title: Zadeva C-66/16 P: Pritožba, ki sta jo vložili Comunidad Autónoma del País Vasco in Itelazpi, S.A. 5. februarja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 26. novembra 2015 v zadevi T-462/13, Comunidad Autónoma del País Vasco in Itelazpi/Komisija

text:
               4.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/14

         Pritožba, ki sta jo vložili Comunidad Autónoma del País Vasco in Itelazpi, S.A. 5. februarja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 26. novembra 2015 v zadevi T-462/13, Comunidad Autónoma del País Vasco in Itelazpi/Komisija
   (Zadeva C-66/16 P)
   (2016/C 118/17)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnici: Comunidad Autónoma del País Vasco in Itelazpi, S.A. (zastopnika: J. L. Buendía Sierra in A. Lamadrid de Pablo, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, SES Astra

      Predlogi

   Pritožnici Sodišču predlagata, naj:

               —

               sodbo Splošnega sodišča z dne 26. novembra 2015 razveljavi,

               —

               dokončno odloči o ničnostni tožbi in razglasi ničnost Sklepa Komisije z dne 19. junija 2013, (1)

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Z izpodbijano sodbo je bil potrjen sklep Komisije o državni pomoči v zvezi z različnimi ukrepi, ki so jih španski javni organi sprejeli za zagotovitev, da signal digitalne prizemne televizije (TDT) doseže oddaljena ozemeljska območja, na katerih prebiva le 2,5 % prebivalstva. V sklepu je bilo priznano, da z materialnega vidika trg navedene storitve ne bi nudil, če ne bi bilo državnega posredovanja. Kljub temu se v sklepu oporeka temu, da gre za storitev splošnega gospodarskega pomena, pri čemer je navedeno, da s formalnega vidika javni organi te storitve niso „jasno“ opredelili niti naročili. Prav tako se v sklepu zatrjuje, da navedeni organi pri organizaciji storitev splošnega gospodarskega pomena nikakor niso pooblaščeni za izbiro določene tehnologije.

      Prvi in edini kasacijski razlog: napačna uporaba prava pri razlagi členov 14 PDEU, 106(2) PDEU in 107(1) PDEU ter Protokola 26 PDEU o storitvah splošnega pomena in Protokola 29 PDEU o sistemu javne radiotelevizije v državah članicah

   V pritožbi se zlasti poudarja, da so bile v izpodbijani sodbe storjene napake:

               —

               s tem, da je bila jasno kršena meja „očitne napake“ pri preučitvi različnih aktov, s katerimi javni organi opredelijo storitve splošnega gospodarskega pomena in jih naročijo;

               —

               z neupravičeno omejitvijo „širokega polja proste presoje“ držav članic, ki velja tako za opredelitev kot za „organizacijo“ storitev splošnega gospodarskega pomena in ki s tem vključuje izbiro načinov za zagotavljanje storitev splošnega gospodarskega pomena ter izbiro konkretne tehnologije, in sicer ne glede na to, ali so te zajete v aktu za opredelitev ali v ločenem aktu;

               —

               pri analizi španskega prava, ki se uporabi;

               —

               s tem, da se ni presodilo, da se lahko „opredelitev“ storitev splošnega gospodarskega pomena in „naročilo“ storitev splošnega gospodarskega pomena enemu ali več podjetjem opravi z enim ali različnimi akti;

               —

               s tem, da se ni presodilo, da „opredelitev“ storitev splošnega gospodarskega pomena in „naročilo“ ne zahtevata uporabe konkretne oblike ali izraza, temveč materialno in funkcionalno analizo;

               —

               s tem, da se je zanikalo, da se uporabi Protokol 29 PDEU in PEU o radioteleviziji.

      (1)  Sklep Komisije z dne 19. junija 2013 o državni pomoči SA.28599 (C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)) Kraljevine Španije za uvedbo digitalne prizemne televizije na oddaljenih in manj urbaniziranih območjih (zunaj avtonomne skupnosti Kastilja in Manča) (UL L 217, str. 52).


title: Zadeva T-239/04: Tožba Italijanske republike proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 11. junija 2004

text:
               28.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/30

         Tožba Italijanske republike proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 11. junija 2004
   (Zadeva T-239/04)
   (2004/C 217/53)
   Jezik postopka: italijanščina
   Italijanska republika, ki jo zastopa Danilo Del Gaizo, avvocato dello Stato, je dne 11. junija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično izpodbijano odločbo;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   S to tožbo se izpodbija odločba Komisije K(2004)930 konč. z dne 30. marca 2004 v postopku št. C62/2003 (ex NN 7/2003), s katero je bilo ugotovljeno, da državna pomoč v zvezi z nujnimi ukrepi na področju zaposlovanja, ki jih je Italija uvedla na podlagi Dekreta zakona z dne 14. februarja 2003, spremenjenega v zakon z dne 17. aprila 2003, št. 81, ni združljiva s skupnim trgom. Tožena stranka je predvsem ugotovila, da zadevna pomoč predstavlja ekonomsko korist za kupce podjetij v finančnih težavah, ki so podvržena posebnemu režimu upravljanja in imajo najmanj 1000 zaposlenih, ki so pred 30. aprilom 2003 z Ministrstvom za delo sklenili kolektivno pogodbo o dovoljenju za premestitve delavcev, kot tudi za podjetja v finančnih težavah, ki so podvržena posebnemu režimu upravljanja, ki imajo najmanj 1000 zaposlenih in so predmet prenosa.
   V svoji tožbi tožeča stranka navaja:

               —

               da zadevna pomoč predstavlja ukrep splošne narave, namenjen pospeševanju zaposlovanja, ki torej ne izkrivlja in tudi ne more izkrivljati konkurence, in zato ne pomeni državne pomoči v smislu člena 87(1) Pogodbe ES.

               —

               da oceni Komisije glede združljivosti pomoči nasprotuje dejstvo časovne omejenosti ukrepa, ki ga upravičuje potreba po reševanju začasne hude krize zaposlovanja in ki je striktno omejen na čas, potreben za njeno reševanje, v skladu z načelom sorazmernosti.

               —

               kršitev smernic glede državnih pomoči za reševanje in prestrukturiranje, kolikor se, v zvezi s prodajo Ocean S.p.A. Brandt-u Italija, točka 100 omenjenih smernic izrecno nanaša na pomoči, ki niso bile uradno priglašene, in določa, da mora Komisija oceniti združljivost s skupnim trgom katere koli pomoči, namenjene reševanju in prestrukturiranju, ki je bila dodeljena brez dovoljenja Komisije.

               —

               kršitev Uredbe Komisije št. 2204/2002 z dne 12. decembra 2002 o o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe o ES za državne pomoči v korist zaposlovanja (1), v delu, v katerem tožena stranka zadevne pomoči ni ocenila za skladno s to uredbo.

      (1)  UL L 337, 13.12.2002, str. 3.


title: Zadeva T-137/14: Tožba, vložena 25. februarja 2014 – I Castellani proti UUNT – Chomarat (predstavitev kroga)

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/55

         Tožba, vložena 25. februarja 2014 – I Castellani proti UUNT – Chomarat (predstavitev kroga)
   (Zadeva T-137/14)
   2014/C 135/72
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: I Castellani Srl (Meldola, Italija) (zastopniki: M. Caramelli, F. Boscariol de Roberto, I. Gatto in D. Martucci, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Compagnie Chomarat (Pariz, Francija)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 13. decembra 2013 v zadevi R 1001/2012-2;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Registrirana znamka Skupnosti, katere razveljavitev se zahteva: figurativna znamka, ki predstavlja krog, za proizvode iz razreda 19 – prijava znamke Skupnosti št. 2 844 033

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva razveljavitev znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Odločba oddelka za izbris: razveljavitev registracije znamke Skupnosti št. 2 844 033

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 51(2) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti


title: Zadeva C-345/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo tribunal de première instance de Liège (Belgija) 22. junija 2016 – Jean Jacob, Dominique Lennertz/Država Belgija

text:
               5.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo tribunal de première instance de Liège (Belgija) 22. junija 2016 – Jean Jacob, Dominique Lennertz/Država Belgija
   (Zadeva C-345/16)
   (2016/C 326/25)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de première instance de Liège

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Jean Jacob, Dominique Lennertz

      Tožena stranka: Država Belgija

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člen 39 Pogodbe o Evropski uniji nasprotuje temu, da belgijski davčni sistem s členoma 155 CIR/92 ne glede na to, ali se upošteva okrožnica št. Ci.RH.331/575.420 z dne 12. marca 2008, povzroča, da se tožnikove luksemburške pokojnine, oproščene davka na podlagi člena 18 konvencije o izogibanju dvojnega obdavčevanja med Belgijo in Luksemburgom, vključijo v izračun belgijskega davka in uporabijo kot osnova za odobritev davčnih ugodnosti iz CIR/92 ter da je korist od teh ugodnosti, kot je znesek, oproščen davka, olajšave iz naslova dolgoročnega varčevanja, stroškov, plačanih z boni za storitve, stroškov z namenom zmanjšanja porabe energije v stanovanjskem objektu, stroškov varovanja stanovanjskega objekta pred vlomom ali požarom in dobrodelnih prispevkov tožnika manjša ali se prizna v manjši meri, kakor če bi obe tožeči stranki imeli belgijske dohodke in bi namesto tožnika tožnica prejemala pokojnino, ki izvira izključno iz Belgije?


title: Zadeva T-170/05: Tožba Renate AMM in 14 drugih proti Evropskemu parlamentu, vložena dne 21. aprila 2005

text:
               9.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/30

         Tožba Renate AMM in 14 drugih proti Evropskemu parlamentu, vložena dne 21. aprila 2005
   (Zadeva T-170/05)
   (2005/C 171/49)
   Jezik postopka: francoščina
   Renate AMM, stanujoča v Bruslju, in 14 drugih uradnikov, ki jih zastopajo Sébastien Orlandi, Xavier Martin, Albert Coolen, Jean-Noël Louis in Etienne Marchal, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, so dne 21. aprila 2005 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložili tožbo proti Evropskemu parlamentu.
   Tožeče stranke Sodišču prve stopnje predlagajo, naj:

               —

               razglasi za nične odločbe o imenovanju tožečih strank za uradnike Evropskih skupnosti v delu, v katerem določajo njihov naziv zaposlitve na podlagi členov 12 oziroma 13, drugi pododstavek, Priloge XIII h Kadrovskim predpisom.

               —

               Parlamentu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve, na katere se sklicujejo, so enaki tistim v zadevah T-130/05, T-160/05 in T-162/05 ter podobni tistim v zadevah T-58/05 in T-164/05.


title: Zadeva F-90/07: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 13. novembra 2008 – Traore proti Komisiji (Javni uslužbenci – Uradniki – Obvestilo o prostem delovnem mestu – Zavrnitev kandidature tožeče stranke – Prerazporeditev – Interes službe)

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/71

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 13. novembra 2008 – Traore proti Komisiji
   (Zadeva F-90/07) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Obvestilo o prostem delovnem mestu - Zavrnitev kandidature tožeče stranke - Prerazporeditev - Interes službe)
   (2009/C 44/124)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Amadou Traore (Rhode-Saint-Genèse, Belgija) (zastopnik: É. Boigelot, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in B. Eggers)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločb Komisije o zavrnitvi kandidatur tožeče stranke za delovno mesto začasnega odpravnika poslov na predstavništvu v Togu in delovno mesto operativnega vodje na predstavništvu v Tanzaniji – Razglasitev ničnosti odločb o imenovanju drugih kandidatov na navedeni mesti – Odškodninski zahtevek.
   Izrek sodbe

               1.

