title: Zadeva C-138/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Handelsgericht Wien (Avstrija) 7. marca 2016 – Staatlich genehmigte Gesellschaft der Autoren, Komponisten und Musikverleger Reg. Gen. mbH (AKM)/Zürs.net Betriebs GmbH

text:
               20.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 222/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Handelsgericht Wien (Avstrija) 7. marca 2016 – Staatlich genehmigte Gesellschaft der Autoren, Komponisten und Musikverleger Reg. Gen. mbH (AKM)/Zürs.net Betriebs GmbH
   (Zadeva C-138/16)
   (2016/C 222/02)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Handelsgericht Wien

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Staatlich genehmigte Gesellschaft der Autoren, Komponisten und Musikverleger Reg. Gen. mbH (AKM)

      Tožena stranka: Zürs.net Betriebs GmbH

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člena 3(1) in 5 Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (1) oziroma člen 11bis(1), točka 2, Bernske konvencije za varstvo književnih in umetniških del v različici Stockholm/Pariz 1967/1971 razlagati tako, da je predpis,
   po katerem se prenos radiodifuznih oddaj prek „skupnih antenskih naprav,“ s katerimi upravlja tožena stranka v postopku o glavni stvari

               a)

               ne šteje za novo radiodifuzno oddajanje, če na napravo ni priključenih več kot 500 udeležencev in/ali

               b)

               šteje za del prvotnega radiodifuznega oddajanja, če gre za istočasen, popoln in nespremenjen prenos radiodifuznih oddaj avstrijske radiodifuzne organizacije (Österreichischer Rundfunk) po žicah na nacionalnem ozemlju (Avstrija),

         in te uporabe niso zajete niti s kakšno drugo izključno pravico priobčitve javnosti z elementom oddaljenosti v smislu člena 3(1) Direktive 2001/29/ES, zaradi česar niso odvisne od soglasja avtorja in zanje tudi ne velja obveznost plačila nadomestila,
   v nasprotju s pravom Unije oziroma Bernsko konvencijo, ki se kot mednarodni sporazum šteje za del prava Unije?

      (1)  UL L 167, str. 10.


title: Zadeva T-430/13 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2015 – EESO/Achab (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Osebni prejemki — Izselitveni dodatek — Naturalizacija — Člen 4(1)(a)(b) Priloge VII h Kadrovskim predpisom — Povračilo neupravičeno izplačanih zneskov — Člen 85, prvi odstavek, Kadrovskih predpisov)

text:
               20.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 127/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2015 – EESO/Achab
   (Zadeva T-430/13 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Osebni prejemki - Izselitveni dodatek - Naturalizacija - Člen 4(1)(a)(b) Priloge VII h Kadrovskim predpisom - Povračilo neupravičeno izplačanih zneskov - Člen 85, prvi odstavek, Kadrovskih predpisov))
   (2015/C 127/31)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) (zastopniki: sprva M. Arsène, nato M. Pascua Mateo in L. Camarena Januzec, zastopniki, skupaj z D. Waelbroeck in A. Duron, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Mohammed Achab (Bruselj, Belgija) (zastopnik: N. Lhoëst, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba, vložena zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 26. junija 2013, Achab/EESO (F-21/12, RecFP, EU:F:2013:95) in s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) nosi svoje stroške in naloži se mu plačilo stroškov, ki jih je priglasil Mohammed Achab na tej stopnji.

      (1)  UL C 325, 9.11.2013.


title: Zadeva T-43/11: Tožba, vložena 25. januarja 2011 – Singapore Airlines in Singapore Airlines Cargo PTE proti Komisiji

text:
               19.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/21

         Tožba, vložena 25. januarja 2011 – Singapore Airlines in Singapore Airlines Cargo PTE proti Komisiji
   (Zadeva T-43/11)
   2011/C 89/43
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Singapore Airlines Ltd in Singapore Airlines Cargo PTE Ltd (zastopniki: J. Kallaugher, Solicitor, J. P. Poitras, Solicitor, J. R. Calzado in É. Barbier de la Serre, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožečih strank

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 9. novembra 2010 v zadevi COMP/39.258 – Airfreight;

