title: Zadeva C-558/07: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 7. julija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Queen's Bench Division) — Združeno kraljestvo) — The Queen, S.P.C.M. SA, C.H. Erbslöh KG, Lake Chemicals and Minerals Ltd, Hercules Inc. proti Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs (Uredba (ES) št. 1907/2006 — Kemikalije — Registracija, evalvacija, avtorizacija in omejevanje kemikalij (REACH) — Pojem monomerna snov — Veljavnost — Sorazmernost — Enako obravnavanje)

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/6

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 7. julija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Queen's Bench Division) — Združeno kraljestvo) — The Queen, S.P.C.M. SA, C.H. Erbslöh KG, Lake Chemicals and Minerals Ltd, Hercules Inc. proti Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs
   (Zadeva C-558/07) (1)

   (Uredba (ES) št. 1907/2006 - Kemikalije - Registracija, evalvacija, avtorizacija in omejevanje kemikalij (REACH) - Pojem „monomerna snov“ - Veljavnost - Sorazmernost - Enako obravnavanje)
   2009/C 205/08
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (Queen's Bench Division)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: The Queen, S.P.C.M. SA, C.H. Erbslöh KG, Lake Chemicals and Minerals Ltd, Hercules Inc.

      Tožena stranka: Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — High Court of Justice, Queen's Bench Division — Razlaga in veljavnost člena 6(3) Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL L 396, str. 1) — Pojem „monomerna snov“

      Izrek

               1)

               Pojem „monomerne snovi“ iz člena 6(3) Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH) ter o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije in o spremembi Direktive 1999/45/ES ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES se nanaša le na vezane monomere, ki sestavljajo polimere.

               2)

               Pri preučitvi drugega vprašanja ni bil ugotovljen noben dejavnik, ki bi vplival na veljavnost člena 6(3) Uredbe št. 1907/2006.

      (1)  UL C 51, 23.2.2008.


title: Zadeva C-75/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložila Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria (Italija) 20. februarja 2009 – Agra Srl proti Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria

text:
               1.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložila Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria (Italija) 20. februarja 2009 – Agra Srl proti Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria
   (Zadeva C-75/09)
   2009/C 102/20
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Agra Srl

      Tožena stranka: Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je – glede na določbe člena 11 D.Lgs. št. 374/1990 v povezavi s členom 221(3) Uredbe (EGS) št. 2913/1992 in odstavkom 4 tega člena ter ob upoštevanju člena 84, tretji odstavek, TULD (DPR št. 43/1973) – pravica, ki jo ima Agenzia delle Dogane, da opravi vnovičen pregled že odmerjenega carinskega dolga, ugasnila zaradi zastaranja in/ali prekluzije, ker so od datuma carinske deklaracije pretekla tri leta oziroma ali je lahko ta rok pretrgan in/ali zadržan, če poteka kazenski postopek, sprožen zaradi kršitev v zvezi z dajatvami, ki so predmet preverjanja?


title: Zadeva C–194/09 P: Pritožba, ki jo je vložila Alcoa Trasformazioni Srl. 1. junija 2009 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat), razglašeno 25. marca 2009 v zadevi Alcoa Trasformazioni Srl. proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-332/06

text:
               15.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/8

         Pritožba, ki jo je vložila Alcoa Trasformazioni Srl. 1. junija 2009 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat), razglašeno 25. marca 2009 v zadevi Alcoa Trasformazioni Srl. proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-332/06
   (Zadeva C–194/09 P)
   2009/C 193/09
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Alcoa Trasformazioni Srl (zastopniki: M. Siragusa, T. Müller-Ibold, T. Graf, F. Salerno, attorneys-at-law)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi pritožnice:

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 25. marca 2009 v zadevi Alcoa Trasformazioni Srl proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-332/06,

               —

               razglasi za nično Odločbo Komisije 2006/C 214/03, ki je bila vročena Italijanski republiki dne 19. julija 2006, v delu, v katerem se nanaša na tarife električne energije, ki veljajo za tovarni aluminija, ki sta v lasti družbe Alcoa Trasformazioni Srl.

         Podredno,

               —

               zadevo naj vrne Sodišču prve stopnje v ponovno odločanje v skladu s sodbo Sodišča.

         In v obeh primerih,

               —

               Komisiji naj naloži plačilo sodnih taks in stroškov v skladu s členom 69 Poslovnika Sodišča, vključno z vračilom zneskov, ki so bili Komisiji plačani kot stroški, priglašeni v zvezi s postopkom na prvi stopnji.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Glede na prejšnjo ugotovitev Komisije, da tarife električne energije, ki veljajo za energetsko intenzivne industrijske panoge v Italiji, niso bile državne pomoči, se postavlja vprašanje, kakšno merilo naj v takšnih okoliščinah uporabi Komisija pred začetkom formalnega postopka pri preiskavi in obrazložitvi. Družba Alcoa trdi, da Komisija v primeru, ko je pred tem ugotovila, da ukrep ni državna pomoč, ne more začeti takšnega postopka, če ni najprej izvedla predhodne obsežne presoje, da bi utemeljila, zakaj prejšnja ugotovitev ne drži več. Poleg tega mora Komisija v odločitvi za začetek formalnega postopka svoje razloge navesti dovolj jasno. Družba Alcoa trdi, da je Sodišče prve stopnje napačno uporabilo pravo s tem, da je ugotovilo, da Komisija lahko začne formalni postopek ne da bi presodila, ali izvirna analiza iz odločbe iz leta 1996 ne velja več. Prav tako se s prejšnjo ugotovitvijo Komisije, da ukrep ni pomenil državne pomoči, postavlja vprašanje, kakšen postopek se mora uporabiti v primeru, da se Komisija odloči še enkrat obravnavati zadevo in začeti formalni postopek. Iz veljavnih postopkovnih pravil in iz temeljnih načel pravne varnosti ter varstva zaupanja v pravo izhaja, da se mora v takšnih okoliščinah uporabiti postopek za presojo obstoječih državnih pomoči. Pritožnica trdi, da je Sodišče prve stopnje napačno uporabilo pravo s tem, da je ugotovilo, da se je Komisija pri presoji tarif družbe Alcoa pravilno oprla na postopek za novo pomoč.


title: Sodba Sodišča z dne 27. junija 2014 v zadevi E-26/13 – Islandija proti Atliju Gunnarssonu (Prosto gibanje oseb – Člen 28 Sporazuma EGP – Direktiva 2004/38/ES – Direktiva 90/365/EGS – Pravica do prebivanja – Pravica do izselitve iz matične države – Manj ugodna davčna obravnava)

text:
               26.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 68/3

         SODBA SODIŠČA
   z dne 27. junija 2014
   v zadevi E-26/13
   Islandija proti Atliju Gunnarssonu
   (Prosto gibanje oseb – Člen 28 Sporazuma EGP – Direktiva 2004/38/ES – Direktiva 90/365/EGS – Pravica do prebivanja – Pravica do izselitve iz matične države – Manj ugodna davčna obravnava)
   (2015/C 68/03)
   V zadevi E-26/13, Islandija proti Atliju Gunnarssonu – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je pri Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča vložilo vrhovno sodišče Islandije (Hæstiréttur Íslands) v zvezi z razlago člena 28 Sporazuma EGP in člena 7 Direktive 2004/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic – je sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Páll Hreinsson, 27. junija 2014 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:
   To, da država EGP zakoncema, ki sta se preselila v drugo državo EGP, ne omogoča združitve osebnih davčnih oprostitev, ki so vezane na oceno davka na dohodek, medtem ko bi imela pravico združiti osebne davčne oprostitve, če bi živela v matični državi, v okoliščinah, ko eden od njiju prejema pokojnino iz matične države in ta pokojnina predstavlja ves ali skoraj ves dohodek te osebe, medtem ko druga oseba nima nobenih dohodkov, ni v skladu s členom 1 Direktive 90/365/EGS in členom 7(1)(b) in (d) Direktive 2004/38/ES.


title: Zadeva T-214/10: Tožba, vložena 7. maja 2010 – Moselland proti UUNT – Renta Siete (DIVINUS)

text:
               17.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/23

         Tožba, vložena 7. maja 2010 – Moselland proti UUNT – Renta Siete (DIVINUS)
   (Zadeva T-214/10)
   2010/C 195/37
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Moselland eG – Winzergenossenschaft (Bernkastel-Kues, Nemčija) (Zastopnik: M. Dippelhofer, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Renta Siete, SL (Albacete, Španija)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe (znamke in modeli) z dne 22. februarja 2010 v zadevi R 1204/2009-2;

               —

               naložitev stroškov postopka, vključno s stroški pritožbenega postopka, Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Renta Siete, S.L

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „DIVINUS“ za proizvode in storitve iz razredov 30, 33 in 35.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nacionalna figurativna znamka z besednimi elementi „Moselland Divinum“ za proizvode iz razreda 33.

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora.

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 76(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1) ter pravil 19(2) in 20(1) Uredbe (ES) št. 2868/95 (2), ker odbor za pritožbe ni pravilno in/ali zadostno upošteval dokazov glede obstoja prejšnje pravice, kršitev člena 76(1), drugi stavek, Uredbe (ES) št. 207/2009, ker se odbor za pritožbe ni omejil na presojo dokazov, ki jih je predložila tožeča stranka, kršitev člena 78(1), (3) in (4) Uredbe (ES) št. 207/2009 zaradi pomanjkljive presoje dokazov in ker se je odbor za pritožbe zadovoljil z informacijami, čeprav je že bil predložen dokaz, ki je bil v nasprotju s pridobljenimi informacijami, kršitev člena 75, drugi stavek, Uredbe (ES) št. 207/2009, ker odbor za pritožbe tožeči stranki ni dal priložnosti, da poda pripombe na dokaze, kršitev pravila 50(1) Uredbe (ES) št. 2868/95, ker je odbor za pritožbe predložen dokaz o dostopu do interneta nepravilno presodil za nezadosten dokaz o pravočasnem dostopu do dokumentov, kršitev pravila 50(1), tretji stavek, Uredbe (ES) št. 2868/95 zaradi zlorabe pooblastil, in nazadnje, kršitev pravila 51(b) Uredbe (ES) št. 2868/95, ker odbor za pritožbe ni pravilno naložil povračila pristojbine za pritožbo.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (UL L 303, str. 1).


title: Zadeva T-340/02: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 13. julija 2006 — Wijsmuller proti Komisiji

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/53

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 13. julija 2006 — Wijsmuller proti Komisiji
   (Zadeva T-340/02) (1)

