title: Zadeva C-25/15: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 9. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Budapest Környéki Törvényszék – Madžarska) – postopek zoper Istvána Balogha (Predhodno odločanje — Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah — Pravica do tolmačenja in prevajanja — Direktiva 2010/64/EU — Področje uporabe — Pojem „kazenski postopek“ — Postopek, ki ga država članica določi za priznanje odločbe v kazenskih zadevah, ki jo je izdalo sodišče druge države članice, in vpis obsodbe, ki jo je izreklo to sodišče, v kazensko evidenco — Stroški, povezani s prevodom te odločbe — Okvirni sklep 2009/315/PNZ — Sklep 2009/316/PNZ)

text:
               16.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/10

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 9. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Budapest Környéki Törvényszék – Madžarska) – postopek zoper Istvána Balogha
   (Zadeva C-25/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Pravica do tolmačenja in prevajanja - Direktiva 2010/64/EU - Področje uporabe - Pojem „kazenski postopek“ - Postopek, ki ga država članica določi za priznanje odločbe v kazenskih zadevah, ki jo je izdalo sodišče druge države članice, in vpis obsodbe, ki jo je izreklo to sodišče, v kazensko evidenco - Stroški, povezani s prevodom te odločbe - Okvirni sklep 2009/315/PNZ - Sklep 2009/316/PNZ))
   (2016/C 296/14)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Budapest Környéki Törvényszék

      Stranka v postopku v glavni stvari

   István Balogh

      Izrek

   Člena 1(1) Direktive 2010/64/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. oktobra 2010 o pravici do tolmačenja in prevajanja v kazenskih postopkih je treba razlagati tako, da se ta direktiva ne uporablja za poseben nacionalni postopek, po katerem sodišče ene države članice prizna pravnomočno sodno odločbo, ki jo je izdalo sodišče druge države članice, ki je osebo obsodilo za storitev kaznivega dejanja.
   Okvirni sklep Sveta 2009/315/PNZ z dne 26. februarja 2009 o organizaciji in vsebini izmenjave informacij iz kazenske evidence med državami članicami ter Sklep Sveta 2009/316/PNZ z dne 6. aprila 2009 o vzpostavitvi Evropskega informacijskega sistema kazenskih evidenc (ECRIS) na podlagi člena 11 Okvirnega sklepa 2009/315 je treba razlagati tako, da nasprotujeta izvajanju nacionalnih predpisov, s katerimi je tak poseben postopek uveden.

      (1)  UL C 127, 20.4.2015.


title: Zadeva T-246/04: Tožba Jacques Wunenburger proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 17. junija 2004

text:
               28.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/31

         Tožba Jacques Wunenburger proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 17. junija 2004
   (Zadeva T-246/04)
   (2004/C 217/56)
   Jezik postopka: francoščina
   Jacques Wunenburger, stanujoč v Zagrebu (Hrvaška), ki ga zastopa Eric Boigelot, avocat, je dne 17. junija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razglasi za nično odločbo drugostopenjskega ocenjevalca, v tem primeru generalnega sekretarja Davida O' Sullivana z dne 11. septembra 2003, ki mu je v škodo, koliko potrjuje in odobrava odločbo o sestavi ocenjevalnega lista za ocenjevalno obdobje od 1. 7. 2001 do 31. 12. 2002.

               —

               zadevni ocenjevalni list razglasi za ničnega.

               —

               razglasi za nično odločbo, s katero je bil zavrnjen ugovor, ki ga je tožeča stranka vložila skladno s členom 90(2) Kadrovskih predpisov dne 9. decembra 2003, vpisan pa je bil pod številko R/711/03 in v katerem je predlagala razglasitev ničnosti odločbe.

               —

               tožeči stranki prisodi odškodnino za nepremoženjsko škodo in škodo, nastalo na poklicnem področju tako zaradi bistvenih nepravilnosti kot tudi zaradi prepozno izdane sestave ocenjevalnega lista, s tem da se odškodnina ex aequo et bono v znesku 4000 evrov z možnostjo zvišanja ali znižanja oceni v teku postopka.

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka zatrjuje kršitev členov 25, alineja 2, 26 in 43 Kadrovskih predpisov, kot tudi kršitev splošnih določb o izvrševanju, ki se nanašajo na uporabo 43. člena in ki jih je Komisija sprejela dne 26. aprila 2002. Nadalje navaja, da so bile kršene pravice do obrambe, načelo učinkovite uprave, načelo enakega obravnavanja in kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku.


title: Zadeva C-687/13: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. septembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht München – Nemčija) – Fliesen-Zentrum Deutschland GmbH/Hauptzollamt Regensburg (Predhodno odločanje — Damping — Protidampinška dajatev, uvedena na uvoz keramičnih ploščic s poreklom iz Kitajske — Izvedbena uredba (EU) št. 917/2011 — Veljavnost — Uredba (ES) št. 1225/2009 — Člen 2(7)(a) — Normalna vrednost — Določitev na podlagi cene v tretji državi s tržnim gospodarstvom — Izbira primerne tretje države — Dolžnost skrbnega ravnanja — Pravica do obrambe — Obveznost obrazložitve — Vzorčenje)

text:
               3.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/5

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. septembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht München – Nemčija) – Fliesen-Zentrum Deutschland GmbH/Hauptzollamt Regensburg
   (Zadeva C-687/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Damping - Protidampinška dajatev, uvedena na uvoz keramičnih ploščic s poreklom iz Kitajske - Izvedbena uredba (EU) št. 917/2011 - Veljavnost - Uredba (ES) št. 1225/2009 - Člen 2(7)(a) - Normalna vrednost - Določitev na podlagi cene v tretji državi s tržnim gospodarstvom - Izbira primerne tretje države - Dolžnost skrbnega ravnanja - Pravica do obrambe - Obveznost obrazložitve - Vzorčenje))
   (2015/C 363/06)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht München

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Fliesen-Zentrum Deutschland GmbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt Regensburg

      Izrek

   Pri preučitvi vprašanja za predhodno odločanje ni bil ugotovljen noben element, ki bi lahko vplival na veljavnost Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 917/2011 z dne 12. septembra 2011 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz keramičnih ploščic s poreklom iz Ljudske republike Kitajske.

      (1)  UL C 78, 15.3.2014.


title: Zadeva C-324/06: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 1. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2004/116/ES — Vključitev Candida guilliermondii v Prilogo k Direktivi 82/471/EGS — Nesprejetje potrebnih ukrepov)

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/8

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 1. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-324/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2004/116/ES - Vključitev Candida guilliermondii v Prilogo k Direktivi 82/471/EGS - Nesprejetje potrebnih ukrepov)
   (2007/C 82/14)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Szmytkowska in P. Guerra e Andrade, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika (zastopnika: L. Fernandes in F. Fraústo de Azevedo, zastopnika)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Nesprejetje določb, potrebnih za uskladitev z Direktivo Komisije 2004/116/ES z dne 23. decembra 2004 o spremembi Priloge k Direktivi Sveta 82/471/EGS v zvezi z vključitvijo Candida guilliermondii (UL L 379, str. 81) v predpisanem roku.
   Izrek

               1)

               Portugalska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Komisije 2004/116/ES z dne 23. decembra 2004 o spremembi Priloge k Direktivi Sveta 82/471/EGS v zvezi z vključitvijo Candida guilliermondii v predpisanem roku, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2)

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov postopka.

      (1)  UL C 224, 16.9.2006.


title: Zadeva C-275/07: Tožba, vložena 8. junija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/21

         Tožba, vložena 8. junija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-275/07)
   (2007/C 199/32)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Wilms in M. Velardo, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Italijanska republika, s tem da je Komisiji zavrnila plačilo zamudnih obresti v skupnem znesku 847,06 eurov zaradi prepozne vknjižbe carin in zavrnila prilagoditev nacionalnih določb skupnostni ureditvi v zvezi z vknjižbo nespornih carinskih postopkov, za katere je predloženo skupno jamstvo in ki izhajajo iz tranzitnega postopka Skupnosti in

               —

               s tem da je Komisiji zavrnila plačilo zamudnih obresti v skupnem znesku 3 322 eurov zaradi neupoštevanja rokov, ki jih predpisujejo pravila Skupnosti za vknjižbo carin na račun A na področju tranzitnih postopkov v smislu Konvencije TIR,
               ni izpolnila obveznosti iz Uredbe Sveta (EGS, Euratom) št. 1552 (1) z dne 29. maja 1989 o izvajanju Sklepa št. 88/376/EGS, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti, in zlasti člena 6(2)(a), ki je bila od 31. maja 2000 nadomeščena z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 1150 (2) z dne 22. maja 2000 o izvajanju Sklepa št. 94/728/ES, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti, in zlasti njenega člena 6(3)(a).

               —

               Italijanski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija izpodbija dve odločitvi Italijanske republike. Prva se nanaša na zavrnitev plačila zamudnih obresti v skupnem znesku 847,06 eurov Komisiji zaradi prepozne vknjižbe carin in prilagoditev nacionalnih določb Skupnostni ureditvi v zvezi z vknjižbo nespornih carinskih postopkov, za katere je predloženo skupno jamstvo in ki izhajajo iz tranzitnega postopka Skupnosti. Druga se nanaša na zavrnitev plačila zamudnih obresti v skupnem znesku 3 322 eurov zaradi neupoštevanja rokov, ki jih predpisujejo pravila Skupnosti za vknjižbo carin na račun A na področju tranzitnih postopkov v smislu Konvencije TIR.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja, da Italijanska republika, poleg tega, da je kršila člena 8 in 11 Uredbe št. 1552/89, ni izpolnila obveznosti iz člena 6(2)(a) iste uredbe, ki je bila od 31. maja 2000 nadomeščena z Uredbo št. 1150/2000 o izvajanju Sklepa št. 94/728/ES, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti, in zlasti njenim členom 6(3)(a).

      (1)  UL L 155, str. 1.

