title: Zadeva C-734/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul București (Romunija) 4. oktobra 2019 – ITH Comercial Timișoara SRL/Agenția Națională de Administrare Fiscală - Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București – Administrația Sector 1 a Finanțelor Publice

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/14

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul București (Romunija) 4. oktobra 2019 – ITH Comercial Timișoara SRL/Agenția Națională de Administrare Fiscală - Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București – Administrația Sector 1 a Finanțelor Publice
      (Zadeva C-734/19)
      (2020/C 54/18)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunalul București

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: ITH Comercial Timișoara SRL

         Toženi stranki: Agenția Națională de Administrare Fiscală - Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București – Administrația Sector 1 a Finanțelor Publice

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.1.

                  Ali določbe Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, zlasti člena 167 in 168, načelo pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj, načelo preprečevanja diskriminacije in načelo davčne nevtralnosti dovoljujejo, da se davčnemu zavezancu odvzame pravica do odbitka DDV v zvezi z nekaterimi stroški za naložbe tega davčnega zavezanca, namenjenimi izvedbi obdavčljive transakcije, če se načrtovana naložba pozneje opusti, ali nasprotujejo temu?

                  1.2.

                  Ali te določbe in ta načela dovoljujejo, da se pravica do odbitka v primeru opustitve naložbe izpodbija tudi v drugačnih okoliščinah, kot v katerih je davčni zavezanec storil zlorabo ali utajo, ali temu nasprotujejo?

                  1.3.

                  Ali te določbe in ta načela dovoljujejo ali nasprotujejo razlagi, da okoliščine, v katerih se lahko pravica do odbitka v primeru opustitve naložbe izpodbija, obsegajo:

                              1.3.1.

                              poznejšo uresničitev tveganja neizvedbe naložbe, ki ga je davčni zavezanec ob nastanku stroškov naložbe poznal, kot naj bi bilo to, da javni organ ni odobril urbanističnega načrta, ki je bil potreben za izvedbo zadevne naložbe?

                              1.3.2.

                              spremembo gospodarskih okoliščin v daljšem časovnem obdobju, zaradi katere načrtovana naložba izgubi donosnost, ki jo je imela v času, ko je bila začeta?

                  1.4.

                  Ali je treba določbe Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost in splošna načela prava Unije razlagati tako, da v primeru opustitve naložbe:

                              1.4.1.

                              lahko davčni organi predpostavijo, da gre za zlorabo ali utajo, na podlagi katerih se lahko pravica do odbitka izpodbija, ali morajo to dokazati?

                              1.4.2.

                              se zloraba ali utaja dokazuje s preprosto predpostavko ali so potrebni objektivni dokazi?

                  1.5.

                  Ali določbe Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost in splošna načela evropskega prava dovoljujejo ali izključujejo možnost, da se v primeru opustitve naložbe upoštevata zloraba ali utaja, na podlagi katerih se lahko pravica do odbitka izpodbija, če davčni zavezanec blaga in storitev, za katere je obračunal odbitek DDV, ne more uporabljati za noben namen in posledično niti za zasebne namene?

                  1.6.

                  Ali je treba določbe Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost in splošna načela evropskega prava razlagati tako, da v primeru opustitve naložbe okoliščine, ki se pojavijo potem, ko je davčni zavezanec že imel stroške, kot so na primer (i.) nastop gospodarske krize ali (ii.) uresničitev tveganja, da naložba ne bo izvedena, ki je obstajalo na datum nastanka stroškov za naložbo (na primer to, da javni organ ni odobril urbanističnega načrta, ki je bil potreben za izvedbo zadevne naložbe) ali (iii.) sprememba ocen donosnosti naložbe, pomenijo okoliščine, na katere davčni zavezanec ni mogel vplivati, in se lahko upoštevajo za ugotovitev njegove dobre vere?

                  1.7.

                  Ali je treba določbe Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, zlasti člena 184 in 185, načelo pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj, načelo preprečevanja diskriminacije in načelo davčne nevtralnosti razlagati tako, da se v primeru opustitve naložbe lahko izvede popravek DDV?
                  In sicer, ali se lahko pravica do odbitka DDV v zvezi z nekaterimi stroški za naložbe, ki so nastali davčnemu zavezancu in so bili namenjeni izvedbi obdavčljive transakcije, izpodbija prek mehanizma popravka DDV če se naložba pozneje opusti?

                  1.8.

                  Ali določbe Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost dovoljujejo ali nasprotujejo nacionalni zakonodaji, ki omejujoče določa, da se pravica do odbitka DDV za opuščene naložbe ohrani izključno v dveh primerih, določenih s kratkim sklicevanjem na dve sodbi Sodišča: (i.) če davčni zavezanec zaradi okoliščin, ki niso odvisne od njegove volje, tega blaga/storitev nikoli ne uporabi za svojo gospodarsko dejavnost, kot je Sodišče Evropske unije ugotovilo v sodbi v zadevi C-37/95, Belgische Staat/Ghent Coal Terminal NV, in (ii.) v drugih primerih, ko se pridobitve blaga/storitev, za katere je bila uveljavljena pravica do odbitka, iz objektivnih razlogov, ki niso odvisni od njegove volje, ne uporabijo za gospodarsko dejavnost davčnega zavezanca kot je izjavilo Sodišče Evropske unije v sodbi v zadevi C-110/94, Intercommunale voor zeewaterontzilting (INZO)/Belgische Staat?

                  1.9.

                  Ali določbe Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, načelo pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj dovoljujejo to ali nasprotujejo temu, da davčni organi prekličejo priznanja iz predhodnih poročil o davčnem inšpekcijskem nadzoru ali predhodnih odločb v zvezi z upravnimi pritožbami:

                              1.9.1.

                              v smislu, da je fizična oseba pridobila blago in storitve z namenom uporabe za izvedbo obdavčljive transakcije?

                              1.9.2.

                              v smislu, da je bil naložbeni projekt prekinjen ali opuščen zaradi določene okoliščine, ki ni odvisna od volje davčnega zavezanca?

                  2.1.

                  Ali določbe Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost in zlasti njen člen 28 dovoljujejo, da se mehanizem funkcije komisionarja uporabi tudi zunaj pogodbe o pooblastilu brez zastopanja, ali nasprotujejo temu?

                  2.2.

                  Ali je treba določbe Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost in zlasti njen člen 28 razlagati tako, da se funkcija komisionarja lahko uporabi, če davčni zavezanec izvede gradnjo v skladu z zahtevami in potrebami dejavnosti druge pravne osebe, z namenom, da obdrži lastništvo zgradbe in da navedeno zgradbo, ko je končana, samo odda v najem tej drugi pravni osebi?

                  2.3.

                  Ali je treba te določbe razlagati tako, da mora v zgoraj opisanih okoliščinah gradbinec izdati račune za stroške za naložbo za gradnjo zgradbe v breme pravne osebe, kateri bo dal navedeno zgradbo v najem, ko bo končana, in pobrati ustrezni DDV od te pravne osebe?

                  2.4.

                  Ali je treba te določbe razlagati tako, da mora v zgoraj opisanih okoliščinah gradbinec izdati račune za stroške za naložbo in pobrati ustrezni DDV, če zaradi drastičnega zmanjšanja gospodarske dejavnosti osebe, kateri bi morala biti navedena zgradba dana v najem, dokončno ustavi gradbena dela, to zmanjšanje pa je posledica skorajšnje insolventnosti te osebe?

                  2.5.

                  Ali je treba določbe Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost in splošna načela prava Unije razlagati tako, da lahko davčni organi transakcije, ki jih je opravil davčni zavezanec, prekvalificirajo brez upoštevanja določb iz pogodb, ki jih je ta sklenil, tudi če zadevne pogodbe niso fiktivne?

                  2.6.

                  Ali določbe Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost in zlasti načelo pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj dovoljujejo, da davčni organi prekličejo priznanja pravice davčnega zavezanca do odbitka DDV iz predhodnih poročil o davčnem inšpekcijskem nadzoru ali predhodnih odločb v zvezi z upravnimi pritožbami, ali nasprotujejo temu?


title: Zadeva C-748/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Warszawie (Poljska) 15. oktobra 2019 – Prokuratura Rejonowa w Mińsku Mazowieckim/WB

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/17

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Warszawie (Poljska) 15. oktobra 2019 – Prokuratura Rejonowa w Mińsku Mazowieckim/WB
      (Zadeva C-748/19)
      (2020/C 54/19)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Prokuratura Rejonowa w Mińsku Mazowieckim

         Tožena stranka: WB

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, v povezavi s členom 2 Pogodbe o Evropski uniji in vrednoto pravne države, ki je v njem izražena, ter člen 6(1) in (2) v povezavi z uvodno izjavo 22 Direktive (EU) 2016/343 (1) Evropskega parlamenta in Sveta razlagati tako, da so zahteve učinkovitega sodnega varstva – vključno z zahtevo po neodvisnosti sodstva – in zahteve, ki izhajajo iz domneve nedolžnosti, kršene, če sodni postopek, kakršen je kazenski postopek, ki teče proti osebi, obdolženi storitve kaznivega dejanja iz člena 200(1) kodeks karny in drugih, poteka tako, da:

                              —

                              je v senatu sodišča sodnik (sodnik občinskega sodišča HO), ki je bil na mesto v tem sodišču z odločbo, ki jo je minister za pravosodje sprejel sam, delegiran iz sodišča, ki je po hierarhiji eno stopnjo nižje, pri čemer ni znano, po katerih merilih se je minister za pravosodje ravnal pri delegiranju tega sodnika, nacionalno pravo pa ne določa sodnega nadzora take odločbe in ministru za pravosodje omogoča, da sodnika v poljubnem trenutku odpokliče z mesta, na katero ga je delegiral?

                  2.

                  Ali do kršitve zahtev, navedenih v prvem vprašanju, pride v položaju, v katerem lahko stranke zoper odločbo, izdano v sodnem postopku, kakršen je opisan v prvem vprašanju, vložijo izredno pravno sredstvo pri sodišču, kakršno je Sad Najwyższy (vrhovno sodišče), zoper odločitev katerega po nacionalnem pravu ni pravnega sredstva, in nacionalno pravo določa, da mora predsednik organizacijske enote (oddelka) tega sodišča, ki je pristojna za odločanje o pravnem sredstvu, zadeve sodnikom dodeljevati po abecednem redu sodnikov tega oddelka, pri čemer je izrecno prepovedana izpustitev katerega koli sodnika, pri odločanju o dodeljenih zadevah pa sodeluje tudi oseba, ki je bila imenovana na predlog kolegijskega organa, kakršen je Krajowa Rada Sądownictwa (nacionalni sodni svet), katerega sestava je oblikovana tako, da so njegovi člani sodniki:

                              (a)

                              ki jih izvoli dom parlamenta, ki glasuje za celoten seznam kandidatov, ki ga predhodno sestavi parlamentarna komisija, ki pri tem izbira med kandidati, ki jih poslanske skupine ali organ tega doma parlamenta predlagajo na podlagi priporočil, ki jih podajo skupine sodnikov ali državljanov, tako da morajo kandidati med postopkom za izvolitev trikrat dobiti podporo politikov;

                              (b)

                              ki imajo v članstvu tega organa tolikšno večino, da zadostuje za sprejetje odločitve o predložitvi predlogov za imenovanje na sodniška mesta in drugih zavezujočih odločitev, ki se zahtevajo z nacionalnim pravom?

