title: Zadeva T-58/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2013 – Nabipour in drugi proti Svetu (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Omejitev vstopa — Obveznost obrazložitve — Napačna uporaba prava — Napaka pri presoji — Sprememba učinkov razglasitve ničnosti s potekom časa)

text:
               8.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2013 – Nabipour in drugi proti Svetu
   (Zadeva T-58/12) (1)

   (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Omejitev vstopa - Obveznost obrazložitve - Napačna uporaba prava - Napaka pri presoji - Sprememba učinkov razglasitve ničnosti s potekom časa)
   2014/C 39/27
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Ghasem Nabipour (Teheran, Iran); Mansour Eslami (Madliena, Malta); Mohamad Talai (Hambourg, Nemčija); Mohammad Moghaddami Fard (Teheran); Alireza Ghezelayagh (Singapur, Singapour); Gholam Hossein Golparvar (Teheran); Hassan Jalil Zadeh (Teheran); Mohammad Hadi Pajand (London, Združeno kraljestvo); Ahmad Sarkandi (Al Jaddaf, Dubaj, Združeni arabski emirati); Seyed Alaeddin Sadat Rasool (Teheran), in Ahmad Tafazoly (Šanghaj, Kitajska) (zastopniki: S. Kentridge, QC, M. Lester, barrister, in M. Taher, solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: M. M. Joséphidès, A. Varnav in A. De Elera, zastopniki)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti, prvič, Sklepa Sveta 2011/783/SZVP z dne 1. decembra 2011 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 319, str. 71), Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1245/2011 z dne 1. decembra 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 319, str. 11), in Uredbe Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1), v delih, v katerih se ti akti nanašajo na tožeče stranke, in, drugič, Sklepa Sveta 2013/270/SZVP z dne 6. junija 2013 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 156, str. 10), v delu, v katerem se ta sklep nanaša na četrto in deveto tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Sklep Sveta 2011/783/SZVP z dne 1. decembra 2011 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu se razglasi za ničen v delu, v katerem so imena G. Nabipourja, M. Eslamija, M. Talaija, M. M. Farda, A. Ghezelayagha, G. H. Golparvarja, H. J. Zadeha, M. H. Pajanda, A. Sarkandija, S. A. Sadat Rasoola in A. Tafazolyja vpisana v Prilogo II k Sklepu Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu 2010/413/PESC in o razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP.

               2.

               Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1245/2011 z dne 1. decembra 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu, se razglasi za nično v delu, v katerem so imena G. Nabipourja, M. Eslamija, M. Talaija, M. M. Farda, A. Ghezelayagha, G. H. Golparvarja, H. J. Zadeha, M. H. Pajanda, A. Sarkandija, S. A. Sadat Rasoola in A. Tafazolyja vpisana v Prilogo VIII k Uredbi Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2007.

               3.

               Priloga IX k Uredbi Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe št. 961/2010 se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na G. Nabipourja, M. Eslamija, M. Talaija, M. M. Farda, A. Ghezelayagha, G. H. Golparvarja, H. J. Zadeha, M. H. Pajanda, A. Sarkandija, S. A. Sadat Rasoola in A. Tafazolyja.

               4.

               Sklep Sveta 2013/270/SZVP z dne 6. junija 2013 o spremembi Sklepa 2010/413 se razglasi za ničen v delu, ki se nanaša na M. M. Farda in A. Sarkandija.

               5.

               Učinki Sklepa 2011/783 in Sklepa 2013/270 se od začetka njune veljavnosti do začetka učinkovanja delne ničnosti Uredbe št. 267/2012 ohranijo, kar zadeva G. Nabipourja, M. Eslamija, M. Talaija, M. M. Farda, A. Ghezelayagha, G. H. Golparvarja, H. J. Zadeha, M. H. Pajanda, A. Sarkandija, S. A. Sadat Rasoola in A. Tafazolyja.

               6.

               Tožba se v preostalem zavrne.

               7.

               Svet Evropske unije poleg svojih stroškov nosi stroške, ki so jih priglasili G. Nabipour, M. Eslami, M. Talai, M. M. Fard, A. Ghezelayagh, G. H. Golparvar, H. J. Zadeh, M. H. Pajand, A. Sarkandi, S. A. Sadat Rasool in A. Tafazoly.

      (1)  UL C 109, 14.4.2012.


title: Zadeva T-334/10: Tožba, vložena 10. avgusta 2010 – Leifheit proti UUNT – Vermop Salmon (Twist System)

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/45

      Tožba, vložena 10. avgusta 2010 – Leifheit proti UUNT – Vermop Salmon (Twist System)
      (Zadeva T-334/10)
      ()
      (2010/C 288/87)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Leifheit AG (Nassau, Nemčija) (zastopnika: G. Hasselblatt in V. Töbelmann, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Vermop Salmon GmbH (Gilching, Nemčija)

         Predlogi tožeče stranke

                  —

                  Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 12. maja 2010 v združenih zadevah R 924/2009-1 in R 1013/2009-1 naj se razveljavi;

                  —

                  Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naj se naloži plačilo stroškov;

                  —

                  za primer, da se bo Vermop Salmon odločila, da bo v postopku sodelovala kot intervenientka, naj se intervenientki naloži plačilo njenih stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

         Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka „Twist System“ za proizvode iz razredov 7, 8 in 21

         Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

         Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Vermop Salmon GmbH

         Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: besedna znamka „TWIX“ za proizvode iz razreda 21 in besedna znamka „TWIXTER“ za proizvode iz razredov 9, 12, 21, 22 in 25.

         Odločba oddelka za izbris: delna ugoditev predlogu za ugotovitev ničnosti

         Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi Vermop Salmon, katere namen je bil doseči zavrnitev prijave znamke tožeče stranke za druge proizvode, in zavrnitev pritožbe tožeče stranke

         Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 63(1) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), ker naj prvi odbor za pritožbe UUNT ne bi preučil, ali dokazi o uporabi, ki jih je predložila Vermop Salmon, zadoščajo za dokaz resne uporabe prejšnjih znamk Skupnosti, kršitev člena 57(2), prvi in drugi stavek, v povezavi s členom 42(2) Uredbe (ES) št. 207/2009, ker naj dokazi o uporabi, ki jih je predložila Vermop Salmon, ne dokazujejo resne uporabe prejšnjih znamk Skupnosti, in kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009, ker naj zadevne znamke ne bi bile podobne

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).


title: Zadeva C-237/06 P: Pritožba, ki jo je vložil Guido Strack  28. maja 2006  zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat), razglašeno  22. marca 2006  v zadevi T-4/05, Guido Strack proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               15.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/23

         Pritožba, ki jo je vložil Guido Strack 28. maja 2006 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat), razglašeno 22. marca 2006 v zadevi T-4/05, Guido Strack proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-237/06 P)
   (2006/C 165/43)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Pritožnik: Guido Strack (zastopnik: L. Füllkrug, Rechtsanwalt)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Pritožnik predlaga Sodišču, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 22. marca 2006 v zadevi Guido Strack proti Komisiji Evropskih skupnosti (T-4/05) (1)

               —

               razveljavi sklep z dne 5. februarja 2004 o ustavitvi preiskave OLAF OF/2002/0356 in Final Case Report (Az.: NT/sr D(2003)-AC-19723 — 01687 05.02.2004), na katerem temelji.

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naložit plačilo stroškov postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnik v pritožbi zatrjuje, da naj bi Sodišče prve stopnje zagrešilo procesno napako in kršilo pravilo prava Skupnosti iz člena 3(3) Sklepa Sveta z dne 2. novembra 2004 o ustanovitvi Sodišča za uslužbence Evropske unije (2004/752/ES, Euratom). Sodišče prve stopnje naj bi bilo v trenutku izdaje sklepa nepristojno, saj bi moralo pravni spor T-4/05 na podlagi navedene določbe že decembra 2005 predložiti Sodišču za uslužbence Evropske unije.
   Pritožnik nadalje uveljavlja, da naj Sodišče prve stopnje izpodbijanega sklepa v zvezi z več samostojnimi izvajanji tožbe v nasprotju s procesnimi pravili ne bi obrazložilo.
   Poleg tega naj bi Sodišče prve stopnje kršilo pravo Skupnosti s tem, da je napačno razlagalo pojem „akt, ki posega v položaj“, uporabljen v členih 90(2) in 90a Kadrovskih predpisov za uradnike. Tj. z napačno razlago samega pojma in neupoštevanjem dosedanje sodne prakse, z napačno razlago pravil členov 22a, 22b in 43 Kadrovskih predpisov za uradnike, temeljne pravice do telesne in duševne nedotakljivosti in načela učinkovitega pravnega varstva ter z napačno oceno predmeta odškodninskih zahtevkov.
   Končno pritožnik še navaja, da naj bi Sodišče prve stopnje storilo procesno napako s tem, ko naj bi, kot izhaja iz spisov, zmotno ugotovilo dejansko stanje in zmotno ocenilo dejstva v zvezi z ugotovitvami OLAF ter jih v obrazložitvi nelogično pojasnilo.

      (1)  UL C 121, str.12.


title: Zadeva C-500/15 P: Pritožba, ki jo je TVR Italia Srl vložila 21. septembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 15. julija 2015 v zadevi T-398/13, TVR Automotive/UUNT – TVR Italia

text:
               7.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/2

         Pritožba, ki jo je TVR Italia Srl vložila 21. septembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 15. julija 2015 v zadevi T-398/13, TVR Automotive/UUNT – TVR Italia
   (Zadeva C-500/15 P)
   (2016/C 090/02)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožnica: TVR Italia Srl (zastopnik: F. Caricato, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: TVR Automotive Ltd, Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo. agent)
   S sklepom z dne 14. januarja 2016 je Sodišče (deveti senat) zavrnilo pritožbo.


title: Zadeva C-573/08: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. julija 2010 – Evropska komisija proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 79/409/EGS — Ohranjanje prosto živečih ptic — Ukrepi za prenos)

text:
               11.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/3

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. julija 2010 – Evropska komisija proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-573/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 79/409/EGS - Ohranjanje prosto živečih ptic - Ukrepi za prenos)
   2010/C 246/03
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnik: D. Recchia, zastopnik)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri in G. Fiengo, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10, 11, 13 in 18 Direktive Sveta 79/409/EGS z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic (UL L 103, str. 1) – Napačen prenos – Izjeme – Zahteve

      Izrek

               1.

               Italijanska republika s tem, ker zakonodaja glede prenosa Direktive Sveta 79/409/EGS z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic v italijansko ureditev ni povsem v skladu s samo direktivo in ker sistem prenosa člena 9 direktive ne zagotavlja, da se z izjemami, ki so jih sprejeli italijanski pristojni organi, spoštuje pogoje in zahteve, ki so v tem členu določene, ni izpolnila obveznosti iz členov od 2 do 7, od 9 do 11, 13 in 18 te direktive.

