstybinio jūrų uosto direkcija VĮ
   (Zadeva C-298/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Javna naročila - Direktiva 2004/17/ES - Javno naročilo, ki ne dosega praga, določenega v tej direktivi - Člena 49 in 56 PDEU - Omejitev oddajanja del v podizvajanje - Predstavitev skupne ponudbe - Strokovna usposobljenost ponudnikov - Spremembe razpisne dokumentacije))
   (2017/C 168/06)
   Jezik postopka: litovščina

      Predložitveno sodišče

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Revident: UAB „Borta“/

      Nasprotna stranka v revizijskem postopku: Klaipėdos valstybinio jūrų uosto direkcija VĮ

      Izrek

               1.

               Glede javnega naročila, ki ne spada na področje uporabe Direktive 2004/17/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 1336/2013 z dne 13. decembra 2013, vendar pri njem obstaja gotov čezmejni interes, je treba člena 49 in 56 PDEU razlagati tako, da nasprotujeta določbi nacionalne ureditve, kot je člen 24(5) Lietuvos Respublikos viešųjų pirkimų įstatymas (litovski zakon o javnih naročilih), ki določa, da mora glavno delo, ki ga je kot tako opredelil naročnik, če so k izvedbi naročila povabljeni podizvajalci, opraviti izbrani ponudnik sam.

               2.

               Glede takega javnega naročila je treba načeli enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije ter zahtevo po preglednosti, ki izhajajo zlasti iz členov 49 in 56 PDEU, razlagati tako, da ne nasprotujejo temu, da naročnik po objavi obvestila o javnem naročilu spremeni točko razpisne dokumentacije, ki se nanaša na pogoje in načine kumuliranja strokovne usposobljenosti, kot je točka 4.3 iz postopka v glavni stvari, če zadevne spremembe, prvič, niso tako bistvene, da bi pritegnile morebitne ponudnike, ki brez teh sprememb ne bi mogli predložiti ponudbe, drugič, če so te spremembe predmet ustrezne objave, in tretjič, če so te spremembe izvedene preden ponudniki predložijo ponudbe, je rok za predložitev teh ponudb podaljšan, če so te spremembe bistvene, je trajanje tega podaljšanja odvisno od obsega teh sprememb in je trajanje podaljšanja dovolj dolgo, da gospodarskim subjektom omogoči, da zato prilagodijo svoje ponudbe, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

               3.

               Člen 54(6) Direktive 2004/17, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1336/2013, je treba razlagati tako, da nasprotuje točki razpisne dokumentacije, kot je točka 4.3 iz postopka v glavni stvari, ki ob predložitvi skupne ponudbe več ponudnikov zahteva, da prispevek vsakega od njih, zato da so izpolnjene zahteve glede strokovne usposobljenosti, sorazmerno ustreza deležu gradenj, ki ga bo dejansko opravil v primeru pridobitve zadevnega naročila.

      (1)  UL C 311, 21.9.2015.


title: Zadeva C-446/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 9. oktobra 2008 vložil Conseil d'État (Francija) – Société Solgar Vitamin's France, Valorimer SARL, Christian Fenioux, L'Arbre de Vie SARL, Société Source Claire, Nord Plantes EURL, Société RCS Distribution, Société Ponroy Santé – Intervenient: Syndicat de la Diététique et des Compléments Alimentaires proti Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Emploi, Ministre de la Santé, de la Jeunesse et des Sports, Ministre de l'Agriculture et de la Pêche

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 9. oktobra 2008 vložil Conseil d'État (Francija) – Société Solgar Vitamin's France, Valorimer SARL, Christian Fenioux, L'Arbre de Vie SARL, Société Source Claire, Nord Plantes EURL, Société RCS Distribution, Société Ponroy Santé – Intervenient: Syndicat de la Diététique et des Compléments Alimentaires proti Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Emploi, Ministre de la Santé, de la Jeunesse et des Sports, Ministre de l'Agriculture et de la Pêche
   (Zadeva C-446/08)
   (2008/C 327/27)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Conseil d'État
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Société Solgar Vitamin's France, Valorimer SARL, Christian Fenioux, L'Arbre de Vie SARL, Société Source Claire, Nord Plantes EURL, Société RCS Distribution, Société Ponroy Santé