               —

               dodatno in podredno, znižanje globe, naložene tožečima strankama; in

               —

               naložitev stroškov Komisiji.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V podporo tožbi tožeči stranki navajata šest tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: odločba naj bi bistveno kršila postopek, vključno s:

                           —

                           pravico do neodvisnega in nepristranskega sojenja;

                           —

                           pravico do pravne varnosti in vnaprej določenih kazni; in

                           —

                           pravico tožečih strank do obrambe, saj družbi Singapore Airlines Cargo PTE Ltd ni bil dovoljen dostop do odgovorov na obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah, ki so jih vložila druga podjetja, na katera je bilo obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah naslovljeno, in do druge upoštevne dokumentacije v posesti Komisije, na katero se v odločbi sklicuje.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: odločba naj bi vsebovala številne dejanske in pravne zmote pri uporabi člena 101 PDEU glede narave in obsega domnevnega „kartela“:

                           —

                           odločba naj bi bila nezadostno obrazložena, ker ni bila pojasnjena osnova za njene glavne ugotovitve in ker ne opredeli upoštevnih trgov;

                           —

                           odločba naj bi vsebovala napačno presojo glede narave in obsega domnevnega „kartela“. Predvsem naj domnevni stiki v odločbi ne bi pomenili enotne svetovne mreže in ugotovitev „o skupnem cilju“, ki povezuje te stike, ni podprta z dokazi;

                           —

                           Komisija naj bi se motila v pravu pri opredelitvi elementov domnevne sestavljene kršitve;

                           —

                           Komisija naj bi napačno presodila domnevno sestavljeno kršitev glede neobračunanja dodatne dajatve; in

                           —

                           Komisija naj bi se motila v pravu in pri presoji, ko je obravnavala tri domnevne „elemente“ kršitev kot enotno kršitev.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Komisija naj bi storila pravno in dejansko napako, ko je uporabila člen 101 PDEU za ravnanje glede prodaj pod tujo pristojnostjo:

                           —

                           Komisija naj bi storila pravno in dejansko napako, ko je uporabila člen 101 PDEU za ravnanje, ki vpliva na trge zunaj EU, in s tem kršila pravila o omejitvah pristojnosti EU za tako ravnanje; in

                           —

                           Komisija naj bi storila pravno in dejansko napako, ko ni hotela upoštevati dejstva, da okviru tujih sodnih pristojnosti, ki pomembno posegajo v odločbo, v odločbi ni ustrezno izraženo dejstvo, da je bilo ravnanje aktivno nadzirano in dejansko zahtevano s strani vladnih agencij.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Komisija naj bi storila več napak pri pripisovanju domnevne kršitve družbi Singapore Airlines Cargo PTE Ltd:

                           —

                           Komisija naj bi storila več pravnih napak in napak pri presoji, ko je analizirala in upoštevala stike pred 1. majem 2004, stike glede zahtev posrednikov pri plačilih provizij, stike glede varnostnih dodatkov, stike glede dodatka za gorivo zunaj EU in stike glede dodatkov za gorivo v EU;

                           —

                           Komisija naj bi storila pravne napake in napake pri presoji glede uporabe stikov zavezništva WOW pri ugotovitvi sodelovanja s Singapore Airlines Cargo PTE Ltd pri domnevni kršitvi; in

                           —

                           Komisija naj ne bi ugotovila, da je Singapore Airlines Cargo PTE Ltd vedela ali bi morala vedeti za domnevno kršitev ali njene poglavitne elemente.

               5.

               Peti tožbeni razlog: Komisija naj bi kršila svojo dolžnost, v okviru načela dobrega upravljanja, natančno in nepristransko proučiti vse elemente zadeve.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: v odločbi naj bi bilo več pravnih napak in napak presoje pri izračunu globe, naložene tožečima strankama:

                           —

                           Komisija naj bi kršila Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 (UL 2006, C 210, str. 2), načeli sorazmernosti in enakosti pri obračunu vrednosti prodaje, ker ni upoštevala:

                                       —

                                       dejstva, da vhodni promet ni v zvezi s prodajo znotraj EGP;

                                       —

                                       omejenega geografskega dometa ravnanja, v zvezi s katerim je v odločbi ugotovljena kršitev;

                                       —

                                       relativne vloge tožečih strank; in

                                       —

                                       dejstva, da je domnevna koordinacija vključevala le dodatne stroške.