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 55, 07.03.2009.


title: Zadeva C-212/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 25. aprila 2014 – kazenski postopek proti De Ciantis Andrei

text:
               1.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 292/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 25. aprila 2014 – kazenski postopek proti De Ciantis Andrei
   (Zadeva C-212/14)
   2014/C 292/15
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte suprema di cassazione

      Stranka v postopku v glavni stvari

   De Ciantis Andrea

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člene 49 in naslednje PDEU ter 56 in naslednje PDEU, kakor so bili razloženi tudi v sodbi Sodišča Evropske unije z dne 16. februarja 2012 v združenih zadevah C-72/10 in C-77/10, razlagati tako, da nasprotujejo objavi javnega razpisa glede koncesij s krajšim trajanjem od tistih, ki so bile dodeljene v preteklosti, pri čemer je bil navedeni javni razpis objavljen zaradi odprave posledic nezakonitosti izključitve nekega števila gospodarskih subjektov iz prejšnjih javnih razpisov?

               2.

               Ali je treba člene 49 in naslednje PDEU ter 56 in naslednje PDEU, kakor so bili razloženi tudi v zgoraj navedeni sodbi Sodišča Evropske unije, razlagati tako, da nasprotujejo temu, da zahteva po časovni uskladitvi prenehanja koncesij pomeni ustrezno utemeljitev krajšega trajanja koncesij, ki so predmet javnega razpisa, od tistih, ki so bile dodeljene v preteklosti?

               3.

               Ali je treba člene 49 in naslednje PDEU ter 56 in naslednje PDEU, kakor so bili razloženi tudi v zgoraj navedeni sodbi Sodišča Evropske unije, razlagati tako, da nasprotujejo določitvi obveznosti neodplačnega prenosa uporabe opredmetenih in neopredmetenih sredstev, ki tvorijo omrežje za upravljanje in pobiranje stav, v primeru prenehanja dejavnosti zaradi poteka trajanja koncesije ali zaradi ukrepov izgube ali odvzema pravice?


title: Zadeva C-122/08: Sklep predsednika šestega senata Sodišča z dne 17. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/32

         Sklep predsednika šestega senata Sodišča z dne 17. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-122/08) (1)

   (2009/C 69/67)

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 116, 9.5.2008.


title: Zadeva T-392/15: Tožba, vložena 17. julija 2015 – European Dynamics Luxembourg in drugi/Evropska železniška agencija

text:
               5.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/13

         Tožba, vložena 17. julija 2015 – European Dynamics Luxembourg in drugi/Evropska železniška agencija
   (Zadeva T-392/15)
   (2015/C 328/12)
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Tožeče stranke: European Dynamics Luxembourg SA (Luxembourg, Luksemburg), Evropaiki Dinamiki – Proigmena Sistimata Tilepikinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Αtene, Grčija), European Dynamics Belgium SA (Βruselj, Βelgija) (zastopnika: I. Ambazis in M. Sfyri, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska železniška agencija (ERA)

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               odločbo Evropske železniške agencije, ki je bila tožečim strankam sporočena z dopisom direktorja službe za vire in podporo z dne 8. maja 2015, in s katero je ERA ponudbo tožečih strank v odprtem razpisnem postopku št. 2015/S 019-029728, imenovanem „ERA/2015/01/OP ESPEISD 5“ – „Opravljanje zunanjih storitev za razvoj informacijskega sistema Evropske železniške agencije“, ki so jo podale za enega od treh sklopov, in sicer za sklop št. 1, „Asistenca, podpora in razvoj informacijskega sistema v zvezi z viri in časom na lokaciji“, uvrstila na drugo mesto, razglasi za nično;

               —

               odločbo Evropske železniške agencije, ki je bila tožečim strankam sporočena z dopisom direktorja službe za vire in podporo z dne 1. julija 2015, in s katero je ERA ponudbo tožečih strank v odprtem razpisnem postopku št. 2015/S 019-029728, imenovanem „Opravljanje zunanjih storitev za razvoj informacijskega sistema Evropske železniške agencije“, ki so jo podale za enega od treh sklopov, in sicer za sklop št. 2, „Asistenca, podpora in razvoj informacijskega sistema zunaj lokacije“, uvrstila na drugo mesto, razglasi za nično;

               —

               Evropski železniški agenciji naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke trdijo, da je treba izpodbijani odločbi v skladu s členom 263 PDEU razglasiti za nični, ker ERA ni spoštovala obveznosti obrazložitve, saj ocena tehnične ponudbe tožečih strank ni bila zadostno obrazložena glede na obstoj neobičajno nizkih ponudb.


title: Zadeva T-14/16: Tožba, vložena 8. januarja 2016 – Apimab Laboratoires in drugi/Komisija

text:
               7.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/23

         Tožba, vložena 8. januarja 2016 – Apimab Laboratoires in drugi/Komisija
   (Zadeva T-14/16)
   (2016/C 090/32)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Apimab Laboratoires (Clermont-l’Hérault, Francija), Sarl BBI – Blanche Bresson Institut (Barbentane, Francija), Institut de recherche biologique – IRB (Montaigu, Francija), Laboratoires Arkopharma (Carros, Francija), Laboratoires Juva Santé (Pariz, Francija), Ortis (Bütgenbach, Belgija), Pierre Fabre Médicament (Boulogne-Billancourt, Francija), Pollenergie (Saint-Hilaire-de-Lusignan, Francija) (zastopnik: A. de Brosses, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               razsodi, da je bila Uredba št. 2015/1933 z dne 27. oktobra 2015 sprejeta brez predhodnega posvetovanja z Evropsko agencijo za varnost hrane in zato v nasprotju s postopkom, ki se uporablja za njeno sprejetje;

               —

               razsodi, da je Komisija s tem, da je Uredbo št. 2015/1933 sprejela brez znanstvene ocene tveganja v nasprotju s členom 6 Uredbe št. 178/2002, napačno uporabila pravo;

               —

               razsodi, da je Komisija s tem, da je v Uredbi št. 2015/1933 z dne 27. oktobra 2015 omejila vsebnost benzo(a)pirena v nekaterih prehranskih dopolnilih na 10 mikrogramov, če se uporablja sam, ali na 50 mikrogramov, če je pomešan z drugimi snovmi, storila očitno napako pri presoji;

               —

               razsodi, da je Komisija s tem, da je v Uredbi št. 2015/1933 z dne 27. oktobra 2015 omejila vsebnost benzo(a)pirena v nekaterih prehranskih dopolnilih na 10 mikrogramov, če se uporablja sam, ali na 50 mikrogramov, če je pomešan z drugimi snovmi, kršila načelo sorazmernosti;

               —

               razsodi, da je Komisija s tem, da je v Uredbi št. 2015/1933 z dne 27. oktobra 2015 omejila vsebnost benzo(a)pirena v nekaterih prehranskih dopolnilih na 10 mikrogramov, če se uporablja sam, ali na 50 mikrogramov, če je pomešan z drugimi snovmi, kršila načelo prepovedi diskriminacije.

         Zato, naj:

               —

               Uredbo št. 2015/1933 z dne 27. oktobra 2015 v delu, v katerem vsebuje določbe o prehranskih dopolnilih, razglasi za nično;

               —

               Komisiji naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo šest tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na to, da je Komisija pri sprejetju Uredbe Komisije (EU) št. 2015/1933 o spremembi Uredbe (ES) št. 1881/2006 glede mejnih vrednosti policikličnih aromatskih ogljikovodikov v kakavovih vlaknih, bananinem čipsu, prehranskih dopolnilih, posušenih zeliščih in posušenih začimbah (v nadaljevanju: izpodbijana uredba) kršila pravila postopka iz Uredbe Sveta (EGS) št. 315/93 z dne 8. februarja 1993 o določitvi postopkov Skupnosti za kontaminate v živilih (v nadaljevanju: okvirna uredba).

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava s strani Komisije pri sprejetju izpodbijane uredbe in kršitev člena 2 okvirne uredbe, kar naj bi utemeljevalo razglasitev ničnosti izpodbijane uredbe zaradi neobstoja pravne podlage.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na to, da je Komisija napačno uporabila pravo s tem, da se ni posvetovala z Evropsko agencijo za varnost hrane in predhodno ni opravila nobene znanstvene ocene, kar naj bi bilo v nasprotju z zahtevami iz člena 6 Uredbe št. 178/2002.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na očitno napako pri presoji, ker naj bi izpodbijana uredba implicitno temeljila na predpostavki, da naj bi potrošnik zaužil podobne količine policikličnih aromatskih ogljikovodikov (PAH) s prehranskimi dopolnili kot z živili, kar pa ni res.

               5.

               Peti tožbeni razlog se nanaša na to, da je Komisija kršila načelo sorazmernosti s tem, da je z določitvijo najvišjih vsebnosti PAH presegla to, kar je potrebno za varovanje javnega zdravja.

               6.

               Šesti tožbeni razlog se nanaša na to, da je Komisija kršila načelo prepovedi diskriminacije s tem, da v izpodbijani uredbi ni upoštevala razlike med prehranskimi dopolnili in drugimi živili pri določanju najvišjih vsebnosti PAH v skladu z vrsto zadevnega živila.


title: Zadeva C-114/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi odločbe Conseil d'Etat (Francija), oddelek za spore, z dne 10. januarja 2005 v zadevi Ministre de l'Economie, des Finances et de l'Industrie proti družbi Gillan Beach

text:
               14.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 115/14

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi odločbe Conseil d'Etat (Francija), oddelek za spore, z dne 10. januarja 2005 v zadevi Ministre de l'Economie, des Finances et de l'Industrie proti družbi Gillan Beach
   (Zadeva C-114/05)
   (2005/C 115/25)
   Jezik postopka: francoščina
   Conseil d'Etat (Francija), oddelek za spore, je s sklepom z dne 10. januarja 2005 v zadevi družbi Ministre de l'Economie, des Finances et de l'Industrie proti družbi Gillan Beach, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 8. marca 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Conseil d'Etat (Francija), oddelek za spore, predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjem vprašanju: „Ali je mogoče za storitev, ki jo organizator sejmov ali salonov opravlja za razstavljavce, uporabiti člen 9(2)(c), prva alinea, Šeste direktive 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 (1), člen 9(2)(a) te direktive ali bi jih bilo bilo mogoče vključiti v kakšno drugo kategorijo storitev, omenjeno v tem členu 9(2)?“

      (1)  Šesta direktiva Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, 13.6.1977, str. 1).


title: Zadeva C-98/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 3. marca 2014 – Berlington Hungary Tanácsadó és Szolgáltató Kft. in drugi proti Magyar Állam

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 3. marca 2014 – Berlington Hungary Tanácsadó és Szolgáltató Kft. in drugi proti Magyar Állam
   (Zadeva C-98/14)
   2014/C 142/33
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Törvényszék

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Berlington Hungary Tanácsadó és Szolgáltató Kft., Lixus Szerencsejáték Szervező Kft., Lixus Projekt Szerencsejáték Szervező Kft., Lixus Invest Szerencsejáték Szervező Kft., Megapolis Terminal Szolgáltató Kft.

