title: Zadeva F-70/09: Tožba, vložena 30. julija 2009 – Nikolchov proti Komisiji

text:
               10.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 244/16

         Tožba, vložena 30. julija 2009 – Nikolchov proti Komisiji
   (Zadeva F-70/09)
   2009/C 244/28
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Vladimir Nikolchov (Bruselj, Belgija) (zastopnik: M. Hammouche, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb o zaposlitvi, s katero je bil kot kraj zaposlitve tožeče stranke določen Aix-la-Chapelle (Nemčija) in s katero je bilo trajanje hranarine določeno na 120 dni.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da je bila kršena Odločba Komisije z dne 15. aprila 2004 o sprejetju splošnih izvedbenih določb v zvezi z uporabo člena 7(3), priloge VII h Kadrovskih predpisom in člena 10,, priloge VII, h Kadrovskih predpisom;

               —

               Posledično naj se odredi razglasitev ničnosti odločbe organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb o zaposlitvi št. R/9/09 z dne 21 aprila 2009, s katero je bil zavrnjen ugovor tožeče stranke, v katerem je prosila, da se kraj njene zaposlitve določi v Bolgariji in določitev, in da se trajanje hranarine določi v skladu s členom 10(2)(b), drugi pododstavek, priloge VII h Kadrovskim predpisom;

               —

               Toženi stranki naj se naloži, naj tožeči stranki plača neizplačano hranarino v višini 6 942,32 EUR ali drug znesek, ki ga bo določilo Sodišče za uslužbence, poleg zamudnih obresti od dneva vložitve ugovora do izplačila;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-164/14: Tožba, vložena 7. marca 2014 – Calberson GE proti Komisiji

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/32

         Tožba, vložena 7. marca 2014 – Calberson GE proti Komisiji
   (Zadeva T-164/14)
   2014/C 184/54
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Calberson GE (Villeneuve-la-Garenne, Francija) (zastopnika: T. Gallois in E. Dereviankine, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Evropski komisiji naloži, da ji plača te zneske:

                           —

                           finančne stroške, nastale zaradi prepozne sprostitve varščin za dobavo: 7 691,60 EUR, skupaj z vsemi dajatvami;

                           —

                           zamudne obresti od datuma zapadlosti računov za prevoz do njihovega dejanskega plačila: 81 817,25 EUR brez dajatev in 6 344,17 USD;

                           —

                           „zamudne obresti na zamudne obresti“: 2% za vsak mesec zamude pri plačilu zgoraj navedenih zamudnih obresti (v višini 81 817,25 EUR brez dajatev in 6 344,17 USD);

                           —

                           preostanek računa za prevoz: 17 400 EUR, skupaj z vsemi dajatvami;

                           —

                           tečajno razliko: 30 580,41 EUR, skupaj z vsemi dajatvami;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki je bilo v skladu z uredbama 111/1999 (1) in 1799/1999 (2) oddano naročilo v zvezi s prevozom govejega mesa v Rusko federacijo v okviru programa za dobavo kmetijskih proizvodov tej državi.
   Na podlagi sodbe Sodišča z dne 17. januarja 2013 v zadevi Geodis Calberson GE (C-623/11, še neobjavljena v ZOdl), s katero je bila sodišču Unije dodeljena pristojnost za odločanje o tožbah za povrnitev škode, nastale zaradi napak nacionalne intervencijske agencije, tožeča stranka zahteva povrnitev škode, ki naj bi ji nastala pri izvajanju navedenega naročila.
   Tožeča stranka tako trdi, da je nacionalna intervencijska agencija, FranceAgriMer, storila napake, in sicer i) prepozna sprostitev varščin za pravilno izvedbo naročila, ki jih je dala tožeča stranka, ii) prepozno plačilo neizpodbijanih računov, iii) neplačilo nekaterih neizpodbijanih računov in iv) poravnava nekaterih računov v različni valuti kot tisti, ki je bila določena v naročilu – kar je tožeči stranki povzročilo škodo.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 111/1999 z dne 18. januarja 1999 o določitvi splošnih pravili za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 2802/98 o programu za dobavo kmetijskih proizvodov Ruski federaciji (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 24, str. 296).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 1799/1999 z dne 16. avgusta 1999 o dobavi govejega mesa v Rusijo (UL L 217, str. 20).


title: Zadeva C-447/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Landesgericht Innsbruck z dne 30. septembra 2004 v zadevi Autohaus Ostermann GmbH proti VAV Versicherungs AG

text:
               18.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/6

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Landesgericht Innsbruck z dne 30. septembra 2004 v zadevi Autohaus Ostermann GmbH proti VAV Versicherungs AG
   (Zadeva C-447/04)
   (2004/C 314/10)
   Landesgericht Innsbruck je s sklepom z dne 30. septembra 2004 v zadevi Autohaus Ostermann GmbH proti VAV Versicherungs AG, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 27. oktobra 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Landesgericht Innsbruck predlaga Sodišču, da odloči o naslednjem vprašanju:
   Ali je treba člen 4(6) Direktive 2000/26/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. maja 2000 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju avtomobilske odgovornosti, ki spreminja Direktivi Sveta 73/239/EGS in 88/357/EGS (Četrta direktiva o zavarovanju avtomobilske odgovornosti) (1), razlagati tako, da ima zavarovalnica, na katero je bil vložen zahtevek, tudi v primeru enostavnega dejanskega in pravnega stanja vedno na voljo trimesečni rok za njegovo obravnavo, ali pa tako, da gre v tem primeru le za „predpis, ki določa zapadlost“, ki ne izključuje zgodnejšega uveljavljanja zahtevka s tožbo nasproti zavarovalnici po določitvi „primernega“ roka plačila, ki je lahko krajši od treh mesecev?

      (1)  UL L 181, str. 65.


title: Zadeva C-189/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de grande instance de Bayonne (Francija) 15. aprila 2013 – Raquel Gianni Da Silva proti Préfet des Pyrénées-Atlantiques

text:
               8.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 164/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de grande instance de Bayonne (Francija) 15. aprila 2013 – Raquel Gianni Da Silva proti Préfet des Pyrénées-Atlantiques
   (Zadeva C-189/13)
   2013/C 164/22
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de grande instance de Bayonne

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Raquel Gianni Da Silva

      Tožena stranka: Préfet des Pyrénées-Atlantiques

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali pravo Unije nasprotuje nacionalni ureditvi, po kateri se nezakonit vstop državljana tretje države, za katerega ne veljajo prisilni ukrepi, ki jih določa Direktiva 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 (1), kaznuje z zaporno kaznijo?

      (1)  Direktiva 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL L 348, str. 98).


title: Zadeva C-327/13: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 4. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Bruxelles – Belgija) – Burgo Group SpA proti Illochroma SA, v stečaju, Jérôme Theetten, stečajni upravitelj za Illochroma SA (Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Postopki zaradi insolventnosti – Pojem, poslovalnica‘ – Skupina družb – Poslovalnica – Pravica do uvedbe sekundarnega postopka zaradi insolventnosti – Merila – Oseba, ki lahko zahteva uvedbo sekundarnega postopka zaradi insolventnosti)

text:
               10.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 395/17

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 4. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Bruxelles – Belgija) – Burgo Group SpA proti Illochroma SA, v stečaju, Jérôme Theetten, stečajni upravitelj za Illochroma SA
      (Zadeva C-327/13) (1)

      ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Postopki zaradi insolventnosti - Pojem, poslovalnica‘ - Skupina družb - Poslovalnica - Pravica do uvedbe sekundarnega postopka zaradi insolventnosti - Merila - Oseba, ki lahko zahteva uvedbo sekundarnega postopka zaradi insolventnosti))
      (2014/C 395/21)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour d'appel de Bruxelles

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Burgo Group SpA

         Tožena stranka: Illochroma SA, v stečaju, Jérôme Theetten, stečajni upravitelj za Illochroma SA

         Izrek

                  1.

                  Člen 3(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti je treba razlagati tako, da je lahko v okviru stečajnega postopka družbe v državi članici, ki ni država njenega sedeža, ta družba tudi predmet sekundarnega postopka v drugi državi članici, v kateri ima sedež in pravno osebnost.

                  2.

                  Člen 29(b) Uredbe št. 1346/2000 je treba razlagati tako, da je vprašanje, katera oseba ali organ ima pravico zahtevati uvedbo sekundarnega postopka, treba presojati na podlagi nacionalnega prava države članice, na ozemlju katere se uvedba tega postopka zahteva. Pravice zahtevati uvedbo sekundarnega postopka vseeno ni mogoče omejiti le na upnike, ki imajo prebivališče ali sedež družbe v državi članici, na ozemlju katere je zadevna poslovalnica, ali le na upnike, katerih terjatev izhaja iz poslovanja te poslovalnice.

                  3.

                  Uredbo št. 1346/2000 je treba razlagati tako, da če je glavni postopek stečajni postopek, upoštevanje meril primernosti s strani sodišča, ki odloča o zahtevi za uvedbo sekundarnega postopka, ureja nacionalno pravo države članice, na ozemlju katere se uvedba tega postopka zahteva. Države članice morajo ob določanju pogojev za uvedbo sekundarnega postopka vseeno spoštovati pravo Unije in zlasti njegova splošna načela ter določbe Uredbe št. 1346/2000.

         (1)  UL C 226, 3.8.2013.


title: Zadeva C-438/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht München (Nemčija) 2. oktobra 2012 – Irmengard Weber proti Mechthilde Weber

text:
               8.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 379/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht München (Nemčija) 2. oktobra 2012 – Irmengard Weber proti Mechthilde Weber
   (Zadeva C-438/12)
   2012/C 379/28
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht München

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Irmengard Weber

      Tožena stranka: Mechthilde Weber

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se področje uporabe člena 27 Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 (1) [Bruselj I] nanaša tudi na primere, v katerih sta stranki v enem sporu toženi, ker obe toži tretja oseba z eno tožbo, v drugem sporu pa sta tožeča in tožena stranka? Ali gre v takšnem primeru za spor „med istima strankama“, ali pa je treba različne zahtevke, ki jih tožeča stranka uveljavlja zoper obe toženi stranki v enem sporu, preučiti posebej, zaradi česar se šteje, da ne gre za spor „med istima strankama“?

               2.

               Ali gre za tožbo zaradi „istega zahtevka“ v smislu člena 27 [Uredbe št. 44/2001], če so tožbeni zahtevki in obrazložitvi tožb v obeh postopkih sicer različni, vendar

                           (a)

                           je treba za odločitev v obeh postopkih odgovoriti na isto predhodno vprašanje ali

                           (b)

                           se v postopku s podrednim zahtevkom predlaga ugotovitev pravnega razmerja, ki je v drugem postopku predhodno vprašanje?

               3.

               Ali gre za tožbo, katere predmet je v smislu člena 22, točka 1, [Uredbe št. 44/2001] stvarna pravica na nepremičnini, če se zahteva ugotovitev, da tožena stranka ni učinkovito izkoristila svoje stvarne predkupne pravice na nepremičnimi, ki nesporno obstaja na podlagi nemškega prava, na zemljišču, ki je v Nemčiji?