   (2006/C 224/114)

      Jezik postopka: nizozemščina

   Predsednik tretjega razširjenega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 19, 25.1.2003.


title: Zadeva C-241/08: Tožba, vložena 2. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/15

         Tožba, vložena 2. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki
   (Zadeva C-241/08)
   (2008/C 197/25)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Recchia in J.-B. Laignelot, zastopnika)

      Tožena stranka: Francoska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Francoska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za pravilen prenos člena 6(2) in (3) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (1), ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Francoski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija v utemeljitev svoje tožbe navaja dva očitka, in sicer kršitev člena 6(2) in (3) Direktive Sveta 92/43/EGS (v nadaljevanju: direktiva o habitatih).
   Tožeča stranka s prvim očitkom poudarja, da je člen 6(2) direktive o habitatih, ki prepoveduje vsako slabšanje stanja varovanih habitatov, jasen. Uvedba pojma „pomembni vplivi“ v nacionalni zakonodaji, da bi se uporaba zgoraj navedene določbe omejila na določene človekove dejavnosti, torej naj ne bi bila utemeljena. Nacionalni zakonodajalec tudi naj ne bi mogel dokončno potrditi, da določene dejavnosti, kot sta lov in ribolov, ne vznemirjajo območij „Natura 2000“, čeprav se izvajajo začasno ali v okviru veljavne nacionalne ureditve.
   Komisija z drugim očitkom najprej zatrjuje, da je treba v skladu z določbo člena 6(3) direktive o habitatih pri vsakem načrtu ali projektu, ki ni neposredno povezan z upravljanjem območja ali zanj potreben, opraviti ustrezno presojo njegovih posledic razen v primerih restriktivne razlage. Zakonodaja tožene stranke naj bi povzročala težave v zvezi s pravom Skupnosti, ker naj bi sistematično sprejemala izjeme od postopka presoje vplivov dela, projektov in načrtov iz pogodb „Natura 2000“ na okolje.
   Komisija nato poudarja, da v francoskem pravu obstajajo projekti, za katere se ne zahteva niti dovoljenja niti upravne odobritve, in ki so zato oproščeni postopka presoje. Določeni od teh postopkov pa naj bi imeli ob upoštevanju ciljev ohranjenosti vrst pomemben vpliv na območja „Natura 2000“.
   Komisija meni, da bi morala biti v nacionalni zakonodaji navsezadnje naložena jasna obveznost predvideti alternativne rešitve v primeru negativne presoje vplivov projekta ali načrta upravljanja na tako območje.

      (1)  UL L 206, str. 7.


title: Zadeva F-29/08: Tožba, vložena 3. marca 2008 – Y proti Komisiji

text:
               9.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 116/35

         Tožba, vložena 3. marca 2008 – Y proti Komisiji
   (Zadeva F-29/08)
   (2008/C 116/69)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Y (Bruselj, Belgija) (zastopnik: N. Lhoëst, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti odločbe organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb, z dne 24. maja 2007 o odpustu tožeče stranke kot pogodbenega uslužbenca zaradi njegovega domnevno nezadovoljivega obnašanja v službi in povrnitev premoženjske in nepremoženjske škode.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb, ki je bila sprejeta 24. maja 2007 in ki se nanaša na odpust tožeče stranke kot pogodbenega uslužbenca, naj se razglasi za nično;

               —

               po potrebi naj se razglasi za nično izrecna odločitev Komisije z dne 16. novembra 2007 o zavrnitvi pritožbe, ki jo je 31. avgusta 2007 tožeča stranka vložila na podlagi člena 90(2) Kadrovskih predpisov;

               —

               Komisiji naj se naloži, da tožeči stranki izplača plačo, ki bi jo ta dobivala, če ji OPSP ne bi predčasno in protipravno odpovedal njene pogodbe, ter vse prispevke, do katerih bi bila upravičena;

               —

               Komisiji naj se naloži, da tožeči stranki izplača odškodnino, ocenjeno na 500 000 eurov, za povrnitev nepremoženjske škode, s pridržkom povečanja med postopkom;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.


title: Izbris zadeve T-236/99

text:
               25.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/27

         Izbris zadeve T-236/99 (1)

   (2004/C 239/59)

      (Jezik postopka: nizozemščina)

   Predsednik drugega razširjenega senata Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 4. maja 2004 odločil o izbrisu zadeve pod opr. št. T-236/99: Direcks Service Station Bocholtz B.V., ob intervenciji Kraljevine Nizozemske, proti Komisiji Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 47, 19.2.2000.


title: Zadeva T-268/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. oktobra 2014 – Italija/Komisija (Neizvršitev sodbe Sodišča, s katero je bila ugotovljena neizpolnitev obveznosti države — Denarna kazen — Odločba o plačilu denarne kazni — Obveznost izterjave — Podjetja v stečajnih postopkih — Predmet zadevnih stečajnih postopkov — Potrebna skrbnost — Dokazno breme)

text:
               1.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. oktobra 2014 – Italija/Komisija
   (Zadeva T-268/13) (1)

   ((Neizvršitev sodbe Sodišča, s katero je bila ugotovljena neizpolnitev obveznosti države - Denarna kazen - Odločba o plačilu denarne kazni - Obveznost izterjave - Podjetja v stečajnih postopkih - Predmet zadevnih stečajnih postopkov - Potrebna skrbnost - Dokazno breme))
   (2014/C 431/32)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, zastopnik, skupaj s S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: V. Di Bucci, G. Conte in B. Stromsky, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C (2013) 1264 final z dne 7. marca 2013, s katerim je bilo Italijanski republiki naloženo plačilo zneska 1 6 5 33  000 EUR na račun „Viri lastnih sredstev Evropske unije“ iz naslova denarne kazni.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 207, 20.7.2013.


title: Zadeva C-215/09: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 22. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Markkinaoikeus – Finska) – Mehiläinen Oy, Terveystalo Healthcare Oy, nekdanja Suomen Terveystalo Oyj proti Oulun kaupunki (Javna naročila storitev — Direktiva 2004/18/ES — Mešana pogodba — Pogodba med javnim naročnikom in zasebno družbo, ki je v razmerju do njega samostojna — Ustanovitev skupnega podjetja, ki opravlja zdravstvene storitve, z enakimi deleži — Zaveza partnerjev, da v prehodnem obdobju štirih let kupujejo zdravstvene storitve, ki jih morajo zagotoviti svojim delojemalcem)

text:
               26.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/4

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 22. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Markkinaoikeus – Finska) – Mehiläinen Oy, Terveystalo Healthcare Oy, nekdanja Suomen Terveystalo Oyj proti Oulun kaupunki
   (Zadeva C-215/09) (1)

   (Javna naročila storitev - Direktiva 2004/18/ES - Mešana pogodba - Pogodba med javnim naročnikom in zasebno družbo, ki je v razmerju do njega samostojna - Ustanovitev skupnega podjetja, ki opravlja zdravstvene storitve, z enakimi deleži - Zaveza partnerjev, da v prehodnem obdobju štirih let kupujejo zdravstvene storitve, ki jih morajo zagotoviti svojim delojemalcem)
   2011/C 63/07
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Markkinaoikeus

      Stranke v postopku v glavni stvar

      Tožeči stranki: Mehiläinen Oy, Terveystalo Healthcare Oy, nekdanja Suomen Terveystalo Oyj

      Tožena stranka: Oulun kaupunki

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Markkinaoikeus – Razlaga člena 1(2)(a) in (d) Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL L 134, str. 114) – Pogodba med občino in samostojno zasebno družbo o ustanovitvi skupnega podjetja, v katerem imata enake deleže in na katerega preneseta vsaka svoje dejavnosti v zvezi z zdravjem in dobrim počutjem na delovnem mestu – Pogodba, s katero se občina in zasebna družba zavežeta, da bosta v prehodnem obdobju od novega skupnega podjetja kupovali storitve v zvezi z zdravjem in dobrim počutjem na delovnem mestu za svoje delojemalce

      Izrek

   Direktivo 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev je treba razlagati tako, da mora javni naročnik, ki z zasebno družbo, ki je v razmerju do njega samostojna, sklene pogodbo o ustanovitvi skupnega podjetja v obliki delniške družbe, ki bo opravljalo storitve v zvezi z zdravjem in dobrim počutjem na delovnem mestu, pri oddaji naročila storitev za svoje uslužbence, vrednost katerega presega prag, določen s to direktivo, in ki ga je mogoče ločiti od pogodbe o ustanovitvi te družbe, upoštevati določbe navedene direktive, ki veljajo za storitve iz Priloge II B k tej direktivi.

      (1)  UL C 193, 15.8.2009.


title: Zadeva C-216/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 22. novembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/26

         Sklep predsednika Sodišča z dne 22. novembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-216/06) (1)

   (2006/C 331/55)

      Jezik postopka: španščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 165, 15.7.2006.


title: Zadeva T-317/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  26. januarja 2006  — Volkswagen proti UUNT ( Znamka skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti Variant — Prejšnja nacionalna besedna znamka DERBIVARIANT — Zavrnitev registracije odbora za pritožbe — Verjetnost zmede — Člen 74(1) in člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/17

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 26. januarja 2006 — Volkswagen proti UUNT
   (Zadeva T-317/03) (1)

   („Znamka skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti Variant - Prejšnja nacionalna besedna znamka DERBIVARIANT - Zavrnitev registracije odbora za pritožbe - Verjetnost zmede - Člen 74(1) in člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2006/C 74/33)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Volkswagen AG (Wolfsburg, Nemčija) (zastopnik: S. Risthaus, avocat)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: J. Weberndörfer in G. Schneider, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Nacional Motor, SA (Martorelles, Španija)
   Predmet zadeve
   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. junija 2003 (zadeva R 610/2001-4), ki se nanaša na postopek z ugovorom med Nacional Motor, SA in Volkswagen AG.
   Izrek sodbe

               1)

               Točka 2 izreka odločbe četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 17. junija 2003 (zadeva R 610/2001-4) se razveljavi v delu, kjer zavrača zahtevo za registracijo kot znamko Skupnosti besednega znaka Variant za proizvode in storitve, ki so drugi od proizvodov in storitev iz razredov 7, 12 in 37.

               2)

               V preostalem se tožba zavrne.