      Tožena stranka: Magyar Állam (madžarska država)

      Vprašanja za predhodno odločanje

      Glede sprememb zakona o igrah na srečo, sprejetih leta 2011, s katerimi se zviša davek na igre na srečo:

               1.

               Ali je zakonodaja države članice – ki ni diskriminatorna in s katero se z enotnim aktom in brez prilagoditvenega obdobja petkratno zviša prejšnji znesek neposrednega davka, imenovanega davek na igre na srečo, ki ga je treba plačati za igralne avtomate, ki se uporabljajo v igralnih salonih, in ki poleg tega uvaja davek na igre na srečo, izražen z odstotno stopnjo, tako da se omejuje dejavnost izvajalcev iger na srečo, ki vodijo igralne salone – v skladu s členom 56 PDEU?

               2.

               Ali je člen 34 PDEU mogoče razlagati tako, da na njegovo področje uporabe sodi zakonodaja države članice, ki ni diskriminatorna in s katero se z enotnim aktom in brez prilagoditvenega obdobja petkratno zviša prejšnji znesek neposrednega davka, imenovanega davek na igre na srečo, ki ga je treba plačati za igralne avtomate, ki se uporabljajo v igralnih salonih, in ki poleg tega uvaja davek na igre na srečo, izražen z odstotno stopnjo, tako da se omejuje uvoz igralnih avtomatov v Madžarsko z ozemlja Evropske unije?

               3.

               Če je treba na prvo in/ali drugo vprašanje odgovoriti pritrdilno, ali se lahko država članica [v okviru] uporabe členov 36 PDEU, 52(1) PDEU in 61 PDEU ali glede [obstoja] nujnih razlogov sklicuje izključno na ureditev proračunskega stanja?

               4.

               Če je treba na prvo in/ali drugo vprašanje odgovoriti pritrdilno, ali je treba v zvezi z omejitvami, ki jih vzpostavijo države članice, in z dodelitvijo prilagoditvenega obdobja za davčni predpis upoštevati splošna pravna načela, navezujoč se na člen 6(3) PEU?

               5.

               Če je treba na prvo in/ali drugo vprašanje odgovoriti pritrdilno, ali je treba sodbo v zadevi Brasserie du Pêcheur (sodba z dne 5. marca 1996 v združenih zadevah C-46/93 in C-48/93) razlagati tako, da je kršitev členov 34 PDEU in/ali 56 PDEU lahko podlaga za odškodninsko odgovornost države članice, ker navedeni določbi – zaradi svojega neposrednega učinka – ustvarjata pravice za posameznike iz držav članic?

               6.

               Ali je Direktivo 98/34/ES (1) treba razlagati tako, da se za „de facto tehnični predpis“ šteje davčni predpis države članice, s katerim se naenkrat petkratno zviša znesek neposrednega davka, in sicer davka na igre na srečo, ki ga je treba plačati za igralne avtomate, ki se uporabljajo v igralnih salonih, in ki poleg tega uvaja davek, izražen z odstotno stopnjo?

               7.

               Če je treba na šesto vprašanje odgovoriti pritrdilno, ali lahko posamezniki države članice proti tej uveljavljajo kršitev členov 8(1) in/ali 9(1) Direktive 98/34 ES, ki jo stori ta država članica, in sicer kot opustitev države članice, ki je podlaga za odškodninsko odgovornost, [povedano drugače,] ali je cilj navedene direktive podeliti pravice posameznikom? Katere vidike mora nacionalno sodišče upoštevati pri presoji, ali je tožena stranka storila dovolj resno kršitev, in kateri odškodninski zahtevki lahko temeljijo na taki kršitvi?

      Glede spremembe zakona o igrah na srečo, sprejete leta 2012, s katero se prepoveduje uporaba igralnih avtomatov v igralnih salonih (in se dopušča samo v igralnicah):

               1.

               Ali je zakonodaja države članice – ki ni diskriminatorna in s katero se s takojšnjim učinkom prepove uporaba igralnih avtomatov v igralnih salonih, ne da bi se prizadetim izvajalcem iger na srečo dodelilo prehodno ali prilagoditveno obdobje in ne da bi se jim ne ponudila ustrezna odškodnina, in s katerim se hkrati v korist igralnic vzpostavi monopol nad uporabo igralnih avtomatov – v skladu s členom 56 PDEU?

               2.

               Ali je člen 34 PDEU mogoče razlagati tako, da mora biti ta določba odločilna in jo je treba uporabiti tudi v primeru, da država članica sprejme nediskriminatorno zakonodajo, ki prek organizacije iger na srečo, čeprav ne prepoveduje neposredno uvoza igralnih avtomatov z ozemlja Evropske unije, omejuje ali prepoveduje dejansko rabo in uporabo navedenih avtomatov, ne da bi pri tem prizadetim izvajalcem iger na srečo, ki izvajajo to dejavnost, dodelila prehodno ali prilagoditveno obdobje ali odškodnino?

               3.

               Če je treba na prvo in drugo vprašanje odgovoriti pritrdilno, katera merila mora upoštevati nacionalno sodišče pri presoji, ali je bila omejitev nujna, ustrezna in sorazmerna v okviru uporabe členov 36 PDEU, 52(1) PDEU in 61 PDEU oziroma ali [so obstajali] nujni razlogi?

               4.

               Če je treba na prvo in/ali drugo vprašanje odgovoriti pritrdilno, ali je treba v zvezi s prepovedmi, ki jih vzpostavijo države članice, in z dodelitvijo prilagoditvenega obdobja za davčno ureditev upoštevati splošna pravna načela, navezujoč se na člen 6(3) PEU? Ali je treba v zvezi z omejitvijo, ki se uvaja v obravnavani zadevi, upoštevati temeljne pravice – kot sta lastninska pravica in prepoved odvzema lastnine brez odškodnine – in kako, če je odgovor pritrdilen?

               5.

               Če je treba na prvo in/ali drugo vprašanje odgovoriti pritrdilno, ali je treba sodbo v zadevi Brasserie du Pêcheur (sodba z dne 5. marca 1996 v združenih zadevah C-46/93 in C-48/93) razlagati tako, da je kršitev členov 34 PDEU in/ali 56 PDEU lahko podlaga za odškodninsko odgovornost države članice, ker navedeni določbi – zaradi svojega neposrednega učinka – ustvarjata pravice za posameznike iz držav članic?

               6.

               Ali je Direktivo 98/34/ES mogoče razlagati tako, da se predpis države članice, ki s tem, da uporabo igralnih avtomatov omejuje na igralnice, njihovo uporabo prepoveduje v igralnih salonih, šteje za „druge zahteve“?

               7.

               Če je treba na šesto vprašanje odgovoriti pritrdilno, ali lahko posamezniki iz države članice proti tej uveljavljajo kršitev členov 8(1) in/ali 9(1) Direktive 98/34 ES, ki jo stori ta država članica, in sicer kot opustitev države članice, ki je podlaga za odškodninsko odgovornost? Katere vidike mora nacionalno sodišče upoštevati pri presoji, ali je tožena stranka storila dovolj resno kršitev, in kateri odškodninski zahtevki lahko temeljijo na taki kršitvi?

               8.

               Ali je načelo prava Skupnosti, v skladu s katerim so države članice dolžne posameznikom dodeliti odškodnino za škodo, nastalo zaradi kršitev prava Skupnosti, ki jih je mogoče pripisati državam članicam, treba uporabiti tudi v primeru, ko ima država članica suverenost na področju, na katero se nanaša sprejeti predpis? Ali lahko v tem primeru kot smernice služijo tudi temeljne pravice in splošna pravna načela, ki izhajajo iz skupnih ustavnih tradicij držav članic?

      (1)  Direktiva 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 20, str. 337).


title: Zadeva T-596/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. februarja 2017 – HP/Komisija in eu-LISA

text:
               10.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/50

         Sklep Splošnega sodišča z dne 14. februarja 2017 – HP/Komisija in eu-LISA
   (Zadeva T-596/16) (1)

   (2017/C 112/70)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 296 z dne 16.8.2016 (zadeva je bila sprva vložena pri Sodišču za uslužbence Evropske unije pod številko F-26/16 in nato 1. septembra 2016 prenesena na Splošno sodišče Evropske unije).


title: Zadeva C-460/09 P: Pritožba, ki sta jo 20. novembra 2009 vložili Inalca SpA – Industria Alimentari Carni in Cremonini SpA zoper sklep Sodišča prve stopnje (šesti senat) z dne 4. septembra 2009 v zadevi T-174/06, Inalca SpA proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/36

         Pritožba, ki sta jo 20. novembra 2009 vložili Inalca SpA – Industria Alimentari Carni in Cremonini SpA zoper sklep Sodišča prve stopnje (šesti senat) z dne 4. septembra 2009 v zadevi T-174/06, Inalca SpA proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-460/09 P)
   2010/C 24/65
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožnici: Inalca SpA – Industria Alimentari Carni in Cremonini SpA (zastopnika: F. Sciandone in C. D'Andria, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti

      Predloga pritožnic:

               —

               Izpodbijani sklep naj se razveljavi, obravnavana zadeva pa naj se ponovno predloži Sodišču prve stopnje, da o njej odloči po temelju ob upoštevanju usmeritev, ki jih bo podalo Sodišče;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka in stroškov postopka v zadevi T-174/06.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

                  A.

                  Razlikovanje med procesnim pogojem za začetek teka zastaranja in ugotavljanjem obstoja pogojev za odgovornost: (i) protislovnost obrazložitve in (ii) kršitev sodne prakse Skupnosti

               Obrazložitev izpodbijanega sklepa je očitno v nasprotju sama s seboj, ker se na eni strani sklicuje na ustaljeno sodno prakso Skupnosti, v skladu s katero začne zastaralni rok za vložitev tožbe na podlagi nepogodbene odgovornosti Skupnosti teči šele, ko so kumulativno izpolnjeni vsi pogoji za nastanek odškodninske obveznosti, in zlasti ko je nastala škoda, ki jo je treba povrniti, na drugi strani pa zavrača trditev pritožnic, da je škodni dogodek na podlagi spornega dopisa zagotovo nastal šele s sprejetjem odločbe Komisije z dne 3. oktobra 2006. (1)

               Poleg tega je Sodišče prve stopnje kršilo sodno prakso Skupnosti s tem, da je določilo trenutek, v katerem je začelo teči zastaranje ob upoštevanju škode, ki je nastala pritožnicam.