               4.

               Ali mora sodišče, ki je pozneje začelo postopek, v okviru svoje odločitve na podlagi člena 27(1) [Uredbe št. 44/2001], in tako še preden sodišče, ki je prvo začelo postopek, odloči glede vprašanja o pristojnosti, preučiti, ali je sodišče, ki je prvo začelo postopek, nepristojno na podlagi člena 22, točka 1, [Uredbe št. 44/2001], ker bi taka nepristojnost sodišča, ki je prvo začelo postopek, v skladu s členom 35(1) [Uredbe št. 44/2001] povzročila, da vsakršna odločba sodišča, ki je prvo začelo postopek, ne bi bila priznana? Ali se člen 27(1) [Uredbe št. 44/2001] ne uporablja za sodišče, ki je pozneje začelo postopek, če to meni, da sodišče, ki je prvo začelo postopek, ni pristojno zaradi člena 22(1) [Uredbe št. 44/2001]?

               5.

               Ali mora sodišče, ki je pozneje začelo postopek, v okviru svoje odločitve na podlagi člena 27(1) [Uredbe št. 44/2001], in tako še preden sodišče, ki je prvo začelo postopek, odloči glede vprašanja o pristojnosti, preučiti očitek stranke, da je druga stranka s sprožitvijo postopka pri prvem sodišču ravnala nezakonito? Ali se člen 27(1) [Uredbe št. 44/2001] ne uporabi v primeru sodišča, ki je pozneje začelo postopek, če to meni, da se je postopek pred prvim sodiščem začel nezakonito?

               6.

               Ali uporaba člena 28(1) [Uredbe št. 44/2001] predpostavlja, da je sodišče, ki je pozneje začelo postopek, pred tem odločilo, da se v konkretnem primeru ne uporabi člen 27 [Uredbe št. 44/2001]?

               7.

               Ali se pri prosti presoji na podlagi člena 28(1) [Uredbe št. 44/2001] sme upoštevati:

                           (a)

                           da je sodišče, ki je prvo začelo postopek, v državi članici, v kateri postopki statistično gledano trajajo bistveno dlje kot v državi članici, v kateri je sodišče, ki je pozneje začelo postopek,

                           (b)

                           da je po oceni sodišča, ki je pozneje začelo postopek, treba uporabiti pravo države članice, v kateri je sodišče, ki je pozneje začelo postopek,

                           (c)

                           starost ene od strank,

                           (d)

                           možnost uspeha tožbe pred sodiščem, ki je prvo začelo postopek?

               8.

               Ali je pri razlagi in uporabi členov 27 in 28 [Uredbe št. 44/2001] poleg namena, da se izogne nezdružljivim oziroma protislovnim odločitvam, treba upoštevati tudi pravico dostopa do sodišča, ki jo ima druga tožeča stranka?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42).


title: Zadeva T-456/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. marca 2015 – Sea Handling/Komisija (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokumenti v zvezi s postopkom nadzora državnih pomoči — Zavrnitev dostopa — Izjema v zvezi z varstvom namena inšpekcij, preiskav in revizij — Izjema v zvezi z varstvom poslovnih interesov tretje osebe — Obveznost konkretnega in posamičnega preizkusa — Prevladujoči javni interes — Delni dostop)

text:
               11.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 25. marca 2015 – Sea Handling/Komisija
   (Zadeva T-456/13) (1)

   ((Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti v zvezi s postopkom nadzora državnih pomoči - Zavrnitev dostopa - Izjema v zvezi z varstvom namena inšpekcij, preiskav in revizij - Izjema v zvezi z varstvom poslovnih interesov tretje osebe - Obveznost konkretnega in posamičnega preizkusa - Prevladujoči javni interes - Delni dostop))
   (2015/C 155/27)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sea Handling (Somma Lombardo, Italija) (zastopnika: B. Nascimbene in M. Merola, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva D. Grespan in C. Zadra, nato D. Grespan in F. Clotuche-Duvieusart, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 12. junija 2013, s katero je bil družbi Sea Handling zavrnjen dostop do dokumentov v zvezi s postopkom nadzora državnih pomoči.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Sea Handling SpA nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 298, 12.10.2013.


title: Zadeva C-49/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Úřad průmyslového vlastnictví (Češka republika) 29. januarja 2013 – MF 7 a.s. proti MAFRA a.s.

text:
               18.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Úřad průmyslového vlastnictví (Češka republika) 29. januarja 2013 – MF 7 a.s. proti MAFRA a.s.
   (Zadeva C-49/13)
   2013/C 141/16
   Jezik postopka: češčina

      Predložitveno sodišče

   Úřad průmyslového vlastnictví

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: MF 7 a.s.

      Tožena stranka: MAFRA a.s.

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 3(2)(d) Direktive (1) razlagati tako, da so za presojo, ali je prijavitelj blagovne znamke deloval v dobri veri, upoštevne le okoliščine, ki so obstajale pred datumom ali na datum vložitve prijave blagovne znamke, oziroma ali je mogoče uporabiti kot dokaz, da je prijavitelj deloval v dobri veri, tudi okoliščine, ki so nastale po vložitvi prijave?

               2.

               Ali je treba sodbo v združenih zadevah od C-414/99 do C-416/99 (2) uporabiti na splošno v vseh primerih presoje o tem, ali je imetnik blagovne znamke soglašal z ukrepanjem, ki lahko privede do oslabitve ali omejitve njegovih izključnih pravic?

               3.

               Ali je mogoče sklepati o dobri veri prijavitelja kasnejše blagovne znamke na podlagi dejstva, da je imetnik prejšnje blagovne znamke z njim sklenil sporazume, na podlagi katerih je ta imetnik privolil v objavo periodičnih tiskovin, katerih oznaka je bila podobna znamki, za katero je zaprosil prijavitelj kasnejše blagovne znamke, soglašal, da prijavitelj kasnejše blagovne znamke registrira te tiskovine, in ponudil podporo temu prijavitelju pri njegovi objavi, čeprav zadevni sporazumi niso izrecno urejali vprašanja pravic intelektualne lastnine?

               4.

               Ali je mogoče – če so okoliščine, nastale po vložitvi prijave blagovne znamke, lahko upoštevne tudi z vidika presoje o tem, ali je prijavitelj blagovne znamke deloval v dobri veri – na podlagi položaja, v katerem je imetnik prejšnje blagovne znamke vede dopuščal obstoj sporne blagovne znamke najmanj v obdobju desetih let, podredno sklepati, da je prijavitelj deloval v dobri veri?

      (1)  Direktiva 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL L 299, str. 25).

      (2)  Zodl., I-08691.


title: Zadeva C-701/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) 31. decembra 2015 – Malpensa Logistica Europa SpA/SEA – Società Esercizi Aeroportuali SpA

text:
               18.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 136/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) 31. decembra 2015 – Malpensa Logistica Europa SpA/SEA – Società Esercizi Aeroportuali SpA
   (Zadeva C-701/15)
   (2016/C 136/11)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Malpensa Logistica Europa SpA

      Tožena stranka: SEA – Società Esercizi Aeroportuali SpA

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člen 7 Direktive 2004/17/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 – o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev (1) – s tem, ko določa, da za dejavnosti izkoriščanja geografskega prostora za zagotavljanje letališke infrastrukture letalskim prevoznikom, kot so opredeljene v nacionalni sodni praksi, navedeni v točkah 6.4 in 6.5, velja ureditev javnega naročanja Skupnosti, nasprotuje nacionalni ureditvi iz členov 4 in 11 zakonske uredbe št. 18/1999, ki ne določa predhodne izvedbe javnega razpisa za vsako – tudi začasno – dodelitev temu namenjenih prostorov?

      (1)  Direktiva 2004/17/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 19).


title: Zadeva T-352/09 R: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 29. oktobra 2009 – Novácke chemické závody proti Komisiji ( Začasna odredba — Konkurenca — Odločba Komisije, s katero je naloženo plačilo globe — Bančna garancija — Predlog za odložitev izvršitve — Neobstoj nujnosti )

text:
               19.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/29

         Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 29. oktobra 2009 – Novácke chemické závody proti Komisiji
   (Zadeva T-352/09 R)
   („Začasna odredba - Konkurenca - Odločba Komisije, s katero je naloženo plačilo globe - Bančna garancija - Predlog za odložitev izvršitve - Neobstoj nujnosti“)
   2009/C 312/49
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Novácke chemické závody, a.s. (Nováky, Slovaška) (zastopnik: A. Černejová, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: F. Castillo de la Torre in N. von Lingen, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za odložitev izvršitve Odločbe Komisije z dne 22. julija 2009 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe ES in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva št. COMP/F/39.396 – reagenti na osnovi kalcijevega karbida in magnezija za uporabo v jeklarski in plinski industriji), v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Predlog za odložitev izvršitve se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-304/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 5. novembra 2008 – Calzaturificio Frau proti UUNT – Camper (Podoba stiliziranega oboda z izpolnjeno površino) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Skupnosti v podobi stiliziranega oboda z izpolnjeno površino – Prejšnja figurativna znamka Skupnosti v podobi stiliziranega oboda – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/23

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 5. novembra 2008 – Calzaturificio Frau proti UUNT – Camper (Podoba stiliziranega oboda z izpolnjeno površino)
   (Zadeva T-304/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti v podobi stiliziranega oboda z izpolnjeno površino - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti v podobi stiliziranega oboda - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2008/C 327/41)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Calzaturificio SpA (San Giovanni Ilarione, Italija) (zastopnik: A. Rizzoli, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: O. Montalto in L. Rampini, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje:C amper, SL (Inca, Španija) (zastopnik: I. Temiño Ceniceros, odvetnik)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 14. junija 2004 (zadeva R 768/2006-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med Camper, SL in Calzaturificio Frau SpA.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Calzaturificio Frau SpA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 235, 6.10.2007.


title: Zadeva T-58/11 P: Pritožba, ki jo je 25. januarja 2011 vložil Michel Nolin zoper sodbo, ki jo je 1. decembra 2010 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-82/09, Nolin proti Komisiji

text:
               19.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/23

         Pritožba, ki jo je 25. januarja 2011 vložil Michel Nolin zoper sodbo, ki jo je 1. decembra 2010 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-82/09, Nolin proti Komisiji
   (Zadeva T-58/11 P)
   2011/C 89/46
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Michel Nolin (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi pritožnika

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 1. decembra 2010 v zadevi F-82/09 (Michel Nolin proti Komisiji);

               —

               ponovno odloči o zadevi in razsodi,

                           —

                           da se razglasi za nično odločba generalnega direktorja Generalnega direktorata Evropske komisije za kadrovske zadeve in administracijo z dne 19. decembra 2008 o izbrisu vseh točk za delovno uspešnost in prednostnih točk pritožnika po njegovem napredovanju v naziv AD 13 na podlagi člena 29(1)(a)(iii) Kadrovskih predpisov;

