title: Zadeva T-524/08: Tožba, vložena 2. decembra 2008 – AIB-Vinçotte Luxembourg proti Parlamentu

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/51

         Tožba, vložena 2. decembra 2008 – AIB-Vinçotte Luxembourg proti Parlamentu
   (Zadeva T-524/08)
   (2009/C 44/91)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: AIB-Vinçotte Luxembourg ASBL (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: R. Adam, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi Odločba Evropskega parlamenta z dne 2. oktobra 2008, s katero je bila zavrnjena ponudba tožeče stranke v okviru razpisa št. INLO – A – BATI LUX – 07 268 & 271 – 00 za razširitev in posodobitev zgradbe Konrad Adenauer v Luxembourgu;

               —

               tožeči stranki naj se pridržijo vse ostale pravice, pravna sredstva, tožbeni razlogi in tožba, zlasti naložitev Parlamentu plačila odškodnine za nastalo škodo;

               —

               v vsakem primeru naj se Parlamentu naloži plačilo stroškov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija odločbo Parlamenta, s katero je bila zavrnjena njena ponudba v okviru javnega razpisa za del B naročila v zvezi s Projektom za razširitev in posodobitev zgradbe KAD v Luxembourgu – naloga za pooblaščen nadzorni organ (UL 2008, S 193-254240).
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka navaja štiri tožbene razloge:

               —

               očitna napaka Parlamenta pri presoji, (i) ker naj združenje, ki mu je bilo oddano naročilo, ne bi imelo potrebnih pooblastil za izvršitev zahtevanih nalog, kot so določena v razpisni dokumentaciji, in (ii) ker naj bi bila cena iz ponudbe tega združenja neobičajno nizka glede na merila iz razpisne dokumentacije;

               —

               kršitev obveznosti obrazložitve, (i) ker naj Parlament ne bi podrobneje navedel konkretnih prednosti izbrane ponudbe glede na ponudbo tožeče stranke, zaradi česar se tožeča stranka ni mogla seznaniti z razlogi, zaradi katerih njena ponudba ni bila sprejeta, in (ii) ker naj tožeča stranka ne bi mogla izvedeti, ali se je ocenjevalni odbor sestal in, če se je, katere sklepe je sprejel;

               —

               kršitev načela skrbnosti, dobrega upravljanja in preglednosti, ker naj Parlament ne bi sporočil zahtevanih pojasnil v razumnih rokih;

               —

               kršitev upravnopravnih določb razpisne dokumentacije, ker naj niti v izpodbijani odločbi niti v nadaljnjih dopisih ne bi bila navedena pravna sredstva.


title: Zadeva C-351/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgija) 4. julija 2011 – KGH Belgium NV proti državi Belgiji

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgija) 4. julija 2011 – KGH Belgium NV proti državi Belgiji
   (Zadeva C-351/11)
   2011/C 282/12
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: KGH Belgium NV

      Tožena stranka: Država Belgija

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 217(2) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1) razlagati tako, da se lahko države članice pri določanju podrobnosti vknjižbe zneskov dajatev omejijo na to, da v svoje nacionalne predpise vnesejo določbe, ki določajo samo, da

                           —

                           se kot „vknjižba“ v smislu teh nacionalnih predpisov razume „vnos zneska dajatve, ki ustreza carinskemu dolgu, v računovodske evidence ali kakšne druge nosilce podatkov, ki se uporabijo namesto tega“ – v obravnavanem primeru člen 1, točka 6, splošnega zakona o carinah in trošarinah, usklajen s kraljevim odlokom z dne 18. julija 1977 (Belgisch Staatsblad z dne 21. septembra 1977, str. 11425), potrjen z zakonom o carinah in trošarinah z dne 6. julija 1978 (Belgisch Staatsblad z dne 12. avgusta 1978, str. 9013) in 1. januarja 1994 nadomeščen s členom 1, točka 4, zakona o spremembah splošnega zakona o carinah in trošarinah (Belgisch Staatsblad z dne 30. decembra 1993, str. 29031),
                           in

                           —

                           so predpisi o vknjižbi in pogoji za plačilo dajatev ob obstoju carinskega dolga določeni v uredbah Evropskih skupnosti – v obravnavanem primeru člen 3 splošnega zakona o carinah in trošarinah, usklajen s kraljevim odlokom z dne 18. julija 1977 (Belgisch Staatsblad z dne 21. septembra 1977, str. 11425), potrjen z zakonom o carinah in trošarinah z dne 6. julija 1978 (Belgisch Staatsblad z dne 12. avgusta 1978, str. 9013) in 1. januarja 1990 spremenjen s členom 72 zakona z dne 22. decembra 1989 o določitvi davčnih določb (Belgisch Staatsblad z dne 29. decembra 1989, str. 21141)
                           ali pa morajo države članice v okviru izvajanja člena 217(2) carinskega zakonika v nacionalnih predpisih določiti, kako se v praksi opravi vknjižba v smislu člena 217(1) carinskega zakonika, tako da lahko dolžnik preveri, ali so carinski organi to vknjižbo dejansko opravili?

               2.

               Ali je treba člen 217(2) carinskega zakonika razlagati tako, da če nacionalni predpisi določajo samo, da

                           —

                           se kot „vknjižba“ v smislu teh nacionalnih predpisov razume „vnos zneska dajatve, ki ustreza carinskemu dolgu, v računovodske evidence ali kakšne druge nosilce podatkov, ki se uporabijo namesto tega“ – v obravnavanem primeru člen 1, točka 6, splošnega zakona o carinah in trošarinah, usklajen s kraljevim odlokom z dne 18. julija 1977 (Belgisch Staatsblad z dne 21. septembra 1977, str. 11425), potrjen z zakonom o carinah in trošarinah z dne 6. julija 1978 (Belgisch Staatsblad z dne 12. avgusta 1978, str. 9013) in 1. januarja 1994 nadomeščen s členom 1, točka 4, zakona o spremembah splošnega zakona o carinah in trošarinah (Belgisch Staatsblad z dne 30. decembra 1993, str. 29031),
                           in

                           —

                           so predpisi o vknjižbi in pogoji za plačilo dajatev ob obstoju carinskega dolga določeni v uredbah Evropskih skupnosti – v obravnavanem primeru člen 3 splošnega zakona o carinah in trošarinah, usklajen s kraljevim odlokom z dne 18. julija 1977 (Belgisch Staatsblad z dne 21. septembra 1977, str. 11425), potrjen z zakonom o carinah in trošarinah z dne 6. julija 1978 (Belgisch Staatsblad z dne 12. avgusta 1978, str. 9013) in 1. januarja 1990 spremenjen s členom 72 zakona z dne 22. decembra 1989 o določitvi davčnih določb (Belgisch Staatsblad z dne 29. decembra 1989, str. 21141),
                           lahko carinski organi uveljavljajo, da se opravljeni vnos zneska dajatve v formular 1552 B ali PLDA (1) nosilec podatkov o dolgovih […] in vsak drug opravljeni vnos ali vpis zneska dajatve v druge nosilce podatkov, ki se uporabijo namesto tega, šteje za vknjižbo v smislu člena 217(1) carinskega zakonika?

               3.

               Ali je treba, če se lahko vpis zneska dajatve v formular 1552 B, ki ga opravijo carinski organi, šteje za vknjižbo v smislu 217(1) carinskega zakonika, člen 217 carinskega zakonika razlagati tako, da se samo vpis natančnega zneska dajatve, ki izhaja iz carinskega dolga na formularju 1552 B, šteje za vknjižbo v smislu člena 217(1) carinskega zakonika?

      (1)  „Nepapirni nosilec podatkov o dolgovanih carinah in trošarinah“.


title: Zadeva C-216/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Laufen (Nemčija) 30. aprila 2014 – kazenski postopek zoper Gavrila Covacija

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Laufen (Nemčija) 30. aprila 2014 – kazenski postopek zoper Gavrila Covacija
   (Zadeva C-216/14)
   2014/C 253/22
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Laufen

      Stranki v postopku v glavni stvari

   Gavril Covaci

      Druga stranka: Staatsanwaltschaft Traunstein

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člena 1(2) ter 2(1) in (8) Direktive 2010/64/EU (1) razlagati tako, da nasprotujeta sodni odredbi, s katero se na podlagi člena 184 nemškega zakona o sodiščih od obdolžencev zahteva, da veljavno vložijo pravno sredstvo le v jeziku sodišča, v tem primeru v nemščini?

               2.

               Ali je treba člene 2, 3(1)(c) ter 6(1) in (3) Direktive 2012/13/EU (2) razlagati tako, da nasprotujejo, da se obdolžencu odredi, naj določi pooblaščenca za vročitev, kadar rok za vložitev pravnega sredstva začne teči že z vročitvijo pooblaščencu za vročitev in kadar ni pomembno, ali se je obdolženec z obtožbo seznanil?

      (1)  Direktiva 2010/64/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. oktobra 2010 o pravici do tolmačenja in prevajanja v kazenskih postopkih (UL L 280, str. 1).

      (2)  Direktiva 2012/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012 o pravici do obveščenosti v kazenskem postopku (UL L 142, str. 1).


title: Zadeva C-120/14 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 22. aprila 2015 – Christoph Klein/Evropska komisija (Pritožba — Nepogodbena odgovornost — Direktiva 93/42/EGS — Člena 8 in 18 — Medicinski pripomočki — Neukrepanje Komisije po prejemu odločbe o prepovedi dajanja na trg — Zastaralni rok — Zadržanje zastaranja zaradi prošnja za odobritev brezplačne pravne pomoči — Postopek na podlagi zaščitne klavzule)

text:
               22.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/11

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 22. aprila 2015 – Christoph Klein/Evropska komisija
   (Zadeva C-120/14 P) (1)

   ((Pritožba - Nepogodbena odgovornost - Direktiva 93/42/EGS - Člena 8 in 18 - Medicinski pripomočki - Neukrepanje Komisije po prejemu odločbe o prepovedi dajanja na trg - Zastaralni rok - Zadržanje zastaranja zaradi prošnja za odobritev brezplačne pravne pomoči - Postopek na podlagi zaščitne klavzule))
   (2015/C 205/15)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnik: Christoph Klein (zastopnika: H. Ahlt in M. Ahlt, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: A. Sipos in G. von Rintelen, agenta)

      Izrek

               1.

               Sodba Splošnega sodišča Klein/Komisija (T-309/10, EU:T:2014:19) se razveljavi v delu v katerem je Splošno sodišče zavrnilo tožbo glede zahtevka, da se Evropski komisiji naloži odprava škode, ki naj bi jo od 15. septembra 2006 utrpel Christoph Klein.