                  B.

                  Zastaranje tožbe v zvezi s stroški svetovanja in pravne pomoči ter stroški zaposlenih: (i) protislovnost in očitna nelogičnost obrazložitve ter (ii) kršitev sodne prakse Skupnosti

               Obrazložitev izpodbijanega sklepa je očitno v nasprotju sama s seboj, ker Sodišče prve stopnje najprej navaja splošno načelo za trajno škodo, ki ga nato ne uporabi pri ugotavljanju narave stroškov svetovanja in pravnega zastopanja ter stroškov zaposlenih (enkratnost ali ne). Obrazložitev je sporna tudi zaradi očitne nelogičnosti, saj je Sodišče prve stopnje na eni strani priznalo trajno naravo stroškov za zavarovanje plačila, medtem ko je na drugi strani izključilo trajno naravo stroškov pravne pomoči, ki so prav tako redno nastajali v teh letih, vse do konca raznih postopkov, ki so se začeli na podlagi preiskave UCLAF (enote za usklajevanje preprečevanja goljufij).
               Poleg tega je Sodišče prve stopnje odločilo v nasprotju z lastno sodno prakso, s katero je v preteklih letih priznalo, da stroški pravne pomoči niso enkratni.

                  C.

                  Nedopustnost predloga za povrnitev izgubljenega dobička: izkrivljanje trditev in kršitev člena 44(1)(c) Poslovnika Sodišča prve stopnje

               Sodišče prve stopnje je s tem, da ni upoštevalo številnih dokazov, ki so bili predloženi s tožbo, in s tem da je menilo, da predlog pritožnic za povrnitev izgubljenega dobička ni dovolj natančen, kršilo člen 44(1)(c) Poslovnika in izkrivilo trditve pritožnic.

                  D.

                  Nepremoženjska škoda: kršitev sodne prakse in očitna nelogičnost obrazložitve

               Sodišče prve stopnje je s tem, da je nepremoženjsko škodo štelo za enkratno in ne trajno, ne da bi upoštevalo vse njene posebnosti, očitno kršilo sodno prakso Skupnosti. Izpodbijani sklep je neveljaven tudi zaradi očitne nelogičnosti, saj se Sodišče prve stopnje za utemeljitev netrajnosti nepremoženjske škode opira na sodno prakso, ki se nanaša izključno na premoženjsko škodo.

                  E.

                  Nepremoženjska škoda: kršitev člena 44(1)(c) Poslovnika Sodišča prve stopnje, kršitev sodne prakse s področja nepremoženjske škode in očitna nelogičnost obrazložitve

               Sodišče prve stopnje je s tem, da je predlog za povrnitev nepremoženjske škode štelo za nedopusten zaradi nezadostne natančnosti, kršilo člen 44(1)(c), saj pritožnici nista samo zatrjevali nastanka neke nedoločene nematerialne škode, temveč sta predložili številne dokaze, ki pa sploh niso bili upoštevani.
               Poleg tega je Sodišče prve stopnje kršilo upoštevno sodno prakso v zvezi s povrnitvijo nepremoženjske škode, ki pri določanju višine škode uporablja merila, za katera je značilno, da jih je težko izmeriti ali dokazati.
               Sodišče prve stopnje je še napačno uporabilo pravo z navajanjem očitno nelogičnih razlogov, ker se za utemeljitev nezadostne natančnosti predloga za povrnitev nepremoženjske škode opira na sodno prakso, ki se nanaša izključno na premoženjsko škodo.

                  F.

                  Napačna uporaba prava v zvezi z vzročno zvezo

               Sodišče prve stopnje je napačno uporabilo pravo s tem da je sklepalo, da ni neposredne vzročne zveze med dopisom italijanskim organom z dne 6. julija 1998, ki je bil podlaga za dopisa o povračilu italijanskih organov pritožnicama, in škodo, ki je nastala pritožnicama, oziroma plačilom zavarovanja, ki je bilo sklenjeno za zadržanje neposrednega povračila spornih zneskov.

                  G.

                  Kršitev načela razumnega trajanja postopka: (i) razveljavitev izpodbijanega sklepa in (ii) naknadna ugotovitev pomanjkljivosti za namene odškodninske tožbe

               Sodišče prve stopnje je kršilo skupnostno načelo razumnega trajanja postopka, ki je priznano tudi s členom 6(1) Evropske konvencije o človekovih pravicah in temeljnih svoboščinah in s členom 47 Listine unije o temeljnih pravicah.

      (1)  2006/678/ES: Odločba Komisije z dne 3. oktobra 2006 o finančnih posledicah v okviru obračuna izdatkov, financiranih iz Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada, v določenih primerih nepravilnosti s strani gospodarskih subjektov (UL L 278, str. 24).


title: Zadeva T-473/09: Tožba, vložena 26. novembra 2009 – Matkompaniet proti UUNT – DF World of Spices (KATOZ)

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/64

         Tožba, vložena 26. novembra 2009 – Matkompaniet proti UUNT – DF World of Spices (KATOZ)
   (Zadeva T-473/09)
   2010/C 24/113
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Matkompaniet AB (Borås, Švedska) (zastopnik: J. Gulliksson, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: DF World of Spices GmbH (Dissen, Nemčija)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 9. septembra 2009 v zadevi R 1023/2008-2 naj se razveljavi;

               —

               Toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred njim.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „KATOZ“, za proizvode iz razredov 29 in 30

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nemška registracija figurativne znamke „KATTUS“ registrirana za proizvode iz razredov 29 in 30

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: Razveljavitev odločbe oddelka za ugovore

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredba Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno menil, da obstaja verjetnost zmede med zadevnima znamkama.


title: Zadeva T-28/13: Tožba, vložena 23. januarja 2013 – ECC Couture proti UUNT – Ball Wholesale (Culture)

text:
               16.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/26

         Tožba, vložena 23. januarja 2013 – ECC Couture proti UUNT – Ball Wholesale (Culture)
   (Zadeva T-28/13)
   2013/C 79/45
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nizozemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: ECC Couture BV (Oldenzaal, Nizozemska) (zastopnika: M. A. S. M. van Leent in I. de Jonge, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Ball Wholesale ApS (Billund, Danska)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 22. oktobra 2012 v zadevi R 290/2012-1 razveljavi v delu, v katerem je odločeno, da s predlogi ni uspela in da se ji naloži plačilo stroškov;

               —

               ugotovi, da registracija znamke Skupnosti št. 993 511 figurativne znamke „Culture“ zajema vse proizvode in storitve, ki so bili predmet pritožbenega postopka;

               —

               v skladu s členom 87(2) Poslovnika UUNT naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Mednarodna registracija, ki označuje Evropsko unijo, figurativne znamke „Culture“ za proizvode iz razredov 14, 18 in 25 – prijava znamke Skupnosti št. 993 511

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Ball Wholesale ApS

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: nacionalna figurativna znamka „CULTURE“ za proizvode iz razredov 14, 25 in 26

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev vloge

      Odločba odbora za pritožbe: delna ugoditev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 8(1)(b) in 8(2)(c) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva C-62/09: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. aprila 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) – (Združeno kraljestvo) – The Queen, na predlog: Association of the British Pharmaceutical Industry proti Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency (Direktiva 2001/83/ES — Člen 94 — Finančne spodbude zdravstvenim ordinacijam, ki pacientom predpišejo nekatera zdravila — Javni zdravstveni organi — Zdravniki — Svoboščina predpisovanja)

text:
               19.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/11

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. aprila 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) – (Združeno kraljestvo) – The Queen, na predlog: Association of the British Pharmaceutical Industry proti Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency
      (Zadeva C-62/09) (1)

      (Direktiva 2001/83/ES - Člen 94 - Finančne spodbude zdravstvenim ordinacijam, ki pacientom predpišejo nekatera zdravila - Javni zdravstveni organi - Zdravniki - Svoboščina predpisovanja)
      (2010/C 161/14)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: The Queen, na predlog: Association of the British Pharmaceutical Industry

         Tožena stranka: Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency

         Ob udeležbi: NHS Confederation (Employers) Company Ltd

         Predmet

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe – High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Razlaga člena 94(1) Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 13, zvezek 27, str. 69) – Javni subjekt, ki je vključen v nacionalno zdravstveno službo in njegovo izvajanje programa finančnih spodbud zdravstvenim ordinacijam, ki pacientom predpišejo nekatera zdravila

         Izrek

      Člen 94(1) Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/27/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje shemam finančnih spodbud, kot so te iz zadeve v glavni stvari, ki so jih uvedli nacionalni organi, ki skrbijo za javno zdravje, da bi zmanjšali svoje izdatke na tem področju in da bi zdravniki pri zdravljenju nekaterih bolezni dajali prednost predpisovanju poimensko določenih zdravil, ki vsebujejo drugačno učinkovino kot zdravilo, ki je bilo predpisano prej ali ki bi lahko bilo predpisano, če taka shema spodbud ne bi obstajala.

         (1)  UL C 90, 18.4.2009.


title: Zadeva F-95/09: Tožba, vložena 13. novembra 2009 – Skareby proti Komisiji

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/81

         Tožba, vložena 13. novembra 2009 – Skareby proti Komisiji
   (Zadeva F-95/09)
   2010/C 24/155
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Carina Skareby (Leuven, Belgija) (zastopnika: S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predmet in opis spora

   Tožba zoper sklep Komisije o zavrnitvi zahteve tožeče stranke po uvedbi upravne preiskave, da bi se ugotovilo psihično nadlegovanje, ki ga je po svojem zatrjevanju utrpela.

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču za uslužbence predlaga, naj:

               —

               razglasi tožbo za dopustno;

               —

               razglasi sklep Komisije z dne 4. marca 2009 in če je to potrebno, odločbo o zavrnitvi ugovora, za nična;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.


               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/37

         (2006/C 74/71)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 60, 11.3.2006

   Prejšnje objave

      UL C 48, 25.2.2006

      UL C 36, 11.2.2006

      UL C 22, 28.1.2006

      UL C 10, 14.1.2006

      UL C 330, 24.12.2005

      UL C 315, 10.12.2005

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Zadeva T-358/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2016 – Arrom Conseil/EUIPO – Puig France (Roméo has a Gun by Romano Ricci) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije Roméo has a Gun by Romano Ricci — Prejšnji besedni znamki Evropske unije NINA RICCI in RICCI — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Nepošteno izkoriščanje razlikovalnega učinka ali ugleda prejšnjih znamk — Škodovanje ugledu — Člen 8(5) Uredbe št. 207/)

text:
               24.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/36

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2016 – Arrom Conseil/EUIPO – Puig France (Roméo has a Gun by Romano Ricci)
   (Zadeva T-358/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije Roméo has a Gun by Romano Ricci - Prejšnji besedni znamki Evropske unije NINA RICCI in RICCI - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Nepošteno izkoriščanje razlikovalnega učinka ali ugleda prejšnjih znamk - Škodovanje ugledu - Člen 8(5) Uredbe št. 207/))
   (2016/C 392/45)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Arrom Conseil (Pariz, Francija) (zastopnika: C. Herissay Ducamp in J. Blanchard, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: H. Kunz, agent)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Puig France SAS (Pariz, Francija) (zastopnik: E. Armijo Chávarri, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe EUIPO z dne 26. marca 2015 (zadeva R 1020/2014-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Puig France in Arrom Conseil.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Arrom Conseil nosi svoje stroške in stroške, ki sta jih priglasila Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in družba Puig France SAS.