                           —

                           da se Komisiji naloži plačilo stroškov postopka na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja dva pritožbena razloga.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev načel zakonitosti in pravne varnosti, saj naj bi Sodišče za uslužbence storilo napako pri presoji, ker je odločilo, da lahko Komisija brez pravne podlage utemelji izpodbijano odločbo s splošno sistematiko splošnih določb za izvajanje člena 45(1) Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev načela prepovedi diskriminacije, saj naj bi Sodišče za uslužbence storilo napako pri presoji, (i) ker je odločilo, da generalni direktor Generalnega direktorata za kadrovske zadeve in administracijo ostaja pristojen, ki mu v skladu s členom 2 Kadrovskih predpisov ni bila podeljena z odločbo organa, pristojnega za imenovanja, in (ii) ker je odločilo, da so uradniki, ki so napredovali na podlagi členov 29 in 45 Kadrovskih predpisov, po imenovanju ali napredovanju v enakem pravnem položaju, čeprav naj ta ne bi bil enak niti glede postopka niti glede nalog in pristojnosti.


title: Zadeva C-586/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 29. decembra 2008 vložilo Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italija) – Angelo Rubino proti Ministero dell'Università e della Ricerca

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 29. decembra 2008 vložilo Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italija) – Angelo Rubino proti Ministero dell'Università e della Ricerca
   (Zadeva C-586/08)
   (2009/C 55/30)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Angelo Rubino

      Tožena stranka: Ministero dell'Università e della Ricerca
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je italijanski nacionalni predpis, kot je zakonska uredba št. 206/2007, ki univerzitetne profesorje izvzame iz reguliranih poklicev za namene priznanja poklicnih kvalifikacij, v nasprotju z načelom Skupnosti o odpravi ovir za prosti pretok oseb in storitev med državami članicami Skupnosti in vzajemnega priznavanja diplom, spričeval in drugih dokazil o formalnih kvalifikacijah iz členov 3(1)(c) ES in 47(1) ES in določbami Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/36/ES (1) z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij?

      (1)  UL L 255, str. 22.


title: Zadeva C-26/13: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 30. aprila 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kúria – Madžarska) – Árpád Kásler, Hajnalka Káslerné Rábai proti OTP Jelzálogbank Zrt (Direktiva 93/13/EGS — Nepošteni pogoji v pogodbah, sklenjenih med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom — Člena 4(2) in 6(1) — Ocena nepoštenosti pogodbenih pogojev — Izključitev pogojev, ki se nanašajo na glavni predmet pogodbe ali ustreznost cene ali plačila, če so napisani jasno in razumljivo — Pogodbe o potrošniškem posojilu, izraženem v tuji valuti — Pogoji, ki se nanašajo na menjalni tečaj — Razlika med nakupnim menjalnim tečajem, ki se uporabi pri izplačilu posojila, in prodajnim menjalnim tečajem, ki se uporabi pri njegovem odplačilu — Pristojnosti nacionalnega sodišča v primeru pogoja, ki je opredeljen kot „[nepošten]“  — Nadomestitev nepoštenega pogoja z dispozitivno določbo nacionalnega prava — Dopustnost)

text:
               24.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/5

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 30. aprila 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kúria – Madžarska) – Árpád Kásler, Hajnalka Káslerné Rábai proti OTP Jelzálogbank Zrt
   (Zadeva C-26/13) (1)

   ((Direktiva 93/13/EGS - Nepošteni pogoji v pogodbah, sklenjenih med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom - Člena 4(2) in 6(1) - Ocena nepoštenosti pogodbenih pogojev - Izključitev pogojev, ki se nanašajo na glavni predmet pogodbe ali ustreznost cene ali plačila, če so napisani jasno in razumljivo - Pogodbe o potrošniškem posojilu, izraženem v tuji valuti - Pogoji, ki se nanašajo na menjalni tečaj - Razlika med nakupnim menjalnim tečajem, ki se uporabi pri izplačilu posojila, in prodajnim menjalnim tečajem, ki se uporabi pri njegovem odplačilu - Pristojnosti nacionalnega sodišča v primeru pogoja, ki je opredeljen kot „[nepošten]“ - Nadomestitev nepoštenega pogoja z dispozitivno določbo nacionalnega prava - Dopustnost))
   2014/C 194/05
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Kúria

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki in nasprotni stranki v postopku s kasacijsko pritožbo: Árpád Kásler, Hajnalka Káslerné Rábai

      Tožena stranka in pritožnica v postopku s kasacijsko pritožbo: OTP Jelzálogbank Zrt

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Kúria – Razlaga člena 4(2) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288) – Ocena nepoštenosti pogodbenih pogojev – S hipoteko zavarovana posojilna pogodba, izražena v tuji valuti, sklenjena med posameznikom in banko, v skladu s katero se izplačilo in odplačilo posojila izvedeta v nacionalni valuti – Dolg, ki je na dan sklenitve pogodbe izračunan na podlagi nakupnega tečaja tuje valute – Pogodbeni pogoj, ki določa, da se mesečni obroki določijo z uporabo trenutnega prodajnega, in ne nakupnega tečaja valute

      Izrek

               1.

               Člen 4(2) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da:

                           —

                           izraz „glavni predmet pogodbe“ zajema pogoj, določen v pogodbi o posojilu, izraženem v tuji valuti, sklenjeni med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom, ki ni bil posamično dogovorjen, kot je ta, obravnavan v postopku v glavni stvari, na podlagi katerega se prodajni menjalni tečaj te valute uporabi za izračun odplačil dolga, zgolj, če se ugotovi, kar mora preveriti predložitveno sodišče ob upoštevanju narave, splošne sistematike, pogodbenih določb ter njenega pravnega in dejanskega konteksta, da navedeni pogoj določa bistveno storitev te pogodbe, ki kot taka pogodbo karakterizira;

                           —

                           takega pogoja, ob tem da zajema denarno obveznost, ki jo mora potrošnik plačati v okviru odplačil posojila, pri čemer zneski izvirajo iz razlike med prodajnim in nakupnim menjalnim tečajem tuje valute, ni mogoče šteti za „plačilo“, katerega ustreznost kot protidajatve za opravljeno storitev posojilodajalca na podlagi člena 4(2) Direktive 93/13 ne more biti predmet ocene nepoštenosti tega pogoja.

               2.

               Člen 4(2) Direktive 93/13 je treba razlagati tako, da glede pogodbenega pogoja, kot je ta v postopku v glavni stvari, zahteva, da mora biti pogodbeni pogoj sestavljen v jasnem in razumljivem jeziku, pomeni ne samo, da mora biti zadevni pogodbeni pogoji za potrošnika razumljiv s slovničnega vidika, ampak tudi, da je v pogodbi transparentno pojasnjeno konkretno delovanje mehanizma konverzije tuje valute, na katerega se nanaša zadevni pogoj, in zveza med tem mehanizmom in mehanizmom, določenim z drugimi pogoji o izplačilu posojila, tako da lahko ta potrošnik na podlagi natančnih in razumljivih pogojev oceni ekonomske posledice, ki iz tega zanj izhajajo.

               3.

               Člen 6(1) Direktive 93/13 je treba v okoliščinah, kakršne so te v glavni stvari, v katerih pogodba, sklenjena med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom, po črtanju nepoštenega pogoja ne more več obstajati, razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalnemu pravilu, ki nacionalnemu sodišču omogoča, da sanira ničnost tega pogoja tako, da ga nadomesti z dispozitivno nacionalno določbo.

      (1)  UL C 156, 1.6.2013.


title: Zadeva T-226/01: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. septembra 2006 — CAS Succhi di Frutta SpA proti Komisiji (Nepogodbena odgovornost — Razpisni postopek — Plačilo v naravi — Škoda na zadevnem trgu zaradi plačila v naravi — Vzročna zveza)

text:
               18.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/29

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. septembra 2006 — CAS Succhi di Frutta SpA proti Komisiji
   (Zadeva T-226/01) (1)

   (Nepogodbena odgovornost - Razpisni postopek - Plačilo v naravi - Škoda na zadevnem trgu zaradi plačila v naravi - Vzročna zveza)
   (2006/C 281/47)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: CAS Succhi di Frutta SpA (Castagnaro, Italija) (Zastopnika: G. Roberti, F. Schiaudone in A. Franchi, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (Zastopnika: C. Cattabriga in L. Visaggio, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferro, odvetnik)
   Predmet
   Odškodninski zahtevek za povrnitev zatrjevane škode, nastale zaradi odločb Komisije C (96) 1916 z dne 22. julija 1996 in C (96) 2208 z dne 6. septembra 1996, ki sta bili sprejeti v okviru Uredbe Komisije (ES) št. 228/96 z dne 7. februarja 1996 o dobavi sadnih sokov in džemov, namenjenih prebivalcem Armenije in Azerbajdžana (UL L 30, str. 18).
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 331, 24.11.2001.


title: Zadeva F-78/15: Tožba, vložena 18. maja 2015 – ZZ in drugi/EIB

text:
               24.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/56

         Tožba, vložena 18. maja 2015 – ZZ in drugi/EIB
   (Zadeva F-78/15)
   (2015/C 279/72)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: ZZ in drugi (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska investicijska banka (EIB)

      Predmet in opis spora

   Prvič, razglasitev ničnosti odločb, ki so vsebovane v plačilnih listih za mesec februar 2015, s katerimi se uskladitev plač za leto 2015 omeji na 1,2 %, in poznejših plačilnih listov ter po potrebi obvestil, ki jih je tožena stranka poslala tožečim strankam 6. in 10. februarja 2015. Drugič, naložitev EIB, naj plača odškodnino za domnevno nastalo premoženjsko in nepremoženjsko škodo.

