title: Zadeva C-270/07: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. marca 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (Neizpolnitev obveznosti države — Skupna kmetijska politika — Pristojbine na področju veterinarskih pregledov in kontrol — Direktiva 85/73/EGS — Uredba (ES) št. 882/2004)

text:
               16.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/5

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. marca 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-270/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Skupna kmetijska politika - Pristojbine na področju veterinarskih pregledov in kontrol - Direktiva 85/73/EGS - Uredba (ES) št. 882/2004)
   2009/C 113/09
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: F. Erlbacher in A. Szmytkowska, zastopnika)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: M. Lumma in C. Schulze-Bahr, zastopnika, U. Karpenstein, odvetnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države — Kršitev členov 1 in 5(3) in (4) Direktive Sveta z dne 29. januarja 1985 o financiranju zdravstvenih inšpekcij in nadzora svežega in perutninskega mesa (85/73/EGS) (UL L 32, str.14), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/79/ES z dne 18. decembra 1997 (UL L 24, str. 31), ter člena 27(2), (4) in (10) Uredbe (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali (UL L 165, str. 1), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 776/2006 z dne 23. maja 2006 (UL L 136, str. 3) — Nacionalna ureditev o zdravstveni inšpekciji mesa, ki poleg pristojbine Skupnosti dovoljuje pobiranje dodatne posebne pristojbine za stroške bakterioloških preiskav svežega mesa.

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 199, 25.8.2007.


title: Zadeva T-498/09 P: Pritožba, ki jo je 9. decembra 2009 vložil Petrus Kerstens zoper sodbo, ki jo je 29. septembra 2009 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi Kerstens proti Komisiji, F-102/07

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/35

         Pritožba, ki jo je 9. decembra 2009 vložil Petrus Kerstens zoper sodbo, ki jo je 29. septembra 2009 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi Kerstens proti Komisiji, F-102/07
   (Zadeva T-498/09 P)
   2010/C 51/67
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Petrus Kerstens (Overijse, Belgija) (zastopnik: C. Mourato, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi pritožnika

               —

               Izpodbijana sodba naj se razveljavi;

               —

               zadevo naj se vrne v odločanje Sodišču za uslužbence Evropske unije;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik s to pritožbo predlaga razveljavitev sodbe Sodišča za uslužbence (SDU) z dne 29. septembra 2009, razglašene v zadevi Kerstens proti Komisiji, F-102/07, s katero je SDU zavrnilo kot neutemeljeno tožbo za razglasitev ničnosti več odločb Komisije o dodelitvi prednostnih točk generalnega direktorata (PTGD) pritožniku in prednostnih točk za dodatne naloge, opravljene v interesu institucije (PTII), v napredovalnih obdobjih 2004, 2005 in 2006.
   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja dva pritožbena razloga:

               —

               SDU naj bi napačno uporabilo pravo pri uporabi načela enakega obravnavanja, člena 5 splošnih določb o izvajanju člena 45 Kadrovskih predpisov za uradnike in meril, ki jih je direktor Urada za vodenje in plačevanje posameznih pravic na podlagi zgoraj navedene določbe določil za dodelitev prednostnih točk v napredovalnem obdobju 2005, ter izkrivilo dokaze;

               —

               kršitev pravic do obrambe s tem, da se je SDU oprlo na domnevni izvleček iz kariernega ocenjevalnega poročila za leto 2004, ki naj ne bi bil predložen in naj ga zato stranke ne bi imele možnost izpodbijati.


title: Zadeva F-94/06: Tožba, vložena 11. avgusta 2006 — F proti Komisiji

text:
               30.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 237/22

         Tožba, vložena 11. avgusta 2006 — F proti Komisiji
   (Zadeva F-94/06)
   (2006/C 237/39)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: F (Bruselj, Belgija) (zastopniki: J. Van Rossum, S. Orlandi in J.-N. Louis, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe direktorice GD ADMIN/C „socialna politika, zaposleni v Luxembourgu, zdravje, higiena“ z dne 23. februarja 2006 o upokojitvi tožeče stranke in o njeni upravičenosti do invalidske pokojnine, določene v skladu z določbami člena 78, drugi pododstavek, Kadrovskih predpisov, in sicer z retroaktivnim učinkom od 1. februarja 2002;

               —

               naložitev plačila zneska, ocenjenega ex aequo et bono na 15 000 EUR, toženi stranki;

               —

               naložitev plačila stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi podaja tožbene razloge, zelo podobne tožbenim razlogom v zadevi F-44/06 (1), ki jo je prav tako vložila tožeča stranka.

      (1)  ULEU C 154, 1.7.2006, str. 25.


title: Zadeva C-248/12 P: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 6. marca 2014 – Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development proti Evropski komisiji (Pritožba — EKUJS, EKJS in EKSRP — Odhodki, izključeni iz financiranja Evropske unije — Dopustnost ničnostne tožbe — Položaj tožeče stranke, na katerega se sporni sklep ne nanaša neposredno)

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/2

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 6. marca 2014 – Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-248/12 P) (1)

   ((Pritožba - EKUJS, EKJS in EKSRP - Odhodki, izključeni iz financiranja Evropske unije - Dopustnost ničnostne tožbe - Položaj tožeče stranke, na katerega se sporni sklep ne nanaša neposredno))
   2014/C 184/02
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development (zastopnik: K. Brown, solicitor)

      Druga stranka: Evropska komisija (zastopnika: N. Donnelly in P. Rossi, agenta)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 6. marca 2012 v zadevi Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development proti Komisiji (T-453/10), s katerim je Splošno sodišče kot nedopustno zavrglo tožbo za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije 2010/399/EU (notificiran pod dokumentarno številko C(2010) 4894) z dne 15. julija 2010 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL L 184, str. 6) v delu, v katerem so izključeni nekateri odhodki Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development se naloži plačilo stroškov tega pritožbenega postopka.

      (1)  UL C 200, 7.7.2012.


title: Zadeva F-4/09: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 15. aprila 2010 – de Britto Patricio-Dias proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Razporeditev — Prerazporeditev — Interes službe — Ustreznost med nazivom in zaposlitvijo — Pravica do obrambe — Obrazložitev)

text:
               5.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/53

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 15. aprila 2010 – de Britto Patricio-Dias proti Komisiji
   (Zadeva F-4/09) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Razporeditev - Prerazporeditev - Interes službe - Ustreznost med nazivom in zaposlitvijo - Pravica do obrambe - Obrazložitev)
   2010/C 148/93
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Jorge de Britto Patricio-Dias (Bruselj, Belgija) (zastopnik: L. Massaux, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Berardis-Kayser in G. Berscheid, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o prerazporeditvi tožeče stranke.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               M. de Britto Patricio-Dias se naloži plačilo vseh stroškov.

      (1)  UL C 69, 21.3.2009, str. 54.


title: Zadeva C-41/09: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. marca 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski (Neizpolnitev obveznosti države — Davek na dodano vrednost — Šesta direktiva o DDV — Direktiva 2006/112/ES — Uporaba nižje stopnje — Žive živali, ki so običajno namenjene za pripravo živil za prehrano ljudi in živali — Dobava, uvoz in pridobitev konj)

text:
               30.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 130/2

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. marca 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-41/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Davek na dodano vrednost - Šesta direktiva o DDV - Direktiva 2006/112/ES - Uporaba nižje stopnje - Žive živali, ki so običajno namenjene za pripravo živil za prehrano ljudi in živali - Dobava, uvoz in pridobitev konj)
   2011/C 130/03
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Triantafyllou in W. Roels, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Nizozemska (zastopniki: C. M. Wissels, M. Noort, D. J. M. de Grave in J. Langer, zastopniki)

      Intervenientki v podporo tožene stranke: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: M. Lumma in C. Blaschke, zastopnika), Francoska republika (zastopnik: B. Beaupère-Manokha, zastopnica)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 12 v povezavi s Prilogo H k Šesti direktivi Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/ES) (UL L 145, str. 1) in členov 96, 97, 98 in 99 v povezavi s Prilogo III k Direktivi Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Nižja stopnja – Dobava, uvoz in pridobitev nekaterih živih živali (med drugim konj), ki niso namenjene pripravi ali proizvodnji živil za prehrano ljudi ali živali

      Izrek

               1.

               Kraljevina Nizozemska s tem, da je uporabila nižjo stopnjo davka na dodano vrednost za vsako dobavo, uvoz in pridobitev konj znotraj Skupnosti, ni izpolnila obveznosti iz člena 12 Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2006/18/ES z dne 14. februarja 2006, v povezavi s Prilogo H k tej direktivi in iz členov od 96 do 99(1) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost v povezavi s Prilogo III k tej direktivi.

               2.

               Kraljevini Nizozemski se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Zvezna republika Nemčija in Francoska republika nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 129, 6.6.2009.


title: Zadeva T-69/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2010 – Poljska proti Komisiji (Približevanje zakonodaj — Direktiva 2001/18/ES — Nacionalne določbe, ki odstopajo od usklajevalnega ukrepa — Zavrnilna odločba Komisije — Neobstoj uradne obvestitve v roku šestih mesecev, ki je določen v členu 95(6), prvi pododstavek, ES)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/34

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2010 – Poljska proti Komisiji
   (Zadeva T-69/08) (1)

   (Približevanje zakonodaj - Direktiva 2001/18/ES - Nacionalne določbe, ki odstopajo od usklajevalnega ukrepa - Zavrnilna odločba Komisije - Neobstoj uradne obvestitve v roku šestih mesecev, ki je določen v členu 95(6), prvi pododstavek, ES)
   2011/C 30/60
   Jezik postopka: poljščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Republika poljska (zastopniki: sprva M. Dowgielewicz, nato M. Dowgielewicz, B. Majczyna in M. Jarosz, in nazadnje M. Szpunar, zastopniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: M. Patakia, C. Zadra in K. Herrmann, zastopniki)

      Intervenienti v podporo tožeče stranke: Češka republika (zastopnik: M. Smolek, zastopnik); Helenska republika (zastopnika: A. Samoni-Rantou in M. Tassopoulou, zastopnika), in Republika Avstrija (zastopniki: sprva E. Riedl, nato E. Riedl in C. Pesendorfer, in nazadnje E. Riedl, C. Pesendorfer, G. Hesse in M. Fruhmann, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2008/62/ES z dne 12. oktobra 2007 v zvezi s členoma 111 in 172 osnutka poljskega akta o gensko spremenjenih organizmih, ki ju je Republika Poljska v skladu s členom 95(5) Pogodbe ES uradno priglasila kot odstopanja od določb Direktive 2001/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje (UL 2008, L 16, str. 17)

      Izrek

               1.