      (1)  UL C 294, 7.9.2015.


title: Zadeva C-161/11: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 22. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Trani – Italija) – Vino Cosimo Damiano proti Poste Italiane SpA (Členi 92(1), 103(1) in 104(3) Poslovnika — Socialna politika — Pogodbe o zaposlitvi za določen čas — Javni sektor — Prva ali edina pogodba — Izjema od obveznosti navedbe objektivnih razlogov — Načelo prepovedi diskriminacije — Neobstoj zveze s pravom Unije — Očitna nepristojnost Sodišča)

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/18

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 22. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Trani – Italija) – Vino Cosimo Damiano proti Poste Italiane SpA
   (Zadeva C-161/11) (1)

   (Členi 92(1), 103(1) in 104(3) Poslovnika - Socialna politika - Pogodbe o zaposlitvi za določen čas - Javni sektor - Prva ali edina pogodba - Izjema od obveznosti navedbe objektivnih razlogov - Načelo prepovedi diskriminacije - Neobstoj zveze s pravom Unije - Očitna nepristojnost Sodišča)
   2011/C 269/31
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Trani

      Stranki

      Tožeča stranka: Vino Cosimo Damiano

      Tožena stranka: Poste Italiane SpA

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale di Trani – Razlaga splošnih načel Unije o enakosti in prepovedi diskriminacije ter členov 20 in 21 Listine o temeljnih pravicah – Področje uporabe navedenih načel – Združljivost nacionalne ureditve, ki v notranjem pravnem redu dovoljuje določbo o tem, da se ne navede razlog za zaposlitev delavcev pri družbi SpA Poste Italiane za določen čas

      Izrek

   Sodišče Evropske unije je očitno nepristojno, da odgovori na prvo vprašanje, ki ga je z odločbo z dne 7. februarja 2011 predložilo Tribunale di Trani (Italija).

      (1)  UL C 173, 11.6.2011.


               13.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 400/16

         Tožba Nadzornega organa Efte proti Kraljevini Norveški, vložena 23. septembra 2014
   (Zadeva E-19/14)
   2014/C 400/07
   Nadzorni organ Efte, ki ga zastopajo Xavier Lewis, Markus Schneider in Gjermund Mathisen, zastopniki za Nadzorni organ Efte, Rue Belliard 35, 1040 Bruselj, Belgija, je 23. septembra 2014 na Sodišču Efte vložil tožbo proti Kraljevini Norveški.
   Nadzorni organ Efte Sodišču Efte predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Kraljevina Norveška ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 33 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča, saj do izteka roka, ki ga je Nadzorni organ Efte v skladu s členom 31(2) navedenega sporazuma določil v obrazloženem mnenju, naslovljenem na Kraljevino Norveško, ni sprejela ukrepov, potrebnih za izvršitev sodbe Sodišča z dne 16. julija 2012 v zadevi E-9/11, Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški, Poročilo Sodišča Efte za leto 2012, str. 442;

               2.

               Kraljevini Norveški naloži plačilo stroškov postopka.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               v tožbi je navedeno, da Norveška najpozneje do 26. avgusta 2013 ni sprejela ukrepov, potrebnih za uskladitev z obrazloženim mnenjem Nadzornega organa Efte z dne 26. junija 2013 v zvezi z neizpolnitvijo obveznosti Norveške iz člena 33 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča (v nadaljnjem besedilu: Sporazum o nadzornem organu in sodišču) glede sprejetja ukrepov, potrebnih za izvršitev sodbe Sodišča z dne 16. julija 2012 v zadevi E-9/11, Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški, Poročilo Sodišča Efte za leto 2012, str. 442,

               —

               Nadzorni organ Efte trdi, da Norveška zato, ker do izteka roka, določenega v obrazloženem mnenju, ni sprejela ukrepov, potrebnih za izvršitev sodbe v zadevi E-9/11, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 33 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču, kot jih je Sodišče razložilo v sodbi v zadevi E-18/10, Poročilo Sodišča Efte za leto 2011, str. 202, točki 29 in 30.


title: Zadeva C-485/08 P: Pritožba, ki jo je vložila Claudia Gualtieri 11. novembra 2008 zoper sodbo, razglašeno 10. septembra 2008 v zadevi Gualtieri proti Komisiji, T-284/06

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/15

         Pritožba, ki jo je vložila Claudia Gualtieri 11. novembra 2008 zoper sodbo, razglašeno 10. septembra 2008 v zadevi Gualtieri proti Komisiji, T-284/06
   (Zadeva C-485/08 P)
   (2009/C 32/25)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Pritožnica: Claudia Gualtieri (zastopnika: P. Gualtieri in M. Gualtieri, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnice:

               —

               zavrne naj se vsakršna drugačna zahteva, ugovor in sklepanje,

               —

               izdajo naj se najbolj primerne ugotovitvene odločbe,

               —

               sprejmejo naj se predstavljeni razlogi v zvezi z obravnavanimi različnimi vprašanji in z njimi povezanimi posameznimi končnimi predlogi, na katere se v celoti sklicuje,

               —

               navedejo naj se pravna načela, da je razmerje med napotenimi nacionalnimi strokovnjaki in Komisijo Evropskih skupnosti zaposlitveno razmerje, ki je primerljivo tistemu začasnih uslužbencev ter da imajo nadomestila, ki so izplačana napotenim nacionalnim strokovnjakom naravo plačila;

               —

               ugotovi naj se, da morajo biti v skladu s pravom Skupnosti v primeru istovrstno opravljenega dela izplačana istovrstna plačila in da morebitno različno izplačilo porečenim v primerjavi s samskimi ali tistimi, ki dejansko živijo v zunajzakonski skupnosti, predstavlja diskriminacijo v škodo članov družine, ki temelji na zakoniti zakonski zvezi;

               —

               podrejeno, ugotovi naj se, da se nadomestila iz člena 17 Odločbe o napotenih nacionalnih strokovnjakih dolgujejo pritožnici v celoti od datuma dejanske razveze ali od notifikacije le te sodišču v Bruslju v zvezi s Konvencijo o razvezah;

               —

               posledično naj se izpodbijana sodba, ki jo je Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti izdalo dne 10. septembra 2008 in ki je bila objavljena naslednjega dne, v celoti ali delno razglasi za nično ter naj se v celoti ali delno ugodi zahtevkom in predlogom, ki so bili predstavljeni na prvi stopnji in v pritožbi, oziroma razglasi naj se, da Sodišče prve stopnje o sporu ponovno odloči in da zadevo ponovno vsebinsko preuči;

               —

               stroške obeh stopenj sojenja naj se v celoti naloži v plačilo Komisiji Evropskih skupnosti in podrejeno tiste iz sojenja na prvi stopnji.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Iz skupka določb, ki urejajo pravni položaj napotenih nacionalnih strokovnjakov uvodoma nedvoumno in jasno izhaja, da povezanost z matično upravo miruje v celotnem obdobju napotitve in da je v tem obdobju nacionalni strokovnjak v celoti vključen v organizacijsko strukturo Komisije, za katero v izključno korist je dolžan opravljati storitve, z jasno posledico, da je njegov pravni položaj (oziroma: subjektiviteta) enak uslužbencem (vsaj začasnim uslužbencem), ki pa so glede delavnih pogojev in z vidika plačila primerljivi s funkcionarji.
   Zaradi navedenega razloga in kot to določa člen 141(2) ES (ki pod pojmom plačila vključuje tudi kakršne koli druge prejemke v denarju ali naravi, ki jih delavec iz naslova zaposlitve neposredno ali posredno prejme od svojega delodajalca), določba ki je nadrejena členu 17 Odločbe o napotenih nacionalnih strokovnjakih in kadrovskim predpisom za funkcionarje in druge uslužbence Evropske unije (člen 62(3): „plačilo vključuje osnovno plačo, družinske dodatke in druga nadomestila“), imajo nadomestila napotenim nacionalnim strokovnjakom naravo plačila kot tista primerljiva, ki pripadajo funkcionarjem in uslužbencem.
   Zato je treba zagovarjati obstoj splošnega načela prava Skupnosti, da v primeru istovrstno opravljenega dela morajo biti plačila istovrstna, kot to izhaja iz določb členov 14c in naslednjih, Direktive 2000/43/ES (1) z dne 29. junija 2000, Direktive 2000/78/ES (2) z dne 27. novembra 2000, v členih 3(2), 136, 137(i) in 141(1) ES.
   Nasprotno, obrazložitev, ki ji je sledilo Sodišče prve stopnje, ima za posledico, da delavca, ki opravljata istovrstno delo, prejmeta različno plačilo, če zakonec enega izmed njiju po aktu o napotitvi že prebiva v Bruslju in povzroči grobo diskriminacijo v škodo članov družine, ki temelji na zakoniti zakonski zvezi, kljub veliki zaščiti, ki ga ima navedeni institut v notranjih in mednarodnih zakonodajah in splošni usmerjenosti k izenačitvi zunajzakonske skupnosti s slednjim, tako v zakonodajah različnih držav članic, kot v samih Kadrovskih predpisih za uslužbence (člen 1(l) in člen 1(2)(c) priloge VII) ter v sodni praksi Evropskega sodišča za človekove pravice.
   Poleg tega, bi se moralo celotno plačilo nadomestila izvršiti vsaj od prenehanja zunajzakonske skupnosti, ker v ureditvi ni nobene sledi o obveznosti sklicevanja na trenutek začetka razmerja, brez upoštevanja njegovih sprememb med samim trajanjem.
   Glede ugovora nezakonitosti člena 20 Odločbe o napotenih nacionalnih strokovnjakih v zvezi z členom 241 ES, je pritožnica poudarjala, da so bili pravi in dejanski razlogi v utemeljitev njenih zahtev podrobno postavljeni, tako da se jih je dalo takoj razumeti in da jim zato nasprotna stran ni ugovarjala, ker je bilo jasno, da je bilo sklicevanje na člen 241 usmerjeno k temu, da se doseže izrek v zvezi z zastavljenimi vprašanji, tudi v primeru odločitve v škodo, zaradi prekluzivnosti pritožbe.
   Pritožnica se tudi ni sklicevala na razlog kršitve načela varstva zaupanja v pravo in je predlagala spremembo odločitve glede stroškov postopka, ki bi ji morali biti v skladu s členoma 87 in 88 Poslovnika Sodišča prve stopnje v celoti povrnjeni. Nazadnje je opozorila, da je Sodišče prve stopnje s tem, da je tožbo vsebinsko obravnavalo in odločilo o sporu, nedvomno priznalo njeno dopustnost, kateri sedaj ni mogoče oporekati.
   Nazadnje se tako predlaga, da Sodišče, glede na navedena pravna načela, da je razmerje med napotenimi nacionalnimi strokovnjaki in Komisijo zaposlitveno razmerje, ki je primerljivo tistemu začasnih uslužbencev ter da imajo nadomestila, ki so izplačana napotenim nacionalnim strokovnjakom naravo plačila, odloči, da morajo biti v skladu s pravom Skupnosti v primeru istovrstno opravljenega dela izplačana istovrstna plačila in da morebitno različno izplačilo poročenim v primerjavi s samskimi ali tistimi, ki dejansko v živijo v zunajzakonski skupnosti, pomeni diskriminacijo v škodo članov družine, ki temelji na zakoniti zakonski zvezi, oziroma podrejeno, da se nadomestila iz člena 17 Odločbe o napotenih nacionalnih strokovnjakih dolgujejo pritožnici v celoti, od datuma dejanske ločitve ali od notifikacije le te sodišču v Bruslju v zvezi s Konvencijo o razvezah.