      Tožene stranke: Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Emploi, Ministre de la Santé, de la Jeunesse et des Sports, Ministre de l'Agriculture et de la Pêche
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba Direktivo 2002/46/ES z dne 10. junija 2002 (1), zlasti njena člena 5(4) in 11(2), razlagati tako, da države članice, če mora načeloma Komisija opredeliti mejne količine vitaminov in mineralov v prehranskih dopolnilih, ostanejo pristojne, da na tem področju sprejmejo predpise, dokler Komisija ne sprejme zahtevanega predpisa Skupnosti?

               2.

               Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen:

                           a)

                           ali morajo države članice, če morajo pri določitvi teh mejnih količin upoštevati določbe členov 28 ES in 30 ES, upoštevati tudi merila, opredeljena v členu 5 Direktive, vključno z oceno tveganja na podlagi splošno priznanih znanstvenih spoznanj na področju, za katero je še vedno značilna relativna negotovost?

                           b)

                           Ali lahko država članica določi mejne količine, če, kot v primeru fluora, ni mogoče natančno ugotoviti vnosa vitaminov in mineralov iz drugih virov prehrane, zlasti vode iz pipe, za vsako skupino potrošnikov po posameznih ozemljih? Ali lahko v tem primeru določi ničto stopnjo, če so dokazana tveganja, brez uporabe zaščitnega postopka iz člena 12 Direktive z dne 10. junija 2002?

                           c)

                           Ali se lahko država članica pri določitvi mejnih vsebnosti, če je mogoče na podlagi člena 5(1)(a) Direktive upoštevati različno občutljivost posameznih skupin potrošnikov, opre tudi na to, da bi ukrep, ki zadeva zgolj javnost, ki jo tveganje posebej ogroža, na primer ustrezno označevanje, lahko to skupino odvrnil od uporabe hranila, ki bi ji v manjših količinah koristilo? Ali se lahko zaradi upoštevanja različne občutljivosti za vse prebivalstvo uporabi mejna vsebnost, ki je prilagojena občutljivi javnosti, zlasti otrokom?

                           d)

                           V kolikšni meri se mejne količine lahko določijo, če niso opredeljene varne količine zaradi ugotovljene nevarnosti za zdravje? Splošneje, v kolikšni meri in pod kakšnimi pogoji bi se lahko zaradi tehtanja upoštevnih meril določile občutno nižje mejne količine od dovoljenih varnih količin za ta hranila?

      (1)  Direktiva 2002/46/ES [E]vropskega parlamenta in Sveta z dne 10. junija 2002 o približevanju zakonodaj držav članic o prehranskih dopolnilih (UL L 183, str. 51).


title: Zadeva C-254/10 P: Pritožba, ki jo je Centre de Coordination Carrefour SNC 21. maja 2010 vložil zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 18. marca 2010 v zadevi T-94/08, Centre de Coordination Carrefour proti Komisiji

text:
               11.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/16

         Pritožba, ki jo je Centre de Coordination Carrefour SNC 21. maja 2010 vložil zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 18. marca 2010 v zadevi T-94/08, Centre de Coordination Carrefour proti Komisiji
   (Zadeva C-254/10 P)
   ()
   2010/C 246/28
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Centre de Coordination Carrefour SNC (zastopniki: X. Clarebout, C. Docclo in M. Pittie, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlog

               —

               Pritožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno,

               —

               izpodbijana sodba naj se zato razveljavi,

               —

               in zato naj se:

                           —

                           bodisi zadeva vrne Splošnemu sodišču, da o njej ponovno odloči;

                           —

                           bodisi o njej dokončno odloči in ugodi predlogom tožeče stranke na prvi stopnji, sporna odločba pa naj se razglasi za nično (1);

