title: Zadeva T-467/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. decembra 2013 – Colgate-Palmolive proti UUNT – dm drogerie markt (360 °SONIC ENERGY) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti 360 °SONIC ENERGY — Prejšnja mednarodna besedna znamka SONIC POWER — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               1.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/8

         Sodba Splošnega sodišča z dne 10. decembra 2013 – Colgate-Palmolive proti UUNT – dm drogerie markt (360o SONIC ENERGY)
   (Zadeva T-467/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti 360o SONIC ENERGY - Prejšnja mednarodna besedna znamka SONIC POWER - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2014/C 31/13
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Colgate-Palmolive Company (New York, New York, Združene države) (zastopnika: M. Zintler in G. Schindler, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Geroulakos, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Nemčija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 25. maja 2011 (zadeva R 1094/2010-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama dm-drogerie markt GmbH & Co. KG in Colgate-Palmolive Company.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Colgate-Palmolive Company se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 319, 29.10.2011.


title: Izbris zadeve C-322/02

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/34

         Izbris zadeve C-322/02 (1)

   (2004/C 228/72)
   Predsednik Sodišča Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 17. maja 2004 odločil o izbrisu zadeve pod opr. št. C-322/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Sozialgericht Augsburg): Eva-Maria Weller proti Deutsche Angestellten-Krankenkasse.

      (1)  UL C 289, 23.11.2002.


title: Zadeva T-435/16: Tožba, vložena 22. decembra 2016 – MS/Komisija

text:
               6.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 70/21

         Tožba, vložena 22. decembra 2016 – MS/Komisija
   (Zadeva T-435/16)
   (2017/C 070/30)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: MS (Castries, Francija) (zastopnik: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
   tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;
   zato,

               —

               razglasi ničnost odločbe Komisije z dne 16. junija 2016, s katero je zavrnila posredovanje osebnih podatkov, ki zadevajo tožečo stranko;

               —

               naloži povračilo nepremoženjske škode, ki je posledica krivdnega ravnanja Evropske komisije in je ocenjena ex aequo et bono na 20 000 EUR;

               —

               toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev Uredbe (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 26, str. 102) in zlasti njenih členov 8, 13 in 20. Tožeča stranka prav tako uveljavlja kršitev temeljne pravice do dostopa do osebnih podatkov, pravice do spoštovanja zasebnega življenja in kršitev načela pravice do obrambe, enakosti orožij in pravice do dobrega upravljanja. Izpodbijana odločba naj dalje ne bi bila pravilno in utemeljeno obrazložena. Vse te nepravilnosti naj bi bile napake, ki naj bi tožeči stranki povzročile resnično in gotovo škodo.


title: Zadeva T-204/16: Tožba, vložena 3. maja 2016 – Sun Media/EUIPO – Meta4 Spain (METABOX)

text:
               27.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/30

         Tožba, vložena 3. maja 2016 – Sun Media/EUIPO – Meta4 Spain (METABOX)
   (Zadeva T-204/16)
   (2016/C 232/38)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sun Media Ltd (Central Hong Kong, Posebno upravno območje Ljudske republike Kitajske Hongkong) (zastopnik: A. Schnider, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Meta4 Spain, SA (Las Rozas, Španija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „METABOX“ – Prijava št. 11 819 125

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. februarja 2016 v zadevi R 307/2015-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO in drugi stranki pred odborom za pritožbe EUIPO, če bo pisno intervenirala, naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov, ki jih je imela tožeča stranka v postopku pred Splošnim sodiščem in pritožbenem postopku na EUIPO.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 75 in naslednjih Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev dolžnosti EUIPO, da svoje pristojnosti izvršuje v skladu s splošnimi načeli prava Evropske unije.


title: Zadeva F-130/11: Tožba, vložena 2. decembra 2011 – ZZ in drugi proti Komisiji

text:
               3.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/22

         Tožba, vložena 2. decembra 2011 – ZZ in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-130/11)
   2012/C 65/41
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: ZZ in drugi (zastopniki: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti sklepov o prenosu pokojninskih pravic, pridobljenih pred začetkom službe na Komisiji, ki temeljijo na preračunanem predlogu Urada za vodenje in plačevanje posameznih pravic (PMO).

      Predloga tožečih strank

               —

               Sklepi o razveljavitvi in nadomestitvi predlogov prenosa pokojninskih pravic tožečih strank v okviru njihove zahteve v skladu s členom 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom, ki vsebujejo nov predlog, izračunan na podlagi Splošnih izvedbenih določb, sprejetih 3. marca 2011, naj se razglasijo za nične;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-208/07: Tožba, vložena 5. junija 2007 – BOT Elektrownia Bełchatów in drugi proti Komisiji

text:
               4.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/37

         Tožba, vložena 5. junija 2007 – BOT Elektrownia Bełchatów in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-208/07)
   (2007/C 183/72)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeče stranke: BOT Elektrownia Bełchatów S.A. (Rogowiec, Poljska), BOT Elektrownia Turów S.A. (Bogatynia, Poljska), BOT Elektrownia Opole S.A. (Brzezie, Poljska), Elektrownia „Kozienice“ S.A. (Świerże Górne, Poljska), Elektrownia Połaniec S.A. – Grupa Electrabel Polska (Połaniec, Poljska), Elektrownia „Rybnik“ S.A. (Rybnik, Poljska), Elektrownia Skawina S.A. (Skawina, Poljska), Elektrownia „Stalowa Wola“ S.A. (Stalowa Wola, Poljska), Południowy Koncern Energetyczny S.A. (Katowice, Poljska), Zespół Elektrowni Dolna Odra S.A. (Nowe Czarnowo, Poljska), Zespół Elektrowni Ostrołęka S.A. (Ostrołęka, Poljska) in Zespół Elektrowni Pątnów-Adamów-Konin S.A. (Konin, Poljska) (zastopniki: B. Krużewski, M. Ciemiński, J. Młot-Schönthaler, N. Dodoo in S. Boullart, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               Odločba naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naložijo stroški postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke zahtevajo, da se za nično razglasi Odločba Komisije z dne 26. marca 2007 o nacionalnem načrtu razdelitve pravic za trgovanje z emisijami toplogrednih plinov za obdobje 2008-2012, ki ga je Poljska posredovala v skladu z Direktivo 2003/87/EC (1).
   Zahtevo utemeljujejo s trditvijo, da je Komisija zmotno izdala odločbo, s katero je znatno znižala, inter alia, skupno količino dovoljenih emisij CO2, ki jih lahko oddajajo tovarne, zajete z Direktivo 2003/87/ES.
   Tožeče stranke v zvezi s tem navajajo, da je Komisija kršila bistvene procesne predpostavke iz Direktive 2003/87/ES tako, da je i) izpodbijano odločbo izdala nezakonito, po izteku trimesečnega roka, določenega v členu 9(3) Direktive, in ii) tožečim strankam nezakonito omejila pravico, da bi se izjavile pred sprejetjem končnega nacionalnega načrta Poljske o razdelitvi pravic za trgovanje z emisijami toplogrednih plinov za obdobje 2008-2012.
   Tožeče stranke v nadaljevanju zatrjujejo, da je Komisija zlorabila pooblastila, ki so ji bila podeljena z Direktivo 2003/87/ES s tem, da je i) za Poljsko določila prenizko stopnjo rasti BDP in prestrogo stopnjo zniževanja emisij, kar je privedlo do prenizko ocenjene skupne kvote emisij za Poljsko; in ii) izkrivila resnični cilj Direktive, kot stroškovno učinkovitega sredstva za izpolnitev obveznosti glede emisij toplogrednih plinov, ki jih imajo podpisnice Kjotskega protokola, ker je nacionalno raven emisij za obdobje 2008-2012 znižala znatno pod višino, ki je bila potrebna za to, da Poljska izpolni cilj iz tega protokola.
   Tožeče stranke na koncu zatrjujejo, da Komisija ni spoštovala načel legitimnih pričakovanj, sorazmernosti, enakega obravnavanja in dolžnosti medinstitucionalnega sodelovanja ter dolžnosti obrazložitve.

      (1)  Direktiva 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL L 275, str. 32).


title: Zadeva T-444/07 R: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 19. februarja 2008 – CPEM proti Komisiji ( Začasna odredba – Predlog za zadržanje izvrševanja – Predložitev zahteve – Nedopustnost – Združitev – Finančna škoda – Neobstoj nujnosti )

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/29

         Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 19. februarja 2008 – CPEM proti Komisiji
   (Zadeva T-444/07 R)
   („Začasna odredba - Predlog za zadržanje izvrševanja - Predložitev zahteve - Nedopustnost - Združitev - Finančna škoda - Neobstoj nujnosti“)
   (2008/C 92/59)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Centre de promotion de l'emploi par la micro-entreprise (CPEM) (Marseille, Francija) (zastopnik: C. Bonnefoi, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: L. Flynn in A. Steiblytė, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za zadržanje izvrševanja opomina dolžniku št. 3240912189 z dne 17. decembra 2007 v zvezi z Odločbo Komisije C(2007) 4645 z dne 4. oktobra 2007 o ukinitvi pomoči, ki jo je Evropski socialni sklad (ESS) dodelil z odločbo št. C(1999) 2645 z dne 17. avgusta 1999 v korist CPEM.
   Izrek

               1)

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2)

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-420/09: Tožba, vložena 19. oktobra 2009 – BSA proti UUNT – Loblaws (PRÉSIDENT)

text:
               19.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/37

         Tožba, vložena 19. oktobra 2009 – BSA proti UUNT – Loblaws (PRÉSIDENT)
   (Zadeva T-420/09)
   2009/C 312/61
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: BSA (Pariz, Francija) (zastopnik: D. Masson, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Loblaws, Inc.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavitev odločbe z dne 17. avgusta 2009, ki jo je sprejel četrti odbor za pritožbe UUNT, (zadeva R 1744/2008-4),

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka Skupnosti „PRÉSIDENT“ za proizvode in storitve iz razredov 5, 29, 30 in 42 – zahteva za registracijo št. 2 135 200