      (1)  Direktiva Sveta 2000/43/ES z dne 29. junija 2000 o izvajanju načela enakega obravnavanja oseb ne glede na raso ali narodnost; UL L 180, 19.7.2000, str. 22.

      (2)  Direktiva Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu; UL L 303, 2.12.2000, str. 16.


title: Zadeva C-76/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský súd v Prešove (Slovaška republika) 9. februarja 2010 – POHOTOVOSŤ s.r.o. proti Iveti Korčkovski

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský súd v Prešove (Slovaška republika) 9. februarja 2010 – POHOTOVOSŤ s.r.o. proti Iveti Korčkovski
   (Zadeva C-76/10)
   2010/C 134/25
   Jezik postopka: slovaščina

      Predložitveno sodišče

   Krajský súd v Prešove

      Stranki

      Tožeča stranka: POHOTOVOSŤ s.r.o.

      Tožena stranka: Iveta Korčkovská

      Vprašanja za predhodno odločanje

   1.   Prvo vprašanje za predhodno odločanje

               (a)

               Ali je podatek o skupnih stroških za potrošnika, izražen v odstotnih točkah (efektivna obrestna mera, EOM), tako pomemben, da je mogoče, kadar v pogodbi ni naveden, šteti, da stroški potrošniškega kredita niso opredeljeni pregledno, dovolj jasno in razumljivo?

               (b)

               Ali je zakonodajni okvir za varstvo potrošnikov, ki ga zagotavlja Direktiva Sveta 93/13/EGS (1) z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah, tak, da se lahko tudi za strošek šteje, da je nedovoljen pogoj v pogodbi o potrošniškem kreditu, ker ni dovolj pregleden in razumljiv, če v pogodbi podatek o skupnih stroških potrošniškega kredita ni naveden v odstotnih točkah in so stroški (kredita) izraženi samo z zneskom, ki ga sestavlja več dodatnih stroškov, deloma navedenih v pogodbi in deloma v splošnih pogodbenih pogojih?

         2.   Drugo vprašanje za predhodno odločanje

               (a)

               Ali je treba Direktivo Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah razlagati tako, da mora nacionalno sodišče, ki odloča o predlogu za izvršbo na podlagi pravnomočne arbitražne odločbe, izdane v odsotnosti potrošnika, kadar ima vse potrebne informacije o dejanskem in pravnem stanju, po uradni dolžnosti preizkusiti, ali je kazen, določena v kreditni pogodbi, ki sta jo sklenila dajalec kredita in potrošnik, nesorazmerna, če je mogoče na podlagi nacionalnih postopkovnih določb tak preizkus opraviti v okviru podobnih postopkov, urejenih v nacionalnem pravu?

               (b)

               Ali mora nacionalno sodišče, če ugotovi, da je kazen zaradi neizpolnitve obveznosti potrošnika nesorazmerna, sprejeti vse ukrepe, ki so lahko v skladu z nacionalnim pravom posledica te okoliščine, zato da zagotovi, da določba o kazni za potrošnika ni zavezujoča?

               (c)

               Ali je mogoče šteti, da kazen, določena v višini 0,25 % od dolgovanega zneska kredita dnevno, to je 91,25 % na letni ravni, ni poštena, ker je nesorazmerna?

         3.   Tretje vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je zakonodajni okvir za varstvo potrošnikov na področju uporabe določb Unije (Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993, Direktiva 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS) za potrošniške kreditne pogodbe tak, da – če v pogodbi niso spoštovana pravila, določena za varstvo potrošnikov na področju potrošniških kreditov, in če je bil na podlagi take pogodbe vložen predlog za izvršbo odločitve, sprejete z arbitražno odločbo – sodišče lahko prekine izvršbo ali odredi, naj se opravi samo do zneska, ki ustreza neodplačanemu delu odobrenega kredita, če v skladu z nacionalnimi določbami lahko opravi tak preizkus arbitražne odločbe in ima vse potrebne informacije o dejanskem in pravnem stanju?

      (1)  UL L 95, str. 29.


title: Zadeva C-582/15: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 25. januarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Amsterdam – Nizozemska) – kazenski postopek zoper Gerrita van Vemdeja (Predhodno odločanje — Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah — Vzajemno priznavanje sodb — Okvirni sklep 2008/909/PNZ — Področje uporabe — Člen 28 — Prehodna določba — Pojem „izrek pravnomočne sodbe“)

text:
               13.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/4

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 25. januarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Amsterdam – Nizozemska) – kazenski postopek zoper Gerrita van Vemdeja
   (Zadeva C-582/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Vzajemno priznavanje sodb - Okvirni sklep 2008/909/PNZ - Področje uporabe - Člen 28 - Prehodna določba - Pojem „izrek pravnomočne sodbe“))
   (2017/C 078/04)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Amsterdam

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Gerrit van Vemde

      ob udeležbi: Openbaar Ministerie

      Izrek

   Člen 28(2), prvi stavek, Okvirnega sklepa Sveta 2008/909/PNZ z dne 27. novembra 2008 o uporabi načela vzajemnega priznavanja sodb v kazenskih zadevah, s katerimi so izrečene zaporne kazni ali ukrepi, ki vključujejo odvzem prostosti, za namen njihovega izvrševanja v Evropski uniji, je treba razlagati tako, da se nanaša samo na sodbe, ki so postale pravnomočne pred datumom, ki ga je določila zadevna država članica.

      (1)  UL C 27, 25.1.2016.


title: Zadeva T-180/08 P: Pritožba, ki jo je 15. maja 2008 vložil Giuseppe Tiralongo zoper sklep Sodišča za uslužbence z dne 6. marca 2008 v zadevi Tiralongo proti Komisiji, F-55/07

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/45

         Pritožba, ki jo je 15. maja 2008 vložil Giuseppe Tiralongo zoper sklep Sodišča za uslužbence z dne 6. marca 2008 v zadevi Tiralongo proti Komisiji, F-55/07
   (Zadeva T-180/08 P)
   (2008/C 171/86)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Pritožnik: Giuseppe Tiralongo (Ladispoli, Italija) (zastopniki: F. Sciaudone, odvetnik, R. Sciaudone, odvetnik, S. Frazzani, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnika:

               —

               izpodbijani sklep z dne 6. marca 2008 v zadevi F-55/07 naj se razveljavi in zadeva vrne Sodišču za uslužbence, da jo ob upoštevanju navedb Sodišča prve stopnje obravnava po vsebini;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka v zadevi F-55/07.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnik v utemeljitev svojih predlogov navaja:

               —

               napačno uporabo sodne prakse na področju samostojnosti pravnih sredstev. Sodišče za uslužbence je ravnalo nepravilno, ko je v zadevi, v kateri je škoda nastala zaradi nezakonitega ravnanja uporabilo pravna načela, ki se nanašajo na povračilo škode, nastale zaradi nezakonitosti aktov.

               —

               pomanjkljivo obrazložitev izpodbijanega sklepa v delu, v katerem izrecno zatrjuje, da se tri vrste nezakonitosti, ki jih pritožnik očita Komisiji v zvezi z njenim ravnanjem, dejansko nanašajo na nezakonitost določenih aktov;

               —

               napačno razlago sodne prakse na področju samostojnosti pravnih sredstev. Sodišče za uslužbence je zlasti napačno menilo, da načelo samostojnosti pravnih sredstev v obravnavani zadevi ne more veljati.

               —

               pomanjkljivo obrazložitev v zvezi z odškodninskim zahtevkom za nepremoženjsko škodo. V nasprotju s številnimi trditvami, ki jih je obširno navedel pritožnik za utemeljitev vzročne zveze med nepremoženjsko škodo in ravnanjem Komisije, v sklepu z ničemer niso obrazloženi razlogi za zavrnitev teh trditev.


title: Zadeva T-598/14: Tožba, vložena 11. avgusta 2014 – Almashreq Investment Fund proti Svetu

text:
               13.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 361/19

         Tožba, vložena 11. avgusta 2014 – Almashreq Investment Fund proti Svetu
   (Zadeva T-598/14)
   2014/C 361/27
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Almashreq Investment Fund (Damask, Sirija) (zastopnika: E. Ruchat in C. Cornet d’Elzius, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbo tožeče stranke razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               posledično Evropski uniji naloži povrnitev celotne škode, ki je nastala tožeči stranki, v višini 10  000 EUR;

               —

               Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja tri razloge, ki so v bistvu enaki ali podobni tistim, ki so bili navedeni v zadevi T-592/14, Makhlouf proti Svetu.


title: Zadeva C-293/14: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 23. decembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Gebhart Hiebler/Walter Schlagbauer (Predhodno odločanje — Direktiva 2006/123/ES — Stvarno področje uporabe — Dejavnosti, ki so povezane z izvajanjem javne oblasti — Dimnikarska obrt — Naloge v okviru požarne inšpekcije — Ozemeljska omejitev obrtnega dovoljenja — Storitev splošnega gospodarskega pomena — Nujnost — Sorazmernost)

text:
               22.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 68/8

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 23. decembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Gebhart Hiebler/Walter Schlagbauer
   (Zadeva C-293/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 2006/123/ES - Stvarno področje uporabe - Dejavnosti, ki so povezane z izvajanjem javne oblasti - Dimnikarska obrt - Naloge v okviru požarne inšpekcije - Ozemeljska omejitev obrtnega dovoljenja - Storitev splošnega gospodarskega pomena - Nujnost - Sorazmernost))
   (2016/C 068/10)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Gebhart Hiebler

      Tožena stranka: Walter Schlagbauer

      Izrek

               1.