      (2)  UL L 130, str. 1.


title: Zadeva T-656/16: Tožba, vložena 12. septembra 2016 – PM/ECHA

text:
               31.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 402/58

         Tožba, vložena 12. septembra 2016 – PM/ECHA
   (Zadeva T-656/16)
   (2016/C 402/69)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: PM (zastopnica: C. Zambrano Almero, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj to tožbo zoper Sklep št. SME(2016) 3198 šteje za vloženo in posledično razglasi ničnost navedenega sklepa ter ugotovi, da je PM malo in srednje veliko podjetje, in na podlagi tega – glede na to, da so pristojbine plačane v skladu s predpisi – opravi predlagani vpis.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja en sam tožbeni razlog, ki temelji na opredelitvi malega in srednje velikega podjetja iz člena 2(1) Priloge k Priporočilu 2003/361/ES o opredelitvi mikro, malih in srednje velikih podjetij. V zvezi s tem navedena stranka skupaj s skupino podjetij, ki ji pripada, zatrjuje, da izpolnjuje zahteve iz navedenega člena.


title: Združene zadeve T-118/11, T-123/11 in T-124/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 4. junija 2012 – Attey in drugi proti Svetu (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Slonokoščeni obali — Umik zadevnih oseb s seznama — Ničnostna tožba — Ustavitev postopka)

text:
               28.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 227/20

         Sklep Splošnega sodišča z dne 4. junija 2012 – Attey in drugi proti Svetu
   (Združene zadeve T-118/11, T-123/11 in T-124/11) (1)

   (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Slonokoščeni obali - Umik zadevnih oseb s seznama - Ničnostna tožba - Ustavitev postopka)
   2012/C 227/33
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Philipp Attey (Abidjan, Slonokoščena obala) (zadeva T-118/11), Thierry Legré (Abidjan) (zadeva T-123/11) in Stéphane Kipré (Abidjan) (T-124/11) (zastopnik: J. C. Tchikaya, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: B. Driessen in M. Chavrier, zastopnika)

      Intervenientki v podporo toženi stranki: Republika Slonokoščena obala (zastopnika: J. P. Mignard in J. P. Benoit, odvetnika) in Evropska komisija (zastopnika: A. Bordes in M. Konstantinidis, zastopnika)

      Predmet

   Predlogi za razglasitev ničnosti, prvič, Sklepa Sveta 2011/18/SZVP z dne 14. januarja 2011 o spremembi Sklepa Sveta 2010/656/SZVP o podaljšanju omejevalnih ukrepov proti Slonokoščeni obali (UL L 11, str. 36) in, drugič, Uredbe Sveta (EU) št. 25/2011 z dne 14. januarja 2011 o spremembi Uredbe (ES) št. 560/2005 o uvedbi posebnih omejevalnih ukrepov zoper nekatere osebe in subjekte glede na razmere v Slonokoščeni obali (UL L 11, str. 1) v delu, v katerem ta akta zadevata tožeče stranke.

      Izrek

               1.

               Zadeve T-118/11, T-123/11 in T-124/11 se združijo za namene tega sklepa.

               2.

               Postopek glede tožb se ustavi.

               3.

               Svetu Evropske unije se naloži, da poleg svojih stroškov nosi stroške, ki so jih priglasili Philipp Attey, Thierry Legré in Stéphane Kipré.

               4.

               Republika Slonokoščena obala in Evropska komisija nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 130, 30.4.2011.


title: Zadeva T-109/05: Tožba družbe Navigazione Libera del Golfo proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 8. marca 2005

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/43

         Tožba družbe Navigazione Libera del Golfo proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 8. marca 2005
   (Zadeva T-109/05)
   (2005/C 106/84)
   Jezik postopka: italijanščina
   Družba SpA Navigazione Libera del Golfo (NLG) s sedežem v Neaplju, ki jo zastopa S. Ravenna, avvocato, je dne 8. marca 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti za razglasitev ničnosti odločbe, sprejete dne 3. februarja 2005 (1) na podlagi člena 8 Uredbe (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (2), ki je potrdila zavrnitev dostopa do podatkov in informacij, za katere je zaprosila družba, ki je tožeča stranka.
   Podatki, za katere je zaprosila tožeča stranka in katerih razkritje je Komisija zavrnila, zadevajo zneske dodatnih stroškov, ki so nastali zaradi storitev prevoza potnikov med pristaniščem Neapelj-Beverello in otokom Capri. Te storitve opravlja javno podjetje Caremar SpA, s sedežem v Neaplju, in sicer v okviru sistema obveznosti javnih služb (OJS) in za katere to podjetje prejema letne kompenzacije (državne pomoči), ki jih je Komisija dovolila z odločbo z dne 16. marca 2004 ob uporabi člena 88(2) Pogodbe ES.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               1.

               razglasi za nično odločbo Komisije z dne 3. februarja 2005,

               2.

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ko je tožeči stranki sporočila odločbo z dne 16. marca 2004, v kateri je navedla domnevne razloge za zaščito gospodarskih interesov družbe Caremar, Komisija v okviru obrazložitve odločbe ni dala na voljo javnosti analitičnih podatkov v zvezi s stroški obratovanja gospodarskih dejavnosti družbe Caremar, zlasti ne dodatnih stroškov, ki so nastali s povezavami z otokom Capri, ki se izvajajo v okviru sistema obveznosti javnih storitev, in letnih kompenzacij, ki jih izplačuje regija Campania.
   Tožeča stranka že ves čas opravlja storitve prevoza potnikov na isti liniji Neapelj Beverello-Capri v okviru sistema obveznosti javnih služb, ne da bi pri tem prejemala kakršnokoli subvencijo, s katero bi pokrila dodatne stroške, povezane z navedenimi obveznostmi, in zato meni, da gre pri tem za diskriminatorno obravnavanje.
   Glede na pravni interes tožeče stranke in potrebo po temeljiti seznanitvi z odločbo Caremar v čim krajšem roku, da bi tako zaščitila svoje interese in, če je to potrebno, vložila tožbo zoper odločbo z dne 16. marca 2004, je družba NLG zaprosila za dostop do podatkov v zvezi z dodatnimi stroški, ki so družbi Caremar nastali z obveznostmi javnih služb zaradi povezav z otokom Capri in v zvezi z zneskom ustreznih pomoči.
   Z odločbo z dne 3. februarja 2005 je Komisija zavrnila dostop do podatkov, za katere je zaprosila NLG, in sicer tako, da je navedla razloge, ki temeljijo na zaščiti gospodarskih interesov družbe Caremar.
   Z izpodbijanjem te odločbe NLG meni, da je bila Komisija — med drugim — v hudi pravni zmoti, kolikor je očitno spregledala določbe, ki so navedene v njenem sporočilu K(2003) 4582 z dne 1. decembra 2003 o poslovni skrivnosti v odločbah na področju državnih pomoči (3), ki v točki 17 izrecno določajo transparentnost in javnost podatkov in informacij o stroških javnih služb, kolikor ti ne štejejo za zaupne in krite s poslovno skrivnostjo.

      (1)  Neobjavljena odločba.

      (2)  UL L 145, 31.5.2001, str. 43.

      (3)  UL C 297, 9.12.2003, str. 6.


title: Zadeva C-146/13: Tožba, vložena 22. marca 2013 – Kraljevina Španija proti Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/15

         Tožba, vložena 22. marca 2013 – Kraljevina Španija proti Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-146/13)
   2013/C 171/30
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnika: E. Chamizo Llatas in S. Centeno Huerta, agenta)

      Toženi stranki: Evropski parlament in Svet Evropske unije

      Predlog tožeče stranke

               —

               Uredba (EU) št. 1257/2012 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2012 o izvajanju okrepljenega sodelovanja na področju uvedbe enotnega patentnega varstva naj se razglasi za pravno neobstoječo ali, podredno, v celoti razglasi za nično.

               —

               Podredno, naj se razglasi ničnost:

                           (a)

                           člena 9(1) v celoti in člena 9(2) v delu, kot izhaja iz petega razloga te tožbe;

                           (b)

                           člena 18(2) v celoti in vseh sklicevanj na Enotno sodišče za patente kot sodni režim evropskega patenta z enotnim učinkom in kot vir prava evropskega patenta z enotnim učinkom, ki jih vsebuje navedena uredba.

               —

               Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Kršitev vrednot pravne države, in sicer z vzpostavitvijo ureditve, ki temelji na dokumentu, ki ga je izdal Evropski patentni urad, katerega akti niso podvrženi sodnemu nadzoru.

               2.

               Neobstoj akta Unije in, podredno, neobstoj pravne podlage za sporno uredbo, ker niso bili uvedeni ukrepi, ki bi zagotavljali enotno varstvo, določeno v členu 118 PDEU.

               3.

               Zloraba pooblastil, in sicer zaradi uporabe okrepljenega sodelovanja za drugačne namene od tistih, ki so predvideni v Pogodbah.

               4.

               Kršitev člena 291(2) PDEU in, podredno, kršitev sodne prakse Meroni, in sicer z določitvijo letnih pristojbin in deleža razdelitve le-teh.

               5.

               Kršitev sodne prakse Meroni, in sicer s prenosom nekaterih upravnih nalog v zvezi z evropskim patentom z enotnim učinkom na Evropski patentni urad.

               6.

               Kršitev načel samostojnosti in enotnosti pri izvajanju prava Unije v zvezi s sistemom za uveljavitev Uredbe.

      (1)  UL L 361, str. 1


title: Zadeva T-497/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2010 – LG Electronics proti UUNT (KOMPRESSOR PLUS) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti KOMPRESSOR PLUS — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisni značaj — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               12.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/12

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2010 – LG Electronics proti UUNT (KOMPRESSOR PLUS)
   (Zadeva T-497/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti KOMPRESSOR PLUS - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisni značaj - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2011/C 46/24
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: LG Electronics, Inc. (Seul, Južna Koreja) (zastopnik: J. Blanchard, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 23. septembra 2009 (zadeva R 397/2009-1) glede zahteve za registracijo besednega znaka KOMPRESSOR PLUS kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               LG Electronics, Inc. Se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 37, 13.2.2010.


title: Zadeva C-661/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 4. decembra 2015 – X BV/Staatssecretaris van Financiën

text:
               14.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 4. decembra 2015 – X BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-661/15)
   (2016/C 098/25)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: X BV

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

                           (a)

                           Ali je treba člen 145(2) UICZ (1) v povezavi s členom 29(1) in (3) CZS (2) razlagati tako, da pravilo, ki ga določa, velja tudi za primer, ko je ugotovljeno, da je na dan prejema deklaracije za določeno blago obstajalo tveganje, povezano s proizvodnjo, da se bo del blaga z uporabo okvaril in prodajalec zato, da izključi to tveganje, z izpolnitvijo pogodbene garancijske obveznosti kupcu zagotovi znižanje cene v obliki povračila stroškov, nastalih za popravilo blaga?

                           (b)

                           Če pravilo člena 145(2) UICZ v primeru, navedenem pod točko (a), ne velja, ali je mogoče zgolj na podlagi člena 29(1) in (3) UICZ v povezavi s členom 78 CZS zmanjšati carinsko vrednost, deklarirano po zagotovitvi znižanja cene, navedenega v točki (a)?