               Odločba vodje kadrovske službe Urada za sodelovanje EuropeAid Komisije Evropskih skupnosti z dne 12. decembra 2006 o zavrnitvi kandidature A. Traore za delovno mesto operativnega vodje na predstavništvu Komisije v Tanzaniji in odločba o imenovanju g. S. na navedeno mesto se razglasita za nični.

               2.

               Tožba se v preostalem zavrne.

               3.

               A. Traore nosi polovico svojih stroškov.

               4.

               Komisija Evropskih skupnosti nosi svoje stroške in polovico stroškov, ki jih je priglasil A. Traore.

      (1)  UL C 269, 10.11.2007, str. 72.


title: Zadeva C-31/12: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 10. oktobra 2012 – (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Rejonowy w Zakopanem – Poljska) – kazenski postopek zoper Wojciecha Ziemskega, Andrzeja Kozaka (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Neobstoj opisa spora o glavni stvari — Očitna nedopustnost)

text:
               6.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 101/5

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 10. oktobra 2012 – (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Rejonowy w Zakopanem – Poljska) – kazenski postopek zoper Wojciecha Ziemskega, Andrzeja Kozaka
   (Zadeva C-31/12) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Neobstoj opisa spora o glavni stvari - Očitna nedopustnost)
   2013/C 101/10
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Sąd Rejonowy w Zakopanem

      Stranki v postopku v glavni stvari

   Wojciech Ziemski, Andrzej Kozak

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Sąd Rejonowy w Zakopanem – Razlaga pojma „tehnični predpis“ iz člena 1, točka 11, Direktive 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 20, str. 337), kakor je bila spremenjena z Direktivo 98/48/ES Evropskega parlamenta in sveta z dne 20. julija 1998 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 21, str. 8) – Obveznost države članice, da Komisiji sporoči vsak osnutek tehničnega predpisa – Zakon države članice, ki ureja igre na srečo

      Izrek

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je Sąd Rejonowy w Zakopanem (Pologne) vložilo z odločbo z dne 13. januarja 2012, je očitno nedopusten.

      (1)  UL C 165, 9.6.2012.


title: Zadeva C-19/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 19. januarja 2015 vložilo Landgericht München I (Nemčija) – Verband Sozialer Wettbewerb e.V./Innova Vital GmbH

text:
               20.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 127/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 19. januarja 2015 vložilo Landgericht München I (Nemčija) – Verband Sozialer Wettbewerb e.V./Innova Vital GmbH
   (Zadeva C-19/15)
   (2015/C 127/14)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht München I

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Verband Sozialer Wettbewerb e.V.

      Tožena stranka: Innova Vital GmbH

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 1(2) Uredbe (ES) št. 1924/2006 (1) razlagati tako, da veljajo določbe te uredbe tudi za prehranske in zdravstvene trditve pri komercialnem obveščanju za oglaševanje živil, namenjenih potrošniku, če je komercialno obveščanje oziroma oglaševanje namenjeno izključno strokovnim krogom?

      (1)  Uredba (ES) št. 1924/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o prehranskih in zdravstvenih trditvah na živilih (UL L 404, str. 9).


title: Zadeva C-155/09: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 20. januarja 2011 – Evropska komisija proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Členi 12 ES, 18 ES, 39 ES in 43 ES — Členi 4, 28 in 31 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru — Davčna zakonodaja — Pogoji oprostitve davka na promet z nepremičninami ob prvem nakupu nepremičnine — Oprostitev, ki jo lahko uveljavljajo samo osebe s stalnim prebivališčem na nacionalnem ozemlju in državljani grškega rodu, ki ob nakupu ne prebivajo na tem ozemlju)

text:
               12.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/3

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 20. januarja 2011 – Evropska komisija proti Helenski republiki
   (Zadeva C-155/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Členi 12 ES, 18 ES, 39 ES in 43 ES - Členi 4, 28 in 31 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru - Davčna zakonodaja - Pogoji oprostitve davka na promet z nepremičninami ob prvem nakupu nepremičnine - Oprostitev, ki jo lahko uveljavljajo samo osebe s stalnim prebivališčem na nacionalnem ozemlju in državljani grškega rodu, ki ob nakupu ne prebivajo na tem ozemlju)
   2011/C 80/04
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Lyal in D. Triantafyllou, zastopnika)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopnika: P. Mylonopoulos in V. Karra, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 18 ES, 39 ES in 43 ES – Oprostitev davka na promet z nepremičninami ob nakupu prve nepremičnine – Oprostitev samo za osebe, ki že prebivajo v državi, in za grške državljane, ki v času nakupa tam ne prebivajo

      Izrek

               1.

               Helenska republika s tem, da:

                           —

                           je v členu 1(1) in (3), prvi odstavek, zakona 1078/1980 plačila davka na promet z nepremičninami oprostila le osebe s stalnim prebivališčem na nacionalnem ozemlju, ne pa nerezidentov, ki se nameravajo naseliti na tem ozemlju v prihodnosti, in

                           —

                           da je pod določenimi pogoji oprostila plačila istega davka le grške državljane ali osebe grškega rodu, ko pridobijo prvi stanovanjski objekt na nacionalnem ozemlju,

                     ni izpolnila obveznosti iz členov 12 ES, 18 ES, 39 ES in 43 ES ter členov 4, 28 in 31 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992.

               2.

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 167, 18.7.2009.


title: Zadeva T-39/07: Tožba, vložena 16. februarja 2007 — ENI proti Komisiji

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/45

         Tožba, vložena 16. februarja 2007 — ENI proti Komisiji
   (Zadeva T-39/07)
   (2007/C 82/97)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Eni SpA (Rim, Italija) (zastopnika: prof. G.M. Roberti in I. Perego, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se razglasi ničnost izpodbijane odločbe v delu, v katerem tožeči stranki pripisuje odgovornost za sankcionirano ravnanje;

               —

               naj se razveljavi ali zmanjša globa, izrečena s členom 2 te odločbe;

               —

               naj se Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožba se nanaša na odločbo, ki se izpodbija v zadevi Shell Petroleum in drugi proti Komisiji, T-38/07.
   ENI trdi, da je izpodbijana odločba nezakonita, ker tožeči stranki pripisuje odgovornost zgolj zato, ker gre za matično družbo, ki nadzira celoten kapital družb, ki so bile domnevno vpletene v sankcionirani tajni dogovar. V teh okoliščinah tožeča stranka trdi, da:

               —

               se Komisija opira v bistvu na neizpodbojno domnevo odgovornosti, ki je vezana na ureditev lastništva, kar pa ne ustreza in je v nasprotju z načeli uveljavljenimi v praksi in sodni praksi Skupnosti v zvezi z uporabo člena 81 ES o skupinah družb. Tak pristop je med drugim v nasprotju s temeljnimi načeli individualizacije odgovornosti in kazni ter zakonitosti in je posledica očitnih napak ocene dejstev, ki jih je predložila ENI z namenom ovreči domnevo, na katero se je oprla Komisija. V teh okoliščinah Komisija, v nasprotju s členom 253 Pogodbe ES, ni ustrezno obrazložila svoje presoje;

               —

               nadalje, izpodbijana odločba ne upošteva niti načela omejene odgovornosti kapitalske družbe, ki izhaja iz prava družb, ki je kupno pravnemu redu držav članic, mednarodnim pravnim izkušnjam in samemu pravu Skupnosti, kar se zdi istočasno neskladno s kriteriji, ki jih narekuje okvir uporabe pravil Skupnosti na področju konkurence v primeru nasledstva/prenosa podjetij. Tudi iz teh razlogov je izpodbijana odločba neobrazložena.

         Poleg tega ENI zahteva razglasitev ničnosti ali vsaj občutno znižanje izrečene globe, ker Komisija:

               —

               ni ocenila posledic, ki naj bi jih na zadevni trg imele domnevno ugotovljene kršitve;

               —

               je nezakonito uporabila oteževalno okoliščino ponovljene kršitve s sklicevanjem, med drugim, na odločbe, sprejete na podlagi člena 81 ES, ki so stare in ki se na noben način niso nanašale na tožečo stranko, niti na podlagi dejstva, da gre za matično družbo;

               —

               poleg tega je s tem, ko je zmotno in v nasprotju s kriteriji, določenimi v sodni praksi, iz skupine naslovnikov izpodbijane odločbe izključila družbo Syndial, kršila člen 23 Uredbe 1/2003 in pri tem ni upoštevala prometa tožeče stranke.


title: Zadeva T-11/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 5. junija 2008 – Martins proti Komisiji

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/35

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 5. junija 2008 – Martins proti Komisiji
   (Zadeva T-11/04) (1)

   (2008/C 197/62)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 59, 6.3.2004.


title: Zadeva T-176/09: Tožba, vložena 6. maja 2009 — Government of Gibraltar proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/48

         Tožba, vložena 6. maja 2009 — Government of Gibraltar proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-176/09)
   2009/C 153/92
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Government of Gibraltar (zastopnika: D. Vaughan, QC, in M. Llamas, Barrister)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba 2009/95/ES naj se v delu, v katerem razširja ES6120032 na britanske gibraltarske teritorialne vode (tako znotraj kot izven UKGIB0002) in na območje odprtega morja, razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tožeče stranke v zvezi s to zadevo.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               —

               tožeča stranka v tej tožbi predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2009/95/ES o sprejetju drugega posodobljenega seznama za Skupnost pomembnih območij v sredozemski biogeografski regiji v skladu z Direktivo Sveta 92/43/EGS (notificirano pod dokumentarno številko C(2008) 8049) (1) v delu, v katerem opredeljuje, da ES6120032 območje „Estrecho oriental“ vključuje britanske gibraltarske teritorialne vode (tako znotraj kot izven UKGIB0002) in območje odprtega morja.

         Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja naslednje tožbene razloge.
   Prvič, tožeča stranka navaja, da je izpodbijana odločba v nasprotju s Pogodbo ES in da:

               —

               je Komisija očitno napačno uporabila pravo, ko je v nasprotju s členom 229 ES opredelila, da je območje ene države članice — britanske gibraltarske teritorialne vode — del druge države članice, in sicer Španije;

               —

               je bila sprejeta v nasprotju s členoma 3(2) in 4(1) Direktive 92/43/EGS (2) in z očitno kršitvijo cilja te direktive, s tem ko naj bi status „območja, pomembnega za Skupnost“ dala velikemu delu območja ES6120032, ki ni del španskega ozemlja in ki pripada drugi državi članici, ter — z očitno kršitvijo člena 2 iste direktive — dala tak status delu odprtega morja, ki ni del evropskega ozemlja držav članic in nad katerim Španija nima in ne more izvajati nobene jurisdikcije ali suverenosti;

               —

               je bilo pri njenem sprejetju napačno uporabljeno pravo, saj status „območja, pomembnega za Skupnost“ in obveznosti iz Direktive 92/43/EGS določa za dele ES6120032, ki je pod Špansko suverenostjo, ki se prekriva z UKGIB0002, ki je pod suverenostjo Združenega kraljestva, in s tem določa uporabo dveh ločenih in različnih pravnih, kazenskih, upravnih in nadzornih ureditev na istem območju;

               —

               je bila sprejeta v nasprotju s členom 300(7) ES in določbami Dela XII Konvencije Združenih narodov o pomorskem pravu iz leta 1982 (UNCLOS), Barcelonske konvencija o varstvu Sredozemskega morja iz leta 1976 in Protokola iz leta 1995 k tej Konvenciji, saj od Španije zahteva, da so izpolnjene iste okoljske obveznosti v delu britanskih gibraltarskih teritorialnih voda, ki so del ES6120032, ki jih mora izpolnjevati Združeno kraljestvo/Gibraltar na istem območju.

         Drugič, tožeča stranka navaja, da izpodbijana odločba vsebuje očitno nepravilno ugotovljeno dejansko stanje, zaradi česar je Komisija napačno uporabila pravo in kršila Pogodbo ES, saj se je oprla na napačne in zavajajoče podatke.
   Tretjič, tožeča stranka zatrjuje, da je bilo pri sprejetju Odločbe kršeno načelo pravne varnosti, saj je učinek „prekrivalne“ opredelitve območij ta, da se dva pravna sistema (gibraltarsko in špansko pravo, ki uveljavljata Direktivo 92/43/EGS) uporablja na istem območju za isti cilj.
   Podredno tožeča stranka navaja, da so bila pri sprejetju izpodbijane odločbe kršena načela iz členov 2, 3, 89 in 137(1) UNICLOS, ki so del običajnega mednarodnega prava. Še bolj podredno navaja, da ta odločba s tem, ko ES6120032 opredeljuje, kot da obsega britanske gibraltarske teritorialne vode, krši načelo mednarodnega običajnega prava, v skladu s katerim se teritorialno morje razteza najmanj tri navtične milje od obale.

      (1)  UL 2009 L 43, str. 393.

      (2)  Direktiva Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst, UL 1992 L 206, str. 7.


title: Zadeva C-287/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale ordinario di Milano (Italija) 30. junija 2008 – Crocefissa Savia in drugi proti Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca in drugi

text:
               13.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale ordinario di Milano (Italija) 30. junija 2008 – Crocefissa Savia in drugi proti Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca in drugi
   (Zadeva C-287/08)
   (2008/C 236/13)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunale ordinario di Milano
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Crocefissa Savia, Monica Maria Porcu, Ignazia Randazzo, Daniela Genovese, Mariangela Campanella

      Tožene stranke: Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca, Direzione Didattica II Circolo – Limbiate, Úfficio Scolastico Regionale per la Lombardia, Direzione Didattica III Circolo – Rozzano, Direzione Didattica IV Circolo – Rho, Istituto Comprensivo – Castano Primo, Istituto Comprensivo A. Manzoni – Rescaldina
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali lahko zakonodajalec države članice Evropske unije sprejme določbo z domnevno avtentično razlago, ki pa je po vsebini in kot taka v resnici inovativna in zlasti retroaktivno daje določbi, ki jo razlaga, učinke, ki se razlikujejo od tistih, ki jih je ta določba imela v prevladujoči sodni praksi sodišč prve stopnje in v ustaljeni sodni praksi višjih sodišč?

               2)

               Ali lahko na odgovor na prejšnje vprašanje vpliva možnost, da se navedeno odločbo namesto kot inovativno z retroaktivnimi učinki opredeli kot resnično razlagalno, ker opredelitev izhaja iz skladnosti z izvirnim besedilom manjšega dela sodne prakse sodišč prve stopnje, kljub temu, da se višje sodišče večkrat z njo ni strinjalo?

               3)

               Če, in v primeru pritrdilnega odgovora, kakšen vpliv bi imelo v enem in/ali drugem primeru, pri presoji skladnosti podobne določbe s pravom Skupnosti in predvsem z načeli, ki prispevajo k opredelitvi postopka kot „pravičnega“ dejstvo, da je država sama stranka v postopku in da uporaba te določbe nalaga sodišču da zavrne zahtevke zoper to državo?

               4)

               Kateri „nujni razlogi javnega interesa“ bi lahko upravičili – če je to potrebno tudi z neupoštevanjem odgovora, ki ga je treba načeloma podati na vprašanja iz točk 1, 2, in 3 – priznanje retroaktivnega učinka zakonske določbe, ki se uporabljajo na civilnopravnem področju in za zasebnopravna razmerja, čeprav sklenjena z javnopravno osebo?

               5)

               Ali se lahko med te razloge šteje organizacijske razloge podobne tistim, na katere se je v sodbah št. 618, 677 in 11922/2008 sklicevalo italijansko Corte di Cassazione, za utemeljitev, zlasti s potrebo po „vodenju posega obširne reorganizacije“, izdaje določbe namenjene ureditvi prenosa ATA [upravno tehnično in pomožno osebje] iz lokalnih skupnosti na državo skoraj šest let po samem prenosu?

               6)

               V vsakem primeru, ali je naloga nacionalnega sodišča, da v primeru ko nacionalno pravo tega ne določa, opredeli„nujne razloge javnega interesa“, ki bi lahko – v postopku, ki je v teku, in z odstopanjem od načela „enakosti orožij“ – upravičili sprejetje določbe z retroaktivnimi učinki, ki bi lahko spremenilo rezultat tega postopka, oziroma ali je nasprotno nacionalno sodišče omejeno na presojo skladnosti s pravom skupnosti le tistih razlogov, ki jih je zakonodajalec te države izbral po lastni presoji?


title: Zadeva T-320/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 5. marca 2009 – Jones in drugi proti Komisiji

text:
               18.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/38

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 5. marca 2009 – Jones in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-320/07) (1)

   2009/C 90/61

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik šestega senata je odredil delni izbris zadeve.

      (1)  UL C 247, 20.10.2007.


title: Zadeva C-218/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 24. aprila 2013 vložilo Bundespatentgericht (Nemčija) – Banco Santander SA, Santander Consumerbank AG proti Deutscher Sparkassen- und Giroverband e.V.

text:
               29.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 24. aprila 2013 vložilo Bundespatentgericht (Nemčija) – Banco Santander SA, Santander Consumerbank AG proti Deutscher Sparkassen- und Giroverband e.V.
   (Zadeva C-218/13)
   2013/C 189/18
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundespatentgericht

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Banco Santander SA, Santander Consumer Bank AG

      Tožena stranka: Deutscher Sparkassen- und Giroverband e.V.

      Druga stranka: Deutsches Patent- und Markenamt

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 3(1) in (3) direktive (1) nasprotuje razlagi nacionalnega prava, po kateri mora pri abstraktni barvni znamki (tukaj: rdeča HKS 13), rabljeni za storitve, ki spadajo na finančno področje, anketa med potrošniki doseči najmanj 70-odstotno stopnjo povezovanja za domnevo, da je znamka z uporabo pridobila razlikovalni učinek?

               2.

               Ali je treba člen 3(3), prvi stavek, direktive razlagati tako, da je bistven dan prijave znamke, in ne dan registracije, tudi če imetnik znamke v okviru obrambe zoper zahtevo za razglasitev neveljavnosti znamke trdi, da je znamka več kot tri leta po vložitvi prijave, vendar še pred registracijo, z uporabo pridobila razlikovalni učinek?

               3.

               Če je tudi pod zgoraj navedenimi pogoji bistven dan prijave znamke:
               Ali se mora znamka razglasiti za neveljavno že, če ni razjasnjeno in ni več mogoče razjasniti, ali je do prijave z uporabo pridobila razlikovalni učinek? Ali pa je pogoj za razglasitev neveljavnosti to, da mora vlagatelj zahteve za ugotovitev ničnosti dokazati, da znamka ob prijavi ni imela razlikovalnega učinka, pridobljenega z uporabo?

      (1)  Direktiva 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL L 299, str. 25).


title: Zadeva T-35/08: Tožba, vložena 24. januarja 2008 – Codorniu Napa proti UUNT – Bodegas Ontañón (ARTESA NAPA VALLEY)

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/33

         Tožba, vložena 24. januarja 2008 – Codorniu Napa proti UUNT – Bodegas Ontañón (ARTESA NAPA VALLEY)
   (Zadeva T-35/08)
   (2008/C 92/67)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Codorniu Napa, Inc. (Kalifornija, Združene države Amerike) (zastopnika: X. Fàbrega Sabaté in M. Curell Aguilà, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Bodegas Ontañón, S.A.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 20. novembra 2007 v zadevi R 747/2006–4 naj se razveljavi in

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „ARTESA NAPA VALLEY“ za proizvode iz razreda 33 (prijava št. 3.079.159).

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Bodegas Ontañón, S.A.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: figurativna znamka Skupnosti št. 2.050.623 „ARTESO“ za proizvode iz razredov 33 in 35, španska besedna znamka št. 844.194 „LA ARTESA“ za proizvode iz razreda 33.

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru in zavrnitev registracije.

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 (1), ker med spornima znakoma ni verjetnosti zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva F-1/11: Tožba, vložena 6. januarja 2011 – Soukup proti Komisiji

text:
               5.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/36

         Tožba, vložena 6. januarja 2011 – Soukup proti Komisiji
   (Zadeva F-1/11)
   2011/C 72/59
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Zdenek Soukup (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnika: E. Boigelot in S. Woog, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe natečajne komisije splošnega natečaja EPSO/AD/144/09, da se tožeče stranke ne vpiše na rezervni seznam, in odločbe, da se na seznam vpiše drug kandidat, in za odškodnino za nastalo nepremoženjsko in premoženjsko škodo.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi odločba natečajne komisije splošnega natečaja EPSO/AD/144/09 z dne 27. aprila 2010, sprejeta po ponovnem pregledu ustnega izpita tožeče stranke, s katero so bili potrjeni rezultati navedenega izpita, in sicer ocena, nižja od zahtevanega minimuma, in posledično odločba o nevpisu tožeče stranke na rezervni seznam;

               —

               za nično naj se razglasi odločba natečajne komisije splošnega natečaja EPSO/AD/144/09 o tem, da se k pisnim in ustnim izpitom pripusti drugega kandidata ter dalje, da se ga vpiše na rezervni seznam navedenega natečaja;

               —

               za nične naj se razglasijo vsa dejanja komisije, opravljena po trenutku, ko so bila storjene zatrjevane nepravilnosti;

               —

               toženi stranki naj se iz naslova odškodnine za nepremoženjsko in premoženjsko škodo in za poseg v kariero tožeče stranke naloži plačilo 25 000 EUR, s pridržkom povečanja ali zmanjšanja tekom postopka, skupaj s 7-odstotnimi letnimi obrestmi od 28. junija 2010, datuma pritožbe;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-603/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 21. decembra 2012 vložilo Verwaltungsgericht Hannover (Nemčija) – Pia Braun proti Region Hannover

text:
               6.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 101/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 21. decembra 2012 vložilo Verwaltungsgericht Hannover (Nemčija) – Pia Braun proti Region Hannover
   (Zadeva C-603/12)
   2013/C 101/13
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Hannover