                  3.

                  Kakšen učinek imata z vidika prava Unije – vključno z določbami in zahtevami, navedenimi v prvem vprašanju – odločba, izdana v sodnem postopku, urejenem tako, kot je opisano v prvem vprašanju, in odločba, izdana v postopku pred Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče), če pri njenem sprejetju sodeluje oseba, navedena v drugem vprašanju?

                  4.

                  Ali so v skladu s pravom Unije – vključno z določbami, navedenimi v prvem vprašanju – učinki odločb, omenjenih v tretjem vprašanju, odvisni od tega, ali je zadevno sodišče odločilo v korist ali v škodo obdolženca?

         (1)  Direktiva (EU) 2016/343 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o krepitvi nekaterih vidikov domneve nedolžnosti in krepitvi pravice biti navzoč na sojenju v kazenskem postopku (UL 2016, L 65, str. 1).


title: Zadeva C-749/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Warszawie (Poljska) 15. oktobra 2019 – Prokuratura Rejonowa Warszawa-Żoliborz w Warszawie/XA, YZ

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Warszawie (Poljska) 15. oktobra 2019 – Prokuratura Rejonowa Warszawa-Żoliborz w Warszawie/XA, YZ
      (Zadeva C-749/19)
      (2020/C 54/20)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Prokuratura Rejonowa Warszawa-Żoliborz w Warszawie

         Toženi stranki: XA, YZ

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, v povezavi s členom 2 Pogodbe o Evropski uniji in vrednoto pravne države, ki je v njem izražena, ter člen 6(1) in (2) v povezavi z uvodno izjavo 22 Direktive (EU) 2016/343 (1) Evropskega parlamenta in Sveta razlagati tako, da so zahteve učinkovitega sodnega varstva – vključno z zahtevo po neodvisnosti sodstva – in zahteve, ki izhajajo iz domneve nedolžnosti, kršene, če sodni postopek, kakršen je kazenski postopek, ki teče proti osebam, obdolženim storitve kaznivih dejanj iz člena 280(1) kodeks karny in drugih, poteka tako, da:

                              —

                              je v senatu sodišča sodnik, ki je bil na mesto v tem sodišču z odločbo, ki jo je minister za pravosodje sprejel sam, delegiran iz sodišča, ki je po hierarhiji eno stopnjo nižje, pri čemer ni znano, po katerih merilih se je minister za pravosodje ravnal pri delegiranju tega sodnika, nacionalno pravo pa ne določa sodnega nadzora take odločbe in ministru za pravosodje omogoča, da sodnika v poljubnem trenutku odpokliče z mesta, na katero ga je delegiral?

                  2.

                  Ali do kršitve zahtev, navedenih v prvem vprašanju, pride v položaju, v katerem lahko stranke zoper odločbo, izdano v sodnem postopku, kakršen je opisan v prvem vprašanju, vložijo izredno pravno sredstvo pri sodišču, kakršno je Sad Najwyższy (vrhovno sodišče), zoper odločitev katerega po nacionalnem pravu ni pravnega sredstva, in nacionalno pravo določa, da mora predsednik organizacijske enote (oddelka) tega sodišča, ki je pristojna za odločanje o pravnem sredstvu, zadeve sodnikom dodeljevati po abecednem redu sodnikov tega oddelka, pri čemer je izrecno prepovedana izpustitev katerega koli sodnika, pri odločanju o dodeljenih zadevah pa sodeluje tudi oseba, ki je bila imenovana na predlog kolegijskega organa, kakršen je Krajowa Rada Sądownictwa (nacionalni sodni svet), katerega sestava je oblikovana tako, da so njegovi člani sodniki:

                              (a)

                              ki jih izvoli dom parlamenta, ki glasuje za celoten seznam kandidatov, ki ga predhodno sestavi parlamentarna komisija, ki pri tem izbira med kandidati, ki jih poslanske skupine ali organ tega doma parlamenta predlagajo na podlagi priporočil, ki jih podajo skupine sodnikov ali državljanov, tako da morajo kandidati med postopkom za izvolitev trikrat dobiti podporo politikov;

                              (b)

                              ki imajo v članstvu tega organa tolikšno večino, da zadostuje za sprejetje odločitve o predložitvi predlogov za imenovanje na sodniška mesta in drugih zavezujočih odločitev, ki se zahtevajo z nacionalnim pravom?

                  3.

                  Kakšen učinek imata z vidika prava Unije – vključno z določbami in zahtevami, navedenimi v prvem vprašanju – odločba, izdana v sodnem postopku, urejenem tako, kot je opisano v prvem vprašanju, in odločba, izdana v postopku pred Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče), če pri njenem sprejetju sodeluje oseba, navedena v drugem vprašanju?

                  4.

                  Ali so v skladu s pravom Unije – vključno z določbami, navedenimi v prvem vprašanju – učinki odločb, omenjenih v tretjem vprašanju, odvisni od tega, ali je zadevno sodišče odločilo v korist ali v škodo obdolženca?

         (1)  Direktiva (EU) 2016/343 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o krepitvi nekaterih vidikov domneve nedolžnosti in krepitvi pravice biti navzoč na sojenju v kazenskem postopku (UL 2016, L 65, str. 1).


title: Zadeva C-750/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Warszawie (Poljska) 15. oktobra 2019 – Prokuratura Rejonowa Warszawa - Wola w Warszawie/DT

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Warszawie (Poljska) 15. oktobra 2019 – Prokuratura Rejonowa Warszawa - Wola w Warszawie/DT
      (Zadeva C-750/19)
      (2020/C 54/21)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Prokuratura Rejonowa Warszawa - Wola w Warszawie

         Tožena stranka: DT

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, v povezavi s členom 2 Pogodbe o Evropski uniji in vrednoto pravne države, ki je v njem izražena, ter člen 6(1) in (2) v povezavi z uvodno izjavo 22 Direktive (EU) 2016/343 (1) Evropskega parlamenta in Sveta razlagati tako, da so zahteve učinkovitega sodnega varstva – vključno z zahtevo po neodvisnosti sodstva – in zahteve, ki izhajajo iz domneve nedolžnosti, kršene, če sodni postopek, kakršen je kazenski postopek, ki teče proti osebi, obdolženi storitve kaznivega dejanja iz člena 62(2) kodeks karny skarbowy in drugih, poteka tako, da:

                              —

                              je v senatu sodišča sodnik (sodnik občinskega sodišča JM), ki je bil na mesto v tem sodišču z odločbo, ki jo je minister za pravosodje sprejel sam, delegiran iz sodišča, ki je po hierarhiji eno stopnjo nižje, pri čemer ni znano, po katerih merilih se je minister za pravosodje ravnal pri delegiranju tega sodnika, nacionalno pravo pa ne določa sodnega nadzora take odločbe in ministru za pravosodje omogoča, da sodnika v poljubnem trenutku odpokliče z mesta, na katero ga je delegiral?

                  2.

                  Ali do kršitve zahtev, navedenih v prvem vprašanju, pride v položaju, v katerem lahko stranke zoper odločbo, izdano v sodnem postopku, kakršen je opisan v prvem vprašanju, vložijo izredno pravno sredstvo pri sodišču, kakršno je Sad Najwyższy (vrhovno sodišče), zoper odločitev katerega po nacionalnem pravu ni pravnega sredstva, in nacionalno pravo določa, da mora predsednik organizacijske enote (oddelka) tega sodišča, ki je pristojna za odločanje o pravnem sredstvu, zadeve sodnikom dodeljevati po abecednem redu sodnikov tega oddelka, pri čemer je izrecno prepovedana izpustitev katerega koli sodnika, pri odločanju o dodeljenih zadevah pa sodeluje tudi oseba, ki je bila imenovana na predlog kolegijskega organa, kakršen je Krajowa Rada Sądownictwa (nacionalni sodni svet), katerega sestava je oblikovana tako, da so njegovi člani sodniki:

                              (a)

                              ki jih izvoli dom parlamenta, ki glasuje za celoten seznam kandidatov, ki ga predhodno sestavi parlamentarna komisija, ki pri tem izbira med kandidati, ki jih poslanske skupine ali organ tega doma parlamenta predlagajo na podlagi priporočil, ki jih podajo skupine sodnikov ali državljanov, tako da morajo kandidati med postopkom za izvolitev trikrat dobiti podporo politikov;

                              (b)

                              ki imajo v članstvu tega organa tolikšno večino, da zadostuje za sprejetje odločitve o predložitvi predlogov za imenovanje na sodniška mesta in drugih zavezujočih odločitev, ki se zahtevajo z nacionalnim pravom?

                  3.

                  Kakšen učinek imata z vidika prava Unije – vključno z določbami in zahtevami, navedenimi v prvem vprašanju – odločba, izdana v sodnem postopku, urejenem tako, kot je opisano v prvem vprašanju, in odločba, izdana v postopku pred Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče), če pri njenem sprejetju sodeluje oseba, navedena v drugem vprašanju?

                  4.

                  Ali so v skladu s pravom Unije – vključno z določbami, navedenimi v prvem vprašanju – učinki odločb, omenjenih v tretjem vprašanju, odvisni od tega, ali je zadevno sodišče odločilo v korist ali v škodo obdolženca?

         (1)  Direktiva (EU) 2016/343 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o krepitvi nekaterih vidikov domneve nedolžnosti in krepitvi pravice biti navzoč na sojenju v kazenskem postopku (UL 2016, L 65, str. 1).


title: Zadeva C-751/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Warszawie (Poljska) 15. oktobra 2019 – Prokuratura Rejonowa w Pruszkowie/ZY

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Warszawie (Poljska) 15. oktobra 2019 – Prokuratura Rejonowa w Pruszkowie/ZY
      (Zadeva C-751/19)
      (2020/C 54/22)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Prokuratura Rejonowa w Pruszkowie

         Tožena stranka: ZY

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, v povezavi s členom 2 Pogodbe o Evropski uniji in vrednoto pravne države, ki je v njem izražena, ter člen 6(1) in (2) v povezavi z uvodno izjavo 22 Direktive (EU) 2016/343 (1) Evropskega parlamenta in Sveta razlagati tako, da so zahteve učinkovitega sodnega varstva – vključno z zahtevo po neodvisnosti sodstva – in zahteve, ki izhajajo iz domneve nedolžnosti, kršene, če sodni postopek, kakršen je kazenski postopek, ki teče proti obsojencu zaradi predloga za izdajo sodbe, s katero se izreče enotna kazen, poteka tako, da:

                              —

                              je v senatu sodišča sodnik (sodnik občinskega sodišča KL), ki je bil na mesto v tem sodišču z odločbo, ki jo je minister za pravosodje sprejel sam, delegiran iz sodišča, ki je po hierarhiji eno stopnjo nižje, pri čemer ni znano, po katerih merilih se je minister za pravosodje ravnal pri delegiranju tega sodnika, nacionalno pravo pa ne določa sodnega nadzora take odločbe in ministru za pravosodje omogoča, da sodnika v poljubnem trenutku odpokliče z mesta, na katero ga je delegiral.