               2.

               V preostalem se pritožba zavrne.

               3.

               Zadeva se vrne Splošnemu sodišču Evropske unije.

               4.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 184, 16.6.2014.


title: Zadeva T-251/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 19. maja 2009 — Meyer Falk proti Komisiji ( Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokumenti o boju proti organiziranemu kriminalu in o reformi sodstva v Bolgariji — Zavrnitev dostopa — Tožba je postala brezpredmetna — Ustavitev postopka )

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/50

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 19. maja 2009 — Meyer Falk proti Komisiji
   (Zadeva T-251/06) (1)

   („Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti o boju proti organiziranemu kriminalu in o reformi sodstva v Bolgariji - Zavrnitev dostopa - Tožba je postala brezpredmetna - Ustavitev postopka“)
   2009/C 180/93
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Thomas Meyer-Falk (Bruchsal, Nemčija) (zastopnik: S. Crosby, solicitor)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: P. Costa de Oliveira in A. Antoniadis, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 6. novembra 2006, s katero je ta tožeči stranki zavrnila dostop do dveh dokumentov v zvezi z bojem proti organiziranemu kriminalu in reformo sodstva v Bolgariji.

      Izrek

               1)

               Postopek se ustavi.

               2)

               Vsaki stranki se naloži plačilo lastnih stroškov.

      (1)  UL C 236, 13.9.2008.


title: Zadeva T-226/08: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2009 — Mineralbrunnen Rhön Sprudel Egon Schindel proti UUNT — Schwarzbräu (Alaska) ( Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Skupnosti Alaska — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj opisnega značaja — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94 [postal člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009] )

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/36

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2009 — Mineralbrunnen Rhön Sprudel Egon Schindel proti UUNT — Schwarzbräu (Alaska)
   (Zadeva T-226/08) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Skupnosti Alaska - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj opisnega značaja - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94 [postal člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009]“)
   2009/C 205/65
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH (Ebersburg, Nemčija) (zastopnik: P. Wadenbach, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Schwarzbräu GmbH (Zusmarshausen, Nemčija) (zastopnik: L. Schlarmann, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 8. aprila 2008 (zadeva R 1124/2004-4), ki se nanaša na postopek ugotovitve ničnosti med družbo Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH in družbo Schwarzbräu GmbH.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH nosi lastne stroške in stroške, ki jih je priglasil Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

               3.

               Družba Schwarzbräu GmbH nosi lastne stroške.

      (1)  UL C 223, 30.8.2008.


title: Zadeva T-359/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. julija 2017 – Axel Springer/EUIPO – Stiftung Warentest (TestBild) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije TestBild — Prejšnje figurativne nacionalne znamke test — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost blaga in storitev — Podobnost znakov — Lastni razlikovalni učinek — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               21.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 277/41

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. julija 2017 – Axel Springer/EUIPO – Stiftung Warentest (TestBild)
   (Zadeva T-359/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije TestBild - Prejšnje figurativne nacionalne znamke test - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost blaga in storitev - Podobnost znakov - Lastni razlikovalni učinek - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 277/60)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Axel Springer SE (Berlin, Nemčija) (zastopnika: K. Hamacher in G. Müllejans, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnica: D. Walicka, agentka)

      Druga stranka pred odborom EUIPO za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Stiftung Warentest (Berlin) (zastopniki: sprva R. Mann, J. Smid, T. Brach, H. Nieland in A.-K. Kornrumpf, nato J. Smid, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora EUIPO za pritožbe z dne 4. maja 2016 (zadeva R 555/2015-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Stiftung Warentest in Axel Springer.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 4. maja 2016 (zadeva R 555/2015-4)se razglasi za nično, ker je bila ugotovljena verjetnost zmede v zvezi s proizvodi „tiskovine, zlasti testne revije, sporočila za potrošnike, prospekti, katalogi, knjige, časopisi in periodika; materiali za učenje in poučevanje (razen naprav)“ iz razreda 16 Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji proizvodov in storitev zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957, kakor je bil revidiran in spremenjen.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 296, 16.8.2016.


title: Zadeva T-448/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. junija 2017 – Mr. Kebab/EUIPO – Mister Kebap (Mr. KEBAB) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije Mr. KEBAB — Prejšnja španska figurativna znamka MISTER KEBAP — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               21.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 277/43

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. junija 2017 – Mr. Kebab/EUIPO – Mister Kebap (Mr. KEBAB)
   (Zadeva T-448/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije Mr. KEBAB - Prejšnja španska figurativna znamka MISTER KEBAP - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 277/63)
   Jezik postopka: slovaščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Mr. Kebab s. r. o. (Košice-Západ, Slovaška) (zastopnik: L. Vojčík, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: A. Folliard-Monguiral in R. Cottrellovú, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO: Mister Kebap, SL (Finestrat, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper sklep drugega odbora za pritožbe EUIPO z dne 11. maja 2006 (zadeva R 987/2015-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Mister Kebap in Mr. Kebab.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Mr. Kebab s. r. o. nosi stroške postopka.

      (1)  UL C 383, 17.10.2016.


title: Zadeva T-274/11 P: Pritožba, ki jo je 25. maja 2011 vložil Gaëtan Barthélémy Maxence Mioni zoper sodbo, ki jo 15. marca 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-28/10, Mioni proti Komisiji

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/32

         Pritožba, ki jo je 25. maja 2011 vložil Gaëtan Barthélémy Maxence Mioni zoper sodbo, ki jo 15. marca 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-28/10, Mioni proti Komisiji
   (Zadeva T-274/11 P)
   2011/C 232/57
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Gaëtan Barthélémy Maxence Mioni (Bruselj, Belgija) (zastopnik: L. Vogel, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predloga

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               v celoti razveljavi izpodbijano sodbo, ki jo je 15. marca 2011 izdal drugi senat Sodišča za uslužbence Evropske unije, ki je bila vročena s priporočeno pošiljko z dne 15. marca 2011 in s katero je bila zavrnjena tožba pritožnice z dne 7. maja 2010;

               —

               tožeči stranki naj se ob uporabi člena 87(2) Poslovnika naloži plačilo stroškov postopka, vključno z nujnimi izdatki, ki so nastali zaradi postopka, in predvsem s stroški pooblaščenca za vročanje, potnimi stroški in dnevnicami ter nagradami odvetnikov na podlagi člena 91(b) Poslovnika.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v podporo pritožbi navaja dva pritožbena razloga:

               1.

               Prvi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 4 Priloge VII h Kadrovskim predpisom in na izkrivljanje dokazov, ki so bili predloženi Sodišču za uslužbence. Pritožnica sodišču za uslužbence očita, prvič, da pri tem ko je v točki 31 svoje sodbe odločilo, da navzočnosti pritožnice v Franciji v letih 1999 in 2000 ni mogoče izenačiti z njeno voljo, da središče svojih interesov prenese v svojo rojstno državo, ni upoštevalo dokumentov št. 22, 23, 24 in 25 iz spisa, in, drugič, da je v točkah 29, 31 in 33 izpodbijane sodbe neskladno presodilo pojem običajnega prebivališča.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na izkrivljanje dokazov, ki so bili predloženi Sodišču za uslužbence, in na pomanjkljivo obrazložitev, saj naj bi Sodišče za uslužbence prepozni odvzem izselitvenega dodatka opravičilo z „nesporazumom glede mesta, kjer je pritožnica opravila maturo“. Pritožnica Sodišču za uslužbence očita, da ni upoštevalo dokumenta št. 15 iz spisa, da ni odgovorilo na točko 31 njene tožbe in da je tako navedlo vsebinsko očitno napačne ugotovitve.


title: Zadeva F-64/14: Tožba, vložena 12. julija 2014 – ZZ proti Komisiji

text:
               13.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 361/31

         Tožba, vložena 12. julija 2014 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-64/14)
   2014/C 361/47
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: M.-A. Lucas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Javni uslužbenci – Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero se tožeči stranki ni dovolilo pristopa k prevajalskemu preizkusu na javnem natečaju EPSO/AD/263/13 za oblikovanje rezervnega seznama prevajalcev za italijanski jezik.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe z dne 19. novembra 2013, s katero se tožeči stranki ni dovolilo pristopa k prevajalskemu preizkusu;

               —

               Po potrebi razglasitev ničnosti odločbe z dne 2. aprila 2014 o zavrnitvi ugovora tožeče stranke;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva F-149/12: Tožba, vložena 14. decembra 2012 – ZZ proti Komisiji

text:
               13.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/38

         Tožba, vložena 14. decembra 2012 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-149/12)
   2013/C 108/89
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razveljavitev mesečnega znižanja nadomestila za invalidnost tožeče stranke v višini 500 EUR za mesece od aprila 2012 do junija 2012.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba, ki je navedena v pokojninskem odrezku tožeče stranke za mesec april 2012, o znižanju nadomestila za invalidnost za 500 EUR, do katerega je bila tožeča stranka upravičena za navedeni mesec, naj se razglasi za nično;

               —

               odločba, ki je navedena v pokojninskem odrezku tožeče stranke za mesec maj 2012 o znižanju nadomestila za invalidnost za 500 EUR, do katerega je bila tožeča stranka upravičena za navedeni mesec, naj se razglasi za nično;

               —

               odločba, ki je navedena v pokojninskem odrezku tožeče stranke za mesec junij 2012 o znižanju nadomestila za invalidnost za 500 EUR, do katerega je bila tožeča stranka upravičena za navedeni mesec, naj se razglasi za nično;

               —

               če je treba, naj se odločba o zavrnitvi pritožb zoper zgoraj navedene odločbe razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži, da tožeči stranki izplača te zneske: 500 EUR in zamudne obresti na ta znesek po 10 % letni obrestni meri z letno kapitalizacijo od 1. maja 2012 do dneva plačila tega zneska; 500 EUR in zamudne obresti na ta znesek po 10 % letni obrestni meri z letno kapitalizacijo od 1. junija 2012 do dneva plačila tega zneska; 500 EUR in zamudne obresti na ta znesek po 10 % letni obrestni meri z letno kapitalizacijo od 1. julija 2012 do dneva plačila tega zneska;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-540/08: Tožba, vložena 12. decembra 2008 – Esso in drugi proti Komisiji

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/56

         Tožba, vložena 12. decembra 2008 – Esso in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-540/08)
   (2009/C 44/98)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Esso Société Anonyme Française (Courbevoie, Francija), Esso Deutschland GmbH (Hamburg, Nemčija), ExxonMobil Petroleum and Chemical BVBA (Antwerpen, Belgija), Exxon Mobil Corp. (Irving, Združene države) (zastopniki: R. Snelders, R. Subiotto, L.-P. Rudolf, M. Piegiovanni, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               odločba Komisije z dne 1. oktobra 2008 v zvezi s postopkom uporabe člena 81 Pogodbe ES (zadeva COMP/39.181 – voski za sveče) naj se delno razglasi za nično;