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo vseh stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev svoje pritožbe pritožnica navaja pet razlogov.
   S prvim razlogom pritožnica navaja, da Splošno sodišče ni spoštovalo obveznosti obrazložitve, ker je odločilo, da pritožnica nima pravnega interesa za vložitev sporne odločbe, ker nima veljavnega dovoljenja, ki se zahteva po belgijskem pravu, in da dopustnost njene tožbe ni bila odvisna od obstoja veljavnega dovoljenja. Taka obrazložitev je torej protislovna, saj Splošno sodišče ne more hkrati razsoditi, da ni pravnega interesa zaradi neobstoja veljavnega dovoljenja in da tàko dovoljenje ni pomembno za presojo, ali je tožba dopustna.
   V drugem predlogu pritožnica navaja, da je Splošno sodišče izkrivilo dejstva, kot so mu bila predstavljena, ker ni upoštevalo sistematike belgijske zakonodaje glede centrov za usklajevanje, ker je zmotno razlagalo kraljevi odlok št. 187 z dne 30. decembra 1982 o ustanovitvi centrov za usklajevanje (2), ker je izkrivilo njegovo vsebino in ker ni upoštevalo hierarhije virov belgijskega prava. Zadevni belgijski odlok je v bistvu odlok s posebno močjo, ki je v belgijskem pravu pravno enakovreden zakonu in se ga še vedno uporablja za pritožnico, ki ima zato dovoljenje za obdobje deset let.
   V tretjem predlogu pritožnica navaja, da je Splošno sodišče kršilo pravnomočnost sodbe Sodišča z dne 22. junija 2006 v zadevi Belgija in Forumu 187 proti Komisiji (C-182/03 in C-217/03) v delu, v katerem je menilo, da je bil učinek razglasitve sporne odločbe s to sodbo prepovedati podaljšanja veljavnosti dovoljenj centrom za usklajevanje od vročitve sporne odločbe. Vendar pa je bila sporna odločba s sodbo Sodišča razglašena za nično prav zato, ker ni bilo ustreznih prehodnih obdobij za centre za usklajevanje, katerih zahteva za podaljšanje veljavnosti je na dan te vročitve bila vložena, vendar o njej še ni bilo odločeno, ali katerih dovoljenje je poteklo na dan vročitve sporne odločbe ali malo pred njim.
   V četrtem razlogu pritožnica Splošnemu sodišču očita, da je narobe razlagalo pojem,pravni interes, ker je odločilo, da tožba, ki jo je vložila pritožnica, slednji – če bi z njo uspela – ne bi prinesla koristi, ker ni gotovo, ali bi belgijski organi ob razglasitvi ničnosti izpodbijane odločbe priznali ohranitev statusa pritožnice kot centra za usklajevanje po 31. decembru 2005. Na eni strani belgijski organi v obravnavanem primeru nimajo nobene možnosti proste presoje, saj se dovoljenje dodeli za deset let, če so izpolnjeni pogoji iz kraljevega odloka št. 187. Na drugi strani je Splošno sodišče v izpodbijani sodbi samo ugotovilo, da belgijski organi niso izključili možnosti, da tožeča stranka koristi zadevni režim tudi po 31. decembru 2005, in da so se odločili, da zanjo ne bodo uporabili sankcije, dokler ne bo dokončno odločeno o njeni tožbi.
   V petem, in s tem zadnjem razlogu, pritožnica nazadnje navaja, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker je odločilo, da začasni ukrep ne more učinkovati retroaktivno. Ni namreč redko, zlasti ne na davčnem področju, da prehodno obdobje začne teči na nek predhodni datum.

      (1)  Odločba Komisije 2008/283/ES z dne 13. novembra 2007 o shemi pomoči, ki jo je Belgija namenila centrom za usklajevanje s sedežem v Belgiji, in o spremembi Odločbe 2003/757/ES (UL 2008, L 90, str. 7).