               2.

               Ali je pogoj iz člena 145(3) UICZ za spremembo carinske vrednosti, ki jo določa, in sicer, da mora do popravka plačane ali plačljive cene za blago priti v dvanajstih mesecih od dneva prejema deklaracije za sprostitev v prosti promet blaga, v nasprotju s členoma 78 in 236 CZS v povezavi s členom 29 CZS?

      (1)  Uredba Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 6, str. 3).

      (2)  Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 4, str. 307).


title: Zadeva T-250/10: Tožba, vložena 31. maja 2010 – KNUT IP Management proti UUNT – Zoologischer Garten Berlin (KNUT – DER EISBÄR)

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/50

         Tožba, vložena 31. maja 2010 – KNUT IP Management proti UUNT – Zoologischer Garten Berlin (KNUT – DER EISBÄR)
   (Zadeva T-250/10)
   ()
   2010/C 209/75
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: KNUT IP Management Ltd. (London, Anglija) (zastopnik: C. Jaeckel, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Zoologischer Garten Berlin AG (Berlin, Nemčija)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 17. marca 2010 v zadevi R 650/2009-1 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred odborom za pritožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „KNUT – DER EISBÄR“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 16, 25, 28 in 41

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Zoologischer Garten Berlin AG

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nemška besedna znamka „KNUD“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 16 in 28; nemška besedna znamka „Knut der Eisbär“ za proizvode in storitve iz razredov 16, 25, 28 in 41; nemška besedna znamka „KNUT“ za proizvode in storitve iz razredov 3, 4, 5, 8, 9, 11, 12, 14, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 28, 29, 30, 32, 33, 35, 39, 41, 42 in 43, nemška besedna znamka „KNUT“ za proizvode in storitve iz razredov 16, 18, 21, 25, 28, 35, 41 in 42

      Odločba oddelka za ugovore: ugovoru se v delu ugodi.

      Odločba odbora za pritožbe: pritožbi se ugodi in ugovoru se v celoti ugodi.

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), ker med nasprotujočima si znamkama ne obstaja verjetnost zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva T-558/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. marca 2015 – FSA/UUNT – Motokit Veículos e Acessórios (FSA K FORCE) (Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Skupnosti FSA K-FORCE — Prejšnja besedna znamka Skupnosti FORCE X — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Obveznost obrazložitve — Člen 75 Uredbe št. 207/2009)

text:
               20.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 127/25

         Sodba Splošnega sodišča z dne 4. marca 2015 – FSA/UUNT – Motokit Veículos e Acessórios (FSA K FORCE)
   (Zadeva T-558/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Skupnosti FSA K-FORCE - Prejšnja besedna znamka Skupnosti FORCE X - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Obveznost obrazložitve - Člen 75 Uredbe št. 207/2009))
   (2015/C 127/34)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: FSA Srl (Busnago, Italija) (zastopnika: M. Locatelli in M. Cartella, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Motokit Veículos e Acessórios, SA (Vagos, Portugalska)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 5. avgusta 2013 (zadeva R 436/2012 2) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Motokit Veículos e Acessórios, SA in FSA Srl.

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 5. avgusta 2013 (zadeva R 436/2012 2) se razveljavi.

               2.

               UUNT se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 24, 25.1.2014.


title: Zadeva T-111/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2016 – Unitec Bio/Svet (Damping — Uvoz biodizla s poreklom iz Argentine — Dokončna protidampinška dajatev — Ničnostna tožba — Neposredno nanašanje — Posamično nanašanje — Dopustnost — Člen 2(5) Uredbe (ES) št. 1225/2009 — Normalna vrednost — Proizvodni stroški)

text:
               31.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 402/29

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2016 – Unitec Bio/Svet
   (Zadeva T-111/14) (1)

   ((Damping - Uvoz biodizla s poreklom iz Argentine - Dokončna protidampinška dajatev - Ničnostna tožba - Neposredno nanašanje - Posamično nanašanje - Dopustnost - Člen 2(5) Uredbe (ES) št. 1225/2009 - Normalna vrednost - Proizvodni stroški))
   (2016/C 402/31)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Unitec Bio SA (Buenos Aires, Argentina) (zastopniki: J. F. Bellis, R. Luff in G. Bathory, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva S. Boelaert in B. Driessen, nato H. Marcos Fraile, agenti, skupaj z de R. Bierwagnom in C. Hippom, odvetnika)

      Intervenientki v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: M. França in A. Stobiecka-Kuik, agenta) in European Biodiesel Board (EBB) (Bruselj, Belgija) (zastopnika: O. Prost in M.-S. Dibling, odvetnika)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1194/2013 z dne 19. novembra 2013 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz biodizla s poreklom iz Argentine in Indonezije (UL 2013, L 315, str. 2) v delu, v katerem je z njo tožeči stranki naložena protidampinška dajatev.

      Izrek

               1.

               Člena 1 in 2 Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1194/2013 z dne 19. novembra 2013 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz biodizla s poreklom iz Argentine in Indonezije se razglasita za nična v delu, v katerem se nanašata na družbo Unitec Bio SA.

               2.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške in naloži se mu plačilo stroškov družbe Unitec Bio.

               3.

               Evropska komisija in European Biodiesel Board (EBB) nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 112, 14.4.2014.


title: Zadeva C-594/13: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 12. marca 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – „go fair“ Zeitarbeit OHG/Finanzamt Hamburg-Altona (Predhodno odločanje — DDV — Direktiva 2006/112/ES — Člen 132(1)(g) — Oprostitev za storitve, ki so tesno povezane s socialnim skrbstvom in socialnovarstvenim delom — Pojem „organizacije, ki so priznane kot organizacije socialnega pomena“ — Agencija za zagotavljanje začasnega dela — Izposoja delavcev na področju zdravstvene nege — Izključitev od oprostitve)

text:
               4.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/4

         Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 12. marca 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – „go fair“ Zeitarbeit OHG/Finanzamt Hamburg-Altona
   (Zadeva C-594/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - DDV - Direktiva 2006/112/ES - Člen 132(1)(g) - Oprostitev za storitve, ki so tesno povezane s socialnim skrbstvom in socialnovarstvenim delom - Pojem „organizacije, ki so priznane kot organizacije socialnega pomena“ - Agencija za zagotavljanje začasnega dela - Izposoja delavcev na področju zdravstvene nege - Izključitev od oprostitve))
   (2015/C 146/05)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka:„go fair“ Zeitarbeit OHG

      Tožena stranka: Finanzamt Hamburg-Altona

      Izrek

   Člen 132(1)(g) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da niti delavci na področju zdravstvene nege z opravljenim državnim izpitom, ki opravljajo svoje storitve neposredno za osebe, ki potrebujejo pomoč in postrežbo, niti agencije za zagotavljanje začasnega dela, ki take delavce izposoja organizacijam, priznanim kot organizacije socialnega pomena, ne spadajo v pojem „organizacije, ki so priznane kot organizacije socialnega pomena“ iz te določbe.

      (1)  UL C 71, 8.3.2014.


title: Zadeva T-34/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. novembra 2013 – Herbacin cosmetic proti UUNT – Laboratoire Garnier (HERBA SHINE) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti HERBA SHINE — Prejšnje besedne nacionalne znamke, znamke Skupnosti in mednarodne znamke Herbacin — Relativni razlog za zavrnitev — Resna in dejanska uporaba prejšnjih znamk — Člen 42(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Obveznost obrazložitve — Člen 75 Uredbe št. 207/2009)

text:
               18.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 15/14

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. novembra 2013 – Herbacin cosmetic proti UUNT – Laboratoire Garnier (HERBA SHINE)
   (Zadeva T-34/12) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti HERBA SHINE - Prejšnje besedne nacionalne znamke, znamke Skupnosti in mednarodne znamke Herbacin - Relativni razlog za zavrnitev - Resna in dejanska uporaba prejšnjih znamk - Člen 42(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Obveznost obrazložitve - Člen 75 Uredbe št. 207/2009)
   2014/C 15/19
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Herbacin cosmetic GmbH (Wutha-Farnroda, Nemčija) (zastopnik: J. Eberhardt, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Walicka, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Laboratoire Garnier et Cie (Pariz, Francija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 22. novembra 2011 (zadeva R 2255/2010-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Herbacin cosmetic GmbH in Laboratoire Garnier et Cie.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 22. novembra 2011 (zadeva R 2255/2010-1) se razveljavi.

               2.

               UUNT se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 80, 17.3.2012.


title: Zadeva C-156/14: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 6. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Tamoil Italia SpA/Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare (Predhodno odločanje — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Člen 191(2) PDEU — Direktiva 2004/35/ES — Okoljska odgovornost — Nacionalna ureditev, ki organu ne dovoljuje, da lastnikom onesnaženih zemljišč, ki niso prispevali k nastanku tega onesnaženja, odredi izvedbo preventivnih in sanacijskih ukrepov, in ki določa le obveznost povračila za ukrepe, ki jih je izvedel organ — Združljivost z načelom „plača povzročitelj obremenitve“, previdnostnim in preventivnim načelom ter načelom, da je treba okoljsko škodo odpravljati pri viru)

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/12

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 6. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Tamoil Italia SpA/Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare
   (Zadeva C-156/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Člen 191(2) PDEU - Direktiva 2004/35/ES - Okoljska odgovornost - Nacionalna ureditev, ki organu ne dovoljuje, da lastnikom onesnaženih zemljišč, ki niso prispevali k nastanku tega onesnaženja, odredi izvedbo preventivnih in sanacijskih ukrepov, in ki določa le obveznost povračila za ukrepe, ki jih je izvedel organ - Združljivost z načelom „plača povzročitelj obremenitve“, previdnostnim in preventivnim načelom ter načelom, da je treba okoljsko škodo odpravljati pri viru))
   (2016/C 038/16)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranki

      Tožeča stranka: Tamoil Italia SpA

      Tožena stranka: Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare

      ob prisotnosti: Provincia di Venezia, Comune di Venezia, Regione Veneto

      Izrek

   Direktivo 2004/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je ta v postopkih v glavni stvari, ki, kadar ni mogoče določiti osebe, ki je odgovorna za onesnaženje zemljišča, ali od nje ni mogoče doseči sanacije, pristojnemu organu ne omogoča, da bi odredil izvedbo preventivnih in sanacijskih ukrepov lastniku tega zemljišča, ki ni odgovoren za onesnaženje, pri čemer je zadnjenavedeni zavezan povrniti le stroške v zvezi z ukrepi, ki jih je izvedel pristojni organ, do višine tržne vrednosti zemljišča, določene po izvedbi teh ukrepov.