               —

               globa, ki je bila s to odločbo naložena tožečim strankam, naj se zniža in

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke predlagajo razglasitev ničnosti dela odločbe Komisije C(2008) 5476 konč. z dne 1. oktobra 2008 v zadevi COMP/39.181 – voski za sveče (v nadaljevanju: izpodbijana odločba) in znižanje glob, ki so bile naložene tožečim strankam.
   Tožeče stranke v utemeljitev svojih trditev navajajo dva tožbena razloga:
   S prvim tožbenim razlogom tožeče stranke trdijo, da je bilo v odločbi napačno uporabljeno pravo, ker izračun globe, ki je bila naložena družbi Esso Société Anonyme Française (v nadaljevanju: Esso), temelji na metodologiji, ki ne upošteva nespornega dejstva, da družba Exxon pred združitvijo družb Exxon in Mobil z dejavnostjo, ki se nanaša na parafinski vosek, ni bila udeležena pri kršitvi. Tožeče stranke trdijo, da je bila z izpodbijano odločbo družbi Esso naložena globa tako, kot da je bila družba Exxon v kršitvi udeležena sedem let pred združitvijo, čeprav se v izpodbijani odločbi priznava, da ni bilo tako. Posledično se z izpodbijano odločbo preveč poudarja relativna teža, ki se jo glede kršitve pripisuje družbi Esso, in z njo krši načeli enakosti in sorazmernosti ter člen 23(3) Uredbe (ES) 1/2003 (1) in smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 (2).
   Z drugim tožbenim razlogom tožeče stranke trdijo, da je bilo v odločbi napačno uporabljeno pravo, ker je v njej ugotovljeno, da je udeležba tožečih strank v delu kršitve, ki se nanaša na parafinski vosek, prenehala šele v novembru 2003. Tožeče stranke zlasti zatrjujejo, da Komisija v izpodbijani odločbi ni zadostila dokaznemu bremenu za dokaz trajanja udeležbe tožečih strank v delu kršitve, ki se nanaša na parafinski vosek. Poleg tega tožeče stranke trdijo, da se v izpodbijani odločbi iz nespornih dejstev, da tožeče stranke niso sodelovale pri kakršnihkoli „tehničnih sestankih“, ki so potekali po 27./28. februarju 2003, in da o njihovem izidu niso bile obveščene, ni sklepalo na pravilne zaključke.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe EGP (UL 2003 L 1, str. 1).

      (2)  Obvestilo Komisije o nenalaganju ali zmanjševanju glob v primerih kartelov (UL 1996 C 207, str. 4).


title: Zadeva C-34/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal du travail de Bruxelles (Belgija) 26. januarja 2009 – Gerardo Ruiz Zambrano proti Office national de l’emploi (ONEM)

text:
               18.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal du travail de Bruxelles (Belgija) 26. januarja 2009 – Gerardo Ruiz Zambrano proti Office national de l’emploi (ONEM)
   (Zadeva C-34/09)
   2009/C 90/15
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal du travail de Bruxelles (Belgija)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Gerardo Ruiz Zambrano

      Tožena stranka: Office national de l’emploi (ONEM)

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               „Ali eden ali več členov 12, 17 in 18 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, branih ločeno ali skupaj, podeljuje državljanu Unije pravico do prebivanja na ozemlju države članice, katere državljanstvo ima, neodvisno od njegovega predhodnega izvajanja pravice do gibanja na ozemlju držav članic?

               2)

               Ali je treba člene 12, 17 in 18 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti v povezavi z določbami členov 21, 24 in 34 Listine o temeljnih pravicah (ki jo je sprejel Evropski svet na zasedanju v Nici 7. decembra 2000 in ki je v sedanji različici objavljena v UL 2007, C 301) razlagati tako, da pravica do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki jo brez diskriminacije na podlagi državljanstva priznavajo vsem državljanom Unije, če je državljan majhen mladoletni otrok, ki ga vzdržuje prednik, državljan tretje države, pomeni, da mora biti temu otroku zagotovljena pravica do prebivanja na ozemlju države članice, v kateri prebiva in katere državljanstvo ima, neodvisno od tega, ali sam ali prek svojega zakonitega zastopnika predhodno izvaja pravico do gibanja, pri čemer se tej pravici do prebivanja pridružuje polni učinek, katerega nujnost je priznala sodna praksa Skupnosti (sodba z dne 19. oktobra 2004 v zadevi Zhu in Chen (C-200/02)), s tem ko je bila predniku, državljanu tretje države, ki vzdržuje tega otroka ter ima zadostna sredstva in zdravstveno zavarovanje, podeljena sekundarna pravica do prebivanja, do katere bi bil ta državljan tretje države upravičen, če bi bil mladoletni otrok, ki ga vzdržuje, državljan Unije brez državljanstva države članice, v kateri prebiva?

               3)

               Ali je treba člene 12, 17 in 18 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti v povezavi z določbami členov 21, 24 in 34 Listine o temeljnih pravicah razlagati tako, da mora pravica mladoletnega otroka, ki je državljan države članice, do prebivanja na ozemlju, na katerem prebiva, vključevati odobritev oprostitve delovnega dovoljenja predniku, državljanu tretje države, ki tega mladoletnega otroka vzdržuje in ki – če se v notranjem pravu države članice, v kateri prebiva, ne bi zahtevalo delovno dovoljenje – z opravljanjem plačanega dela, iz katerega plačuje prispevke za socialno varnost v tej državi, izpolnjuje pogoj zadostnih sredstev in zdravstvenega zavarovanja, da bi pravica tega otroka do prebivanja imela polni učinek, ki ga je sodna praksa Skupnosti (sodba z dne 19. oktobra 2004 v zadevi Zhu in Chen (C-200/02)) priznala mladoletnemu otroku, evropskemu državljanu, ki ima državljanstvo druge države članice, kot je tista, v kateri prebiva, in ga vzdržuje prednik, državljan tretje države?“


title: Zadeva T-117/08: Tožba, vložena 11. marca 2008 – Italija proti Komisiji in EESO

text:
               9.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 116/26

         Tožba, vložena 11. marca 2008 – Italija proti Komisiji in EESO
   (Zadeva T-117/08)
   (2008/C 116/48)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti, Evropski ekonomsko-socialni odbor
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Italijanska republika je pred Sodiščem prve stopnje Evropskih skupnosti izpodbijala naslednje akte, ki jih je izdal EESO:

                           1)

                           obvestilo o prostem delovnem mestu št. 73/07 glede delovnega mesta generalnega sekretarja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, objavljenega le v izdajah
                                 Uradnega lista Evropske unije z dne 28. decembra 2007, številka C 316 A v angleškem, francoskem in nemškem jeziku;

                           2)

                           popravek obvestila o prostem delovnem mestu, objavljenem v Evropskem uradnem listu 30. januarja 2008, št. C 25 A le v izdajah v angleškem, francoskem in nemškem jeziku.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim v zadevi Španija proti Komisiji (T-156/07) (1).
   Poleg kršitve Uredbe št. 1/58 in člena 290 Pogodbe ES, zaradi nepristojnosti, se uveljavlja zlasti, kršitev v zvezi s členom 12 Pogodbe ES, členom 22 Listine o temeljnih pravicah, členom 6 Pogodbe o Evropski uniji in v zvezi z nekaterimi statutarnimi določbami glede evropskih javnih uslužbencev, ter nezadostna obrazložitev in zloraba pooblastil.

      (1)  UL C 140, 23.6.2007, str. 42.


title: Zadeva T-530/11: Tožba, vložena 7. oktobra 2011 – Chivas proti UUNT – Glencairn Scotch Whisky (CHIVALRY)

text:
               10.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 362/19

         Tožba, vložena 7. oktobra 2011 – Chivas proti UUNT – Glencairn Scotch Whisky (CHIVALRY)
   (Zadeva T-530/11)
   2011/C 362/29
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Chivas Holdings (IP) Ltd (Renfrewshire, Združeno kraljestvo) (zastopnik: A. Carboni, Solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Glencairn Scotch Whisky Co. Ltd (Glasgow, Združeno kraljestvo)

      Predloga

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 14. julija 2011 v zadevi R 2334/2010-1 naj se razveljavi in prijava vrne UUNT, da nadaljuje postopek; in

               —

               toženi stranki in morebitnim intervenientom naj se naloži plačilo stroškov, tako njihovih lastnih kot stroškov tožeče stranke, glede tega postopka in postopka s pritožbo pred odborom za pritožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „CHIVALRY“ za proizvode in storitve iż razredov 33, 35 in 41 – prijava znamke Skupnosti št. 6616593

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: figurativna znamka „CHIVALRY“, registrirana v Združenem kraljestvu pod št. 1293610, za proizvode iż razreda 33; figurativna znamka „CHIVALRY SPECIAL RESERVE SCOTCH WHISKY“, registrirana v Združenem kraljestvu pod št. 2468527, za proizvode iż razreda 33; v Združenem kraljestvu neregistrirana znamka, ki jo sestavlja beseda „CHIVALRY“ in ki se v gospodarskem prometu uporabljala za viski

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 8(1)(b), 76(1) in 75 Uredbe Sveta št. 207/2009, ker: (i) je odbor za pritožbe napačno ugotovil dejstva glede značilnosti upoštevne javnosti in te ugotovitve ni obrazložil; (ii) podredno glede (i), je odbor za pritožbe ugotovil, da je upoštevni potrošnik „posebej pozoren na znamko in zvest določeni znamki“, pri čemer ni upošteval, da bi bila zaradi teh značilnosti pozornost upoštevnega potrošnika povečana in s tem zmanjšana verjetnost zmede; (iii) odbor za pritožbe ni upošteval pomembnih navodil Sodišča in je pri primerjavi znamk uporabil napačen pristop; (iv) je odbor za pritožbe napačno ocenil besedo „CHIVALRY“ kot prevladujoči vizualni element prejšnje znamke in je nepravilno sklepal, da imajo ostali figurativni in besedni elementi le drugotni pomen; (v) je odbor za pritožbe napačno menil, da je bilo mogoče glede slišne primerjave znamk uporabiti enak pristop kot glede vizualne primerjave; in (vi) je odbor za pritožbe napačno presodil verjetnost zmede.