      Predlogi tožečih strank

               —

               Ta tožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno glede ugovora nezakonitosti, ki ga vsebuje;

               —

               posledično:

                           —

                           za nične naj se razglasijo odločba, ki je vsebovana v plačilnih listih tožečih strank za mesec februar 2015, odločba, s katero se je uskladitev plač za leto 2015 omejila na 1,2 %, ter zato podobne odločbe, ki so vsebovanje v poznejših plačilnih listih; po potrebi naj se razglasita za nični dve obvestili, ki ju je tožena stranka poslala tožečim strankam 6. in 10. februarja 2015;

               —

               zato naj se toženi stranki naloži:

                           —

                           da iz naslova povračila premoženjske škode vsaki tožeči stranki plača (i) znesek plač, ki izhaja iz uskladitve za leto 2015, kar pomeni povečanje za 0,4 %, za obdobje od 1. januarja 2015 do 31. decembra 2015; (ii) znesek plač, ki ustreza posledicam uporabe uskladitve 1,2 % za leto 2015 za višino plač, ki se bodo izplačevale od januarja 2016; (iii) zamudne obresti na vse dolgovane plače do popolnega poplačila dolgovanih zneskov, pri čemer naj se obrestna mera zamudnih obresti izračuna na podlagi obrestne mere, določene s strani Evropske centralne banke za glavne operacije refinanciranja v upoštevnem obdobju, in poveča za tri odstotne točke in (iv) odškodnino zaradi izgube kupne moči, pri čemer se celotna premoženjska škoda začasno oceni na 30  000 EUR na posamezno tožečo stranko;

                           —

                           povračilo nepremoženjske škode v višini 1  000 EUR vsaki tožeči stranki;

               —

               EIB naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-26/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  15. marca 2006  — Verborgh proti Komisiji ( Uradniki — Imenovanje — Sprememba razvrstitve v naziv — Člen 31(2) Kadrovskih predpisov )

text:
               6.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/18

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. marca 2006 — Verborgh proti Komisiji
   (Zadeva T-26/04) (1)

   („Uradniki - Imenovanje - Sprememba razvrstitve v naziv - Člen 31(2) Kadrovskih predpisov“)
   (2006/C 108/31)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Jacques Verborgh (Aalter, Belgija) (zastopnika: N. Lhoëst in É. De Schietere de Lophem, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Joris in S. Pilette, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 20. decembra 2002 o dokončni razvrstitvi tožeče stranke v naziv A7, plačilni razred 3, in, kolikor je potrebno, razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 9. oktobra 2003 o zavrnitvi ugovora tožeče stranke, ter podredno, predložitev določenih dokumentov.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 71, 20.3.2004.


20150731059617102015/C 270/402812015TC27020150817SL01SLINFO_JUDICIAL20150526323322Zadeva T-281/15: Tožba, vložena 26. maja 2015 – Pirelli Tyre/UUNT (Pnevmatike za kolesa vozil)
 ---documentbreak--- C2702015SL3220120150526SL0040322332Tožba, vložena 26. maja 2015 – Pirelli Tyre/UUNT (Pnevmatike za kolesa vozil)
   (Zadeva T-281/15)2015/C 270/40Jezik postopka: italijanščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Pirelli Tyre SpA (Milano, Italija) (zastopnika: D. Caneva in G. Fucci, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Zadevni sporni model: model Skupnosti (Pnevmatike za kolesa vozil) – Model Skupnosti št. 4700-0001

      Izpodbijana odločba: Odločba tretjega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 11. februarja 2015 v zadevi R 1287/2014-3

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            razveljavi izpodbijano odločbo;

            —

            ugodi zahtevi za vrnitev v prejšnje stanje v smislu člena 67 Uredbe št. 6/2002 o modelih Skupnosti, ki jo je podala družba Pirelli Tyre SpA, in naj ugotovi, da je bila pristojbina za ohranjanje za drugo obdobje petih let, ki je bila pobrana s transakcijskega računa št. 000069 v imenu Bugnion SpA, plačana, in da je torej zadevni naslov trenutno veljaven;

            —

            toženi stranki naloži plačilo stroškov, ki so v tem postopku nastali družbi Pirelli Tyre SpA.

      Navajani tožbeni razlog

            —

            Kršitev člena 67 Uredbe št. 6/2002 o modelih Skupnosti.


               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/1

         (2008/C 223/01)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 209, 15.8.2008

   Prejšnje objave

      UL C 197, 2.8.2008

      UL C 183, 19.7.2008

      UL C 171, 5.7.2008

      UL C 158, 21.6.2008

      UL C 142, 7.6.2008

      UL C 128, 24.5.2008

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva C-329/08: Sklep predsednika Sodišča z dne 6. marca 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

text:
               16.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/29

         Sklep predsednika Sodišča z dne 6. marca 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-329/08) (1)

   2009/C 113/57

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 272, 25.10.2008.


title: Zadeva T-396/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. julija 2010 – Freistaat Sachsen in dežela Sachsen Anhalt proti Komisiji ( „Državne pomoči — Pomoči za usposabljanje — Odločba o razglasitvi delne združljivosti in delne nezdružljivosti pomoči s skupnim trgom — Potrebnost pomoči — Pozitivne eksternalije — Obveznost obrazložitve“ )

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/33

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. julija 2010 – Freistaat Sachsen in dežela Sachsen Anhalt proti Komisiji
   (Zadeva T-396/08) (1)

   (Državne pomoči - Pomoči za usposabljanje - Odločba o razglasitvi delne združljivosti in delne nezdružljivosti pomoči s skupnim trgom - Potrebnost pomoči - Pozitivne eksternalije - Obveznost obrazložitve)
   2010/C 234/58
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Freistaat Sachsen (Nemčija); in dežela Sachsen-Anhalt (Nemčija) (zastopnika: T. Müller-Ibold in T. Graf, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: F. França, K. Gross in B. Martenczuk, zastopniki)

      Predmet

   Zahteva za delno razglasitev ničnosti odločbe Komisije 2008/878/ES z dne 2. julija 2008 o državni pomoči, ki jo namerava Nemčija podeliti DHL (UL L 312, str. 31).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Freistaat Sachsen in dežela Sachsen-Anhalt nosita svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 327, 20.12.2008.


title: Zadeva C-273/08: Tožba, vložena 25. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/36

         Tožba, vložena 25. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-273/08)
   (2008/C 209/55)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Rozet in A. Alcover San Pedro, zastopnika)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Veliko vojvodstvo Luksemburg, s tem da Komisiji Evropskih skupnosti ni sporočilo programov za zmanjšanje nacionalnih emisij žveplovega dioksida (SO2), dušikovih oksidov (NOx), hlapnih organskih snovi (VOC) in amoniaka (NH3) ter nacionalnih katastrov emisij SO2, NOx, VOC in NH3 za leto 2010, ni izpolnilo obveznosti iz členov 6(1), (2) in (3), 7(1) in (2), in 8(1) in (2) Direktive 2001/81/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2001 o nacionalnih zgornjih mejah emisij za nekatera onesnaževala zraka (1);

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija navaja, da Veliko vojvodstvo Luksemburg, v rokih, določenih z Direktivo 2001/81/ES, ni sporočilo treh dokumentov o določitvi zgornjih mej nacionalnih emisij žveplovega dioksida (SO2), dušikovih oksidov (NOx), hlapnih organskih snovi (VOC) in amoniaka (NH3).
   Prvič, tožena stranka naj ne bi izpolnila obveznosti iz člena 6(1), (2) in (3) Direktive, s tem da ni izdelala programov za postopno zmanjšanje nacionalnih emisij navedenih onesnaževal.
   Drugič in tretjič, tožena stranka naj v zvezi z istimi onesnaževali ne bi spoštovala določb iz člena 7(1) in (2), kar zadeva vzpostavitev nacionalnih katastrov emisij in njihove letne dopolnitve in kar zadeva projekcije za leto 2010.
   Končno, tožena stranka naj ne bi izpolnila svoje obveznosti, s tem da teh treh dokumentov ni sporočila Komisiji v roku, določenem v členu 8(1) in (2) Direktive.

      (1)  UL L 309, str. 22.


title: Zadeva T-561/08: Tožba, vložena 15. decembra 2008 – Bactria in Gutknecht proti Komisiji

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/37

         Tožba, vložena 15. decembra 2008 – Bactria in Gutknecht proti Komisiji
   (Zadeva T-561/08)
   (2009/C 55/67)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Bactria Industriehygiene-Service Verwaltungs GmbH (Kirchheimbolanden, Nemčija), Jürgen Gutknecht (Kirchheimbolanden, Nemčija) (zastopnika: K. Van Maldegem in C. Mereu, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               Tožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               Evropski skupnosti naj se naloži plačilo odškodnine, ocenjene v skupnem znesku 3 912 569 ali drugem znesku, ki ga tožeče stranke med tem postopkom naknadno določijo ali ga oceni Sodišče po načelih pravičnosti, za škodo, ki jim je nastala zaradi (i) nezakonitega sprejetja člena 6(2) uredbe o prvem pregledu in Uredbe Komisije št. 1451/2007; ali, podredno, nesprejetje ukrepov Komisije, potrebnih, da bi se zagotovilo ohranitev pravic do varstva podatkov tožečih strank na podlagi Direktive 98/8/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 1998 o dajanju biocidnih pripravkov v promet (v nadaljevanju: DBP) in da bi se med programom pregleda izognilo priskledništvu;

               —

               podredno, v vmesni sodbi naj se odloči, da mora Evropska skupnost povrniti nastalo škodo in da morajo stranke v razumnem roku od dneva sodbe predložiti Sodišču znesek odškodnine, dogovorjene med strankami, oziroma, če dogovora ni, naj se strankam naloži predložitev njihovih zahtev skupaj z podrobnimi zneski v enakem roku;

               —

               Evropski skupnosti naj se naloži plačilo kompenzacijskih obresti tožečima strankama po obrestni meri za zamudne obresti od dneva nastanka škode;

               —

               Evropski skupnosti naj se naloži plačilo zamudnih obresti po 8-odstotni obrestni meri ali kakršni koli drugi meri, ki jo določi Sodišče in se računa od dolgovane vsote od dneva sodbe Sodišča do dejanskega plačila; in

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo vseh stroškov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeči stranki s svojo tožbo v skladu s členom 235 ES zahtevata nadomestilo škode, ki jima je domnevno nastala zaradi sprejetja člena 6(2) Uredbe Komisije (ES) št. 1896/2000 z dne 7. septembra 2000 (1) o prvi fazi programa iz člena 16(2) Direktive 98/8 Evropskega parlamenta in Sveta o dajanju biocidnih pripravkov v promet (2), skupaj z Uredbo Komisije št. 2032/2003 (3) in Uredbo Komisije št. 1451/2007 (4).
   Podredno, tožeči stranki zahtevata nadomestilo za škodo, ki jima je domnevno nastala, ker Komisija ni zagotovila zaščite pravic do varstva podatkov, ki sta jih imela vlagatelja na podlagi člena 12 Direktive 98/8. Poleg tega trdita, da je škoda, ki jima je nastala zaradi nezakonitega delovanja Komisije znatno zmanjšanje vrednosti družbe prve tožeče stranke in izgubljenega dobička, ki bi ga ta ustvarila, če mu zaradi delovanja Skupnosti ne bi bila preprečena prodaja zadevnih biocidnih pripravkov in učinkovin, ki jih vsebujejo.
   Poleg škode, ki je domnevno nastala drugi tožeči stranki kot delničarju in zato lastniku družbe prve tožeče stranke, naj bi druga tožeča stranka tudi izgubila življenjska sredstva. Nazadnje tožeči stranki zahtevata kompenzacijske obresti po obrestni meri za zamudne obresti od dneva nastanka domnevne škode.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 1896/2000 z dne 7. septembra 2000 o prvi fazi programa iz člena 16(2) Direktive 98/8/ES Evropskega parlamenta in Sveta o biocidnih pripravkih (UL L 228, str. 6).

      (2)  2 Direktiva 98/8/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 1998 o dajanju biocidnih pripravkov v promet (UL L 123, str. 1).