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Pia Braun

      Tožena stranka: Region Hannover

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali pravica do prostega gibanja in prebivanja, ki jo ima državljan Unije na podlagi členov 20 PDEU in 21 PDEU, v primeru, kakršen je v tej zadevi, v katerem oseba, ki se izobražuje in še živi pri starših, ki prebivajo v državi članici EU, sosedi Nemčije, in delajo v Nemčiji kot obmejni delavci, zahteva pomoč za izobraževanje v tretji državi članici EU, nasprotuje nacionalni pravni ureditvi, v skladu s katero se nemškim državljanom s stalnim prebivališčem zunaj Zvezne republike Nemčije za šolanje v izobraževalni instituciji v državi članici Unije pomoč za izobraževanje lahko odobri le takrat, kadar pomoč upravičujejo posebne okoliščine posamičnega primera, in v skladu s katero se pravica do pomoči poleg tega prizna zgolj po presoji pristojnega organa?


title: Zadeva C-181/12: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – Yvon Welte proti Finanzamt Velbert (Prosti pretok kapitala — Členi od 56 ES do 58 ES — Davek na dediščino — Zapustnik in dedič, ki sta rezidenta tretje države — Zapuščinska masa — Nepremičnina, ki leži v državi članici — Pravica do odbitka od davčne osnove — Različno obravnavanje rezidentov in nerezidentov)

text:
               14.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 367/11

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – Yvon Welte proti Finanzamt Velbert
   (Zadeva C-181/12) (1)

   (Prosti pretok kapitala - Členi od 56 ES do 58 ES - Davek na dediščino - Zapustnik in dedič, ki sta rezidenta tretje države - Zapuščinska masa - Nepremičnina, ki leži v državi članici - Pravica do odbitka od davčne osnove - Različno obravnavanje rezidentov in nerezidentov)
   2013/C 367/18
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Düsseldorf

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Yvon Welte

      Tožena stranka: Finanzamt Velbert

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Finanzgericht Düsseldorf – Razlaga členov 63 PDEU in 65 PDEU – Ureditev države članice na področju davka na dediščino, ki v primeru, ko sta zapustnik in dedič rezidenta tretje države, določa neobdavčljivi del vrednosti nepremičnine v višini 2 000 EUR, medtem ko v primeru, ko zapustnik ali dedič stalno prebivata na nacionalnem ozemlju, ta neobdavčeni del znaša 500 000 EUR.

      Izrek

   Člena 56 ES in 58 ES je treba razlagati tako, da nasprotujeta ureditvi države članice glede izračuna davka na dediščino, ki v primeru dedovanja nepremičnine na ozemlju te države določa, da je odbitek od davčne osnove, kadar sta – kot v okoliščinah postopka v glavni stvari – zapustnik in dedič ob smrti stalno prebivala v tretji državi, kot je Švicarska konfederacija, nižji od odbitka, ki bi se uporabil, če bi vsaj eden od njiju takrat stalno prebival v tej državi članici.

      (1)  UL C 174, 16.6.2012.


title: Zadeva C-221/10 P: Pritožba, ki jo je 7. maja 2010 vložila Artegodan GmbH zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 3. marca 2010 v zadevi T-429/05, Artegodan GmbH proti Evropski komisiji, druga stranka v postopku: Zvezna republika Nemčija

text:
               17.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/9

         Pritožba, ki jo je 7. maja 2010 vložila Artegodan GmbH zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 3. marca 2010 v zadevi T-429/05, Artegodan GmbH proti Evropski komisiji, druga stranka v postopku: Zvezna republika Nemčija
   (Zadeva C-221/10 P)
   2010/C 195/14
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Artegodan GmbH (zastopnika: U. Reese in A. Meyer-Sandrock, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Zvezna republika Nemčija

      Predlog

               —

               Pritožnica predlaga:

                           1.

                           sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 3. marca 2010 v zadevi T-429/05 naj se razveljavi,

                           2.

                           toženi stranki naj se naloži da tožeči stranki plača znesek v višini 1 430 821,36 EUR skupaj z zamudnimi obrestmi po pavšalni obrestni meri 8 % za čas od razglasitve sodbe do polnega plačila; podredno, naj se zadeva glede višine odškodnine vrne v odločanju Splošnemu sodišču Evropske unije,

                           3.

                           ugotovi naj se, da je tožena stranka dolžna tožeči stranki povrniti vso škodo, ki ji bo nastala zaradi marketinških ukrepov, ki so potrebni zato da se ponovno vzpostavi tržni položaj zdravila Tenuate Retard, kot ga je to zdravilo imelo pred odvzemom dovoljenja,

                           4.

                           toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   S sodbo z dne 3. marca 2010 je Splošno sodišče Evropske unije zavrnilo pritožnikovo odškodninsko tožbo zaradi nezakonitega odvzema dovoljenja za promet z zdravilom. Zavrnitev je bila utemeljena s tem, da Komisija ni resno kršila pravil prava Unije. Kršitev pravil o delitvi pristojnosti namreč ne daje podlage za odgovornost institucij Unije, ker cilj teh pravil ni varstvo ekonomskih interesov podjetij. Upoštevna določba člena 11 Direktive 65/65 je po oceni Splošnega sodišča nenatančna. Ni še bilo precedensa. To pa lahko logično pojasni napačno uporabo prava s strani Komisije. Po presoji Splošnega sodišča je bilo treba tudi upoštevati kompleksnost presoje znanstveno-medicinskih poročil. Celostno gledano so bile pravne in dejanske presoje tako kompleksne da kršitve člena 11 Direktive 65/65 ni mogoče šteti za dovolj resno kršitev.
   V pritožbi pritožnica navaja, da je namen pravil o delitvi pristojnosti, ki omejujejo pristojnosti evropskih neodvisnih organov da posežejo v obstoječe pravne položaje, varstvo pravic državljanov in podjetij. Zato je treba po mnenju pritožnice kršitev pravil o delitvi pristojnosti upoštevati pri ugotavljanju ali je prišlo do dovolj resne kršitve.
   Treba je tudi upoštevati, da Komisija pri sprejetju odločbe ni imela polja proste presoje. Poleg tega Komisija ni zgolj izvajala abstraktne pravne norme, temveč je z upravnim ukrepom posegla v obstoječ pravni položaj pritožnice. Zato škoda, ki je nastala pritožnici ni zgolj posredna posledica abstraktne pravne norme, temveč namen in vsebina samega upravnega ukrepa. Po mnenju pritožnice bi morala zato Komisija posebej temeljito preučiti ali je obstajala zadostna podlaga za odvzem dovoljenja.
   Temu ne nasprotujeta primarnost varovanja zdravja in poseben pomen previdnostnega načela. Ti načeli lahko po mnenju pritožnice utemeljita sprejetje in takojšnjo izvršitev ukrepa, ki posega v pravice, zoper podjetje. Navaja pa, da mora biti zaradi ponovne vzpostavitve ravnovesja v pravni državi in zaradi varstva načela sorazmernosti v okviru varstva, ki ga daje sekundarna zakonodaja, predvidena možnost ustrezne odškodnine.
   Ni mogoče ugovarjati, da je treba varstvo v okviru sekundarne zakonodaje zavrniti zato, da se lahko načelo previdnosti učinkovito izvršuje. V okoliščinah tega primera namreč Komisija ni imela polja proste presoje. V takih primerih pa ni vnaprejšnje nevarnosti, da bi bilo izvrševanje načela previdnosti ovirano zaradi morebitnih posledic iz naslova odgovornosti.
   Ravno tako se za zavrnitev odškodninskega zahtevka ni mogoče sklicevati na nenatančnost člena 11 Direktive 65/65. Po mnenju pritožnice mora namreč breme in posledice te nenatančnosti nositi Unija sama in ne prizadeto podjetje. Unija se ne more braniti zoper odškodninske zahtevke s sklicevanjem na to, da sama, ob opustitvi dolžnosti, ni sprejela jasnih in nedvoumnih določb.
   Dejstvo, da ni precedensa ne more pomeniti oprostitve odgovornosti. V odškodninskih zadevah organi Unije namreč nimajo privilegija „pravica do prve napake“. Poleg tega je Sodišče že pravnomočno odločilo, da je bila odločba Komisije vsebinsko in procesno nezakonita. Zato je ob izvrševanju odločbe Komisije že obstajal precedens.
   Tudi kompleksnost dejanskih in pravnih presoj sama po sebi ne izključuje dovolj resne kršitve. To v vsakem primeru velja, ko gre za „čisti“ upravni ukrep, v zvezi s katerim ni polja proste presoje in kjer se namenoma poseže v obstoječ pravni položaj in se s tem povzroči predvidljiva in znatna premoženjska škoda.
   Poleg tega so organi, ki so pristojni za vprašanja v zvezi s pravom zdravil ustrezno dejansko in pravno usposobljeni. Zato povprečna kompleksnost, ki je nujno podana pri sporih v zvezi z varnostjo in učinkovitostjo zdravil ne zadošča za izključitev obstoja dovolj resne kršitve.


title: Zadeva C-29/16: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 4. maja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Stralsund – Nemčija) – HanseYachts AG/Port D’Hiver Yachting SARL, Société Maritime Côte D’Azur, Compagnie Generali IARD SA (Predhodno odločanje — Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Uredba (ES) št. 44/2001 — Člen 27 — Litispendenca — Sodišče, ki prvo začne postopek — Člen 30, točka 1 — Pojem „pisanje o začetku postopka“ oziroma „enakovredno pisanje“ — Predpravdni zahtevek za sodno odreditev priprave izvedenskega mnenja zaradi zavarovanja ali pridobitve dokazov o dejstvih, na katerih bi lahko temeljil poznejši postopek s tožbo)

text:
               3.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/12

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 4. maja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Stralsund – Nemčija) – HanseYachts AG/Port D’Hiver Yachting SARL, Société Maritime Côte D’Azur, Compagnie Generali IARD SA
   (Zadeva C-29/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Člen 27 - Litispendenca - Sodišče, ki prvo začne postopek - Člen 30, točka 1 - Pojem „pisanje o začetku postopka“ oziroma „enakovredno pisanje“ - Predpravdni zahtevek za sodno odreditev priprave izvedenskega mnenja zaradi zavarovanja ali pridobitve dokazov o dejstvih, na katerih bi lahko temeljil poznejši postopek s tožbo))
   (2017/C 213/12)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Stralsund

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: HanseYachts AG

      Tožene stranke: Port D’Hiver Yachting SARL, Société Maritime Côte D’Azur, Compagnie Generali IARD SA

      Izrek

   Člen 27(1) in člen 30, točka 1, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da v primeru litispendence datum, na katerega je bil začet postopek za izvedbo predpravdnega preiskovalnega ukrepa, ne more biti datum, na katerega „se šteje, da je sodišče“, ki je pozvano k odločanju o zahtevku v glavni stvari, vloženem v isti državi članici na podlagi izida tega ukrepa, „začelo postopek“ v smislu navedenega člena 30, točka 1.