title: Zadeva T-167/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. decembra 2012 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Zahteve za predračune — Zavrnitev dostopa — Ničnostna tožba — Rok za vložitev tožbe — Začetek teka — Dopustnost — Izjema glede varstva gospodarske politike Evropske unije — Izjema glede varstva poslovnih interesov tretjega — Izjema glede varstva javnega interesa na področju javne varnosti — Obveznost obrazložitve)

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/40

         Sodba Splošnega sodišča z dne 6. decembra 2012 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji
   (Zadeva T-167/10) (1)

   (Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Zahteve za predračune - Zavrnitev dostopa - Ničnostna tožba - Rok za vložitev tožbe - Začetek teka - Dopustnost - Izjema glede varstva gospodarske politike Evropske unije - Izjema glede varstva poslovnih interesov tretjega - Izjema glede varstva javnega interesa na področju javne varnosti - Obveznost obrazložitve)
   2013/C 26/75
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnika: N. Korogiannakis in M. Dermitzakis, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: E. Manhaeve in C. ten Dam, agenta)

      Predmet

   Po eni strani predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 27. januarja 2010, s katero je bil zavrnjen dostop do zahtev za predračune glede sklopa 3 A povabila k oddaji ponudb DIGIT/PO/2005/113 – ESP DESIS (JO 2005/S 252 248566) in po drugi strani predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 11. marca 2010, s katero je bil zavrnjen dostop do zahtev za predračune glede vseh ostalih sklopov predhodno navedenega povabila k oddaji ponudb, glede vseh sklopov povabil k oddaji ponudb DI/0005 ESP (UL 2001/S 53 036539) in ADMIN/DI/2/PO/2003/192 ESP DIMA (UL 2003/S 249 221337) in okvirne pogodbe BUDG/0101.

      Izrek

               1.

               Odločba Evropske komisije z dne 27. januarja 2010, s katero je bil zavrnjen dostop do zahtev za predračune glede sklopa 3 A povabila k oddaji ponudb DIGIT/PO/2005/113 – ESP-DESIS se razglasi za nično.

               2.

               Odločba Komisije z dne 11. marca 2010, s katero je bil zavrnjen dostop do zahtev za predračune glede vseh ostalih sklopov predhodno navedenega povabila k oddaji ponudb, glede vseh sklopov povabil k oddaji ponudb DI/0005 ESP in ADMIN/DI/2/PO/2003/192 ESP-DIMA in okvirne pogodbe BUDG/0101 se razglasi za nično.

               3.

               Komisija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila družba Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE.

      (1)  UL C 161, 19.6.2010.


title: Zadeva T-309/02: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. junija 2009 — Acegas proti Komisiji ( Državne pomoči — Sistem pomoči, ki so jih italijanski organi v obliki davčnih oprostitev in posojil po ugodnejši obrestni meri dodelili nekaterim javnim storitvenim podjetjem — Odločba, s katero so bile pomoči razglašene za nezdružljive s skupnim trgom — Ničnostna tožba — Neobstoj posamičnega zadevanja — Nedopustnost )

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/39

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. junija 2009 — Acegas proti Komisiji
   (Zadeva T-309/02) (1)

   („Državne pomoči - Sistem pomoči, ki so jih italijanski organi v obliki davčnih oprostitev in posojil po ugodnejši obrestni meri dodelili nekaterim javnim storitvenim podjetjem - Odločba, s katero so bile pomoči razglašene za nezdružljive s skupnim trgom - Ničnostna tožba - Neobstoj posamičnega zadevanja - Nedopustnost“)
   2009/C 180/71
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Acegas-APS SpA, prej Acqua, Elettricità, Gas e servizi SpA (Acegas) (Trst, Italija) (zastopniki: F. Devescovi, F. Ferletic, L. Daniele, F. Spitaleri in S. Gobbato, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: V. Di Bucci, zastopnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti členov 2 in 3 Odločbe Komisije 2003/193/ES z dne 5. junija 2002 o državni pomoči, ki jo je Italija v obliki davčnih oprostitev in posojil pod ugodnejšimi pogoji dodelila javnim storitvenim podjetjem v večinski javni lasti (UL 2003, L 77, str. 21).

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Družbi Acegas-APS SpA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 289, 23.11.2002.


title: Zadeva T-390/07 P: Pritožba, ki jo je 11. oktobra 2007 vložil Michael Alexander Speiser zoper sklep Sodišča za uslužbence z dne 10. septembra 2007 v zadevi Speiser proti Parlamentu (F-146/06)

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/45

         Pritožba, ki jo je 11. oktobra 2007 vložil Michael Alexander Speiser zoper sklep Sodišča za uslužbence z dne 10. septembra 2007 v zadevi Speiser proti Parlamentu (F-146/06)
   (Zadeva T-390/07 P)
   (2007/C 297/92)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Pritožnik: Michael Alexander Speiser (Ixelles, Belgija) (zastopnik: F. Theumer, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropski parlament
   Predloga pritožnika:

               —

               v celoti naj se razveljavita točki 1 in 2 sklepa Sodišča za uslužbence;

               —

               točka 3 sklepa naj se razveljavi v delu, v katerem drugi stranki ne nalaga plačila stroškov v celoti.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožba je vložena zoper sklep Sodišča za uslužbence z dne 10. septembra 2007 v zadevi Speiser proti Parlamentu (F-146/06), s katerim je bila kot očitno nedopustna zavržena tožba pritožnika.
   Pritožnik v utemeljitev svoje pritožbe uveljavlja, da se dokazi, ki sta jih predložili obe stranki in ki bi lahko vplivali na odločitev, deloma niso presojali, deloma pa so se presojali na protisloven in/ali pravno nezadosten način. Poleg tega očita, da Sodišče za uslužbence načela vestnosti in poštenja niti načela zakonitosti ravnanja uprave ni uporabilo glede celotne odločbe. Nazadnje pritožnik zatrjuje, da Sodišče za javne uslužbence z izpodbijanim sklepom odstopa od svoje sodne prakse iz sodbe z dne 28. junija 2006 v zadevi Grünheid proti Komisiji (F-101/05).


title: Zadeva C-313/05: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. januarja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie — Republika Poljska) — Maciej Brzeziński proti Dyrektor Izby Celnej w Warszawie (Notranji davki — Obdavčitev avtomobilov — Plačilo trošarine — Rabljena vozila — Uvoz)

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/6

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. januarja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie — Republika Poljska) — Maciej Brzeziński proti Dyrektor Izby Celnej w Warszawie
   (Zadeva C-313/05) (1)

   (Notranji davki - Obdavčitev avtomobilov - Plačilo trošarine - Rabljena vozila - Uvoz)
   (2007/C 56/10)
   Jezik postopka: poljščina
   Predložitveno sodišče
   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Maciej Brzeziński

      Tožena stranka: Dyrektor Izby Celnej w Warszawie
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie — Razlaga členov 25 ES, 28 ES in 90 ES, kot tudi člena 3(3) Direktive Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov (UL L 76, str. 1) — Nacionalni davek (trošarina) na vozila ob njihovi prvi registraciji na nacionalnem ozemlju, pri čemer je stopnja obračunana na podlagi starosti vozila — Pridobitev rabljenega vozila znotraj Skupnosti — Obveznost deklaracije v petih dneh od te pridobitve
   Izrek

               1)

               Trošarina, kot jo je na Poljskem uvedel Zakon z dne 23. januarja 2004 o trošarini, ki se ne uvede za osebna vozila na podlagi dejstva, da so prečkala mejo, ne pomeni carine pri uvozu niti dajatve z enakim učinkom v smislu člena 25 ES.

               2)

               Člen 90, prvi odstavek, ES je treba razlagati tako, da nasprotuje trošarini v primeru, ko znesek davka na rabljena vozila, starejša od dveh let in pridobljena v drugi državi članici, kot je država, ki je uvedla tak davek, presega preostali znesek istega davka, ki je vračunan v prodajno vrednost enakovrstnih vozil, ki so bila prej registrirana v državi, ki uvaja davek. Predložitveno sodišče preuči, če ima poljska ureditev, zlasti uporaba člena 7 Sklepa 2004 ministra za finance z dne 22. aprila 2004 o zmanjšanju stopnje trošarine, tak učinek.

               3)

               Člen 28 ES se ne uporabi za poenostavljeno deklaracijo, kot je določena s členom 81(1)(1) Zakona iz leta 2004, in člen 3(3) Direktive Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov ne nasprotuje taki deklaraciji, saj se zadevno ureditev lahko razlaga v tem smislu, da je treba narediti tako deklaracijo ob pridobitvi pravice razpolagati z osebnim vozilom kot lastnik oziroma najkasneje na dan njegove registracije na nacionalnem ozemlju v skladu s cestnoprometnimi predpisi.

      (1)  UL C 281, 12.11.2005.


title: Zadeva T-173/09: Tožba, vložena 5. maja 2009 — Z proti Komisiji

text:
               18.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 167/15

         Tožba, vložena 5. maja 2009 — Z proti Komisiji
   (Zadeva T-173/09)
   2009/C 167/30
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Z (Nemčija) (zastopnika: C. Grau in N. Jäger, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih Skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Tožeči stranki naj se z vpogledom v spis v zadevi COMP/39406 — „Marine Hoses“, in še posebej s tem, da se ji da na voljo kopija sklepa Komisije z dne 28. januarja 2009, s katero je bila družbi Dunlop Oil&Marine/ContiTech AG/Continental AG zaradi domnevne udeležbe v kartelskem dogovoru o ceveh za prečrpavanje surove nafte na morju med letoma 1986 in 2007 naložena denarna globa, zagotovi podatke o tem, ali je bila v tem sklepu poimensko navedena in — če da — v zvezi s čim je bila navedena, ter še zlasti v kolikšni meri sklep Komisije vsebuje opise, ki se nanašajo na tožečo stranko in ki so upoštevni v pravu kartelskih sporazumov in kazensko pravno;

               —

               po zagotovilu vpogleda v spis naj se še bolj natančna poimenska navedba tožeče stranke, še posebej opisi tožeče stranke, ki so upoštevni za pravo kartelskih dogovorov in kazensko pravo, v sklepu Komisije z dne 28.01.2009, s katerim je bila družbi Dunlop Oil&Marine/ContiTech AG/Continental AG zaradi domnevne udeležbe v kartelskem dogovoru o ceveh za prečrpavanje surove nafte na morju med letoma 1986 in 2007 naložena denarna globa, odstrani;

               —

               poimenska označba in posamezne navedbe, ki kažejo na tožečo stranko v različici sklepa, namenjeni objavi, naj se opustijo;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka ugovarja, da ji Komisija 5. marca 2009 ni zagotovila dostopa do dokumentov postopkovnega akta COMP/39.406 — cevi za prečrpavanje surove nafte na morju. Nadalje tožeča stranka zahteva odstranitev mogočih navedb, ki kažejo nanjo v odločbi Komisije z dne 28. januarja 2009 v tej zadevi ter tudi opustitev navedb, ki kažejo nanjo v različici odločbe, namenjeni objavi.
   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja, da naj bi zaradi kršitve njenih temeljnih procesnih pravic, to je pravice do izjave, pravice do vpogleda v spis in temeljnega načela domneve nedolžnosti, imela pravico do zagotovila vpogleda v akte in do odstranitve posameznih navedb, ki kažejo nanjo. Pravica do vpogleda v spis naj bi prav tako izhajala iz pravice do dostopa javnosti do dokumentov Komisije v skladu z Uredbo (ES) št. 1049/2001 (1).