      (1)  UL C 194, 24.6.2014.


title: Zadeva C-116/12: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 12. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Dioikitiko Protodikeio Serron – Grčija) – Ioannis Christodoulou, Nikolaos Christodoulou, Afoi N. Christodoulou AE proti Elliniko Dimosio (Carinska vrednost — Blago, izvoženo v tretjo državo — Izvozna nadomestila — Predelava v državi izvoza, ki se šteje za nebistveno — Ponovni izvoz blaga na ozemlje Evropske unije — Določitev carinske vrednosti — Transakcijska vrednost)

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/8

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 12. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Dioikitiko Protodikeio Serron – Grčija) – Ioannis Christodoulou, Nikolaos Christodoulou, Afoi N. Christodoulou AE proti Elliniko Dimosio
   (Zadeva C-116/12) (1)

   (Carinska vrednost - Blago, izvoženo v tretjo državo - Izvozna nadomestila - Predelava v državi izvoza, ki se šteje za nebistveno - Ponovni izvoz blaga na ozemlje Evropske unije - Določitev carinske vrednosti - Transakcijska vrednost)
   2014/C 52/12
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Dioikitiko Protodikeio Serron

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Ioannis Christodoulou, Nikolaos Christodoulou, Afoi N. Christodoulou AE

      Tožena stranka: Elliniko Dimosio

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Dioikitiko Protodikeio Serron – Razlaga členom 24, 29, 32 in 146 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1) – Carinska vrednost – Transakcijska vrednost – Določitev – Izvoženo blago, ki v državi članici izvoza ni bilo dovolj obdelano ali predelano, da bi se zanj lahko štelo, da je pridobil poreklo države, v kateri je bila opravljena zadnja sprememba v smislu člena 24 uredbe, in brez uporabe carinskega postopka pasivnega oplemenitenja za ponoven uvoz v državo prvotnega izvoza

      Izrek

               1.

               Člena 29 in 32 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 82/97 z dne 19. decembra 1996, je treba razlagati tako, da se uporabljata za določitev carinske vrednosti blaga, uvoženega na podlagi pogodbe, ki se kljub temu, da je opredeljena kot pogodba o prodaji, dejansko izkaže za pogodbo o obdelavi ali predelavi. V okviru te določitve ni pomembno, ali transakcije obdelave ali predelave izpolnjujejo pogoje iz člena 24 te uredbe, da bi se štelo, da je zadevno blago po poreklu iz države, v kateri so bile te transakcije opravljene.

               2.

               Člena 29 in 32 Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 82/97, je treba razlagati tako, da je treba pri določitvi carinske vrednosti upoštevati vrednost izvoznega nadomestila, ki ga je bilo deležno blago in ki je bilo pridobljeno s prakso, pri kateri so bile določbe prava Unije uporabljene z namenom pridobitve koristi z zlorabo.

      (1)  UL C 138, 12.5.2012.


title: Zadeva C-326/12: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 9. oktobra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – Rita van Caster, Patrick van Caster/Finanzamt Essen-Süd (Predhodno odločanje — Prosti pretok kapitala — Člen 63 PDEU — Obdavčitev dohodkov iz investicijskih skladov — Obveznost investicijskega sklada, da sporoči in objavi nekatere informacije — Pavšalno obdavčenje dohodkov iz investicijskih skladov, ki ne spoštujejo obveznosti poročanja in objave)

text:
               8.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 439/3

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 9. oktobra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – Rita van Caster, Patrick van Caster/Finanzamt Essen-Süd
   (Zadeva C-326/12) (1)

   ((Predhodno odločanje - Prosti pretok kapitala - Člen 63 PDEU - Obdavčitev dohodkov iz investicijskih skladov - Obveznost investicijskega sklada, da sporoči in objavi nekatere informacije - Pavšalno obdavčenje dohodkov iz investicijskih skladov, ki ne spoštujejo obveznosti poročanja in objave))
   (2014/C 439/03)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Düsseldorf

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Rita van Caster, Patrick van Caster

      Tožena stranka: Finanzamt Essen-Süd

      Izrek

   Člen 63 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki določa, da se, če investicijski sklad nerezident ne izpolni obveznosti poročanja in objave nekaterih podatkov, ki sta določeni v tej zakonodaji in se enako uporabljata za sklade rezidente in nerezidente, dohodki davčnega zavezanca iz navedenega investicijskega sklada obdavčijo pavšalno, ker navedena zakonodaja davčnemu zavezancu ne omogoča, da predloži dokaze ali informacije, ki dokazujejo dejansko višino teh dohodkov.

      (1)  UL C 303, 6.10.2012.


               18.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 136/48

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 1. marca 2015 – Pujante Cuadrupani/GSA
   (Zadeva F-83/15) (1)

   ((Javni uslužbenci - Zaposlovanje - Začasni uslužbenec - Odpoved pogodbe o zaposlitvi po izteku poskusne dobe - Tožba za razglasitev ničnosti zoper odločbo o odpovedi pogodbe o zaposlitvi in potrdilno odločbo o odpovedi pogodbe o zaposlitvi - Dopustnost - Člen 14(3) Pogojev za zaposlitev - Zloraba pooblastil in postopka - Očitna napaka pri presoji - Pravica do obrambe - Posvetovanja paritetnega odbora za ocenjevanje - Mnenje, ki temelji na preučitvi dokumentacije, brez zaslišanja tožeče stranke - Neobstoj kršitve pravice do obrambe))
   (2016/C 136/68)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Antonio Pujante Cuadrupani (Murcia, Španija) (zastopnika: T. Bontinck in A. Guillerme, odvetnika)

      Tožena stranka: Agencija za evropski GNSS (zastopniki: O. Lambinet in D. Petrlík, agenta, D. Waelbroeck in A. Duron, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila poskusne dobe tožeče stranke in kasnejše odločbe izvršnega direktorja tožene stranke, da po izteku poskusne dobe odpove njeno pogodbo o zaposlitvi.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               A. Pujante Cuadrupani nosi lastne stroške in stroške, ki jih je priglasila Agencija za evropski GNSS.

      (1)  UL C 279, 24.8.2015, str. 60.


title: Zadeva T-589/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 18. marca 2016 – Eurorail/Komisija in INEA

text:
               10.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/21

         Sklep Splošnega sodišča z dne 18. marca 2016 – Eurorail/Komisija in INEA
   (Zadeva T-589/15) (1)

   (2016/C 165/28)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik devetega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 27, 25.1.2016.


title: Zadeva C-179/13: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 15. januarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank/L. F. Evans (Predhodno odločanje – Določitev zakonodaje, ki se uporablja za delavca na področju socialne varnosti – Uredba (EGS) št. 1408/71 – Uporaba – Zaposlitev državljana države članice na konzulatu tretje države, ki se nahaja na ozemlju druge države članice, v kateri ta državljan prebiva – Dunajska konvencija o konzularnih odnosih – Člen 71(2) – Nacionalna zakonodaja, s katero so osebam s stalnim prebivališčem priznane olajšave, privilegiji in imunitete)

text:
               2.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/4

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 15. januarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank/L. F. Evans
      (Zadeva C-179/13) (1)

      (Predhodno odločanje - Določitev zakonodaje, ki se uporablja za delavca na področju socialne varnosti - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Uporaba - Zaposlitev državljana države članice na konzulatu tretje države, ki se nahaja na ozemlju druge države članice, v kateri ta državljan prebiva - Dunajska konvencija o konzularnih odnosih - Člen 71(2) - Nacionalna zakonodaja, s katero so osebam s stalnim prebivališčem priznane olajšave, privilegiji in imunitete)
      (2015/C 073/05)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Centrale Raad van Beroep

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: L.F. Evans

         Izrek

      Člen 2 Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti v različici, spremenjeni in posodobljeni z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1992/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006, v povezavi s členom 16 te uredbe je treba razlagati tako, da v obdobju, v katerem je bil državljan države članice zaposlen na konzulatu tretje države na ozemlju države članice, kjer prebiva, ni pa njen državljan, za tega državljana ne velja zakonodaja države članice v smislu te določbe, če v skladu z zakonodajo države članice prebivališča, ki je bila sprejeta na podlagi člena 71(2) Dunajske konvencije o konzularnih odnosih, sklenjene na Dunaju 24. aprila 1963, ta državljan ni vključen v nacionalni sistem socialne varnosti.

         (1)  UL C 189, 29.6.2013.


title: Zadeva C-38/09 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 15. aprila 2010 – Ralf Schräder proti Uradu Skupnosti za rastlinske sorte (USRS) (Pritožba — Nadzor Sodišča — Uredbi (ES) št. 2100/94 in 1239/95 — Kmetijstvo — Žlahtniteljske pravice v Skupnosti — Razlikovalni učinek sorte kandidatke — Splošno poznavanje sorte — Dokaz — Rastlinska sorta SUMCOL 01)

text:
               5.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/9

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 15. aprila 2010 – Ralf Schräder proti Uradu Skupnosti za rastlinske sorte (USRS)
   (Zadeva C-38/09 P) (1)

   (Pritožba - Nadzor Sodišča - Uredbi (ES) št. 2100/94 in 1239/95 - Kmetijstvo - Žlahtniteljske pravice v Skupnosti - Razlikovalni učinek sorte kandidatke - Splošno poznavanje sorte - Dokaz - Rastlinska sorta SUMCOL 01)
   2010/C 148/13
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnik: Ralf Schräder (zastopnik: T. Leidereiter, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Urad Skupnosti za rastlinske sorte (USRS) (zastopniki: M. Ekvad, B. Kiewiet, zastopnika, A. von Mühlendahl, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (sedmi senat) z dne 19. novembra 2008 v zadevi Schäder proti USRS (T-187/06), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo pritožnika zoper sklep odbora za pritožbe USRS z dne 2. maja 2006, s katero je bila zavrnjena pritožba zoper odločitev USRS o zavrnitvi prijave za žlahtniteljsko pravico v Skupnosti za rastlinsko sorto „SUMCOL 01“ – Razlikovalni značaj sorte kandidatke – Elementi, ki jih je treba obravnavati za utemeljitev splošne poznanosti – Napačna presoja dejstev – Kršitev pravice biti slišan

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               R. Schräderju se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 82, 4.4.2009.