      (1)  UL C 136, 18.4.2016.


title: Zadeva T-44/06: Tožba, vložena  14. februarja 2006  — Komisija proti Hellenic Ventures in petim drugim strankam

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/37

         Tožba, vložena 14. februarja 2006 — Komisija proti Hellenic Ventures in petim drugim strankam
   (Zadeva T-44/06)
   (2006/C 86/75)
   Jezik postopka: grščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Komisija (zastopnika: Maria Patakia in M. Spyridon Chatzigiannis)

      Tožene stranke: Hellenic Ventures S.A., M. Kostantinos Katsigiannis, M. Panagiotis Chronopoulos, M. Minas Patsouris, M. Nikolaos Poulakos in M. Robert Ceurvost
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se prvi toženi stranki, in solidarno z njo, pet drugim toženim strankam naloži da Komisiji povrne celoten znesek predplačila, ki ga je prva prejela od Skupnosti, to je 70 000 ECU, sedaj EUR, skupaj z obrestmi, ki do vključno 12. februarja 2006, v skladu s tem, kar je določeno s pogodbo, znašajo 103 423,54 ECU, sedaj EUR, kar skupno znese 171 939,18 ECU, sedaj EUR, skupaj z obrestmi, še vedno na osnovi pogodbene obrestne mere v višini 1,5 % mesečno, oziroma znesek v višini 34,52 ECU, sedaj EUR, za dan zamude, za obdobje od 1. januarja 2006 do polnega plačila dolga;

               —

               toženim strankam naj se naloži solidarno plačilo splošnih stroškov Komisije, vključno s plačilom nagrad zagovornikom ad litem.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Evropska skupnost, ki jo predstavlja Evropska komisija, je s prvo toženo stranko, katere delničarji in člani uprave ali direktorji so drugo tožene stranke, sklenila pogodbo z naslovom „Seed Fund 601“ v okviru „Pilotn ukrep za ustanovitev in razvoj skladov zagonskega kapitala (seed capital)“ (1).
   V okviru te pogodbe se je Komisija zavezala da bo prvi od tožečih strank dodelila finančni prispevek v obliki predplačila, kot povratnih sredstev, v znesku največ 350 000 ECU. To predplačilo bi moralo pokriti največ 50 % stroškov poslovanja, ki bi prvi toženi stranki nastali v okviru njenih dejavnosti, in sicer skladi zagonskega kapitala v Grčiji. V tem okviru ji je Komisija izplačala prvo letno predplačilo v višini 70 000 ECU.
   Z dokumentom z dne 16. junija 1994, je Komisija toženo stranko obvestila o odstopu od pogodbe in jo pozvala, da povrne znesek 70 000 ECU, skupaj z obrestmi. Z dopisom z dne 19. septembra 1994, je Komisija sporočila, da je bil razlog za to odločitev dejstvo, da je tožena stranka odklonila podroben pregled revizorjev službe Komisije za finančni nadzor, s čimer je bil kršen člen 8.1 pogodbe. Komisija je ocenila, da je bil tak pregled nujen, glede na ugotovitve uradnika Komisije, ki je opravil pregled na kraju samem, in ki je izrazil resne pomisleke glede tega ali so investicije, ki naj bi jih prva tožena stranka financirala, izpolnjevale merila iz razpisnih pogojev.
   Čeprav je bila večkrat opomnjena, prva tožena stranka ni vrnila zahtevanega zneska.
   S tožbo želi Komisija izplačilo zgoraj navedenega dolgovanega zneska, skupaj z obrestmi.

      (1)  UL C 306, 1. december 1988, str. 12.


title: Zadeva C-64/07: Tožba, vložena 8. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Irski

text:
               24.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/13

         Tožba, vložena 8. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Irski
   (Zadeva C-64/07)
   (2007/C 69/31)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Alcover San Pedro in D. Lawunmi, zastopnika)

      Tožena stranka: Irska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Irska s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o omejevanju emisij hlapnih organskih spojin zaradi uporabe organskih topil v nekaterih barvah in lakih in proizvodih za ličenje vozil ter o spremembi Direktive 1999/13/ES (1), ali v vsakem primeru s tem, da o navedenih predpisih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 14 te direktive;

               —

               Irski naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za prenos te direktive, se je iztekel 30. oktobra 2005.

      (1)  UL L 143, str. 87.


title: Zadeva C-124/13: Tožba, vložena 14. marca 2013 – Evropski parlament proti Svetu Evropske unije

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/21

         Tožba, vložena 14. marca 2013 – Evropski parlament proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-124/13)
   2013/C 156/32
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropski parlament (zastopniki: L. G. Knudsen, I. Liukkonen in R. Kaškina, agenti)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (EU) št. 1243/2012 z dne 19. decembra 2012 o spremembi Uredbe (ES) št. 1342/2008 o določitvi dolgoročnega načrta za staleže trske in ribištvo, ki izkorišča te staleže (1); in

               —

               naložitev Svetu Evropske unije, naj plača stroške postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Evropski parlament v utemeljitev tožbe navaja samo razlog za razglasitev ničnosti izpodbijane uredbe, ker naj člen 43(3) PDEU ne bi bil primerna pravna podlaga za izpodbijano uredbo in ker naj bi morala biti sprejeta na podlagi člena 43(2) PDEU, saj zadnjenavedena določba zakonodajalcu Evropske unije daje potrebna pooblastila za sprejetje akta s ciljem in vsebino, kot ju ima izpodbijana uredba. Z uporabljeno pravno podlago naj bi bil Parlament izključen iz sodelovanja pri sprejetju akta, medtem ko člen 43(2) PDEU določa uporabo rednega zakonodajnega postopka. Meni, da mora napačna pravna podlaga pripeljati do razglasitve ničnosti izpodbijane uredbe.
   Parlament v prvem delu tožbenega razloga trdi, da vsak večletni načrt – kot je ta iz postopka v glavni stvari – kot orodje za ohranitev in upravljanje staležev rib pomeni celoto, ki vsebuje le določbe za trajnost in ohranjanje ciljev SRP in jih je torej treba v celoti sprejeti na podlagi člena 43(2) PDEU.
   Parlament v drugem delu tožbenega razloga trdi, da sprejetje izpodbijane uredbe ločeno od preostalega dela predloga Komisije vsekakor pomeni zlorabo postopka in ustaljeni sodni praksi glede izbire pravne podlage v skladu z osrednjim elementom akta odvzame vsebino. Delitev predloga je Svetu omogočilo, da umetno izbere drugo pravno podlago za nekatere elemente predlaganega akta, medtem ko bi, če bi bil akt sprejet v obliki prvotno predlagane celote, postali del ene same pravne podlage, člena 43(2) PDEU.

      (1)  UL L 352, str. 10.


title: Zadeva C-552/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado Contencioso-Administrativo n °6 de Bilbao (Španija) 25. oktobra 2013 – Grupo Hospitalario Quirón S.A. proti Departamento de Sanidad del Gobierno Vasco

text:
               25.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado Contencioso-Administrativo no 6 de Bilbao (Španija) 25. oktobra 2013 – Grupo Hospitalario Quirón S.A. proti Departamento de Sanidad del Gobierno Vasco
   (Zadeva C-552/13)
   2014/C 24/05
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado Contencioso-Administrativo no 6 de Bilbao (španija)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Grupo Hospitalario Quirón S.A.

      Tožena stranka: Departamento de Sanidad del Gobierno Vasco

      Sotožena stranka: Instituto de Religiosas Siervas de Jesús de la Caridad

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je pri javnem naročilu storitev upravljanja javnega zdravstvenega varstva zahteva, da mora biti zdravstvena storitev, ki je predmet tega naročila, opravljena le v neki občini, ki ni nujno občina stalnega prebivališča pacientov, v skladu s pravom Evropske unije?


title: Zadeva T-123/10: Tožba, vložena 18. marca 2010 – Hartmann proti UUNT (Complete)

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/45

         Tožba, vložena 18. marca 2010 – Hartmann proti UUNT (Complete)
   (Zadeva T-123/10)
   2010/C 134/73
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Paul Hartmann AG (Heidenheim, Nemčija) (zastopnik: N. Aicher, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 20. januarja 2010 v zadevi R 601/2009 4 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški postopka pred UUNT.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Complete“ za proizvode iz razredov 5 in 10 (prijava št. 7 432 024)

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), ker prijavljeni znak neposredno opisuje zadevne proizvode, in kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009, ker ta znak ni brez razlikovalnega učinka

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).


title: Zadeva T-535/12: Tožba, vložena 8. decembra 2012 – Still proti UUNT (Truck Data Services)

text:
               2.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/25

         Tožba, vložena 8. decembra 2012 – Still proti UUNT (Truck Data Services)
   (Zadeva T-535/12)
   2013/C 32/40
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Still GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: S. Waller, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 10. septembra 2012 v zadevi R 4/2012-1;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov;

               —

               v skladu s členom 50(1) Poslovnika to zadevo združi z vzporedno vloženo tožbo zoper odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), ki je bila v zadevi R 130/2012-1 prav tako izdana 10. septembra 2012, in ki se nanaša na registracijo znamke Skupnosti „Fleet Data Services“, EM 009931387.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativne znamke z besednim elementom „Truck Data Services“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 12, 35, 36, 37 in 39 – prijava znamke skupnosti št. 9 931 429

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009

               —

               kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009

               —

               kršitev člena 73(2) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva T-300/04: Tožba easyJet Airline Company Limited proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 15. julija 2004

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/39

         Tožba easyJet Airline Company Limited proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 15. julija 2004
   (Zadeva T-300/04)
   (2004/C 262/74)
   Jezik postopka: angleščina
   EasyJet Airline Company Limited, s sedežem v Lutonu, Združeno kraljestvo, ki jo zastopata J. Cook in L. Mills, Solicitors, je dne 15. julija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razglasi za nično Odločbo Komisije z dne 7. aprila 2004 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe ES (Zadeva COMP/38.284/D2 Societé Air France/Alitalia Linee Aeree Italiane S.p.A.);

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   S sporno odločbo je Komisija odločila, da se določbe člena 81(1) Pogodbe ES ne uporabljajo za sporazum o sodelovanju med letalskima družbama Air France in Alitalia za obdobje od 12. novembra 2001 do 11. novembra 2007, pod pogojem, da bosta ravnali v skladu z obveznostmi iz priloge k tej odločbi.
   Tožeča stranka, ki je tudi sama letalska družba, zahteva razglasitev ničnosti te odločbe. Zatrjuje, da je sporazum o sodelovanju združitev dejavnosti pogodbenih strank na progah med Francijo in Italijo in bi moral biti kot tak ocenjen na podlagi Uredbe Sveta 4064/89 (1). Nadalje zatrjuje, da Komisija ni pravilno določila upoštevnih trgov s tem, da ni upoštevala položaja strank sporazuma kot kupcev letaliških storitev in s tem, da je nepravilno odločila, da sta dve letališči v Parizu zamenljivi in da letalski prevozniki nižjega cenovnega razreda na progah med Francijo in Italijo za potnike, za katere je pomemben čas, niso sprejemljiva alternativa.
   Tožeča stranka tudi meni, da je Komisija nepravilno uporabila člen 81(1) ES s tem, da je nezadostno ocenila potencialno konkurenco med pogodbenima strankama, da ni pravilno ocenila, ali je sporazum v skladu s štirimi pogoji, določenimi v odstavku 3 tega člena in da je svojo odločbo utemeljila na zmotni uporabi prava in napačni oceni. Glede na obveznosti, ki izhajajo iz priloge k tej odločbi trdi, da Komisija ni v zadostni meri ocenila njihove učinkovitosti ter tudi ni ugotovila, ali so zadostni za ponovno vzpostavitev konkurence. Nazadnje zatrjuje, da sporna odločba ni zadostno obrazložena, ker Komisija ni obravnavala prevladujočega položaja strank na kateremkoli trgu in uporabnosti člena 82 ES za njun sporazum.