               Odločba Komisije 2008/62/ES z dne 12. oktobra 2007 v zvezi s členoma 111 in 172 osnutka poljskega akta o gensko spremenjenih organizmih, ki ju je Republika Poljska v skladu s členom 95(5) ES uradno priglasila kot odstopanji od določb Direktive 2001/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje, se razglasi za nično.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Republika Poljska.

               3.

               Češka republika, Helenska republika in Republika Avstrija nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 92, 12.4.2008.


title: Zadeva C-257/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložila Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) 28. maja 2014 – C. van der Lans proti Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

text:
               8.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložila Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) 28. maja 2014 – C. van der Lans proti Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV
   (Zadeva C-257/14)
   2014/C 303/17
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Amsterdam

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: C. van der Lans

      Tožena stranka: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Kako je treba razlagati pojem „dogodek“ iz uvodne izjave 14 [Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91]?

               2.

               Izredne razmere v smislu zgoraj navedene uvodne izjave 14 ob upoštevanju točke 22 sodbe Wallentin Hermann (2) ne sovpadajo s primeroma navedenimi dogodki, ki so našteti v drugem stavku navedene uvodne izjave 14 in jih je Sodišče v točki 22 navedene sodbe označilo kot dogodke. Ali je res, da dogodki v smislu zgoraj navedene točke niso enaki dogodku iz uvodne izjave 14 Uredbe

               3.

               Kako je treba razlagati pojem „izredne okoliščine“, ki je v skladu s točko 23 sodbe Wallentin Hermann povezan z nastankom „nepredvidenih pomanjkljivosti, ki lahko prizadenejo varnost leta,“ v smislu zgoraj navedene uvodne izjave 14 [Uredbe], če nepredvidene pomanjkljivosti, ki lahko prizadenejo varnost leta, v skladu s točko 22 [navedene sodbe] same ne pomenijo izrednih okoliščin, lahko pa zaradi njih nastanejo take razmere?

               4.

               V skladu s točko 23 sodbe Wallentin Hermann je mogoče tehnično napako šteti za „nepredvideno pomanjkljivost, ki lahko prizadene varnost leta,“ in tako pomeni „dogodek“ v smislu točke 22 te sodbe; razmere, ki ta dogodek spremljajo, je mogoče v skladu s točko 23 te sodbe vseeno šteti za izredne, če se nanašajo na dogodek, ki ni neločljivo povezan z običajnim opravljanjem dejavnosti letalskega prevoznika in ta nanj zaradi njegovih značilnosti ali izvora ne more dejansko vplivati; v skladu s točko 24 je reševanje tehnične napake, ki je posledica pomanjkljivega vzdrževanja, neločljivo povezano z običajnim opravljanjem dejavnosti letalskega prevoznika; zato v skladu s točko 25 sodbe Wallentin Hermann take tehnične napake ne morejo pomeniti izrednih razmer. Iz teh preudarkov se zdi razvidno, da tehnična napaka, ki spada med „nepredvidene pomanjkljivosti, ki lahko prizadenejo varnost leta,“ hkrati pomeni dogodek, ki je lahko povezan z izrednimi razmerami in lahko sam pomeni izredne razmere. Kako je treba razlagati točke od 22 do 25 sodbe Wallentin Hermann, da bi se to očitno protislovje odpravilo?

               5.

               Besedna zveza: „neločljivo povezan z običajnim opravljanjem dejavnosti letalskega prevoznika“ se v skladu s sodno prakso nižjestopenjskih sodišč običajno razlaga kot „povezan z običajno dejavnostjo letalskega prevoznika“ – pri čemer gre poleg tega za razlago, ki je združljiva z nizozemsko besedo „inherent“ (neverodostojna različica sodbe) – tako da se na primer niti trčenja s pticami ali oblaki pepela ne štejejo za dogodke v smislu točke 23 sodbe Wallentin Hermann. Druga sodna praksa poudarja besedno zvezo: „in ki zaradi značilnosti ali izvora ni opazen pri dejanskem nadzoru“, ki je prav tako navedena v tej točki 23. Ali je treba pojem „neločljivo povezan“ razlagati tako, da zajema le dogodke, na katere lahko letalski prevoznik dejansko vpliva?

               6.

               Kako je treba razlagati točko 26 sodbe Wallentin Hermann oziroma kako je treba to točko razlagati ob upoštevanju odgovora Sodišča na vprašanji 4 in 5?

               7.

                           (a)

                           Če je treba na vprašanje 6 odgovoriti, da pomenijo tehnične napake, ki se štejejo za nepredvidene pomanjkljivosti, ki lahko prizadenejo varnost leta, izredne razmere, zaradi katerih se je mogoče uspešno sklicevati na člen 5(3) Uredbe, kadar izvirajo iz dogodka, ki ni neločljivo povezan z opravljanjem dejavnosti letalskega prevoznika in ta nanj ne more dejansko vplivati: ali to potem pomeni, da lahko tehnična napaka, ki spontano nastane in je ni mogoče pripisati slabemu vzdrževanju niti ni odkrita med rednim vzdrževanjem (navedeni pregledi od A do D in dnevni pregled), pomeni izredne razmere ali pa ravno ne – glede nato, da je med rednimi obdobji vzdrževanja ni bilo mogoče ugotoviti – saj namreč takrat ni mogoče ugotoviti nobenega dogodka v smislu točke 26 sodbe Wallentin Hermann in tako tudi ni mogoče ugotoviti, je neločljivo povezan z opravljanjem dejavnosti letalskega prevoznika in ta nanj tudi ne more vplivati?

                           (b)

                           Če je treba na vprašanje 6 odgovoriti, da pomenijo tehnične napake, ki se štejejo za nepredvidene pomanjkljivosti, ki lahko prizadenejo varnost leta, dogodke v smislu točke 22 sodbe Wallentin Hermann, ter tehnična napaka spontano nastane in je ni mogoče pripisati slabemu vzdrževanju niti ni odkrita med rednim vzdrževanjem (navedeni pregledi od A do D in dnevni pregled): ali navedena tehnična napaka potem (ni) neločljivo povezana z opravljanjem dejavnosti letalskega prevoznika in ta v smislu zgoraj navedene točke 26 nanjo ne more dejansko vplivati?

                           (c)

                           Če je treba na vprašanje 6 odgovoriti, da pomenijo tehnične napake, ki se štejejo za nepredvidene pomanjkljivosti, ki lahko prizadenejo varnost leta, dogodke v smislu točke 22 sodbe Wallentin Hermann, ter tehnična napaka spontano nastane in je ni mogoče pripisati slabemu vzdrževanju niti ni odkrita med rednim vzdrževanjem (navedeni pregledi od A do D in dnevni pregled): katere razmere morajo biti povezane s to tehnično napako kdaj se te razmere lahko štejejo za izredne, tako da se je mogoče nanje sklicevati v smislu člena 5(3) Uredbe?

               8.

               Letalski prevoznik se lahko na izredne razmere sklicuje samo, če lahko dokaže, da so za odpoved/zamudo leta krive izredne razmere, ki se jim ne bi bilo mogoče izogniti, tudi če bi bili sprejeti vsi ustrezni ukrepi. Ali je pravilno sklepanje, da se sprejetje vseh ustreznih ukrepov nanaša na preprečitev nastanka izrednih razmer in ne na sprejetje ukrepov za omejitev zamude na obdobje 3 ur iz člena 5(1)(c)(iii) Uredbe v povezavi s točkami od 57 do 61 sodbe Sturgeon in drugi (3) (C 402/07)?

               9.

               Načeloma prideta za omejitev zamud zaradi tehničnih napak na največ 3 ure v poštev dve vrsti ukrepov: po eni strani shranjevanje rezervnih delov v različnih krajih po svetu, torej ne samo na domačem letališču letalskega prevoznika, in po drugi strani spremembe rezervacij potnikov leta z zamudo. Ali se lahko letalski prevozniki pri vprašanju, kakšen je obseg zalog, s katerimi razpolagajo, in v katerih krajih po svetu jih shranjujejo, ravnajo po tem, kar je v svetu letalskih prevozov v navadi, tudi pri letalskih prevoznikih, za katere Uredba velja le delno?

               10.

               Ali mora sodišče pri odgovoru na vprašanje, ali so bili sprejeti vsi ustrezni ukrepi za omejitev zamude, nastale zaradi tehničnih napak, ki lahko prizadenejo varnost leta, upoštevati okoliščine, ki povečajo učinke zamude, kot je okoliščina, da mora letalo, pri katerem se pojavijo tehnične napake, preden se – kot v obravnavanem primeru – vrne v domačo bazo, opraviti postanke na več letališčih, pri čemer se lahko časovni zaostanki kopičijo?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10.

      (2)  Sodba Wallentin-Hermann, C-549/07, EU:C:2008:771.

      (3)  Sodba Sturgeon in drugi, C-402/07 in C-432/07, EU:C:2009:716.


title: Zadeva T-183/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2012 – MIP Metro proti UUNT – Jacinto (My Little Bear) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Razveljavitev prejšnje nacionalne znamke — Prenehanje obstoja predmeta spora — Ustavitev postopka)

text:
               28.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 126/18

         Sklep Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2012 – MIP Metro proti UUNT – Jacinto (My Little Bear)
   (Zadeva T-183/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Razveljavitev prejšnje nacionalne znamke - Prenehanje obstoja predmeta spora - Ustavitev postopka)
   2012/C 126/36
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Nemčija) (zastopnika: J.-C. Plate in R. Kaase, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Geroulakos, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Manuel Jacinto, Lda (S. Paio de Oleiros, Portugalska)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega urada za pritožbe UUNT z dne 20 januarja 2011 (zadeva R 494/2010-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Manuel Jacinto, Lda in MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 145, 14.5.2011.


title: Zadeva C-202/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 13. februarja 2014 vložilo Cour administrative d'appel de Nantes (Francija) – Adiamix proti Direction départementale des finances publiques – Pôle Gestion fiscale

text:
               30.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 202/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 13. februarja 2014 vložilo Cour administrative d'appel de Nantes (Francija) – Adiamix proti Direction départementale des finances publiques – Pôle Gestion fiscale
   (Zadeva C-202/14)
   2014/C 202/16
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour administrative d'appel de Nantes

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Adiamix

      Tožena stranka: Direction départementale des finances publiques – Pôle Gestion fiscale

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Sodišče se z vidika opredelitve obstoječega sistema pomoči naproša za presojo o veljavnosti Odločbe Evropske komisije št. 2004/343/ES z dne 16. decembra 2003 o sistemu oprostitve po členu 44f splošnega davčnega zakonika v zvezi s prevzemom podjetij v težavah (1).