      (2)  Moniteur belge z dne 13. januarja 1983, str. 502.


title: Zadeva C-172/08: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 25. februarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione tributaria provinciale di Roma – Italija) – Pontina Ambiente Srl proti Regione Lazio (Okolje — Direktiva 1999/31/ES — Člen 10 — Posebna dajatev za odlaganje trdnih odpadkov na odlagališčih — Zavezanost upravljavca odlagališča za to dajatev — Stroški upravljanja odlagališča — Direktiva 2000/35/ES — Zamudne obresti)

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/2

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 25. februarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione tributaria provinciale di Roma – Italija) – Pontina Ambiente Srl proti Regione Lazio
   (Zadeva C-172/08) (1)

   (Okolje - Direktiva 1999/31/ES - Člen 10 - Posebna dajatev za odlaganje trdnih odpadkov na odlagališčih - Zavezanost upravljavca odlagališča za to dajatev - Stroški upravljanja odlagališča - Direktiva 2000/35/ES - Zamudne obresti)
   2010/C 100/02
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Commissione tributaria provinciale di Roma

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Pontina Ambiente Srl

      Tožena stranka: Regione Lazio

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Commissione tributaria provinciale di Roma – razlaga člena 10 Direktive Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih (UL L 182, str. 1), Direktive 2000/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. junija 2000 o boju proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih (UL L 200, str. 35) in členov 12, 14, 43 in 46 ES – Nacionalna zakonodaja, s katero je bil uveden posebna dajatev za odlaganje trdnih odpadkov na odlagališčih in ki zavezuje upravljavca odlagališča, da vnaprej plača navedeno dajatev, določeno glede na količino odloženih odpadkov in ki jo dolguje subjekt, ki odlaga odpadke

      Izrek

               1.

               Člen 10 Direktive Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. septembra 2003, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, kakršna je obravnavana v postopku v glavni stvari, ki določa, da je upravljavec odlagališča davčni zavezanec za dajatev, ki mu jo mora vrniti lokalni organ, ki odlaga odpadke, in ki v primeru zamude pri plačilu te dajatve določa denarne kazni za upravljavca, če to zakonodajo spremljajo ukrepi, s katerimi se zagotovi, da je dajatev dejansko in pravočasno vrnjena in da se vsi stroški, povezani z izterjavo, in zlasti stroški, ki so posledica zamude pri plačilu zneskov, ki jih iz tega naslova lokalni organ dolguje temu upravljavcu, vključno z denarnimi kaznimi, ki so bile morebiti naložene upravljavcu zaradi te zamude, vključijo v ceno, ki jo mora ta organ plačati upravljavcu. Nacionalno sodišče mora preveriti, ali so ti pogoji izpolnjeni.

               2.

               Člene 1, 2, točka 1, in 3 Direktive 2000/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. junija 2000 o boju proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih je treba razlagati tako, da za zneske, ki jih upravljavcu odlagališča dolguje organ, ki je tam odložil odpadke, kot so zneski, dolgovani zaradi vračila dajatve, velja navedena direktiva in da morajo države članice zato v skladu s členom 3 te direktive zagotoviti, da lahko upravljavec zahteva obresti v primeru zamude pri plačilu zneskov, ki mu jih dolguje ta lokalni organ.

      (1)  UL C 183, 19.7.2008.