                  2.

                  Ali do kršitve zahtev, navedenih v prvem vprašanju, pride v položaju, v katerem lahko stranke zoper odločbo, izdano v sodnem postopku, kakršen je opisan v prvem vprašanju, vložijo izredno pravno sredstvo pri sodišču, kakršno je Sad Najwyższy (vrhovno sodišče), zoper odločitev katerega po nacionalnem pravu ni pravnega sredstva, in nacionalno pravo določa, da mora predsednik organizacijske enote (oddelka) tega sodišča, ki je pristojna za odločanje o pravnem sredstvu, zadeve sodnikom dodeljevati po abecednem redu sodnikov tega oddelka, pri čemer je izrecno prepovedana izpustitev katerega koli sodnika, pri odločanju o dodeljenih zadevah pa sodeluje tudi oseba, ki je bila imenovana na predlog kolegijskega organa, kakršen je Krajowa Rada Sądownictwa (nacionalni sodni svet), katerega sestava je oblikovana tako, da so njegovi člani sodniki:

                              (a)

                              ki jih izvoli dom parlamenta, ki glasuje za celoten seznam kandidatov, ki ga predhodno sestavi parlamentarna komisija, ki pri tem izbira med kandidati, ki jih poslanske skupine ali organ tega doma parlamenta predlagajo na podlagi priporočil, ki jih podajo skupine sodnikov ali državljanov, tako da morajo kandidati med postopkom za izvolitev trikrat dobiti podporo politikov;

                              (b)

                              ki imajo v članstvu tega organa tolikšno večino, da zadostuje za sprejetje odločitve o predložitvi predlogov za imenovanje na sodniška mesta in drugih zavezujočih odločitev, ki se zahtevajo z nacionalnim pravom?

                  3.

                  Kakšen učinek imata z vidika prava Unije – vključno z določbami in zahtevami, navedenimi v prvem vprašanju – odločba, izdana v sodnem postopku, urejenem tako, kot je opisano v prvem vprašanju, in odločba, izdana v postopku pred Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče), če pri njenem sprejetju sodeluje oseba, navedena v drugem vprašanju?

                  4.

                  Ali so v skladu s pravom Unije – vključno z določbami, navedenimi v prvem vprašanju – učinki odločb, omenjenih v tretjem vprašanju, odvisni od tega, ali je zadevno sodišče odločilo v korist ali v škodo obdolženca?

         (1)  Direktiva (EU) 2016/343 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o krepitvi nekaterih vidikov domneve nedolžnosti in krepitvi pravice biti navzoč na sojenju v kazenskem postopku (UL 2016, L 65, str. 1).


title: Zadeva C-752/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Warszawie (Poljska) 15. oktobra 2019 – Prokuratura Rejonowa Warszawa - Ursynów w Warszawie/AX

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/22

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Warszawie (Poljska) 15. oktobra 2019 – Prokuratura Rejonowa Warszawa - Ursynów w Warszawie/AX
      (Zadeva C-752/19)
      (2020/C 54/23)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Prokuratura Rejonowa Warszawa - Ursynów w Warszawie

         Tožena stranka: AX

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, v povezavi s členom 2 Pogodbe o Evropski uniji in vrednoto pravne države, ki je v njem izražena, ter člen 6(1) in (2) v povezavi z uvodno izjavo 22 Direktive (EU) 2016/343 (1) Evropskega parlamenta in Sveta razlagati tako, da so zahteve učinkovitega sodnega varstva – vključno z zahtevo po neodvisnosti sodstva – in zahteve, ki izhajajo iz domneve nedolžnosti, kršene, če sodni postopek, kakršen je kazenski postopek, ki teče proti osebi, obdolženi storitve kaznivega dejanja iz člena 177(1) kodeks karny in drugih, poteka tako, da:

                              —

                              je v senatu sodišča sodnik (sodnik občinskega sodišča LK), ki je bil na mesto v tem sodišču z odločbo, ki jo je minister za pravosodje sprejel sam, delegiran iz sodišča, ki je po hierarhiji eno stopnjo nižje, pri čemer ni znano, po katerih merilih se je minister za pravosodje ravnal pri delegiranju tega sodnika, nacionalno pravo pa ne določa sodnega nadzora take odločbe in ministru za pravosodje omogoča, da sodnika v poljubnem trenutku odpokliče z mesta, na katero ga je delegiral?

                  2.

                  Ali do kršitve zahtev, navedenih v prvem vprašanju, pride v položaju, v katerem lahko stranke zoper odločbo, izdano v sodnem postopku, kakršen je opisan v prvem vprašanju, vložijo izredno pravno sredstvo pri sodišču, kakršno je Sad Najwyższy (vrhovno sodišče), zoper odločitev katerega po nacionalnem pravu ni pravnega sredstva, in nacionalno pravo določa, da mora predsednik organizacijske enote (oddelka) tega sodišča, ki je pristojna za odločanje o pravnem sredstvu, zadeve sodnikom dodeljevati po abecednem redu sodnikov tega oddelka, pri čemer je izrecno prepovedana izpustitev katerega koli sodnika, pri odločanju o dodeljenih zadevah pa sodeluje tudi oseba, ki je bila imenovana na predlog kolegijskega organa, kakršen je Krajowa Rada Sądownictwa (nacionalni sodni svet), katerega sestava je oblikovana tako, da so njegovi člani sodniki:

                              (a)

                              ki jih izvoli dom parlamenta, ki glasuje za celoten seznam kandidatov, ki ga predhodno sestavi parlamentarna komisija, ki pri tem izbira med kandidati, ki jih poslanske skupine ali organ tega doma parlamenta predlagajo na podlagi priporočil, ki jih podajo skupine sodnikov ali državljanov, tako da morajo kandidati med postopkom za izvolitev trikrat dobiti podporo politikov;

                              (b)

                              ki imajo v članstvu tega organa tolikšno večino, da zadostuje za sprejetje odločitve o predložitvi predlogov za imenovanje na sodniška mesta in drugih zavezujočih odločitev, ki se zahtevajo z nacionalnim pravom?

                  3.

                  Kakšen učinek imata z vidika prava Unije – vključno z določbami in zahtevami, navedenimi v prvem vprašanju – odločba, izdana v sodnem postopku, urejenem tako, kot je opisano v prvem vprašanju, in odločba, izdana v postopku pred Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče), če pri njenem sprejetju sodeluje oseba, navedena v drugem vprašanju?

                  4.

                  Ali so v skladu s pravom Unije – vključno z določbami, navedenimi v prvem vprašanju – učinki odločb, omenjenih v tretjem vprašanju, odvisni od tega, ali je zadevno sodišče odločilo v korist ali v škodo obdolženca?

         (1)  Direktiva (EU) 2016/343 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o krepitvi nekaterih vidikov domneve nedolžnosti in krepitvi pravice biti navzoč na sojenju v kazenskem postopku (UL 2016, L 65, str. 1).


title: Zadeva C-753/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Warszawie (Poljska) 15. oktobra 2019 – Prokuratura Rejonowa Warszawa - Wola w Warszawie/BV

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/23

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Warszawie (Poljska) 15. oktobra 2019 – Prokuratura Rejonowa Warszawa - Wola w Warszawie/BV
      (Zadeva C-753/19)
      (2020/C 54/24)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Prokuratura Rejonowa Warszawa - Wola w Warszawie

         Tožena stranka: BV

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, v povezavi s členom 2 Pogodbe o Evropski uniji in vrednoto pravne države, ki je v njem izražena, ter člen 6(1) in (2) v povezavi z uvodno izjavo 22 Direktive (EU) 2016/343 (1) Evropskega parlamenta in Sveta razlagati tako, da so zahteve učinkovitega sodnega varstva – vključno z zahtevo po neodvisnosti sodstva – in zahteve, ki izhajajo iz domneve nedolžnosti, kršene, če sodni postopek, kakršen je kazenski postopek, ki teče proti osebi zaradi predloga za izdajo sodbe, s katero se izreče enotna kazen, poteka tako, da:

                              —

                              je v senatu sodišča sodnik (sodnik občinskega sodišča MJ), ki je bil na mesto v tem sodišču z odločbo, ki jo je minister za pravosodje sprejel sam, delegiran iz sodišča, ki je po hierarhiji eno stopnjo nižje, pri čemer ni znano, po katerih merilih se je minister za pravosodje ravnal pri delegiranju tega sodnika, nacionalno pravo pa ne določa sodnega nadzora take odločbe in ministru za pravosodje omogoča, da sodnika v poljubnem trenutku odpokliče z mesta, na katero ga je delegiral?

                  2.

                  Ali do kršitve zahtev, navedenih v prvem vprašanju, pride v položaju, v katerem lahko stranke zoper odločbo, izdano v sodnem postopku, kakršen je opisan v prvem vprašanju, vložijo izredno pravno sredstvo pri sodišču, kakršno je Sad Najwyższy (vrhovno sodišče), zoper odločitev katerega po nacionalnem pravu ni pravnega sredstva, in nacionalno pravo določa, da mora predsednik organizacijske enote (oddelka) tega sodišča, ki je pristojna za odločanje o pravnem sredstvu, zadeve sodnikom dodeljevati po abecednem redu sodnikov tega oddelka, pri čemer je izrecno prepovedana izpustitev katerega koli sodnika, pri odločanju o dodeljenih zadevah pa sodeluje tudi oseba, ki je bila imenovana na predlog kolegijskega organa, kakršen je Krajowa Rada Sądownictwa (nacionalni sodni svet), katerega sestava je oblikovana tako, da so njegovi člani sodniki:

                              (a)

                              ki jih izvoli dom parlamenta, ki glasuje za celoten seznam kandidatov, ki ga predhodno sestavi parlamentarna komisija, ki pri tem izbira med kandidati, ki jih poslanske skupine ali organ tega doma parlamenta predlagajo na podlagi priporočil, ki jih podajo skupine sodnikov ali državljanov, tako da morajo kandidati med postopkom za izvolitev trikrat dobiti podporo politikov;

                              (b)

                              ki imajo v članstvu tega organa tolikšno večino, da zadostuje za sprejetje odločitve o predložitvi predlogov za imenovanje na sodniška mesta in drugih zavezujočih odločitev, ki se zahtevajo z nacionalnim pravom?