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Loblaws Inc.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: francoska besedna znamka „President’s Choice“ za proizvode in storitve iz razredov 5, 30, 31 in 32 in figurativna znamka Skupnosti „PRESIDENT’S CHOICE“ za proizvode in storitve iz razredov 30, 31 in 32 (znamka Skupnosti št. 1 872 407)

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrženje pritožbe kot nedopustne

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 59 Uredbe (ES) št. 40/94 [postal člen 60 Uredbe (ES) št. 207/2009] in člena 71 Uredbe (ES) št. 2868/95 (1), kakor tudi načela kontradiktornosti v skladu s prvim odstavkom člena 6 Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (UL L 303, str. 1).


title: Zadeva C-407/09: Tožba, vložena 22. oktobra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               16.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 11/16

         Tožba, vložena 22. oktobra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-407/09)
   2010/C 11/27
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Contù-Durande in M. Rochaud-Joët)

      Tožena stranka: Helenska republika

      Predlogi tožeče stranke:

   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               —

               Ugotovi, da Helenska republika, s tem da ni sprejela ukrepov za izvršitev sodbe Sodišča z dne 18. julija 2007 v zadevi C-26/07, ni izpolnila obveznosti iz člena 228(1) ES;

               —

               Helenski republiki odredi, naj Komisiji na račun „lastna sredstva Evropskih skupnosti“ plača periodično denarno kazen v višini 72 532,80 EUR za vsak dan zamude pri sprejetju ukrepov za izvršitev sodbe v zadevi C-26/07 od dneva razglasitve sodbe v tej zadevi do dneva izvršitve sodbe v zadevi C-26/07;

               —

               Helenski republiki odredi, naj Komisiji na račun „lastna sredstva Evropskih skupnosti“ plača pavšalni znesek 10 512,00 EUR za vsak dan zamude od dneva razglasitve sodbe v zadevi C-26/07 do dneva izdaje sodbe v tej zadevi oziroma do dneva, ko bodo sprejeti ukrepi za izvršitev sodbe v zadevi C-26/07, če bodo ti sprejeti prej;

               —

               Helenski republiki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Helenska republika v obravnavani zadevi še ni sprejela zakonodajnih ukrepov, potrebnih za prenos Direktive 2004/80/ES v grški pravni red.
   Zato je očitno, da ni sprejela ukrepov za izvršitev sodbe Sodišča z dne 18. julija 2007 v zadevi Komisija proti Helenski republiki, C-26/07.
   V skladu s členom 228(2), drugi pododstavek, ES Komisija v tožbi navede višino pavšalnega zneska in/ali denarne kazni, ki jo mora plačati zadevna država članica in ki je po njenem mnenju primerna glede na okoliščine. V obravnavani zadevi je Komisija odločila, da bo Sodišču predlagala denarno kazen in pavšalni znesek.
   Komisija se je za določitev navedenega zneska oprla na načela in metode izračuna, določene v obvestilu z dne 13. decembra 2005 in pri tem upoštevala tri osnovna načela: (a) težo kršitve, (b) trajanje kršitve in (c) potrebo po odvračalnem učinku denarne kazni.
   Analiza uporabe meril v tej zadevi pripelje do sklepa, da so trajanje kršitve in njeni učinki za zasebne in javne interese pomembni in upravičujejo naložitev navedenih denarnih kazni.
   Kot kaže stanje glede prenosa Direktive, ki ga je predstavila Komisija, so vse države članice, razen Grčije, prenesle Direktivo v notranji pravni red in uvedle varstvo, ki ga zahteva Direktiva.
   Neopravljen prenos Direktive v grški pravni red preprečuje uresničenje osnovnega cilja prostega pretoka oseb v enotnem prostoru svobode, varnosti in pravice. Učinki na splošne in posamične interese so zato izjemno pomembni.


title: Zadeva F-106/12: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 12. decembra 2012 – Goddijn proti Europolu

text:
               16.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/33

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 12. decembra 2012 – Goddijn proti Europolu
   (Zadeva F-106/12)
   2013/C 46/73
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.


title: Zadeva C-516/06 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 6. decembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Ferriere Nord SpA (Pritožba – Konkurenca – Odločba Komisije – Globa – Izvršitev – Uredba (EGS) št. 2988/74 – Zastaranje – Akt, ki posega v položaj – Nedopustnost)

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/13

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 6. decembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Ferriere Nord SpA
   (Zadeva C-516/06 P) (1)

   (Pritožba - Konkurenca - Odločba Komisije - Globa - Izvršitev - Uredba (EGS) št. 2988/74 - Zastaranje - Akt, ki posega v položaj - Nedopustnost)
   (2008/C 22/24)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Di Bucci in F. Amato, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: Ferriere Nord SpA (zastopnika: W. Viscardini in G. Donà, odvetnika)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 27. septembra 2006 v zadevi Ferriere Nord SpA proti Komisiji (T-153/04), s katero je Sodišče prve stopnje razglasilo za nični odločitvi Komisije, ki sta bili sporočeni z dopisom z dne 5. februarja in s telefaksom z dne 13. aprila 2004, v zvezi z neporavnanim zneskom globe, ki je bila naložena Ferriere Nord SpA z odločbo Komisije 89/515/EGS z dne 2. avgusta 1989 v zvezi s postopkom na podlagi člena 85 Pogodbe EGS (IV/31.553 – Varjene jeklene mreže).
   Izrek

               1)

               Sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 27. septembra 2006 v zadevi Ferriere Nord proti Komisiji (T-153/04) se razveljavi.

               2)

               Ničnostna tožba Ferriere Nord SpA zoper odločitvi Komisije Evropskih skupnosti, ki sta bili sporočeni z dopisom z dne 5. februarja 2004 in s telefaksom z dne 13. aprila 2004, v zvezi z neporavnanim zneskom globe, ki je bila Ferriere Nord SpA naložena z odločbo Komisije 89/515/EGS z dne 2. avgusta 1989 v zvezi s postopkom na podlagi člena 85 Pogodbe EGS (IV/31.553 – Varjene jeklene mreže), ni dopustna.

               3)

               Ferriere Nord SpA se naloži plačilo stroškov postopkov na obeh stopnjah.

      (1)  UL C 42, 24.2.2007.


title: Zadeva T-92/12: Tožba, vložena 23. februarja 2012 – Gas proti UUNT – Grotto (GAS)

text:
               28.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 126/21

         Tožba, vložena 23. februarja 2012 – Gas proti UUNT – Grotto (GAS)
   (Zadeva T-92/12)
   2012/C 126/41
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: André Pierre Gas (Marseille, Francija) (zastopnik: L. Levy, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Grotto SpA (Chiuppano, Italija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 17. novembra 2011 v zadevi R 600/2009-1 v celoti razveljavi in zadevo vrne UUNT v ponovno obravnavanje, da ta odloči ob upoštevanju odločbe Splošnega sodišča;

               —

               imetniku izpodbijane znamke Skupnosti naloži plačilo vseh bodočih stroškov tega postopka in povračilo stroškov, ki jih je tožeča stranka do sedaj imela s pritožbenim postopkom.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka „GAS“ za proizvode iz razredov 9, 18 in 25 – Registrirana znamka Skupnosti št.o882548.

      Imetnik znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti se opira na uporabo členov 53(1)(a) in (c); 8(1)(b); 53(2); in 8(1) Uredbe št. 207/2009 in na francoskih registracijah št. 1594704 in št. 1627459 figurativnih znamk „-GAS- BIJOUX“ in „BIJOUX -GAS-“ za proizvode iz razredov 14 in 25.

      Odločba oddelka za izbris: Ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: Razveljavitev odločbe oddelka za izbris in zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti

      Navajani tožbeni razlogi:

               Kršitev člena 56(3) Uredbe št. 40/94 (člen 57(3) v novi uredbi) in pravila 22(3) in (4) Uredbe št. 2868/95; kršitev člena 15(1) in (2) Uredbe št. 40/94 in člena L714(5)(b) francoskega zakonika o intelektualni lastnini; kršitev člena 73 Uredbe št. 40/94 (člen 75 v novi uredbi), ker je odbor za pritožbe večkrat napačno uporabil pravo in storil napake pri presoji glede dokaza uporabe prejšnje znamke kar zadeva razred 25.

               Napačna uporaba členov 52(1)(a) in 8(1)(b) Uredbe št. 40/94 in kršitev člena 53 Uredbe št. 40/94 ter določb francoskega prava, in sicer člena 2262 civilnega zakonika in člena L714(3) francoskega zakonika o intelektualni lastnini, ker je presoja odbora za pritožbe glede verjetnosti zmede napačna.

               Kršitev člena 62(1) Uredbe št. 40/94, ker odbor za pritožbe, potem ko je odločil, da bo izvrševal pristojnosti oddelka za izbris, svoje obravnave ni mogel omejiti le na prejšnjo pravico na podlagi znamke št. 1594704, niti ni mogel zadeve vrniti oddelku za izbris da odloči od drugih uveljavljanih pravicah, ki so že bile obravnavane.


title: Zadeva C-38/06: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki, vložena  24. januarja 2006

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/7

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki, vložena 24. januarja 2006
   (Zadeva C-38/06)
   (2006/C 74/14)
   Jezik postopka: portugalščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Günter Wilms in Margarida Afonso, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je 24. januarja 2006 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Portugalski republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Portugalska republika s tem, da ni vknjižila in dala na razpolago Komisiji lastnih sredstev Skupnosti, ki jih za obdobje od 1. januarja 1998 do vključno 31. decembra 2002 dolguje iz naslova uvoza vojaške opreme in sredstev, za uporabo izključno v vojaške namene, in s tem, da ni plačala pripadajočih zamudnih obresti, kar zadeva obdobje od 1. januarja 1998 in 30 maja 2000 ni izpolnila obveznosti iz členov 2, 9, 10 in 11 Uredbe št. 1552/89 (1), in od slednjega datuma dalje pa iz ustreznih določb Uredbe Sveta št. 1150/2000 (2).

               2.