                           —

                           Komisija naj ne bi dala prave teže obsegu in trajanju domnevnega sodelovanja pri kršitvi družbe Singapore Airlines Cargo PTE Ltd; in

                           —

                           neodobritev znižanja za omejeno sodelovanje družbi Singapore Airlines Cargo PTE Ltd pomeni kršitev načela enakega obravnavanja.


title: Zadeva C-215/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Markkinaoikeus (Finska) 15. junija 2009 — Mehiläinen Oy, Suomen Terveystalo Oyj proti Oulun kaupunki

text:
               15.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Markkinaoikeus (Finska) 15. junija 2009 — Mehiläinen Oy, Suomen Terveystalo Oyj proti Oulun kaupunki
   (Zadeva C-215/09)
   2009/C 193/19
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Markkinaoikeus

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Mehiläinen Oy, Suomen Terveystalo Oyj

      Tožena stranka: Oulun kaupunki

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali gre pri ureditvi — v okviru katere občinski javni naročnik z zasebnim podjetjem, ki je v razmerju do njega samostojno in je v obliki družbe, sklene pogodbo o ustanovitvi novega podjetja kot delniške družbe, v katerem sta z vidika deležev in pooblastil za odločanje udeležena enako in katerega storitve v zvezi z zdravjem in dobrim počutjem na delovnem mestu se je občinski javni naročnik ob ustanovitvi podjetja zavezal kupovati za svoje uslužbence — če se obravnava celostno, za ureditev, ki zahteva izvedbo postopka oddaje javnega naročila, ker gre pri celotni pogodbeni ureditvi za oddajo javnega naročila storitev v smislu Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev, ali pa gre za ustanovitev skupnega podjetja in za prenos poslovne dejavnosti občinskega podjetja, za kar pa ne veljata navedena direktiva in obveznost razpisa, ki iz nje izhaja?

               2)

               Ali je poleg tega v obravnavanem primeru pomembno:

                           a)

                           da se je mesto Oulu kot občinski naročnik zavezalo, da bo za plačilo kupovalo zgoraj navedene storitve v prehodnem obdobju štirih let, po poteku katerega namerava v skladu s svojim sklepom še enkrat izvesti postopek oddaje javnega naročila za storitve zdravstvenega varstva pri delu, ki jih potrebuje;

                           b)

                           da je bil promet občinskega podjetja, ki je organizacijsko pripadalo mestu Oulu, pred sporno ureditvijo ustvarjen večinoma z drugimi storitvami, in ne s storitvami zdravstvenega varstva pri delu, ki so se opravljale za uslužbence mesta;

                           c)

                           da se novo podjetje ustanovi tako, da se poslovna dejavnost občinskega podjetja, ki zajema storitve zdravstvenega varstva pri delu tako za delavce mesta kot tudi za zasebne stranke, prenese kot stvarni vložek?


title: Zadeva C-275/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 3. junija 2011 – GfBk Gesellschaft für Börsenkommunikation mbH proti Finanzamt Bayreuth

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 3. junija 2011 – GfBk Gesellschaft für Börsenkommunikation mbH proti Finanzamt Bayreuth
   (Zadeva C-275/11)
   2011/C 269/45
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: GfBk Gesellschaft für Börsenkommunikation mbH

      Tožena stranka: Finanzamt Bayreuth

      Vprašanje za predhodno odločanje

   V zvezi z razlago „upravljanja posebnih investicijskih skladov“ v smislu člena 13(B)(d), točka 6, Direktive 77/388/EGS (1):
   Ali je storitev tretjega upravljavca posebnih investicijskih skladov dovolj specifična in zato oproščena, le če

               (a)

               ta upravljavec izvaja dejavnost upravljanja, in ne le svetovanja, ali če

               (b)

               se storitev po naravi zaradi posebnosti, ki je značilna za davčne oprostitve v skladu s to določbo, razlikuje od drugih storitev, ali če

               (c)

               ta upravljavec dejavnost opravlja na podlagi prenosa nalog v skladu s členom 5g Direktive 85/611/EGS (2), kakor je bila spremenjena?