      (1)  Odločba Komisije z dne 16. decembra 2003 o shemi pomoči Francije za prevzem podjetij v težavah (UL L 108, str. 38).


title: Zadeva T-146/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2016 – hyphen/EUIPO – Skylotec (Upodobitev mnogokotnika) (Znamka Evropske unije — Postopek za razveljavitev — Figurativna znamka Evropske unije, ki upodablja mnogokotnik — Resna in dejanska uporaba znamke — Člen 15(1), drugi pododstavek, točka (a), in člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Oblika, ki se razlikuje v elementih, ki ne spreminjajo razlikovalnega učinka)

text:
               24.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/33

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2016 – hyphen/EUIPO – Skylotec (Upodobitev mnogokotnika)
   (Zadeva T-146/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za razveljavitev - Figurativna znamka Evropske unije, ki upodablja mnogokotnik - Resna in dejanska uporaba znamke - Člen 15(1), drugi pododstavek, točka (a), in člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Oblika, ki se razlikuje v elementih, ki ne spreminjajo razlikovalnega učinka))
   (2016/C 392/41)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: hyphen GmbH (München, Nemčija) (zastopnika: M. Gail in M. Hoffmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: M. Fischer, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Skylotec GmbH (Neuwied, Nemčija) (zastopnika: M. De Zorti in M. Helfrich, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 9. marca 2015 (zadeva R 1506/2014-4) v zvezi s postopkom za razveljavitev med družbama Skylotec in hyphen.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 9. marca 2015 (zadeva R 1506/2014-4) v zvezi s postopkom za razveljavitev med družbama Skylotec GmbH in hyphen GmbH, se razveljavi v delu, v katerem je odbor za pritožbe ugotovil, da je bilo treba pravice imetnika registrirane znamke Evropske unije v zvezi s proizvodi iz razredov 9 in 25 Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji proizvodov in storitev zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957, kakor je bil revidiran in spremenjen, razveljaviti.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               EUIPO nosi svoje stroške in naloži se mu plačilo stroškov, ki jih je priglasila družba hyphen.

               4.

               Družba Skylotec nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 171, 26.5.2015.


title: Zadeva C-113/07 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. marca 2009 — Selex Sistemi Integrati S.p.A. proti Komisiji Evropskih skupnosti in Evropski organizaciji za varnost zračne plovbe (Eurocontrol) (Pritožba — Konkurenca — Člen 82 ES — Pojem podjetja — Gospodarska dejavnost — Mednarodna organizacija — Zloraba prevladujočega položaja)

text:
               16.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/4

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. marca 2009 — Selex Sistemi Integrati S.p.A. proti Komisiji Evropskih skupnosti in Evropski organizaciji za varnost zračne plovbe (Eurocontrol)
   (Zadeva C-113/07 P) (1)

   (Pritožba - Konkurenca - Člen 82 ES - Pojem podjetja - Gospodarska dejavnost - Mednarodna organizacija - Zloraba prevladujočega položaja)
   2009/C 113/06
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Selex Sistemi Integrati SpA (zastopniki: F. Sciaudone, R. Sciandone in D. Fioretti, odvetniki)

      Drugi stranki v postopku: Komisija Evropskih skupnosti in Evropska organizacija za varnost zračne plovbe (Eurocontrol) (zastopnika: F. Montag in T. Wessely, odvetnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 12. decembra 2006 v zadevi Selex Sistemi Integrati S.p.A. proti Komisiji (T-155/04), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo predlog za razglasitev ničnosti ali spremembo odločbe Komisije z dne 12. februarja 2004, s katero je bila zavrnjena pritožba družbe Selex Sistemi Integrati S.p.A. v zvezi s tem, da je Eurocontrol kršil določbe Pogodbe ES s področja konkurence

      Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Družba SELEX Sistemi Integrati S.p.A. nosi svoje stroške ter plača stroške, ki jih je priglasila Komisija Evropskih skupnosti, in polovico stroškov, ki jih je priglasila Evropska organizacija za varnost zračne plovbe (Eurocontrol).

               3)

               Evropska organizacija za varnost zračne plovbe nosi polovico stroškov, ki jih je priglasila.

      (1)  UL C 117, 26.5.2007, str. 5.


title: Zadeva T-629/13: Tožba, vložena 28. novembra 2013 – Molda proti Komisiji

text:
               1.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/15

         Tožba, vložena 28. novembra 2013 – Molda proti Komisiji
   (Zadeva T-629/13)
   2014/C 31/26
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Molda AG (Dahlenburg, Nemčija) (zastopniki: I. Zenke, M. Vollmer, C. Telschow in A. Schulze, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Komisije z dne 5. septembra 2013 v zvezi z nacionalnimi izvedbenimi ukrepi za prehodno brezplačno dodeljevanje pravic do emisije toplogrednih plinov v skladu s členom 11(3) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (2013/448/EU) razglasi za ničen v delu, v katerem je bila v členu 1(1) zavrnjena dodelitev dodatnih pravic do emisije za tretje obdobje trgovanja s pravicami do emisije od leta 2013 do leta 2020, za katero je tožeča stranka zaprosila na podlagi klavzule o pretirani strogosti iz člena 9(5) nemškega zakona z dne 21. julija 2011 o trgovanju s pravicami do emisije toplogrednih plinov (Treibhausgas-Emissionshandelsgesetz, v nadaljevanju: TEHG),

               —

               toženi stranki naloži stroške postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Kršitev načela sorazmernosti
               Po mnenju tožeče stranke je izpodbijani sklep v nasprotju z načelom sorazmernosti, ker je prepoved dodelitve dodatnih pravic do emisije na podlagi klavzule o pretirani strogosti glede na cilj, ki ga je navedla tožeča stranka, napačna, poleg tega pa je popolnoma nesorazmerna s škodo, ki zaradi tega nastaja tožeči stranki. Podredno tožeča stranka navaja, da je Sklep 2011/278/EU (1) v nasprotju z evropskim pravom in ničen.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Kršitev načela subsidiarnosti
               Tožeča stranka v tem tožbenem razlogu navaja, da je izpodbijani sklep v nasprotju z načelom subsidiarnosti, v skladu s katerim se mora delovanje Evropske unije omejiti na tisto, kar je nujno. Za razliko od tožene stranke meni, da so države članice ohranile pravico (čeprav omejeno) do sprejemanja pravil o dodeljevanju pravic. Med pravila, katerih sprejemanje naj bi ostalo v pristojnosti držav članic, naj bi spadale tudi klavzule o pretirani strogosti, kakršna je klavzula iz člena 9(5) nemškega TEHG.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Kršitev evropskega prava državnih pomoči
               Tožeča stranka v tem tožbenem razlogu navaja, da je izpodbijani sklep v nasprotju s temeljnimi pravili evropskega prava državnih pomoči, v skladu s katerimi podjetje, ki je zašlo v finančne težave in izvaja trajen načrt prestrukturiranja, lahko dobiva finančno pomoč v obliki pomoči za prestrukturiranje. Takih državnih pomoči tožena stranka ne sme prepovedati.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Kršitev temeljnih pravic
               Tožeča stranka v tem tožbenem razlogu navaja, da izpodbijani sklep posega v njene temeljne pravice do svobode gospodarske pobude, do svobode izbire poklica in do lastninske pravice, ne da bi bili ti posegi upravičeni s cilji v splošnem interesu ali zaradi varstva pravic in svoboščin drugih, ki jih priznava Evropska unija.

      (1)  Sklep Komisije z dne 27. aprila 2011 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (notificirano pod dokumentarno številko C(2011) 2772) (UL L 130, str. 1).


title: Zadeva C-202/13: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. decembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Združeno kraljestvo) – The Queen, na predlog Seana Ambrosea McCarthyja, Helene Patricie McCarthy Rodriguez, Natashe Caley McCarthy Rodriguez/Secretary of State for the Home Department (Državljanstvo Evropske unije — Direktiva 2004/38/ES — Pravica državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in bivanja na ozemlju države članice — Pravica do vstopa — Državljan tretje države, ki je družinski član državljana Unije in ima dovoljenje za prebivanje, ki ga je izdala država članica — Nacionalna zakonodaja, ki pogojuje vstop na nacionalno ozemlje s predhodno pridobitvijo dovoljenja za vstop — Člen 35 Direktive 2004/38/ES — Člen 1 Protokola (št. 20) o uporabi nekaterih vidikov člena 26 Pogodbe o delovanju Evropske unije za Združeno kraljestvo in Irsko)

text:
               23.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/5

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. decembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Združeno kraljestvo) – The Queen, na predlog Seana Ambrosea McCarthyja, Helene Patricie McCarthy Rodriguez, Natashe Caley McCarthy Rodriguez/Secretary of State for the Home Department
   (Zadeva C-202/13) (1)

   ((Državljanstvo Evropske unije - Direktiva 2004/38/ES - Pravica državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in bivanja na ozemlju države članice - Pravica do vstopa - Državljan tretje države, ki je družinski član državljana Unije in ima dovoljenje za prebivanje, ki ga je izdala država članica - Nacionalna zakonodaja, ki pogojuje vstop na nacionalno ozemlje s predhodno pridobitvijo dovoljenja za vstop - Člen 35 Direktive 2004/38/ES - Člen 1 Protokola (št. 20) o uporabi nekaterih vidikov člena 26 Pogodbe o delovanju Evropske unije za Združeno kraljestvo in Irsko))
   (2015/C 065/07)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: The Queen na predlog Seana Ambrosea McCarthyja, Helene Patricie McCarthy Rodriguez, Natashe Caley McCarthy Rodriguez

      Tožena stranka: Secretary of State for the Home Department

      Izrek

   Tako člen 35 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS kot člen 1 Protokola (št. 20) o uporabi nekaterih vidikov člena 26 Pogodbe o delovanju Evropske unije za Združeno kraljestvo in Irsko je treba razlagati tako, da državi članici ne omogočata, da pri uresničevanju cilja splošne prevencije od družinskih članov državljana Evropske unije, ki niso državljani države članice in imajo veljavno dovoljenje za prebivanje, ki so ga na podlagi člena 10 Direktive 2004/38 izdali organi druge države članice, zahteva, da imajo, zato da bi lahko vstopili na njeno ozemlje, v skladu z nacionalno zakonodajo dovoljenje za vstop, kakršno je dovoljenje za vstop družinskega člana državljana EGP (Evropskega gospodarskega prostora).