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 4064/89 z dne 21.12.1989 o nadzoru koncentracij podjetij (UL L 257/90, str. 13).


title: Zadeva C-441/17: Tožba, vložena 20. julija 2017 – Evropska komisija/Republika Poljska

text:
               9.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 338/9

         Tožba, vložena 20. julija 2017 – Evropska komisija/Republika Poljska
   (Zadeva C-441/17)
   (2017/C 338/10)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Hermes in K. Herrmann, agenta)

      Tožena stranka: Republika Poljska

      Predlog tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je Republika Poljska, s tem da je sprejela prilogo h gozdnogospodarskemu načrtu za gozdnogospodarsko območje Białowieża, ne da bi se prepričala, da ne škoduje celovitosti območja, pomembnega za Skupnost, (OPS) in posebnega ohranitvenega območja (POO) PLC200004 Puszcza Białowieska (Beloveška pušča), kršila svoje obveznosti iz člena 6(3) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (1) (v nadaljevanju: Direktiva o habitatih);

               —

               ugotovi, da je Republika Poljska, s tem da ni sprejela potrebnih ohranitvenih ukrepov, ki ustrezajo ekološkim zahtevam za naravne habitatne tipe iz Priloge I in vrste iz Priloge II Direktive o habitatih ter za ptiče, navedene v Prilogi I Direktive o pticah, in za redno pojavljajoče se selitvene vrste, ki niso navedene v tej Prilogi I, za katere sta bili ustanovljeni OPS in POO PLC200004 Puszcza Białowieska, kršila svoje obveznosti iz člena 6(1) Direktive o habitatih in člena 4(1) in (2) Direktive 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o ohranjanju prosto živečih ptic (2) (v nadaljevanju: Direktiva o pticah);

               —

               ugotovi, da je Republika Poljska, s tem da ni zagotovila strogega varstva za v Prilogi IV Direktive o habitatih navedene lesne hrošče (Cucujus cinnaberinus (škrlatni kukuj), Buprestis splendens, Phryganophilus ruficollis (rdečevratec) in Pytho kolwensis) – to je ni prepovedala njihovega namernega ubijanja in vznemirjanja ter poškodovanja ali uničevanja razmnoževališč na gozdnogospodarskem območju Białowieża –, kršila svoje obveznosti iz člena 12(1)(a) in (d) Direktive o habitatih;

               —

               ugotovi, da je Republika Poljska, s tem da ni zagotovila varstva v členu 1 Direktive o pticah navedenih vrst ptic, zlasti vrst Dendrocopos leucotos (belohrbti detel), Picoides tridactylus (triprsti detel), Glaucidium passerinum (mali skovik) in Aegolius funereus (koconogi čuk), oziroma ni zagotovila, da se jih v gozdnogospodarskem območju Białowieża ne ubija, da se jih v času razmnoževanja in vzreje mladičev ne vznemirja in da se njihovih gnezd in jajc namerno ne uničuje, poškoduje ali odstranjuje, kršila svoje obveznosti iz člena 5(b) in (d) Direktive o pticah;

               —

               Republiki Poljski naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Minister republike Poljske za okolje je 25. marca 2016 zaradi razširitve podlubnika (Ips typographus) sprejel prilogo h gozdnogospodarskemu načrtu iz leta 2012, s katero je dovolil, da se posek lesa v gozdovih gozdnogospodarskega območja Białowieża v letih od 2012 do 2021 potroji, in sicer s 63 471 m3 na 188 000 m3, in da se na območjih, na katerih se dotedaj ni gospodarilo, sprejme ukrepe aktivnega gospodarjenja z gozdom, to je odstranjevanje dreves, ki so stara več kot 100 let, ki umirajo ali so odmrla, ter predvsem smrek, ki jih je napadel podlubnik (tako imenovana sanitarna sečnja, pogozdovanje in obnavljanje gozda). Ta priloga je načrt v smislu člena 6(3) Direktive o habitatih. Celovitost območja PLC200004 Puszcza Białowieska se zagotavlja z naravo, na katero ne vpliva človekovo delovanje, z visokim deležem starih dreves, med drugim takih, ki so stara več kot 100 let, z velikim številom stoječih in padlih odmrlih dreves (odmrli les) in s prisotnostjo vrst, ki so značilne za naravni gozd (lesni hrošči, triprsti detel, belohrbti detel, mali skovik, koconogi čuk). Ukrepi, ki se izvajajo v gozdnogospodarskem območju Białowieża po mnenju Komisije niso združljivi s členom 6(3) Direktive o habitatih, ker se poljski organi pred sprejetjem priloge niso prepričali, da njeno sprejetje ne bo škodilo celovitosti tega območja.
   Po tem ko je generalni direktor za državne gozdove izdal odločbo št. 51 z dne 17. februarja 2017, se je začelo z odstranjevanjem suhih dreves in s podlubniki prizadetih dreves v vseh gozdnogospodarskih območjih (Białowieża, Browsk, Hajnówka), to je na površini približno 34 000 hektarjev (površina PLC200004 Puszcza Białowieska je 63 147 hektarjev).
   Komisija meni, da ukrepi aktivnega gospodarjenja z gozdom v habitatih 91D0 (močvirni gozdovi), 91E0 (obrečni gozdovi z vrbami, topoli, jelšami in jeseni), v gozdnih sestojih z več kot stoletnimi drevesi v habitatu 9170 (subkontinentalni gozd z dišečo perlo, hrasti in gabri), v habitatih belohrbtega detla, triprstega detla, malega skovika, koconogega čuka, sršenarja, malega muharja, belovratega muharja in duplarja ter v habitatih lesnih hroščev Cucujus cinnaberinus (škrlatni kukuj), Boros schneideri, Phryganophilus ruficollis (rdečevratec), Pytho kolwensis, Rhysodes sulcatus (brazdar) in Buprestis splendens in tudi odstranjevanje več kot sto let starih odmrlih smrek in posek dreves v okviru razširitve poseka lesa v PLC200004 Puszcza Białowieska v povezavi z izvršitvijo odločbe ministra republike Poljske za okolje z dne 25. marca 2016 in odločbe št. 51 generalnega direktorja za državne gozdove z dne 17. februarja 2017 predstavljajo potencialno nevarnost za naravne habitate in habitate živali in ptic, ki so navedeni v naravovarstvenem načrtu za PLC 200004 Puszcza Białowieska, in preprečujejo izvajanje v tem načrtu določenih varstvenih ukrepov za ohranitev ustreznega stanja PLC200004 Puszcza Białowieska, kar je kršitev člena 6(1) Direktive o habitatih.
   Poleg tega Komisija trdi, da zgoraj opisani ukrepi aktivnega gospodarjenja z gozdom, ki so bili uvedeni na podlagi priloge in uničujejo habitat strogo zaščitenih lesnih hroščev, preprečujejo izvedbo konkretnih posebnih ukrepov za zagotovitev ohranitve primernega stanja štirih vrst lesnih hroščev (Cucujus cinnaberinus (škrlatni kukuj), Buprestis splendens, Phryganophilus ruficollis (rdečevratec) in Pytho kolwensis), ki so navedene v prilogi IVa Direktive o habitatih.
   Komisija nazadnje navaja, da zgoraj opisani ukrepi aktivnega gospodarjenja z gozdom, ki so bili uvedeni na podlagi priloge, zaradi uničevanja habitatov belohrbtega detla (Dendrocopos leucotos), triprstega detla (Picoides tridactylus), malega skovika (Glaucidium passerinum) in koconogega čuka (Aegolius funereus) kršijo obveznost zagotovitve učinkovite zaščite teh vrst ptic, ker ne preprečujejo uničevanja gnezd in namenskega plašenja.

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 102.

      (2)  UL 2010, L 20, str. 7.


title: Zadeva T-92/08: Tožba, vložena 22. februarja 2008 – Republika Ciper proti Komisiji

text:
               7.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/28

         Tožba, vložena 22. februarja 2008 – Republika Ciper proti Komisiji
   (Zadeva T-92/08)
   (2008/C 142/51)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Republika Ciper (zastopnik: P. Kliridis)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasi naj se ničnost obvestila EuropeAid/126111/C/SER/CY za oddajo naročila z naslovom „Technical Assistance to support the ongoing reform of the primary and secondary education sector“, ki je bil objavljen le v angleškem jeziku na spletni strani http://ec.europa.eu/europaid/tender/data/ okrog oz. dne 14. decembra 2007, in ničnost točk 5 in 28.2 tega obvestila;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka trdi, da je sporno obvestilo nezakonito iz teh razlogov:

               —

               prvič, Komisija je s tem, ko je objavila sporno obvestilo, prekoračila in/ali kršila pravno podlago za svojo odločitev, zlasti Uredbo Sveta (ES) št. 389/2006 z dne 27. februarja 2006 o oblikovanju instrumenta finančne podpore za spodbujanje gospodarskega razvoja turške skupnosti na Cipru in o spremembah Uredbe Sveta (ES) št. 2667/2000 o Evropski agenciji za obnovo (1);

               —

               drugič, ker je bilo zadevno obvestilo v nasprotju in/ali ni bilo v skladu s členom 229 ES, kot je bil spremenjen s členom 19 Akta o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike („Akt o pristopu iz leta 2003“) (2) in s protokolom 10 Akta o pristopu iz leta 2003 o Cipru (3);

               —

               tretjič, ker je zadevno obvestilo v nasprotju oziroma ni v skladu z obveznostmi, ki izhajajo iz zavezujočih mednarodnopravnih določb in iz resolucij 541(1983) in 550(1984) Varnostnega sveta Združenih narodov;

               —

               četrtič, ker je zadevno obvestilo v nasprotju oziroma ni skladno z načelom lojalnega sodelovanja med institucijami Evropske unije in državami članicami, kot je določeno v členu 10 ES; in

               —

               petič, ker zadevno obvestilo ni bilo objavljeno v Uradnem listu.

      (1)  UL 2006, L 65, str. 5.

      (2)  UL 2003, L 236, str. 33.