               Portugalski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija meni, da člen 296 ES ne dopušča, da država članica oprosti carin uvoz vojaških sredstev in izdelkov, razen če bi naložitev plačila takih carin ogrozila bistvene interese varnosti te države članice.
   Ker se ne navajajo konkretne trditve, ki bi v tej zadevi utemeljile potrebo po izvzetju od carinskih določb zaradi zagotavljanja zaščite bistvenih interesov njene varnosti, Komisija meni, da portugalski organi niso izpolnili obveznosti iz člena 26 ES, člena 20 Carinskega zakonika Skupnosti (3) in posledično skupne carinske tarife.
   Ni mogoče dopustiti, da država članica s sklicevanjem na potrebo po cenejšem financiranju svojih stroškov za obrambo ne izpolni svojih obveznosti, ki so neločljivo povezane s solidarnim sofinanciranjem proračuna Skupnosti.
   V primeru kršitve predpisanih norm, morajo vse države članice prevzeti temu ustrezne ekonomske posledice, glede na to da se zaradi nezadostnosti tradicionalnih lastnih sredstev in DDV v takem primeru uporabi mehanizem izravnave s prihodkom od „BNP“. Spoštovanje načela dobrega finančnega upravljanja, kot tudi temeljna koncepta pravičnosti in odgovornosti, države članice, ki so dale na razpolago manj lastnih sredstev, kot jih dolgujejo, zavezujejo k temu, da same nosijo posledice, ki iz tega izhajajo za proračun Skupnosti, zaradi česar morajo plačati zneske, ki jih niso odvedle zaradi teh neizpolnitev.
   Ta neizpolnitev je trajala do 31. decembra 2002, saj Uredba št. 150/2003 (4) velja od 1. januarja 2003. Šele po tem datumu omenjena uredba pod določenimi pogoji dovoljuje, da se za uvoz določenega orožja in vojaške opreme opustijo carine.
   Portugalski organi bi morali za zadevne uvoze vknjižiti carine v skladu z določbami Carinskega zakonika Skupnosti in jih potrditi ter njim ustrezajoča lastna sredstva dati na razpolago Komisiji v skladu s členi 2, 9, 10 in 11 Uredbe št. 1552/89 in ekvivalentnimi določbami Uredbe št. 1150/2000. Zaradi kršitve carinskih predpisov je treba Skupnosti prisoditi znesek, ki ustreza neplačanim lastnim sredstvom. Temu znesku je treba prišteti še zamudne obresti iz člena 11 Uredbe št. 1150/2000.

      (1)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1552/1989 z dne 29. maja 1989 o izvajanju Sklepa št. 88/376/EGS, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti (UL L 155, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000 o izvajanju Sklepa št. 94/728/ES, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti (UL L 130, str. 1).

      (3)  Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1).

      (4)  Uredba Sveta (ES) št. 150/2003 z dne 21. januarja 2003 o opustitvi uvoznih dajatev za nekatere vrste orožja in vojaško opremo (UL L 25, str. 1).


title: Zadeva C-315/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van eerste aanleg te Mechelen (Belgija) 7. junija 2013 – Openbaar Ministerie proti Edgardju Jan De Clercqu in drugim

text:
               31.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van eerste aanleg te Mechelen (Belgija) 7. junija 2013 – Openbaar Ministerie proti Edgardju Jan De Clercqu in drugim
   (Zadeva C-315/13)
   2013/C 252/32
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank van eerste aanleg te Mechelen

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Openbaar Ministerie (Staatsanwaltschaft)

      Tožene stranke: Edgard Jan De Clercq, Emiel Amede Rosa De Clercq, Nancy Genevieve Wilhelmina Rottiers, Ermelinda Jozef Martha Tampère, Thermotec NV

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba določbe členov 56 PDEU in 57 PDEU (prej člena 49 in 50 Pogodbe ES) ter člena 3(1) in (10) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 96/71/ES z dne 16. decembra 1996 o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 2, str. 431), po potrebi v povezavi s členom 19 Direktive 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu (UL L 376, str. 36), razlagati tako, da nasprotujejo členu 141 programskega zakona (I) z dne 27. decembra 2006, na podlagi katerega je oseba, pri kateri ali za katero neposredno ali prek podizvajalca delajo napoteni delavci ali pripravniki, dolžna pred začetkom dela teh oseb nacionalnemu uradu za socialno varnost elektronsko (ali, če to ni mogoče, po telefaksu ali po pošti) posredovati identifikacijske podatke o osebah, ki niso mogle predložiti potrdila o prejemu, ki je bilo izstavljeno njihovemu delodajalcu o njegovi predhodni prijavi, v povezavi s členom 157 tega zakona in členom 183(1), točka 1, zakona o kaznivih dejanjih s področja socialne varnosti, na podlagi katerega se nespoštovanje te določbe kaznuje s kazenskimi sankcijami?


title: Izbris zadeve T-89/04

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/45

         Izbris zadeve T-89/04 (1)

   (2004/C 228/109)

      (Jezik postopka: nizozemščina)

   Predsednik prvega senata Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 24. maja 2004, odločil o izbrisu zadeve pod opr. št. T-89/04: C. I. Bieger proti Europolu.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.


title: Zadeva C-572/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Riigikohus (Estonija) 2. novembra 2015 – F. Hoffmann-La Roche AG/Accord Healthcare OÜ

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Riigikohus (Estonija) 2. novembra 2015 – F. Hoffmann-La Roche AG/Accord Healthcare OÜ
   (Zadeva C-572/15)
   (2016/C 027/16)
   Jezik postopka: estonščina

      Predložitveno sodišče

   Riigikohus

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: F. Hoffmann-La Roche AG

      Tožena stranka: Accord Healthcare OÜ

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 21(2) Uredbe (ES) št. 469/2009 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila (kodificirana različica) razlagati tako, da se skrajša trajanje veljavnosti dodatnega varstvenega certifikata, ki ga je država članica podelila v skladu z nacionalno zakonodajo pred pristopom te države članice k Evropski uniji in katerega veljavnost bi po podatkih, navedenih v njem, za učinkovino trajala dlje kot 15 let od datuma, ko je bilo v Evropski uniji podeljeno prvo dovoljenje za dajanje v promet zdravila, izdelanega iz te učinkovine ali z njeno vsebnostjo?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: Ali je člen 21(2) Uredbe (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila (kodificirana različica) v skladu s pravom Unije, zlasti s splošnimi načeli prava Unije o varstvu pridobljenih pravic, načelom prepovedi retroaktivnosti in Listino Evropske unije o temeljnih pravicah?

      (1)  UL L 152, str. 1.


title: Zadeva C-482/06: Tožba, vložena 24. novembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/49

         Tožba, vložena 24. novembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-482/06)
   (2006/C 326/100)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: E. Montaguti in G. Braga da Cruz, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               naj se ugotovi, da Portugalska republika s tem, da ni sprejela (vseh) zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev s členom 12 Direktive 2003/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. novembra 2003 o ponovni uporabi informacij javnega sektorja (1), oziroma v vsakem primeru s tem, da teh prepisov ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz tega člena;

               —

               naj se Portugalski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos te direktive v notranji pravni red se je iztekel 1. julija 2005.

      (1)  UL L 345, str. 90.


title: Zadeva C-602/14 P: Pritožba, ki jo je družba Bharat Heavy Electricals Ltd vložila 23. decembra 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 21. oktobra 2014 v zadevi T-374/14, Bharat Heavy Electricals Ltd/Evropska komisija

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/14

         Pritožba, ki jo je družba Bharat Heavy Electricals Ltd vložila 23. decembra 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 21. oktobra 2014 v zadevi T-374/14, Bharat Heavy Electricals Ltd/Evropska komisija
   (Zadeva C-602/14 P)
   (2015/C 311/17)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Bharat Heavy Electricals Ltd (zastopnik: A. Mc Donagh, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija
   Sodišče (šesti senat) je s sklepom z dne 4. junija 2015 zavrnilo pritožbo in odredilo, da družba Bharat Heavy Electricals Ltd nosi svoje stroške.


title: Zadeva F-143/11: Tožba, vložena 27. decembra 2011 – ZZ proti Komisiji

text:
               3.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/26

         Tožba, vložena 27. decembra 2011 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-143/11)
   2012/C 65/52
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti sklepa Komisije, s katerim je bilo z molkom zavrnjeno vračilo četrtine stroškov, ki jih je tožeča stranka priglasila v okviru zadeve F-81/09, Marcuccio proti Komisiji, in katerih plačilo je bilo toženi stranki naloženo s sodbo z dne 15. februarja 2011.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Sklep, ki ga je izdala Komisija, ali, v vsakem primeru, ki ga je mogoče pripisati Komisiji, o zavrnitvi tožbenih predlogov tožeče stranke iz tožbe z dne 16. avgusta 2011, ki jo je Komisiji in OPI Komisije osebno poslal njen pravni zastopnik pro tempore, naj se razglasi za ničen;

               —

               ugotovi naj se, da je Komisija nezakonito opustila sprejetje ukrepov za izvršitev sodbe Sodišča za uslužbence z dne 15. februarja 2011 v zadevi Marcuccio proti Komisiji (F-81/09), in, natančneje, ukrepov za izvršitev sodbe z dne 15. februarja 2011 v zvezi s stoški postopka v glavni stvari;

               —

               naložitev Komisiji, naj tožeči stranki plača 3 316,31 EUR, znesek, ki bo ob neizplačilu tožeči stranki povečan za obresti po 10-odstotni letni obrestni meri z letno kapitalizacijo od naslednjega dne po izdaji sodbe do izplačila zneska;

               —

               naložitev Komisiji, naj tožeči stranki plača 5,00 EUR dnevno od naslednjega dne po izdaji sodbe do 180. dne po 17. avgustu 2011 za vsak dan zadevne opustitve, pri čemer je treba ta znesek 5,00 EUR plačati ob poteku istega dne, če pa ta znesek ne bo plačan, se poveča za zamudne obresti po 10-odstotni letni obrestni meri z letno kapitalizacijo od naslednjega dne, ko bi moral biti znesek plačan do dneva plačila;