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43).


title: Zadeva T-348/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. marca 2014 – Globosat Programadora proti UUNT – Sport TV Portugal (SPORT TV INTERNACIONAL) ( „Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti SPORT TV INTERNACIONAL — Prejšnja nacionalna figurativna znamka SPORTV — Relativni razlog za zavrnitev — Dokaz o uporabi prejšnje znamke — Člen 42(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 in pravilo 22 Uredbe (ES) št. 2868/95“ )

text:
               28.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. marca 2014 – Globosat Programadora proti UUNT – Sport TV Portugal (SPORT TV INTERNACIONAL)
   (Zadeva T-348/12) (1)

   ((„Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti SPORT TV INTERNACIONAL - Prejšnja nacionalna figurativna znamka SPORTV - Relativni razlog za zavrnitev - Dokaz o uporabi prejšnje znamke - Člen 42(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 in pravilo 22 Uredbe (ES) št. 2868/95“))
   2014/C 129/24
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Globosat Programadora Ltda (Rio de Janeiro, Brazilija) (zastopnik: S. Micallef, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Sport TV Portugal, SA (Lizbona, Portugalska) (zastopnika: B. Braga da Cruz in J. Pimenta, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 23. maja 2012 (zadeva R 2079/2010-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Globosat Programadora Ltda in Sport TV Portugal, SA.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Globosat Programadora Ltda se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 311, 13.10.2012.


title: Zadeva F-109/13: Tožba, vložena 4. novembra 2013 – ZZ proti ENISA

text:
               18.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 15/21

         Tožba, vložena 4. novembra 2013 – ZZ proti ENISA
   (Zadeva F-109/13)
   2014/C 15/33
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: L. Levi in A. Tymen, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska agencija za varnost omrežij in informacij (ENISA)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o prenehanju pogodbe tožeče stranke o zaposlitvi in posledično naložitev toženi stranki, naj tožečo stranko ponovno zaposli in ji izplača vse finančne koristi od začetka učinkovanja prenehanja pogodbe do njene ponovne zaposlitve, z odštetjem njenega morebitnega dohodka za isto obdobje, povečano za zamudne obresti, izračunane po obrestni meri Evropske centralne banke, povečane za 3 točke, in nazadnje, naložitev toženi stranki, naj tožeči stranki povrne nepremoženjsko škodo.

      Predlog tožeče stranke

               —

               Odločba z dne 31. januarja 2013 o prenehanju pogodbe tožeče stranke o zaposlitvi naj se razglasi za nično;

               —

               odločba z dne 22. avgusta 2013, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke, naj se razglasi za nično;

               —

               posledično, tožečo stranko naj se ponovno zaposli in se ji izplača vse finančne koristi od začetka učinkovanja prenehanja pogodbe do njene ponovne zaposlitve, z odštetjem njenega morebitnega dohodka za isto obdobje, povečano za zamudne obresti, izračunane po obrestni meri Evropske centralne banke, povečane za 3 točke;

               —

               tožeči stranki naj se povrne nepremoženjska škoda, ocenjena ex aequo et bono na 10 000 EUR;

               —

               tožena stranka naj v celoti nosi stroške postopka.


title: Zadeva T-499/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 17. oktobra 2006 — Hammarplast proti UUNT — Steninge Slott (STENINGE SLOTT) ( Znamka skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti STENINGE SLOTT — Prejšnja besedna znamka STENINGE KERAMIK — Verjetnost zmede )

text:
               16.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/15

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 17. oktobra 2006 — Hammarplast proti UUNT — Steninge Slott (STENINGE SLOTT)
   (Zadeva T-499/04) (1)

   („Znamka skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti STENINGE SLOTT - Prejšnja besedna znamka STENINGE KERAMIK - Verjetnost zmede“)
   (2006/C 310/29)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Hammarplast AB (Tingsryd, Švedska) (zastopnik: R. Almaraz Palmero, avocat)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Steninge Slott AB (Märast, Švedska) (zastopnik: M. Björkenfeldt, avocat)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 25. oktobra 2004 (zadeva R 394/2003-2) v zvezi z ugovorom imetnika nacionalne znamke STENINGE KERAMIK zoper registracijo znamke Skupnosti STENINGE SLOTT.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 57, 5.3.2005.


title: Zadeva C-106/08: Tožba, vložena 6. marca 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               24.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/23

         Tožba, vložena 6. marca 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-106/08)
   (2008/C 128/41)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Zavvós in N. Yerrell)

      Tožena stranka: Helenska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Helenska republika, s tem ko ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za zagotovitev, da so vsa vozila, ki so se začela uporabljati 1. maja 2006, opremljena z nadzorno napravo v skladu z določbami iz Priloge I B k Uredbi (ES) št. 3821/85 in s tem ko ni poskrbela za izdajo ustreznih voznikovih kartic, ni izpolnila obveznosti iz člena 2(1)(a) in (2) Uredbe Sveta (ES) št. 2135/98, kot je bila spremenjena z Uredbo št. 561 (ES) z dne 15. marca 2006.

               —

               Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Člen 2(2) Uredbe določa, da morajo „države članice sprejeti potrebne ukrepe za zagotovitev, da so najpozneje dvajseti dan po objavi Uredbe (ES) št. 561/2006 sposobne izdajati voznikove kartice“.
   Uredba št. 561/2006 je bila objavljena 11. aprila 2006 v Uradnem listu Evropske unije in iz nje izhaja, da začne obveznost vgradnje digitalnega tahografa v vsa vozila, ki so se začela uporabljati v Evropski uniji, veljati 1. maja 2006.
   Helenska republika je na obrazloženo mnenje Komisije odgovorila 30. maja 2006 in pojasnila Komisiji, da bi bil ob upoštevanju vseh morebitnih zaostankov zaključek postopka izdaje voznikovih kartic z digitalnim tahografom mogoč konec leta 2007.
   Komisija je ugotovila, da Helenska republika še vedno ni sprejela takih ukrepov oziroma o njih ni obvestila Komisije.
   Komisija predlaga Sodišču, naj Helenski republiki naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-4/12: Tožba, vložena 3. januarja 2012 – Olive Line International proti UUNT – Carapelli Firenze (Maestro de Oliva)

text:
               24.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/24

         Tožba, vložena 3. januarja 2012 – Olive Line International proti UUNT – Carapelli Firenze (Maestro de Oliva)
   (Zadeva T-4/12)
   2012/C 89/42
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Olive Line International, SL (Madrid, Španija) (zastopnik: M. Aznar Alonso, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Carapelli Firenze SpA (Tavarnelle Val di Pesa (Firenze), Italija)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               To tožbo razglasi za dopustno in odloči, da odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 21. septembra 2011 v zadevi R 1612/2010-2, s katero je bila razveljavljena odločba oddelka za ugovore UUNT z dne 20. julija 2010, sprejeta v postopku z ugovorom št. B 1344995 in zavrnjena prijava za registracijo mednarodne znamke št. 938.133 kot znamke Skupnosti za nekatere proizvode iz razredov 29 in 30, ni v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (sedaj Uredba št. 207/2009);

               —

               toženi stranki in po potrebi intervenientu naloži plačilo stroškov celotnega postopka, vključno s stroški postopka z ugovorom in pritožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „Maestro de Oliva“ za proizvode iz razredov 29 in 30.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Carapelli Firenze SPA

      Navajana znamka ali znak: nacionalna besedna znamka „MAESTRO“ za proizvode iz razredov 29 in 30.

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora.

      Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi in zavrnitev prijave za nekatere proizvode, za katere je bila vložena prijava.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 15(1)(a) in z njim povezanih členov Uredbe št. 207/2009, ker tožena stranka nasprotno znamko uporablja tako, da načrtno spreminja prvotno zasnovo znamke, ki jo predstavlja nasprotna znamka, in zato bistveno spreminja razlikovalni značaj znamke „MAESTRO“ in kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009, ker ne obstaja verjetnost zmede med nasprotujočima si znamkama.


title: Zadeva C-254/10 P: Sklep Sodišča z dne 3. marca 2011 – Centre de Coordination Carrefour SNC proti Evropski komisiji (Pritožba — Shema pomoči v korist centrov za usklajevanje s sedežem v Belgiji — Pogoji za dopustnost ničnostne tožbe — Pojem „pravni interes“ — Pravnomočnost)

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/8

         Sklep Sodišča z dne 3. marca 2011 – Centre de Coordination Carrefour SNC proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-254/10 P) (1)

   (Pritožba - Shema pomoči v korist centrov za usklajevanje s sedežem v Belgiji - Pogoji za dopustnost ničnostne tožbe - Pojem „pravni interes“ - Pravnomočnost)
   2011/C 252/14
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Centre de Coordination Carrefour SNC (zastopniki: X. Clarebout, C. Docclo in M. Pittie, odvetniki)

      Druga stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Urraca Caviedes in J.-P. Keppenne, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 18. marca 2010 v zadevi Centre de coordination Carrefour proti Komisiji (T-94/08), s katero je to kot nedopustno zavrglo tožbo pritožnika za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2008/283/ES z dne 13. novembra 2007 o shemi pomoči, ki jo je Belgija namenila centrom za usklajevanje s sedežem v Belgiji, in o spremembi Odločbe 2003/757/ES (UL 2008, L 90, str. 7) – Pogoji za dopustnost ničnostne tožbe – Pojem „pravni interes“ – Pravnomočnost

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Centre de coordination Carrefour SNC se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 246, 11.9.2010.


title: Zadeva T-42/17: Tožba, vložena 25. januarja 2017 – VR Bank Rhein Sieg/SRB

text:
               13.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/38

         Tožba, vložena 25. januarja 2017 – VR Bank Rhein Sieg/SRB
   (Zadeva T-42/17)
   (2017/C 078/52)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: VR-Bank Rhein-Sieg eG (Siegburg, Nemčija) (zastopnika: H. Berger in K. Rübsamen, odvetnika)

      Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje (SRB)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za ničen sklep Enotnega odbora za reševanje z dne 15. aprila 2016 o določitvi predhodnih prispevkov v enotni sklad za reševanje za leto 2016 (SRB/ES/SRF/2016/06) in sklep Enotnega odbora za reševanje z dne 20. maja 2016 o prilagoditvi predhodnih prispevkov v enotni sklad za reševanje za leto 2016 in o dopolnitvi sklepa Enotnega odbora za reševanje z dne 15. aprila 2016 o določitvi predhodnih prispevkov v enotni sklad za reševanje za leto 2016 (SRB/ES/SRF/2016/13) v delu, v katerem se izpodbijana sklepa nanašata na prispevek tožeče stranke;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka tožbo opira na štiri tožbene razloge, ki so v bistvu enaki ali podobni tožbenim razlogom, navajanim v zadevi T-14/17, Landesbank Baden-Württemberg/SRB.


title: Zadeva C-345/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court (Irska) 24. junija 2013 – Karen Millen Fashions Ltd proti Dunnes Stores, Dunnes Stores (Limerick) Ltd

text:
               7.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/26

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court (Irska) 24. junija 2013 – Karen Millen Fashions Ltd proti Dunnes Stores, Dunnes Stores (Limerick) Ltd
   (Zadeva C-345/13)
   2013/C 260/47
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Supreme Court

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča in nasprotna stranka: Karen Millen Fashions Ltd

      Toženi stranki in pritožnici: Dunnes Stores, Dunnes Stores (Limerick) Ltd

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba pri presoji individualne narave modela, za katerega se zahteva varstvo iz naslova neregistriranega modela Skupnosti v smislu Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002 z dne 12. decembra 2001 o modelih Skupnosti (1), celotni vtis, ki ga model naredi na seznanjenega uporabnika, v smislu člena 6 navedene uredbe presojati glede na to, ali se ta vtis razlikuje od celotnega vtisa, ki ga na takega uporabnika naredi

                           (a)

                           kateri koli posamezni model, ki je bil predhodno dostopen javnosti, ali

                           (b)

                           katera koli kombinacija značilnosti več kot enega takega prejšnjega modela?

               2.

               Ali mora sodišče za modele Skupnosti neregistrirani model Skupnosti obravnavati kot veljaven v smislu člena 85(2) Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002 z dne 12. decembra 2001 o modelih Skupnosti, kadar imetnik pravice zgolj navede, kaj pomeni individualna narava modela, ali pa mora imetnik pravice dokazati, da ima model individualno naravo v skladu s členom 6 navedene uredbe?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 142.


title: Zadeva C-306/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Gerechtshof te Amsterdam z dne 13. julija 2004 v zadevi Compaq Computer International Corporation proti Inspecteur van de Belastingdienst - Douanedistrict Arnhem

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/30

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Gerechtshof te Amsterdam z dne 13. julija 2004 v zadevi Compaq Computer International Corporation proti Inspecteur van de Belastingdienst - Douanedistrict Arnhem
   (Zadeva C-306/04)
   (2004/C 228/62)
   Gerechtshof te Amsterdam je s sodbo z dne 13. julija 2004 v zadevi Compaq Computer International Corporation proti Inspecteur van de Belastingdienst - Douanedistrict Arnhem, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 19. julija 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Gerechtshof te Amsterdam predlaga Sodišču, da odloči o naslednjem vprašanju:
   „Ali je treba glede na člen 32(1), alinea b Carinskega zakonika Skupnosti (1) v primeru uvoza računalnikov, v katere je prodajalec že namestil programsko opremo, zvišati transakcijsko vrednost računalnikov z vrednostjo programske opreme, ki jo je prodajalec brezplačno pridobil od kupca, če ta vrednost še ni bila vključena v transakcijsko vrednost?“

      (1)  UL L 302, 19.10.1992, str. 1.


title: Zadeva C-262/08: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. junija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret – Danska) – CopyGene A/S proti Skatteministeriet (Šesta direktiva o DDV — Oprostitve — Člen 13(A)(1)(b) — Bolnišnična in izvenbolnišnična zdravstvena oskrba — Tesno povezane dejavnosti — Uradno priznana ustanova podobne vrste kot bolnišnice ter centri za zdravljenje in diagnostiko — Zasebna banka izvornih celic — Storitve odvzema, prevoza, analize in shranjevanja popkovnične krvi novorojenčkov — Morebitna avtologna ali alogenična uporaba izvornih celic)

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/3

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. junija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret – Danska) – CopyGene A/S proti Skatteministeriet
   (Zadeva C-262/08) (1)

   (Šesta direktiva o DDV - Oprostitve - Člen 13(A)(1)(b) - Bolnišnična in izvenbolnišnična zdravstvena oskrba - Tesno povezane dejavnosti - Uradno priznana ustanova podobne vrste kot bolnišnice ter centri za zdravljenje in diagnostiko - Zasebna banka izvornih celic - Storitve odvzema, prevoza, analize in shranjevanja popkovnične krvi novorojenčkov - Morebitna avtologna ali alogenična uporaba izvornih celic)
   2010/C 221/04
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Østre Landsret

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: CopyGene A/S

      Tožena stranka: Skatteministeriet

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Østre Landsret – Razlaga člena 13(A)(1)(b) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) postal člen 132(1)(b) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Oprostitev davka za bolnišnično in izvenbolnišnično zdravstveno oskrbo ter z njima tesno povezane dejavnosti – Storitve odvzema, prevoza, analize in shranjevanja popkovnične krvi novorojenčkov za avtologno uporabo izvornih celic, ki so eventualno povezane z morebitnim bodočim bolnišničnim zdravljenjem in jih opravljajo zasebne banke izvornih celic.

      Izrek

               1.

               Pojem dejavnosti, ki so „tesno povezane“„z bolnišnično in izvenbolnišnično zdravstveno oskrbo“, v smislu člena 13(A)(1)(b) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) je treba razlagati tako, da ne zajema storitev, kakršne so obravnavane v postopku v glavni stvari in ki obsegajo odvzem, prevoz in analizo popkovnične krvi ter shranjevanje izvornih celic iz te krvi, če zdravstvena oskrba, opravljena v bolnišnici in s katero so te dejavnosti le eventualno povezane, ni ne opravljena, ne v teku, ne načrtovana.

               2.

               Če storitve bank izvornih celic, kakršne so obravnavane v postopku v glavni stvari, opravlja pooblaščeno zdravstveno osebje, medtem ko take banke izvornih celic, čeprav imajo v skladu z Direktivo 2004/23/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o določitvi standardov kakovosti in varnosti, darovanja, pridobivanja, testiranja, predelave, konzerviranja, shranjevanja in razdeljevanja človeških tkiv in celic dovoljenje pristojnih zdravstvenih organov države članice za ravnanje s človeškimi tkivi in celicami, ne prejemajo podpore iz sheme javnega zdravstvenega zavarovanja in njihov izdatek za storitve ni pokrit iz te sheme, člen 13(A)(1)(b) Šeste direktive 77/388 ne nasprotuje temu, da nacionalni organi štejejo, da davčni zavezanec, kot je družba CopyGene A/S, ni „[…] druga uradno priznana ustanova podobne vrste [kot bolnišnice ter centri za zdravljenje in diagnostiko]“ v smislu člena 13(A)(1)(b) Šeste direktive 77/388. Vendar te določbe niti ni mogoče razlagati tako, da morajo pristojni organi za namene navedene oprostitve zavrniti izenačitev zasebne banke izvornih celic z „uradno priznano“ ustanovo. Predložitveno sodišče mora po potrebi preveriti, ali je zavrnitev priznanja za namene oprostitve, določene v členu 13(A)(1)(b) Šeste direktive 77/388, v skladu s pravom Unije in zlasti z načelom davčne nevtralnosti.

      (1)  UL C 209, 15.8.2008.


title: Zadeva T-31/07 R: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 19. julija 2007 – Du Pont de Nemours (France) in drugi proti Komisiji ( Začasna odredba – Predlog za odložitev izvršitve – Direktiva 91/414/EGS – Dopustnost – Fumus boni juris – Nujnost – Balance des intérêts )

text:
               22.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/11

         Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 19. julija 2007 – Du Pont de Nemours (France) in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-31/07 R)
   („Začasna odredba - Predlog za odložitev izvršitve - Direktiva 91/414/EGS - Dopustnost - Fumus boni juris - Nujnost - Balance des intérêts“)
   (2007/C 223/16)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Du Pont de Nemours (France) SAS (Puteaux, Francija); Du Pont Portugal – Serviços, Sociedada Unipessoal Lda (Lizbona, Portugalska); Du Pont Ibérica SL (Barcelona, Španija); Du Pont de Nemours (Belgium) BVBA (Mechelen, Belgija); Du Pont de Nemours Italiana Srl (Milano, Italija); Du Pont De Nemours (Nederland) BV (Dordrecht, Nizozemska); Du Pont de Nemours (Deutschland) GmbH (Bad Homburg vor der Höhe, Nemčija); DuPont CZ s.r.o. (Praga, Češka republika); DuPont Magyarország Kereskedelmi kft (Budaors, Madžarska); DuPont Poland sp. z o.o. (Varšava, Poljska); DuPont Romania Srl (Bukarešta, Romunija); DuPont (UK) Ltd (Herts, Združeno kraljestvo); Dy-Pont Agkro Ellas AE (Atene, Grčija); DuPont International Operations SARL (Grand Saconnex, Švica); et DuPont Solutions (France) SAS (Puteaux) (Zastopnika: D. Waelbroeck in N. Rampal, odvetnika)
   Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (Zastopnika: L. Parpala in B. Doherty)
   Predmet
   Zahteva za odložitev izvršitve določenih določb Direktive Komisije 2006/133/ES z dne 11. decembra 2006 o spremembi Direktive Sveta 91/414/EGS glede vključitve flusilazola kot aktivne snovi (UL L 349, str. 27).
   Izrek

               1)

               Datum izteka vključitve flusilazola v Prilogo I k Direktivi Sveta z dne 15. julija 1991 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet, ki je določen na 30. junij 2008 s Prilogo k Direktivi Komisije 2006/133/ES z dne 11. decembra 2006 o spremembi Direktive Sveta 91/414/EGS glede vključitve flusilazola kot aktivne snovi, se odgodi do razglasitve sodbe v postopku v glavni stvari.