      (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) (UL L 145, str. 1).

      (2)  Direktiva 2001/107/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. januarja 2002 o spremembi Direktive Sveta 85/611/EGS o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o kolektivnih naložbenih podjemih za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP), z namenom zakonsko urediti družbe za upravljanje in izvlečke prospektov (UL L 41, str. 20).


title: Zadeva C-539/12: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. maja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Employment Tribunal, Leicester – Združeno kraljestvo) – Z. J. R. Lock proti British Gas Trading Limited (Socialna politika — Organizacija delovnega časa — Direktiva 2003/88/ES — Pravica do plačanega letnega dopusta — Sestava plače — Osnovna plača in provizija glede na ustvarjeni promet)

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/8

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. maja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Employment Tribunal, Leicester – Združeno kraljestvo) – Z. J. R. Lock proti British Gas Trading Limited
   (Zadeva C-539/12) (1)

   ((Socialna politika - Organizacija delovnega časa - Direktiva 2003/88/ES - Pravica do plačanega letnega dopusta - Sestava plače - Osnovna plača in provizija glede na ustvarjeni promet))
   2014/C 253/10
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Employment Tribunal, Leicester

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Z. J. R. Lock

      Tožena stranka: British Gas Trading Limited

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Employment Tribunal, Leicester – Združeno kraljestvo – Razlaga člena 7 Direktive Sveta 93/104/ES z dne 23. novembra 1993 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 2, str. 197), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 381) – Svetovalec, ki poleg osnovne plače prejema mesečne provizije, določene na podlagi dosežene prodaje in sklenjenih kupoprodajnih pogodb ter plačane naknadno – Ohranitev osnovne plače v času letnega dopusta, ne pa tudi premij, razen tistih, povezanih s storitvami, opravljenimi pred dopustom

      Izrek

               1.

               Člen 7(1) Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalnim določbam in praksi, v skladu s katerimi ima delavec, čigar plača je sestavljena iz osnovne plače in provizije, katere znesek se določi glede na pogodbe, ki jih delodajalec sklene zaradi prodaj, ki jih je ustvaril ta delavec, v času svojega plačanega letnega dopusta zgolj pravico do plačila, sestavljenega izključno iz osnovne plače.

               2.

               Metode za izračun provizije, do katere je delavec, kot je ta v postopku v glavni stvari, upravičen v času svojega letnega dopusta, mora presoditi nacionalno sodišče na podlagi pravil in meril sodne prakse Sodišča Evropske unije in ob upoštevanju cilja, ki mu sledi člen 7 Direktive 2003/88.

      (1)  UL C 46, 16.2.2013.


title: Zadeva T-684/15 P: Pritožba, ki jo je Roderich Weissenfels 27. novembra 2015 vložil zoper sodbo, ki jo je 24. septembra 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F–92/14, Weissenfels/Parlament

text:
               15.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 59/26

         Pritožba, ki jo je Roderich Weissenfels 27. novembra 2015 vložil zoper sodbo, ki jo je 24. septembra 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F–92/14, Weissenfels/Parlament
   (Zadeva T-684/15 P)
   (2016/C 059/28)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnik: Roderich Weissenfels (Freiburg, Nemčija) (zastopnik: G. Maximini, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropski parlament

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sodbo razveljavi;

               —

               predlogom iz postopka na prvi stopnji ugodi in

               —

               posledično Parlamentu naloži plačilo predlagane odškodnine za nepremoženjsko škodo ter plačilo stroškov postopka na obeh stopnjah, vključno s predhodnim postopkom in vsemi nujnimi stroški pritožnika.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik s pritožbo predlaga razveljavitev sodbe Sodišča za uslužbence z dne 24. septembra 2015, Weissenfels/Parlament (F-92/14, ZOdl. JU, EU:F:2015:110).
   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja štiri razloge.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: kršitev zahteve po nepristranskosti (člen 47, drugi odstavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah).
               Pritožnik trdi, da je bila zahteva po nepristranskosti večkrat kršena tako v sodnem postopku, ki je vodil do izpodbijane sodbe, kot tudi v sami sodbi. Te kršitve naj bi bile razvidne tako v postranskih vprašanjih kot tudi v kršitvah, ki vplivajo na odločitev v zadevi.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: odrekanje sodnega varstva, kršitev pravil logike in izkrivljanje dejstev v zvezi z zavrnitvijo preučitve, ali je izpolnjen dejanski stan kaznivega dejanja.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: kršitev pravil logike, izkrivljanje dejstev in očitna napaka pri presoji glede spornega obrekovanja iz elektronske pošte z dne 10. aprila 2002.