title: Zadeva T-508/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. novembra 2015 – Government of Malaysia/UUNT – Vergamini (HALAL MALAYSIA) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti HALAL MALAYSIA — Neregistrirana prejšnja figurativna znamka HALAL MALAYSIA — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj pravic iz prejšnjega znaka, ki so bile v skladu s pravom države članice pridobljene pred dnem vložitve prijave znamke Skupnosti — Člen 8(4) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Uporaba prejšnje znamke kot oznake — Pravila common law, ki veljajo za tožbo zoper zavajajoče označevanje (action for passing off) — Neobstoj dobrega imena)

text:
               11.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 18. novembra 2015 – Government of Malaysia/UUNT – Vergamini (HALAL MALAYSIA)
   (Zadeva T-508/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti HALAL MALAYSIA - Neregistrirana prejšnja figurativna znamka HALAL MALAYSIA - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj pravic iz prejšnjega znaka, ki so bile v skladu s pravom države članice pridobljene pred dnem vložitve prijave znamke Skupnosti - Člen 8(4) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Uporaba prejšnje znamke kot oznake - Pravila common law, ki veljajo za tožbo zoper zavajajoče označevanje (action for passing off) - Neobstoj dobrega imena))
   (2016/C 007/29)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Government of Malaysia (zastopniki: sprva R. Volterra, solicitor, R. Miller, barrister, V. von Bomhard in T. Heitmann, odvetnika, nato R. Volterra, R. Miller in V. von Bomhard)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: P. Bullock in N. Bambara, agenta)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Paola Vergamini (Castelnuovo di Garfagnana, Italija)

      Predmet

   Tožba zoper sklep prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 27. junija 2013 (zadeva R 326/2012-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med Government of Malaysia in P. Vergamini.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Government of Malaysia se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 352, 30.11.2013.


title: Zadeva C-226/09: Tožba, vložena 19. junija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Irski

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/18

         Tožba, vložena 19. junija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Irski
   (Zadeva C-226/09)
   2009/C 220/33
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Konstantinidis, A.-A. Gilly, zastopnika)

      Tožena stranka: Irska

      Predloga tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Irska, s tem da je določila ponderiranje meril za ocenjevanje po poteku roka za oddajo ponudb in s tem da jih je spremenila po začetnem pregledu oddanih ponudb, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi načel enakega obravnavanja in preglednosti, kakor ju razlaga Sodišče Evropskih skupnosti.

               —

               Irski naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V zadevnem postopku oddaje javnega naročila je naročnik objavil razpisno dokumentacijo iz katere je bilo mogoče upravičeno domnevati, da se bodo merila za ocenjevanje uporabljala v padajočem zaporedju pomembnosti. Po poteku roka za oddajo ponudb se je odločil za relativno tehtanje meril za ocenjevanje. Po začetnem pregledu oddanih ponudb, je naročnikova skupina za ocenjevanje razpravljala o možnosti spremembe tega tehtanja in ga je navsezadnje tudi spremenila.
   Določitev relativnega tehtanje meril za ocenjevanje po oddaji ponudb in začetnem pregledu je spremenilo težo meril za ocenjevanje in jim dalo bistveno drugačno relativno vrednost, kot bi si ponudnik lahko upravičeno razlagal razpisno dokumentacijo.
   Ker se zadevni postopek oddaje javnega naročila nanaša na opravljanje storitev, ki niso naštete v prilogi II A Direktive 2004/18/ES (1), se podrobna postopkovna pravila iz te direktive ne uporabijo. Iz tega sledi, da se ne uporabi niti člen 40 Direktive, v skladu s katerim mora naročnik najkasneje v povabilu k oddaji ponudbe določiti relativno tehtanje meril za ocenjevanje ali padajoče zaporedje pomembnosti. Kljub temu pa mora naročnik na podlagi sodne prakse Sodišča Evropskih skupnosti ravnati v skladu s temeljnimi načeli Pogodbe ES, vključno z načeli enakega obravnavanja in preglednosti.
   Komisija navaja, da je naročnik, ki je bil dolžan spoštovati temeljna pravila in načela Pogodbe ES, s tem da je spremenil merila za oddajo med postopkom oddaje javnega naročila, kršil načeli enakega obravnavanja in preglednosti, kakor ju razlaga Sodišče Evropskih skupnosti.

      (1)  Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev UL L 134, str. 114.


title: Izbris zadeve C-478/04

text:
               26.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/19

         Izbris zadeve C-478/04 (1)

   (2005/C 296/39)

      (Jezik postopka: italijanščina)

   S sklepom z dne 24. junija 2005 je predsednik Sodišča Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. C-478/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki.