               3)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 304, 13.12.2003.


title: Zadeva C-27/16: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 8. decembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad Sofia-grad – Bolgarija) – Angel Marinkov/Predsedatel na Darzhavna agentsia za balgarite v chuzhbina (Predhodno odločanje — Člen 53(2) Poslovnika Sodišča — Direktivi 2000/78/ES in 2006/54/ES — Področje uporabe — Očitna nedopustnost — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Izvajanje prava Unije — Neobstoj — Očitna nepristojnost)

text:
               20.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/2

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 8. decembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad Sofia-grad – Bolgarija) – Angel Marinkov/Predsedatel na Darzhavna agentsia za balgarite v chuzhbina
   (Zadeva C-27/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 53(2) Poslovnika Sodišča - Direktivi 2000/78/ES in 2006/54/ES - Področje uporabe - Očitna nedopustnost - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Izvajanje prava Unije - Neobstoj - Očitna nepristojnost))
   (2017/C 086/02)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen sad Sofia-grad

      Stranki

      Tožeča stranka: Angel Marinkov

      Tožena stranka: Predsedatel na Darzhavna agentsia za balgarite v chuzhbina

      Izrek

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Sofia-grad (upravno sodišče mesta Sofia, Bolgarija) z odločbo z dne 28. decembra 2015 je očitno nedopusten, ker se nanaša na direktivi 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu in 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu.
   Sodišče Evropske unije očitno ni pristojno za odgovor na postavljena vprašanja v delu, v katerem se nanašajo na člene 30, 47 in 52(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

      (1)  UL C 111, 29.3.2016.


title: Zadeva T-194/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 27. marca 2013 – Advance Magazine Publishers proti UUNT – Bauer Consumer Media (GOLF WORLD)

text:
               18.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/26

         Sklep Splošnega sodišča z dne 27. marca 2013 – Advance Magazine Publishers proti UUNT – Bauer Consumer Media (GOLF WORLD)
   (Zadeva T-194/12) (1)

   2013/C 141/50
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 209, 14.7.2012.


title: Zadeva C-371/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van beroep te Gent (Belgija) 13. julija 2011 – Punch Graphix Prepress Belgium NV proti Belgische Staat

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van beroep te Gent (Belgija) 13. julija 2011 – Punch Graphix Prepress Belgium NV proti Belgische Staat
   (Zadeva C-371/11)
   2011/C 282/22
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van Beroep te Gent

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Punch Graphix Prepress Belgium NV

      Tožena stranka: Belgische Staat

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali lahko nacionalni davčni organi uporabo člena 4(1) Direktive 90/435/EGS (1) Sveta z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic na podlagi določbe iz navedenega člena, v skladu s katero ta člen za likvidacijo odvisnega podjetja ne velja, izključijo na podlagi tega, da se sklicujejo na nacionalno zakonsko določbo (v tem primeru na člen 210 WIB 92), ki združitev s prevzemom, pri kateri se likvidacija odvisne družbe dejansko ne izvede, izenačuje z združitvijo, pri kateri se taka likvidacija odvisnega podjetja izvede?

      (1)  UL L 225, str. 6.


title: Sklep predsednika z dne 7. oktobra 2015 v združenih zadevah E-8/15 in E-9/15 – Financial Services and Compensation Scheme Limited proti The Depositors' and Investors' Guarantee Fund ter De Nederlandsche Bank N.V. proti The Depositors' and Investors' Guarantee Fund

text:
               8.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 457/12

         SKLEP PREDSEDNIKA
   z dne 7. oktobra 2015
   v združenih zadevah E-8/15 in E-9/15
   Financial Services and Compensation Scheme Limited proti The Depositors' and Investors' Guarantee Fund ter De Nederlandsche Bank N.V. proti The Depositors' and Investors' Guarantee Fund
   (2016/C 457/09)
   PREDLOGI Héraðsdómur Reykjavíkur (okrajno sodišče v Reykjavíku) Sodišču za izdajo svetovalnega mnenja v skladu s členom 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča: predsednik Sodišča je izdal sklep z dne 7. oktobra 2015, katerega izrek se glasi:
   Združeni zadevi E-8/15 in E-9/15 se izbrišeta iz vpisnika.


title: Zadeva C-120/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Finanzgericht Hamburg z dne 2. marca 2005 v zadevi Heinrich Schulze GmbH & Co. KG i.L., ki jo zastopa Liquidator Ravensberger Honig GmbH, proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               11.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/16

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Finanzgericht Hamburg z dne 2. marca 2005 v zadevi Heinrich Schulze GmbH & Co. KG i.L., ki jo zastopa Liquidator Ravensberger Honig GmbH, proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Zadeva C-120/05)
   (2005/C 143/23)
   Jezik postopka: nemščina
   Finanzgericht Hamburg je s sklepom z dne 2. marca 2005 v zadevi Heinrich Schulze GmbH & Co. KG i.L., ki jo zastopa Liquidator Ravensberger Honig GmbH, proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 15. marca 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Finanzgericht Hamburg predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               Ali se lahko odstopi od dokazila z listino, predvidenega v členu 17(1) pododstavek 3, Uredbe št. 1222/94 (1) in se izvozniku dovoli dokazovati izdelke, ki so bili dejansko uporabljeni za proizvodnjo izvoženega blaga, z drugimi dokaznimi sredstvi, če izvoznik iz razlogov višje sile ne more (več) predložiti dokazil, ki se nanašajo na proizvodnjo?

               Ali vodi razlog višje sile tudi do znižanja dokaznega merila v smislu, da mora izvoznik izdelke, ki so bili dejansko uporabljeni za proizvodnjo izvoženega blaga, le prepričljivo ali verjetno izkazati?

      (1)  UL L 136, str. 5.


               10.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/26

         Tožba Nadzornega organa EFTA proti Kraljevini Norveški, vložena dne 11. januarja 2005
   (Zadeva E-1/05)
   (2005/C 60/10)
   Nadzorni organ EFTA, ki ga zastopata Niels Fenger in Per Andreas Bjørgan, zastopnika za Nadzorni organ EFTA, 35, Rue Belliard, B-1040 Bruselj, je 11. januarja 2005 vložil tožbo proti Kraljevini Norveški.
   Vlagatelj zahteva, da mora Sodišče:

               1.

               ugotoviti, da Kraljevina Norveška s tem, ko je ohranila v veljavi zahtevo po vnaprejšnjem plačilu stroškov sklenitve iz oddelka 3(2) norveškega predpisa št. 1167 z dne 21. novembra 1989 o razporeditvi stroškov, izgub, prihodkov, sredstev itd. med zavarovalnicami v koncernu ter med podružnicami in zastopstvi zavarovalnic, ter iz oddelka 10 norveškega predpisa št. 827 z dne 22. septembra 1995 o zavarovalniških storitvah in ustanovitvi podružnice zavarovalnice s sedeži v drugi državi EGP, ni spoštovala svoje obveznosti po členu 33 Akta iz točke 11 Priloge IX k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2002/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. novembra 2002 o življenjskem zavarovanju), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu; ter

               2.

               Kraljevini Norveški naložiti plačilo stroškov postopka.

         Pravno in dejansko ozadje ter tožbeni razlogi, ki so navedeni v podporo:

               —

               Člen 33 Akta določa, da država EGP obveznosti „ne sme zavarovalcu preprečiti, da bi sklenil pogodbo z zavarovalnico, ki ima dovoljenje pod pogoji člena 4, dokler to ni v nasprotju s predpisi, ki ščitijo javni interes v državi članici obveznosti.“

               —

               Preambula Akta določa, da „v okviru notranjega trga je v interesu zavarovalcev, da imajo dostop do čim več zavarovalnih produktov, ki so na voljo v Skupnosti, tako da lahko izbirajo, kateri najbolje ustreza njihovim potrebam… Na notranjem trgu zavarovalniških poslov bo potrošnik imel večjo in pestrejšo izbiro pogodb“.

               —

               Zahteva iz oddelka 10 norveškega predpisa št. 827 z dne 22. septembra 1995 določa, da tuje zavarovalnice zaradi trženja svojih produktov na Norveškem izračunajo in zahtevajo plačilo stroškov sklenitve v skladu z oddelkom 3(2) predpisa št. 1167 z dne 21. novembra 1989.

               —

               Zahteva preprečuje, da zavarovalec na Norveškem sklene pogodbo z zavarovalnico, ki razporeja stroške sklenitve v določenem časovnem obdobju, in tako omejuje izbiro potrošnika.

               —

               Poleg tega določba potencialno omejuje zagotavljanje različnih zavarovalniških storitev, saj so lahko zavarovalnice, pooblaščene v drugih državah EGP, ovirane pri trženju svojih produktov na Norveškem.


title: Zadeva C-661/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 21. decembra 2016 – Finanzamt Göppingen/Erich Wirtl

text:
               20.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 21. decembra 2016 – Finanzamt Göppingen/Erich Wirtl
   (Zadeva C-661/16)
   (2017/C 086/16)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: Finanzamt Göppingen

      Tožena stranka in vlagatelj revizije: Erich Wirtl

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Na podlagi sodbe Sodišča z dne 13. marca 2014 v zadevi FIRIN, C-107/13 (1) je odbitek zaradi plačila izključen, če je nastanek obdavčljivega dogodka ob plačilu negotov. Ali se to presoja na podlagi objektivnih dejstev ali na podlagi objektivno ugotovljenih dejstev s strani plačnika?

               2.

               Ali je treba sodbo Sodišča FIRIN razlagati tako, da je na podlagi prava Unije treba odbitek, ki ga izvede plačnik računa, ki je bil izdan zaradi predplačila dobave blaga, popraviti, tudi kadar predplačila ni povrnil, če ta dobava nazadnje ni bila opravljena?

               3.

               Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen: ali lahko na podlagi člena 186 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (2), ki državam članicam omogoča določitev podrobnosti popravka na podlagi člena 185 Direktive 2006/112, država članica Zvezna republika Nemčija v svojem nacionalnem pravu določi, da se davčna osnova zmanjša šele z povrnitvijo predplačila in da je v skladu z navedenim treba popravek dolgovanega davka in odbitka opraviti ob istem času in pod enakimi pogoji?