                  3.

                  Kakšen učinek imata z vidika prava Unije – vključno z določbami in zahtevami, navedenimi v prvem vprašanju – odločba, izdana v sodnem postopku, urejenem tako, kot je opisano v prvem vprašanju, in odločba, izdana v postopku pred Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče), če pri njenem sprejetju sodeluje oseba, navedena v drugem vprašanju?

                  4.

                  Ali so v skladu s pravom Unije – vključno z določbami, navedenimi v prvem vprašanju – učinki odločb, omenjenih v tretjem vprašanju, odvisni od tega, ali je zadevno sodišče odločilo v korist ali v škodo obdolženca?

         (1)  Direktiva (EU) 2016/343 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o krepitvi nekaterih vidikov domneve nedolžnosti in krepitvi pravice biti navzoč na sojenju v kazenskem postopku (UL 2016, L 65, str. 1).


title: Zadeva C-754/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Warszawie (Poljska) 15. oktobra 2019 – Prokuratura Rejonowa Warszawa - Wola w Warszawie/CU

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/24

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Warszawie (Poljska) 15. oktobra 2019 – Prokuratura Rejonowa Warszawa - Wola w Warszawie/CU
      (Zadeva C-754/19)
      (2020/C 54/25)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Prokuratura Rejonowa Warszawa - Wola w Warszawie

         Tožena stranka: CU

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, v povezavi s členom 2 Pogodbe o Evropski uniji in vrednoto pravne države, ki je v njem izražena, ter člen 6(1) in (2) v povezavi z uvodno izjavo 22 Direktive (EU) 2016/343 (1) Evropskega parlamenta in Sveta razlagati tako, da so zahteve učinkovitega sodnega varstva – vključno z zahtevo po neodvisnosti sodstva – in zahteve, ki izhajajo iz domneve nedolžnosti, kršene, če sodni postopek, kakršen je kazenski postopek, ki teče proti osebi, obdolženi storitve kaznivega dejanja iz člena 296(2) kodeks karny in drugih, poteka tako, da:

                              —

                              je v senatu sodišča sodnik (sodnik občinskega sodišča NI), ki je bil na mesto v tem sodišču z odločbo, ki jo je minister za pravosodje sprejel sam, delegiran iz sodišča, ki je po hierarhiji eno stopnjo nižje, pri čemer ni znano, po katerih merilih se je minister za pravosodje ravnal pri delegiranju tega sodnika, nacionalno pravo pa ne določa sodnega nadzora take odločbe in ministru za pravosodje omogoča, da sodnika v poljubnem trenutku odpokliče z mesta, na katero ga je delegiral?

                  2.

                  Ali do kršitve zahtev, navedenih v prvem vprašanju, pride v položaju, v katerem lahko stranke zoper odločbo, izdano v sodnem postopku, kakršen je opisan v prvem vprašanju, vložijo izredno pravno sredstvo pri sodišču, kakršno je Sad Najwyższy (vrhovno sodišče), zoper odločitev katerega po nacionalnem pravu ni pravnega sredstva, in nacionalno pravo določa, da mora predsednik organizacijske enote (oddelka) tega sodišča, ki je pristojna za odločanje o pravnem sredstvu, zadeve sodnikom dodeljevati po abecednem redu sodnikov tega oddelka, pri čemer je izrecno prepovedana izpustitev katerega koli sodnika, pri odločanju o dodeljenih zadevah pa sodeluje tudi oseba, ki je bila imenovana na predlog kolegijskega organa, kakršen je Krajowa Rada Sądownictwa (nacionalni sodni svet), katerega sestava je oblikovana tako, da so njegovi člani sodniki:

                              (a)

                              ki jih izvoli dom parlamenta, ki glasuje za celoten seznam kandidatov, ki ga predhodno sestavi parlamentarna komisija, ki pri tem izbira med kandidati, ki jih poslanske skupine ali organ tega doma parlamenta predlagajo na podlagi priporočil, ki jih podajo skupine sodnikov ali državljanov, tako da morajo kandidati med postopkom za izvolitev trikrat dobiti podporo politikov;

                              (b)

                              ki imajo v članstvu tega organa tolikšno večino, da zadostuje za sprejetje odločitve o predložitvi predlogov za imenovanje na sodniška mesta in drugih zavezujočih odločitev, ki se zahtevajo z nacionalnim pravom?

                  3.

                  Kakšen učinek imata z vidika prava Unije – vključno z določbami in zahtevami, navedenimi v prvem vprašanju – odločba, izdana v sodnem postopku, urejenem tako, kot je opisano v prvem vprašanju, in odločba, izdana v postopku pred Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče), če pri njenem sprejetju sodeluje oseba, navedena v drugem vprašanju?

                  4.

                  Ali so v skladu s pravom Unije – vključno z določbami, navedenimi v prvem vprašanju – učinki odločb, omenjenih v tretjem vprašanju, odvisni od tega, ali je zadevno sodišče odločilo v korist ali v škodo obdolženca?

         (1)  Direktiva (EU) 2016/343 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o krepitvi nekaterih vidikov domneve nedolžnosti in krepitvi pravice biti navzoč na sojenju v kazenskem postopku (UL 2016, L 65, str. 1).


title: Zadeva C-763/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Apelacyjny w Krakowie (Poljska) 18. oktobra 2019 – D.S./S.P., A.P., D.K., Sz. w K.

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/25

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Apelacyjny w Krakowie (Poljska) 18. oktobra 2019 – D.S./S.P., A.P., D.K., Sz. w K.
      (Zadeva C-763/19)
      (2020/C 54/26)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Apelacyjny w Krakowie

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: D.S.

         Tožene stranke: S.P., A.P., D.K., Sz. w K.

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1

                  Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, člen 2, člen 4(3) in člen 6(3) Pogodbe o Evropski uniji v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in členom 267 Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da se za neodvisnega sodnika v smislu prava Unije ne šteje oseba, ki je bila v sodniško funkcijo imenovana ob grobi kršitvi pravil prava države članice o imenovanju sodnikov, pri kateri gre zlasti za to, da je bila ta oseba v sodniško funkcijo imenovana na podlagi predloga organa, katerega neodvisnost od izvršilne in zakonodajne veje oblasti ter nepristranskost nista zagotovljeni, ob sistemski izključitvi sodnega nadzora nad zakonitostjo postopka za imenovanje, in to, da je bila ta oseba v sodniško funkcijo imenovana, čeprav je bilo zoper odločbo nacionalnega organa (Krajowa Rada Sądownictwa (nacionalni sodni svet)), v kateri je zajet predlog za imenovanje te osebe v sodniško funkcijo, predhodno vloženo pravno sredstvo pri pristojnem nacionalnem sodišču (Naczelny Sąd Administracyjny (vrhovno upravno sodišče)) in čeprav je bilo izvajanje te odločbe ustavljeno v skladu z nacionalnim pravom ter čeprav postopek pred pristojnim nacionalnim sodiščem (Naczelny Sąd Administracyjny (vrhovno upravno sodišče)) ob vročitvi akta o imenovanju še ni bil končan?

                              —

                              in da zato sodišče, v katerega sestavi so osebe, imenovane v zgoraj opisanih okoliščinah, ni neodvisno, nepristransko in z zakonom predhodno ustanovljeno sodišče v smislu prava Unije?

                  2

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, člen 2, člen 4(3) in člen 6(3) Pogodbe o Evropski uniji v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in členom 267 Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da odločba, ki jo izdata sodnik in sodišče zadnje stopnje, ustanovljeno, kakor je opisano v prvem vprašanju, ni odločba v pravnem smislu (je neobstoječa odločba), kot se pojmuje v pravu Unije, presojo tega pa lahko opravi splošno sodišče, ki izpolnjuje zahteve, ki jih mora izpolnjevati sodišče v smislu določb prava Unije?


title: Zadeva C-764/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Apelacyjny w Krakowie (Poljska) 18. oktobra 2019 – C. S.A./Syndyk masy upadłości I.T. v O. v stečaju

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/26

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Apelacyjny w Krakowie (Poljska) 18. oktobra 2019 – C. S.A./Syndyk masy upadłości I.T. v O. v stečaju
      (Zadeva C-764/19)
      (2020/C 54/27)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Apelacyjny w Krakowie

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: C. S.A.

         Druga stranka v postopku: Syndyk masy upadłości I.T. v O. v stečaju

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, člen 2, člen 4(3) in člen 6(3) Pogodbe o Evropski uniji v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in členom 267 Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da se za neodvisnega sodnika v smislu prava Unije ne šteje oseba, ki je bila v sodniško funkcijo imenovana ob grobi kršitvi pravil prava države članice o imenovanju sodnikov, pri kateri gre zlasti za to, da je bila ta oseba v sodniško funkcijo imenovana na podlagi predloga organa, katerega neodvisnost od izvršilne in zakonodajne veje oblasti ter nepristranskost nista zagotovljeni, ob sistemski izključitvi sodnega nadzora nad zakonitostjo postopka za imenovanje, in to, da je bila ta oseba v sodniško funkcijo imenovana, čeprav je bilo zoper odločbo nacionalnega organa (Krajowa Rada Sądownictwa (nacionalni sodni svet)), v kateri je zajet predlog za imenovanje te osebe v sodniško funkcijo, predhodno vloženo pravno sredstvo pri pristojnem nacionalnem sodišču (Naczelny Sąd Administracyjny (vrhovno upravno sodišče)) in čeprav je bilo izvajanje te odločbe ustavljeno v skladu z nacionalnim pravom ter čeprav postopek pred pristojnim nacionalnim sodiščem (Naczelny Sąd Administracyjny (vrhovno upravno sodišče)) ob vročitvi akta o imenovanju še ni bil končan?

                              —

                              in da zato sodišče, v katerega sestavi so osebe, imenovane v zgoraj opisanih okoliščinah, ni neodvisno, nepristransko in z zakonom predhodno ustanovljeno sodišče v smislu prava Unije?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, člen 2, člen 4(3) in člen 6(3) Pogodbe o Evropski uniji v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in členom 267 Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da odločba, ki jo izdata sodnik in sodišče zadnje stopnje, ustanovljeno, kakor je opisano v prvem vprašanju, ni odločba v pravnem smislu (je neobstoječa odločba), kot se pojmuje v pravu Unije, presojo tega pa lahko opravi splošno sodišče, ki izpolnjuje zahteve, ki jih mora izpolnjevati sodišče v smislu določb prava Unije?


title: Zadeva C-765/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Apelacyjny w Krakowie (Poljska) 18. oktobra 2019 – M.Ś., I.Ś./R.B.P. Spółka Akcyjna

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/27

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Apelacyjny w Krakowie (Poljska) 18. oktobra 2019 – M.Ś., I.Ś./R.B.P. Spółka Akcyjna
      (Zadeva C-765/19)
      (2020/C 54/28)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Apelacyjny w Krakowie

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Priožnici: M.Ś., I.Ś.