      (1)  UL C 31, 5.2.2005.


title: Zadeva T-295/17: Tožba, vložena 15. maja 2017 – Danpower Baltic/Komisija

text:
               7.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/29

         Tožba, vložena 15. maja 2017 – Danpower Baltic/Komisija
   (Zadeva T-295/17)
   (2017/C 256/35)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Danpower Baltic UAB (Kauno, Litva) (zastopniki: D. Fouquet, J. Nysten in J. Voß, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za ničen Sklep Komisije z dne 19. septembra 2016 v zadevi SA.41539 (2016/N) – Litva, pomoč za vlaganje v visoko učinkovito kogeneracijsko elektrarno v Vilni, UAB Vilniaus kogeneracinė jėgainė Viniaus Kogeneracinee Jeqaine – C(2016) 5943final;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem tožbenih razlogov.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje, da Sklep Komisije zajema očitno napako pri presoji, ker temelji na nezadostnih, nepopolnih, nepomembnih in nedoslednih dokazih.

                           —

                           Sklep Komisije temelji na nezadostnih, nepopolnih, nepomembnih in nedoslednih dokazih. To se nanaša zlasti na možnost zasebnih investicij v obrat za soproizvodnjo toplote in električne energije (CHP) in v druge toplotne obrate, vpliv obratov za soproizvodnjo toplote in električne energije na okolje, obstoječe sežigalnice odpadkov v Litvi, status quo trga toplote v Vilni ter neuspeh družbe Lietuvos Energija v zvezi z izvedbo postopka javnega naročila za izbiro zasebnega partnerja. Tožena stranka teh informacij ni upoštevala.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje, da Sklep Komisije krši člen 107 PDEU, ker ne upošteva obveznosti posamične priglasitve in ocene, ki je potrebna za pomoči velikega obsega, ter domneva prispevanje k cilju v skupnem interesu.

                           —

                           Sklep Komisije krši člen 107 PDEU, ker ne upošteva obveznosti posamične priglasitve in ocene, ki je potrebna za pomoči velikega obsega, ter domneva prispevanje k cilju v skupnem interesu. V Sklepu Komisije ni pravilno ocenjeno v skladu s členom 33 Smernic o državni pomoči za varstvo okolja in energijo za obdobje 2014-2020, ali je namen državne pomoči varovanje okolja. Tožena stranka je uporabila napačen standard ocenjevanja in ni upoštevala, da je potencialno zmanjšanje CO2 bistveno nižje, od tistega, navedenega v Sklepu.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje, da Sklep Komisije krši člen 107 PDEU, ker bo povzročil zaobidenje hierarhije ravnanja z odpadki.

                           —

                           Sklep Komisije krši člen 107 PDEU, ker bo povzročil zaobidenje hierarhije ravnanja z odpadki. Državna pomoč bo še povečala prevelike zmogljivosti sežigalnic odpadkov v Litvi in zmanjšala spodbujevanje recikliranja in ponovne uporabe. To bo Litvi otežilo doseg ciljev recikliranja 50 % v skladu z Direktivo 2008/98/ES. Evropska komisija je sama opozorila litovsko vlado, naj ne spodbuja gradnje sežigalnic odpadkov.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom se zatrjuje, da Sklep Komisije krši člen 107 PDEU, ker je v njem ugotovljeno, da je potrebna intervencija države v obliki državne pomoči.

                           —

                           Tožeča stranka ni niti preverila niti obravnavala dokazov v zvezi s tem, da bi se varstvo okolja na trgu toplote v Vilni enako izboljšalo, če bi se plin zamenjal z biomaso, pri čemer državna pomoč ne bi bila potrebna. Na trgu toplote v Vilni ni mogoče ugotoviti nedelovanje trga. Trg toplote je konkurenčen trg s konkurenčnimi cenami, ki ustrezno spodbuja vlaganje v biomaso, ki je CO2 nevtralna, in sežigalnice odpadkov.