      (1)  ECLI:EU:C:2014:151

      (2)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva C-300/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal da Relação de Guimarães (Portugalska) 17. junija 2010 – Vítor Hugo Marques Almeida proti Companhia de Seguros Fidelidade-Mundial SA, Jorgeju Manuelu da Cunhi Carvalheiri, Paulu Manuelu Carvalheiri, Fundo de Garantia Automóvel

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/26

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal da Relação de Guimarães (Portugalska) 17. junija 2010 – Vítor Hugo Marques Almeida proti Companhia de Seguros Fidelidade-Mundial SA, Jorgeju Manuelu da Cunhi Carvalheiri, Paulu Manuelu Carvalheiri, Fundo de Garantia Automóvel
   (Zadeva C-300/10)
   ()
   2010/C 234/42
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal da Relação de Guimarães

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vítor Hugo Marques Almeida

      Tožene stranke: Companhia de Seguros Fidelidade-Mundial SA, Jorge Manuel da Cunha Carvalheira, Paulo Manuel Carvalheira, Fundo de Garantia Automóvel

      Vprašanje za predhodno odločanje

               (a)

               Ali je treba določbe člena 3(1) Prve direktive (72/166/EGS) (1), člena 2(1) Druge direktive (84/5/EGS) (2) ter členov 1 in 1a Tretje direktive (90/232/EGS) (3) razlagati tako, da nasprotujejo temu, da nacionalno civilno pravo, zlasti v členih 503(1), 504, 505 in 570 civilnega zakonika, določa, da se ob trčenju dveh vozil, za katero ni krivdno odgovoren nobeden od voznikov in v katerem je potnik v enem od teh vozil dobil telesne poškodbe (oškodovanec, ki zahteva odškodnino), odškodnina, ki jo ta potnik zahteva, zavrne ali zmanjša z utemeljitvijo, da je prispeval k nastanku škode, saj med vožnjo na sovoznikovem sedežu ni bil pripet z varnostnim pasom, kot to zahteva nacionalna zakonodaja?

               (b)

               Pri tem je bilo ugotovljeno, da je navedeni potnik med trčenjem vozil zaradi trčenja in dejstva, da ni bil pripet z varnostim pasom, z glavo udaril ob vetrobransko steklo in ga razbil, zaradi česar je utrpel globoke ureznine po glavi in obrazu.

               (c)

               Upoštevati je treba še, da ker ob nesreči eno od udeleženih vozil ni bilo veljavno in ustrezno zavarovano, na podlagi česar bi se odgovornost prenesla na zavarovalnico, so poleg zavarovalnice drugega udeleženega vozila toženi še lastnik nezavarovanega vozila, njegov voznik in Fundo de Garantia Automóvel, ki bi lahko odgovarjali solidarno za plačilo navedene odškodnine, ker gre za objektivno odgovornost.

      (1)  Direktiva Sveta z dne 24. aprila 1972 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti (72/166/EGS) (UL L 103, str. 1).

      (2)  Druga direktiva Sveta z dne 30. decembra 1983 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (84/5/EGS) (UL 1984, L 8, str. 17).

      (3)  Tretja direktiva Sveta z dne 14. maja 1990 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (90/232/EGS) (UL L 129, str. 33).


title: Izbris zadeve C-21/04

text:
               18.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/11

         Izbris zadeve C-21/04 (1)

   (2004/C 314/27)
   Predsednik petega senata Sodišča Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 8. septembra 2004 odločil o izbrisu zadeve pod opr. št. C-21/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Irski.

      (1)  UL C 55, 8.3.2003.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 30. novembra 2004 v zadevi T-168/02 IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH proti Komisiji Evropskih skupnosti (Ničnostna tožba — Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Člen 4(5) — Nerazkritje dokumenta, ki izhaja iz države članice, brez predhodnega soglasje te države)

text:
               5.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/19

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 30. novembra 2004
   v zadevi T-168/02 IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Ničnostna tožba - Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Člen 4(5) - Nerazkritje dokumenta, ki izhaja iz države članice, brez predhodnega soglasje te države)
   (2005/C 31/37)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi T-168/02 IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH, prej Internationaler Tierschutz-Fonds (IFAW) GmbH, s sedežem v Hamburgu (Nemčija), ki ga zastopa S. Crosby, solicitor, ob intervenciji Kraljevine Nizozemske (zastopniki: H. Sevenster, S. Terstal, N. Bel in C. Wissels, z naslovom za vročanje v Luksemburgu), Kraljevine Švedske (zastopnika: A. Kruse in K. Wistrand, z naslovom za vročanje v Luksemburgu) in Kraljevine Danske (zastopnika: sprva J. Bering Liisberg nato J. Molde, z naslovom za vročanje v Luksemburgu) proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Docksey in P. Aalto, z naslovom za vročanje v Luksemburgu), ob intervenciji Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska (ki ga zastopa R. Caudwell, zastopnica, in M. Hoskins, barrister, z naslovom za vročanje v Luksemburgu), katere predmet je predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 26. marca 2002, s katero se tožeči stranki, ob uporabi člena 4(5) Uredbe Evropskega Parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43), zavrne dostop do določenih dokumentov o spremembi namembnosti zaščitenega območja, je Sodišče prve stopnje (peti razširjeni senat) v sestavi P. Lindh, predsednica, R. García-Valdecasas, J. D. Cooke, P. Mengozzi in M. E. Martins Ribeiro, sodniki, sodni tajnik: D. Christensen, administratorka, dne 30. novembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Tožeča stranka nosi svoje lastne stroške, kot tudi stroške, ki jih je priglasila Komisija.

               3.

               Kraljevina Nizozemska, Kraljevina Švedska, Kraljevina Danska in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosijo svoje lastne stroške.

      (1)  UL C 202, 24.8.2002.


title: Zadeva T-598/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2015 – Almashreq Investment Fund/Svet

text:
               16.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/60

         Sklep Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2015 – Almashreq Investment Fund/Svet
   (Zadeva T-598/14) (1)

   (2015/C 381/79)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 361, 13.10.2014.


title: Zadeva T -82/05: Tožba Italijanske republike proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 17. februarja 2005

text:
               16.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/41

         Tožba Italijanske republike proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 17. februarja 2005
   (Zadeva T -82/05)
   (2005/C 93/74)
   Jezik postopka: italijanščina
   Italijanska republika, ki jo zastopa Antonio Cingolo, Avvocato dello Stato, je dne 17. februarja 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično Sporočilo Komisije z dne 8. decembra 2004, D(2004) 12075 glede: plačil Komisije v drugačnih zneskih, kot so bili zahtevani v okviru programa POR Kampanija, št. zahtevka za plačilo 2004 2245, v delu v katerem je Komisija Evropskih skupnosti, Generalni direktorat regionalna politika – Posredovanje na Cipru, v Grčiji, Italiji, na Malti, Madžarskem in Nizozemskem posredovala sledečo odločbo : „kot je bilo prikazano v dopisu št. 0037474 z dne 25.11.2004 Ministrstva za gospodarstvo, znesek 1.994.835 EUR ni bil priznan kot veljaven v višini iz točke 4.2, kolikor se nanaša na izplačila v okviru shem pomoči, ki so bila izvedena po 19.02.2003 ali za katera se je razpis iztekel po tem datumu, ki jih končni porabnik ni koristil za plačilo efektivnih stroškov.“;

               —

               razglasi za nične vse povezane in izhodiščne akte;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki tistim, ki so navedeni v zadevi T-345/04, Italijanska republika proti Komisiji (1).

      (1)  UL C 262, 23.10.2004, str. 55.


title: Zadeva C-73/06: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Finanzgericht Köln z dne  19. januarja 2006  v zadevi Planzer Luxembourg Sàrl proti Bundeszentralamt für Steuern

text:
               22.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/5

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Finanzgericht Köln z dne 19. januarja 2006 v zadevi Planzer Luxembourg Sàrl proti Bundeszentralamt für Steuern
   (Zadeva C-73/06)
   (2006/C 96/08)
   Jezik postopka: nemščina
   Finanzgericht Köln je s sklepom z dne 19. januarja 2006 v zadevi Planzer Luxembourg Sàrl proti Bundeszentralamt für Steuern, ki ga je sodno tajništvo prejelo 8. februarja 2006, Sodišču Evropskih skupnosti predlagalo, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali je podjetniško potrdilo, ki ustreza vzorcu v Prilogi B Osme direktive Sveta 79/1072/EGS z dne 6. decembra 1979 o uskladitvi zakonov držav članic o prometnih davkih — postopki za vračilo davka na dodano vrednost davčnim zavezancem, katerih sedež ni na ozemlju države (1), izhaja zavezuje oziroma ustvari neizpodbojno domnevo, da je sedež podjetja v državi izdaje potrdila?

               2.

               V primeru, da je treba na vprašanje 1 odgovoriti negativno:
               Ali je treba pojem „poslovanje“ v smislu člena 1(1) Trinajste direktive razlagati tako, da je s tem mišljen kraj, v katerem ima družba registriran sedež
               ali gre za kraj, kjer se sprejemajo poslovodske odločitve
               ali je odvisen od kraja, v katerem se sprejemajo odločitve, pomembne za običajno vsakodnevno poslovanje?

      (1)  UL L 331, str. 11.


title: Zadeva F-29/12: Tožba, vložena 5. marca 2012 – ZZ in drugi proti Komisiji

text:
               5.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 133/31

         Tožba, vložena 5. marca 2012 – ZZ in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-29/12)
   2012/C 133/62
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: ZZ in drugi (zastopniki: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti sklepov o prenosu pokojninskih pravic, pridobljenih pred začetkom službe na Komisiji, ki temeljijo na preračunanem predlogu Urada za vodenje in plačevanje posameznih pravic (PMO).