      (1)  UL C 189, 29.6.2013.


title: Zadeva C-611/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 23. decembra 2010 – Waldemar Hudzinski proti Agentur für Arbeit Wesel – Familienkasse

text:
               2.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 23. decembra 2010 – Waldemar Hudzinski proti Agentur für Arbeit Wesel – Familienkasse
   (Zadeva C-611/10)
   2011/C 103/19
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Waldemar Hudzinski

      Tožena stranka: Agentur für Arbeit Wesel – Familienkasse

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 14a(1)(a) Uredbe št. 1408/71 (1) razlagati tako, da državi članici, ki v skladu z njim ni pristojna, vsekakor odvzame pristojnost, da na podlagi nacionalnega prava dodeli družinske dajatve delavcu, ki je le začasno zaposlen na njenem ozemlju, če niti delavec niti njegovi otroci nimajo stalnega ali običajnega prebivališča v tej državi?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL L 149, str. 2), kakor je bila spremenjena in posodobljena.


title: Zadeva T-204/17: Tožba, vložena 5. aprila 2017 – Alfa Laval Flow Equipment (Kunshan)/Komisija

text:
               22.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/39

         Tožba, vložena 5. aprila 2017 – Alfa Laval Flow Equipment (Kunshan)/Komisija
   (Zadeva T-204/17)
   (2017/C 161/55)
   Jezik postopka: švedščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Alfa Laval Flow Equipment (Kunshan) Co. Ltd (Kunshan, Ljudska republika Kitajska) (zastopnika: A. Johansson in C. Dackö, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za delno nično Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2017/141 z dne 26. januarja 2017 o uvedbi dokončnih protidampinških dajatev na uvoz nekaterega pribora (fitingov) za varjenje cevi iz nerjavnega jekla, dokončanega ali nedokončanega, s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Tajvana (v nadaljevanju: izvedbena uredba), in sicer v delu, ki zadeva pribor (fitinge) za varjenje cevi iz nerjavnega jekla, ki ima površinsko hrapavost manj kot 0,8 mikrometra na notranji strani pribora (fitingov) za varjenje cevi, ne pa na zunanji strani;

               —

               podredno, izvedbeno uredbo za nično razglasi v delu, ki zadeva tožečo stranko;

               —

               še bolj podredno, izvedbeno uredbo za nično razglasi v celoti in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe
               Tožeča stranka trdi, da je bila opredelitev predmeta preiskave spremenjena med revidiranim dokumentom o dokončnem razkritju in sprejetjem izvedbene uredbe, in to v škodo tožeče stranke. Tožeča stranka trdi, da je Komisija nato pojasnila, da je bila sprememba predvidena. Tožeči stranki ni bilo omogočeno podati pripombe o spremembi pred začetkom veljave uredbe. Tožeča stranka trdi, da Komisija v nobeni fazi preiskave zadevnih strank ni obvestila, da bi se zahteva glede površinske hrapavosti za proizvode, ki bi omogočala izognitev uporabe carine, lahko uporabila tako za notranjo kot zunanjo površino proizvodov, s čimer se je odstopilo od evropskih standardov za proizvode za sanitarni pribor (fitinge). Tako je pri tožeči stranki nastalo legitimno pričakovanje, da ta izključitev proizvodov zadeva proizvode, navedene v predmetu izključitve sanitarnega pribora (fitingov), in zato ni imela dejanske možnosti podati pripombe glede obsega izključitve proizvodov.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve
               Tožeča stranka trdi, da Komisija v nobenem trenutku ni podala razlogov za razlikovanje med, na eni strani, sanitarnim priborom (fitingi) s površinsko hrapavostjo manj kot 0,8 mikrometra na notranji strani in več kot 0,8 mikrometra na zunanji strani, in na drugi strani, sanitarnim priborom (fitingi) s površinsko hrapavostjo manj kot 0,8 mikrometra tako na notranji strani kot na zunanji strani. Tožeča stranka trdi, da uvedba takšne razlike pomeni, da razlogi, ki jih je Komisija podala za upravičitev izključitve proizvodov, niso logični in skladni s področjem uporabe člena 1 izvedbene uredbe.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev obveznosti skrbno in neodvisno preučiti vse upoštevne okoliščine obravnavane zadeve
               Tožeča stranka trdi, da razlikovanje med različnim sanitarnim priborom (fitingi) ne temelji na predhodni skrbni presoji, ampak je zgolj posledica neutemeljene zahteve, ki jo je zadevna stranka podala v veliko kasnejši fazi preiskave. Tožeča stranka trdi, da je Komisija, s tem da ni podrobneje preučila posledic takšnega razlikovanja in vpliva na doseganje cilja, navedenega v uvodnih izjavah izvedbene uredbe, kršila svojo obveznost skrbno in neodvisno preučiti upoštevne vidike.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji
               Tožeča stranka trdi, da je Komisija naredila očitno napako pri presoji, s tem da je – z namenom izključiti sanitarni pribor (fitinge), ki ne konkurira sanitarnemu priboru (fitingom) iz industrije EU – vzpostavila merila izključitve, zaradi katerih je izključen le majhen del sanitarnega pribora (fitingov), ki se uporablja znotraj EU. Za večino sanitarnega pribora (fitingov) je tako obvezno plačilo carine, čeprav ne konkurirajo industrijskih proizvodom EU. Tožeča stranka trdi, da je Komisija na podlagi prejetih dokumentov naredila očitno nepravilne sklepe ter da se oprla na nepravilne informacije.


title: Zadeva C-412/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (Queen's Bench Division) (Velika Britanija) 18. avgusta 2010 – Deo Antoine Homawoo proti GMF Assurances SA

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (Queen's Bench Division) (Velika Britanija) 18. avgusta 2010 – Deo Antoine Homawoo proti GMF Assurances SA
   (Zadeva C-412/10)
   ()
   2010/C 301/12
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (Queen's Bench Division)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Deo Antoine Homawoo

      Tožena stranka: GMF Assurances SA

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je člena 31 in 32 Uredbe (ES) št. 864/2007 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o pravu, ki se uporablja za nepogodbene obveznosti (Uredba Rim II) v povezavi s členom 297 Pogodbe o delovanju Evropske unije treba razlagati tako, da se od nacionalnega sodišča zahteva, da uporabi Uredbo Rim II, zlasti njen člen 15(c), če se je škodni dogodek zgodil 29. avgusta 2007?

               2.

               Ali na odgovor na prvo vprašanje vpliva dejstvo:

                           (i)

                           da se je postopek za povračilo škode začel 8. januarja 2009;

                           (ii)

                           da nacionalno sodišče pred 11. januarjem 2009 ni sprejelo nobene odločitve glede prava, ki se uporablja?

      (1)  UL L 199, str. 40.


title: Sklep Sodišča (drugi senat) z dne  1. decembra 2005  v zadevi C-447/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Landesgericht Innsbruck): Autohaus Ostermann GmbH proti VAV Versicherungs AG (Člen 104(3), drugi pododstavek Poslovnika — Zavarovanje avtomobilske odgovornosti — Direktiva 2000/26/ES — Rok za preizkus zahtevka za odškodnino s strani zavarovalniške družbe)

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/12

      SKLEP SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 1. decembra 2005
   v zadevi C-447/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Landesgericht Innsbruck): Autohaus Ostermann GmbH proti VAV Versicherungs AG (1)

   (Člen 104(3), drugi pododstavek Poslovnika - Zavarovanje avtomobilske odgovornosti - Direktiva 2000/26/ES - Rok za preizkus zahtevka za odškodnino s strani zavarovalniške družbe)
   (2006/C 60/26)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-447/04, katere predmet je predlog Landesgericht Innsbruck (Avstrija), naslovljen na Sodišče s sklepom z dne 30. septembra 2004, ki je prispel na Sodišče 27. oktobra 2004, naj na podlagi člena 234 ES v postopku, ki poteka med Autohaus Ostermann GmbH in VAV Versicherungs AG izda predhodno odločbo, je Sodišče (drugi senat), v sestavi C.W.A. Timmermans (poročevalec), predsednik senata, R. Schintgen, sodnik, R. Silva de Lapuerta, sodnica, G. Arestis in J. Klučka, sodnika, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: R. Grass, dne 1. decembra 2005 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi:
   Člen 4(6) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/26/ES z dne 16. maja 2000 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju avtomobilske odgovornosti, ki spreminja Direktivi Sveta 73/239/EGS in 88/357/EGS (Četrta direktiva o zavarovanju avtomobilske odgovornosti), je treba razlagati v smislu, da le-ta ne nasprotuje pravilu nacionalnega prava, ki omogoča oškodovancu, da vloži tožbo proti zavarovalniški družbi po določitvi razumnega roka za podredno plačilo, v roku treh mesecev, določenem v navedeni določbi.

      (1)  UL C 314, 18.12.2004.


title: Zadeva C-438/16 P: Pritožba, ki jo je 4. avgusta 2016 vložila Evropska komisija zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 26. maja 2016 v združenih zadevah T-479/11 in T-157/12

text:
               24.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/12

         Pritožba, ki jo je 4. avgusta 2016 vložila Evropska komisija zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 26. maja 2016 v združenih zadevah T-479/11 in T-157/12
   (Zadeva C-438/16 P)
   (2016/C 392/15)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Stromsky in D. Grespan, agenta)

      Drugi stranki v postopku s pritožbo: Francoska republika, IFP Énergies nouvelles

      Predloga

               —

               Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 26. maja 2015 v združenih zadevah T-479/11 in T-157/12, Francoska republika in IFP Energies nouvelles proti Evropski komisiji naj se razveljavi.

               —

               Zadeva naj se vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje, pri čemer naj se odločitev o stroških pridrži.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija v utemeljitev pritožbe navaja tri pritožbene razloge, ki se vsi nanašajo na kršitev člena 107(1) PDEU in še posebej na napačno uporabo prava v zvezi s tem, kako je treba dokazovati obstoj prednosti, ki jo ima podjetje zaradi posredne neomejene garancije, ki je posledica njegove pravno-organizacijske oblike.
   Komisija v prvem pritožbenem razlogu navaja, da je Splošno sodišče, ker ni upoštevalo primernosti ukrepa za zagotovitev prednosti, naredilo napako pri razlagi pojma sistem pomoči, kar je napačna uporaba prava, ki zadeva naravo dokazov, ki jih mora Komisija predložiti, da bi dokazala obstoj prednosti, ki jo ima podjetje zaradi svoje pravno-organizacijske oblike EPIC (établissement public à caractère industriel et commercial; oseba javnega prava industrijske in komercialne narave).
   Drugi pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava, ki naj bi jo Splošno sodišče storilo v zvezi z obsegom izpodbojne domneve o obstoju prednosti zaradi obstoja posredne neomejene garancije in v zvezi s sredstvom, s katerim se lahko to domnevo ovrže.
   Tretji pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava, ki naj bi jo Splošno sodišče storilo v zvezi s področjem uporabe domneve o prednosti, ki izhaja iz neomejene garancije: logično naj bi bilo, da bi se ta domneva uporabljala tudi za odnose med podjetjem, kateremu je garancija dodeljena, in njegovimi dobavitelji ter strankami.


title: Zadeva C-669/13 P: Pritožba, ki jo je Mundipharma GmbH vložila 16. Decembra 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 16. oktobra 2013 v zadevi T-328/12, Mundipharma GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               22.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 85/13

         Pritožba, ki jo je Mundipharma GmbH vložila 16. Decembra 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 16. oktobra 2013 v zadevi T-328/12, Mundipharma GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-669/13 P)
   2014/C 85/24
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Mundipharma GmbH (zastopnik: F. Nielsen, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj

               —

               sodbo Splošnega sodišča Evropske unije (tretji senat) z dne 16. oktobra 2013 (zadeva T-328/12) razveljavi;

               —

               toženi stranki in nasprotni stranki v postopku s pritožbo naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Splošno sodišče je v izpodbijani sodbi ugotovilo, da med primerjanima znamkama OXYGESIC in Maxigesic ne obstaja verjetnost zmede, zaradi česar niso izpolnjeni pogoji iz člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 (1). Izpodbijana sodba temelji na izkrivljanju dejstev in vsebuje nesmiselna protislovja. Krši pravo Skupnosti, in sicer člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009. Če bi Splošno sodišče pravilno in brez protislovij presodilo dejstva primera, bi ugotovilo, da med primerjanima znamkama obstaja verjetnost zmede, zaradi česar bi moralo ugoditi tožbi, s katero se je izpodbijala odločba četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 23. maja 2012.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva T-286/10 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 22. julija 2010 – Fondation IDIAP proti Komisiji (Postopek za izdajo začasne odredbe — Šesti okvirni program na področju raziskav, tehnološkega razvoja in predstavitvenih dejavnosti — Dopis, s katerim so potrjene ugotovitve finančne revizije — Predlog za odložitev izvršitve začasnih ukrepov — Neobstoj nujnosti)

text:
               25.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/15

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 22. julija 2010 – Fondation IDIAP proti Komisiji
   (Zadeva T-286/10 R)
   (Postopek za izdajo začasne odredbe - Šesti okvirni program na področju raziskav, tehnološkega razvoja in predstavitvenih dejavnosti - Dopis, s katerim so potrjene ugotovitve finančne revizije - Predlog za odložitev izvršitve začasnih ukrepov - Neobstoj nujnosti)
   2010/C 260/20
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Fondation de l’Institut de recherche IDIAP (Martigny, Švica) (zastopnik: G. Chapus-Rapin, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Dintilhac in A. Sauka, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za odložitev izvršitve dopisa Komisije z dne 11. maja 2010, s katerim so potrjene ugotovitve finančne revizije, ki se je nanašala na izjavo o stroških, ki jo je tožeča stranka predložila za obdobje od 1. oktobra 2006 do 30. septembra 2007 v zvezi s projektom Amida in za obdobje od 1. januarja 2006 do 31. decembra 2007 v zvezi s projektoma Bacs in Dirac.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-152/06: Tožba, vložena  6. junija 2006  — NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket proti Komisiji

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/37

         Tožba, vložena 6. junija 2006 — NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket proti Komisiji
   (Zadeva T-152/06)
   (2006/C 178/67)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB (Stockholm, Švedska) (zastopnika: M. Merola in L. Armati, lawyers)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Tožbo naj se razglasi za dopustno;

               —

               sporno odločbo naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži, da sproži formalni postopek preiskave v skladu s členom 88(2) ES;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija odločbo Komisije, da ne bo nadaljevala preiskave pritožbe tožeče stranke glede treh vrst subvencij Stockholm Visitors Board AB („SVB“), namreč: SVB letno dodeljena sredstva s strani proračuna mesta Stockholm v korist, redno povračilo izgub SVB pred odbitkom davka s strani njene matične družbe in preferenčni dostop do javnih sredstev za zagotavljanje storitev, ki jih zajema v Stockholm Card. Komisija je ugotovila, da ti ukrepi ne predstavljajo nezakonite pomoči.
   Tožeča stranka navaja, da je s sprejemom izpodbijane odločbe Komisija kršila več določb Pogodbe in Uredbe št. 659/1999 (1).
   Tožeča stranka se sklicuje na to, da je, prvič, Komisija s tem, da ni sprožila formalnega postopka preiskave, kršila člen 88(3) ES in člen 4 Uredbe št. 659/1999. Po navedbah tožeče stranke je Komisija vedela za pomoč in ni imela zadosti elementov, da bi ugotovila, da vsi zadevni ukrepi štejejo za veljavno pomoč.
   Drugič tožeča stranka trdi, da je Komisija napačno uporabila člena 87 in 86(2) ES, ker je navedla, da spada nadomestilo za izvajanje dejavnosti v zvezi s turističnimi informacijami v okvir pravil glede storitev splošnega gospodarskega pomena.
   Tretjič, tožeča stranka trdi, da je Komisija napačno uporabila člena 87 in 88 ES ter člen 1(b) Uredbe št. 659/1999, s tem da je navedla, da bi šlo v primeru, da bi bilo nadomestilo za dejavnosti v zvezi s turističnimi informacijami treba šteti za pomoč, za veljavno pomoč in ne za nezakonito pomoč ter bi bila v vsakem primeru združljiva s skupnim trgom.
   Četrtič, tožeča stranka trdi, da je Komisija napačno uporabila člena 87(1) in 88(3) ES pri ugotovitvi, da so se gospodarske dejavnosti SVB izvajale pod tržnimi pogoji in zato niso bile financirane z državno pomočjo. Tožeča stranka trdi še posebej, da Komisija ni zavzela stališča v zvezi s povračilom izgub SVB s strani njene matične družbe, ki je v celoti v lasti mestnega sveta.
   Nazadnje se tožeča stranka sklicuje na kršitev obveznosti obrazložitve kot tudi kršitev splošnega načela dobrega upravljanja, ker naj bi predhodna preiskava trajala predlogo.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL L 83, str. 1)


title: Zadeva C-576/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bolgarija) 9. novembra 2015 – ET „Maya Marinova“/Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prihodite

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bolgarija) 9. novembra 2015 – ET „Maya Marinova“/Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prihodite
   (Zadeva C-576/15)
   (2016/C 027/17)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen sad Veliko Tarnovo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: ET „Maya Marinova“

      Tožena stranka: Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prihodite

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člene 273, 2(1)(a), 9(1) in 14(1) Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, ob upoštevanju načel davčne nevtralnosti in sorazmernosti, povezano razlagati tako, da je država članica upravičena, da dejanski neobstoj blaga, ki je bilo davčnemu zavezancu predano na podlagi obdavčljivih dobav, obravnava kot nadaljnje odplačne obdavčljive dobave tega blaga s strani iste osebe, ne da bi bil ugotovljen prejemnik tega blaga, če želi s tem preprečiti utajo davka na dodano vrednost?

               2.

               Ali je treba v vprašanju 1 navedene določbe, ob upoštevanju načel davčne nevtralnosti in sorazmernosti, razlagati tako, da je država članica upravičena, da manjkajoče knjižbe davčno pomembnih listin o prejemu obdavčljivih dobav s strani davčnega zavezanca obravnava na zgoraj naveden način, če to služi istemu cilju?

               3.

               Ali je treba člene 273, 73 in 80 Direktive 2006/112/ES, ob upoštevanju načel enakega obravnavanja in sorazmernosti, povezano razlagati tako, da so države članice upravičene, da na podlagi nacionalnih predpisov, ki niso namenjeni prenosu Direktive o DDV, določijo davčne osnove za dobave, ki jih opravi davčni zavezanec, ne glede na splošno ureditev iz člena 73 Direktive o DDV in ne glede na izjeme, predvidene v členu 80 te direktive, če se s tem zasleduje na eni strani preprečevanje utaje davka na dodano vrednost, na drugi strani pa določitev kolikor je mogoče zanesljive davčne osnove za posamezne posle?

      (1)  UL. L 347, str. 1.


title: Zadeva C-30/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) 20. januarja 2017 – Dyrektor Izby Celnej w Poznaniu/Kompania Piwowarska S.A. w Poznaniu

text:
               22.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) 20. januarja 2017 – Dyrektor Izby Celnej w Poznaniu/Kompania Piwowarska S.A. w Poznaniu
   (Zadeva C-30/17)
   (2017/C 161/09)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Dyrektor Izby Celnej w Poznaniu

      Tožena stranka: Kompania Piwowarska S.A. w Poznaniu

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba ob upoštevanju člena 3(1) in ciljev Direktive Sveta 92/83/EGS (1) z dne 19. oktobra 1992 o uskladitvi strukture trošarin za alkohol in alkoholne pijače pri določitvi davčne osnove za piva z okusom glede na stopnje Plato ekstrakt ojačevalcev okusa, ki so bili dodani po zaključku fermentacije, prišteti preostalemu ekstraktu v končnem izdelku ali se ekstrakta dodanih snovi ne upošteva?

      (1)  (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 206).


title: Zadeva T-463/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. junija 2011 – Imagion proti UUNT (DYNAMIC HD) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti DYNAMIC HD — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Neobstoj razlikovalnega učinka, pridobljenega z uporabo — Člen 7(1)(b) in (c) ter (3) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 7(1)(b) in (c) ter (3) Uredbe (ES) št. 207/2009))

text:
               13.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 30. junija 2011 – Imagion proti UUNT (DYNAMIC HD)
   (Zadeva T-463/08) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti DYNAMIC HD - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Neobstoj razlikovalnega učinka, pridobljenega z uporabo - Člen 7(1)(b) in (c) ter (3) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 7(1)(b) in (c) ter (3) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2011/C 238/21
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Imagion AG (Trierweiler, Nemčija) (zastopnik: H. Blatzheim, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: S. Schäffner, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 13. avgusta 2008 (zadeva R 488/2008-4) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka DYNAMIC HD kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Imagion AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 327,20.12.2008.


title: Zadeva C-389/07: Sklep predsednika Sodišča z dne 18. avgusta 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe VAT and Duties Tribunal, Manchester – Združeno kraljestvo) – Azlan Group plc proti Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/22

         Sklep predsednika Sodišča z dne 18. avgusta 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe VAT and Duties Tribunal, Manchester – Združeno kraljestvo) – Azlan Group plc proti Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs
   (Zadeva C-389/07) (1)

   (2008/C 313/35)

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 283, 24.11.2007.


title: Zadeva C-70/12 P: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 30. maja 2013 – Quinn Barlo Ltd, Quinn Plastics NV in Quinn Plastics GmbH proti Evropski komisiji (Pritožba — Omjevalni sporazumi — Evropski trg metakrilatov — Trajanje kršitve — Domneva nedolžnosti — Obrazložitev — Neomejena sodna pristojnost — Splošni načeli varstva zaupanja v pravo in enakega obravnavanja — Sorazmernost globe)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/26

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 30. maja 2013 – Quinn Barlo Ltd, Quinn Plastics NV in Quinn Plastics GmbH proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-70/12 P) (1)

   (Pritožba - Omjevalni sporazumi - Evropski trg metakrilatov - Trajanje kršitve - Domneva nedolžnosti - Obrazložitev - Neomejena sodna pristojnost - Splošni načeli varstva zaupanja v pravo in enakega obravnavanja - Sorazmernost globe)
   2013/C 225/42
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnice: Quinn Barlo Ltd, Quinn Plastics NV in Quinn Plastics GmbH (zastopnika: F. Wijckmans in M. Visser, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: N. Khan in V. Bottka, agenta)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 30. novembra 2011 v zadevi Quinn Barlo in drugi proti Komisiji (T-208/06), s katero je razglasilo delno ničnost Odločbe Komisije C(2006) 2098 final z dne 31. maja 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe ES in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/F/38.645 – Metakrilati) glede vseh omejevalnih sporazumov in usklajenih ravnanj na evropskem trgu metakrilatov v obliki sklenitve, izvajanja in nadzora sporazumov o cenah, izmenjave informacij in sodelovanja pri stikih za omogočanje kršitve

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Quinn Barlo Ltd, Quinn Plastics NV in Quinn Plastics GmbH se naložijo stroški tega postopka.