               Direktivo 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu je treba razlagati tako, da zajema opravljanje obrtne dejavnosti, kot je dimnikarstvo iz postopka v glavni stvari, v celoti, čeprav ta obrt ne obsega zgolj opravljanja zasebnih gospodarskih dejavnosti ampak tudi naloge v okviru požarne inšpekcije.

               2.

               Člena 10(4) in 15(1), (2)(a) in (3) Direktive 2006/123 je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki dovoljenje za opravljanje obrti dimnikarja v celoti omejuje na določeno geografsko območje, če ta ureditev cilja varovanja javnega zdravja ne uresničuje dosledno in sistematično, kar preveri predložitveno sodišče.
               Člen 15(4) Direktive 2006/123 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje taki ureditvi, če je treba naloge v okviru požarne inšpekcije opredeliti za naloge, povezane s storitvijo splošnega gospodarskega pomena, če je predpisana ozemeljska omejitev nujna za in sorazmerna glede na opravljanje teh nalog pod ekonomsko sprejemljivimi pogoji. Tako preverjanje mora opraviti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 303, 8.9.2014.


title: Zadeva T-132/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. septembra 2014 – Scooters India proti UUNT – Brandconcern (LAMBRETTA) (Znamka Skupnosti – Postopek za razveljavitev – Besedna znamka Skupnosti LAMBRETTA – Resna in dejanska uporaba znamke – Člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               10.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 395/36

      Sodba Splošnega sodišča z dne 30. septembra 2014 – Scooters India proti UUNT – Brandconcern (LAMBRETTA)
      (Zadeva T-132/12) (1)

      ((Znamka Skupnosti - Postopek za razveljavitev - Besedna znamka Skupnosti LAMBRETTA - Resna in dejanska uporaba znamke - Člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009))
      (2014/C 395/42)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Scooters India Ltd (Lucknow, Indija) (zastopnik: B. Brandreth, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Brandconcern BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnika: G. Casucci in N. Ferretti, odvetnika)

         Predmet

      Tožba zaradi razveljavitve odločbe prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 12. januarja 2012 (zadeva R 2308/2010-1) v zvezi s postopkom razveljavitve med družbama Brandconcern BV in Scooters India Ltd.

         Izrek

                  1.

                  Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 12. januarja 2012 (zadeva R 2308/2010-1) se razveljavi.

                  2.

                  UUNT nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila družba Scooters India Ltd, vključno s tistimi, ki jih je priglasila v zvezi s postopkom pred odborom za pritožbe.

                  3.

                  Družba Brandconcern BV nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 165, 9.6.2012.


title: Zadeva C-217/07: Sklep predsednika Sodišča z dne 20. julija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/35

         Sklep predsednika Sodišča z dne 20. julija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-217/07) (1)

   (2007/C 297/72)

      Jezik postopka: nizozemščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 155, 7.7.2007.


title: Zadeva C-339/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Consiglio di Stato (šesti oddelek) (Italija) z dne 24. februarja 2004 v zadevi Nuova Società di telecomunicazioni SpA proti Ministero delle comunicazioni

text:
               9.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/6

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Consiglio di Stato (šesti oddelek) (Italija) z dne 24. februarja 2004 v zadevi Nuova Società di telecomunicazioni SpA proti Ministero delle comunicazioni
   (Zadeva C-339/04)
   (2004/C 251/11)
   Consiglio di Stato (šesti oddelek), v funkciji sodnega organa, je s sklepom z dne 24. februarja 2004 v zadevi Nuova Società di telecomunicazioni SpA proti Ministero delle comunicazioni, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 9. avgusta 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Consiglio di Stato (šesti oddelek) predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               a)

               Ali je nacionalna ureditev – s katero je bilo družbam, ki opravljajo javne službe in so v preteklosti izgradile za svoje lastne potrebe in na podlagi odplačnih koncesij telekomunikacijska omrežja, naložena ustanovitev ločenih družb za opravljanje kakršnihkoli dejavnosti v sektorju telekomunikacij – in ki določa, da mora ločena družba, čeprav ima dovoljenje za opravljanje javne službe, plačati, četudi samo začasno, dodatno dajatev za dodelitev telekomunikacijskega omrežja materinski družbi, združljiva s temeljnimi načeli direktive 97/13/ES (1) ?

               b)

               Ali je nacionalna določba, ki (začasno) odmerja drugo, dodatno dajatev, dolgovano iz naslova dejavnosti opravljenih v korist materinske družbe, na podlagi zneskov, ki jih je v preteklosti plačala materinska družba po prej veljavni ekskluzivni ureditvi, ki je razlikovala med koncesijami za telekomunikacijske sisteme za javno uporabo ter koncesijami za sisteme namenjene zasebni rabi, združljiva s pravom Skupnosti in razlago, ki jo je sprejel peti senat Sodišča v svoji sodbi z dne 18. septembra 2003?

      (1)  Direktiva 97/13/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. aprila 1997 o skupni okvirni ureditvi za splošna in individualna dovoljenja v sektorju telekomunikacijskih storitev (UL L 177, 7.5.1997, str. 15-27).


title: Zadeva T-29/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. oktobra 2014  – Technische Universität Dresden/Komisija (Arbitražna klavzula — Program ukrepov Skupnosti na področju javnega zdravja — Pogodba o financiranju projekta — Ničnostna tožba — Opomin — Pogodbena narava spora — Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva — Nedopustnost — Sprememba opredelitve tožbe — Upravičeni stroški)

text:
               8.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 439/26

         Sodba Splošnega sodišča z dne 24. oktobra 2014 – Technische Universität Dresden/Komisija
   (Zadeva T-29/11) (1)

   ((Arbitražna klavzula - Program ukrepov Skupnosti na področju javnega zdravja - Pogodba o financiranju projekta - Ničnostna tožba - Opomin - Pogodbena narava spora - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Nedopustnost - Sprememba opredelitve tožbe - Upravičeni stroški))
   (2014/C 439/35)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Technische Universität Dresden (Dresden, Nemčija) (zastopnik: G. Brüggen, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: W. Bogensberger in D. Calciu, nato W. Bogensberger in F. Moro, zastopniki, skupaj z R. Van der Houtom in A. Köhlerjem, odvetnikoma)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti opomina št. 3241011712, ki ga je Komisija izdala 4. novembra 2010, za povračilo zneska 55  377,62 EUR, ki je bil tožeči stranki izplačan v okviru finančne pomoči v podporo projektu, ki se je izvajal na podlagi Programa ukrepov Skupnosti na področju javnega zdravja (2003 2008).

      Izrek

               1.

               Stroški zaposlenih za H. v višini 56,76 EUR, stroški prevoza v višini 1  354,08 EUR in stroški opravljenih storitev v višini 351,82 EUR, ki so Technische Universität Dresden nastali v okviru izvrševanja pogodbe z referenčno oznako 2003114 (SI2.377438), ki se nanaša na financiranje projekta „Collection of European Data on Lifestyle Health Determinants – Coordinating Party (LiS)“, ki se je izvajal na podlagi Programa ukrepov Skupnosti na področju javnega zdravja (2003-2008), so upravičeni, zato je terjatev Evropske komisije, ki se nanaša na te zneske in je navedena v opominu št. 3241011712 z dne 4. novembra 2010, neutemeljena.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Technische Universität Dresden se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 80, 12.3.2011.


title: Zadeva T-378/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. marca 2015 – Apple and Pear Australia in Star Fruits Diffusion/UUNT – Carolus C. (English pink) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti English pink — Prejšnja besedna znamka Skupnosti PINK LADY in prejšnji figurativni znamki Skupnosti Pink Lady — Obveznost obrazložitve — Dolžnost skrbnega ravnanja — Odločba sodišča za znamke Skupnosti — Neobstoj pravnomočnosti)

text:
               11.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 25. marca 2015 – Apple and Pear Australia in Star Fruits Diffusion/UUNT – Carolus C. (English pink)
   (Zadeva T-378/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti English pink - Prejšnja besedna znamka Skupnosti PINK LADY in prejšnji figurativni znamki Skupnosti Pink Lady - Obveznost obrazložitve - Dolžnost skrbnega ravnanja - Odločba sodišča za znamke Skupnosti - Neobstoj pravnomočnosti))
   (2015/C 155/26)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Apple and Pear Australia Ltd (Victoria, Avstralija); in Star Fruits Diffusion (Caderousse, Francija) (zastopnika: T. de Haan in P. Péters, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Carolus C. BVBA (Nieuwerkerken, Belgija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 29. maja 2013 (zadeva R 1215/2011-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Apple and Pear Australia Ltd in Star Fruits Diffusion na eni strani in družbo Carolus C. BVBA na drugi strani.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 29. maja 2013 (zadeva R 1215/2011-4) se razveljavi.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               UUNT nosi svoje stroške in polovico stroškov, ki so nastali družbama Apple and Pear Australia Ltd in Star Fruits Diffusion.

               4.

               Družbi Apple and Pear Australia in Star Fruits Diffusion nosita polovico svojih stroškov.

      (1)  UL C 260, 7.9.2013.


title: Zadeva C-177/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Latvija) 29. marca 2016 – Biedrība „Autortiesību un komunicēšanās konsultāciju aģentūra/Latvijas Autoru apvienība“/Konkurences padome

text:
               6.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 200/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Latvija) 29. marca 2016 – Biedrība „Autortiesību un komunicēšanās konsultāciju aģentūra/Latvijas Autoru apvienība“/Konkurences padome
   (Zadeva C-177/16)
   (2016/C 200/18)
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākā tiesa

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka v postopku na prvi stopnji: Biedrība „Autortiesību un komunicēšanās konsultāciju aģentūra/Latvijas Autoru apvienība“

      Tožena stranka v postopku na prvi stopnji: Konkurences padome

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se člen 102, [drugi odstavek,] točka (a), Pogodbe o delovanju Evropske unije uporabi v sporu glede tarif, ki jih je določila nacionalna organizacija za upravljanje avtorskih pravic, če navedena organizacija pobira tudi nadomestila za dela tujih avtorjev in lahko tarife, ki jih določi, v zadevni državi članici odvračajo od uporabe teh del?

               2.

               Ali je za namene določitve pojma nepoštenih cen, ki je uporabljen v členu 102, [drugi odstavek,] točka (a), Pogodbe o delovanju Evropske unije, na področju upravljanja avtorskih in sorodnih pravic primerno in zadostno – in v katerih primerih – opraviti primerjavo cen (tarif) na zadevnem trgu in cen (tarif) na sosednjih trgih?

               3.