      (3)  Uredba Komisije (ES) št. 2032/2003 z dne 4. novembra 2003 o drugi fazi desetletnega delovnega programa iz člena 16(2) Direktive 98/8/ES Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z dajanjem biocidnih proizvodov v promet in o spremembi Uredbe (ES) št. 1896/2000 (UL L 307, str. 1).

      (4)  Uredba Komisije (ES) št. 1451/2007 z dne 4. decembra 2007 o drugi fazi desetletnega delovnega programa iz člena 16(2) Direktive 98/8/ES Evropskega parlamenta in Sveta o dajanju biocidnih pripravkov v promet (UL L 325, str. 3).


title: Zadeva C-317/15: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 15. februarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – X/Staatssecretaris van Financiën (Predhodno odločanje — Prosti pretok kapitala — Člen 64 PDEU — Pretok kapitala v tretje države ali iz njih, ki se nanaša na opravljanje finančnih storitev — Finančna sredstva na švicarskem bančnem računu — Odločba o dodatni odmeri davka — Rok za dodatno odmero davka — Podaljšanje roka za dodatno odmero davka, če gre za premoženje, ki ni v državi članici rezidentstva)

text:
               10.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/6

         Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 15. februarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – X/Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-317/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Prosti pretok kapitala - Člen 64 PDEU - Pretok kapitala v tretje države ali iz njih, ki se nanaša na opravljanje finančnih storitev - Finančna sredstva na švicarskem bančnem računu - Odločba o dodatni odmeri davka - Rok za dodatno odmero davka - Podaljšanje roka za dodatno odmero davka, če gre za premoženje, ki ni v državi članici rezidentstva))
   (2017/C 112/09)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: X

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën

      Izrek

               1.

               Člen 64(1) PDEU je treba razlagati tako, da se uporablja za nacionalno ureditev, ki določa omejitev pretoka kapitala iz te določbe, kot je podaljšani rok za dodatno odmero davka iz postopka v glavni stvari, tudi če se lahko ta omejitev uporabi tudi v primerih, ki niso povezani z neposrednimi naložbami, ustanavljanjem, opravljanjem finančnih storitev ali sprejemom vrednostnih papirjev na trge.

               2.

               To, da rezident države članice odpre račun vrednostnih papirjev pri bančni instituciji zunaj Unije, kot v postopku v glavni stvari, spada v pojem pretoka kapitala, ki se nanaša na opravljanje finančnih storitev v smislu člena 64(1) PDEU.

               3.

               Možnost, ki je državam članicam priznana s členom 64(1) PDEU, da uporabijo omejitve pretoka kapitala, ki se nanaša na opravljanje finančnih storitev, velja tudi za tiste omejitve, ki se tako kot podaljšani rok za dodatno odmero davka iz postopka v glavni stvari ne nanašajo ne na izvajalca storitev ne na pogoje opravljanja storitev in načine njihovega opravljanja.

      (1)  UL C 311, 21.9.2015.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne  13. oktobra 2005  v zadevi C-200/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Bundesfinanzhof): Finanzamt Heidelberg proti ISt internationale Sprach- und Studienreisen GmbH (Šesta direktiva o DDV — Posebna ureditev potovalnih agencij in organizatorjev potovanj — Člen 26(1) — Področje uporabe — Paket, ki vključuje prevoz do države destinacije in nazaj ali bivanje v njej, in jezikovno izobraževanje — Osnovne in dodatne storitve — Pojem — Direktiva 90/314/EGS o paketnem potovanju, organiziranih počitnicah in izletih)

text:
               26.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/6

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 13. oktobra 2005
   v zadevi C-200/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Bundesfinanzhof): Finanzamt Heidelberg proti ISt internationale Sprach- und Studienreisen GmbH (1)

   (Šesta direktiva o DDV - Posebna ureditev potovalnih agencij in organizatorjev potovanj - Člen 26(1) - Področje uporabe - Paket, ki vključuje prevoz do države destinacije in nazaj ali bivanje v njej, in jezikovno izobraževanje - Osnovne in dodatne storitve - Pojem - Direktiva 90/314/EGS o paketnem potovanju, organiziranih počitnicah in izletih)
   (2005/C 296/12)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-200/04, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) z odločbo z dne 18. marca 2004, ki je prispela na Sodišče 5. maja 2004, v postopku Finanzamt Heidelberg proti ISt internationale Sprach- und Studienreisen GmbH, je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, R. Schintgen, sodnik, R. Silva de Lapuerta, sodnica, P. Kūris in G. Arestis (poročevalec), sodnika, generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, sodni tajnik: M. Ferreira, glavna administratorka, dne 13. oktobra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Člen 26 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, je treba razlagati tako, da se uporablja za gospodarski subjekt, ki ponuja storitve, kot sta programa „High-School“ in „College“, ki ponujata organizacijo jezikovnih potovanj in študija v tujini, in ki za plačilo paketa v svojem imenu strankam zagotovi bivanje v tujini od treh do desetih mesecev ter za to uporabi storitve drugih davčnih zavezancev.

      (1)  UL C 190, 24.07.2005.


title: Zadeva C-54/16: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 8. junija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Ordinario di Venezia – Italija) – Vinyls Italia SpA, en faillite/Mediterranea di Navigazione SpA (Predhodno odločanje — Območje svobode, varnosti in pravice — Postopki zaradi insolventnosti — Uredba (ES) št. 1346/2000 — Člena 4 in 13 — Dejanja, ki so v škodo vseh upnikov — Pogoji, pod katerimi je zadevno dejanje mogoče izpodbijati — Dejanje, za katero se uporablja pravo druge države članice, in ne države, v kateri so bili uvedeni postopki — Dejanje, ki ga na podlagi tega prava ni mogoče izpodbijati — Uredba (ES) št. 593/2008 — Člen 3(3) — Pravo, ki ga izberejo stranke — Nahajanje vseh elementov zadevnega položaja v državi uvedbe postopkov — Vpliv)

text:
               31.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/8

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 8. junija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Ordinario di Venezia – Italija) – Vinyls Italia SpA, en faillite/Mediterranea di Navigazione SpA
   (Zadeva C-54/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Območje svobode, varnosti in pravice - Postopki zaradi insolventnosti - Uredba (ES) št. 1346/2000 - Člena 4 in 13 - Dejanja, ki so v škodo vseh upnikov - Pogoji, pod katerimi je zadevno dejanje mogoče izpodbijati - Dejanje, za katero se uporablja pravo druge države članice, in ne države, v kateri so bili uvedeni postopki - Dejanje, ki ga na podlagi tega prava ni mogoče izpodbijati - Uredba (ES) št. 593/2008 - Člen 3(3) - Pravo, ki ga izberejo stranke - Nahajanje vseh elementov zadevnega položaja v državi uvedbe postopkov - Vpliv))
   (2017/C 249/11)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Ordinario di Venezia

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vinyls Italia SpA, en faillite

      Tožena stranka: Mediterranea di Navigazione SpA

      Izrek

               1.

               Člen 13 Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti je treba razlagati tako, da oblika in rok, v katerih mora oseba, ki je imela korist od dejanja, ki je v škodo vseh upnikov, vložiti ugovor na podlagi tega člena, da bi nasprotovala tožbi za izpodbijanje tega dejanja v skladu z določbami lex fori concursus, ter vprašanje, ali lahko pristojno sodišče uporabi ta člen po uradni dolžnosti, po morebitnem izteku roka, ki je postavljen zadevni stranki, spadajo na področje procesnega prava države članice, na katere ozemlju teče spor. Vendar to pravo ne sme biti manj ugodno od prava, ki ureja podobne položaje, za katere velja nacionalno pravo (načelo enakovrednosti), in ne sme praktično onemogočati ali preveč otežiti izvrševanja pravic, ki jih priznava pravo Unije (načelo učinkovitosti), kar mora preveriti predložitveno sodišče.

               2.

               Člen 13 Uredbe št. 1346/2000 je treba razlagati tako, da mora stranka, ki nosi dokazno breme – če lex causae dopušča izpodbijanje dejanja, ki se šteje za škodljivo – dokazati, da v konkretnem primeru niso izpolnjeni pogoji, ki se zahtevajo za to, da bi lahko bilo ugodeno tožbi, vloženi zoper to dejanje, in ki se razlikujejo od tistih iz lex fori concursus.

               3.

               Na člen 13 Uredbe št. 1346/2000 se je mogoče uspešno sklicevati, če sta se stranki pogodbe, ki imata svoj sedež v isti državi članici, na katere ozemlju so tudi vsi ostali upoštevni elementi zadevnega položaja, dogovorili, da se za to pogodbo uporablja pravo druge države članice, če ti stranki tega prava nista izbrali z namenom goljufije ali zlorabe, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 156, 2.5.2016.


title: Zadeva F-6/14: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 23. marca 2015 – Borghans/Komisija (Javni uslužbenci — Plača — Družinska pokojnina — Člen 27, prvi odstavek, Priloge VIII h Kadrovskim predpisom — Razvezani zakonec umrlega uradnika — Obstoj preživnine na dan smrti uradnika — Člen 42 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom — Roki za vložitev zahtevka za izplačilo pokojninskih pravic)

text:
               11.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/41

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 23. marca 2015 – Borghans/Komisija
   (Zadeva F-6/14) (1)

   ((Javni uslužbenci - Plača - Družinska pokojnina - Člen 27, prvi odstavek, Priloge VIII h Kadrovskim predpisom - Razvezani zakonec umrlega uradnika - Obstoj preživnine na dan smrti uradnika - Člen 42 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom - Roki za vložitev zahtevka za izplačilo pokojninskih pravic))
   (2015/C 155/60)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Julia Borghans (Auderghem, Belgija) (zastopnika: F. Van der Schueren in C. Lefèvre, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in A.-C. Simon, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa, s katerim je bilo tožeči stranki zavrnjeno izplačilo družinske pokojnine po smrti njenega bivšega zakonca.

      Izrek

               1.

               Sklep z dne 3. junija 2013, s katerim je Evropska komisija zavrnila izplačilo družinske preživninske pokojnine J. Borghans, se razglasi za ničen.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in se ji naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasila J. Borghans.