      (1)  UL C 165, 9.6.2012.


title: Zadeva T-334/06: Tožba, vložena 29. novembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Northumbrian Water

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/78

         Tožba, vložena 29. novembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Northumbrian Water
   (Zadeva T-334/06)
   (2006/C 326/159)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti(zastopnik: R. Lyal, zastopnik)

      Tožena stranka: Northumbrian Water Ltd (Durham, Združeno kraljestvo)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Toženi stranki Northumbrian Water Ltd. naj se naloži:

                           —

                           plačilo zneska 561.732,65 evrov Komisiji, ki zajema glavnico 443.307,67 evrov in znesek 10.922,84 evrov kot zamudne obresti obračunane po 4,75 % obrestni meri za prvotno dolgovano terjatev (456.159,71 evrov) za obdobje med 1. julijem 2002 in 31. decembrom 2002, zneska 99.795,87 evrov kot zamudne obresti obračunane po 6,75 % obrestni meri za to prvotno terjatev za obdobje med 1. januarjem 2003 in 28. marcem 2006 in zneska 17.790,00 evrov kot zamudne obresti obračunane po 6,75 % obrestni meri za novo obračunan glavni znesek za obdobje med 29. marcem 2006 in 31. oktobrom 2006;

                           —

                           plačilo 81,98 evrov na dan kot obresti na dolgovani znesek od 1. novembra 2006 do dne, ko je dolg v celoti poplačan;

                           —

                           plačilo stroškov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Evropska skupnost, ki jo zastopa Komisija, je leta 1997 s toženo stranko, med drugimi, sklenila pogodbo za izvajanje projekta „Proizvodnja električne energije z LR uplinjanjem suhe, nepredelane odpadne gošče“ v okviru dejavnosti Skupnosti na področju nejedrske energije (1).
   Tožena stranka je leta 2000 obvestila Komisijo, da se je zaradi povečanih stroškov odločila odpovedati pogodbo. Komisija je ocenila že opravljeno delo in ugotovila, da ustreza načrtovalni fazi projekta. Komisija je zato brez uspeha poskušala od tožene stranke izterjati vnaprej prejeta plačila, ki so presegala vsoto, predvideno za fazo načrtovanja projekta, prvo fazo projekta.
   V utemeljitev svoje tožbe Komisija trdi, da je splošni pogodbeni pogoji ne zavezujejo k plačilu večjega zneska kot je predviden v pogodbi za fazo načrtovanja projekta in da prenos proračunskih sredstev med kategorijami izdatkov med različnimi fazami projekta ni možen.

      (1)  Odločba Sveta 94/806/ES z dne 23. novembra 1994 o sprejetju posebnega programa za raziskave in tehnološki razvoj, vključno s predstavitvijo na področju nejedrske energije (od 1994 do 1998) (UL L 334, str. 87).


title: Zadeva T-307/04: Tožba Carla Pagliaccija proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 19. julija 2004

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/42

         Tožba Carla Pagliaccija proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 19. julija 2004
   (Zadeva T-307/04)
   (2004/C 262/80)
   Jezik postopka: francoščina
   Carlo Pagliacci, stanujoč v Bruslju, ki ga zastopajo Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis in Etienne Marchal, avocats, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 19. julija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo natečajne komisije COM/A/1/02, ki je po opravljenih preskusih znanja tožeči stranki dodelila oceno, ki ni zadostovala za njeno uvrstitev na seznam oseb, ki so bile izbrane na natečaju;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   V utemeljitev svojega zahtevka tožeča stranka navaja kršitev obvestila o natečaju zaradi dejstva, da naj več kandidatov, urščenih na seznam oseb, ki so bile izbrane na natečaju, ne bi imelo zahtevane diplome v neposredni zvezi s področjem kmetijstva. Ravno tako zatrjuje, da naj bi eden od članov natečajne komisije vsakodnevno delal z nekaterimi kandidati. Po mnenju tožeče stranke naj bi ta okoliščina postavila zadevne kandidate v drugačen položaj v primerjavi z drugimi kandidati, kar bi pomenilo kršitev načela enakega obravnavanja in načela prepovedi diskriminacije. Ker organ, pristojen za imenovanja, o tej situaciji domnevno ni bil seznanjen, uveljavlja tožeča stranka na tej podlagi tudi kršitev člena 14 Kadrovskih predpisov.


title: Zadeva T-561/12: Tožba, vložena 19. decembra 2012 – Beninca proti Komisiji

text:
               16.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/23

         Tožba, vložena 19. decembra 2012 – Beninca proti Komisiji
   (Zadeva T-561/12)
   2013/C 46/42
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Jürgen Beninca (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnik: C. Zschocke, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Komisije z dne 9. oktobra 2012, s katerim je bil zavrnjen dostop do dokumenta, predloženega v postopku koncentracije (zadeva COMP/M.6166 – NYSE Euronext/Deutsche Börse), razglasi za ničen; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: ne uporabi se nobena od izjem iz člena 4 Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1). To velja zlasti za izjemi, na kateri se je sklicevala Komisija v sklepu, in sicer člen 4(3), drugi pododstavek, in člen 4(2), prvi pomišljaj, navedene uredbe.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: če naj bi se uporabila katera od navedenih izjem, Komisija ni ustrezno preučila možnosti vsaj omejenega dostopa do zahtevanega dokumenta (ali do preoblikovane različice) v skladu s členom 4(6) Uredbe (ES) št. 1049/2001.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: tožeča stranka ima pravico do dostopa do zahtevanega dokumenta, ker prevladuje javni interes za razkritje zadevnega dokumenta v skladu s členoma 4(2) in 4(3) Uredbe (ES) št. 1049/2001.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).


title: Zadeva C-586/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgericht (Nemčija) 15. decembra 2010 – Bianca Kücük proti Deželi Severno Porenje – Vestfalija

text:
               19.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgericht (Nemčija) 15. decembra 2010 – Bianca Kücük proti Deželi Severno Porenje – Vestfalija
   (Zadeva C-586/10)
   2011/C 89/09
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesarbeitsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Bianca Kücük

      Tožena stranka: Dežela Severno Porenje – Vestfalija

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je v nasprotju z določbo 5(1) okvirnega sporazuma ETUC, UNICE in CEEP o delu za določen čas iz Priloge k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 (1), da se nacionalna določba – ki tako kot člen 14(1), drugi stavek, točka 3, Teilzeit- und Befristungsgesetz (zakon o delu s krajšim delovnim časom in pogodbah za določen čas, v nadaljevanju: TzBfG) določa, da obstaja objektivni razlog za sklenitev zaporednih pogodb o zaposlitvi za določen čas, če je delavec zaposlen zaradi nadomeščanja drugega delavca – razlaga in uporablja tako, da je objektivni razlog podan tudi v primeru stalne potrebe po nadomeščanju, čeprav bi lahko to stalno potrebo po nadomeščanju premostili tudi tako, da bi bil zadevni delavec zaposlen za nedoločen čas in bi vsakič znova nadomeščal enega od redno manjkajočih delavcev, pri čemer pa si delodajalec pridržuje pravico, da vsakič znova odloči, kako bo ravnal ob posamezni odsotnosti delavcev?
               Če je odgovor Sodišča na prvo vprašanje pritrdilen:

               2.

               Ali v prvem vprašanju opisana razlaga in uporaba nacionalne določbe, kot je člen 14(1), drugi stavek, točka 3, TzBfG, v okoliščinah, ki so opisane v prvem vprašanju, krši določbo 5(1) okvirnega sporazuma ETUC, UNICE in CEEP o delu za določen čas iz Priloge k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 tudi, če nacionalni zakonodajalec z objektivnim razlogom, ki je določen z nacionalno določbo, kot je tista iz člena 21(1) Bundeselterngeld- und Elternzeitgesetz (zvezni zakon o družinskih prejemkih in starševskem varstvu, v nadaljevanju: BEEG), in ki upravičuje sklenitev delovnega razmerja za določen čas v primerih nadomeščanja, uresničuje tudi socialnopolitični cilj, ki je v tem, da se delodajalcem olajša odobritev, delavcem pa izraba izrednega dopusta iz razlogov, kot je varstvo materinstva ali vzgoja otroka?

      (1)  UL L 175, str. 43.


title: Zadeva T-288/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 1. julija 2009 — Regionalny Fundusz Gospodarczy proti Komisiji ( Državne pomoči — Ureditev pomoči za prestrukturiranje, ki jih je Republika Poljska dodelila proizvajalcu jekla — Odločba, ki pomoči razglaša za delno nezdružljive s skupnim trgom in nalaga vračilo — Protokol št. 8 o prestrukturiranju poljske jeklarske industrije — Obrestna mera za vračilo nezdružljivih pomoči — Obveznost tesnega sodelovanja z državo članico — Člena 9(4) in 11(2) Uredbe (ES) št. 794/2004 )

text:
               15.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/17

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 1. julija 2009 — Regionalny Fundusz Gospodarczy proti Komisiji
   (Zadeva T-288/06) (1)

   („Državne pomoči - Ureditev pomoči za prestrukturiranje, ki jih je Republika Poljska dodelila proizvajalcu jekla - Odločba, ki pomoči razglaša za delno nezdružljive s skupnim trgom in nalaga vračilo - Protokol št. 8 o prestrukturiranju poljske jeklarske industrije - Obrestna mera za vračilo nezdružljivih pomoči - Obveznost tesnega sodelovanja z državo članico - Člena 9(4) in 11(2) Uredbe (ES) št. 794/2004“)
   2009/C 193/24
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Regionalny Fundusz Gospodarczy S.A. (nekdanja Huta Częstochowa S.A.) (Częstochowa, Poljska) (zastopnika: C. Sadkowski in D. Sałajewski, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Giolito in A. Stobiecka-Kuik, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2006/937/ES z dne 5. julija 2005 o državni pomoči št. C 20/04 (prej NN 25/04) za Huta Częstochowa S. A. (UL 2006, L 366, str. 1) v delu, kjer nekatere pomoči razglaša za nezdružljive s skupnim trgom in Republiki Poljski nalaga, naj izterja njihovo vračilo.