               4.

               Četrti pritožbeni razlog: izkrivljanje dejstev in predmeta spora, kršitev pravil logike, neupoštevanje prava in kršitev prava v zvezi s posredovanjem osebnih podatkov pritožnika.


title: Zadeva C-366/09: Sklep predsednika Sodišča z dne 3. septembra 2010 – Komisija proti Italijanski republiki

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/19

         Sklep predsednika Sodišča z dne 3. septembra 2010 – Komisija proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-366/09) (1)

   ()
   2010/C 301/28
   Jezik postopka: italijanščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 256, 24.10.2009.


title: Zadeva T-384/11 R: Sklep sodnika za izdajo začasne odredbe z dne 28. septembra 2011 – Safa Nicu Sepahan proti Svetu ( „Začasna odredba — Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu za preprečevanje širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti“ )

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/34

         Sklep sodnika za izdajo začasne odredbe z dne 28. septembra 2011 – Safa Nicu Sepahan proti Svetu
   (Zadeva T-384/11 R)
   (Začasna odredba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu za preprečevanje širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti)
   2011/C 347/61
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Safa Nicu Sepahan Co. (Isfahan, Iran) (zastopnik: A. Bahrami, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva A. Vitro in R. Liudvinaviciute-Cordeiro, nato R. Liudvinaviciute-Cordeiro in I. Gurov, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za izdajo začasnih ukrepov, med katerimi je odlog izvršitve točke 19 iz Priloge I k Izvedbeni uredbi Sveta (EU) št. 503/2011 z dne 23. maja 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 136, str. 26), ker je na seznamu oseb in subjektov, katerih sredstva in gospodarski viri se zamrznejo, naveden subjekt z imenom „Safa Nicu“.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-79/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Colt Télécommunications France proti Komisiji (Državne pomoči — Nadomestilo za stroške javne storitve v okviru projekta visokopretočnega elektronskega komunikacijskega omrežja v departmaju Hauts-de-Seine — Sklep o ugotovitvi neobstoja pomoči — Neobstoj začetka formalnega postopka preiskave — Resne težave)

text:
               16.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 336/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Colt Télécommunications France proti Komisiji
   (Zadeva T-79/10) (1)

   (Državne pomoči - Nadomestilo za stroške javne storitve v okviru projekta visokopretočnega elektronskega komunikacijskega omrežja v departmaju Hauts-de-Seine - Sklep o ugotovitvi neobstoja pomoči - Neobstoj začetka formalnega postopka preiskave - Resne težave)
   2013/C 336/31
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Colt Télécommunications France (Pariz, Francija) (zastopnik: M. Debroux, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Stromsky in C. Urraca Caviedes, zastopnika)

      Intervenientke v podporo tožene stranke: Francoska republika (zastopniki: sprva G. de Bergues in J. Gstalter, nato D. Colas, J. Bousin in J.-S. Pilczer, zastopniki); Sequalum SAS (Puteaux, Francija) (zastopnik: L. Feldman, odvetnik); in departma Hauts-de-Seine (Francija) (zastopnika: J.-D. Bloch in G. O’Mahony, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2009) 7426 final z dne 30. septembra 2009 v zvezi z nadomestilom za stroške javne storitve za vzpostavitev in upravljanje visokopretočnega elektronskega komunikacijskega omrežja v departmaju Hauts-de-Seine (državna pomoč N 331/2008 – Francija).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Colt Télécommunications France nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov Evropske komisije.

               3.