title: Zadeva T-420/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 17. junija 2008 – El Corte Inglés proti UUNT – Abril Sánchez in Ricote Saugar (Boomerang TV ) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Skupnosti Boomerang TV – Nacionalne znamke in znamka Skupnosti, besedna znamka in figurativne znamke, prejšnje znamke BOOMERANG in Boomerang – Relativni razlogi za zavrnitev – Neobstoj verjetnosti zmede – Neobstoj splošno znane znamke v smislu člena 6 bis Pariške konvencije – Neobstoj škodovanja ugledu – Nepredložitev dokazov o obstoju določenih prejšnjih znamk oziroma njihovih prevodov oddelku za ugovore – Prva predložitev dokazov šele pred odborom za pritožbe – Člena 8(1)(b), (2)(c) in (5) ter 74(2) Uredbe (ES) št. 40/94 – Pravilo 16(2) in (3), pravilo 17(2) in pravilo 20(2) Uredbe (ES) št. 2868/95 )

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/19

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 17. junija 2008 – El Corte Inglés proti UUNT – Abril Sánchez in Ricote Saugar (BoomerangTV)
   (Zadeva T-420/03) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti BoomerangTV - Nacionalne znamke in znamka Skupnosti, besedna znamka in figurativne znamke, prejšnje znamke BOOMERANG in Boomerang - Relativni razlogi za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Neobstoj splošno znane znamke v smislu člena 6 bis Pariške konvencije - Neobstoj škodovanja ugledu - Nepredložitev dokazov o obstoju določenih prejšnjih znamk oziroma njihovih prevodov oddelku za ugovore - Prva predložitev dokazov šele pred odborom za pritožbe - Člena 8(1)(b), (2)(c) in (5) ter 74(2) Uredbe (ES) št. 40/94 - Pravilo 16(2) in (3), pravilo 17(2) in pravilo 20(2) Uredbe (ES) št. 2868/95“)
   (2008/C 197/32)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španija) (zastopnika: J. Rivas Zurdo in E. López Leiva, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: I. de Medrano Caballero, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: José Matías Abril Sánchez in Pedro Ricote Saugar (Madrid) (zastopnik: J.M. Iglesias Monravá, odvetnik)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 1. oktobra 2003 (zadeva R 88/2003-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med El Corte Inglés, SA, in J.M. Abril Sánchezom in P. Ricote Saugarom.
   Izrek

               1)

               Tožba se deloma zavrže in deloma zavrne.

               2)

               El Corte Inglés, SA, se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 47, 21.2.2004.


title: Zadeva C-510/10: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 26. aprila 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret – Danska) – DR, TV2 Danmark A/S proti NCB – Nordisk Copyright Bureau (Približevanje zakonodaj — Avtorska pravica in sorodne pravice — Direktiva 2001/29/ES — Člen 5(2)(d) — Pravica priobčitve del javnosti — Izjema od pravice reproduciranja — Efemerni posnetki del, ki jih izdelajo RTV-organizacije z lastno opremo in za lastne oddaje — Posnetki, izdelani z opremo tretje osebe — Obveznost RTV-organizacij, da povrnejo vso škodo zaradi negativnih učinkov ravnanj in opustitev tretje osebe)

text:
               16.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 174/8

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 26. aprila 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret – Danska) – DR, TV2 Danmark A/S proti NCB – Nordisk Copyright Bureau
   (Zadeva C-510/10) (1)

   (Približevanje zakonodaj - Avtorska pravica in sorodne pravice - Direktiva 2001/29/ES - Člen 5(2)(d) - Pravica priobčitve del javnosti - Izjema od pravice reproduciranja - Efemerni posnetki del, ki jih izdelajo RTV-organizacije z lastno opremo in za lastne oddaje - Posnetki, izdelani z opremo tretje osebe - Obveznost RTV-organizacij, da povrnejo vso škodo zaradi negativnih učinkov ravnanj in opustitev tretje osebe)
   2012/C 174/10
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Østre Landsret

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: DR, TV2 Danmark A/S

      Tožena stranka: NCB - Nordisk Copyright Bureau

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Østre Landsret – Razlaga člena 5(2)(d) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230) – Pogoji za pridobitev ugodnosti izjeme od pravice reproduciranja – Efemerni posnetki del, ki so jih izdelale RTV-organizacije z lastno opremo in za svoje oddajanje – RTV-organizacije, ki so pri neodvisnih zunanjih televizijskih produkcijskih družbah naročile posnetke, da bi jih oddajale v okviru lastnih oddaj

      Izrek

               1.

               Izraz „z lastno opremo“ iz člena 5(2)(d) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi je treba v okviru prava Unije razlagati samostojno in enotno.

               2.

               Člen 5(2)(d) Direktive 2001/29, v povezavi z njeno uvodno izjavo 41, je treba razlagati tako, da lastna oprema RTV-organizacije vključuje opremo katere koli tretje osebe, ki deluje v imenu ali z odgovornostjo RTV-organizacije.

               3.

               Predložitveno sodišče mora pri odločanju, ali je posnetek, ki ga je izdelala RTV-organizacija z opremo tretje osebe za lastne oddaje, zajet z izjemo v zvezi z efemernimi posnetki, določeno v členu 5(2)(d) Direktive 2001/29, presoditi, ali je mogoče v okoliščinah v postopku v glavni stvari šteti, da ta oseba deluje „v imenu“ ali vsaj „z odgovornostjo“ RTV-organizacije. Glede zadnjenavedenega je bistvena okoliščina, da bi morala RTV-organizacija tretjim osebam, zlasti avtorjem, ki bi lahko bili oškodovani zaradi protipravnih posnetkov njihovih del, povrniti vso škodo zaradi negativnih učinkov ravnanj in opustitev tretje osebe, kot je zunanja in pravno neodvisna televizijska produkcijska družba, povezanih z zadevnimi posnetki, kakor da bi RTV-organizacija ta ravnanja in opustitve izvedla sama.

      (1)  UL C 346, 18.12.2010.


title: Zadeva F-14/10: Tožba, vložena 25. februarja 2010 – Marcuccio proti Komisiji

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/54

         Tožba, vložena 25. februarja 2010 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva F-14/10)
   2010/C 134/90
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Lecce) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Ugotovitev predolgega trajanja postopka za priznanje delne invalidnosti in za naložitev toženi stranki vračila škode, nastale tožeči stranki.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije o zavrnitvi zahtevka z dne 30. januarja 2009 naj se razglasi za nično;

               —

               odločba o zavrnitvi pritožbe z dne 20. julija 2009 zoper odločbo o zavrnitvi zahtevka z dne 30. januarja 2009 naj se razglasi za nično;

               —

               dopis ADMIN.B.2/MB/ls D(09)29562 z dne 6. novembra 2009, ki ga je tožeča stranka prejela 16. decembra 2009 naj se, kolikor je potrebno, razglasi za ničen;

               —

               kolikor je potrebno, naj se ugotovi, da postopek o izvrševanju pravnih jamstev iz člena 73 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti v zvezi z nesrečo z dne 12. septembra 2003 traja že več kot pet let;

               —

               kolikor je potrebno, naj se ugotovi, da je bilo razumno trajanje postopka že preseženo;

               —

               Komisiji naj se naloži vračilo materialne in nematerialne škode, ki jo je tožeča stranka utrpela zaradi nerazumnega trajanja zadevnega postopka, in plačilo 10 000 EUR oz. višjega ali nižjega zneska, ki ga Sodišče za uslužbence šteje za pravičen in primeren;

               —

               Komisiji naj se naloži, da tožeči stranki od dne, ki sledi dnevu, v katerem je zahtevek z dne 30. januarja 2009 prispel na Komisijo, do dejanskega plačila zneska 10 000 EUR plača obresti na ta znesek v višini 10 % na leto z letno kapitalizacijo;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 10. marca 2005 v zadevi T-266/00, Confartigianato Venezia, Transport Lines Snc in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti (Državna pomoč — Odločba Komisije, s katero je ugotovila nezdružljivosti shem nezakonitih pomoči s skupnim trgom in naložila izterjavo nezdružljivih pomoči — Izključitev nacionalnega postopka izterjave — Ničnostna tožba — Pomanjkanje pravnega interesa — Nedopustnost)

text:
               25.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/18

      SKLEP SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 10. marca 2005
   v zadevi T-266/00, Confartigianato Venezia, Transport Lines Snc in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Državna pomoč - Odločba Komisije, s katero je ugotovila nezdružljivosti shem nezakonitih pomoči s skupnim trgom in naložila izterjavo nezdružljivih pomoči - Izključitev nacionalnega postopka izterjave - Ničnostna tožba - Pomanjkanje pravnega interesa - Nedopustnost)
   (2005/C 155/36)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi T-266/00 Confartigianato Venezia, Transport Lines Snc in drugi in petnajst drugih tožečih strank, ki so navedena na seznamu k prilogi k sklepu, s sedežem v Benetkah (Italija), ki jih zastopa A. Vianello, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnik: V. Di Bucci skupaj z A. Dal Ferro, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), zaradi predloga za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2000/394/ES z dne 25. novembra 1999 o ukrepih pomoči za podjetja, ki se nahajajo na ozemlju Benetk in Chioggie, predvidenih z Zakonoma št. 30/1997 in št. 206/1995 o uvedbi znižanja socialnih prispevkov (UL 2000, L 150, str. 50), je Sodišče prve stopnje (drugi razširjeni senat), v sestavi J. Pirrung, predsednik, A. W. H. Meij, N. J. Forwood, sodnika, I. Pelikánová, sodnica, S. Papasavvas, sodnik; sodni tajnik: H. Jung, dne 10. marca 2005 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi:

               1.

               Tožba se delno zavrže kot nedopustna v delu, ki so jo vložili Transport Lines Snc, C.A.T.I.L., Consorzio Artigiano Trasportatori Interni Lagunari C.A.T.I.L. Servizi srl, Translion snc, Cooperativa Trasportatori Lagunari arl, Barich aldo e figlio snc, S.A.L.P.A. Trasporti snc, Laguna Trasporti di Tosi Pietro, Puppola Trasporti e C. snc, Simionato Roberto, Venerando Gianfranco snc, Boscolo „Bielo“ Ivano srl, Grassi Mario, Laguna Veneta Cooperativa Trasporti srl, Brussa Sas, Il Fornaio di Colussi Gloria.

               2.

               Transport Lines Snc, C.A.T.I.L., Consorzio Artigiano Trasportatori Interni Lagunari C.A.T.I.L. Servizi srl, Translion snc, Cooperativa Trasportatori Lagunari arl, Barich aldo e figlio snc, S.A.L.P.A. Trasporti snc, Laguna Trasporti di Tosi Pietro, Puppola Trasporti e C. snc, Simionato Roberto, Venerando Gianfranco snc, Boscolo „Bielo“ Ivano srl, Grassi Mario, Laguna Veneta Cooperativa Trasporti srl, Brussa Sas in Il Fornaio di Colussi Gloria nosijo svoje stroške.