      Predlogi tožečih strank

               —

               Člen 9 Splošnih določb za izvajanje člena 11, točka 2, Priloge VIII h Kadrovskim predpisom naj se razglasi za nezakonit;

               —

               sklepi o razveljavitvi in nadomestitvi ponudb za bonifikacijo pokojninskih pravic tožečih strank naj se razglasijo za nične;

               —

               sklepi, da se za predloge za prenos pokojninskih pravic tožečih strank uporabi merila iz Splošnih določb za izvajanje člena 11, točka 2, Priloge VIII Kadrovskih predpisov z dne 3. marca 2011 naj se razglasijo za nične;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-245/15: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 2. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Judecătoria Balş – Judeţul Olt – Romunija) – SC Casa Noastră SA/Ministerul Transporturilor – Inspectoratul de Stat pentru Controlul în Transportul Rutier ISCTR (Predhodno odločanje — Cestni promet — Socialne določbe — Izjeme — Uredba (ES) št. 561/2006 — Člen 3(a) — Uredba (ES) št. 1073/2009 — Člen 2, točka 3 — Linijski prevozi, s katerimi se zagotovi prevoz potnikov — Pojem — Brezplačni prevozi na delovno mesto in z njega, ki jih gospodarski subjekt organizira za svoje zaposlene v vozilih, katerih lastnik je in jih vozi eden od njegovih zaposlenih)

text:
               18.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/2

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 2. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Judecătoria Balş – Judeţul Olt – Romunija) – SC Casa Noastră SA/Ministerul Transporturilor – Inspectoratul de Stat pentru Controlul în Transportul Rutier ISCTR
   (Zadeva C-245/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Cestni promet - Socialne določbe - Izjeme - Uredba (ES) št. 561/2006 - Člen 3(a) - Uredba (ES) št. 1073/2009 - Člen 2, točka 3 - Linijski prevozi, s katerimi se zagotovi prevoz potnikov - Pojem - Brezplačni prevozi na delovno mesto in z njega, ki jih gospodarski subjekt organizira za svoje zaposlene v vozilih, katerih lastnik je in jih vozi eden od njegovih zaposlenih))
   (2017/C 121/02)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Judecătoria Balş – Judeţul Olt

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SC Casa Noastră SA

      Tožena stranka: Ministerul Transporturilor – Inspectoratul de Stat pentru Controlul în Transportul Rutier ISCTR

      Izrek

   Člen 3(a) Uredbe (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom in spremembi uredb Sveta (EGS) št. 3821/85 in (ES) št. 2135/98 ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85 ter člen 2, točka 3, Uredbe (ES) št. 1073/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o skupnih pravilih za dostop do mednarodnega trga avtobusnih prevozov in spremembi Uredbe (ES) št. 561/2006 je treba razlagati tako, da za prevozno storitev delavcev med domom in službo, ki jo organizira njihov delodajalec in katere linija ni daljša od 50 km, velja izjema iz člena 3(a) Uredbe št. 561/2006, v skladu s katero se za tako prevozno storitev ta uredba ne uporablja.

      (1)  UL C 337, 12.10.2015.


title: Zadeva F-101/09: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 13. septembra 2011 – AA proti Komisiji (Javni uslužbenci — Imenovanje — Začasni uslužbenci, imenovani v uradnike — Razvrstitev v naziv — Izvršitev pravnomočne sodbe — Izguba možnosti)

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/36

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 13. septembra 2011 – AA proti Komisiji
   (Zadeva F-101/09) (1)

   (Javni uslužbenci - Imenovanje - Začasni uslužbenci, imenovani v uradnike - Razvrstitev v naziv - Izvršitev pravnomočne sodbe - Izguba možnosti)
   2011/C 340/72
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: AA (Bruselj, Belgija) (zastopniki: sprva K. Van Maldegem in C. Mereu, odvetnika, nato K. Van Maldegem, C. Mereu in M. Velardo, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Berardis-Kayser in J. Baquero Cruz, zastopnika)

      Predmet

   Predlog, naj se odločba o razvrstitvi tožeče stranke v naziv AD6, plačilni razred 2, razglasi za nično in naj se toženi stranki naloži povračilo škode, ki jo je povzročila tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Evropska komisija mora tožeči stranki iz naslova premoženjske škode, nastale pred razglasitvijo te sodbe, plačati znesek, ki je enak razliki med plačo – po odbitku prispevkov za socialno varnost in davkov – ki bi jo prejela, če bi bila 1. avgusta 2004 zaposlena kot uradnica v vmesnem nazivu A*6 in bi tako njena kariera potekala v skladu s plačilnimi razredi, določenimi v Kadrovskih predpisih za uradnike Evropske unije, in s povprečnim obdobjem, v katerem uradnik ostane v posameznem nazivu, kakor izhaja iz Priloge I, točka B, Kadrovskih predpisov, ter plačo – po odbitku prispevkov za socialno varnost in davkov – ki jo je tožeča stranka prejela med 1. avgustom 2004 in dnevom razglasitve te sodbe najprej kot nacionalna uradnica in nato od 15. marca 2009 kot uradnica Evropske unije, pri čemer je treba za to razliko uporabiti koeficient 0,8.

               2.

               Evropska komisija mora tožeči stranki iz naslova premoženjske škode, nastale po razglasitvi te sodbe, plačati 120 000 EUR.

               3.

               Evropska komisija mora tožeči stranki plačati že zapadle zneske, ki so dolgovani zaradi izvršitve te sodbe, povečane za zamudne obresti, ki se izračunajo od datumov, na katere so ti zneski zapadli, in če so ti datumi pred 15. marcem 2009, pa od tega datuma. Te obresti je treba izračunati po obrestni meri, ki jo je Evropska centralna banka določila za glavne transakcije refinanciranja in se uporablja v zadevnem obdobju, povišani za dve točki.

               4.

               Evropska komisija mora tožeči stranki iz naslova nepremoženjske škode plačati 2 000 EUR odškodnine.

               5.

               V preostalem se tožbe zavrne.

               6.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in dve tretjini stroškov tožeče stranke.

               7.

               Tožeča stranka nosi tretjino svojih stroškov.

      (1)  UL C 63, 13.3.2010, str. 52.


title: Zadeva F-54/11: Tožba, vložena 4. maja 2011 – ZZ proti Evropskemu varuhu človekovih pravic

text:
               9.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 204/30

         Tožba, vložena 4. maja 2011 – ZZ proti Evropskemu varuhu človekovih pravic
   (Zadeva F-54/11)
   2011/C 204/55
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: L. Levi in A. Blot, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski varuh človekovih pravic

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o tem, s katero je bila tožeči stranki izrečena sankcija odstranitve z delovnega mesta brez izgube pokojninskih pravic. Zato zahtevek za ponovno zaposlitev tožeče stranke na njeno delovno mesto in, podredno, izplačilo zneska, ki ustreza plači, ki bi jo prejela med datumom začetka učinkovanja odstranitve z delovnega mesta in datumom, ko bi dosegla upokojitveno starost. V vsakem primeru izplačilo tožeči stranki zneska iz naslova utrpljene nepremoženjske škode.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti disciplinske odločbe Evropskega varuha človekovih pravic z dne 20. julija 2010 o tem, s katero je bila tožeči stranki izrečena sankcija odstranitve z delovnega mesta brez izgube pokojninskih pravic;

               —

               po potrebi razglasitev ničnosti odločbe z dne 18. januarja 2011, s katero je bila izrecno zavrnjena pritožba;

         po potrebi:

               —

               ugotovitev, da razglasitev ničnosti odločbe o odstranitvi z delovnega mesta vsebuje z retroaktivnim učinkom od datuma začetka učinkovanja odločbe o odstranitvi z delovnega mesta ponovno zaposlitev tožeče stranke na njeno delovno mesto v nazivu AD5, drugi plačilni razred, in plačilo finančnih pravic, dolgovanih za celotno to obdobje, ki se povečajo za zamudne obresti po stopnji Evropske centralne banke, zvišani za dve odstotni točki;

               —

               podredno, naložitev toženi stranki plačila ustreznega zneska plače, ki bi ga tožeča stranka prejela od datuma začetka učinkovanja odločbe o odstranitvi z delovnega mesta, to je avgusta 2010, do meseca, v katerem bo dosegla upokojitveno starost, to je julija 2040;

               —

               v vsakem primeru, naložitev toženi stranki, naj plača znesek 65 000 EUR iz naslova nepremoženjske škode, ki jo je utrpela tožeča stranka;

               —

               naložitev Evropskemu varuhu človekovih pravic plačila stroškov.


title: Zadeva T-234/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 21. marca 2012 – Ebro Foods proti Komisiji (Ničnostna tožba — Državne pomoči — Shema pomoči, ki omogoča davčno amortizacijo finančnega dobrega imena za prevzeme tujih deležev — Odločba o razglasitvi nezdružljivosti sistema pomoči s skupnim trgom, s katero se ne odreja zagotovitev vračila državne pomoči — Neobstoj posamične zadevnosti — Nedopustnost)

text:
               5.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 133/26

         Sklep Splošnega sodišča z dne 21. marca 2012 – Ebro Foods proti Komisiji
   (Zadeva T-234/10) (1)

   (Ničnostna tožba - Državne pomoči - Shema pomoči, ki omogoča davčno amortizacijo finančnega dobrega imena za prevzeme tujih deležev - Odločba o razglasitvi nezdružljivosti sistema pomoči s skupnim trgom, s katero se ne odreja zagotovitev vračila državne pomoči - Neobstoj posamične zadevnosti - Nedopustnost)
   2012/C 133/50
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ebro Foods, SA, prej Ebro Puleva, SA (Madrid, Španija) (zastopniki: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan in R. Calvo Salinero, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Lyal in C. Urraca Caviedes, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti člena 1(1) Odločbe Komisije z dne 28. oktobra 2009 o davčni amortizaciji finančnega dobrega imena (goodwill) za prevzeme tujih deležev C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) Španije (2011/5/ES) (UL 2011, L 7, str. 48).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Družbi Ebro Foods, SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 195, 17.7.2010.


title: Zadeva T-516/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. septembra 2014 – Ted-Invest proti UUNT – Scandia Down (sensi scandia) (Znamka Skupnosti – Postopek za razglasitev ničnosti – Besedna znamka Skupnosti sensi scandia – Prejšnja besedna znamka Skupnosti SCANDIA HOME – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) in člen 53(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               10.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 395/42

      Sodba Splošnega sodišča z dne 25. septembra 2014 – Ted-Invest proti UUNT – Scandia Down (sensi scandia)
      (Zadeva T-516/12) (1)

      ((Znamka Skupnosti - Postopek za razglasitev ničnosti - Besedna znamka Skupnosti sensi scandia - Prejšnja besedna znamka Skupnosti SCANDIA HOME - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) in člen 53(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009))
      (2014/C 395/51)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Ted-Invest EOOD (Plovdiv, Bolgarija) (zastopnica: A. Ivanova, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: L. Rampini, zastopnik)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Scandia Down LLC (Weehawken, New Jersey, Združene države) (zastopnik: G. Farrington, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 6. septembra 2012 (zadeva R 2247/2011-1) v zvezi s postopkom za razglasitev ničnosti med Scandia Down LLC in Ted Invest EOOD.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Ted-Invest EOOD se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 32, 2.2.2013.