               Francoska republika, družba Sequalum SAS in departma Hauts-de-Seine nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 113, 1.5.2010.


title: Zadeva C-494/13 P: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 22. januarja 2015 – GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Villiger Söhne GmbH (Pritožba — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 8(1)(b) — Barvna figurativna znamka z besednimi elementi ‚LIBERTE american blend‘ na beli podlagi — Ugovor imetnika figurativne znamke Skupnosti z besednimi elementi ‚La LIBERTAD‘ — Zavrnitev registracije)

text:
               4.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/6

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 22. januarja 2015 – GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Villiger Söhne GmbH
   (Zadeva C-494/13 P) (1)

   ((Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 8(1)(b) - Barvna figurativna znamka z besednimi elementi ‚LIBERTE american blend‘ na beli podlagi - Ugovor imetnika figurativne znamke Skupnosti z besednimi elementi ‚La LIBERTAD‘ - Zavrnitev registracije))
   (2015/C 146/08)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (zastopnika: I. Memmler in S. Schulz, odvetnici)

      Toženi stranki: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Walicka, agent), Villiger Söhne GmbH (zastopnik: B. Pikolin, odvetnica)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 325, 9.11.2013.


title: Zadeva F-41/06: Tožba, vložena  12. aprila 2006  — Marcuccio proti Komisiji

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/54

         Tožba, vložena 12. aprila 2006 — Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva F-41/06)
   (2006/C 131/98)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: L. Garofalo, professore in avvocato)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 30. maja 2005, na podlagi katere se je tožeča stranka upokojila in ji je bilo odobreno nadomestilo za invalidnost, določeno v skladu z določbami člena 78(3) Kadrovskih predpisov;

               —

               razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 16. decembra 2005, vročeno 20. januarja 2006, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke zoper odločbo z dne 30. maja 2005;

               —

               razglasitev ničnosti vrste aktov v povezavi z zgoraj navedenimi odločbami;

               —

               Komisiji naložiti, da tožeči stranki povrne utrpljeno premoženjsko, nepremoženjsko in bistveno škodo, skupaj z zakonitimi obrestmi;

               —

               naj se toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija odločbo, na podlagi katere je bila upokojena zaradi trajne invalidnosti, kot tudi akte v zvezi s to odločbo.
   Trdi, da so izpodbijane odločbe nezakonite zaradi:

               —

               absolutno pomanjkljive utemeljitve, tudi zaradi tavtologije, kontradiktornosti in nedoslednosti;

               —

               kršitve pravice do obrambe in člena 9 Priloge II Kadrovskih predpisov;

               —

               postopkovnih napak, kršitve prava in kršitve bistvenih norm;

               —

               kršitve dolžnosti potrebne skrbnosti in dolžnosti dobrega upravljanja;

               —

               zlorabe pooblastil in kršitev načela „neminem laedere“.


title: Zadeva T-795/16: Tožba, vložena 9. novembra 2016 – Krasnyiy oktyabr/EUIPO – Kondyterska korporatsiia „Roshen“ (CRABS)

text:
               9.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/54

         Tožba, vložena 9. novembra 2016 – Krasnyiy oktyabr/EUIPO – Kondyterska korporatsiia „Roshen“ (CRABS)
   (Zadeva T-795/16)
   (2017/C 006/67)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Moscow Confectionery Factory „Krasnyiy oktyabr“ OAO (Moskva, Rusija) (zastopnika: O. Spuhler in M. Geitz, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia „Roshen“ (Kijev, Ukrajina)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija znamke, v kateri je imenovana Evropska unija, ki vsebuje besedni element „CRABS“ – prijava št. 1 186 110

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 11. avgusta 2016 v zadevi R 2507/2015-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-136/09: Tožba, vložena 7. aprila 2009 — Komisija proti Galorju

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/49

         Tožba, vložena 7. aprila 2009 — Komisija proti Galorju
   (Zadeva T-136/09)
   2009/C 141/102
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: A.-M. Rouchaud-Joët, F. Mirza, zastopnika, skupaj z B. Katan in M. van der Woude, odvetnika)

      Tožena stranka: Benjamin Galor (Jupiter, Združene države Amerike)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               B. Galorju naj se naloži, da Skupnosti plača znesek 205 611 EUR, povečan za zakonite zamudne obresti v skladu s členom 6119 nizozemskega civilnega zakonika, ki tečejo od 1. marca 2003 do dne, ko bo Skupnost prejela celotno plačilo;