      (3)  UL 2003, L 236, str. 955.


title: Zadeva T-255/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. maja 2007 – Negenman proti Komisiji (Uslužbenci – Uradniki – Porodniški dopust – Bolniški dopust – Verjetni datum poroda – Začetek porodniškega dopusta)

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/19

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. maja 2007 – Negenman proti Komisiji
   (Zadeva T-255/04) (1)

   (Uslužbenci - Uradniki - Porodniški dopust - Bolniški dopust - Verjetni datum poroda - Začetek porodniškega dopusta)
   (2007/C 140/31)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Monique Negenman (Roosendaal, Nizozemska) (zastopnik: L. Vogel, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: sprva D. Waelbroeck, nato H. Tserepa-Lacombe, zastopnika, slednji skupaj z N. Rampalom, odvetnikom)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero sta določena datuma začetka in konca porodniškega dopusta na podlagi člena 58 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti, in odškodninski zahtevek.
   Izrek

               1)

               Odločba Komisije z dne 23. oktobra 2003, s katero sta določena datuma začetka in konca porodniškega dopusta tožeče stranke, se razglasi za nično.

               2)

               V preostalem se tožba zavrne.

               3)

               Komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 228, 11.9.2004.


title: Zadeva C-355/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione Tributaria Regionale dell'Umbria (Italija) 27. junija 2013 – Umbra Packaging srl proti Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale di Perugia

text:
               7.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/27

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione Tributaria Regionale dell'Umbria (Italija) 27. junija 2013 – Umbra Packaging srl proti Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale di Perugia
   (Zadeva C-355/13)
   2013/C 260/49
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Commissione Tributaria Regionale dell'Umbria

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Umbra Packaging srl

      Tožena stranka: Agenzia delle Entrate - Direzione Provinciale di Perugia

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je člen 160 zakonske uredbe št. 259/2003, po katerem se zaračunava pristojbina za vladne koncesije na podlagi tarife iz člena 21 [priloge k] uredbi predsednika republike št. 642/1972, v skladu s členom 3 Direktive 20/2002/ES (1), ki v okviru liberalizirane ureditve telekomunikacij upravnemu organu odvzema pristojnost nadzora, s katero je utemeljeno zaračunavanje pristojbine uporabnikom storitve?

               2.

               Ali je člen 3(2) ministrske uredbe št. 33/1990, na katerega se sklicuje tarifa iz člena 21 [priloge k] uredbi predsednika republike št. 642/1972, kakor je bila spremenjena z uredbo-zakonom št. 151/1991, v skladu z načelom svobodne konkurence in prepovedjo uporabe neenakih pogojev za primerljive posle z drugimi trgovinskimi partnerji iz člena 102 PDEU?

               3.

               Ali sta različen znesek pristojbine za vladne koncesije za uporabnike v gospodinjstvih in za podjetja ter uvedba te tarife samo za naročniške pogodbe z izjemo predplačniške storitve v skladu z merili preudarnosti in primernosti ter ne ovirata oblikovanja konkurenčnega trga?

      (1)  Direktiva 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi); UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 337.


title: Zadeva C-578/11 P: Pritožba, ki jo je 18. novembra 2011 vložila Deltafina SpA zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 9. septembra 2011 v zadevi T-12/06, Deltafina proti Komisiji

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/37

      Pritožba, ki jo je 18. novembra 2011 vložila Deltafina SpA zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 9. septembra 2011 v zadevi T-12/06, Deltafina proti Komisiji
      (Zadeva C-578/11 P)
      (2012/C 25/71)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Pritožnica: Deltafina SpA (zastopnika: J.-F. Bellis in F. Di Gianni, odvetnika)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlogi

                  —

                  Izpodbijana sodba naj se v delu v katerem je z njo zavrnjena tožba pritožnice delno ali v celoti razveljavi;

                  —

                  Odločba Komisije z dne 20. oktobra 2005 naj se v delu, ki se nanaša na pritožnico, delno ali v celoti razglasi za nično;

                  —

                  globa naložena pritožnici naj se razglasi odpravi ali naj se zmanjša, tudi na podlagi neomejene pristojnosti Sodišča v skladu s členom 261 PDEU;

                  —

                  podredno, zadeva naj se vrne Splošnemu sodišču, da to odloči v skladu s pravno presojo Sodišča;

                  —

                  Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka in stroškov postopka pred Splošnim sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Ta pritožba temelji na štirih pritožbenih razlogih:

                  1.

                  Splošno sodišče naj bi napačno ugotovilo, da je družba Deltafina kršilo obveznost sodelovanja s tem da Komisije ni obvestila o razkritju podatkov glede njenega sodelovanja s Komisijo. Splošno sodišče pa bi moralo odločiti o vprašanju, ali bi Komisija na podlagi dogovora doseženega na sestanku dne 14. marca 2002 med Komisijo in družbo Deltafina o „pravilih igre“ upravičeno sklepala, da je družba Deltafina kršila obveznost sodelovanja s tem, da je razkrila, da je na sestanku z APTI dne 4. aprila 2002 vložila zahtevo za imuniteto.
                  Splošno sodišče naj bi s tem stopilo na mesto strank, potem ko je naknadno določilo načine obveznosti sodelovanja družbe Deltafina, opustilo naj bi sprejetje odločbe o glavnem tožbenem razlogu družbe Deltafina, in kršilo naj bi pravico družbe Deltafina do obrambe.

                  2.

                  Splošno sodišče naj ne bi ustrezno in pravilno preverilo dejstev, saj je namesto da bi uporabilo pripravljalne ukrepe določene v členu 65 Poslovnika Splošnega sodišča na obravnavi po povsem neformalnem postopku, in torej nepravilnem postopku, zaslišalo dve udeleženki sestanka z dne 24. marca 2002 o „pravilih igre“, ne da bi upoštevalo garancije določene v členih od 68 do 76 Poslovnika, kršilo pa naj bi tudi temeljna načela v zvezi s pridobivanjem dokazov

                  3.

                  Splošno sodišče naj bi kršilo načelo razumnega trajanja postopka. Postopek pred Splošnim sodiščem naj bi bil namreč pretirano dolg, saj je trajal 5 let in 8 mesecev, s tem da je med koncem pisnega postopka in odločbo o začetku ustnega postopka poteklo 43 mesecev.

                  4.

                  Nazadnje, Splošno sodišče naj bi nezakonito – v smislu neomejene pristojnosti, ki jo ima – zavrnilo sprejetje odločbe v zvezi s trditvijo, da je bila globa naložena družbi Deltafina nesorazmerna in diskriminatorna, saj j Komisija uporabila enako stopnjo znižanja globe za družbo Deltafina in za družbo Dimon Italia, kljub bistveni razliki med prispevki za ugotovitev kršitve. V sodni praksi v zvezi z zadevo Nintendo proti Komisiji (T-13/03) naj bi bilo potrjeno načelo, da Komisija ne sme kršiti načela enakega obravnavanja pri presoji sodelovanja s strani podjetij med upravnim postopkom, pri čemer mora primerjava upoštevati tako kronološki, kot kakovostni vidik.


title: Zadeva C-268/08 P: Pritožba, ki jo je vložil Christos Michail 24. junija 2008 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 16. aprila 2008 v zadevi T-486/04, Michail proti Komisiji

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/27

         Pritožba, ki jo je vložil Christos Michail 24. junija 2008 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 16. aprila 2008 v zadevi T-486/04, Michail proti Komisiji
   (Zadeva C-268/08 P)
   (2008/C 223/42)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Pritožnik: Christos Michail (zastopnik: C. Meïdanis, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnika:

               —

               ugotovi naj se, da je pritožba dopustna in utemeljena;

               —

               če je to potrebno, naj se razveljavi sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. aprila 2008 v zadevi T-486/04;

               —

               o stroških naj se odloči v skladu s predpisi.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnik navaja tri pritožbene razloge v utemeljitev svoje pritožbe.
   S prvim pritožbenim razlogom C. Michail uveljavlja, da je Sodišče prve stopnje napačno razlagalo in uporabilo pravo Skupnosti ter da ni izpolnilo svoje obveznosti obrazložitve sodbe, ker naj bi v izpodbijani sodbi priznalo, da je Komisija prispevala k temu, da se je pritožnik počutil kot žrtev psihičnega nadlegovanja v smislu člena 12 Kadrovskih predpisov za uradnike, vendar je vseeno zavrnilo njegovo tožbo kot neutemeljeno.
   Z drugim pritožbenim razlogom pritožnik očita Sodišču prve stopnje, da je izkrivilo dejstva, ki so mu bila predložena v presojo, ker naj bi jih med drugim preučilo vsakega posebej in ne v njihovem širšem okviru in ker naj bi storilo več napak pri pravni opredelitvi teh dejstev.
   S tretjim pritožbenim razlogom pritožnik nazadnje graja odločitev Sodišča prve stopnje, da je kot nedopustne zaradi nenatančnosti zavrglo več tožbenih razlogov, ki jih je navedel v utemeljitev svoje tožbe in ki so med drugim temeljili na kršitvi členov 21a, 22a in 22b Kadrovskih predpisov ter načel enakega obravnavanja in sorazmernosti. Z razdelitvijo njegove tožbe na več delov naj bi namreč Sodišče prve stopnje izkrivilo predmet in strukturo tožbe.


title: Zadeva T-540/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 11. septembra 2013 – Melkveebedrijf Overenk in drugi proti Komisiji (Odškodninska tožba — Dajatev v sektorju mleka in mlečnih proizvodov — Uredba (ES) št. 1468/2006 — Očitna nedopustnost)

text:
               16.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 336/23

         Sklep Splošnega sodišča z dne 11. septembra 2013 – Melkveebedrijf Overenk in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-540/11) (1)

   (Odškodninska tožba - Dajatev v sektorju mleka in mlečnih proizvodov - Uredba (ES) št. 1468/2006 - Očitna nedopustnost)
   2013/C 336/47
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Melkveebedrijf Overenk BV (Sint Anthonis, Nizozemska), Maatschap Veehouderij Kwakernaak (Oosterwolde, Nizozemska), Mulders Agro vof (Heerle, Nizozemska), Melkveebedrijf Engelen vof (Grashoek, Nizozemska), Melkveebedrijf De Peel BV (Heusden, Nizozemska) in Mathijs Moonen (Nederweert, Nizozemska) (zastopnika: P. Mazel in A. van Beelen, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: Z. Malůšková in B. Burggraaf, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za povračilo škode, ki je tožečim strankam domnevno nastala z Uredbo Komisije (ES) št. 1468/2006 z dne 4. oktobra 2006 o spremembi Uredbe (ES) št. 595/2004 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1788/2003 o uvedbi dajatve v sektorju mleka in mlečnih proizvodov (UL L 274, str. 6).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Družbam Melkveebedrijf Overenk BV, Maatschap Veehouderij Kwakernaak, Mulders Agro vof, Melkveebedrijf Engelen vof, Melkveebedrijf De Peel BV in M. Moonenu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 347, 26.11.2011.


title: Zadeva T-228/08: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 24. novembra 2009 – Szomborg proti Komisiji ( Tožba zaradi nedelovanja — Nepredstavitev znanstvene ocene s strani Komisije v predpisanem roku — Akt, ki ga ni mogoče izpodbijati s tožbo — Neobstoj posamične prizadetosti — Nedopustnost )

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/52

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 24. novembra 2009 – Szomborg proti Komisiji
   (Zadeva T-228/08) (1)