      (1)  UL C 85, 22.3.2014, str. 28.


title: Zadeva C-394/14: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 14. novembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Rüsselsheim – Nemčija) – Sandy Siewert in drugi/Condor Flugdienst GmbH (Predhodno odločanje – Poslovnik – Člen 99 – Letalski prevoz – Uredba (ES) št. 261/2004 – Velika zamuda leta – Pravica potnikov do odškodnine – Pogoji za oprostitev obveznosti letalskih prevoznikov za povračilo – Pojem „izredne razmere“ – Letalo, poškodovano s stopnicami za izstop in vstop v letalo med predhodnim letom)

text:
               19.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/15

      Sklep Sodišča (peti senat) z dne 14. novembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Rüsselsheim – Nemčija) – Sandy Siewert in drugi/Condor Flugdienst GmbH
      (Zadeva C-394/14) (1)

      (Predhodno odločanje - Poslovnik - Člen 99 - Letalski prevoz - Uredba (ES) št. 261/2004 - Velika zamuda leta - Pravica potnikov do odškodnine - Pogoji za oprostitev obveznosti letalskih prevoznikov za povračilo - Pojem „izredne razmere“ - Letalo, poškodovano s stopnicami za izstop in vstop v letalo med predhodnim letom)
      (2015/C 016/23)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Amtsgericht Rüsselsheim

         Stranke

         Tožeče stranke: Sandy Siewert, Emma Siewert, Nele Siewert

         Tožena stranka: Condor Flugdienst GmbH

         Izrek

      Člen 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 je treba razlagati tako, da dogodek, kakršen je v postopku v glavni stvari trk stopnic za izstop in vstop v letalo z letalom, ne more biti obravnavan kot „izredne razmere“, zaradi katerih bi bil letalski prevoznik oproščen obveznosti plačati odškodnino potnikom v primeru velike zamude leta, ki se izvaja s tem letalom.

         (1)  UL C 372, 20.10.2014.


20150731040616982015/C 270/412822015TC27020150817SL01SLINFO_JUDICIAL20150526333311Zadeva T-282/15: Tožba, vložena 26. maja 2015 – Pirelli Tyre/UUNT (Tekalna plast)
 ---documentbreak--- C2702015SL3310120150526SL0041331331Tožba, vložena 26. maja 2015 – Pirelli Tyre/UUNT (Tekalna plast)
   (Zadeva T-282/15)2015/C 270/41Jezik postopka: italijanščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Pirelli Tyre SpA (Milano, Italija) (zastopnika: D. Caneva in G. Fucci, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Zadevni sporni model: model Skupnosti (Tekalna plast) – Model Skupnosti št. 4700-0002

      Izpodbijana odločba: Odločba tretjega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 11. februarja 2015 v zadevi R 1288/2014-3

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            razveljavi izpodbijano odločbo;

            —

            ugodi zahtevi za vrnitev v prejšnje stanje v smislu člena 67 Uredbe št. 6/2002 o modelih Skupnosti, ki jo je podala družba Pirelli Tyre SpA, in naj ugotovi, da je bila pristojbina za ohranjanje za drugo obdobje petih let, ki je bila pobrana s transakcijskega računa št. 000069 v imenu Bugnion SpA, plačana, in da je torej zadevni naslov trenutno veljaven;

            —

            toženi stranki naloži plačilo stroškov, ki so v tem postopku nastali družbi Pirelli Tyre SpA.

      Navajani tožbeni razlog

            —

            Kršitev člena 67 Uredbe št. 6/2002 o modelih Skupnosti.


title: Zadeva C-575/08: Tožba, vložena 22. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/39

         Tožba, vložena 22. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-575/08)
   (2009/C 44/66)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Peere in P. Dejmek, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija, s tem da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/56/ES z dne 26. oktobra 2005 o čezmejnih združitvah kapitalskih družb (1), ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Kraljevini Belgiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2005/56/ES je potekel 14. decembra 2007. Tožena stranka pa na dan vložitve te tožbe ni sprejela ukrepov, potrebnih za prenos, oziroma v vsakem primeru o njih še ni obvestila Komisije.

      (1)  UL L 310, str. 1.


title: Zadeva C-325/06 P: Pritožba, ki so jo vložili Galileo International Technology LLC, Galileo International LLC, Galileo Belgium SA, Galileo Danmark A/S, Galileo Deutschland GmbH, Galileo España SA, Galileo France SARL, Galileo Nederland BV, Galileo Nordiska AB, Galileo Portugal Ltd, Galileo Sigma Srl, Galileo International Ltd, The Galileo Company, Timas Ltd (trading as Galileo Ireland), 25. julija 2006 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi razširjeni senat), razglašeno 10. maja 2006 v zadevi T-279/03, Galileo International Technology LLC in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/28

         Pritožba, ki so jo vložili Galileo International Technology LLC, Galileo International LLC, Galileo Belgium SA, Galileo Danmark A/S, Galileo Deutschland GmbH, Galileo España SA, Galileo France SARL, Galileo Nederland BV, Galileo Nordiska AB, Galileo Portugal Ltd, Galileo Sigma Srl, Galileo International Ltd, The Galileo Company, Timas Ltd (trading as Galileo Ireland), 25. julija 2006 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi razširjeni senat), razglašeno 10. maja 2006 v zadevi T-279/03, Galileo International Technology LLC in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-325/06 P)
   (2006/C 224/53)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Pritožnice: Galileo International Technology LLC, Galileo International LLC, Galileo Belgium SA, Galileo Danmark A/S, Galileo Deutschland GmbH, Galileo España SA, Galileo France SARL, Galileo Nederland BV, Galileo Nordiska AB, Galileo Portugal Ltd, Galileo Sigma Srl, Galileo International Ltd, The Galileo Company, Timas Ltd (trading as Galileo Ireland) (zastopnika: J.-N. Louis in C. Delcorde, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnic:

               —

               Sodišče prve stopnje je ugotovilo in razsodilo,

               —

               Sodba Sodišča prve stopnje (drugi razširjeni senat) z dne 10. maja 2006, izrečena v zadevi, Galileo et consorts proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-279/03 se razveljavi v vseh točkah izreka.

                           I.

                                       a)

                                       Komisiji se prepove vsakršna uporaba izraza Galileo v zvezi s projektom sistema satelitske radionavigacije in spodbujanje, neposredno ali posredno, tretje osebe k uporabi tega izraza v okviru navedenega projekta in se ji prepove udeležba pri uporabi tega izraza prek tretjih oseb.

                                       b)

                                       Komisiji se naloži, naj tožečim strankam, ki nastopajo skupaj in kot solidarni upniki, plača znesek 50 milijonov evrov kot odškodnino za pretrpljeno premoženjsko škodo.

                           II.

                           Podredno,
                           Komisiji naloži plačilo zneska 240 milijonov evrov, če vztraja pri uporabi izraza „Galileo“.

                           III.

                           Komisiji se naloži plačilo zamudnih obresti, od datuma vložitve tožbe, izračunanih glede na referenčno obrestno mero ECB, povečano za 2 odstotni točki od posredovanja dneva pisnega opomina z dne 30/04/01.

                           IV.

                           Toženi stranki se naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   S pritožbo se pritožnice sklicujejo na napako, ki naj bi jo storilo Sodišče prve stopnje s tem, da je ponudbo proizvodov in storitev na trgu s strani imetnika znamke pogojevalo s priznavanjem poseganja v pravice tega imetnika v smislu členov 9.1 Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (1) in 5.1. Direktive Sveta 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (2).
   Nadalje izpodbija restriktivno razlago izraza „uporaba v gospodarskem prometu“, ker naj bi se slednji nujno nanašal na gospodarsko dejavnost. Po mnenju pritožnic naj bi bila poleg tega sodba Sodišča prve stopnje v več točkah protislovna, zlasti kar zadeva komercialni namen projekta „Galileo“ in gotovost ali predvidljivost škode.
   Pritožnice Sodišču prve stopnje očitajo tudi, da ni v zadostni meri odločilo o njihovi trditvi glede kršitve njihovih imen družb in firm in da ni upoštevalo, da člen 8 Pariške konvencije za varstvo industrijske lastnine z dne 20. marca 1883, zadnjič revidirane v Stockholmu 14. julija 1967 in spremenjene 28. septembra 1979 (3), pomeni minimalno zavezujočo osnovo.
   Nazadnje pritožnice Sodišču prve stopnje očitajo, da je kršilo pravila, ki se uporabljajo za odgovornost Komisije za nezakonito ravnanje. Po mnenju pritožnic naj bi bila pravice do blagovne znamke lastninska pravica in ne pravica oblikovanja.

      (1)  UL 1994, L 11, str. 1.

      (2)  UL 1989, L 40, str. 1.

      (3)  Zbirka pogodb Združenih narodov, vol. 828, št. 11847, str. 108.


title: Zadeva C-211/07: Tožba, vložena 20. aprila 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Irski

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/11

         Tožba, vložena 20. aprila 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Irski
   (Zadeva C-211/07)
   (2007/C 155/21)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: N. Yerrell, zastopnik)

      Tožena stranka: Irska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               naj se ugotovi, da je Republika Irska, s tem da je ohranila v veljavi člena 5.2 in 5.3 Motor Insurance Agreement z dne 31. maja 2004 in zlasti, s tem da se i) iz odškodnine izključila uporabnike vozil, če so vsa udeležena vozila nezavarovana in ii) da je omejila pravico do odškodnine osebam v nezavarovanem vozilu, ki niso povzročila škode ali poškodbe, ni izpolnila obveznosti iz Direktive Sveta 84/5/EGS z dne 30. decembra 1983 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in zlasti iz njenega člena 1(4), tretji pododstavek, in

               —

               naj se Irski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Člen 5.3 Sporazuma med Minister of Transport in Motor Insurers' Bureau of Ireland z dne 31. maja 2004 (v nadaljevanju: Sporazum) določa, da se izključi iz pravice do odškodnine vse voznike nezavarovanih vozil, ne glede na to ali so povzročili nesrečo ali ne, in gre tako preko dovoljenega obsega izključitve, določene v členu 1(4), tretji pododstavek, Direktive.
   Kar zadeva položaj potnikov, ki potujejo v nezavarovanih vozilih, člen 5.2 Sporazuma določa splošno izključitev iz odškodnine v vseh primerih, kjer je poškodovana oseba „vedela ali bi morala razumno vedeti, da odobrena zavarovalna polica ne velja“. Vse potnike v nezavarovanem vozilu se praviloma obravnava enako, ne glede na to, ali so potovali v vozilu, s katerim je bila povzročena škoda ali poškodbe, ali ne. To je v očitnem nasprotju z besedilom člena 1(4), tretji pododstavek, Direktive, v katerem je izrecno podana razlika med tema dvema položajema in omejuje izključitev iz odškodnine v povezavi s temi osebami (skupaj z voznikom) v vozilu, s katerim je bila povzročena škoda ali poškodba.


title: Zadeva T-341/15: Tožba, vložena 27. junija 2015 – Polski Koncern Naftowy Orlen/UUNT (Kształt stacji benzynowej)

text:
               24.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/47

         Tožba, vložena 27. junija 2015 – Polski Koncern Naftowy Orlen/UUNT (Kształt stacji benzynowej)
   (Zadeva T-341/15)
   (2015/C 279/59)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Polski Koncern Naftowy Orlen SA (Płock, Poljska) (zastopnik: M. Siciarek, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Zadevna sporna znamka: Tridimenzionalna znamka Skupnosti (Kształt stacji benzynowej) – Prijava št. 12 411 138

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 2. aprila 2015 v zadevi R 2248/2014-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, ki so tožeči stranki nastali v postopku pred odborom za pritožbe pri UUNT in pred Splošnim sodiščem.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev členov 7(1)(b), 7(2) in 75 Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva C-494/14: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 15. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de première instance de Bruxelles – Belgija) – Evropska unija/Axa Belgium SA (Predhodno odločanje — Uradniki — Kadrovski predpisi za uradnike — Členi 73, 78 in 85a — Prometna nesreča — Nacionalno pravo, ki se nanaša na ureditev objektivne odgovornosti — Prenos terjatev na Evropsko unijo — Pojem „tretja oseba“ — Samostojni pojem prava Unije — Pojem, ki zajema vse subjekte, ki morajo v skladu z nacionalnim pravom povrniti škodo, ki jo je utrpela žrtev ali njeni pravni nasledniki — Dajatve, ki niso dokončno breme Unije)

text:
               7.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 406/12

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 15. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de première instance de Bruxelles – Belgija) – Evropska unija/Axa Belgium SA
   (Zadeva C-494/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Uradniki - Kadrovski predpisi za uradnike - Členi 73, 78 in 85a - Prometna nesreča - Nacionalno pravo, ki se nanaša na ureditev objektivne odgovornosti - Prenos terjatev na Evropsko unijo - Pojem „tretja oseba“ - Samostojni pojem prava Unije - Pojem, ki zajema vse subjekte, ki morajo v skladu z nacionalnim pravom povrniti škodo, ki jo je utrpela žrtev ali njeni pravni nasledniki - Dajatve, ki niso dokončno breme Unije))
   (2015/C 406/12)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de première instance de Bruxelles

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Evropska unija

      Tožena stranka: Axa Belgium SA

      Izrek

               1.