               5.

               S petim tožbenim razlogom se zatrjuje, da Sklep Komisije krši člen 107 PDEU ker je v njem ugotovljeno, da je pomoč sorazmerna.

                           —

                           Sklep Komisije ne vsebuje ustrezne presoje sorazmernosti, ker so v njem sprejete informacije, ki jih je predložila litovska vlada, ne da bi se te preverilo, in ker je v njem uporabljen napačen hipotetični scenarij primerjave povsem različnih investicijskih projektov (obratov za soproizvodnjo toplote in električne energije ter grelcev, ki proizvajajo zgolj toploto, namesto, da bi se primerjala dva obrata za soproizvodnjo toplote in električne energije).

               6.

               S šestim tožbenim razlogom se zatrjuje, da Sklep Komisije krši člen 107 PDEU, ker je v njem ugotovljeno, da bi imela državna pomoč spodbujevalni učinek.

                           —

                           Tožena stranka se je oprla na trditev litovske vlade, da upravičenec sicer ne bi zgradil obrata za soproizvodnjo toplote in električne energije v Vilni, kar ni res, saj so take dejavnosti prav v okviru običajnih dejavnosti upravičenca in jih zato ni treba dodatno spodbujati.

               7.

               S sedmim tožbenim razlogom se zatrjuje, da Sklep Komisije krši člen 107 PDEU, ker je v njem napačno ocenjen vpliv na konkurenco na trgu toplote v Vilni.

                           —

                           Tožena stranka je imela na voljo informacije o konkurenci na trgu toplote v Vilni, vendar jih je očitno napačno ocenila, ko je ugotovila, da ne bo vpliva nanj. Natančneje, obstaja nevarnost iztisnjenja obstoječih akterjev na trgu, ker tožeča stranka ni bila zadostno upoštevana, zaradi česar so ugotovitve tožene stranke napačne. Navedena pomoč bo izločila samostojne proizvajalce toplote, ki upravljajo toplotne obrate, v katerih se uporablja biomasa, ki je CO2 nevtralna. Poleg tega državna pomoč družbi Vilnius KJ omogoča, da takoj postane udeleženec, ki ima na trgu prevladujoč položaj s tržnim deležem 51 %.


title: Zadeva T-653/11: Tožba, vložena 26. decembra 2011 – Jaber proti Svetu

text:
               25.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 58/12

         Tožba, vložena 26. decembra 2011 – Jaber proti Svetu
   (Zadeva T-653/11)
   2012/C 58/23
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Aiman Jaber (Lattakia, Sirija) (zastopnik: M. Ponsard, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbo obravnava po hitrem postopku;

               —

               v delu, v katerem se nanašajo na tožečo stranko, razglasi za nične:

                           —

                           Sklep 2011/273/SZVP, kakor je bil dopolnjen in spremenjen, vključno z vsemi sklepi, navedenimi v oddelku12 tožbene vloge;

                           —

                           Uredbo 442/2011, kakor je bila dopolnjena in spremenjena, vključno z vsemi uredbami, navedenimi v oddelku 13 tožbene vloge;

                           —

                           Sklep 2011/782/SZVP, kakor je bil dopolnjen in spremenjen;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka tožbo opira na dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev temeljnih pravic in procesnih jamstev, zlasti pravice do izjave, pravice do obrambe, obveznosti obrazložitve in načela učinkovitega sodnega varstva, ker tožeča stranka ni prejela formalnega obvestila o njeni navedbi na seznamu oseb, za katere se uporabljajo sankcije, in ker tožena stranka ni odgovorila na vprašanja tožeče stranke ter ni navedla na podlagi katerih dejstev je bila tožeča stranka vpisana na sporne sezname.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev lastninske pravice in gospodarske svobode, ker izpodbijani akti neposredno in resno škodijo poslovnim dejavnostim tožeče stranke.