               —

               naložitev Komisiji, naj tožeči stranki plača 6,00 EUR dnevno za vsak dodatni dan zadevne opustitve, od 181. dne po 17. avgustu 2011 do 270. dne po tem datumu, pri čemer se ta znesek 6,00 EUR plača po poteku istega dne, če pa ne bo plačan, se poveča za zamudne obresti po 10-odstotni letni obrestni meri z letno kapitalizacijo od naslednjega dne, ko bi moral biti znesek plačan, do dneva plačila;

               —

               naložitev Komisiji, naj tožeči stranki plača 7,5 EUR dnevno za vsak dodatni dan zadevne opustitve, od 271. dne po 17. avgustu 2011 do 360. dne po tem datumu, pri čemer se ta znesek 7,5 EUR plača po poteku istega dne, če pa ne bo plačan, se poveča za zamudne obresti po 10-odstotni letni obrestni meri z letno kapitalizacijo od naslednjega dne, ko bi moral biti znesek plačan, do dneva plačila;

               —

               naložitev Komisiji, naj tožeči stranki plača 10,00 EUR dnevno za vsak dodatni dan zadevne opustitve, od 361. dne po 17. avgustu 2011 dokler Komisija ne bo ukrepala, pri čemer se ta znesek 10,00 EUR plača po poteku istega dne, če pa ne bo plačan, se poveča za zamudne obresti po 10-odstotni letni obrestni meri z letno kapitalizacijo od naslednjega dne, ko bi moral biti znesek plačan, do dneva plačila;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-25/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 8. novembra 2011 – BASF Schweiz in BASF Lampertheim proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trgi kositrnih stabilizatorjev in toplotnih stabilizatorjev ESBO/estrov — Odločba, s katero je bila ugotovljena kršitev člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP — Umik odločbe — Neobstoj predmeta spora — Ustavitev postopka)

text:
               7.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/16

         Sklep Splošnega sodišča z dne 8. novembra 2011 – BASF Schweiz in BASF Lampertheim proti Komisiji
   (Zadeva T-25/10) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trgi kositrnih stabilizatorjev in toplotnih stabilizatorjev ESBO/estrov - Odločba, s katero je bila ugotovljena kršitev člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP - Umik odločbe - Neobstoj predmeta spora - Ustavitev postopka)
   2012/C 6/28
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: BASF Schweiz AG, prej BASF Specialty Chemicals Holding GmbH (Bâle, Švica) in BASF Lampertheim GmbH (Lampertheim, Nemčija) (zastopnika: F. Montag in T. Wilson, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: F. Ronkes Agerbeek in R. Sauer, zastopnika, skupaj z W. Bergom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti členov 1 in 2 Odločbe Komisije C(2009) 8682 končna z dne 11. novembra 2009 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/C.38.589 – toplotni stabilizatorji), kolikor sta ti določbi naslovljeni na tožeči stranki ter podredno znižanje glob, naloženih tožečima strankama na podlagi člena 2 te odločbe.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 100, 17.4.2010.


title: Zadeva C-302/08: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 2. julija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht München — Nemčija) — Zino Davidoff SA proti Bundesfinanzdirektion Südost (Znamke — Mednarodna registracija — Protokol k Madridskemu sporazumu — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 146 — Enaki učinki mednarodne registracije in znamke Skupnosti v Skupnosti — Uredba (ES) št. 1383/2003 — Člen 5(4) — Blago, glede katerega obstaja sum, da krši znamko — Ukrepanje carinskih organov — Imetnik znamke Skupnosti — Pravica zahtevati ukrepanje v državi članici, v kateri je vložena zahteva za ukrepanje, in tudi v drugih državah članicah — Razširitev na imetnika mednarodne registracije)

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/9

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 2. julija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht München — Nemčija) — Zino Davidoff SA proti Bundesfinanzdirektion Südost
   (Zadeva C-302/08) (1)

   (Znamke - Mednarodna registracija - Protokol k Madridskemu sporazumu - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 146 - Enaki učinki mednarodne registracije in znamke Skupnosti v Skupnosti - Uredba (ES) št. 1383/2003 - Člen 5(4) - Blago, glede katerega obstaja sum, da krši znamko - Ukrepanje carinskih organov - Imetnik znamke Skupnosti - Pravica zahtevati ukrepanje v državi članici, v kateri je vložena zahteva za ukrepanje, in tudi v drugih državah članicah - Razširitev na imetnika mednarodne registracije)
   2009/C 205/15
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht München

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Zino Davidoff SA

      Tožena stranka: Bundesfinanzdirektion Südost

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Finanzgericht München — Razlaga člena 5(4) Uredbe Sveta (ES) št. 1383/2003 z dne 22. julija 2003 o carinskem ukrepanju zoper blago, glede katerega obstaja sum, da krši določene pravice intelektualne lastnine, in o ukrepih, ki jih je treba sprejeti zoper blago, glede katerega je ugotovljeno, da je kršilo take pravice (UL L 196, str. 7) — Zahtevo za ukrepanje carinskih organov, da bi se poleg ukrepanja carinskih organov v državi članici, v kateri je bila ta vložena, zagotovilo tudi ukrepanje carinskih organov ene ali več drugih držav članic, ima pravico vložiti le imetnik znamke Skupnosti — Razširitev te pravice na imetnika znamke, registrirane na mednarodni ravni v smislu člena 146 Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti — Pravni učinki pristopa Evropske skupnosti k Madridskemu sporazumu o mednarodnem registriranju znamk

      Izrek

   Člen 5(4) Uredbe Sveta (ES) št. 1383/2003 z dne 22. julija 2003 o carinskem ukrepanju zoper blago, glede katerega obstaja sum, da krši določene pravice intelektualne lastnine, in o ukrepih, ki jih je treba sprejeti zoper blago, glede katerega je ugotovljeno, da je kršilo take pravice, ob upoštevanju člena 146 Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1992/2003 z dne 27. oktobra 2003, je treba razlagati tako, da dopušča imetniku mednarodno registrirane znamke, da tako kot imetnik blagovne znamke Skupnosti zahteva ukrepanje carinskih organov v državi članici, v kateri je vložil zahtevo, in tudi ukrepanje carinskih organov ene ali več drugih držav članic.

      (1)  UL C 247, 27.9.2008.


title: Zadeva C-564/07: Tožba, vložena 21. decembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/12

         Tožba, vložena 21. decembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-564/07)
   (2008/C 79/22)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: E. Traversa in H. Krämer, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Avstrija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               naj se ugotovi, da Republika Avstrija ni izpolnila obveznosti iz člena 49 Pogodbe ES, s tem ko

                           —

                           zahteva, da se vsi patentni odvetniki z zakonitim sedežem v drugi državi članici, ki želijo v Avstriji začasno opravljati storitve, predhodno vpišejo v posebni avstrijski register, pri čemer je vpis odvisen od predhodne sklenitve zavarovanja poklicne odgovornosti,

                           —

                           patentne odvetnike z zakonitim sedežem v drugi državi članici, ki želijo v Avstriji začasno opravljati storitve, podvrže disciplinskemu nadzoru avstrijskih organov tudi glede kaznovanja ravnanj, pri katerih ne gre za resno kršitev poklicnih dolžnosti;

                           —

                           vsako opravljanje storitev s strani patentnih odvetnikov z zakonitim sedežem v drugi državi članici, ki želijo v Avstriji začasno opravljati storitve, pogojuje s predhodno sklenitvijo zavarovanja poklicne odgovornosti,

                           —

                           od patentnih odvetnikov z zakonitim sedežem v drugi državi članici, ki želijo v Avstriji začasno opravljati storitve, zahteva, da pritegnejo odvetnika, ki je registriran pri lokalni odvetniški zbornici, ali da imenujejo v Avstriji stanujočega pooblaščenca za vročitve.

               —

               naj se Republiki Avstriji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča člen 49 ES zahteva ne le odpravo vsakršne diskriminacije ponudnika storitev s sedežem v drugi državi članici na podlagi njegovega državljanstva, ampak tudi odpravo vseh omejitev – čeprav veljajo brez razlik za nacionalne ponudnike storitev in za ponudnike storitev iz drugih držav članic –, ki prepovedujejo, ovirajo ali zmanjšujejo privlačnost dejavnosti ponudnika storitev s sedežem v drugi državi članici, kjer zakonito nudi podobne storitve.
   Po mnenju Komisije avstrijski pravni predpisi o patentnih odvetnikih, s tem ko določajo, da morajo patentni odvetniki z zakonitim sedežem v drugi državi članici, ki želijo v Avstriji začasno opravljati storitve, skleniti zavarovanje poklicne odgovornosti, se vpisati v avstrijski register, se podvreči disciplinskemu nadzoru avstrijske zbornice patentnih odvetnikov in v primeru zastopanja stranke pritegniti lokalnega odvetnika, ki je registriran v lokalni odvetniški zbornici, omejujejo svobodo opravljanja storitev v smislu člena 49 Pogodbe ES.
   Te zahteve naj bi začasno opravljanje storitev v Avstriji s strani patentnega odvetnika z zakonitim sedežem v drugi državi članici, ovirale oziroma so vsaj zmanjšale njegovo privlačnost. Spoštovanje pravnih predpisov tako v državi članici, kjer ima ponudnik storitev sedež, kot v državi članici, kjer opravlja storitve, zanj namreč predstavlja dodatno ekonomsko breme, saj bi moral dobiti podatke glede predpisov, ki veljajo v državi članici, kjer opravlja storitve, poleg tega pa bi bil podvržen dvojni ureditvi, ne da bi se pri tem v državi članici, kjer opravlja storitve, upoštevalo predpise, ki zanj veljajo že v državi članici izvora. Poleg tega bi ta ureditev lahko imela za posledico odvrnitev potrošnikov od naročitve storitev pri ponudniku storitev s sedežem v drugi državi članici, saj bi to v primerjavi z naročitvijo storitev pri avstrijskem ponudniku storitev pomenilo dodatne stroške.
   Nacionalni ukrepi, ki izvajanje temeljnih svoboščin, zagotovljenih s Pogodbo, prepovedujejo, ovirajo ali zmanjšujejo njegovo privlačnost, so s Pogodbo združljivi le, prvič, če ustrezajo nujnim razlogom v splošnem interesu, drugič, če se uporabljajo nediskriminatorno, tretjič, če so primerni za uresničitev zastavljenega cilja in, četrtič, če ne prekoračijo tega, kar je nujno potrebno za doseganje tega cilja. Pri tem se kot nujni razlogi v splošnem interesu priznajo le taki interesi, ki niso varovani že s predpisi, katerim je ponudnik storitve podvržen v državi članici, v kateri ima sedež.
   Po mnenju Komisije sporne omejitve niso dopustne na podlagi izjem, izrecno določenih v Pogodbi, niti niso upravičene iz nujnih razlogov v splošnem interesu v skladu z ustaljeno sodno prakso. Zadevne obveznosti, naložene patentnim odvetnikom s sedežem v drugih državah članicah, naj bi namreč prekoračile to, kar je nujno potrebno za doseganje ciljev varstva potrošnikov in nemotenega poteka postopka.