         Druga stranka v postopku: R.B.P. Spółka Akcyjna

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, člen 2, člen 4(3) in člen 6(3) Pogodbe o Evropski uniji v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in členom 267 Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da se za neodvisnega sodnika v smislu prava Unije ne šteje oseba, ki je bila v sodniško funkcijo imenovana ob grobi kršitvi pravil prava države članice o imenovanju sodnikov, pri kateri gre zlasti za to, da je bila ta oseba v sodniško funkcijo imenovana na podlagi predloga organa, katerega neodvisnost od izvršilne in zakonodajne veje oblasti ter nepristranskost nista zagotovljeni, ob sistemski izključitvi sodnega nadzora nad zakonitostjo postopka za imenovanje, in to, da je bila ta oseba v sodniško funkcijo imenovana, čeprav je bilo zoper odločbo nacionalnega organa (Krajowa Rada Sądownictwa (nacionalni sodni svet)), v kateri je zajet predlog za imenovanje te osebe v sodniško funkcijo, predhodno vloženo pravno sredstvo pri pristojnem nacionalnem sodišču (Naczelny Sąd Administracyjny (vrhovno upravno sodišče)) in čeprav je bilo izvajanje te odločbe ustavljeno v skladu z nacionalnim pravom ter čeprav postopek pred pristojnim nacionalnim sodiščem (Naczelny Sąd Administracyjny (vrhovno upravno sodišče)) ob vročitvi akta o imenovanju še ni bil končan?

                              —

                              in da zato sodišče, v katerega sestavi so osebe, imenovane v zgoraj opisanih okoliščinah, ni neodvisno, nepristransko in z zakonom predhodno ustanovljeno sodišče v smislu prava Unije?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, člen 2, člen 4(3) in člen 6(3) Pogodbe o Evropski uniji v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in členom 267 Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da odločba, ki jo izdata sodnik in sodišče zadnje stopnje, ustanovljeno, kakor je opisano v prvem vprašanju, ni odločba v pravnem smislu (je neobstoječa odločba), kot se pojmuje v pravu Unije, presojo tega pa lahko opravi splošno sodišče, ki izpolnjuje zahteve, ki jih mora izpolnjevati sodišče v smislu določb prava Unije?


title: Zadeva C-790/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Brașov (Romunija) 24. oktobra 2019 – kazenski postopek zoper LG, MH

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/28

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Brașov (Romunija) 24. oktobra 2019 – kazenski postopek zoper LG, MH
      (Zadeva C-790/19)
      (2020/C 54/29)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Curtea de Apel Brașov

         Stranki v postopku v glavni stvari

      LG, MH

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 1(3)(a) Direktive (EU) 2015/849 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2015 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma, spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta in Direktive Komisije 2006/70/ES (1) razlagati tako, da oseba, ki stori materialno dejanje, ki pomeni kaznivo dejanje pranja denarja, nikoli ni ista kot oseba, ki stori temeljno kaznivo dejanje (predhodno kaznivo dejanje, iz katerega izhaja denar, ki je predmet pranja denarja)?

         (1)  UL 2015, L 141, str. 73.


title: Zadeva C-811/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Înalta Curte de Casație și Justiție (Romunija) 4. novembra 2019 – kazenski postopek proti FQ, GP, HO, IN, JM

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/28

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Înalta Curte de Casație și Justiție (Romunija) 4. novembra 2019 – kazenski postopek proti FQ, GP, HO, IN, JM
      (Zadeva C-811/19)
      (2020/C 54/30)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Înalta Curte de Casație și Justiție

         Stranke v postopku v glavni stvari

      FQ, GP, HO, IN, JM

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 19(1) Pogodbe o Evropski uniji, člen 325(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije, člen 58 Direktive (EU) 2015/849 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2015 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma, spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta in Direktive Komisije 2006/70/ES (1), člen 4 Direktive (EU) 2017/1371 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2017 o boju proti goljufijam, ki škodijo finančnim interesom Unije, z uporabo kazenskega prava (2), pripravljene na podlagi člena K.3 Pogodbe o Evropski uniji o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti z dne 26. junija 1995 razlagati tako, da nasprotujejo temu, da bi organ zunaj sodstva, in sicer Curtea Constituțională a României (ustavno sodišče Romunije), sprejel odločbo o procesnem ugovoru, ki obravnava morebitno nezakonito imenovanje sestave glede na načelo specializacije sodnikov Înalta Curte de Casație și Justiție (vrhovno kasacijsko sodišče, Romunija) (ni predvideno v romunski ustavi), in odredil sodišču, da vrne zadeve, ki so v fazi izpodbijanja v pritožbenem postopku (z devolutivnim učinkom) za ponovno preučitev z njihove strani v prvem postopkovnem ciklu pred istim sodiščem?

                  2.

                  Ali je treba člen 2 Pogodbe o Evropski uniji in člen 47(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da nasprotujejo temu, da bi se organ zunaj sodstva izrekel o nezakonitem imenovanju sestave senata vrhovnega sodišča (v sestavo se imenujejo sodniki, ki so v trenutku napredovanja med drugim izpolnjevali pogoje za specializacijo, zahtevano za napredovanje v kazenski senat vrhovnega sodišča)?

                  3.

                  Ali se načelo primarnosti prava Unije razlaga tako, da nacionalnemu sodniku omogoča razveljavitev odločbe ustavnega sodišča, ki hierarhično gledano razlaga odločbe nižje ravni, kot so ustavne, vezane na organizacijo Înalta Curte de Casație și Justiție (vrhovno kasacijsko sodišče), prisotne v nacionalnem pravu v zvezi s preprečevanjem, ugotavljanjem in sankcioniranjem korupcije, odločbe, ki jo sodišče že 16 let vedno razlaga na enak način?

                  4.

                  Ali skladno s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah[,] [n]ačelo prostega dostopa do sodnega varstva zajema specializacijo sodnikov in imenovanje posebnih sestav na višjem sodišču?

         (1)  UL 2015, L 141, str. 73

         (2)  UL 2017, L 198, str. 29.


title: Zadeva C-822/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Alba Iulia (Romunija) 5. novembra 2019 – Flavourstream SRL/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov, Agenția Națională de Administrare Fiscală - Direcția Generală a Vămilor - Direcția Regională Vamală Brașov - Biroul Vamal de Interior Sibiu

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/29

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Alba Iulia (Romunija) 5. novembra 2019 – Flavourstream SRL/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov, Agenția Națională de Administrare Fiscală - Direcția Generală a Vămilor - Direcția Regională Vamală Brașov - Biroul Vamal de Interior Sibiu
      (Zadeva C-822/19)
      (2020/C 54/31)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Curtea de Apel Alba Iulia

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnika (toženi stranki na prvi stopnji): Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov, Agenția Națională de Administrare Fiscală - Direcția Generală a Vămilor - Direcția Regională Vamală Brașov - Biroul Vamal de Interior Sibiu

         Nasprotna stranka (tožeča stranka na prvi stopnji): Flavourstream SRL

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba nomenklaturo iz Priloge I k Uredbi št. 2658/87, kakor je bila spremenjena z Izvedbeno uredbo 2016/1821 (1), razlagati tako, da je treba izdelek „AURIC GMO FREE“, ki je predmet obravnavanega spora, uvrstiti pod tarifno podštevilko 17 029 095 ali pod podštevilko 29 124 900 navedene nomenklature?

         (1)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2016/1821 z dne 6. oktobra 2016 o spremembi Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL 2016, L 294, str. 1).


title: Zadeva C-834/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Vicenza (Italija) 15. novembra 2019 – AV/Ministero della Giustizia, Repubblica italiana

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/30

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Vicenza (Italija) 15. novembra 2019 – AV/Ministero della Giustizia, Repubblica italiana
      (Zadeva C-834/19)
      (2020/C 54/32)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale di Vicenza

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: AV

         Toženi stranki: Ministero della Giustizia, Repubblica italiana

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali nacionalna usmeritev, ki iz pojma „delavec, ki dela s krajšim delovnim časom,“ iz določbe 2 okvirnega sporazuma, ki je priložen k Direktivi 1997/81/ES, in pojma „delavec, zaposlen za določen čas,“ iz določbe 2 okvirnega sporazuma, ki je priložen k Direktivi 1999/70/ES, izključuje častnega sodnika na sodišču prve stopnje (Giudice Onorario di Tribunale – GOT), ki svoje delovne naloge izvaja na zgoraj opredeljeni način, na katerega svoje delo opravlja tudi AV, ovira uresničevanje polnega učinka Direktive 1997/81/ES (1) in 1999/70/ES (2)?

         (1)  Direktiva Sveta 97/81/ES z dne 15. decembra 1997 o okvirnem sporazumu o delu s krajšim delovnim časom, sklenjenim med UNICE, CEEP in ETUC (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 267).

         (2)  Direktiva Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 368).


title: Zadeva C-837/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugalska) 19. novembra 2019 – Super Block Bebidas, S. A./Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/31

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugalska) 19. novembra 2019 – Super Block Bebidas, S. A./Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Zadeva C-837/19)
      (2020/C 54/33)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Super Block Bebidas, S. A.

         Tožena stranka: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je člen 17(6), drugi pododstavek, Šeste direktive (1) Sveta z dne 17. maja 1977 (ki je določal, da lahko države članice „ohranijo vse izključitve, določene v njihovih nacionalnih zakonodajah ob začetku veljavnosti te direktive“) dovolil, da nova država članica na datum svojega pristopa v svojo nacionalno zakonodajo uvede izključitve pravice do odbitka DDV?

                  2.

                  Ali ima člen 17(6), drugi pododstavek, Šeste direktive enak obseg kot člen 176, drugi odstavek, Direktiva Sveta 2006/112/ES (2) z dne 28. novembra 2006 (ki določa, da lahko države članice, ki so k Skupnosti pristopile po 1. januarju 1979, ohranijo vse izključitve, določene v njihovih nacionalnih zakonodajah na dan njihovega pristopa), kar zadeva datum, ki je pomemben za ugotovitev, katere so „izključitve, določene v njihovih nacionalnih zakonodajah“, ki se lahko ohranijo?

                  3.

                  Če bi Portugalska glede na Šesto direktivo lahko ohranila vse izključitve, določene v njeni nacionalni zakonodaji 1. januarja 1989, to je datum začetka veljavnosti Šeste direktive na Portugalskem, ali je bila ta možnost spremenjena z Direktivo 2006/112/ES, ki kot upošteven datum navaja datum pristopa (1. januar 1986)?