title: Zadeva C-455/05: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 19. aprila 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Hamburg – Nemčija) – Velvet & Steel Immobilien und Handels GmbH proti Finanzamt Hamburg-Eimsbüttel (Šesta direktiva DDV – Oprostitve – Člen 13B(d), točka 2 – Pojem prevzem obveznosti – Prevzem obveznosti obnove nepremičnine – Zavrnitev oprostitve)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/14

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 19. aprila 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Hamburg – Nemčija) – Velvet & Steel Immobilien und Handels GmbH proti Finanzamt Hamburg-Eimsbüttel
   (Zadeva C-455/05) (1)

   (Šesta direktiva DDV - Oprostitve - Člen 13B(d), točka 2 - Pojem „prevzem obveznosti“ - Prevzem obveznosti obnove nepremičnine - Zavrnitev oprostitve)
   (2007/C 96/23)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Finanzgericht Hamburg
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Velvet & Steel Immobilien und Handels GmbH

      Tožena stranka: Finanzamt Hamburg-Eimsbüttel
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Finanzgericht Hamburg – Razlaga člena 13(B)(d), št. 2, Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) (UL L 145, str. 1) – Pojem prevzema obveznosti – Zavrnitev oprostitve prevzema obveznosti prenove.
   Izrek
   Člen 13 B(d), točka 2, Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero je treba razlagati tako, da pojem „prevzem obveznosti “izključuje s področja uporabe te določbe obveznosti, ki niso finančne narave, kot so obveznosti obnove nepremičnine.

      (1)  UL C 60, 11.3.2006.


title: Zadeva F-68/08: Tožba, vložena 6. avgusta 2008 – Sluiter proti Europolu

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/55

         Tožba, vložena 6. avgusta 2008 – Sluiter proti Europolu
   (Zadeva F-68/08)
   (2008/C 285/100)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Rudolf Sluiter (Hillegom, Nizozemska) (zastopnik: P. de Casparis, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski policijski urad (Europol)
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti sklepa z dne 4. oktobra 2007, s katerim je Europol obvestil tožečo stranko, da ji ne more ponuditi stalnega delovnega mesta.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Sklep z dne 4. oktobra 2007, s katerim je tožena stranka obvestila tožečo stranko, da ji ne more ponuditi stalnega delovnega mesta, ter Sklep z dne 29. aprila 2008, s katerim ji je bila zavrnjena pritožba zoper prvi sklep in sklep z dne 12. junija 2008, ki izhaja iz sklepa z dne 4. oktobra 2007, naj se razglasita za nična;

               —

               Europolu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-251/16: Tožba, vložena 20. maja 2016 – Generalni direktor Evropskega urada za boj proti goljufijam/Komisija

text:
               18.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/45

         Tožba, vložena 20. maja 2016 – Generalni direktor Evropskega urada za boj proti goljufijam/Komisija
   (Zadeva T-251/16)
   (2016/C 260/56)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Generalni direktor Evropskega urada za boj proti goljufijam (Bruselj, Belgija) (zastopniki: L. Jelínek, član osebja, skupaj z G. M. Robertijem in I. Peregom, odvetnikoma)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Odločbo Evropske komisije z dne 2. marca 2016, C(2016)1449 final, v zvezi zahtevo za odvzem imunitete, razen člena 1, odstavek 2, razglasi za nično;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitve prava in očitne napake pri presoji, ki naj bi jih storila Evropska komisija. Izpodbijana odločba naj ne bi bila v skladu s pravnimi merili, ki urejajo odvzem imunitete v zvezi s sodnimi postopki direktorju Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) in naj bi temeljila na napačni razlagi spisovnega gradiva. Poleg tega naj v izpodbijani odločbi ne bi bil pravilno ocenjen interes Unije in naj bi posegala v neodvisnost generalnega direktorja OLAF.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitve prava in izkrivljen postopek odločanja.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev načela lojalnega sodelovanja in postopkovna jamstva.