title: Zadeva C-25/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 19. januara 2017 – Datenschutzbeauftragter

text:
               20.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 19. januara 2017 – Datenschutzbeauftragter
   (Zadeva C-25/17)
   (2017/C 086/23)
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Pooblaščenec za varstvo podatkov

      Druga stranka v postopku: Jehovove priče – verska skupnost

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba izjeme v členu 3(2) Direktive (1) o varstvu podatkov, ki zadevajo področje uporabe, razlagati tako, da na področje uporabe navedene direktive ne sodita zbiranje in siceršnja obdelava osebnih podatkov, ki ju opravijo člani verske skupnosti v okviru svoje dejavnosti oznanjanja od vrat do vrat? Kakšen pomen ima pri presoji uporabe zadevne direktive na eni strani okoliščina, da dejavnost oznanjanja, v okviru katere se zberejo podatki, organizirajo verska skupnost in njeni zbori, in na drugi strani okoliščina, da gre hkrati tudi za osebno prakticiranje vere s strani članov verske skupnosti?

               2.

               Ali je treba opredelitev pojma „zbirka“ v členu 2(c) Direktive o varstvu podatkov ob upoštevanju uvodnih izjav 26 in 27 navedene direktive razlagati tako, da skupek osebnih podatkov, ki se v okviru zgoraj opisane dejavnosti oznanjanja od vrat do vrat ne zbirajo avtomatsko (ime in naslov ter drugi možni podatki in značilnosti, ki zadevajo osebo),

                           a)

                           ne pomeni take zbirke zato, ker v smislu opredelitev v finskem zakonu o varstvu osebnih podatkov izrecno ne gre za specifične kartoteke ali sezname ali podobne sisteme razvrščanja, namenjene iskanju, ali

                           b)

                           pomeni tako zbirko zato, ker je na podlagi podatkov ob upoštevanju njihovega namena dejansko enostavno in brez nesorazmernih stroškov mogoče pridobiti informacije, potrebne za poznejšo uporabo, kakor je to določeno v finskem zakonu o varstvu osebnih podatkov?

               3.

               Ali je treba opredelitev v členu 2(d) Direktive o varstvu podatkov „ki sam ali skupaj z drugimi določa namene in sredstva obdelave osebnih podatkov“ razlagati tako, da je mogoče versko skupnost, ki organizira dejavnost, v okviru katere se zbirajo osebni podatki (med drugim z razdelitvijo območij, na katerih delujejo oznanjevalci, izvajanjem dejavnosti oznanjanja in vzdrževanjem registrov oseb, ki ne želijo, da oznanjevalci pridejo k njim), v zvezi s to dejavnostjo njenih članov šteti za upravljavca osebnih podatkov, čeprav verska skupnost navaja, da imajo dostop do zbranih podatkov le posamezni oznanjevalci?

               4.

               Ali je treba omenjeni člen 2(d) razlagati tako, da je versko skupnost mogoče šteti za upravljavca le tedaj, če sprejme druge specifične ukrepe, na primer določi naloge ali izda pisna navodila, s katerimi usmerja zbiranje podatkov, ali pa zadošča, da ima verska skupnost dejansko vlogo pri usmerjanju dejavnosti njenih članov?
               Odgovor na tretje in četrto vprašanje je potreben le, če je navedeno direktivo na podlagi odgovorov na prvo in drugo vprašanje treba uporabiti. Odgovor na četrto vprašanje je potreben le, če na podlagi tretjega vprašanja ni mogoče izključiti, da se člen 2(d) navedene direktive uporablja za versko skupnost.

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 15, str. 355).


title: Zadeva C-237/14 P: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 6. septembra 2016 – Lidl Stiftung & Co. KG/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (Pritožba – Znamka Evropske unije – Člen 181 Poslovnika Sodišča – Očitno nedopustna ali očitno neutemeljena pritožba)

text:
               5.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 454/6

      Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 6. septembra 2016 – Lidl Stiftung & Co. KG/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
      (Zadeva C-237/14 P) (1)

      ((Pritožba - Znamka Evropske unije - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Očitno nedopustna ali očitno neutemeljena pritožba))
      (2016/C 454/12)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Lidl Stiftung & Co. KG (zastopniki: M. Wolter, M. Kefferpütz in A. K. Marx, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: L. Rampini, agent)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Lidl Stiftung & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 282, 25.8.2014.


title: Zadeva T-287/07: Tožba, vložena 25. julija 2007 – cApStAn proti Komisiji

text:
               22.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/16

         Tožba, vložena 25. julija 2007 – cApStAn proti Komisiji
   (Zadeva T-287/07)
   (2007/C 223/26)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: cApStAn Sprl (Bruselj, Belgija) (zastopnik: J. Bublot, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               zavrnilna odločba Komisije naj se razglasi za nično.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka s to tožbo predlaga razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 22. maja 2007 o zavrnitvi njene ponudbe, ki jo je predložila v okviru postopka oddaje ponudb „Post-editing services PER 2007“ (1) zaradi pomanjkanja dokazov o izkušnjah s tega področja.
   Tožeča stranka v utemeljitev predloga za razglasitev ničnosti izpodbijane odločbe navaja, da naj bi Komisija očitno napačno razumela njeno kandidaturo, ker se je oddaja ponudb nanašala prav na njeno področje dejavnosti, pri čemer tožeča stranka zatrjuje, da je to nedvomno navedla v ponudbi. Navaja tudi, da je pri Komisiji že dobila javno naročilo na tem področju in da o storitvah, opravljenih ob tej priložnosti, ni bilo nobenih pritožb.
   Tožeča stranka poleg tega navaja, da naj bi izpodbijana odločba temeljila na očitno napačnih razlogih in da naj bi ta napaka pomenila neobrazložitev.

      (1)  UL 2007/S 21-023949.


title: Zadeva T-519/15: Tožba, vložena 4. septembra 2015 – myToys.de/UUNT – Laboratorios Indas (myBaby)

text:
               3.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/42

         Tožba, vložena 4. septembra 2015 – myToys.de/UUNT – Laboratorios Indas (myBaby)
   (Zadeva T-519/15)
   (2015/C 363/52)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: myToys.de GmbH (Berlin, Nemčija) (zastopnika: C. Hauss-Löhde in M. Mette, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Laboratorios Indas, SA (Pozuelo de Alarcon, Španija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedne elemente „myBaby“ – Prijava št. 10846 426

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 17. junija 2015 v zadevi R 1002/2014-2

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo drugega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 17. junija 2015 v pritožbenem postopku R 1002/2014-2 razveljavi;

               —

               ugovor v celoti zavrne

               —

               odločbo drugega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 21. maja 2015 v pritožbenem postopku R 1137/2014-2 razveljavi;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 42(2) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 15(1)(a) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 7(1) Uredbe št. 216/96 z dne 5. februarja 1996 o poslovniku odborov za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (blagovne znamke in modeli).


title: Zadeva T-362/08: Tožba, vložena 28. avgusta 2008 – IFAW Internationaler Tiershutz-Fonds proti Komisiji

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/42

         Tožba, vložena 28. avgusta 2008 – IFAW Internationaler Tiershutz-Fonds proti Komisiji
   (Zadeva T-362/08)
   (2008/C 301/72)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: IFAW Internationaler Tiershutz-Fonds gGmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnika: S. Crosby in S. Santoro, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Komisiji naj se odredi, da Sodišču predloži dopis z dne 15. marca 2000, ki ga je G. Schröder, nemški kancler, poslal R. Prodiju, predsedniku Komisije;

               —

               ugotovi naj se, da je bilo v izpodbijani odločbi napačno uporabljeno pravo in da je bila storjena očitna napaka pri presoji, in zato naj se razglasi za nično; in

               —

               Komisiji naj se v skladu s členom 87 Poslovnika Sodišča prve stopnje naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Sodišče je s sodbo z dne 18. decembra 2007 v zadevi C-64/05 P (1) razveljavilo sodbo Sodišča prve stopnje z dne 30. novembra 2004 v zadevi IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds proti Komisiji (T-168/02, Recueil, str. II-4135), s katero je razglasilo za nično Odločbo Komisije z dne 26. marca 2002 o zavrnitvi dostopa do dokumentov, ki jih je zahtevala tožeča stranka z dopisom z dne 20. decembra 2001 v zvezi z ukinitvijo območja Elbe v Hamburgu, naravnega rezervata, ki je zavarovan s programom Natura 2000, ki ga določa Direktiva Sveta 92/43/EGS (2), zaradi širitve obstoječe tovarne družbe Daimler Chrysler Aerospace GmbH za končno sestavljanje Airbusa A3XX. Tožeča stranka je zato ob upoštevanju sodbe Sodišča v pritožbenem postopku z dopisom z dne 13. februarja 2008 ponovila svojo prošnjo za dostop do zahtevanih dokumentov in 29. aprila 2008 vložila potrdilno prošnjo v skladu s členom 7(4) Uredbe (ES) št. 1049/2001 (3).
   Tožeča stranka z obravnavano tožbo v skladu s členom 230 ES predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 19. junija 2008, s katero je njena zahteva delno odobrena in zavrnjen dostop do enega izmed dokumentov, ki ga je tožeča stranka zahtevala na podlagi Uredbe (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta.
   Tožeča stranka trdi, da je Komisija s tem, da je za popolnoma notranje odnose EU uporabila člen 4(1)(a), tretja alinea, Uredbe (ES) št. 1049/2001, napačno uporabila pravo. Poleg tega, tožeča stranka trdi, da je Komisija storila očitno napako, ko je menila, da je vsebina dopisa G. Schröderja tako zaupna, da bi njegovo razkritje ogrozilo ekonomsko politiko Nemčije in drugih držav članic EU. Dalje tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija storila očitno napako pri presoji, ko je menila, da bi razkritje dopisa ogrozilo postopek odločanja in, nazadnje, ko ni upoštevala, da javni interes prevladuje nad zaupno naravo postopka odločanja.