                  4.

                  Ali člen 176, drugi odstavek, Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 nasprotuje temu, da na datum pristopa Portugalske k Evropskim skupnostim začnejo veljati določbe (kot so določbe iz člena 21(1) zakonika o davku na dodano vrednost), ki določajo izključitev pravice do odbitka davka v zvezi z določenimi stroški (vključno s stroški nastanitve, prehrane, pijače, najema vozil, goriva in cestnin), če so bile navedene določbe že objavljene in je bilo prvotno predvideno, da bodo začele veljati pred pristopom, vendar pa se je začetek veljavnosti prestavil na datum pristopa?

                  5.

                  Ali je treba člen 168(a) Direktive 2006/112 in načelo nevtralnosti razlagati tako, da nasprotujeta temu, da bi države članice v nacionalni zakonodaji ohranile določbe o izključitvi pravice do odbitka (kot so določbe iz člena 21(1) zakonika o DDV v zvezi s stroški nastanitve, prehrane, pijače, najema vozil, goriva in cestnin), ki se uporabijo tudi če se dokaže, da se pridobljeno blago in storitve uporabljajo za namene obdavčljivih transakcij davčnega zavezanca?

                  6.

                  Ali člen 176 Direktive 2006/112 in načelo sorazmernosti nasprotujeta temu, da bi se izključitve pravice do odbitka, ki niso določene v njej, vendar jih države članice lahko ohranijo na podlagi drugega odstavka navedenega člena, uporabljale, če se dokaže, da so zadevni stroški nedvomno poslovni ter se blago in storitve uporabljajo za namene obdavčljivih transakcij davčnega zavezanca?

         (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23).

         (2)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).


title: Zadeva C-846/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal d'arrondissement (Luksemburg) 21. novembra 2019 – EQ/Administration de l'Enregistrement, des Domaines et de la TVA

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/32

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal d'arrondissement (Luksemburg) 21. novembra 2019 – EQ/Administration de l'Enregistrement, des Domaines et de la TVA
      (Zadeva C-846/19)
      (2020/C 54/35)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal d'arrondissement

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: EQ

         Tožena stranka: Administration de l'Enregistrement, des Domaines et de la TVA

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba pojem gospodarske dejavnosti v smislu člena 9(1), drugi pododstavek, Direktive 2006/112/ES (1) razlagati tako, da zajema ali da izključuje opravljanje storitev v okviru trikotnega razmerja, v katerem ponudnika storitev za njihovo opravljanje pooblasti subjekt, ki ni prejemnik opravljenih storitev?

                  2.

                  Ali je odgovor na prvo vprašanje drugačen, če se storitve opravljajo v okviru naloge, ki jo dodeli neodvisen pravosodni organ?

                  3.

                  Ali je odgovor na prvo vprašanje drugačen, če plačilo ponudnika storitev nosi prejemnik storitev ali če ga nosi država, katere del je subjekt, ki je ponudnika storitev pooblastil za njihovo opravljanje?

                  4.

                  Ali je treba pojem gospodarske dejavnosti v smislu člena 9(1), drugi pododstavek, Direktive 2006/112/ES razlagati tako, da zajema ali da izključuje opravljanje storitev, če plačilo ponudnika storitev ni zakonsko obvezno in katerega višina, če je dodeljeno, (a) zahteva presojo vsakega primera posebej in (b) je vedno odvisna od premoženjskega stanja prejemnika storitev in (c) se določi na podlagi bodisi pavšalnega zneska bodisi deleža prihodkov prejemnika storitev bodisi opravljenih storitev?

                  5.

                  Ali je treba pojem „opravljanje storitev in dobav[a] blaga, ki je tesno povezana s socialnim skrbstvom in socialnovarstvenim delom“ iz člena 132(1)(g) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost razlagati tako, da vključuje ali da izključuje storitve, opravljene v okviru ureditve varstva polnoletnih oseb, ki je bila vzpostavljena z zakonom in nad katero nadzor izvaja neodvisen pravosodni organ?

                  6.

                  Ali je treba pojem „organizacije, ki jih država članica priznava kot organizacije socialnega pomena“ iz člena 132(1)(g) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, da se prizna socialni pomen organizacije, razlagati tako, da nalaga nekatere zahteve glede na obliko delovanja ponudnika storitev ali glede na altruistični ali pridobitni cilj dejavnosti ponudnika storitev, ali splošneje tako, da z drugimi merili ali pogoji omejuje področje uporabe oprostitve iz člena 132(1)(g), ali pa zadostuje le opravljanje storitev, „povezanih s socialnim skrbstvom in socialnovarstvenim delom“, da ima zadevna organizacija socialni pomen?

                  7.

                  Ali je treba pojem „organizacije, ki jih država članica priznava kot organizacije socialnega pomena“ iz člena 132(1)(g) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost razlagati tako, da zahteva postopek priznanja, ki se opira na vnaprej določen postopek in merila, ali pa se lahko ad hoc priznanje podeli v vsakem primeru posebej, po potrebi s strani pravosodnega organa?

                  8.

                  Ali načelo legitimnih pričakovanj, kot se razlaga v sodni praksi Sodišča Evropske unije, upravi, pristojni za izterjavo DDV, omogoča, da od zavezanca za DDV zahteva plačilo DDV za gospodarske transakcije, ki se nanašajo na obdobje, ki je ob izdaji davčne odločbe uprave že končano, potem ko je ta uprava v daljšem obdobju pred tem obdobjem sprejemala obračune DDV navedenega davčnega zavezanca, v katerih tovrstne gospodarske transakcije niso bile vključene med obdavčljive transakcije? Ali za to možnost uprave, pristojne za izterjavo DDV, veljajo določeni pogoji?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).


title: Zadeva C-861/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social no 26 de Barcelona (Španija) 26. novembra 2019 – LJ/INSS (Instituto Nacional de la Seguridad Social)

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/33

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social no 26 de Barcelona (Španija) 26. novembra 2019 – LJ/INSS (Instituto Nacional de la Seguridad Social)
      (Zadeva C-861/19)
      (2020/C 54/36)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de lo Social no 26 de Barcelona

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: LJ

         Tožena stranka: INSS (Instituto Nacional de la Seguridad Social)

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali se lahko šteje, da je dodatek za materinstvo, ki ga ureja člen 60 splošnega zakona o socialnem varstvu (LGSS), katerega prečiščeno besedilo je bilo potrjeno s kraljevo zakonsko uredbo 8/2015, pozitiven ukrep, namenjen doseganju dejanske enakosti med moškimi in ženskami v skladu s členom 157(4) Pogodbe o delovanju Evropske unije?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali načelo sorazmernosti, ki ga je treba upoštevati pri vsakem pozitivnem ukrepu, nasprotuje časovni omejitvi na pokojnine, pridobljene po 1. januarju 2016, ki je določena v edini končni določbi kraljeve zakonske uredbe 8/2015?


title: Zadeva C-865/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal d'instance de Rennes (Francija) 27. novembra 2019 – Caisse de Crédit Mutuel Le Mans Pontlieue/OG

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/34

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal d'instance de Rennes (Francija) 27. novembra 2019 – Caisse de Crédit Mutuel Le Mans Pontlieue/OG
      (Zadeva C-865/19)
      (2020/C 54/37)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal d'instance de Rennes

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Caisse de Crédit Mutuel Le Mans Pontlieue

         Tožena stranka: OG

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Če efektivna obrestna mera potrošniškega kredita znaša 5,364511 %, ali pravilo, ki izhaja iz direktiv 98/7/ES z dne 16. februarja 1998 (1), 2008/48/ES z dne 23. aprila 2008 (2) in 2014/17/EU (3) z dne 4. februarja 2014 ter ki v francoski različici določa, da „Le résultat du calcul est exprimé avec une exactitude d’au moins une décimale. Si le chiffre de la décimale suivante est supérieur ou égal à 5, le chiffre de la première décimale sera augmenté de 1.“ (v slovenski različici: „Rezultat izračuna se izrazi z natančnostjo vsaj ene decimalke. Če je na naslednjem decimalnem mestu število 5 ali večje, se število na tem decimalnem mestu poveča za eno.“), dopušča, da se za natančno šteje efektivna obrestna mera, ki se navaja v višini 5,363 %?

         (1)  Direktiva 98/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 1998 o spremembi Direktive 87/102/EGS o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi s potrošniškimi krediti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 4, str. 36).

         (2)  Direktiva 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (UL 2008, L 133, str. 66).

         (3)  Direktiva 2014/17/ЕU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. februarja 2014 o potrošniških kreditnih pogodbah za stanovanjske nepremičnine in spremembi direktiv 2008/48/ES in 2013/36/EU ter Uredbe (EU) št. 1093/2010 (UL 2014, L 60, str. 34).


title: Zadeva C-870/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 26. novembra 2019 – Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze/MI

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/35

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 26. novembra 2019 – Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze/MI
      (Zadeva C-870/19)
      (2020/C 54/38)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Corte suprema di cassazione

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze

         Tožena stranka: MI

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je mogoče člen 15 [odstavek 7 Uredbe št. 3821/85 (1)] v specifičnem primeru voznika tovornega vozila razlagati kot predpis, ki se nanaša na enotno skupno ravnanje, ki je privedlo do ene same kršitve in naložitvijo samo ene sankcije, ali pa lahko na podlagi kumulacije sankcij pomeni toliko kršitev in sankcij, kolikor je dni, za katere tahografski vložki in izpisi niso bili predloženi v predvidenem časovnem roku („tekoči dan in predhodnih 28 dni“)?

         (1)  Uredba Sveta (EGS) 3821/85 z dne 20. decembra 1985 o tahografu (nadzorni napravi) v cestnem prometu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 1, str. 227).


title: Zadeva C-871/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 26. novembra 2019 – Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze/TB

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/35

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 26. novembra 2019 – Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze/TB
      (Zadeva C-871/19)
      (2020/C 54/39)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Corte suprema di cassazione

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze

         Tožena stranka: TB

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je mogoče člen 15 [odstavek 7 Uredbe št. 3821/85 (1)] v specifičnem primeru voznika tovornega vozila razlagati kot predpis, ki se nanaša na enotno skupno ravnanje, ki je privedlo do ene same kršitve in naložitvijo samo ene sankcije, ali pa lahko na podlagi kumulacije sankcij pomeni toliko kršitev in sankcij, kolikor je dni, za katere tahografski vložki in izpisi niso bili predloženi v predvidenem časovnem roku („tekoči dan in predhodnih 28 dni“)?