               2)

               Datum, do katerega države članice po ocenitvi spremenijo ali prekličejo, če je treba, registracijo za proizvode, ki vsebujejo flusilazol, ki je s členom 3(2), drugi pododstavek, Direktive 2006/133 določen na 30. junij 2008, se odgodi do razglasitve sodbe v postopku v glavni stvari.

               3)

               Omejitev, predvideno z delom A posebnih določb Priloge k Direktivi 2006/133, ki določa vrste poljščin, za katere države članice lahko dovolijo registracijo uporabe flusilazola, namreč žito (razen riža), koruzo, oljno repico in sladkorno peso, se odloži do razglasitve sodbe v postopku v glavni stvari.

               4)

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-420/16: Tožba, vložena 29. julija 2016 – SJM Coordination Center/Komisija

text:
               26.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 350/23

         Tožba, vložena 29. julija 2016 – SJM Coordination Center/Komisija
   (Zadeva T-420/16)
   (2016/C 350/29)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: St. Jude Medical Coordination Center (SJM Coordination Center) (Zaventem, Belgija) (zastopnika: F. Louis in J. Ylinen, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost Sklepa Komisije z dne 11. januarja 2016 o shemi državnih pomoči glede oprostitve presežnega dobička SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), ki jo je uvedla Kraljevina Belgija;

               —

               podredno, razglasi za ničen izpodbijani sklep v delu, kjer je tožeča stranka navedena med prejemniki sheme zatrjevane pomoči;

               —

               podredno, razglasi za ničen izpodbijani sklep v delu, kjer zahtevano, naj se zagotovi vračilo zneska zatrjevane pomoči s strani tožeče stranke;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja deset tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: nepristojnost.
               Tožeča stranka zatrjuje, da Komisija ni pristojna za izdajo izpodbijanega sklepa ter da izpodbijani sklep krši načelo prenosa pristojnosti, ki omejuje pristojnosti Unije.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev pravice do izjave.
               Tožeča stranka trdi, da je bila z nasprotujočimi si stališči Komisije v sklepu o začetku postopka in izpodbijanem sklepu kršena pravica tožeče stranke do izjave.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: nepravilna opredelitev kot shema pomoči.
               Tožeča stranka trdi, da izpodbijani sklep nepravilno ugotavlja obstoj sheme ter da pristop Komisije krši njeno dolžnost do razumljive, skrbne in nepristranske preiskave zadevnih dejstev.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: nezadostna obrazložitev.
               Tožeča stranka trdi, da Komisija ni ustrezno navedla razlogov, na katere je oprla izpodbijani sklep.

               5.

               Peti tožbeni razlog: nepravilna ugotovitev selektivnosti v smislu člena 107(1) PDEU.
               Tožeča stranka trdi, da je izpodbijani sklep nepravilen glede vseh treh korakov ugotovitve selektivnosti, in sicer iz več razlogov: (i) člen 185(2)(b) belgijskega zakonika o davku od dohodkov (Code des impôts sur les revenus 1992; v nadaljevanju: CIR) in pravilo o presežnem dobičku ne moreta biti izključena iz referenčnega sistema; (ii) sklep, ki ga je prejela tožeča stranka, ne odstopa niti od (a) neodvisnega tržnega načela niti (b) belgijskega sistema davka od dobička pravnih oseb in (iii) zatrjevano odstopanje bi bilo upravičeno s potrebo po izognitvi dvojni obdavčitvi.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: neobstoj prednosti.
               Tožeča stranka trdi, da izpodbijani sklep ne analizira obstoja prednosti. Tožeča stranka trdi, da ni prejela prednosti, vsakršna ugodnost, povezana s tem, pa je v skladu z neodvisnim tržnim načelom, ki ga določa člen 9 vzorčne davčne konvencije OECD.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: kršitev načela enakega obravnavanja.
               Tožeča stranka trdi, da je z izpodbijanim sklepom kršeno načelo enakega obravnavanja, in sicer ker (i) določa, da neodvisno tržno načelo davčnim uradnikom dopušča, da povečajo davčno osnovo za multinacionalna podjetja (MNP), hkrati pa zahteva obstoj konkretnega tveganja dvojne obdavčitve za prilagoditev navzdol, in (ii) analizo prednosti omejuje na raven belgijskega MNP.

               8.

               Osmi tožbeni razlog: kršitev načel pravne varnosti in zakonitosti.
               Izpodbijani sklep krši načelo pravne varnosti, ker (i) odstopa od pravne prakse in same prejšnje prakse Komisije in (ii) ne opredeljuje zatrjevane prednosti.

               9.

               Deveti tožbeni razlog: vračilo bi pomenilo dvojno obdavčitev.
               Tožeča stranka trdi, da izpodbijani sklep nepravilno predpostavlja, da ni tveganja za dvojno obdavčitev, ki bi se povečalo, če bi tožeča stranka morala plačati kakršen koli znesek v postopku vračila. Tožeča stranka meni, da je treba izpodbijani sklep zato razglasiti za ničen, in sicer v delu, kjer je Belgiji naloženo, da zagotovi vračilo zneska s strani tožeče stranke.

               10.

               Deseti tožbeni razlog: vračilo ne more biti predmet diskrecije Komisije.
               Tožeča stranka trdi, da se zdi, da izpodbijani sklep Komisiji daje diskrecijsko pravico za zavrnitev uskladitev davčnih osnov davčnih zavezancev, ki bi temeljile na dejstvih, ki so obstajala v času sprejetja sklepa.


title: Zadeva C-169/07: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 10. marca 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof — Avstrija) — Hartlauer Handelsgesellschaft mbH proti Wiener Landesregierung, Oberösterreichische Landesregierung (Svoboda ustanavljanja — Socialna varnost — Nacionalni zdravstveni sistem, ki ga financira država — Sistem storitev — Sistem povračila stroškov, ki jih zavarovanec plača vnaprej — Dovoljenje za ustanovitev zasebne ambulante, ki opravlja zobozdravstvene storitve — Merilo za presojo potreb, ki upravičujejo ustanovitev zdravstvenega zavoda — Cilj ohranitve kakovostnih, uravnoteženih in vsem dostopnih zdravstvenih oziroma bolnišničnih storitev — Cilj preprečitve nevarnosti resne ogrozitve finančnega ravnotežja sistema socialne varnosti — Doslednost — Sorazmernost)

text:
               16.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 10. marca 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof — Avstrija) — Hartlauer Handelsgesellschaft mbH proti Wiener Landesregierung, Oberösterreichische Landesregierung
   (Zadeva C-169/07) (1)

   (Svoboda ustanavljanja - Socialna varnost - Nacionalni zdravstveni sistem, ki ga financira država - Sistem storitev - Sistem povračila stroškov, ki jih zavarovanec plača vnaprej - Dovoljenje za ustanovitev zasebne ambulante, ki opravlja zobozdravstvene storitve - Merilo za presojo potreb, ki upravičujejo ustanovitev zdravstvenega zavoda - Cilj ohranitve kakovostnih, uravnoteženih in vsem dostopnih zdravstvenih oziroma bolnišničnih storitev - Cilj preprečitve nevarnosti resne ogrozitve finančnega ravnotežja sistema socialne varnosti - Doslednost - Sorazmernost)
   2009/C 113/07
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hartlauer Handelsgesellschaft mbH

      Toženi stranki: Wiener Landesregierung, Oberösterreichische Landesregierung

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) — Razlaga členov 43 ES in 48 ES — Dovoljenje za ustanovitev zasebnega zdravstvenega zavoda v statusni obliki samostojne zobozdravstvene ambulante — Odvisnost dovoljenja od ocene potreb.

      Izrek

   Člena 43 ES in 48 ES nasprotujeta nacionalnim določbam, kot so te, ki se obravnavajo v postopku v glavni stvari, na podlagi katerih je potrebno dovoljenje za ustanovitev zasebnega zdravstvenega zavoda v obliki samostojne zobozdravstvene ambulante in na podlagi katerih se to dovoljenje ne izda, če ob upoštevanju oskrbovalne ponudbe zasebnih zobozdravnikov s koncesijo ne obstaja potreba po ustanovitvi takega zavoda, ker te določbe ne določajo takega sistema tudi za ordinacije skupine zobozdravnikov in ker ne temeljijo na pogoju, s katerim bi bilo mogoče dovolj omejiti diskrecijsko pravico nacionalnih organov.

      (1)  UL C 155, 7.7.2007.


title: Zadeva F-25/13: Tožba, vložena 21. marca 2013 – ZZ proti Komisiji

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/55

         Tožba, vložena 21. marca 2013 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-25/13)
   2013/C 156/103
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: L. Vogel, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti sklepov o prenosu pokojninskih pravic, pridobljenih pred začetkom dela na Komisiji, ki temeljijo na predlogu PMO.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               sklep, ki ga je OPI sprejel 11. decembra 2012, in s katerim sta bili zavrnjeni pritožbi tožeče stranke z dne 16. avgusta 2012 in 28. avgusta 2012 zoper sklepe PMO.4 z dne 21. maja 2012, 31. maja 2012 in 2. julija 2012, naj se razglasi za ničnega;

               —

               če je potrebno, naj se tudi zgoraj navedeni sklepi PMO.4 z dne 21. maja 2012, 31. maja 2012 in 2. julija 2012, zoper katere je tožeča stranka vložila pritožbe, razglasijo za nične;

               —

               ugotovi naj se, da so v tej zadevi Splošne določbe za izvajanje členov Il in 12 Priloge VII Kadrovskih predpisov v skladu s členom 277 Pogodbe ES z dne 25. marca 1957, kot so bile sprejete 3. marca 2011, zlasti člen 9 teh določb, nezakonite in se ne uporabijo;

               —

               tožeči stranki naj se v skladu s členom 87 Poslovnika naloži plačilo stroškov postopka, vključno z nujnimi izdatki, ki so nastali zaradi postopka, in predvsem s stroški pooblaščenca za vročanje, potnimi stroški in dnevnicami ter nagradami odvetnikov na podlagi člena 91(b) Poslovnika.


title: Zadeva T-334/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 25. novembra 2008 – Komisija proti Northumbrian Walter

text:
               24.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/36

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 25. novembra 2008 – Komisija proti Northumbrian Walter
   (Zadeva T-334/06) (1)

   (2009/C 19/69)

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 326, 30.12.2006.


title: Zadeva C-21/12 P: Pritožba, ki jo je 16. januarja 2012 vložila Abbott Laboratories zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 15. novembra 2011 v zadevi T-363/10, Abbott Laboratories proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               31.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/13

         Pritožba, ki jo je 16. januarja 2012 vložila Abbott Laboratories zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 15. novembra 2011 v zadevi T-363/10, Abbott Laboratories proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-21/12 P)
   2012/C 98/21
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Abbott Laboratories (zastopnika: R. Niebel in C. Steuer, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 15. novembra 2011 v zadevi T-363/10;

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 9. junija 2010 v zadevi R 1560/2009-1 v zvezi z registracijo znamke Skupnosti št. 008 448 251 RESTORE;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naložilo plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožba zoper navedeno odločbo Splošnega sodišča temelji v bistvu na teh pritožbenih razlogih:

               1.