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Družbi Regionalny Fundusz Gospodarczy S. A. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 294, 2.12.2006.


title: Zadeva C-573/07: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. septembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Italija) – Sea s.r.l. proti Comune di Ponte Nossa (Javna naročila — Postopek oddaje — Naročilo, ki se nanaša na storitve zbiranja, prevoza in uničenja komunalnih odpadkov — Oddaja brez javnega razpisa — Oddaja delniški družbi, katere kapital je v celoti v lasti javnih organov, v njenem statutu pa je določena možnost udeležbe zasebnega kapitala)

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/14

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. septembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Italija) – Sea s.r.l. proti Comune di Ponte Nossa
   (Zadeva C-573/07) (1)

   (Javna naročila - Postopek oddaje - Naročilo, ki se nanaša na storitve zbiranja, prevoza in uničenja komunalnih odpadkov - Oddaja brez javnega razpisa - Oddaja delniški družbi, katere kapital je v celoti v lasti javnih organov, v njenem statutu pa je določena možnost udeležbe zasebnega kapitala)
   2009/C 267/24
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sea s.r.l.

      Tožena stranka: Comune di Ponte Nossa

      Ob udeležbi: Servizi Tecnologici Comuni – Se.T.Co. SpA

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) – Razlaga členov 12 ES, 43 ES, 49 ES in 86 ES – Postopki oddaje javnih naročil – Javne storitve zbiranja, prevoza in uničenja komunalnih odpadkov – Neposredna oddaja naročila delniški družbi, katere kapital je v celoti v lasti javnih subjektov, v njenem statutu pa je določena možnost udeležbe zasebnega kapitala

      Izrek

   Člena 43 ES in 49 ES, načeli enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije na podlagi državljanstva ter obveznost preglednosti, ki izhaja iz njih, ne nasprotujejo neposredni oddaji javnega naročila storitev delniški družbi s 100-odstotnim javnim kapitalom, če javni organ, ki je naročnik, nad to družbo izvaja nadzor, podoben tistemu, ki ga izvaja nad svojimi službami, in če ta družba pretežni del svoje dejavnosti opravlja z javnim organom oziroma organi, katerih del je.
   Ob upoštevanju tega, da predložitveno sodišče preveri učinkovitost zadevnih statutarnih določb, je mogoče nadzor, ki ga skupnosti delničarke izvajajo nad to družbo, šteti za podobnega tistemu, ki ga te izvajajo nad svojimi službami v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, v katerih:

               —

               je dejavnost navedene družbe omejena na ozemlje navedenih organov lokalnih skupnosti in se v bistvu izvaja v njihovo korist ter

               —

               ti s statutarnimi organi, ki jih sestavljajo predstavniki navedenih organov lokalnih skupnosti, izvajajo odločilni vpliv na strateške cilje in na pomembne odločitve navedene družbe.

      (1)  UL C 64, 8.3.2008.


title: Zadeva C-537/10 P: Pritožba, ki jo je Deltafina SpA vložila 19. novembra 2010 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 8. septembra 2010 v zadevi T-29/05, Deltafina proti Komisiji

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/22

         Pritožba, ki jo je Deltafina SpA vložila 19. novembra 2010 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 8. septembra 2010 v zadevi T-29/05, Deltafina proti Komisiji
   (Zadeva C-537/10 P)
   ()
   2011/C 13/41
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Deltafina SpA (zastopnika: J.-F. Bellis in F. Di Gianni, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Naj se spremeni izpodbijana sodba v delu, v katerem potrjuje globo, naloženo Deltafini, tako da se ugotovi za nično ali, podredno, zmanjša globa, naložena Deltafini;

               —

               naj se ugotovi za nično izpodbijana odločba v delu, v katerem je naložena globa Deltafini, ali podredno zmanjša globa, naložena Deltafini;

               —

               naj se Komisiji naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški postopka na Splošnem sodišču.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   V podporo pritožbi pritožnica navaja dva pritožbena razloga:

               1.

               s prvim pritožbenim razlogom se primarno Splošnemu sodišču očita, da je kršilo načelo enakega obravnavanja, ker pri oceni globe ni ustrezno obravnavalo tožbenega razloga glede kršitve načela enakega obravnavanja.
               V utemeljitev tega pritožbenega razloga pritožnica trdi, da se je Komisija odločila, da Deltafini naloži začetni najvišji znesek globe zaradi okoliščine, ker naj bi bila Deltafina glavni kupec predelanega tobaka v Španiji. Nasprotno pa je bila globa za druge udeležence v kršitvi (vključno s sestrsko družbo Deltafine, Taes) določena zgolj na podlagi njihovega položaja na trgu surovega tobaka v Španiji, torej trgu, kjer je do kršitve prišlo. Globa, naložena Deltafini, naj bi kršila načelo enakega obravnavanja, saj so bili Dimon in podjetje Cetarse/Agroexpansión ter Standard/WWTE tudi vertikalno integrirana podjetja in so imela pomembne položaje na trgu predelanega tobaka v Španiji. To dejstvo pa naj se pri določitvi njihovih glob ne bi upoštevalo. Tako naj bi pri določanju globe za Deltafino Komisija upoštevala dejavnik, ki za druga podjetja ni bil uporabljen;

               2.

               v skladu z drugim, podrednim, pritožbenim razlogom, naj bi Splošno sodišče napačno uporabilo pojem „podjetje“ iz člena 81 ES, ker je zavrnilo, s protislovno in protipravno obrazložitvijo, tožbeni razlog pritožnice v zvezi s tem, da Deltafini ni priznalo enakega zmanjšanja globe kot njeni sestrski družbi Taes na podlagi skupne prošnje za ugodnejšo obravnavo, ki sta jo vložili Taes in Deltafina pod okriljem njune matične družbe Universal.
               V utemeljitev tega pritožbenega razloga pritožnica trdi, da je Splošno sodišče napačno uporabil izraz „podjetje“ iz člena 81 ES, s čimer se je oddaljilo od sodne prakse Sodišča in Splošnega sodišča na tem področju, zlasti tiste, ki izhaja iz zadeve C-97/08 P, Akzo. Obvestilo Komisije o nenalaganju ali zmanjševanju glob v letu 1996 (UL C 207, str. 4) bi se moralo uporabiti za podjetje Taes/Deltafina skupno in ne za vsako družbo ločeno, saj se to obvestilo nanaša na „podjetje“ in ne na posamezno pravno osebo. Končno, pritožnica trdi, da naj bi bili argumenti, ki jih je podala Komisija z namenom odreči Deltafini zmanjšanje globe, ki ga je odobrilo Taes, neutemeljeni. Tožeča stranka trdi, da z vidika teh trditev Taes in Deltafina sestavljata eno podjetje in bi zato Deltafina morala biti deležna enakega zmanjšanja globe kot Taes.


title: Združeni zadevi T-15/15 in T-197/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. maja 2017 – Costa/Parlament („Plačni sistem poslancev Parlamenta — Starostna pokojnina — Prekinitev — Vračilo — Pravilo o preprečevanju prekrivanja — Pravilnik o povračilu in nadomestilu stroškov poslancem Parlamenta — Sklicevanje na nacionalno zakonodajo — Člen 12(2a)(v) uredbe o življenjskih rentah poslancev — Nadomestilo, prejeto za opravljanje funkcije predsednika italijanskega pristaniškega organa — Legitimno pričakovanje“)

text:
               3.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/25

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. maja 2017 – Costa/Parlament
   (Združeni zadevi T-15/15 in T-197/15) (1)

   ((„Plačni sistem poslancev Parlamenta - Starostna pokojnina - Prekinitev - Vračilo - Pravilo o preprečevanju prekrivanja - Pravilnik o povračilu in nadomestilu stroškov poslancem Parlamenta - Sklicevanje na nacionalno zakonodajo - Člen 12(2a)(v) uredbe o življenjskih rentah poslancev - Nadomestilo, prejeto za opravljanje funkcije predsednika italijanskega pristaniškega organa - Legitimno pričakovanje“))
   (2017/C 213/33)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Paolo Costa (Benetke, Italija) (zastopnika: G. Orsoni in M. Romeo, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: G. Corstens in S. Seyr, agenta)

      Predmet

   Predloga na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepov predsedstva Parlamenta z dne 20. oktobra 2014 in z dne 9. februarja 2015, ki se nanašata na prekinitev plačevanja pokojnine, katere prejemnik je tožeča stranka, oziroma na vračilo zneska v višini 49 770,42 EUR, plačanega iz tega naslova, ter za razglasitev ničnosti zahtevka za plačilo 2015-239 z dne 23. februarja 2015, ki se nanaša na navedeno vračilo.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Paolu Costi se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, nastalimi v postopku za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 81, 9.3.2015.


title: Zadeva F-118/06: Tožba, vložena 2. oktobra 2006 — Di Bucci proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/67

         Tožba, vložena 2. oktobra 2006 — Di Bucci proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva F-118/06)
   (2006/C 294/133)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Vittorio Di Bucci (Bruselj, Belgija) (Zastopnik: M. van der Woude, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti seznama uradnikov, ki izpolnjujejo pogoje za napredovanje, in seznama uradnikov, ki so napredovali v naziv A*12 v obdobju 2005, sestavljenih na podlagi člena 10(3) in (4) splošnih določb za izvajanje člena 45 Kadrovskih predpisov (SDI) in objavljenih v upravnem obvestilu št. 85-2005 z dne 23. novembra 2005, in v vsakem primeru odločbe, da se ime tožeče stranke ne vpiše na seznam uradnikov, ki so napredovali;

               —

               po potrebi razglasitev ničnosti vseh ravnanj, ki so privedla do sprejetja te odločbe in zlasti odločb, ki določajo število točk, ki jih je treba dodeliti tožeči stranki;

               —

               toženi stranki se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, uradnik v pravni službi, ki je v smislu točk za delovno uspešnost (TDU) v svojem nazivu in službi stalno dobivala najvišje ocene, najprej zatrjuje kršitev člena 45 Kadrovskih predpisov ter SDI, ki zahtevata, da je delovna uspešnost odločilno merilo za dodelitev prednostnih točk generalnega direktorata (PTGD) in za napredovanje. Nenapredovanje tožeče stranke naj bi bilo rezultat, prvič, nezakonitosti, ki jih je tožeča stranka že izpodbijala v tožbah v zadevah F-98/05 (1) in T-312/04 (2); drugič, meril za dodelitev PTGD v pravni službi, ki dajejo prednost uradnikom z najdaljšo delovno dobo v nazivu neodvisno od njihove delovne uspešnosti; tretjič, določenih napak pri dodelitvi točk, zlasti s strani Odbora za napredovanje, drugim uradnikom.
   Tožeča stranka nadalje navaja, da izpodbijani akti kršijo načeli enakosti obravnavanja in upravičenosti do kariere, očitno kršijo možnost presoje in predstavljajo zlorabo pooblastil. Poleg tega naj bi bili sprejeti ob kršitvah več postopkovnih pravil ali obličnosti.
   Končno se tožeča stranka sklicuje na nezakonitost SDI s tem, ko uveljavlja:

               —

               da naj bi SDI s tem, da ni upošteval ravni odgovornosti in uporabe različnih jezikov pri opravljanju nalog, kršil člen 45 Kadrovskih predpisov v njihovi novi različici;

               —

               da naj bi členi 2, 4, 5, 6, 8, 9, 10, 12 in 13 SDI s tem, da so določali, da napredovanje določa neobrazložena dodelitev prednostnih točk na podlagi predloga vsakega GD ali Odbora za napredovanje, kršili zlasti člen 25(2) in člen 45 Kadrovskih predpisov;

               —

               da naj bi člena 4 in 6 SDI s tem, da vsakemu GD dodeljujeta enotno kvoto točk na uradnika, kršila člen 45 Kadrovskih predpisov ter načeli enakosti obravnavanja in upravičenosti do kariere;

               —

               da naj bi člen 13(2) in priloga II k SDI s tem, da določata podelitev prehodnih prednostnih točk, ki v osnovi temeljijo na delovni dobi v nazivu, kršila člen 45 Kadrovskih predpisov;

               —

               da naj bi člen 9 in priloga I k SDI s tem, da določata dodelitev prednostih točk Odbora za napredovanje za določene dodatne naloge, opravljene v interesu institucije, ki so že upoštevane ob dodelitvi TDU in PTGD, kršila člen 45 Kadrovskih predpisov ter načeli upravičenosti do kariere in enakosti obravnavanja in;

               —

               da naj bi člen 6 SDI s tem, da določa ugodnejše obravnavanje za uradnike GD ali službe, ki imajo malo osebja, in za začasno premeščene uradnike v kabinetih članov Komisije, kršil člen 45 Kadrovskih predpisov in načeli upravičenosti do kariere in enakosti obravnavanja.

      (1)  UL C 10, 14.1.2006, str. 24 (zadeva najprej vložena na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti pod št. T-381/05 in odstopljena na Sodišče za uslužbence Evropske unije s sklepom z dne 15.12.2005).

      (2)  UL C 262, 23.10.2004, str. 45.


title: Zadeva C-491/09: Tožba, vložena 30. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/43

         Tožba, vložena 30. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-491/09)
   2010/C 24/74
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Sénéchal in S. La Pergola, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija

      Predloga tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija, s tem da ni sprejela zakonov in drugih predpisov za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2007/63/ES z dne 13. novembra 2007 o spremembi direktiv Sveta 78/855/EGS in 82/891/EGS glede zahteve po neodvisnem strokovnem poročilu ob združitvi ali delitvi delniških družb (1) oziroma, v vsakem primeru, ker teh določb ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 4 te direktive;

               —

               Kraljevini Belgiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos Direktive 2007/63/ES se je iztekel 31. decembra 2008. Vendar tožena stranka na dan vložitve te tožbe še ni sprejela ukrepov, potrebnih za prenos Direktive oziroma jih v nobenem primeru ni sporočila Komisiji.

      (1)  UL L 300, str. 47.


title: Zadeva C-168/04: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 21. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji (Neizpolnitev obveznosti države — Člen 49 ES — Svoboda opravljanja storitev — Podjetje, ki zaposluje delavce, ki so državljani tretjih držav — Podjetje, ki opravlja storitve v drugi državi članici — Potrdilo o napotitvi v EU )

text:
               18.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/4

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 21. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-168/04) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Člen 49 ES - Svoboda opravljanja storitev - Podjetje, ki zaposluje delavce, ki so državljani tretjih držav - Podjetje, ki opravlja storitve v drugi državi članici - „Potrdilo o napotitvi v EU“)
   (2006/C 281/06)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: B. Eggers, E. Traversa in G. Braun, zastopniki)

      Tožena stranka: Republika Avstrija (zastopniki: E. Riedl, C. Pesendorfer in G. Hesse, zastopniki)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Člen 49 ES — Napotitev delavcev državljanov tretjih držav, ki jo v okviru opravljanja storitev izvedejo podjetja s sedežem na ozemlju druge države članice, za katero velja ureditev s potrdili o vročitvi, ki je de facto ureditev z dovoljenji, ker se zadevnim napotenim delavcem zaradi neobstoja potrdila o vročitvi izrečejo globe in se jim zavrne vstop v državo in prebivanje v njej.
   Izrek

               1)

               Republika Avstrija s tem, da je zato, da podjetje s sedežem v drugi državi članici lahko napoti delavce, ki so državljani tretjih držav, določila pogoj pridobitve „potrdila o napotitvi v EU“, kar je določeno v členu 18, od (12) do (16), avstrijskega zakona o zaposlovanju tujih delavcev (Ausländerbeschäftigungsgesetz), za izdajo katerega je potrebno, prvič, da so zadevni delavci pri tem podjetju zaposleni najmanj eno leto ali da imajo z njim sklenjeno pogodbo za nedoločen čas in, drugič, da je dokazano spoštovanje avstrijskih pogojev za izplačilo plač in zaposlovanje, ter s tem, da je v členu 10(1), točka 3, zakona o tujcih (Fremdengesetz) določila razlog za avtomatično zavrnitev izdaje dovoljenja za vstop in za bivanje, brez izjeme, če so delavci na nacionalno ozemlje vstopili brez vizuma, s čimer ne omogoča, da bi ti delavci, državljani tretjih držav, ki jih je podjetje s sedežem v drugi državi članici zakonito napotilo, uredili svoj položaj, ni izpolnila obveznosti iz člena 49 ES.

               2)

               Republiki Avstriji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 146, 29.5.2004.


title: Zadeva F-144/15: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 28. junija 2016 – Lorenzet/EASA (Javni uslužbenci — Začasni uslužbenci — Člen 2(f) Pogojev za zaposlitev — Pogodba za nedoločen čas — Dopust brez plačila — Dopust iz osebnih razlogov — Zavrnitev dopusta brez plačila za dodatno leto — Člen 52 Pogojev za zaposlitev)

text:
               5.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/34

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 28. junija 2016 – Lorenzet/EASA
   (Zadeva F-144/15) (1)

   ((Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Člen 2(f) Pogojev za zaposlitev - Pogodba za nedoločen čas - Dopust brez plačila - Dopust iz osebnih razlogov - Zavrnitev dopusta brez plačila za dodatno leto - Člen 52 Pogojev za zaposlitev))
   (2016/C 326/57)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Andrea Lorenzet (Pariz, Francija) (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska agencija za varnost v letalstvu (zastopniki: sprva F. Manuhutu in A. Haug, agenta, D. Waelbroeck in I. Antypas, odvetnika, nato F. Manuhutu in A. Haug, agenta, A. Duron in C. Dekemexhe, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Evropske agencije za varnost v letalstvu, da tožeči stranki ne podaljša dopusta iz osebnih razlogov brez plačila za dodatno leto.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Andrea Lorenzet nosi svoje stroške in stroške Evropske agencije za varnost v letalstvu.

      (1)  UL C 48, 8.2.2016, str. 102.


title: Zadeva C-297/13: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 15. maja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht München – Nemčija) – Data I/O GmbH proti Hauptzollamt München (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Tarifna uvrstitev — Skupna carinska tarifa — Kombinirana nomenklatura — Oddelek XVI, opomba 2 — Tarifne številke 8422, 8456, 8473, 8501, 8504, 8543, 8544 in 8473 — Pojma „deli“ in „izdelki“  — Deli in pribor (motorji, napajalniki, laserji, generatorji, kabli in stroji za zavijanje na osnovi toplotnega krčenja) za delovanje sistemov za programiranje — Neobstoj prednosti uvrstitve pod tarifno številko 8473 pred drugimi tarifnimi številkami poglavij 84 in 85)

text:
               7.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/10

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 15. maja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht München – Nemčija) – Data I/O GmbH proti Hauptzollamt München
   (Zadeva C-297/13) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Tarifna uvrstitev - Skupna carinska tarifa - Kombinirana nomenklatura - Oddelek XVI, opomba 2 - Tarifne številke 8422, 8456, 8473, 8501, 8504, 8543, 8544 in 8473 - Pojma „deli“ in „izdelki“ - Deli in pribor (motorji, napajalniki, laserji, generatorji, kabli in stroji za zavijanje na osnovi toplotnega krčenja) za delovanje sistemov za programiranje - Neobstoj prednosti uvrstitve pod tarifno številko 8473 pred drugimi tarifnimi številkami poglavij 84 in 85))
   2014/C 212/10
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht München

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Data I/O GmbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt München

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Finanzgericht München – Razlaga Uredbe Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382), kakor je bila spremenjena z uredbami Komisije (ES) št. 2031/2001 z dne 6. avgusta 2001 (UL L 279, str. 1), št. 1832/2002 z dne 1. avgusta 2002 (UL L 290, str. 1), št. 1789/2003 z dne 11. septembra 2003 (UL L 281, str. 1) in št. 1810/2004 z dne 7. septembra 2004 (UL L 327, str. 1) , zlasti njene opombe 2(a) in (b) k oddelku XVI – Uvrstitev delov ali pribora (motorji, napajalniki, laserji, kabli in stroji za zavijanje na osnovi toplotnega krčenja) za delovanje sistemov za programiranje pod tarifno številko 8473 – Morebitna prednost uvrstitve pod to tarifno številko pred drugimi tarifnimi številkami poglavij 84 in 85.

      Izrek

   Opombo 2(a) k oddelku XVI kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi v različicah, ki zaporedoma izhajajo iz Uredbe Komisije (ES) št. 2013/2001 z dne 6. avgusta 2001, Uredbe Komisije (ES) št. 1832/2002 z dne 1. avgusta 2002, Uredbe Komisije (ES) št. 1789/2003 z dne 11. septembra 2003 in Uredbe Komisije (ES) št. 1810/2004 z dne 7. septembra 2004, je treba razlagati tako, da je treba blago, ki ga je mogoče hkrati uvrstiti pod tarifno številko 8473 kombinirane nomenklature v tej prilogi kot del stroja, ki spada pod tarifno številko 8471 te nomenklature, in pod eno od tarifnih številk 8422, 8456, 8501, 8504, 8543 in 8544 te nomenklature kot samostojni izdelek, ob upoštevanju njegovih značilnosti uvrstiti pod eno od zadnjenavedenih tarifnih številk.

      (1)  UL C 260, 7.9.2013.