      (1)  Sodba z dne 18. decembra 2007 v zadevi Kraljevina Švedska proti Komisiji in drugim, C-64/05 P, ZOdl., str. I-11389.

      (2)  Direktiva Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL L 206, str. 7).

      (3)  Uredba (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 45, str. 43).


title: Zadeva T-432/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. julija 2017 – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik/EUIPO (медведь) („Znamka Evropske unije — Prijava figurativne znamke Evropske unije медведь — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009“)

text:
               28.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/44

         Sodba Splošnega sodišča z dne 19. julija 2017 – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik/EUIPO (медведь)
   (Zadeva T-432/16) (1)

   ((„Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije медведь - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009“))
   (2017/C 283/67)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH (Bühl, Nemčija) (zastopnik: A. Lingenfelser, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: P. Ivanov in D. Hanf, agenta)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 17. maja 2016 (zadeva R 240/2016-1) glede zahteve za registracijo figurativnega znaka медведь kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 364, 3.10.2016.


title: Zadeva F-125/05: Tožba, vložena  19. decembra 2005  — Tsarnavas proti Komisiji

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/54

         Tožba, vložena 19. decembra 2005 — Tsarnavas proti Komisiji
   (Zadeva F-125/05)
   (2006/C 60/100)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Vassilios Tsarnavas (Atene, Grčija) (zastopnik: N. Lhoëst, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nično naj se razglasi odločba OPI z dne 1. aprila 2005, s katero je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke, vložena na podlagi člena 90(1) Kadrovskih predpisov (zahteva št. D/007/05);

               —

               po potrebi naj se za nično razglasi odločba Komisije z dne 7. oktobra 2005 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke (št. R/488/05);

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo odškodnine v višini 72 000 evrov za premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki je tožeči stranki nastala zaradi nepravilnosti ali ponavljajočih se napak službe pri opravljanju nalog, ki jih je Komisija naredila v okviru napredovalnih obdobjih 1998 in 1999;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija odločbi Komisije, s katerima sta bili zavrnjeni zahteva in pritožba, ki ju je tožeča stranka vložila, da bi dobila odškodnino za premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki naj bi ji nastala zaradi ravnanja Komisije v okviru napredovalnih obdobjih 1998 in 1999. Tožeča stranka je tako za izpodbijanje ukrepov, ki jih je glede nje sprejela Komisija, sprožila štiri predhodne postopke in štiri sodne postopke, ki so pripeljali bodisi do umika bodisi do razglasitve ničnosti omenjenih ukrepov.
   Premoženjska škoda naj bi izhajala iz dejstva, da je tožeča stranka, da bi si v celoti zagotovila svoje varstvo v okviru predhodnih postopkov, potrebovala pravno svetovanje. Nepremoženjska škoda naj bi izhajala iz negotovosti, v kateri je bila tožeča strank več let, in iz izgube zaupanja v institucijo.


title: zadeva T-43/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  25. oktobra 2005  — Fardoom in Reinard proti Komisiji ( Uradniki — Karierno ocenjevalno poročilo — Ocenjevalno obdobje 2001/2002 )

text:
               24.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 330/20

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 25. oktobra 2005 — Fardoom in Reinard proti Komisiji
   (zadeva T-43/04) (1)

   („Uradniki - Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno obdobje 2001/2002“)
   (2005/C 330/50)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Mohammad Reza Fardoom (Roodt-sur-Syre, Luksemburg) in Marie-José Reinard (Bertrange, Luksemburg) (zastopnika: G. Bouneou in F. Frabetti, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in H. Krämer, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Primarno, predlog za razglasitev ničnosti ocenjevalnega obdobja 2001/2002 v delu, ki se nanaša na tožeči stranki, in podredno, kariernih ocenjevalnih poročil tožečih strank za to ocenjevalno obdobje.
   Izrek sodbe

               1)

               Odločba o sprejetju kariernega ocenjevalnega poročila ge. Marie-José Reinard za obdobje od 1. julija 2001 do 31. decembra 2002 se razglasi za nično.

               2)

               Tožba se v preostalem zavrne.

               3)

               Komisiji se poleg njenih stroškov naloži še stroške ge. Reinard.

               4)

               Mohammad Reza Fardoom nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 94, 17.4.2004.


title: Zadeva T-156/12: Tožba, vložena 5. aprila 2012 – Sweet Tec proti UUNT – (Ovalna oblika)

text:
               9.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/32

         Tožba, vložena 5. aprila 2012 – Sweet Tec proti UUNT – (Ovalna oblika)
   (Zadeva T-156/12)
   2012/C 165/53
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sweet Tec GmbH (Boizenburg, Nemčija) (zastopnik: T. Nägele, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 19. januarja 2012 v pritožbenem postopku R 542/2011-1, ki se nanaša na prijavo znamke Skupnosti št. 9 554 171;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov tega postopka in stroškov pritožbenega postopka pred odborom za pritožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: tridimenzionalna znamka ovalne oblike za proizvode iz razredov 16 in 30 (prijava št. 9 554 171)

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009, ker naj prijavljena znamka ne bi imela razlikovalnega učinka in naj za proizvode, ki so predmet postopka, ne bi bila opisna.


title: Zadeva C-425/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bayerischen Verwaltungsgerichtshof (Nemčija) 14. julija 2017 – Günter Hartmann Tabakvertrieb GmbH & Co. KG/Stadt Kempten

text:
               16.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bayerischen Verwaltungsgerichtshof (Nemčija) 14. julija 2017 – Günter Hartmann Tabakvertrieb GmbH & Co. KG/Stadt Kempten
   (Zadeva C-425/17)
   (2017/C 347/08)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bayerischen Verwaltungsgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Günter Hartmann Tabakvertrieb GmbH & Co. KG

      Tožena stranka: Stadt Kempten

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 2(8) Direktive 2014/40/EU (1) razlagati tako, da so „izdelki, ki so namenjeni za žvečenje“ samo klasični tobačni izdelki za žvečenje?

               2.

               Ali je treba člen 2(8) Direktive 2014/40/EU razlagati tako, da „izdelki, ki so namenjeni za žvečenje“ pomenijo enako kot „tobak za žvečenje“ v smislu člena 2(6) navedene direktive?

               3.

               Ali se je treba pri odgovoru na vprašanje, ali je tobačni izdelek „namenjen za žvečenje“ v smislu člena 2(8) Direktive 2014/40/EU, opreti na objektivno presojo izdelka, in ne na navedbe proizvajalca ali na dejansko uporabo potrošnikov?

               4.

               Ali je treba člen 2(8) Direktive 2014/40/EU razlagati tako, da je tobačni izdelek namenjen za žvečenje, če je zaradi svoje konsistence in trdnosti objektivno primeren za žvečenje in če se zaradi žvečenja sprostijo njegove sestavine?

               5.

               Ali je treba člen 2(8) Direktive 2014/40/EU razlagati tako, da mora biti za to, da se tobačni izdelek lahko opredeli kot tobačni izdelek „za žvečenje“, izpolnjen dodatni pogoj – ki je tudi zadosten –, da se z lahnim, ponavljajočim se pritiskanjem zob ali jezika na tobačni izdelek sprosti večja količina sestavin tega izdelka, kot če bi ga imeli samo v ustih?

               6.

               Ali pa je za „namen za žvečenje“ potrebno, da se zgolj s tem, ko imamo izdelek v ustih ali ga ližemo, sestavine ne sprostijo?

               7.

               Ali je lahko to, da je tobačni izdelek primeren „za žvečenje“ v smislu člena 2(8) Direktive 2014/40/EU, razvidno tudi iz oblike, v kateri se ponuja, ki ni del obdelanega tobaka, kot je na primer celulozna vrečka?

      (1)  Direktiva 2014/40/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o proizvodnji, predstavitvi in prodaji tobačnih in povezanih izdelkov in razveljavitvi Direktive 2001/37/ES, UL L 127, str. 1.


title: Zadeva C-33/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo 23. januar 2017 Okrajno Sodišče Pliberk (Avstrija) – Čepelnik d.o.o./Michael Vavti

text:
               20.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo 23. januar 2017 Okrajno Sodišče Pliberk (Avstrija) – Čepelnik d.o.o./Michael Vavti
   (Zadeva C-33/17)
   (2017/C 086/24)
   Jezik postopka: slovenščina

      Predložitveno sodišče

   Okrajno Sodišče Pliberk

      Stranki(e) v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Čepelnik d.o.o.

      Tožena stranka: Michael Vavti

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali 56. čl. PDEU in Direktivo 2014/67/EU z dne 15. maja 2014 o izvrševanju Direktive 96/71/ES o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev in spremembi Uredbe (EU) št. 1024/2012 o upravnem sodelovanju prek informacijskega sistema za notranji trg razlagamo tako, da državi članici prepovedujeta odreditev ustavitve plačil in plačilo varščine v višini neplačanega zneska plačila domačemu naročniku, če prepoved izvedbe plačil in plačilo varščine služita zgolj zavarovanju morebitne denarne kazni, ki se naloži šele v posebnem postopku proti izvajalcu storitev s sedežem v drugi državi članici?
               V primeru zanikanja tega vprašanja:

                           a.