         (1)  Uredba Sveta (EGS) 3821/85 z dne 20. decembra 1985 o tahografu (nadzorni napravi) v cestnem prometu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 1, str. 227).


title: Zadeva C-876/19 P: Pritožba, ki jo je Plastics Europe vložila 29. novembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 20. septembra 2019 v zadevi T-636/17, Plastics Europe/ECHA

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/36

      Pritožba, ki jo je Plastics Europe vložila 29. novembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 20. septembra 2019 v zadevi T-636/17, Plastics Europe/ECHA
      (Zadeva C-876/19 P)
      (2020/C 54/40)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Plastics Europe (zastopniki: R. Cana, E. Mullier, F. Mattioli, odvetniki)

         Druge stranke v postopku: Evropska agencija za kemikalije, Francoska republika, ClientEarth

         Predlog

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-636/17;

                  —

                  odločbo ED/30/2017 izvršnega direktorja ECH z dne 6. julija 2017 razglasi za nično;

                  —

                  podredno, zadevo vrne Splošnemu sodišču, da odloči o ničnostni tožbi pritožnice;

                  —

                  toženi stranki na prvi stopnji naloži plačilo stroškov tega postopka, vključno s stroški postopka pred Splošnim sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja te razloge:

                  A.

                  Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je napačno razlagalo Uredbo REACH (1) in ugotovilo, da Evropska agencija za kemikalije (ECHA) ni dolžna dokazati, da so možni resni učinki za zdravje ljudi znanstveno dokazani v smislu člena 57(f) Uredbe REACH.

                  B.

                  Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri presoji dokazov, s katerimi je razpolagalo, in pri presoji dejstev, kot jih ti dokazi utemeljujejo. Zlasti je Splošno sodišče napačno presodilo, da je ECHA dokazala „verjetne“ resne učinke; opustilo preizkus, ali je ECHA dejansko ocenila informacije o enaki stopnji zaskrbljenosti in se namesto tega napačno oprlo na trditev ECHA, da je bilo to merilo izpolnjeno; storilo napako z zavrnitvijo trditve pritožnice glede upoštevnosti ugotovitev Evropske agencije za varnost hrane (EFSA) za predmetno zadevo; storilo napako z ugotovitvijo, da ugotovitve EFSA utemeljujejo in so skladne z odločbo ECHA in izkrivilo dokaze, ki so jih predložile stranke.

                  C.

                  Splošno sodišče je kršilo načelo enakega obravnavanja s tem, da je pritožnico obravnavalo manj ugodno kot ECHA.

                  D.

                  Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo z napačno razlago člena 2(8)(b) Uredbe REACH in kršilo obveznost obrazložitve s tem, da ni obravnavalo dodatnih trditev glede intermediatov, ki jih je podala pritožnica.

         (1)  Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL 2006, L 396, str. 1).


title: Zadeva C-879/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 2. decembra 2019 – FORMAT Urządzenia i Montaże Przemysłowe/Zakładowi Ubezpieczeń Społecznych I Oddziałowi w Warszawie

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/37

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 2. decembra 2019 – FORMAT Urządzenia i Montaże Przemysłowe/Zakładowi Ubezpieczeń Społecznych I Oddziałowi w Warszawie
      (Zadeva C-879/19)
      (2020/C 54/41)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Najwyższy

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: FORMAT Urządzenia i Montaże Przemysłowe

         Tožena stranka: Zakład Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba pojem osebe, ki je običajno zaposlena na ozemlju dveh ali več držav članic, iz člena 14(2), prvi stavek, Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti v različici, ki izhaja iz Uredbe Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996 (1) in kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1992/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 (2), razlagati tako, da zajema osebo, ki na podlagi ene same pogodbe o zaposlitvi, sklenjene z enim delodajalcem, v obdobju, zajetim s to pogodbo, opravlja delo na ozemlju vsake od vsaj dveh držav članic ne sočasno ali vzporedno, ampak v zaporednih, neposredno sledečih si, nekajmesečnih obdobjih?

         (1)  Ul, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 3.

         (2)  UL 2006, L 392, str. 1.


title: Zadeva C-890/19 P: Pritožba, ki jo je Fortischem a.s. vložila 4. decembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 24. septembra 2019 v zadevi T-121/15, Fortischem/Komisija

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/39

      Pritožba, ki jo je Fortischem a.s. vložila 4. decembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 24. septembra 2019 v zadevi T-121/15, Fortischem/Komisija
      (Zadeva C-890/19 P)
      (2020/C 54/43)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Fortischem a.s. (zastopniki: C. Arhold, Rechtsanwalt, P. Hodál, M. Staroň, avocats)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, AlzChem AG, nekdanja AlzChem Trostberg Gmbh, nekdanja AlzChem Hart GmbH

         Predlog

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano sodbo razveljavi;

                  —

                  člene 1 in od 3 do 5 izpodbijanega sklepa (1) razglasi za nične;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo zaradi napačne razlage in uporabe člena 107(1), člena 108(2) TFEU in člena 14(1) Uredbe (ES) št. 659/1999 (2) s tem, ko je presodilo, da je v takem primeru kot je predmetni, sklep o izterjavi mogoče razširiti na pritožnico, čeprav je ta plačala tržno ceno za sredstva prejemnika pomoči.
      Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, ko je presodilo, da Komisija ni nosila dokaznega bremena glede tega, ali je bila pomoč prenesena na pritožnico s prodajo sredstev pod tržno vrednostjo.
      Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo ali izkrivilo dejstva s tem, da ni upoštevalo nekaterih (skoraj neizpodbojnih) predpostavk, ki so kazale na to, da je bila za sredstva plačana tržna cena.
      Četrti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, ko je napačno razlagalo pomen merila „obseg transakcije“ in „ekonomska logika transakcije“ zaradi ugotavljanja ekonomske kontinuitete.
      Peti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je sprejelo, da je Komisija lahko prišla do sklepa, da je bila podana ekonomska kontinuiteta, na podlagi zgolj dveh od uveljavljenih meril, čeprav so vsa ostala merila govorila proti ekonomski kontinuiteti.
      Šesti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker je napačno razlagalo in uporabilo upoštevne določbe zakona, ki je prepovedoval kolektivna odpuščanja, ker je napačno pravno okvalificiralo dejstva z ugotovitvijo, da je prepoved kolektivnih odpuščanj pomenila prednost za družbo NCHZ namesto dejanske neugodnosti zaradi povečanih stroškov in ker zneska domnevne državne pomoči ni zmanjšalo za znesek, ki ustreza povečanim stroškom.
      Sedmi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, ko je s svojim razlogovanjem nadomestilo razlogovanje v izpodbijanem sklepu, saj Komisija ni podala nobenih trditev ali pojasnil glede tega, na kakšen način je prepoved kolektivnih odpuščanj za družbo NCHZ pomenila prednost.

         (1)  Sklep Komisije (EU) 2015/1826 z dne 15. oktobra 2014 o državni pomoči SA.33797 – (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2011/CP) ki jo je Slovaška izvedla za podjetje NCHZ (UL 2015, L 269, str. 71).

         (2)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339).


title: Zadeva C-895/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach (Poljska) 4. decembra 2019 – A./Dyrektorowi Krajowej Informacji Skarbowej

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/40

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach (Poljska) 4. decembra 2019 – A./Dyrektorowi Krajowej Informacji Skarbowej
      (Zadeva C-895/19)
      (2020/C 54/44)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: A.

         Tožena stranka: Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 167 v povezavi s členom 178 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki uveljavljanje pravice do odbitka vstopnega davka v istem obračunskem obdobju, kot je tisto, v katerem je treba obračunati davek, ki ga je treba plačati v zvezi s transakcijami, ki so pridobitve blaga znotraj Skupnosti, pogojuje s tem, da je davek, ki je dolgovan iz naslova takih transakcij, izkazan v ustreznem davčnem obračunu, ki mora biti predložen v prekluzivnem roku (trimesečnem na Poljskem) po poteku meseca, v katerem je v zvezi s pridobljenim blagom in storitvami nastala davčna obveznost?

         (1)  UL 2006, L 347, str. 1.


title: Zadeva C-898/19 P: Pritožba, ki jo je Irska vložila 4. decembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi razširjeni senat) z dne 24. septembra 2019 v združenih zadevah T-755/15 in T-759/15, Luksemburg in Fiat Chrysler Finance Europe/Komisija

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/41

      Pritožba, ki jo je Irska vložila 4. decembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi razširjeni senat) z dne 24. septembra 2019 v združenih zadevah T-755/15 in T-759/15, Luksemburg in Fiat Chrysler Finance Europe/Komisija
      (Zadeva C-898/19 P)
      (2020/C 54/45)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Irska (zastopniki: M. Browne, A. Joyce, J. Quaney, P. Gallagher SC, agenti, S. Kingston, B. Doherty, BL)

         Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Fiat Chrysler Finance Europe, Veliko vojvodstvo Luksemburg

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 24. septembra 2019, Luksemburg in Fiat Chrysler Finance Europe/Komisija (T-755/15 in T-759/15);

                  —

                  razglasi ničnost Sklepa Komisije (1) z dne 21. oktobra 2015, in

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, zlasti člen 107(1) PDEU, glede pristopa v zvezi s t. i. „neodvisnim tržnim načelom“.
      Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, zlasti člen 107(1) PDEU, glede analize selektivnosti.
      Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče je kršilo obveznost obrazložitve sodbe.
      Četrti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je kršilo načelo pravne varnosti s tem, da je potrdilo, da Komisija lahko opravi nadzor nad odločbami nacionalnih davčnih uprav na podlagi Komisijine različice neodvisnega tržnega načela, ki ni predvidljiva in katere vsebina ni znana.
      Peti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je kršilo člena 4 in 5 PEU ter je nedopustno uporabilo pravila o državnih pomočeh za harmonizacijo pravil držav članic o neposrednem obdavčenju.

         (1)  Sklep Komisije (EU) 2016/2326 z dne 21. oktobra 2015 o državni pomoči SA.38375 (2014/C ex 2014/NN), ki jo je Luksemburg odobril podjetju Fiat (notificirano pod dokumentarno številko C(2015) 7152) (UL 2016, L 351, str. 1).


title: Zadeva C-899/19 P: Pritožba, ki jo je Romunija vložila 4. decembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 24. septembra 2019 v zadevi T-391/17, Romunija/Komisija

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/42

      Pritožba, ki jo je Romunija vložila 4. decembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 24. septembra 2019 v zadevi T-391/17, Romunija/Komisija
      (Zadeva C-899/19 P)
      (2020/C 54/46)
      Jezik postopka: romunščina

         Stranke

         Pritožnica: Romunija (zastopniki: E. Gane, L. Lițu, M. Chicu, agenti)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Madžarska

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  pritožbi ugodi, v celoti razveljavi sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-391/17, odloči v zadevi T-391/17 in ugodi predlogu za razglasitev ničnosti Sklepa (EU) 2017/652

            oziroma

                  —

                  pritožbi ugodi, v celoti razveljavi sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-391/17 in zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije, to pa naj v novi sodbi ugodi predlogu za razglasitev ničnosti Sklepa (EU) 2017/652;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

                     A.