               3.

               Komisija nosi do sedaj priglašene stroške v zvezi s tožbo šestnajstih podjetij zgoraj navedenih tožečih strank.

               4.

               Odločitev o preostalih stroških se pridrži.

      (1)  UL C 355, 9.12.2000.


title: Zadeva T-405/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 31. marca 2009 — ArcelorMittal Luxembourg in drugi proti Komisiji ( Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg Skupnosti za nosilce — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 65 PJ po prenehanju veljavnosti Pogodbe ESPJ na podlagi Uredbe (ES) št. 1/2003 — Pristojnost Komisije — Odgovornost za kršitev — Zastaranje — Pravica do obrambe )

text:
               16.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/33

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 31. marca 2009 — ArcelorMittal Luxembourg in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-405/06) (1)

   („Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg Skupnosti za nosilce - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 65 PJ po prenehanju veljavnosti Pogodbe ESPJ na podlagi Uredbe (ES) št. 1/2003 - Pristojnost Komisije - Odgovornost za kršitev - Zastaranje - Pravica do obrambe“)
   2009/C 113/66
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: ArcelorMittal Luxembourg SA, prej Arcelor Luxembourg SA (Luxembourg, Luksemburg); ArcelorMittal Belval & Differdange SA, prej Arcelor Profil Luxembourg SA (Esch-sur-Alzette, Luksemburg); in ArcelorMittal International SA, prej Arcelor International SA (Luksemburg) (zastopnik: A. Vandencasteele, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: X. Lewis in F. Arbault, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 5342 konč. z dne 8. novembra 2006 v zvezi s postopkom izvajanja člena 65 PJ glede sporazumov in usklajenih ravnanj, pri katerih so sodelovali evropski proizvajalci nosilcev (zadeva COMP/F/38.907 — Jekleni nosilci).

      Izrek

               1)

               Odločba Komisije C(2006) 5342 konč. z dne 8. novembra 2006 v zvezi s postopkom izvajanja člena 65 PJ glede sporazumov in usklajenih ravnanj, pri katerih so sodelovali evropski proizvajalci nosilcev (zadeva COMP/F/38.907 — Jekleni nosilci) se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na družbi ArcelorMittal Belval & Differdange SA ter ArcelorMittal International SA.

               2)

               V preostalem se tožba zavrne kot neutemeljena.

               3)

               Komisiji se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov, ki sta jih družbi ArcelorMittal Belval & Differdange ter ArcelorMittal International priglasili v delu, v katerem sta ji v tej zadevi nasprotovali.

               4)

               Družbi ArcelorMittal Luxembourg SA se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov, ki jih je Komisija priglasila v delu, v katerem ji je v tej zadevi nasprotovala.

      (1)  UL C 42, 24.2.2007.


title: Zadeva T-43/13: Tožba, vložena 29. januarja 2013 – Donnici proti Parlamentu

text:
               16.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/31

         Tožba, vložena 29. januarja 2013 – Donnici proti Parlamentu
   (Zadeva T-43/13)
   2013/C 79/52
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Beniamino Donnici (Castrolibero, Italija) (zastopnika: V. Vallefuoco in J. Van Gyseghem, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj ugotovi resno kršitev Evropskega parlamenta, storjeno s sprejetjem odločbe z dne 24. maja 2007, ki posega v položaj tožeče stranke in ki je bila razglašena za nično s sodbo Sodišča z dne 30. aprila 2009, ter na tej podlagi Evropskemu parlamentu naloži povrnitev premoženjske in nepremoženjske škode, ki tožeči stranki je ali bo nastala zaradi navedenega nezakonitega akta, tudi na podlagi pravične presoje, ki znaša 1 720 470 EUR, ali nižji znesek, ki bi ga ugotovilo sodišče. Poleg tega predlaga, naj se ji povrnejo vsi stroški postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v tem postopku, ki je ista kot v zadevah T-215/07 in C-9/08, Donnici proti Parlamentu, zahteva odškodnino za škodo, ki ji je nastala zaradi zavrnitve tožene stranke, ki ni priznala veljavnosti njenega mandata za poslanca Evropskega parlamenta, to pa je pozneje Sodišče Evropske unije razglasilo nično.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja, da so v zadevnem primeru izpolnjene vse zahteve, ki so bile v sodni praksi s tega področja določene v zvezi z ugotovitvijo nepogodbene odgovornosti institucij Unije, zlasti glede:

               —

               protipravnosti spornega ravnanja;

               —

               dejanske škode;

               —

               vzročne zveze in

               —

               krivde Unije oziroma resnosti kršitve, ki jo je ta storila. V zvezi s tem se zatrjuje, da je tožena stranka z odločbo, ki je podlaga za ta spor, dovolj resno in očitno kršila predpis, namenjen priznavanju pravic posameznikom.


title: Zadeva T-198/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 3. februarja 2014 – Imax proti UUNT – Himax Technologies (IMAX) (Znamka Skupnosti  — Ugovor  — Umik ugovora  — Ustavitev postopka)

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/35

         Sklep Splošnega sodišča z dne 3. februarja 2014 – Imax proti UUNT – Himax Technologies (IMAX)
   (Zadeva T-198/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Ugovor - Umik ugovora - Ustavitev postopka))
   2014/C 142/45
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Imax Corporation (Mississauga, Kanada) (zastopnika: V. von Bomhard, odvetnik, in K. Hughes, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: L. Rampini, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Himax Technologies, Inc. (Hsinhua, Tajvan)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 23. januarja 2013 (zadeva R 740/2012-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Himax Technologies, Inc. in Imax Corporation.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 171, 15.6.2013.


title: Zadeva T-192/07: Tožba, vložena 4. junija 2007 – Comité de défense de la viticulture charentaise proti Komisiji

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/36

         Tožba, vložena 4. junija 2007 – Comité de défense de la viticulture charentaise proti Komisiji
   (Zadeva T-192/07)
   (2007/C 170/69)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Comité de défense de la viticulture charentaise (Sainte-Sévère, Francija) (zastopnik: C.-E. Gudin, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije št. SG-Greffe (2007) D/202076 z dne 3. aprila 2007, naslovljena na zastopnika tožeče stranke, naj se razglasi za nično in naj se torej razglasi ničnost akta, izpodbijanega s to tožbo;

               —

               Celotna odločba Komisije s katero je zavrnila pritožbo tožeče stranke naj se razglasi za nično in neveljavno.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Z odločbo z dne 3. aprila 2007 je Komisija odločila, da ne bo nadaljevala postopka v zvezi s pritožbo tožeče stranke o domnevni kršitvi člena 81 ES, ki naj bi jo v Franciji storil Institut National des Appellations d'Origine (INAO) in z domnevno kršitvijo členov 81 ES in 82 ES, ki naj bi jo storila velika združenja trgovcev s konjakom (zadeva COMP/38863/B2-MODEF). S to tožbo tožeča stranka zahteva razglasitev ničnosti navedene odločbe.
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja tri tožbene razloge.
   Prvi tožbeni razlog je domnevna nesposobnost člana Komisije, ki je podpisal izpodbijano odločbo, ker jo je podpisal „za Komisijo“.
   Drugič, tožeča stranka trdi, da naj odločba ne bi bila dovolj utemeljena, ker naj Komisija v pismu o zavrnitvi pritožbe ne bi odgovorila na vse navedbe tožeče stranke.
   S tretjim pritožbenim razlogom tožeča stranka navaja, da naj Komisija ne bi dovolj resno obravnavala njegove pritožbe.


title: Zadeva T-170/17 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 18. maja 2017 – RW/Komisija (Izdaja začasne odredbe — Javni uslužbenci — Uradniki — Obvezen dopust in upokojitev — Upokojitvena starost — Člen 42(c) Kadrovskih predpisov — Predlog za odlog izvršitve — Fumus boni juris — Nujnost — Tehtanje interesov)

text:
               17.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 231/26

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 18. maja 2017 – RW/Komisija
   (Zadeva T-170/17 R)
   ((Izdaja začasne odredbe - Javni uslužbenci - Uradniki - Obvezen dopust in upokojitev - Upokojitvena starost - Člen 42(c) Kadrovskih predpisov - Predlog za odlog izvršitve - Fumus boni juris - Nujnost - Tehtanje interesov))
   (2017/C 231/33)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: RW (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Berscheid in A. C. Simon, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za odlog izvršitve sklepa Komisije z dne 2. marca 2017, s katerim sta bila za tožečo stranko odrejena dopust v interesu službe in obvezna upokojitev z učinkom od 1. junija 2017.

      Izrek

               1.

               Izvršitev sklepa Evropske komisije z dne 2. marca 2017, s katerim sta bila za RW odrejena dopust v interesu službe in obvezna upokojitev z učinkom od 1. junija 2017, se odloži.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-781/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. januarja 2016 – TVR Automotive/UUNT – Cardoni (TVR ENGINEERING) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti TVR ENGINEERING — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti TVR — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj podobnosti med znakoma — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               14.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/43

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. januarja 2016 – TVR Automotive/UUNT – Cardoni (TVR ENGINEERING)
   (Zadeva T-781/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti TVR ENGINEERING - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti TVR - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj podobnosti med znakoma - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 098/56)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: TVR Automotive Ltd (Whiteley, Združeno kraljestvo) (zastopnika: A. von Mühlendahl in H. Hartwig, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Fabio Cardoni (Milano, Italija)

      Predmet

   Tožba zoper Odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 8. septembra 2014 (zadeva R 2532/2013-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo TVR Automotive Ltd in Fabiom Cardoniem.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi TVR Automotive Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 26, 26.1.2015.


title: Zadeva C-121/06 P: Pritožba Giorgia Fedona & Figli SpA, Fedon America, Inc. zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne  14. decembra 2005  v zadevi Giorgio Fedon & Figli Spa, Fedon America, Inc. proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-135/04, vložena  1. marca 2006

text:
               6.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/7

         Pritožba Giorgia Fedona & Figli SpA, Fedon America, Inc. zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 14. decembra 2005 v zadevi Giorgio Fedon & Figli Spa, Fedon America, Inc. proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-135/04, vložena 1. marca 2006
   (Zadeva C-121/06 P)
   (2006/C 108/11)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Pritožnici: Giorgio Fedon & Figli SpA, Fedon America, Inc. (zastopniki: I. Van Bael, A. Cevese, F. Di Gianni in R. Antonini, avvocati)
   Drugi stranki v postopku: Toženi stranki: Komisija Evropskih skupnosti in Svet Evropske unije
   Predlogi pritožnic:

               —

               razveljavitev sodbe Sodišča prve stopnje z dne 14. decembra 2005,

               —

               presoja, da stanje spisa dopušča odločitev po temelju in priznanje pritožnicama pravice do povračila škode, ki izhaja iz odgovornosti toženih strank za nezakonito ali zakonito ravnanje;

               —

               v vsakem primeru naložitev toženima strankama plačila stroškov tega postopka in postopka na prvi stopnji;

               —

               podredno, odobritev pritožnicama pravične odškodnine zaradi nerazumnega trajanja postopka pred Sodiščem prve stopnje;

               —

               sprejetje drugih ukrepov, ki bi bili nujni iz razlogov pravičnosti.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnici navajata, da naj bi bila izpodbijana sodba nezakonita, ker ne vsebuje nikakršne obrazložitve v zvezi z eno izmed bistvenih zatrjevanih trditev, namreč, da imata pritožnici v posebnih dejanskih okoliščinah, ki opredeljujejo ta primer, pravico sklicevati se na odločbo pritožbenega organa Svetovne trgovinske organizacije, da bi v okviru odškodninske tožbe dokazali nezakonitost ravnanja Skupnosti.


title: Zadeva C-44/09: Sklep predsednika osmega senata Sodišča z dne 12. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/44

         Sklep predsednika osmega senata Sodišča z dne 12. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-44/09) (1)

   2010/C 63/71

      Jezik postopka: grščina

   Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 69, 21.3.2009.


title: Zadeva C-376/16 P: Pritožba, ki jo je Urad Evropske unije za intelektualno lastnino vložil 7. julija 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 27. aprila 2016 v zadevi T-556/11, European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

text:
               31.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 402/14

         Pritožba, ki jo je Urad Evropske unije za intelektualno lastnino vložil 7. julija 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 27. aprila 2016 v zadevi T-556/11, European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
   (Zadeva C-376/16 P)
   (2016/C 402/17)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: N. Bambara, agent, P. Wytinck, B. Hoorelbeke, odvetnika)

      Druge stranke v postopku: European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE

      Predlogi

   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               primarno,

                           —

                           izpodbijano sodbo Splošnega sodišča v celoti razveljavi,

                           —

                           zavrne tožbo za razglasitev ničnosti izpodbijane odločbe in odškodninski zahtevek, ki ga je podala tožeča stranka na prvi stopnji;

               —

               podredno, izpodbijano sodbo Splošnega sodišča v celoti razveljavi in zadevo v ponovno odločanje vrne Splošnemu sodišču;

               —

               še bolj podredno, izpodbijano sodbo Splošnega sodišča razveljavi v delu, v katerem nalaga EUIPO, da mora povrniti škodo, ki je družbi European Dynamics Luxembourg nastala iz naslova izgube priložnosti, da bi sklenila okvirno pogodbo, ter zadevo v ponovno odločanje vrne Splošnemu sodišču;

               —

               tožečim strankam iz postopka na prvi stopnji naložilo plačilo stroškov postopkov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Pritožba temelji na štirih pritožbenih razlogih, in sicer 1) Splošno sodišče je nepravilno uporabilo pravo pri razlagi in uporabi načel enakosti možnosti in transparentnosti ter je vsekakor izkrivilo dejstva, 2) Splošno sodišče je nepravilno uporabilo pravo pri razlagi in uporabi testa glede očitne napake pri presoji ter v nekaterih primerih izkrivilo dejstva, 3) Splošno sodišče je nepravilno uporabilo pravo pri uporabi člena 100(2) splošne finančne uredbe v povezavi z drugim odstavkom člena 296 PDEU in 4) Splošno sodišče je nepravilno uporabilo pravo, ko je odškodnino dosodilo iz naslova izgube priložnosti.

               2.

               S prvim pritožbenim razlogom pritožnik zatrjuje, da je Splošno sodišče presodilo ultra petita in s tem kršilo člen 21 Statuta Sodišča in člena 76(1) in 84(1) Poslovnika Splošnega sodišča, oziroma podredno, da je nepravilno uporabilo pravo, ko je presodilo, da kršitev načel enakosti možnosti in dolžne skrbnosti lahko povzroči razglasitev ničnosti izpodbijane odločbe, ter odločilo, da je izpodbijano odločbo treba razglasiti za nično, ker EUIPO ni zahteval niti pridobil izpiskov iz sodnega registra za družbi Siemens SA in Siemens SL, ki bi dokazovali neobstoj kakršnegakoli izključitvenega razloga iz členov 93 in 94 finančne uredbe. Z drugim delom prvega pritožbenega razloga pritožnik prav tako trdi, da je Splošno sodišče izkrivilo dejstva, ko je presodilo, da EUIPO ni zahteval niti predložil dokazov, ki bi bili v skladu s členom 134b podrobnih pravil za izvajanje, saj je v spisu zadeve vložen izpisek iz „registro mercantil“, ki je dokument, enakovreden izpisku iz sodnega registra v smislu člena 134b podrobnih pravil za izvajanje.

               3.

               Z drugim pritožbenim razlogom pritožnik trdi, da je Splošno sodišče nepravilno uporabilo pravo, ko ni presojalo, ali bi očitne napake, ki jih je storil odbor za ocenjevanje pri presoji ponudbe European Dynamics, lahko vplivale na končni izid odločbe o oddaji naročila. Pritožnik poudarja, da je Splošno sodišče dolžno preveriti, ali bi ugotovljene očitne napake pri presoji pripeljale do drugačnega izida za oddajo naročila, in sicer mora preučiti, ali imajo ugotovljene očitne napake učinek na oceno za posamezno tehnično merilo, če je več drugih razlogov (pri katerih ne gre za očitno napako pri presoji), ki prav tako podpirajo dodeljeno oceno. Poleg tega pritožnik trdi, da je Splošno sodišče večkrat izkrivilo dejstva, uporabilo napačen test glede ugotovitve očitne napake pri presoji, pri čemer je zgolj svojo presojo dejstev nadomestilo s presojo, ki jo je opravil EUIPO, ter nepravilno uporabilo pravo, ko je presodilo, da se nezadostno obrazložitev lahko šteje za dokaz očitne napake pri presoji.

               4.

               S tretjim pritožbenim razlogom pritožnik zatrjuje, da je Splošno sodišče nepravilno uporabilo pravo, ko je zahtevalo, da iz obrazložitve odločbe jasno izhaja, kako je vsako (negativno) stališče vplivalo na oceno za vsako podmerilo in podoceno, ter je tako uporabilo strožje merilo glede obveznosti navedbe razlogov od merila, ki izhaja iz ustaljene sodne prakse Sodišča. Zato je Splošno sodišče nepravilno uporabilo pravo, ko je izpodbijano odločbo za nično razglasilo na podlagi kršitve člena 100(2) splošne finančne uredbe v povezavi s členom 296 PDEU.

               5.

               S četrtim pritožbenim razlogom pritožnik trdi, da je Splošno sodišče nepravilno uporabilo pravo, ko je tožeči stranki na prvi stopnji dosodilo odškodnino, saj eden od kumulativnih pogojev za vzpostavitev nepogodbene obveznosti institucij Evropske unije (in sicer obstoj nezakonitega ravnanja) ni bil dokazan. Podredno pritožnik trdi, da tudi če bi bil sprejet le prvi pritožbeni razlog EUIOP, bi bilo treba izpodbijano sodbo še vedno razveljaviti v delu, kjer nalaga plačilo odškodnine, saj v takem primeru obstoj vzročne zveze med preostankom nezakonitega ravnanja (očitna napaka pri presoji in neobrazložitev) in zatrjevano škodo ni dokazan. Podredno je pritožnik dokazal, da je Splošno sodišče nepravilno uporabilo pravo, ko je odškodnino prisodilo iz naslova izgube priložnosti, saj se takšne podlage za dodelitev odškodnine ne more šteti za splošno načelo, ki je skupno pravnim ureditvam držav članic, in zato izrecno krši določbo člena 340 PDEU.


title: Zadeva C-189/07: Tožba, vložena 3. aprila 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

text:
               9.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/10

         Tožba, vložena 3. aprila 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-189/07)
   (2007/C 129/17)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: P. Oliver in F. Jimeno Fernández, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Naj se ugotovi, da Kraljevina Španija s tem, da na svojem ozemlju in v morskih vodah, ki so pod njeno suverenostjo in pristojnostjo, ni na zadovoljiv način opravila kontrole, pregleda in nadzora nad izvajanjem ribolova, vključno z dejavnostmi raztovarjanja in trženja vrst, ki so predmet določb o minimalni velikosti iz Uredb Sveta (ES) št. 850/98 (1) in 2406/96 (2), in s tem, da se ni dovolj odločno zavzela za sprejetje ustreznih ukrepov proti odgovornim kršiteljem prava Skupnosti, predvsem ukrepov, povezanih z uvedbo upravnih in kazenskih postopkov ter izrekom odvračalnih sankcij omenjenim odgovornim, ni izpolnila obveznosti iz člena 2(1) in člena 31(1) in (2) Uredbe Sveta (EGS) št. 2847/93 (3).

               —

               Kraljevini Španiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Veljavna ureditev od držav članic zahteva:

               —

               vzpostavitev učinkovitega sistema kontrole, pregleda in nadzora dejavnosti raztovarjanja in trženja vrst, ki so predmet določb o minimalni velikosti,

               —

               izrekanje odvračalnih sankcij odgovornim za kršitve prava Skupnosti,

               —

               učinkovito izvrševanje sankcij, ki se lahko izrečejo odgovornim, z namenom preprečitve neupravičene obogatitve z nezakonitim delovanjem.

         V tem primeru je bilo ustrezno ugotovljeno, da Španija ni izpolnila obveznosti, ki ji jih nalaga pravo Skupnosti na področju kontrole in kaznovanja kršitev v zvezi z ribolovom. Taka neizpolnitev ni bila dokazana zgolj z ugotovitvami inšpektorjev Skupnosti, temveč tudi s priznanjem tožene stranke same.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 850/98 z dne 30. marca 1998 za ohranjanje ribolovnih virov s tehničnimi ukrepi za varovanje nedoraslih morskih organizmov (UL L 125, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 2406/96 z dne 26. novembra 1996 o določitvi skupnih tržnih standardov za nekatere ribiške proizvode (UL L 334, str. 1).