   („Tožba zaradi nedelovanja - Nepredstavitev znanstvene ocene s strani Komisije v predpisanem roku - Akt, ki ga ni mogoče izpodbijati s tožbo - Neobstoj posamične prizadetosti - Nedopustnost“)
   2010/C 24/93
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Grzegorz Szomborg (Jastarnia, Poljska) (zastopnik: R. Nowosielski, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: K. Banks in A. Szmytkowska, zastopnika)

      Predmet

   Tožba zaradi nedelovanja na ugotovitev, da je Komisija nezakonito opustila predstavitev v predpisanem roku znanstvene ocene iz člena 27 Uredbe Sveta (ES) št. 2187/2005 z dne 21. decembra 2005 o ohranjanju ribolovnih virov s tehničnimi ukrepi v Baltskem morju, Beltih in Soundu, spremembah Uredbe (ES) št. 1434/98 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 88/98 (UL L 349, str. 1).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Grzegorzu Szomborgu se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov, ki jih je priglasila Komisija Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 209, 15.8.2008.


title: Zadeva T-273/06: Tožba, vložena 11. septembra 2006 — ISD Polska in Industrial Union of Donbass proti Komisiji

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/57

         Tožba, vložena 11. septembra 2006 — ISD Polska in Industrial Union of Donbass proti Komisiji
   (Zadeva T-273/06)
   (2006/C 294/117)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeči stranki: ISD Polska sp. z.o.o. (Czestochowa, Poljska) in Industrial Union of Donbass Corp. (Donetsk, Ukrajina) (zastopnika: C. Rapin in E. Van den Haute, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke tožeče stranke

               —

               tožba naj se razglasi za dopustno;

               —

               člen 3 Odločbe Komisije z dne 5. julija 2005 o pomoči, ki jo je Poljska dodelila družbi Huta Częstochowa S.A. (notificirano pod dokumentarno številko C (2005) 1962), naj se razglasi za ničnega;

               —

               podredno naj se razglasi, da Poljska na dan obravnavane tožbe ni bila dolžna izterjati pomoči in plačila obresti iz člena 3 odločbe in da zato zneski navedenih pomoči in obresti niso dolgovani;

               —

               še bolj podredno, člen 3(2), drugi pododstavek, odločbe naj se razglasi za ničnega in vprašanje glede obresti naj se predloži Komisiji v ponovno odločanje v smislu priloge A k obravnavani tožbi ali vsakega drugega preudarka Sodišča prve stopnje v obrazložitvi sodbe;

               —

               v vsakem primeru naj se Komisiji naloži plačilo vseh stroškov;

               —

               v primeru, če bi Sodišče prve stopnje odločilo o ustavitvi postopka, naj se Komisiji naloži plačilo stroškov, na podlagi določb člena 87(6) v povezavi s členom 90(a), Poslovnika Sodišča prve stopnje.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve:
   Komisija je z Odločbo C(2005)1962 konč., z dne 5. julija 2005 (državna pomoč št. C 20/04, ex NN 25/04), določene pomoči za prestrukturiranje, ki jih je Poljska dodelila proizvajalcu jekla Huta Częstochowa S.A., razglasila za nezdružljive s skupnim trgom in odredila njihovo izterjavo. Tožeča stranka, družba ISD Polska, je naslednica prejemnika pomoči in hčerinska družba druge tožeče stranke, družbe Industrial Union of Donbass, ki ima v lasti vse njene delnice. Obe tožeči stranki se v izpodbijani odločbi nahajata med podjetji, ki so dolžna solidarno povrniti pomoči, ki so bile razglašene za nezdružljive s skupnim trgom.
   Tožeči stranki v utemeljitev svojih tožb na delno razglasitev ničnosti odločbe navajata šest tožbenih razlogov.
   S prvim tožbenim razlogom zatrjujeta, da je Komisija pri preiskavi storila očitno napako pri presoji odločilnih dejstev. Trdita, da je po prodaji premoženja prvotnega prejemnika nezdružljive pomoči, ki ga je kupila družba ISD Polska (in Donbass), prodajalec prvotnega prejemnika pomoči tisti, ki ima korist od navedene pomoči in bi moral zagotoviti njeno povračilo. Tožeči stranki trdita, da bi v tem primeru pravilna ugotovitev upoštevnih dejstev glede prodaje premoženja družbe Huta Częstochowa družbi ISD Polska (in Donbass) Komisijo privedla do sklepanja, da naj bi se pomoč na ta način že povrnila prodajalcu, ker naj bi se družbi Huta Częstochowa proizvodna sredstva povrnila po ceni, ki ustreza tržni ceni. Po mnenju tožečih strank naj bi Komisija zaradi tega kršila svojo obveznost, da skrbno in nepristransko preuči vse upoštevne vidike posamezne zadeve.
   Drugi tožbeni razlog, ki ga navajata tožeči stranki, se nanaša na domnevno kršitev pravice predložiti pripombe, kot jo priznava člen 88 ES in člen 6 Uredbe 659/1999 (1). Trdita, da objava odločitve o začetku formalnega postopka preiskave v Uradnem listu ni v zadostni meri navedla podrobnosti inkriminiranih pomoči, niti njihovega zneska, čeprav je bila Komisija s temi informacijami seznanjena, zaradi česar naj ne bi vedeli, na katere pomoči se je preiskava nanašala, in naj ne bi mogli presoditi, ali imata možnost predložiti svoje pripombe.
   Ista domnevna nepravilnost predstavlja podlago za tretji tožbeni razlog, ki ga navajata tožeči stranki, in sicer kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj. Trdita, da če bi odločitev o začetku preiskave družbi Donbass omogočila seznanitev s tem, katere pomoči so predmet postopka, bi lahko ta družba Komisiji predstavila elemente, ki bi dokazovali, kot družbi ISD Polska in Donbass dokazujeta v obravnavani tožbi, da so bile te pomoči v skladu s pravom Skupnosti.
   Tožeči stranki s četrtim tožbenim razlogom zatrjujeta, da je Komisija s tem, da je določene določbe Protokola št. 8 k Pristopni pogodbi o prestrukturiranju poljske železarske in jeklarske industrije (2), ki bi jih po mnenju tožečih strank morala razlagati v luči ciljev, ki jih ta protokol zasleduje, in ob upoštevanju okvira, v katerem je bil sprejet, razlagala strogo dobesedno, kršila navedeni Protokol. Na podlagi te domnevno napačne razlage naj bi Komisija s svojo odločbo zahtevala vračilo državnih pomoči, ki so jih pred sprejetjem Protokola št. 8 prejele družbe, ki niso navedene v njegovi Prilogi 1, ki določa osem podjetij, upravičenih do pomoči Poljske v nasprotju s členoma 87 in 88 ES. Tožeči stranki trdita, da Komisija ni bila pristojna za odločanje o določenih pomočeh, na katere se nanaša izpodbijana odločba, ker je delovala brez pravne podlage in da je zaradi tega posegla v pristojnost rationae temporis drugih institucij Skupnosti.
   Peti tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 14(1) Uredbe 659/1999, ker naj bi bila odločba o izterjatvi pomoči v nasprotju z načeli varstva legitimnih pričakovanj, pravne varnosti in enakega obravnavanja.
   Tožeči stranki v šestem tožbenem razlogu podredno navajata, da naj bi Komisija pri izračunu obrestne stopnje, ki se uporablja pri izterjavi pomoči v obravnavanem primeru, kršila Uredbo 794/2004 (3).

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES, UL L 83, str.1.

      (2)  UL 2003, L 236, str. 948.

      (3)  Uredba Komisije (ES) št. 794/2004 z dne 21. aprila 2004 o izvajanju Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES, UL L 140, str.1


title: Zadeva T-290/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. novembra 2016 – Smarter Travel Media/EUIPO (SMARTER TRAVEL) (Znamka Evropske unije — Prijava figurativne znamke Evropske unije SMARTER TRAVEL — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisnost — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) in (c) ter (2) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Enako obravnavanje)

text:
               9.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/35

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. novembra 2016 – Smarter Travel Media/EUIPO (SMARTER TRAVEL)
   (Zadeva T-290/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije SMARTER TRAVEL - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisnost - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) in (c) ter (2) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Enako obravnavanje))
   (2017/C 006/42)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Smarter Travel Media LLC (Boston, Massachusetts, Združene države) (zastopnik: P. Olson, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: L. Rampini, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 20. marca 2015 (zadeva R 1986/2014-2) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka SMARTER TRAVEL kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Smarter Travel Media LLC se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 262, 10.8.2015.


title: Zadeva C-94/08: Tožba, vložena 29. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

text:
               26.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/20

         Tožba, vložena 29. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-94/08)
   (2008/C 107/32)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika G. Rozet in L. Lozano Palacios, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija
   Predloga tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Španija, s tem, da je v svoji zakonodaji obdržala zahteve po španskem državljanstvu za delovno mesto kapitana ali prvega oficirja vseh ladji, ki plujejo pod špansko zastavo razen trgovskih ladjah z bruto tonažo manjšo kot 100 BT, ki prevažajo tovor ali manj kot 100 potnikov in plujejo izključno med pristanišči oz. točkami znotraj voda, nad katerimi ima Kraljevina Španija suverenost, suverene pravice ali jurisdikcijo, ni izpolnila obveznosti, ki ji jih nalaga pravo Skupnosti, zlasti člen 39 ES.

               —

               Kraljevini Španiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V skladu s špansko zakonodajo lahko delovno mesto kapitana ali prvega oficirja vseh ladji, ki plujejo pod špansko zastavo razen trgovskih ladjah z bruto tonažo manjšo kot 100 BT, ki prevažajo tovor ali manj kot 100 potnikov in plujejo izključno med pristanišči oz. točkami znotraj voda, nad katerimi ima Kraljevina Španija suverenost, suverene pravice ali jurisdikcijo zasedejo izključno španski državljani.
   Komisija meni, da splošna zahteva po španskem državljanstvu za navedena delovna mesta nasprotuje členu 39 ES in ne more biti upravičena z odstopanjem iz odstavka 4 istega člena. Razlago Komisije potrjuje predvsem sodba v zadevi C-405/01 (1), v kateri je Sodišče odločilo, da se mora obseg tega odstopanja strogo omejiti le do mere, ki je nujna za zavarovanje splošnih interesov zadevne države članice in da v primeru zadevnih delovnih mest ti interesi niso ogroženi, ker javna pooblastila, ki so s temi delovnimi mesti zaobsežena, zgolj občasno ali izjemoma izvajajo državljani drugih držav članic. Kraljevina Španija ni prilagodila svoje zakonodaje kakor je priporočila Komisija, čeprav se je v svojem odgovoru na obrazloženo mnenje obvezala sprejeti potrebne spremembe.

      (1)  Sodba z dne 30. septembra 2003 v zadevi Colegio de Oficiales de la Marina Mercante Española (Recueil, str. I-10391).


title: Zadeva C-433/07: Sklep predsednika Sodišča z dne 24. januarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/24

         Sklep predsednika Sodišča z dne 24. januarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-433/07) (1)

   (2008/C 79/45)

      Jezik postopka: portugalščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 269, 10.11.2007.