title: Zadeva T-83/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 2. februarja 2012 – Denki Kagaku Kogyo in Denka Chemicals proti Komisiji ( „Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg kloroprenskega kavčuka — Odločba v kateri je ugotovljena kršitev člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP — Določanje cen — Razdelitev trga — Dokaz sodelovanja v kartelu — Dokaz umika iz kartela — Trajanje kršitve — Pravica do obrambe — Vpogled v spis — Smernice za izračun glob — Prepoved retroaktivnosti — Legitimna pričakovanja — Načelo sorazmernosti — Olajševalne okoliščine“ )

text:
               17.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 2. februarja 2012 – Denki Kagaku Kogyo in Denka Chemicals proti Komisiji
   (Zadeva T-83/08) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg kloroprenskega kavčuka - Odločba v kateri je ugotovljena kršitev člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP - Določanje cen - Razdelitev trga - Dokaz sodelovanja v kartelu - Dokaz umika iz kartela - Trajanje kršitve - Pravica do obrambe - Vpogled v spis - Smernice za izračun glob - Prepoved retroaktivnosti - Legitimna pričakovanja - Načelo sorazmernosti - Olajševalne okoliščine)
   2012/C 80/23
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Denki Kagaku Kogyo Kabushiki Kaisha (Tokyo, Japonska) in Denka Chemicals GmbH (Düsseldorf, Nemčija) (zastopniki: sprva G. van Gerven, T. Franchoo in D. Fessenko, nato T. Franchoo, B. Bär-Bouyssière in A. de Beaugrenier, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: S. Noë in V. Bottka, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2007) 5910 konč. z dne 5. decembra 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 (ES) in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/F/38.629 – kloroprenski kavčuk) v delu v katerem se nanaša na tožeči stranki in, podredno, zmanjšanje globe, katere plačilo je bilo s to odločbo solidarno naloženo tožečima strankama.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbama Denki Kagaku Kogyo Kabushiki Kaisha in Denka Chemicals GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 107, 26.4.2008.


title: Zadeva T-516/08: Tožba, vložena 27. novembra 2008 – Eriksen proti Komisiji

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/51

         Tožba, vložena 27. novembra 2008 – Eriksen proti Komisiji
   (Zadeva T-516/08)
   (2009/C 44/90)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Heinz Helmuth Eriksen (Ebeltoft, Danska) (zastopnik: I. Anderson, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Komisiji naj se naloži, naj tožeči stranki plača znesek 800 000 eurov oziroma znesek, ki bi bil po mnenju Sodišča prve stopnje ustrezen in pravičen kot odškodnina za prestano, sedanjo in prihodnjo telesno bolečino in trpljenje in zmanjšanje življenjske aktivnosti, povzročenih zaradi resnega poslabšanja zdravja tožeče stranke, ki izvira iz Komisijine samovoljne in nezakonite zavrnitve zagotovitve vzpostavitve zdravstvenega nadzora za nekdanje zaposlene v zračnem oporišču glede bolezni in zdravstvenih težav, povezanih s sevanjem;

               —

               Komisiji naj se naloži, naj tožeči stranki ali zdravstveni ustanovi plača stroške, ki bodo v prihodnje nastali za zdravljenje in za zdravila – namenjena lajšanju ali zdravljenju njenega zgoraj opisanega prizadetega zdravja – ki ji niso na voljo v okviru nacionalnega zdravstvenega sistema njene države članice;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V obravnavani zadevi tožeča stranka podaja tožbo na podlagi nepogodbene odgovornosti, in sicer iz naslova škode, ki naj bi ji nastala zaradi domnevno nezakonite Komisijine zavrnitve, da bi ravnala v skladu z resolucijo, sprejeto na plenarnem zasedanju Evropskega parlamenta (1), in da bi zagotovila, da bi Danska glede delavcev, vključno s tožečo stranko, ki so bili vpleteni v jedrsko nesrečo v zračnem oporišču Thule na Grenlandiji, uporabila določbe Direktive Sveta 96/29/Euratom z dne 13. maja 1996 o določitvi temeljnih varnostnih standardov za varstvo zdravja delavcev in prebivalstva pred nevarnostmi zaradi ionizirajočega sevanja (2).

      (1)  Poročilo Evropskega parlamenta z dne 20. aprila 2007 o posledicah strmoglavljenja pri Thuleju iz leta 1968 za javno zdravje (Peticija št. 720/2002) (2006/2012(INI)).

      (2)  UL L 159, str. 1.


title: Zadeva C-575/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Symvoulio tis Epikrateias (Grčija) 16. novembra 2011 – Eleftherios-Themistoklis Nasiopoulos proti Ypourgos Ygeia kai Pronoias

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/36

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Symvoulio tis Epikrateias (Grčija) 16. novembra 2011 – Eleftherios-Themistoklis Nasiopoulos proti Ypourgos Ygeia kai Pronoias
      (Zadeva C-575/11)
      (2012/C 25/70)
      Jezik postopka: grščina

         Predložitveno sodišče

      Symvoulio tis Epikrateias (Državni svet)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Eleftherios-Themistoklis Nasiopoulos

         Tožena stranka: Ypourgos Ygeia kai Pronoias

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali v skladu s členom 43 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in ob upoštevanju načela sorazmernosti namen zagotoviti izvajanje zdravstvenih storitev na višji ravni zadostuje za utemeljitev omejitve svobode do ustanavljanja, ki izhaja iz sistema veljavnih določb v neki državi članici (državi članici gostiteljici), ki: (a) izvajanje nekaterih poklicnih dejavnosti dovoljujejo le tistim, ki smejo opravljati reguliran poklic fizioterapevta v tej državi članici; (b) izključujejo možnost do delnega dostopa do tega poklica in (c) tako za državljana države članice gostiteljice – ki je v drugi državi članici (državi članici izvora) pridobil dokazilo, ki mu dopušča opravljanje reguliranega poklica v tej državi članici, povezanega z izvajanjem zdravstvenih storitev (vendar mu na podlagi kvalifikacije ni dovoljeno opravljati poklica fizioterapevta v državi članici gostiteljici, ker niso izpolnjeni pogoji iz Direktive Sveta 92/51/EGS „o drugem splošnem sistemu priznavanja strokovne izobrazbe in usposabljanja, ki dopolnjuje Direktivo 89/48/EGS“ (posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 2, str. 47)) – pomenijo absolutno nemožnost, da v državi članici gostiteljici z delnim dostopom do poklica fizioterapevta opravlja nekatere dejavnosti, ki so del tega poklica, in sicer tiste dejavnosti, ki jih zadevna oseba sme opravljati v državi članici izvora?


title: Zadeva T-119/05: Tožba Reckitt Benckiser N.V. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 7. marca 2005

text:
               14.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 115/35

         Tožba Reckitt Benckiser N.V. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 7. marca 2005
   (Zadeva T-119/05)
   (2005/C 115/63)
   Jezik postopka: angleščina
   Reckitt Benckiser N.V., s sedežem v Hoofddorpu (Nizozemska), ki ga zastopa G.S.P. Vos, lawyer, je dne 7. marca 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 17. decembra 2004 v zadevi R 43/2004-2;

               —

               dovoli registracijo znamke Skupnosti 2 778 488;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Tridimenzionalna znamka, ki je prozoren pravokotni zabojnik z zaobljenimi robovi na spodnji strani in zaokroženimi na zgornji strani, v katerem je vsebovan svetlikajoči moder gel in velika bela krogla za proizvode razreda 1 (mehčalci vode itd.) in 3 (preparati za pranje perila itd.) — prijava št. 2 778 488

               Odločba preizkuševalca:

               Zavrnitev registracije

               Odločba odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe

               Tožbeni razlogi:

                           —

                           Napačna uporaba člena 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94

                           —

                           Napačna uporaba člena 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94


title: Zadeva C-243/12 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. junija 2014 – FLS Plast A/S proti Evropski komisiji (Pritožba — Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Sektor plastičnih industrijskih vreč — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Neomejena pristojnost Splošnega sodišča — Obveznost obrazložitve — Pripis kršitve, ki jo je storila hčerinska družba, matični družbi — Odgovornost matične družbe za plačilo globe, naložene hčerinski družbi — Sorazmernost — Postopek pred Splošnim sodiščem — Sojenje v razumnem roku)

text:
               25.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/2

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. junija 2014 – FLS Plast A/S proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-243/12 P) (1)

   ((Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Sektor plastičnih industrijskih vreč - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Neomejena pristojnost Splošnega sodišča - Obveznost obrazložitve - Pripis kršitve, ki jo je storila hčerinska družba, matični družbi - Odgovornost matične družbe za plačilo globe, naložene hčerinski družbi - Sorazmernost - Postopek pred Splošnim sodiščem - Sojenje v razumnem roku))
   2014/C 282/03
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnik: FLS Plast A/S (zastopnika: M. Thill-Tayara in Y. Anselin, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: F. Castillo de la Torre in V. Bottka, agenta, skupaj z M. Gray, barrister)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi FLS Plast A/S se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 319, 20.10.2012.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. aprila 2005 v zadevi C-385/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Bundesfinanzhof): Hauptzollamt Hamburg-Jonas proti Käserei Champignon Hofmeister GmbH & Co. KG (Izvozna nadomestila — Nepravilna deklaracija — Pojem „zahtevek“ — Sankcija — Pogoji)

text:
               11.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/10

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 14. aprila 2005
   v zadevi C-385/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Bundesfinanzhof): Hauptzollamt Hamburg-Jonas proti Käserei Champignon Hofmeister GmbH & Co. KG (1)

   (Izvozna nadomestila - Nepravilna deklaracija - Pojem „zahtevek“ - Sankcija - Pogoji)
   (2005/C 143/11)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-385/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče z odločbo Bundesfinanzhof (Nemčija) z dne 30. julija 2003, ki je prispel na Sodišče dne 12. septembra 2003, v postopku Hauptzollamt Hamburg-Jonas proti Käserei Champignon Hofmeister GmbH & Co. KG, je Sodišče (prvi senat), v sestavi P. Jann, predsednik senata, N. Colneric, sodnica, J. N. Cunha Rodrigues, E. Juhász (poročevalec) in E. Levits, sodniki, generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: K. Sztranc, administratorka, dne 14. aprila 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Člen 11(1), prvi in drugi pododstavek, Uredbe Komisije (EGS) št. 3665/87 z dne 27. novembra 1987 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode, kot je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 2945/94 z dne 2. decembra 1994, je treba razlagati tako, da nepravilni podatki v katerem od dokumentov, navedenih v členu 3(5) te uredbe, to pomeni v izvozni deklaraciji ali v kakem drugem dokumentu, ki se uporablja pri izvozu, ki lahko pripeljejo do nadomestila, ki je višje od pripadajočega, sprožijo uporabo sankcije, predvidene v tem členu. To načelo velja tudi takrat, če je v okviru zahtevka za plačilo po členu 47 uredbe izrecno navedeno, da se plačilo izvoznega nadomestila ne zahteva za določene proizvode, navedene v tem dokumentu.