      (3)  Uredba Sveta (EGS) št. 2847/93 z dne 12. oktobra 1993 o oblikovanju nadzornega sistema na področju skupne ribiške politike (UL L 261, str. 1).


title: Zadeva T-145/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. aprila 2013 – Bayerische Motoren Werke proti UUNT (ECO PRO) (Znamka Skupnosti — Mednarodna registracija, ki označuje Evropsko skupnost — Besedna znamka ECO PRO — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               8.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 164/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 25. aprila 2013 – Bayerische Motoren Werke proti UUNT (ECO PRO)
   (Zadeva T-145/12) (1)

   (Znamka Skupnosti - Mednarodna registracija, ki označuje Evropsko skupnost - Besedna znamka ECO PRO - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 164/30
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Bayerische Motoren Werke AG (München, Nemčija) (zastopnik: C. Onken, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Bullock, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 18. januarja 2012 (zadeva R 1418/2011-4), ki se nanaša na mednarodno registracijo, ki označuje Evropsko skupnost besednega znaka ECO PRO.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Bayerische Motoren Werke AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 165, 9.6.2012.


title: Zadeva C-543/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour constitutionnelle (Belgija) 27. novembra 2014 – Ordre des barreaux francophones et germanophone in drugi/Svet ministrov

text:
               9.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour constitutionnelle (Belgija) 27. novembra 2014 – Ordre des barreaux francophones et germanophone in drugi/Svet ministrov
   (Zadeva C-543/14)
   (2015/C 046/31)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour constitutionnelle

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Ordre des barreaux francophones et germanophone in drugi,
   Vlaams Netwerk van Verenigingen waar armen het woord nemen ASBL in drugi,
   Jimmy Tessens in drugi,
   Orde van Vlaamse Balies,
   Ordre des avocats du barreau d’Arlon in drugi

      Tožena stranka: Svet ministrov

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

                           (a)

                           Ali je Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1), s tem ko določa, da so storitve, ki jih opravljajo odvetniki, predmet DDV, ne da bi glede na pravico do pomoči odvetnika in načelo enakosti orožij upoštevala okoliščino, ali je posameznik, ki ni upravičen do pravne pomoči, zavezanec za DDV ali ne, združljiva s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v povezavi s členom 14 Mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah in členom 6 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic v delu, v katerem ta člen vsakomur priznava pravico, da se o njegovi zadevi odloča pravično, možnost svetovanja, obrambe in zastopanja ter pravico do pravne pomoči za tiste, ki nimajo zadostnih sredstev, kadar je ta pomoč potrebna za učinkovito zagotovitev dostopa do sodnega varstva?

                           (b)

                           Ali je iz istih razlogov Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 združljiva s členom 9(4) in (5) Konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, podpisane v Aarhusu 25. junija 1998, ki določa pravico do dostopa do pravnega varstva, pri čemer ti postopki ne smejo biti pretirano dragi in se „vzpostavi[jo] ustrezni[…] mehanizm[i] pomoči za odpravo ali zmanjšanje finančnih in drugih ovir za dostop do pravnega varstva“?

                           (c)

                           Ali so lahko storitve, ki jih odvetniki opravljajo v okviru nacionalnega sistema pravne pomoči, vključene v storitve, navedene v členu 132(1)(g) zgoraj navedene direktive 2006/112/ES, ki so tesno povezane s socialnim skrbstvom in socialnovarstvenim delom, ali pa so lahko oproščene na podlagi druge določbe te direktive? Če je odgovor na to vprašanje nikalen, ali je Direktiva 2006/112/ES, razlagana tako, da ne omogoča oprostitve plačila DDV za storitve, ki jih odvetniki opravijo za posameznike, ki so upravičeni do pravne pomoči v okviru nacionalnega sistema pravne pomoči, združljiva s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v povezavi s členom 14 Mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah in členom 6 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic?

               2.

               Če je odgovor na vprašanja v točki 1 nikalen, ali je člen 98 Direktive 2006/112/ES, s tem ko ne določa možnosti, da se za storitve, ki jih opravljajo odvetniki, uporabi nižja stopnja DDV glede na to, ali je posameznik, ki ni upravičen do pravne pomoči, zavezanec za DDV ali ne, združljiva s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v povezavi s členom 14 Mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah in členom 6 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic v delu, v katerem ta člen vsakomur priznava pravico, da se o njegovi zadevi odloča pravično, možnost svetovanja, obrambe in zastopanja ter pravico do pravne pomoči za tiste, ki nimajo zadostnih sredstev, kadar je ta pomoč potrebna za učinkovito zagotovitev dostopa do sodnega varstva?

               3.

               Če je odgovor na vprašanja v točki 1 nikalen, ali je člen 132 Direktive 2006/112/ES združljiv z načeloma enakosti in prepovedi diskriminacije, določenima v členih 20 in 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in členu 9 Pogodbe o Evropski uniji v povezavi s členom 47 te listine, s tem ko med dejavnostmi, ki so v javnem interesu, ne določa oprostitve plačila DDV za odvetniške storitve, čeprav so druge storitve oproščene kot dejavnosti, ki so v javnem interesu, na primer storitve javnih poštnih služb, različne zdravstvene storitve ali celo storitve, povezane z izobraževanjem, športom ali kulturo, ter čeprav različno obravnavanje odvetniških storitev in storitev, oproščenih s členom 132 Direktive, vzbuja zadosten dvom, ker odvetniške storitve prispevajo k spoštovanju nekaterih temeljnih pravic?

               4.

                           (a)

                           Če je odgovor na vprašanja v točkah 1 in 3 nikalen, ali se lahko člen 371 Direktive 2006/112/ES v skladu s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlaga tako, da državi članici Unije dovoljuje, da delno ohrani oprostitev za odvetniške storitve, če se te opravljajo za posameznike, ki niso zavezanci za DDV?

                           (b)

                           Ali se lahko člen 371 Direktive 2006/112/ES v skladu s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlaga tudi tako, da državi članici Unije dovoljuje, da delno ohrani oprostitev za odvetniške storitve, če se te opravljajo za posameznike, ki so upravičeni do pravne pomoči v okviru nacionalnega sistema pravne pomoči?

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva T-154/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. maja 2013 – MRI proti Komisiji ( „Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Evropski trg morskih cevi — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP — Določitev cen, razdelitev trga in izmenjava občutljivih poslovnih informacij — Pojem trajajoče ali ponavljajoče se kršitve — Zastaranje — Obveznost obrazložitve — Enako obravnavanje — Zaupanje v pravo — Globe — Teža in trajanje kršitve — Olajševalne okoliščine — Sodelovanje“ )

text:
               29.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. maja 2013 – MRI proti Komisiji
   (Zadeva T-154/09) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg morskih cevi - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP - Določitev cen, razdelitev trga in izmenjava občutljivih poslovnih informacij - Pojem trajajoče ali ponavljajoče se kršitve - Zastaranje - Obveznost obrazložitve - Enako obravnavanje - Zaupanje v pravo - Globe - Teža in trajanje kršitve - Olajševalne okoliščine - Sodelovanje)
   2013/C 189/31
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Manuli Rubber Industries SpA (MRI) (Milano, Italija) (zastopniki: L. Radicati di Brozolo, M. Pappalardo in E. Marasà, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: V. Di Bucci, S. Noë in L. Prete, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C (2008) 428 konč. z dne 28. januarja 2009 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/39406 – morske cevi) v delu, ki se nanaša na tožečo stranko, in, podredno, predlog za opravo ali bistveno znižanje globe, ki ji je bila naložena v navedeni odločbi.

      Izrek

               1.

               Člen 2(f) Odločbe Komisije C (2009) 428 final z dne 28. januarja 2009 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/39406 – morske cevi), se razglasi za ničen.

               2.

               Znesek globe, naložene družbi MRI, se določi na 4 900 000 EUR.

               3.

               V preostalem se tožba zavrne.

               4.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 141, 20.6.2009.


title: Zadeva C-495/08: Tožba, vložena 14. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/17

         Tožba, vložena 14. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-495/08)
   (2009/C 32/27)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: P. Oliver in J.-B. Laignelot, zastopnika)

      Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Združeno kraljestvo, s tem da
               ni določilo, da morajo biti posamične odločbe, na podlagi katerih se ne opravi presoja vpliva na okolje v skladu s členom 4(2) Direktive Sveta 85/337/EGS (1) kot je bila spremenjena, v zadostni meri obrazložene, in
               ni zahtevalo, da morajo za prošnje za presojo načrtovanja izrabe mineralnih virov (ROMP), vložene v Walesu pred 15. novembrom 2000, veljati zahteve iz te direktive,
               ni izpolnilo svojih obveznosti iz te direktive.

               2.

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska naloži stroške tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V skladu z zakonodajo Združenega kraljestva je treba obrazložitev podati le, če se izkaže, da je presoja vplivov na okolje potrebna: če zaradi katerega koli razloga ustrezni organ za načrtovanje okolja ali državni sekretar ugotovi, da presoja vplivov na okolje ni potrebna, z nobenim predpisom ni mogoče zahtevati obrazložitve v utemeljitev te ugotovitve. Komisija navaja, da morajo biti posamične odločbe držav članic, na podlagi katerih se ne opravi presoja vplivov na okolje v skladu s členom od 4(2) do (4) Direktive, ustrezno obrazložene.
   Poleg tega Združeno kraljestvo ni sprejelo zakonodaje v Walesu, zaradi česar bi bile prošnje za presojo načrtovanja izrabe mineralnih virov (Review of Mineral Planning; „ROMP“) predmet zahtev Direktive.

      (1)  Direktiva Sveta 85/337/EGS o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 175, str. 40).


title: Zadeva T-285/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. maja 2017 – Dominator International/EUIPO (DREAMLINE) (Znamka Evropske unije — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija — Besedna znamka DREAMLINE — Absolutni razlogi za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009 — Člen 7(2) Uredbe št. 207/2009 — Tožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno brez pravne podlage — Člen 126 Poslovnika)

text:
               17.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 231/24

         Sklep Splošnega sodišča z dne 15. maja 2017 – Dominator International/EUIPO (DREAMLINE)
   (Zadeva T-285/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija - Besedna znamka DREAMLINE - Absolutni razlogi za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009 - Člen 7(2) Uredbe št. 207/2009 - Tožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno brez pravne podlage - Člen 126 Poslovnika))
   (2017/C 231/30)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Dominator International GmbH (Dunaj, Avstrija) (zastopnik: N. Gugerbauer, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: A. Schifko, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. marca 2016 (zadeva R 1669/2015-2), v zvezi z mednarodno registracijo besedne znamke DREAMLINE, v kateri je imenovana Evropska unija.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Dominator International GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 260, 18.7.2016.