                     Kršitev določb Pogodb EU o pristojnosti Unije

                  Splošno sodišče napačno uporabi pravo, če v nasprotju z načelom prenosa pristojnosti iz člena 5(2) Pogodbe o Evropski uniji vrednote, navedene v členu 2 PEU, enači s specifičnim ukrepom/ciljem na področju pristojnosti EU ter Komisijo pozove, naj predloži specifične akte, katerih glavni cilj je spoštovanje pravic oseb, ki pripadajo narodnim in jezikovnim manjšinam, ter spoštovanje bogate kulturne in jezikovne raznolikosti.

                     B.

                     Kršitev člena 296, drugi odstavek, TFUE

                  Splošno sodišče je napačno razlagalo člen 296, drugi odstavek, PDEU glede obveznosti obrazložitve, ki jo ima Komisija, ker je napačno štelo, da je bila navedena obveznost ob upoštevanju okoliščin zadeve spoštovana, čeprav Komisija ni predstavila pravnih ugotovitev, ki so imele velik pomen pri pripravi Sklepa (EU) 2017/652, in je bistveno spremenila lastno stališče, ki ga je izrazila prej, ne da bi pojasnila, katere okoliščine so se tako spremenile, da je sprememba stališča utemeljena.

                     C.

                     Kršitve postopka, ki škoduje interesom pritožnice

                  Postopek je bil kršen, ker je bila razprava v ustnem delu postopka v zadevi T-391/17 na zahtevo Splošnega sodišča osredotočena zgolj na vidike dopustnosti ničnostne tožbe, medtem ko je to sodišče v okviru izrečene sodbe obravnavalo izključno vidike, ki se nanašajo na vsebino.


title: Zadeva C-904/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Poljska) 10. decembra 2019 – E. Sp. z o.o./K.S.

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/43

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Poljska) 10. decembra 2019 – E. Sp. z o.o./K.S.
      (Zadeva C-904/19)
      (2020/C 54/48)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: E. Sp. z o.o.

         Tožena stranka: K.S.

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 7(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (1) […] ter [dvajseto in štiriindvajseto] uvodno izjavo te direktive, [v skladu s katerimi] morajo biti pogodbe sestavljene v jasnem, razumljivem jeziku, mora potrošnik imeti možnost preučiti vse pogoje in mora v dvomu prevladati razlaga, ki je za potrošnika najbolj ugodna [ter] morajo imeti sodišča ali upravni organi držav članic na voljo ustrezna in učinkovita sredstva za preprečevanje nadaljnje uporabe nepoštenih pogojev v potrošniških pogodbah, v povezavi s členom 10(1) in (2) Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (2) […] in uvodno izjavo 31 te direktive razlagati tako, da nasprotujejo členu 339(2) k.p.c., če se ga razume tako, da člen 339(2) k.p.c. izdajo zamudne sodbe v zadevi,[…] ki se nanaša na poplačilo potrošniškega kredita, […] dopušča tudi v primeru, ko tožeča stranka ni predložila […] pogodbe o potrošniškem kreditu […], zaradi česar ta pogodba ni bila preizkušena z vidika morebitnih nepoštenih pogodbenih pogojev in glede tega, ali je pogodba vsebovala vse s pravom zahtevane elemente, hkrati pa zahteva, da se pri izdaji zamudne sodbe opre zgolj na dejansko stanje, kot ga je navedla tožeča stranka, ne da bi se z vidika „utemeljenega dvoma“ v smislu tega člena preizkusilo dokaze? Ali je z vidika odločb Sodišča z dne 1. oktobra 2015, ERSTE Bank Hungary (C-32/14, EU:C:2015:637, točka 62); z dne 10. septembra 2014, Kušionova (C-34/13, EU:C:2014:2189, točka 56); z dne 6. oktobra 2009, Asturcom Telecomunicaciones (C-40/08, EU:C:2009:615, točka 47) dopustna taka razlaga člena 339(2) k.p.c., da je v zadevi, [ki se nanaša na odplačilo potrošniškega kredita] […], v kateri tožeča stranka tožbi ni priložila pogodbe, možna izdaja zamudne sodbe, pri kateri ne pride do preizkusa pogodbe z vidika morebitnih nepoštenih pogodbenih pogojev in se ne opravi preizkus, ali je pogodba vsebovala vse s pravom zahtevane elemente, ampak se opre le na trditve, ki jih je tožeča stranka navedla v zvezi z dejanskim stanjem?

                  2.

                  Ali je treba člen 7(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah […] ter [dvajseto in štiriindvajseto] uvodno izjavo te direktive, [v skladu s katerimi] morajo biti pogodbe sestavljene v jasnem, razumljivem jeziku, mora potrošnik imeti možnost preučiti vse pogoje in mora v dvomu prevladati razlaga, ki je za potrošnika najbolj ugodna [ter] morajo imeti sodišča ali upravni organi držav članic na voljo ustrezna in učinkovita sredstva za preprečevanje nadaljnje uporabe nepoštenih pogojev v potrošniških pogodbah, v povezavi s členom 10(1) in (2) Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS […] in uvodno izjavo 31 te direktive razlagati tako, da nasprotujejo členu 339(2) k.p.c., če se ga razume tako, da člen 339(2) k.p.c. preprečuje to, da bi nacionalno sodišče pogodbo […] o potrošniškem kreditu, ki jo je priložila tožeča stranka […], preizkusilo z vidika morebitnih nepoštenih pogodbenih pogojev in glede tega, ali pogodba vsebuje vse s pravom zahtevane elemente, hkrati pa zahteva, da se pri izdaji zamudne sodbe opre zgolj na trditve tožeče stranke, ne da bi se z vidika „utemeljenega dvoma“ v smislu tega člena preizkusilo dokaze? Ali je z vidika odločb Sodišča z dne 1. oktobra 2015, ERSTE Bank Hungary (C-32/14, EU:C:2015:637, točka 62); z dne 10. septembra 2014, Kušionova (C-34/13, EU:C:2014:2189, točka 56); z dne 6. oktobra 2009, Asturcom Telecomunicaciones (C-40/08, EU:C:2009:615, točka 47) dopustna taka razlaga člena 339(2) k.p.c., da je v zadevi, [ki se nanaša na poplačilo potrošniškega kredita] […], možna izdaja zamudne sodbe, ne da bi se pogodbo, ki jo je tožeča stranka priložila tožbi, preizkusilo z vidika morebitnih nepoštenih pogodbenih pogojev in ne da bi se preizkusilo, ali je pogodba vsebovala vse s pravom zahtevane elemente, ampak zgolj ob opiranju na trditve, ki jih je tožeča stranka navedla v zvezi z dejanskim stanjem?

         (1)  UL 1993, L 95, str. 29.

         (2)  UL 2008, L 133, str. 66.


title: Zadeva C-913/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Rejonowy w Białymstoku (Poljska) 13. decembra 2019 – CNP spółka z o.o./Gefion Insurance A/S

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/45

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Rejonowy w Białymstoku (Poljska) 13. decembra 2019 – CNP spółka z o.o./Gefion Insurance A/S
      (Zadeva C-913/19)
      (2020/C 54/49)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Rejonowy w Białymstoku

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: CNP spółka z o.o.

         Tožena stranka: Gefion Insurance A/S

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  ali je treba člen 13(2) v povezavi s členom 10 Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (1) razlagati tako, da v sporu med podjetnikom, ki je od oškodovanca odkupil terjatev proti zavarovalnici iz naslova zavarovanja civilne odgovornosti, in to zavarovalnico ni izključeno ugotavljanje pristojnosti sodišča na podlagi člena 7, točka 2, ali člena 7, točka 5, te uredbe?

                  2.

                  Če je treba na prvo vprašanje odgovoriti pritrdilno: ali je treba člen 7, točka 5, Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah razlagati tako, da je gospodarska družba, ki deluje na ozemlju države članice in ki obravnava odškodninske zahtevke v zvezi s premoženjsko škodo v okviru obveznega zavarovanja avtomobilske odgovornosti ter ki deluje v okviru pogodbe z zavarovalnico, ki ima sedež v drugi državi članici, podružnica, predstavništvo ali poslovna enota te zavarovalnice?

                  3.

                  Če je treba na prvo vprašanje odgovoriti pritrdilno: ali je treba člen 7, točka 2, Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah razlagati tako, da pomeni samostojno podlago za pristojnost sodišča države članice, v kateri je prišlo do škodnega dogodka, pri katerem upnik, ki je od oškodovanca odkupil terjatev v okviru obveznega zavarovanja civilne odgovornosti, vloži tožbo zoper zavarovalnico, ki ima sedež v drugi državi članici?

         (1)  UL 2012, L 351, str. 1.


title: Zadeva T-21/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. decembra 2019 – Poljska/Komisija (EKJS in EKSRP – Odhodki, izključeni iz financiranja – Sektorja sadja in zelenjave – Pomoči skupinam proizvajalcem – Odhodki Poljske – Vrzeli v ključnih in pomožnih kontrolah – Pregledi načrtov za priznanje in meril za priznanje – Pregledi zahtevkov za pomoč – Upravičenost skupin proizvajalcev – Ekonomska usklajenost – Nujnost in upravičenost do naložb – Razumnost odhodkov – Sistemske odpovedi – Tveganje za EKJS – Popravni ukrepi – Pavšalni popravki v višini 25 %)

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/46

      Sodba Splošnega sodišča z dne 17. decembra 2019 – Poljska/Komisija
      (Zadeva T-21/18) (1)

      (EKJS in EKSRP - Odhodki, izključeni iz financiranja - Sektorja sadja in zelenjave - Pomoči skupinam proizvajalcem - Odhodki Poljske - Vrzeli v ključnih in pomožnih kontrolah - Pregledi načrtov za priznanje in meril za priznanje - Pregledi zahtevkov za pomoč - Upravičenost skupin proizvajalcev - Ekonomska usklajenost - Nujnost in upravičenost do naložb - Razumnost odhodkov - Sistemske odpovedi - Tveganje za EKJS - Popravni ukrepi - Pavšalni popravki v višini 25 %)
      (2020/C 54/50)
      Jezik postopka: poljščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Republika Poljska (zastopniki: B. Majczyna, M. Pawlicka in D. Krawczyk, agenti)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Lewis in A. Stobiecka-Kuik, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2017/2014 z dne 8. novembra 2017 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL 2017, L 292, str. 61).

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Republiki Poljski se naloži da poleg svojih nosi tudi stroške Evropske komisije.

         (1)  UL C 104, 19.3.2018.