      (1)  UL C 275, 15.11.2003.


title: Zadeva C-152/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 1. aprila 2014 – AEEG proti Antonella Bertazzi in drugim

text:
               24.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 1. aprila 2014 – AEEG proti Antonella Bertazzi in drugim
   (Zadeva C-152/14)
   2014/C 194/16
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Autorità per l’energia elettrica e il gas (AEEG)

      Nasprotne stranke v pritožbenem postopku: Antonella Bertazzi, Annalise Colombo, Maria Valeria Contin, Angela Filippina Marasco, Guido Guissani, Lucia Lizzi, Fortuna Peranio

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je načeloma – ker so naloge delavcev, zaposlenih za določen ali nedoločen čas, ostale nespremenjene in povsem enake – mogoče šteti, da je z določbo 4(4) Direktive 1999/70/ES (1) skladna nacionalna določba (člen 75(2) uredbe-zakona št. 112 iz leta 2008), na podlagi katere se popolnoma izničijo delovne dobe, dosežene pri neodvisnih organih v okviru pogodb o zaposlitvi za določen čas, če se zadevni delavci ustalijo po posebnem postopku – in sicer na podlagi izbirnih preizkusov, ki jih niti najmanj ni mogoče enačiti s strožjim javnim natečajem na podlagi preizkusov, ki so ga opravili drugi uradniki, vendar so, ker so zakonsko določeni, skladni s členom 97(3) italijanske ustave –, kakršen je preverjanje zmožnosti za opravljanje nalog, ki naj bi se dodelile?

               2.

                           a)

                           Ali je – če se za zadevne delavce, zaposlene za določen čas, prizna, da navedena zakonodaja ni skladna z načeli Skupnosti – mogoče ugotoviti objektivne razloge za odstopanje od enake obravnave, ki jo je treba zaradi „cilja socialne politike“ zagotoviti navedenim delavcem v primerjavi z delavci, zaposlenimi za nedoločen čas, če se ugotovi, da je treba preprečiti hkratno imenovanje ustaljenih delavcev glede na tiste, ki so na podlagi splošnega pravila javnega natečaja za dostop do zaposlitve v javni upravi že imenovani v uradniški naziv (pravilo – razen če odstopanje od zakona, kakršno je v obravnavani zadevi, določa le opravljanje izbirnega postopka –, določeno na podlagi navedenega člena 97(3) ustave), in ali je mogoče navedene razloge – glede na to, kar je že ugotovilo Sodišče v [točki] št. 47 sklepa z dne 7. marca 2013 – z vidika sorazmernosti šteti za zadostne že samo s tem, da se ustaljenim delavcem, ki so imeli negotovo zaposlitev, dodeli individualni dodatek, ki se izčrpa s poznejšimi izplačili in se ne določi znova, pri čemer se prekineta običajni potek razvrščanja v dosežene plačne razrede in pripustitev k izbirnemu postopku za višja delovna mesta?

                           b)

                           Ali je, obratno, mogoče, potem ko se kakor koli potrdi zmožnost za opravljanje določenih nalog, z rednim ocenjevanjem ustreznosti opravljanja teh nalog za dodelitev višjih ravni plač in delovnih mest, ki mu sledi natečaj za napredovanje v višji karierni naziv, ustrezno izenačiti položaje ustaljenih delavcev s položaji uradnikov, ki so se zaposlili na podlagi javnega natečaja, ne da bi bilo treba izničiti delovno dobo in plačne razrede prvih (vendar brez kakršne koli večje koristi za druge v zgoraj opisanem sistemu napredovanja, vzpostavljenem pri AEEG), s čimer v obravnavanem primeru ne bi bilo objektivnih razlogov za odstopanje od Direktive 1999/70/ES pod zahtevanimi pogoji objektivnosti in preglednosti, ki jih je treba glede na posebno ozadje povezati z zadevnimi pogoji za zaposlitev?

               3.

               Ali je treba vsekakor – kot je očitno mogoče sklepati iz točk 47 in 54 sklepa z dne 7. marca 2013 – dejansko priznati nesorazmernost in diskriminatornost popolnega izničenja preteklih delovnih dob (s posledično nujno neuporabo nacionalne zakonodaje […], določene v zvezi s tem), ne da bi pri tem ostale neizpolnjene predpisane zahteve glede varstva položaja kandidatov, ki so uspešno opravili natečaj, da se le zagotovijo ukrepi, ki jih je treba v zvezi s tem sprejeti na podlagi presoje upravnega organa (v obliki „bonusa“ ali prednosti, ki jo je treba priznati navedenim kandidatom, ki so uspešno opravili natečaj z izbirnim postopkom za dostop do višjih delovnih mest, ali z drugimi sredstvi, ki spadajo v okvir proste presoje nacionalnih organov za organizacijo lastne javne uprave)?

      (1)  Direktiva Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 368).


title: Zadeva C-245/08: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 19. marca 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Prosto gibanje oseb — Svoboda opravljanja storitev — Pravica do ustanavljanja — Popravki zaradi pristopa Republike Bolgarije in Romunije)

text:
               16.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/12

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 19. marca 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-245/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Prosto gibanje oseb - Svoboda opravljanja storitev - Pravica do ustanavljanja - Popravki zaradi pristopa Republike Bolgarije in Romunije)
   2009/C 113/22
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: P. Andrade in H. Støvlbæk, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika (zastopnika: L. Inez Fernandes in F. Fraústo de Azevedo, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države — Nesprejetje ukrepov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2006/100/ES z dne 20. novembra 2006 o prilagoditvi nekaterih direktiv na področju prostega gibanja oseb zaradi pristopa Bolgarije in Romunije (UL L 363, str. 141), v predvidenem roku

      Izrek

               1)

               Portugalska republika, s tem da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2006/100/ES z dne 20. novembra 2006 o prilagoditvi nekaterih direktiv na področju prostega gibanja oseb zaradi pristopa Bolgarije in Romunije, ni izpolnila obveznosti iz člena 2(1) te direktive.

               2)

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 183, 19.7.2008.


title: Zadeva C-115/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 6. marca 2017 – Administration des douanes et droits indirects, Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)/Hubert Clergeau, Jean-Luc Labrousse, Jean-Jacques Berthellemy, Alain Bouchet, Jean-Pierre Dubois, Marcel Géry, Jean-Paul Matrat, Jean-Pierre Paziot, Patrice Raillot

text:
               6.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 6. marca 2017 – Administration des douanes et droits indirects, Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)/Hubert Clergeau, Jean-Luc Labrousse, Jean-Jacques Berthellemy, Alain Bouchet, Jean-Pierre Dubois, Marcel Géry, Jean-Paul Matrat, Jean-Pierre Paziot, Patrice Raillot
   (Zadeva C-115/17)
   (2017/C 178/06)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Administration des douanes et droits indirects, Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

      Tožene stranke: Hubert Clergeau, Jean-Luc Labrousse, Jean-Jacques Berthellemy, Alain Bouchet, Jean-Pierre Dubois, Marcel Géry, Jean-Paul Matrat, Jean-Pierre Paziot, Patrice Raillot

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 49 Listine o temeljnih pravicah razlagati tako, da nasprotuje temu, da se osebo obsodi zaradi neupravičenega prejema izvoznih nadomestil na podlagi ravnanj in lažnih izjav glede vrste blaga, za katerega je bilo nadomestilo zaprošeno, če je bilo na podlagi kasnejših sprememb predpisov za blago, ki ga je dejansko izvozila, mogoče pridobiti ta nadomestila?


title: Zadeva C-335/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Finanzgerichts Köln z dne  24. avgusta 2005  v zadevi Rizeni Letoveho Provozu UR SP proti Bundesamt für Finanzen

text:
               10.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/8

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Finanzgerichts Köln z dne 24. avgusta 2005 v zadevi Rizeni Letoveho Provozu UR SP proti Bundesamt für Finanzen
   (Zadeva C-335/05)
   (2005/C 315/15)
   Jezik postopka: nemščina
   Finanzgerichts Köln je s sklepom z dne 24. avgusta 2005 v zadevi Rizeni Letoveho Provozu UR SP proti Bundesamt für Finanzen, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 19. septembra 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Finanzgerichts Köln predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjem vprašanju:
   Ali je treba člen 2(2) Trinajste direktive Sveta z dne 17. novembra 1986 o usklajevanju zakonodaje držav članic glede prometnih davkov (Direktiva 86/560/EGS) (1), ozko razlagati tako, da možnost, ki jo ta zagotavlja državam članicam, da lahko opravijo vračila davka na dodano vrednost pod pogojem, da tretje države odobravajo podobne ugodnosti glede prometnih davkov, ne velja za tiste države, ki se kot pogodbenice Splošnega sporazuma o trgovini s storitvami — GATS — (BGBl. II 1994, 1473, 1643) lahko sklicujejo na njegovo klavzulo o priznavanju največjih ugodnosti (člen II(1) GATS)?

      (1)  UL L 326, str. 40.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 9. junija 2005 v združenih zadevah C-211/03, C-299/03 in od C-316/03 do C-318/03 (predlogi za sprejem predhodne odločbe Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein -Westfalen): HLH Warenvertriebs GmbH, Orthica BC proti Zvezni republiki Nemčiji (Prost pretok blaga — Razlikovanje med zdravili in živili — Proizvod, tržen kot prehransko dopolnilo v državi članici izvora, vendar se ga v državi članici uvoza obravnava kot zdravilo — Dovoljenje trženja)

text:
               6.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/4

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 9. junija 2005
   v združenih zadevah C-211/03, C-299/03 in od C-316/03 do C-318/03 (predlogi za sprejem predhodne odločbe Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein -Westfalen): HLH Warenvertriebs GmbH, Orthica BC proti Zvezni republiki Nemčiji (1)

   (Prost pretok blaga - Razlikovanje med zdravili in živili - Proizvod, tržen kot prehransko dopolnilo v državi članici izvora, vendar se ga v državi članici uvoza obravnava kot zdravilo - Dovoljenje trženja)
   (2005/C 193/06)
   Jezik postopka: nemščina
   V združenih zadevah C-211/03, C-299/03 in od C-316/03 do C-318/03, katerih predmet so predlogi za sprejem predhodnih odločb na podlagi člena 234 ES, ki jih je vložil Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Nemčija) z odločbami z dne 7. maja ter 4., 3., 7. in 8. julija 2003, ki so prispele ne Sodišče 15. maja, 11. in 24. julija 2003, v postopkih, ki potekajo med HLH Warenvertriebs GmbH (C-211/03), Orthica BC (C-299/03 in od C-316/03 do C-318/03) in Zvezno republiko Nemčijo, je Sodišče (prvi senat), v sestavi P. Jann, predsednik senata, N. Colneric, sodnica, J. N. Cunha Rodrigues (poročevalec), M. Ilešič in E. Levits, sodniki, generalni pravobranilec: L. A. Geelhoed, sodni tajnik: K. Sztranc, administratorka, dne 9. junija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Pri označitvi proizvoda kot zdravilo ali živilo je treba upoštevati vse značilnosti proizvoda, ki so ugotovljene tako v njegovem prvotnem stanju kot tudi kadar je, v skladu z načinom uporabe, pomešan z vodo ali jogurtom.