               Pojem „tretja oseba“ iz člena 85a(1) Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti, uvedenih z Uredbo Sveta (EGS, Euratom, ESPJ) št. 259/68 z dne 29. februarja 1968 o določitvi Kadrovskih predpisov za uradnike in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti in o posebnih ukrepih, ki se začasno uporabljajo tudi za uradnike, zaposlene na Komisiji, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES, ESPJ, Euratom) št. 781/98 z dne 7. aprila 1998, je treba razlagati avtonomno in enotno znotraj pravnega reda Unije.

               2.

               Pojem „tretja oseba“ iz člena 85a(1) Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti, uvedenih z Uredbo št. 259/68, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 781/98, se nanaša na vse subjekte, vključno z zavarovalnico, ki so na podlagi nacionalnega prava dolžni povrniti škodo, ki jo je utrpela žrtev ali njeni pravni nasledniki.

               3.

               Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti, uvedenih z Uredbo št. 259/68, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 781/98, ni mogoče razlagati tako, da morajo v okviru direktne tožbe na podlagi člena 85a(4) teh kadrovskih predpisov dajatve, ki jih mora Unija izplačevati na podlagi, prvič, člena 73 navedenih kadrovskih predpisov, namen katerih je kritje zdravstvenega in nezgodnega zavarovanja, in drugič, člena 78 teh kadrovskih predpisov za izplačilo invalidske pokojnine, dokončno ostati njeno breme.

      (1)  UL C 34, 2.2.2015.


title: Zadeva T-693/15: Tožba, vložena 27. novembra 2015 – Clover Canyon/UUNT – Kaipa Sportswear (CLOVER CANYON)

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/68

         Tožba, vložena 27. novembra 2015 – Clover Canyon/UUNT – Kaipa Sportswear (CLOVER CANYON)
   (Zadeva T-693/15)
   (2016/C 038/92)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Clover Canyon, Inc. (Los Angeles, Združene države) (zastopnik: T. Schmitz, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Kaipa Sportswear GmbH (Heilbronn, Nemčija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija znamke, v kateri je imenovana Evropska unija v zvezi z besedno znamko „CLOVER CANYON“ – Prijava št. 1 120 485

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 04/08/2015 v zadevi R 3018/2014-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov, vključno s stroški pritožbenega postopka;
               ali

               —

               stroške prijave naloži drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe UUNT, vključno s stroški pritožbenega postopka.

      Navajan tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-352/09: Tožba, vložena 14. septembra 2009 – Novácke chemické závody proti Komisiji

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/77

         Tožba, vložena 14. septembra 2009 – Novácke chemické závody proti Komisiji
   (Zadeva T-352/09)
   2009/C 267/138
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Novácke chemické závody, a.s. (Nováky, Slovaška republika) (zastopnik: A. Černejová, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Izpodbijana odločba naj se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko in naj se zato globo, ki je bila naložena tožeči stranki, odpravi;

               —

               podredno, globo, ki je bila naložena tožeči stranki s členom 2 Odločbe, naj se odpravi ali vsaj znatno zmanjša; in

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s to tožbo predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 22. julija 2009 (zadeva št. COMP/F/39.396– kalcijevi in magnezijevi reagenti za uporabo v jeklarski in plinski industriji) na podlagi katere je Komisija ugotovila, da je tožeča stranka skupaj z drugimi podjetji, odgovorna za kršitev člena 81 ES in člena 53 EGP zaradi delitve trgov, kvot, razdelitve strank, določanja cen in zaradi izmenjave občutljivih tržnih informacij med dobavitelji kalcijevega karbida in magnezijevih granulatov. Tožeča stranka podredno predlaga odpravo ali zmanjšanje globe, ki ji je bila naložena v skladu s členom 31 Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003.
   Tožba temelji na naslednjih tožbenih razlogih:

               Prvič, tožeča stranka trdi, da je Komisija s tem, da je tožeči stranki naložila prekomerno in nesorazmerno globo, kršila načeli sorazmernosti in enakega obravnavanja, ki sta splošni načeli prava Skupnosti.

               Drugič, tožeča stranka trdi, da Komisija ni preučila finančnih zmožnosti tožeče stranke za plačilo globe in nevarnosti, da bi jo taka globa spravila v stečaj. Tožeča stranka zlasti trdi, da je Komisija bistveno kršila postopek, ker ni ustrezno preučila dokazov, ki jih je predložila tožeča stranka, iz katerih je razvidna neposredna nevarnost uvedbe stečajnega postopka, če ji Komisija naloži globo. Komisija naj bi torej s tem, da glede tožeče stranke ni ugotavljala navedene nevarnosti in uporabila točko 35 smernic, storila očitno napako pri presoji.

               Tretjič, tožeča stranka navaja, da bo naložitev globe neposredno vodila v njen stečaj in njeno odstranitev kot konkurentke z upoštevnega trga. Zato naj bi, kot navaja tožeča stranka, Komisija kršila člen 3(1)(g) ES, ker naj bi izkrivila oziroma izključila konkurenco na upoštevnem trgu.


title: Zadeva C-427/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales) 28. oktobra 2009 – Generics (UK) Ltd proti Synaptech Inc

text:
               16.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 11/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales) 28. oktobra 2009 – Generics (UK) Ltd proti Synaptech Inc
   (Zadeva C-427/09)
   2010/C 11/29
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Generics (UK) Ltd

      Tožena stranka: Synaptech Inc

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je „prvo dovoljenje, da se izdelek da na trg v Skupnosti“, za namene člena 13(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 1768/92 (1) tisto prvo dovoljenje, da se izdelek da na trg v Skupnosti, ki je bilo podeljeno v skladu z Direktivo Sveta 65/65/EGS (2) (zdaj nadomeščena z Direktivo 2001/83/ES (3)), ali pa zadošča vsako dovoljenje, ki omogoča, da je proizvod dan na trg v Skupnosti ali EGP?

               2.

               Če mora biti za namene člena 13(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 1768/92 „prvo dovoljenje, da se izdelek da na trg v Skupnosti“, podeljeno v skladu z Direktivo Sveta 65/65/EGS (zdaj nadomeščena z Direktivo 2001/83/ES), ali je dovoljenje, podeljeno leta 1963 v Avstriji v skladu s takrat veljavno nacionalno zakonodajo (ki ni bila v skladu z zahtevami Direktive 65/65/EGS), ki ni bila nikoli usklajena z Direktivo 65/65/EGS in je bila dokončno umaknjena leta 2001, za ta namen treba šteti za dovoljenje, podeljeno v skladu z Direktivo 65/65/EGS?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 1768/92 z dne 18. junija 1992 o uvedbi dodatnega varstvenega certifikata za zdravila (UL L 182, str. 1).

      (2)  Direktiva Sveta 65/65/EGS z dne 26. januarja 1965 o približevanju zakonov in drugih predpisov, ki se nanašajo na lastniška zdravila (UL 22, str. 369).

      (3)  Direktiva 2001/83/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL L 311, str. 67).


title: Zadeva C-379/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 8. avgusta 2007 vložilo Monomeles Protodikeio Rethymnis – Charikleia Giannoudi proti Dimosu Geropotamousu

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 8. avgusta 2007 vložilo Monomeles Protodikeio Rethymnis – Charikleia Giannoudi proti Dimosu Geropotamousu
   (Zadeva C-379/07)
   (2007/C 269/48)
   Jezik postopka: grščina
   Predložitveno sodišče
   Monomeles Protodikeio Rethymnis.
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Charikleia Giannoudi.

      Tožena stranka: Dimos Geropotamou.
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba določbi 5 in 8(3) okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega med ETUC, UNICE in CEEP, ki je sestavni del Direktive Sveta 1999/70 (UL L 175, str. 43), razlagati tako, da pravo Skupnosti prepoveduje (zaradi izvajanja navedenega okvirnega sporazuma), da država članica sprejme ukrepe, če:

                           a)

                           je pred začetkom veljavnosti direktive v notranjem pravnem redu že obstajal ustrezen pravni ukrep v smislu določbe 5(1) okvirnega sporazuma?

                           b)

                           sprejeti ukrepi za izvajanje okvirnega sporazuma povzročijo zniževanje splošne ravni zaščite delavcev, ki so zaposleni za določen čas?

               2)

               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje, če je pred začetkom veljavnosti Direktive 1999/70/ES obstajal ustrezen ukrep v smislu določbe 5(1) okvirnega sporazuma, in sicer v tem primeru upoštevna določba člena 8(3) zakona št. 2112/1920, ali pomeni sprejetje zakonodajnega ukrepa zaradi izvajanja okvirnega sporazuma – in sicer v tem primeru upoštevna določba člena 11 dekreta predsednika št. 164/2004 – v smislu določbe 8(1) in (3) okvirnega sporazuma nesprejemljivo zniževanje splošne ravni zaščite delavcev, ki so zaposleni za določen čas, v notranjem pravnem redu:

                           a)

                           če je naveden zakonodajni ukrep za izvajanje okvirnega sporazuma sprejet po izteku roka za prenos Direktive 1999/70/ES, vendar se uporablja rationae temporis samo za pogodbe o zaposlitvi in delovna razmerja za določen čas, ki so veljali pred začetkom veljavnosti ukrepa ali ki so prenehali veljati v določenem obdobju pred začetkom veljavnosti ukrepa, vendar po končnem datumu za prenos direktive, medtem ko uporaba prej obstoječega ustreznega pravnega ukrepa ni časovno omejena in se uporablja za vse pogodbe o zaposlitvi za določen čas, ki so bile sklenjene, so veljale ali prenehale veljati ob začetku veljavnosti direktive in ob izteku roka za njen prenos?