                           Ali 56. čl. PDEU in Direktivo 2014/67/EU z dne 15. maja 2014 o izvrševanju Direktive 96/71/ES o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev- in spremembi Uredbe (EU) št. 1024/2012 o upravnem sodelovanju prek informacijskega sistema za notranji trg razlagamo tako, da državi članici prepovedujeta odreditev ustavitve plačil in naložitev plačila varščine v višini neplačanega zneska plačila domačemu naročniku, če izvajalcu storitev s sedežem v drugi državi članici EU, proti kateremu naj bi se izrekla denarna kazen, v postopku o naložitvi varščine izvajalcu storitev s sedežem v drugi državi članici EU ni na voljo pravno sredstvo proti odredbi varščine, pritožba tuzemskega nalogojemalca proti tej odločbi pa nima odložilnega učinka.

                           b.

                           Ali 56. čl. PDEU in Direktivo 2014/67/EU z dne 15. maja 2014 o izvrševanju Direktive 96/71/ES o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev in spremembi Uredbe (EU) št. 1024/2012 o upravnem sodelovanju prek informacijskega sistema za notranji trg razlagamo tako, da državi članici prepovedujeta odreditev ustavitve plačil in naložitev plačila varščine v višini neplačanega zneska plačila tuzemskemu nalogodajalcu zgolj zato, ker ima izvajalec storitev sedež v drugi članici EU.

                           c.

                           Ali 56. čl. PDEU in Direktivo 2014/67/EU z dne 15. maja 2014 o izvrševanju Direktive 96/71/ES o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev in spremembi Uredbe (EU) št. 1024/2012 o upravnem sodelovanju prek informacijskega sistema za notranji trg razlagamo tako, da državi članici prepovedujeta odreditev ustavitve plačil in naložitev plačila varščine v višini neplačanega zneska plačila tuzemskemu nalogodajalcu, čeprav plačilo izvajalcu še ni zapadlo v plačilo in višina končnega zneska plačila zaradi protiterjatev in pridržne pravice še ni določena.


title: Zadeva C-418/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Poljska) 5. septembra 2014  – ROZ-ŚWIT Zakład Produkcyjno-Handlowo-Usługowy Henryk Ciurko, Adam Pawłowski spółka jawna/Dyrektor Izby Celnej we Wrocławiu

text:
               22.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Poljska) 5. septembra 2014 – ROZ-ŚWIT Zakład Produkcyjno-Handlowo-Usługowy Henryk Ciurko, Adam Pawłowski spółka jawna/Dyrektor Izby Celnej we Wrocławiu
   (Zadeva C-418/14)
   (2014/C 462/20)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: ROZ-ŚWIT Zakład Produkcyjno-Handlowo-Usługowy Henryk Ciurko, Adam Pawłowski spółka jawna

      Tožena stranka: Dyrektor Izby Celnej we Wrocławiu

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 5 v povezavi s členoma 2(3) in 21(4) Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (1) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 405) razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi iz člena 89(16) zakona o trošarinah z dne 6. decembra 2008 (Dz. U. 2009, št. 3, postavka 11, kakor je bil spremenjen, v nadaljevanju: ZTro) na podlagi katerega se za kurilno olje uporabi trošarinska stopnja, določena za pogonska goriva, kadar trošarinski zavezanec ne izpolni formalne zahteve iz člena 89(14) in (15) ZTro?

               2.

               Ali načelo sorazmernosti ne nasprotuje formalni zahtevi, določeni v členu 89(14) in (15) ZTro, v skladu s katero se znižana trošarinska stopnja za kurilno olje uporabi samo takrat, kadar je v zakonskem roku sestavljen in predložen seznam pridobiteljev, ne glede na to, ali je vsebinska zahteva, da se kurilno olje prodaja za ogrevanje, izpolnjena?

               3.

               Ali je v členu 89(16) ZTro določena sankcija, v skladu s katero se trošarina na prodajo kurilnega olja prodajalcu zaračuna na podlagi trošarinske stopnje, ki velja za pogonska goriva (člen 79(4), točka 1, ZTro), kadar formalna zahteva iz člena 89(14) in (15) ni izpolnjena, kot se je zgodilo v obravnavani zadevi, združljiva z načelom sorazmernosti?

      (1)  UL L 283, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 405.


title: Zadeva T-406/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. julija 2017 – Dogg Label/EUIPO – Chemoul (JAPRAG) („Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Evropske unije JAPRAG — Prejšnja nacionalna figurativna znamka JAPAN-RAG — Relativni razlog za zavrnitev — Podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009“)

text:
               21.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 277/41

         Sodba Splošnega sodišča z dne 11. julija 2017 – Dogg Label/EUIPO – Chemoul (JAPRAG)
   (Zadeva T-406/16) (1)

   ((„Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Evropske unije JAPRAG - Prejšnja nacionalna figurativna znamka JAPAN-RAG - Relativni razlog za zavrnitev - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009“))
   (2017/C 277/61)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Dogg Label (Marseille, Francija) (zastopnica: M. Angelier, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Patrick Chemoul (Pariz, Francija) (zastopnica: E. Hoffman, odvetnica)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 13. maja 2016 (zadeva R-2336/2015-2) glede postopka za ugotovitev ničnosti med družbo Dogg Label in P. Chemoulom.

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 13. maja 2016 (zadeva R-2336/2015-2) se razveljavi.

               2.

               Družba Dogg Label, EUIPO in P. Chemoul nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 364, 3.10.2016.


title: Zadeva T-565/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. marca 2012 – ThyssenKrupp Steel Europe proti UUNT (Highprotect) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti Highprotect — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               21.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/25

         Sodba Splošnega sodišča z dne 6. marca 2012 – ThyssenKrupp Steel Europe proti UUNT (Highprotect)
   (Zadeva T-565/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti Highprotect - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2012/C 118/42
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ThyssenKrupp Steel Europe AG (Duisburg, Nemčija) (zastopnik: U. Ulrich, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: B. Schmidt, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 30. septembra 2010 (zadeva R 1038/2010-1), ki se nanaša na zahtevo za registracijo besednega znaka Highprotect kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               ThyssenKrupp Steel Europe AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 55, 19.2.2011.


title: Zadeva T-67/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2015 – Novartis Europharm/Komisija (Zdravila za uporabo v humani medicin — Dovoljenje za dajanje v promet generičnega zdravila Zoledronic acid Hospira — zoledronska kislina — Regulativno obdobje varstva podatkov za referenčni zdravili Zometa in Aclasta, ki vsebujeta aktivno snov zoledronsko kislino — Direktiva 2001/83/ES — Uredba (EGS) št. 2309/93 in Uredba (ES) št. 726/2004 — Globalno dovoljenje za dajanje v promet — Regulativno obdobje varstva podatkov)

text:
               3.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2015 – Novartis Europharm/Komisija
   (Zadeva T-67/13) (1)

   ((Zdravila za uporabo v humani medicin - Dovoljenje za dajanje v promet generičnega zdravila Zoledronic acid Hospira - zoledronska kislina - Regulativno obdobje varstva podatkov za referenčni zdravili Zometa in Aclasta, ki vsebujeta aktivno snov zoledronsko kislino - Direktiva 2001/83/ES - Uredba (EGS) št. 2309/93 in Uredba (ES) št. 726/2004 - Globalno dovoljenje za dajanje v promet - Regulativno obdobje varstva podatkov))
   (2015/C 363/37)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Novartis Europharm Ltd (Horsham, Združeno kraljestvo) (zastopnik: C. Schoonderbeek, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: K. Mifsud-Bonnici in M. Šimerdová zastopnika)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Hospira UK Ltd (Royal Leamington Spa, Združeno kraljestvo) (zastopniki: najprej N. Stoate in H. Austin, solicitors, J. Stratford, QC, nato M. Stoate in E. Vickers, solicitors, ter J. Stratford)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije C(2012) 8605 final z dne 19. novembra 2012, s katerim je na podlagi Uredbe (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta dano dovoljenje za promet za zdravilo „Zoledronic acid Hospira – zoledronska kislina“, ki se uporablja v humani medicini.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Novartis Europharm Ltd nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije ter družbe Hospira UK Ltd..

      (1)  UL C 101, 6.4.2013.


title: Zadeva F-14/06: Sklep a Sodišča za uslužbence z dne 23. septembra 2008 – Chevallier-Carmana in drugi proti Sodišču

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/67

         Sklep a Sodišča za uslužbence z dne 23. septembra 2008 – Chevallier-Carmana in drugi proti Sodišču
   (Zadeva F-14/06) (1)

   (2008/C 301/133)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 96, 22.4.2006, str. 37.


title: Zadeva T-13/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 25. oktobra 2006 — Castell des Remei proti UUNT — Bodegas Roda (ODA) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prejšnja mednarodna besedna znamka RODA in nacionalne BODEGAS RODA, RODA I in RODA II — Prijava besedne znamke Skupnosti ODA — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               16.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/16

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 25. oktobra 2006 — Castell des Remei proti UUNT — Bodegas Roda (ODA)
   (Zadeva T-13/05) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prejšnja mednarodna besedna znamka RODA in nacionalne BODEGAS RODA, RODA I in RODA II - Prijava besedne znamke Skupnosti ODA - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2006/C 310/31)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Castell del Remei, SL (Castell del Remei, Španija) (Zastopniki: J. Grau Mora, A. Angulo, M. Baylos Morales, A. Velázquez Ibánez, F. de Visscher, E. Cornu, É. De Gryse, D. Moreau in P. Merino Baylos, avocats)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Zastopnik: J. García Murillo, zastopnik)

      Druga stranka pred Odborom za pritožbe UUNT, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Bodegas Roda, SA (La Rioja, Španija) (Zastopnik: M. López Camba, avocat)
   Predmet
   Tožba za razglasitev ničnosti Odločbe prvega Odbora za pritožbe UUNT z dne 27. oktobra 2004 (Zadeva R 691/2003-1), ki se nanaša na postopek z ugovorom med Bodegas Roda, SA in Castell del Remei, SL.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeča stranka nosi plačilo stroškov postopka.

      (1)  UL C 69, 19.3.2005.