               Ali je za namene določitve pojma nepoštenih cen, ki je uporabljen v členu 102, [drugi odstavek,] točka (a), Pogodbe o delovanju Evropske unije, na področju upravljanja avtorskih in sorodnih pravic primerno in zadostno uporabiti indeks paritete kupne moči, izpeljan iz domačega bruto proizvoda?

               4.

               Ali je treba primerjavo tarif opraviti za vsak posamezen segment teh tarif ali pa glede na njihovo povprečno raven?

               5.

               Kdaj je treba šteti, da je razlika med tarifami, preučevanimi za namene pojma nepoštenih cen, ki je uporabljen v členu 102, [drugi odstavek,] točka (a), Pogodbe o delovanju Evropske unije, občutna, tako da mora gospodarski subjekt, ki ima prevladujoč položaj, dokazati, da so njegove tarife poštene?

               6.

               Katere informacije je v okviru uporabe člena 102, [drugi odstavek,] točka (a), Pogodbe o delovanju Evropske unije razumno pričakovati od gospodarskega subjekta za upravljanje avtorskih pravic, da bi ta dokazal poštenost tarif, ki se nanašajo na dela, zaščitena z avtorskimi pravicami, če stroška navedenih del ni mogoče določiti kot v primeru opredmetenih proizvodov? Ali gre zgolj za administrativne stroške organizacije za upravljanje avtorskih pravic?

               7.

               Ali je treba v primeru kršitve pravil o konkurenci iz prometa organizacije za upravljanje avtorskih pravic za določitev zneska globe izključiti nadomestila, ki jih je navedeni gospodarski subjekt izplačal avtorjem?


title: Zadeva T-13/08: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 8. oktobra 2008 – Koinotita Grammatikou proti Komisiji ( Ničnostna tožba – Kohezijski sklad – Neposredna prizadetost – Nedopustnost )

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/35

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 8. oktobra 2008 – Koinotita Grammatikou proti Komisiji
   (Zadeva T-13/08) (1)

   („Ničnostna tožba - Kohezijski sklad - Neposredna prizadetost - Nedopustnost“)
   (2009/C 32/67)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Koinotita Grammatikou (Grčija) (zastopnika: M. Chaïntarlis in A. Papakonstantinou, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Triantafyllou in L. Flynn, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2004) 5509 z dne 21. decembra 2004 o dodelitvi finančne pomoči iz kohezijskega sklada za izvedbo projekta „Gradnja odlagališča odpadkov v integriranem obratu za ravnanje z odpadki v severovzhodni Atiki na lokaciji ‚Mavro Vouno Grammatikou‘“.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Koinotiti Grammatikou se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 79, 29.3.2008.


title: Zadeva C-217/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Italija) 11. maja 2015 – kazenski postopek zoper Massima Orsija

text:
               27.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Italija) 11. maja 2015 – kazenski postopek zoper Massima Orsija
   (Zadeva C-217/15)
   (2015/C 245/11)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Santa Maria Capua Vetere

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Massimo Orsi

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je v smislu člena 4 [protokola št. 7 k Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin] in člena 50 [Listine Evropske unije o temeljnih pravicah] določba člena 10ter zakonske uredbe 74/00 združljiva s pravom Skupnosti, če dopušča kazenski pregon osebe tudi v primeru, ko je zoper obdolženo osebo davčna uprava države zaradi istega dejanja (neplačila DDV) že sprejela pravnomočno odločbo in naložila upravno sankcijo v višini 30 % neplačanega davka?


title: Zadeva T-686/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. septembra 2014 – Unibail Management proti UUNT (Predstavitev dveh črt in štirih zvezd) (Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki predstavlja dve črti in štiri zvezde — Absolutni razlog za zavrnitev — Razlikovalni učinek — Člena 7(1)(b) in 75 Uredbe (ES) št. 207/2009 — Neobstoj konkretne presoje — Obveznost obrazložitve)

text:
               13.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 361/7

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. septembra 2014 – Unibail Management proti UUNT (Predstavitev dveh črt in štirih zvezd)
   (Zadeva T-686/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki predstavlja dve črti in štiri zvezde - Absolutni razlog za zavrnitev - Razlikovalni učinek - Člena 7(1)(b) in 75 Uredbe (ES) št. 207/2009 - Neobstoj konkretne presoje - Obveznost obrazložitve))
   2014/C 361/07
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Unibail Management (Pariz, Francija) (zastopniki: L. Bénard, A. Rudoni in O. Klimis, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. septembra 2013 (zadeva R 300/2013-2) v zvezi z zahtevo za registracijo znaka, ki predstavlja dve črti in štiri zvezde, kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 3. septembra 2013 (zadeva R 300/2013-2) se razveljavi v delu, v katerem je bila zavrnjena pritožba družbe Unibail Management glede proizvodov in storitev iz razredov 16, 35, 36, 38, 41 in 42.

               2.

               UUNT se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 52, 22.2.2014.


title: Zadeva T-320/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. aprila 2016 – Impresa Costruzioni Giuseppe Maltauro/Komisija (Javna naročila — Umik izpodbijanega akta — Ustavitev postopka)

text:
               6.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 200/21

         Sklep Splošnega sodišča z dne 15. aprila 2016 – Impresa Costruzioni Giuseppe Maltauro/Komisija
   (Zadeva T-320/15) (1)

   ((Javna naročila - Umik izpodbijanega akta - Ustavitev postopka))
   (2016/C 200/30)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Impresa Costruzioni Giuseppe Maltauro SpA (Vicence, Italija) (zastopniki: M. Merola, C. Santacroce in C. Toniolo, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Recchia in F. Dintilhac, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe generalnega direktorja Skupnega raziskovalnega središča Evropske komisije z dne 7. aprila 2015 (JRC.B6/RL/Ares(2015)), s katero je bila tožeča stranka za dve leti in deset mesecev izključena iz vseh postopkov oddaje javnih naročil in dodelitve subvencij iz splošnega proračuna Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 254, 3.8.2015.


title: Zadeva C-162/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo regionale per il Molise (Italija) 18. marca 2016 – Spinosa Costruzioni Generali SpA, Melfi Srl/Comune di Monteroduni

text:
               6.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 200/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo regionale per il Molise (Italija) 18. marca 2016 – Spinosa Costruzioni Generali SpA, Melfi Srl/Comune di Monteroduni
   (Zadeva C-162/16)
   (2016/C 200/15)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo regionale per il Molise

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Spinosa Costruzioni Generali SpA, Melfi Srl

      Tožena stranka: Comune di Monteroduni

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali načela Skupnosti glede varstva legitimnih pričakovanj in pravne varnosti, skupaj z načeli prostega pretoka blaga, pravice do ustanavljanja in svobode opravljanja storitev iz Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), pa tudi načela, izhajajoča iz te pogodbe, kot so enako obravnavanje, prepoved diskriminacije, vzajemno priznavanje, sorazmernost in preglednost ter so (nazadnje) navedena v Direktivi 2014/24/EU (1), nasprotujejo nacionalni zakonodaji, kakršna je italijanska, ki izhaja iz člena 87(4) zakonske uredbe št. 163 iz leta 2006 v povezavi z njenim členom 86(3a) in členom 26(6) zakonske uredbe št. 81 iz leta 2008, kakor se razlaga v skladu z enotno razlago zakona v smislu člena 99 zakonika o upravnem postopku v sodbah občne seje Consiglio di Stato št. 3 in 9 iz leta 2015, v skladu s katero se podjetje, ki predloži ponudbo, vsekakor izključi, če v ekonomskih ponudbah v okviru postopka za oddajo naročil javnih gradenj ločeno ne navede stroškov za varnost pri delu, tudi če obveznost ločene navedbe ni bila določena niti v zakonu o razpisu niti v priloženem vzorcu za sestavo predloženih ponudb, čeprav so v ponudbi vsebinsko upoštevani minimalni stroški za varnost pri delu?

      (1)  Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL L 94, str. 65).


title: Zadeva C-614/15: Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 21. septembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Craiova – Romunija) – Rodica Popescu/Direcția Sanitar Veterinară și pentru Siguranța Alimentelor Gorj (Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Socialna politika – Direktiva 1999/70/ES – Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP – Zaporedne pogodbe o zaposlitvi v javnem sektorju za določen čas – Veterinarski asistent na področju nadzora zdravja živali – Javni sektor – Določba 5, točka 1 – Ukrepi za preprečevanje veriženja pogodb o zaposlitvi za določen čas – Pojem „objektivni razlogi“, ki upravičujejo take pogodbe – Nadomeščanje razpoložljivih delovnih mest do dokončanja izbirnih postopkov)

text:
               5.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 454/13

      Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 21. septembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Craiova – Romunija) – Rodica Popescu/Direcția Sanitar Veterinară și pentru Siguranța Alimentelor Gorj
      (Zadeva C-614/15) (1)

      ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Socialna politika - Direktiva 1999/70/ES - Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP - Zaporedne pogodbe o zaposlitvi v javnem sektorju za določen čas - Veterinarski asistent na področju nadzora zdravja živali - Javni sektor - Določba 5, točka 1 - Ukrepi za preprečevanje veriženja pogodb o zaposlitvi za določen čas - Pojem „objektivni razlogi“, ki upravičujejo take pogodbe - Nadomeščanje razpoložljivih delovnih mest do dokončanja izbirnih postopkov))
      (2016/C 454/25)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Curtea de Apel Craiova

         Stranki

         Tožeča stranka: Rodica Popescu

         Tožena stranka: Direcția Sanitar Veterinară și pentru Siguranța Alimentelor Gorj

         Izrek

      Določbo 5, točka 1, okvirnega sporazuma o zaposlitvi za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999, ki je v prilogi k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o zaposlitvi za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP, je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je bila v postopku v glavni stvari in v okviru katere se podaljšanje zaporednih pogodb o zaposlitvi za določen čas, v javnem sektorju, šteje za upravičeno iz, objektivnih razlogov‘ v smislu te določbe zgolj zato, ker naloge nadzora, ki jih opravlja osebje zaposleno na področju nadzora zdravja živali, niso trajne zaradi razlik v obsegu dejavnosti enot, ki se nadzirajo, razen če – kar pa mora preveriti nacionalno sodišče – je podaljšanje pogodb dejansko namenjeno kritju posebnih potreb zadevnega sektorja, vendar pa razlogi za to niso razlogi vezani na proračun. Poleg tega okoliščina, da se podaljšanje zaporednih pogodb o zaposlitvi za določen čas izvaja do dokončanja izbirnih postopkov ne more zadostovati za to, da bi bila ta ureditev v skladu z navedeno določbo, če se izkaže, da njena konkretna uporaba dejansko vodi do zlorabe zaporednih pogodb o zaposlitvi za določen čas, kar pa mora prav tako preveriti nacionalno sodišče.

         (1)  UL C 68, 22.2.2016.