                           b)

                           ali se navedeni zakonodajni ukrep uporablja samo za pogodbe o zaposlitvi ali delovna razmerja za določen čas, ki morajo, da bi se šteli za zaporedne, kumulativno:

                                       1)

                                       ne biti ločeni z vmesnimi obdobji, ki bi presegla tri mesece in

                                       2)

                                       v celoti trajati najmanj 24 mesecev pred začetkom veljavnosti navedenega ukrepa, neodvisno od števila podaljšanj, oziroma trajati pred začetkom veljavnosti navedenega ukrepa najmanj 18 mesecev v 24 mesecih pod pogojem, da je prišlo do treh podaljšanj, poleg začetne pogodbe, čeprav prej obstoječi ustrezni pravni ukrep ne postavlja takšnih pogojev, temveč se uporablja za vse pogodbe o zaposlitvi (zaporedne) za določen čas, neodvisno od najkrajšega trajanja zaposlitve in najmanjšega števila podaljšanj?

                           c)

                           če navedeni zakonodajni ukrep za izvajanje okvirnega sporazuma kot pravni učinek, katerega namen je zaščita delavcev, ki so zaposleni za določen čas, in preprečevanje zlorab v smislu okvirnega sporazuma, določa spremembo ex nunc pogodb o zaposlitvi za določen čas v pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas, medtem ko prej obstoječi ustrezni pravni ukrep določa, da se ta sprememba naredi retroaktivno (ex tunc)?

               3)

               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje, če je pred začetkom veljavnosti Direktive 1999/70/ES obstajal ustrezen ukrep v smislu določbe 5(1) okvirnega sporazuma, in sicer v tem primeru upoštevna določba člena 8(3) zakona št. 2112/1920, ali pomeni sprejetje zakonodajnega ukrepa zaradi izvajanja okvirnega sporazuma, in sicer v tem primeru upoštevna določba člena 7 dekreta predsednika št. 164/2004 – ki določa kot edino varstvo pred zlorabo delavcev, ki so zaposleni za določen čas, obveznost delodajalca, da v primeru zlorabe pri zaposlitvi zaradi zaporednih pogodb za določen čas izplača plače in nadomestilo za odpustitev – v smislu določbe 8(1) in (3) okvirnega sporazuma nesprejemljivo zniževanje splošne ravni zaščite delavcev, ki so zaposleni za določen čas, upoštevajoč:

                           a)

                           da obveznost delodajalca plačati plačo in nadomestilo za odpustitev, ki jo določa nacionalno pravo za vse vrste delovnih razmerij, ne skuša preprečiti samo zlorabe v smislu okvirnega sporazuma; in

                           b)

                           da je pravni učinek izvajanja prej obstoječega ustreznega pravnega ukrepa to, da se zaporedne pogodbe o zaposlitvi za določen čas štejejo za pogodbo za nedoločen čas?

               4)

               V primeru pozitivnega odgovora na prejšnja vprašanja, ali nacionalno sodišče ne sme, ko razlaga svoje nacionalno pravo v skladu z Direktivo 1999/70/ES, upoštevati določbe, ki z njo niso združljive in ki so bile sprejete zaradi izvajanja okvirnega sporazuma, ampak povzročijo v notranjem pravu zniževanje splošne ravni zaščite delavcev, ki so zaposleni za določen čas – in sicer določbe členov 7 in 11 dekreta predsednika št. 164/2004 – in mora namesto njih uporabiti določbe ustreznega nacionalnega pravnega ukrepa, ki je veljal pred začetkom veljavnosti direktive, in sicer določb člena 8(3) zakona št. 2112/1920?

               5)

               Ko nacionalno sodišče presodi, da se za določen spor glede zaposlitve za določen čas načeloma uporabi določba (v tem primeru člen 8(3) zakona št. 2112/1920), ki pomeni ustrezen pravni ukrep v smislu določbe 5(1) okvirnega sporazuma in v skladu s katero ugotovitev, da so bile pogodbe sklenjene za določen čas, ne da bi to bilo utemeljeno z objektivnim razlogom v zvezi z naravo ali značilnostmi pogodbe ali dejavnosti, vsebuje spremembo te pogodbe v pogodbo za nedoločen čas:

                           a)

                           ali je razlaga in uporaba nacionalnega prava s strani nacionalnega sodišča, v skladu s katerim je sklenitev delovnih razmerij za določen čas v javnem sektorju pravno temeljila na zakonu o zaposlitvi za določen čas za zadovoljitev posebnih socialnih, dodatnih, nujnih ali začasnih potreb, čeprav so te potrebe dejansko „stalne in trajne“, pomeni v vsakem primeru objektivni razlog, ki utemeljuje sklenitev pogodb za določen čas, skladna s pravom Skupnosti?

                           b)

                           ali pravo Skupnosti nasprotuje razlagi in uporabi nacionalnega prava s strani nacionalnega sodišča, v skladu s katerim je treba določbo, ki prepoveduje spremembo pogodb o zaposlitvi za določen čas, ki so bile sklenjene v javnem sektorju, v pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas, razlagati tako, da je sprememba pogodbe za določen čas v pogodbo za nedoločen čas v javnem sektorju popolnoma prepovedana, čeprav je bila ta pogodba sklenjena za določen čas z zlorabo (in sicer ko so bile zadovoljene potrebe dejansko stalne in trajne), in da v takem primeru nacionalno sodišče ne more več preučiti dejanske narave spornega delovnega razmerja, da bi ga lahko pravilno okvalificiral kot pogodbo za nedoločen čas? Ali se mora zgoraj navedena prepoved omejiti samo na pogodbe za določen čas, ki so bile dejansko sklenjene za zadovoljitev začasnih, nepredvidenih, nujnih, izjemnih ali podobnih potreb, z izjemo pogodb, ki so bile sklenjene za zadovoljitev potreb, ki so dejansko stalne in trajne?


title: Zadeva T-262/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2014  – Skysoft Computersysteme proti UUNT – British Sky Broadcasting Group in Sky IP International (SKYSOFT) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti SKYSOFT — Prejšnja besedna znamka Skupnosti SKY — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/37

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2014 – Skysoft Computersysteme proti UUNT – British Sky Broadcasting Group in Sky IP International (SKYSOFT)
   (Zadeva T-262/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti SKYSOFT - Prejšnja besedna znamka Skupnosti SKY - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2014/C 421/50
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Skysoft Computersysteme GmbH (Kleinmachnow, Nemčija) (zastopnika: P. Ehrlinger in T. Hagen, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: P. Bullock in N. Bambara, zastopnika)

      Drugi stranki pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientki v postopku pred Splošnim sodiščem: British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Združeno kraljestvo) in Sky IP International Ltd (Isleworth) (Zastopniki: J. Barry, S. Wright, solicitors, in P. Roberts, barrister)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 20. marca 2013 (zadeva R 2503/2011-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama British Sky Broadcasting Group plc in Sky IP International Ltd na eni strani ter družbo Skysoft Computersysteme GmbH na drugi strani.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Skysoft Computersysteme GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 207, 20.7.2013.


title: Zadeva C-129/15: Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 7. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad Sofia-grad – Bolgarija) – H. M./Agentsia za darzhavna finansova inspektsia (ADFI) (Predhodno odločanje — Javna naročila blaga — Direktiva 2004/18/ES — Člen 1(9) — Pojem „subjekt javnega prava“ — Bolnišnična ustanova, ustanovljena v pridobitne namene in katere kapital je povsem zasebni — Dohodki, ki pri več kot 50 % ali 30 % plačilih izhajajo iz javnega sistema zdravstvenega zavarovanja kot protiplačilo za zdravstvene storitve — Člen 7(b) — Ocenjena vrednost javnega naročila — Nedosežen prag — Določen čezmejni interes — Neobstoj informacij — Člen 53(2) Poslovnika Sodišča — Očitna nedopustnost)

text:
               19.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/10

         Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 7. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad Sofia-grad – Bolgarija) – H. M./Agentsia za darzhavna finansova inspektsia (ADFI)
   (Zadeva C-129/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Javna naročila blaga - Direktiva 2004/18/ES - Člen 1(9) - Pojem „subjekt javnega prava“ - Bolnišnična ustanova, ustanovljena v pridobitne namene in katere kapital je povsem zasebni - Dohodki, ki pri več kot 50 % ali 30 % plačilih izhajajo iz javnega sistema zdravstvenega zavarovanja kot protiplačilo za zdravstvene storitve - Člen 7(b) - Ocenjena vrednost javnega naročila - Nedosežen prag - Določen čezmejni interes - Neobstoj informacij - Člen 53(2) Poslovnika Sodišča - Očitna nedopustnost))
   (2016/C 343/13)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen sad Sofia-grad

      Stranki

      Tožeča stranka: H. M.

      Tožena stranka: Agentsia za darzhavna finansova inspektsia (ADFI)

      Izrek

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je z odločbo z dne 4. marca 2015 vložilo Administrativen sad Sofia-grad (upravno sodišče v Sofiji, Bolgarija) je očitno nedopusten.

      (1)  UL C 171, 26.5.2015.


title: Zadeva T-74/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. maja 2011 – Flaco-Geräte proti UUNT – Delgado Sánchez (FLACO) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti FLACO — Prejšnja nacionalna besedna znamka FLACO — Relativni razlog za zavrnitev — Enakost proizvodov — Člen 8(1)(a) in (b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Zahteva po dokazu resne uporabe prejšnje znamke, vložena prvič pred odborom za pritožbe — Člen 42(2) in (3) Uredbe št. 207/2009 in pravilo 22 Uredbe (ES) št. 2868/95)

text:
               25.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/25

         Sodba Splošnega sodišča z dne 11. maja 2011 – Flaco-Geräte proti UUNT – Delgado Sánchez (FLACO)
   (Zadeva T-74/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti FLACO - Prejšnja nacionalna besedna znamka FLACO - Relativni razlog za zavrnitev - Enakost proizvodov - Člen 8(1)(a) in (b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Zahteva po dokazu resne uporabe prejšnje znamke, vložena prvič pred odborom za pritožbe, - Člen 42(2) in (3) Uredbe št. 207/2009 in pravilo 22 Uredbe (ES) št. 2868/95)
   2011/C 186/46
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Flaco-Geräte GmbH (Gütersloh, Nemčija) (zastopnik: M. Wirtz, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Jesús Delgado Sánchez (Socuellamos, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 23. novembra 2009 (zadeva R 86/2009-2) glede postopka z ugovorom med Jesúsom Delgadom Sánchezom in Flaco-Geräte GmbH.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Flaco-Geräte GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 100, 17.4.2010.