               8.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/21

      Sklep Splošnega sodišča z dne 13. januarja 2014 – Lebedef proti Komisiji
      (Združeni zadevi T-116/13 P in T-117/13 P) (1)

      (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Ocenjevanje - Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalni obdobji 2008 in 2009 - Oprostitev za polovični delovni čas zaradi sindikalnega zastopanja - Ocenjevalna poročila za naloge, opravljene na delovnem mestu, na katerega je razporejen - Sindikalno imenovanje - Zavrnitev tožb na prvi stopnji kot očitno neutemeljenih - Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena)
      (2014/C 71/39)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnik: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luksemburg) (zastopnik: F. Frabetti, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: C. Berardis-Kayser in G. Berscheid, zastopnika, skupaj z B. Wägenbaurjem, odvetnikom)

         Predmet

      Pritožbi zoper sklepa Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 12. decembra 2012, Lebedef proti Komisiji (F-70/11 in F-109/11), s katerima se predlaga razveljavitev teh sklepov.

         Izrek

                  1.

                  Pritožbi se zavrneta.

                  2.

                  Giorgio Lebedef nosi svoje stroške in stroške, ki so na tej stopnji nastali Evropski komisiji.

         (1)  UL C 147, 25.5.2013.


               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/1

         2010/C 24/01
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 11, 16.1.2010

      Prejšnje objave

      UL C 312, 19.12.2009

      UL C 297, 5.12.2009

      UL C 282, 21.11.2009

      UL C 267, 7.11.2009

      UL C 256, 24.10.2009

      UL C 244, 10.10.2009

   Ti teksti so na voljo na:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva C-306/04: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 16. novembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te Amsterdam (Nizozemska) — Compaq Computer International Corporation proti Inspecteur der Belastingdienst — Douanedistrict Arnhem (Carinska vrednost — Prenosni računalniki s sistemsko programsko opremo)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/13

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 16. novembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te Amsterdam (Nizozemska) — Compaq Computer International Corporation proti Inspecteur der Belastingdienst — Douanedistrict Arnhem
   (Zadeva C-306/04) (1)

   (Carinska vrednost - Prenosni računalniki s sistemsko programsko opremo)
   (2006/C 331/22)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Gerechtshof te Amsterdam
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Compaq Computer International Corporation

      Tožena stranka: Inspecteur der Belastingdienst — Douanedistrict Arnhem
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Gerechtshof te Amsterdam — Razlaga člena 32(1)(b) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1) — Carinska vrednost blaga — Prenosni računalniki, ki imajo pri uvozu nameščeno sistemsko programsko opremo
   Izrek
   Pri uvozu računalnikov v katere je prodajalec namestil programsko opremo z enim ali večimi operacijskimi sistemi, ki jo je brezplačno pridobil od kupca, je treba, v skladu s členom 32(1)(b) ali (c), Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, pri določitvi carinske vrednosti teh računalnikov, prišteti njihovi transakcijski vrednosti vrednost te programske opreme, če ta zadnja vrednost ni bila vključena v dejansko plačano ceno ali ceno, ki jo je treba plačati za omenjene računalnike.
   Enako velja, če so nacionalni organi kot transakcijsko vrednost sprejeli, skladno s pravom Skupnosti, ceno druge prodaje, kot je tista, ki jo je opravil skupnostni kupec. V takšnem primeru, se za „kupca“ v smislu člena 32(1)(b) ali (c) Uredbe št. 2913/92, šteje kupec, ki je opravil to drugo prodajo.

      (1)  UL C 228, 11.9.2004.


title: Zadeva C-178/06: Sklep predsednika sedmega senata Sodišča z dne 21. marca 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Estoniji

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/28

         Sklep predsednika sedmega senata Sodišča z dne 21. marca 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Estoniji
   (Zadeva C-178/06) (1)

   (2007/C 96/54)

      Jezik postopka: estonščina

   Predsednik sedmega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 143, 17.6.2006.


title: Zadeva T-43/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 10. julija 2017 – No Limits/EUIPO – Morellato (NO LIMITS) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Evropske unije NO LIMITS — Preklic izpodbijane odločbe — Prenehanje obstoja predmeta spora — Ustavitev postopka)

text:
               28.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/51

         Sklep Splošnega sodišča z dne 10. julija 2017 – No Limits/EUIPO – Morellato (NO LIMITS)
   (Zadeva T-43/17) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Evropske unije NO LIMITS - Preklic izpodbijane odločbe - Prenehanje obstoja predmeta spora - Ustavitev postopka))
   (2017/C 283/79)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Limits International Investments SA (Bissone, Švica) (zastopnik: F. Canu, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: S. Scardocchia in A. Folliard-Monguiral, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO: Morellato SpA (Fratte di Santa Giustina in Colle, Italija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 21. novembra 2016 (zadeva R 2007/2015-5) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Morellato in No Limits Investments.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) nosi svoje stroške in naloži se mu plačilo stroškov družbe No Limits International Investments SA.

      (1)  UL C 95, 27.3.2017.


title: Zadeva C-203/14: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Català de Contractes del Sector Públic – Španija) – Consorci Sanitari del Maresme/Corporació de Salut del Maresme i la Selva (Predhodno odločanje — Člen 267 PDEU — Pristojnost Sodišča — Status predložitvenega organa kot sodišča — Neodvisnost — Obvezna sodna pristojnost — Direktiva 89/665/EGS — Člen 2 — Organi, pristojni za revizijske postopke — Direktiva 2004/18/ES — Člena 1(8) in 52 — Postopki oddaje javnih naročil — Pojem „javni subjekt“ — Organi javne uprave — Vključitev)

text:
               23.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/7

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Català de Contractes del Sector Públic – Španija) – Consorci Sanitari del Maresme/Corporació de Salut del Maresme i la Selva
   (Zadeva C-203/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 267 PDEU - Pristojnost Sodišča - Status predložitvenega organa kot sodišča - Neodvisnost - Obvezna sodna pristojnost - Direktiva 89/665/EGS - Člen 2 - Organi, pristojni za revizijske postopke - Direktiva 2004/18/ES - Člena 1(8) in 52 - Postopki oddaje javnih naročil - Pojem „javni subjekt“ - Organi javne uprave - Vključitev))
   (2015/C 389/08)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Català de Contractes del Sector Públic

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Consorci Sanitari del Maresme

      Tožena stranka: Corporació de Salut del Maresme i la Selva

      Izrek

               1.

               Člen 1(8) Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev je treba razlagati tako, da pojem „gospodarski subjekt“ iz drugega pododstavka te določbe zajema organe javne uprave, ki lahko torej sodelujejo v postopkih oddaje javnih naročil, če in kolikor so pooblaščeni za ponujanje storitev za plačilo na trgu.

               2.

               Člen 52 Direktive 2004/18 je treba razlagati tako, da čeprav vsebuje nekatere zahteve glede določitve pogojev za vpis gospodarskih subjektov na nacionalne uradne sezname in za potrdilo, ne opredeljuje izčrpno pogojev za vpis teh gospodarskih subjektov na nacionalne uradne sezname ali pogojev za njihovo pripustitev k pridobitvi potrdila ter pravic in obveznosti javnih subjektov v zvezi s tem. Vsekakor je Direktivo 2004/18 treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, na podlagi katere na eni strani nacionalnih organov javne uprave, ki so pooblaščeni za oddajo naročila gradenj, blaga ali storitev, ki so navedeni v zadevni objavi naročila, ni mogoče vpisati na te sezname ali jim ni mogoče izdati tega potrdila, medtem ko je na drugi strani pravica do sodelovanja v zadevnem postopku oddaje javnih naročil pridržana le tistim gospodarskim subjektom, ki so vpisani na te sezname ali jim je izdano navedeno potrdilo.

      (1)  UL C 235, 21.7.2014.


title: Zadeva T-732/14: Tožba, vložena 23. oktobra 2014 – Sberbank of Russia/Svet

text:
               19.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/41

      Tožba, vložena 23. oktobra 2014 – Sberbank of Russia/Svet
      (Zadeva T-732/14)
      (2015/C 016/65)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Sberbank of Russia OAO (Moskva, Rusija) (zastopniki: D. Rose, QC, M. Lester, Barrister, P. Crowther in J. Fearns, Solicitors)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  se Sklep Sveta 2014/512/SZVP z dne 31. julija 2014, Uredba Sveta (EU) št. 833/2014 z dne 31. julija 2014, Sklep Sveta 2014/659/SZVP z dne 8. septembra 2014 in Uredba Sveta (EU) št. 960/2014 z dne 8. septembra 2014 v delu, v katerem se nanašajo na tožečo stranko, razglasijo za nične;

                  —

                  se določbe, povzete v točki 52 tožbe, razglasijo za nezakonite;

                  —

                  se Svetu naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge:

                  1.

                  S prvim tožbenim razlogom zatrjuje, da se je Svet očitno zmotil, ker je štel, da so bila izpolnjena merila za vključitev tožeče stranke na seznam oseb, subjektov in organov, za katere veljajo omejevalni ukrepi v zvezi z ruskimi ukrepi, namenjenimi destabilizaciji razmer v Ukrajini. Tožeča stranka trdi, da ne izpolnjuje navedenih meril in da je Svet, ker jo je vključil v izpodbijane ukrepe, ravnal ultra vires.

                  2.

                  Z drugim tožbenim razlogom trdi, da Svet ni izpolnil obveznosti obrazložitve vključitve tožeče stranke, ker ni podal ustrezne in zadostne obrazložitve za njeno vključitev v izpodbijane ukrepe.

                  3.

                  S tretjim tožbenim razlogom zatrjuje, da Svet ni spoštoval pravice do obrambe in učinkovitega sodnega nadzora tožeče stranke, ker je ni obvestil o njeni vključitvi v izpodbijane akte in ni predložil nobenega dokaza v podporo te vključitve.

                  4.

                  S četrtim tožbenim razlogom trdi, da vključitev tožeče stranke v izpodbijane akte pomeni neutemeljeno in nesorazmerno omejitev njenih temeljnih pravic, vključno pravice do varstva njene poslovne dejavnosti in ugleda.