               Prvič, pritožnica Splošnemu sodišču očita izkrivljanje dejstev oziroma dokazov. Splošno sodišče naj bi napačno izhajalo iz tega, da je splošno znano dejstvo, da ima beseda „restore“ neposredni medicinski pomen. V postopku naj bi bilo nesporno le, da se prevod besede „restore“ glasi „popraviti“. Iz tega pa naj ne bi bila razvidna povezava z medicino. Ker naj bi Splošno sodišče svojo ugotovitev utemeljilo z izvlečki iz slovarja, naj bi šlo za izkrivljanje dokazov. Iz izvlečkov naj bi bilo razvidno, da beseda „restore“ sama po sebi nima medicinskega pomena, ampak gre za večpomenski izraz, ki ga je mogoče glede na različne okoliščine razumeti na več načinov. Tako naj ne bi bilo mogoče šteti, da je ta pomen besede splošno znano dejstvo, ki ga izjemoma ni treba dokazovati.

               2.

               Drugič, pritožnica navaja kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009. Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo s tem, da je glede znamke RESTORE odločilo, da ima zgolj opisen značaj. Uporaba člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009 naj bi predpostavljala, da morajo biti prijavljeni znaki na trgu namenjeni „za označitev“ vrste itd. proizvodov. V skladu s sodno prakso Sodišča mora biti opisno sporočilo „očitno“ razvidno iz prijavljenega znaka, beseda pa mora biti sama po sebi opisna.
               Iz samega glagola „restore“ naj ne bi bila razvidna vrsta, kakovost ali namen prijavljenih proizvodov. Glagol „restore“ naj bi pridobil opisno funkcijo le v povezavi z enim ali več samostalniki (na primer „restore one’s health“). Če se predpostavlja, da je iz okoliščin razvidna povezava z medicino, to v skladu s sodno prakso Sodišča ne zadostuje, ker naj bi bil za to povezavo potreben učinek prenesene rabe v smislu prizadevanja za razlago. Razumevanje v medicinskem smislu je možno le z dodajo besed kot je „health“, česar pa tu ni. Tako odbor za pritožbe kot tudi Splošno sodišče naj bi namesto prijavljene znamke RESTORE preučila znamko RESTORE SOMEONE’S HEALTH.

               3.

               Tretjič, pritožnica navaja kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009. Odbor za pritožbe naj bi z uporabo napačnega pravnega merila ugotovil, da je znamka RESTORE brez slehernega razlikovalnega učinka in je zato registracijo znamke nepravilno zavrnilo. Pritožnica meni, da sta odbor za pritožbe in Splošno sodišče prav tako zanikala sleherni razlikovalni učinek prijavljene znamke RESTORE glede na domnevno opisnost znamke. Temu se nasprotuje že v navedbah v okviru drugega pritožbenega razloga.
               Tudi „podredna obrazložitev“ neobstoja slehernega razlikovalnega učinka (točke od 52 do 54) naj ne bi utemeljila sodbe. Pri ugotovitvah naj bi šlo za tavtološko ponovitev argumenta, da opisna znamka nima nikoli razlikovalnega učinka. Proti opisnemu značaju naj bi govorilo tudi, da javnost na medicinskem proizvodu naj ne bi pričakovala opisa delovanja, niti z eno samo besedo.

               4.

               Četrtič, pritožnica navaja kršitev člena 75, drugi stavek, Uredbe št. 207/2009. Odbor za pritožbe naj bi odločitev v bistvu oprl na izvlečke iz slovarja, ki pritožnici niso bili dostopni in glede katerih tako ni bila zaslišana. Zato naj bi šlo za kršitev pravice do izjave, ker je v skladu s sodno prakso Sodišča odločitev mogoče utemeljiti le z okoliščinami, o katerih so se stranke lahko izjavile. V skladu s sodno prakso Sodišča bi odbor za pritožbe moral sporočiti dejstva, ki jih je po uradni dolžnosti zbral in jih želi uporabiti za utemeljitev svoje odločitve, da se je mogoče glede njih opredeliti. V zvezi s tem odbor za pritožbe v odločilnem trenutku postopka ni predložil izvlečkov iz slovarja in je tako kršil pravico do izjave.

               5.

               Petič, pritožnica graja kršitev načela enakega obravnavanja. Odbor za pritožbe naj v nasprotju s sodno prakso Sodišča ne bi upošteval prejšnjih registracij in registracijskega postopka. Pritožnica pri tem ne spregleda, da je to načelo pogojeno z zakonitim ravnanjem. Le sklicevanje na to načelo pa naj ne bi zadoščalo za izključitev načela enakega obravnavanja. Nasprotno, natančno bi bilo treba obrazložiti, zakaj se je izhajalo iz dejstva, da so prejšnje registracije nezakonite.


title: Zadeva C-94/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vestre Landsret (Danska) 17. februarja 2010 – Danfos A/S in Sauer-Danfoss ApS proti Skatteministeriet

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/32

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vestre Landsret (Danska) 17. februarja 2010 – Danfos A/S in Sauer-Danfoss ApS proti Skatteministeriet
   (Zadeva C-94/10)
   2010/C 100/47
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Vestre Landsret

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Danfos A/S in Sauer-Danfoss ApS

      Tožena stranka: Skatteministeriet

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali pravo Skupnosti državi članici preprečuje, da zavrne zahtevek za povračilo, ki ga je vložilo podjetje, na katero je bila prevaljena trošarina, naložena v nasprotju z direktivo, če je zavrnitev – kot v obravnavani zadevi – utemeljena s tem, da ne gre za podjetje, ki je to dajatev plačalo državi?

               2.

               Ali pravo Skupnosti državi članici preprečuje, da zavrne odškodninski zahtevek, ki ga je vložilo podjetje, na katero je bila prevaljena trošarina, naložena v nasprotju z direktivo, če je zavrnitev – kot v obravnavani zadevi – utemeljena z razlogi, ki jih navaja država članica (natančneje, da podjetje ni neposredno oškodovana stranka in da med škodo in škodnim ravnanjem ni neposredne vzročne zveze)?


title: Zadeva C-77/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo tribunal d'instance de Quimper (Francija) 14. februarja 2013 – CA Consumer Finance proti Francine Crouan, rojeni Weber, in Tualu Crouan

text:
               27.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo tribunal d'instance de Quimper (Francija) 14. februarja 2013 – CA Consumer Finance proti Francine Crouan, rojeni Weber, in Tualu Crouan
   (Zadeva C-77/13)
   2013/C 123/18
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal d'instance de Quimper

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: CA Consumer Finance

      Toženi stranki: Francine Crouan, rojena Weber, Tual Crouan

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (1) nasprotuje razlagi nacionalnega prava, na podlagi katere so dovoljeni pogodbeni pogoji o enostranskem spreminjanju obrestne mere v kreditnih pogodbah, v skladu s katerimi kreditodajalec prosto odloča o razlogih za spremembo obrestne mere in o načinu za njen izračun, ne da bi bili za to v pogodbi določeni tehtni razlogi, če so ti pogodbeni pogoji skladni z zakonskimi določbami in če kreditodajalec med izvajanjem pogodbe izpolni zakonske obveznosti o obveščanju kreditojemalca?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288.


title: Zadeva T-257/14: Tožba, vložena 24. aprila 2014 – Novomatic proti UUNT – Berentzen Mally Marketing plus Services (BLACK JACK TM)

text:
               24.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/32

         Tožba, vložena 24. aprila 2014 – Novomatic proti UUNT – Berentzen Mally Marketing plus Services (BLACK JACK TM)
   (Zadeva T-257/14)
   2014/C 194/41
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Avstrija) (zastopnik: W. Mosing, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Berentzen Mally Marketing plus Services GmbH (Meerbusch, Nemčija)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo četrtega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 18. februarja 2014 v zadevi R 329/2012-4, kar naj ima za posledico, da UUNT v celoti zavrne ugovor zaradi neobstoja podobnosti proizvodov in/ali znakov oziroma zaradi neobstoja verjetnosti zmede in dovoli registracijo v skladu s prijavo znamke Skupnosti št. 9 4 56  278;

               —

               naloži UUNT in v primeru pisne intervencije stranki, ki je vložila ugovor, plačilo lastnih stroškov in stroškov tožeče stranke, ki so nastali v pritožbenem postopku pred Uradom za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in v tem postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedne elemente „BLACK JACK TM“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 28 in 41 – prijava znamke Skupnosti št. 9 4 56  278

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Berentzen Mally Marketing plus Services GmbH

      Navajana znamka ali znak: besedna in figurativna znamka „BLACK TRACK“ za proizvode iz razredov 18, 25 in 28

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za ugovore in delna zavrnitev prijave znamke

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 8(1)(b) in 75 Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva T-224/07: Tožba, vložena 22. junija 2007 – Imperial Chemical Industries proti UUNT (LIGHT & SPACE)

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/42

         Tožba, vložena 22. junija 2007 – Imperial Chemical Industries proti UUNT (LIGHT & SPACE)
   (Zadeva T-224/07)
   (2007/C 199/80)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Imperial Chemical Industries plc (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: S. Malynicz, Barrister, in V. Chandler, Solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se razveljavi odločba prvega odbora za pritožbe z dne 30. marca 2007 v zadevi R 1631/2006-1;

               —

               Uradu naj se poleg lastnih stroškov naloži tudi plačilo stroškov tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „LIGHT & SPACE“ za proizvode iz razreda 2 – prijava št. 5 147 756.

      Odločba preizkuševalca: Prijava se zavrne.

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožba se zavrne.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94, ker je odbor za pritožbe zadevno znamko obravnaval kot oglaševalski slogan, podatek o kakovosti oziroma spodbudo za nakup, ne da bi upošteval, ali je znamka lahko tudi označba izvora.
   Poleg tega je odbor za pritožbe napačno preučil znamko kot celoto in njene sestavne dele ter napačno uporabil pravo, ker je zahteval, da znamka združuje besede, ki so nenavadne ali neobičajne glede zadevnih proizvodov, da bi bil dosežen razlikovalni učinek.
   Na koncu, odbor za pritožbe ni preučil razlikovalnega učinka glede določenih prijavljenih proizvodov.