               2.

               Uredba (ES) št. 178/2002 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane, pomeni dopolnilno ureditev glede na Direktivo 2002/46/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 10. junija 2002 o približevanju zakonodaj držav članic o prehranskih dopolnilih, katere uporaba je izključena kolikor skupnostna ureditev, kot omenjena direktiva, ne določi posebnih predpisov za določene kategorije živil.

               3.

               Za proizvod, ki izpolnuje tako pogoje za živilo kot tiste za zdravilo, se uporabljajo le posebni predpisi prava Skupnosti za zdravila.

               4.

               Farmakološke lastnosti proizvoda so dejavnik, na podlagi katerega morajo organi držav članic, glede na morebitne sposobnosti tega proizvoda presoditi, če se lahko ta v smislu člena 1, točka 2, drugi pododstavek, Direktive 2001/83/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, daje ljudem z namenom, da se določi diagnoza ali ponovno vzpostavijo, izboljšajo ali spremenijo njihove fiziološke funkcije. Tveganje, ki bi ga lahko uporaba proizvoda imela na zdravje je samostojen dejavnik, ki ga morajo prav tako upoštevati pristojni nacionalni organi v okviru označitve tega proizvoda za zdravilo.

               5.

               Proizvod, ki predstavlja zdravilo v smislu Direktive 2001/83 se lahko uvozi v drugo državo članico le, če ima dovoljenje za promet, ki je bilo izdano v skladu z določbami te direktive, četudi se v drugi državi članici zakonito trži kot živilo.

               6.

               Izraz „varne mejne količine“ iz člena 5(1)(a) Direktive 2002/46 ni pomemben za namene razlikovanja med zdravili in živili.

               7.

               V okviru ocene države članice tveganj, ki jih za javno zdravje lahko predstavljajo živila ali prehranska dopolnila, se lahko upošteva merilo obstoja hranilnih potreb prebivalstva zadevne države članice. Kljub temu, odsotnost te potrebe sama po sebi ne more upravičiti, niti na podlagi člena 30 ES, niti na podlagi člena 12 direktive 2002/46, popolne prepovedi trženja živil ali prehranskih dopolnil, ki so zakonito proizvedena ali so v prometu v drugi državi članici.

               8.

               Dejstvo, da je obseg presoje nacionalnih organov, kar zadeva ugotovitev neobstojahranilnih potreb, predmet le omejenega sodnega nadzora, je v skladu s pravom Skupnosti pod pogojem, da nacionalni postopek sodnega nadzora odločitev, ki jih sprejmejo ti organi na tem področju, omogoča sodišču, ki mu je predložena tožba za razveljavitev take odločitve, učinkovito uporabo upoštevnih načel in pravil prava Skupnosti v okviru nadzora zakonitosti odločbe.

               9.

               Člen 1(2) Uredbe (ES) št. 258/97 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 27. januarja 1997 v zvezi z novimi živili in novimi živilskimi sestavinami je treba razlagati tako, da se živila in nove živilske sestavine do sedaj še niso v pomembnem obsegu uporabljala za prehrano ljudi v Skupnosti, če je, ob upoštevanju vseh okoliščin primera, ugotovljeno, da tega živila ali živilske sestavine, pred referenčnim dnevom ljudje niso uživali v pomembnih količinah v nobeni državi članici. 15. maj 1997 je referenčni dan za presojo pomembnosti prehrane ljudi z omenjenimi živili ali živilskimi sestavinami.

               10.

               Nacionalno sodišče ne sme predložiti Evropski agenciji za varnost hrane vprašanj glede označitve proizvodov. Morebitno mnenje te agancije, dano na področju, ki je predmet spora v postopku pred nacionalnim sodiščem, lahko predstavlja dokazni element, ki bi ga moralo to sodišče upoštevati v okviru tega spora.

      (1)  UL C 200, 23.8.2003.

      UL C 275, 15.11.2003.


title: Izbris zadeve T-51/97

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/62

         Izbris zadeve T-51/97 (1)

   (2005/C 217/122)

      (Jezik postopka: nizozemščina)

   S sklepom z dne 16. junija 2005 je predsednik petega senata Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. T-51/97: G.J. Meijer proti Svetu Evropske unije in Komisiji Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 142, 10.5.1997.


title: Zadeva C-160/06: Tožba, vložena  24. marca 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/33

         Tožba, vložena 24. marca 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-160/06)
   (2006/C 131/63)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: E. Montaguti in G. Zavvos, agenti)

      Tožena stranka: Italijanska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovitev, da Italijanska republika, s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/51/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. junija 2003 o letnih in konsolidiranih računovodskih izkazih posameznih vrst družb, bank in drugih finančnih institucij ter zavarovalnic, ali, v vsakem primeru, s tem, da o teh predpisih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               naložitev Italijanski republiki plačila stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos direktive se je iztekel 1. januarja 2005.

      (1)  UL L 178, 17.7.2003, str. 16.


title: Zadeva T-496/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Repsol Lubricantes y Especialidades in drugi proti Komisiji (Konkurenca — Karteli — Cestogradbeni bitumen na španskem trgu — Letni sporazumi o delitvi trga in usklajevanju cen — Pravica do obrambe — Pripisovanje odgovornosti za kršitev — Načelo osebne odgovornosti in načelo individualizacije kazni — Izračun zneska globe — Pravnomočnost)

text:
               16.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 336/14

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Repsol Lubricantes y Especialidades in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-496/07) (1)

   (Konkurenca - Karteli - Cestogradbeni bitumen na španskem trgu - Letni sporazumi o delitvi trga in usklajevanju cen - Pravica do obrambe - Pripisovanje odgovornosti za kršitev - Načelo osebne odgovornosti in načelo individualizacije kazni - Izračun zneska globe - Pravnomočnost)
   2013/C 336/28
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Repsol Lubricantes y Especialidades, SA, prej Repsol Lubricantes YPF y Especialidades, SA (Madrid, Španija); Repsol Petróleo, SA (Madrid); in Repsol, SA, prej Repsol YPF, SA (Madrid) (zastopniki: L. Ortiz Blanco, J. Buendía Sierra, M. Muñoz de Juan in Á. Givaja Sanz, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Castillo de la Torre in C. Urraca Caviedes, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2007) 4441 konč. z dne 3. oktobra 2007 v zvezi s postopkom izvajanja člena 81 ES (zadeva COMP/F/38.710 - Bitumen Španija) predlog za znižanje globe, ki je bila s to odločbo naložena tožečim strankam.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Predlogi Evropske komisije v zvezi z zneskom globe se zavrnejo.

               3.

               Družbam Repsol Lubricantes y Especialidades, SA, Repsol Petróleo, SA in Repsol, SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 64, 8.3.2008.


title: Zadeva T-808/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2016 – Španija/Komisija (Državne pomoči — Digitalna televizija — Pomoč za uvedbo digitalne prizemne televizije na oddaljenih in manj urbaniziranih območjih v Kastiliji in Manči — Sklep, s katerim je bila razglašena nezdružljivost pomoči z notranjim trgom — Pojem podjetja — Gospodarska dejavnost — Prednost — Storitev splošnega gospodarskega pomena — Izkrivljanje konkurence — Člen 107(3)(c) PDEU — Dolžnost skrbnega ravnanja — Razumni rok — Pravna varnost — Enako obravnavanje — Sorazmernost — Podrednost — Pravica do obveščenosti)

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2016 – Španija/Komisija
   (Zadeva T-808/14) (1)

   ((Državne pomoči - Digitalna televizija - Pomoč za uvedbo digitalne prizemne televizije na oddaljenih in manj urbaniziranih območjih v Kastiliji in Manči - Sklep, s katerim je bila razglašena nezdružljivost pomoči z notranjim trgom - Pojem podjetja - Gospodarska dejavnost - Prednost - Storitev splošnega gospodarskega pomena - Izkrivljanje konkurence - Člen 107(3)(c) PDEU - Dolžnost skrbnega ravnanja - Razumni rok - Pravna varnost - Enako obravnavanje - Sorazmernost - Podrednost - Pravica do obveščenosti))
   (2017/C 038/36)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnika: sprva A. Rubio González, nato A. Gavela Llopis, abogados del Estado)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: É. Gippini Fournier, P. Němečková in B. Stromsky, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2014) 6846 final z dne 1. oktobra 2014 v zvezi z državno pomočjo SA.27408 ((C 24/2010) (ex NN 37/2010, ex CP 19/2009)), ki so jo dodelili organi Kastilije in Manče za uvedbo digitalne prizemne televizije na oddaljenih in manj urbaniziranih območjih Kastilije in Manče, kakor je bil spremenjen s Sklepom C(2015) 7193 final z dne 20. oktobra 2015 o popravku nekaterih napak v Sklepu C(2014) 6846 final.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 34, 2.2.2015.


title: Zadeva T-599/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. maja 2014 – Eni proti UUNT – Emi (IP) (ENI) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti ENI — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti EMI — Verjetnost zmede — Podobnost proizvodov in storitev — Podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Delna zavrnitev registracije)

text:
               7.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/25

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. maja 2014 – Eni proti UUNT – Emi (IP) (ENI)
   (Zadeva T-599/11) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti ENI - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti EMI - Verjetnost zmede - Podobnost proizvodov in storitev - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Delna zavrnitev registracije))
   2014/C 212/29
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Eni SpA (Rim, Italija) (zastopnika: D. De Simone in G. Orsoni, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: C. Negro in D. Botis, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Emi (IP) Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: S. Malynicz, barrister)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 8. septembra 2011 (zadeva R 2439/2010 1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Emi (IP) Ltd in Eni SpA.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Eni SpA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 32, 4.2.2012.