               —

               B. Galorju naj se naloži, da Skupnosti plača zakonite zamudne obresti v skladu s členom 6119 nizozemskega civilnega zakonika od zneska 9 231,25 EUR, ki tečejo od 2. septembra 2003 (oziroma podredno od 10. marca 2007) do dne, ko bo Skupnost prejela celotno plačilo;

               —

               B. Galorju naj se naloži plačilo stroškov tega postopka, ki so trenutno ocenjeni na 17 900 EU, povečane za zakonite zamudne obresti v skladu s členom 6119 nizozemskega civilnega zakonika od datuma sodbe do dne, ko bo Skupnost prejela celotno plačilo.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Evropska skupnost, ki jo je zastopala Komisija, je 23. decembra 1997 s prof. Benjaminom Galorjem in tremi družbami sklenila pogodbo IN/004/97 za izvedbo projekta „Self-Upgrading of Old-Design Gas Turbines in Land & Marine Industries by Energy-Saving Clean Jet-Engine Technologies“ v okviru dejavnosti Skupnosti na področju nejedrske energije (1). Komisija je v skladu s pogodbo izplačala predujem svojega prispevka k projektu pogodbenih strank. Plačilo je prejel vodja projekta, prof. Benjamin Galor.
   Ker so imele pogodbene stranke težave s pridobitvijo partnerja za projekt in ker izvedba projekta ni napredovala, se je Komisija odločila, da bo razdrla pogodbo. V dopisu pogodbenim strankam je Komisija pojasnila, da lahko prispevek Skupnosti izplača (oziroma ga pogodbene stranke lahko obdržijo) le, če je povezan s projektom in je utemeljen s končnim tehničnim in finančnim poročilom.
   Komisija ni potrdila končnega poročila, ki so ga predložile pogodbene stranke, in je začela postopek za vračilo predujma.
   Komisija v tožbi zatrjuje, da tožena stranka ni vrnila prejetega zneska, temveč je zahtevala, naj ji Komisija izplača prispevek, dogovorjen s pogodbo, zmanjšan za prejeti predujem. Poleg tega je tožena stranka pri nizozemskem sodišču začela sodni postopek za izterjavo tega zneska. Komisija je ugovarjala pristojnosti nizozemskega sodišča na podlagi pogodbene klavzule o sodni pristojnosti, ki določa, da o vseh sporih med pogodbenimi strankami odloča Sodišče prve stopnje.
   Komisija s tožbo zahteva vračilo predujma. Trdi, da je imela v skladu s pogodbenimi določbami pravico razdreti pogodbo, ker tožena stranka ni izpolnila svojih pogodbenih obveznosti, saj je, med drugim, prišlo do pomembne zamude pri začetku projekta in pri njegovi izvedbi ni bilo vidno nikakršno napredovanje, tožena stranka ni mogla zagotoviti tehničnih sredstev, potrebnih za raziskovanje, za katero so bila namenjena sredstva, in tehnična in finančna poročila niso ustrezala pogodbenim zahtevam.
   Zato Komisija trdi, da ima pravico zahtevati vračilo predujma.

      (1)  Sklep Sveta 94/806/ES z dne 23. novembra 1994 o sprejetju posebnega programa za raziskave in tehnološki razvoj, vključno s prikazi, in sicer na področju nejedrske energije (od 1994 do 1998) (UL L 334, str. 87).


title: Zadeva C-404/11 P: Pritožba, ki jo je 29. julija 2011 vložila Elf Aquitaine SA zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 17. maja 2011 v zadevi T-299/08, Elf Aquitaine proti Komisiji

text:
               8.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 298/15

         Pritožba, ki jo je 29. julija 2011 vložila Elf Aquitaine SA zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 17. maja 2011 v zadevi T-299/08, Elf Aquitaine proti Komisiji
   (Zadeva C-404/11 P)
   2011/C 298/28
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Elf Aquitaine SA (zastopnika: E. Morgan de Rivery in E. Lagathu, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

               —

                     primarno:

                           —

                           sodba Splošnega sodišča z dne 17. maja 2001 v zadevi Elf Aquitaine proti Komisiji (T-299/08) naj se na podlagi člena 256 PDEU in člena 56 Protokola (št. 3) o Statutu Sodišča Evropske unije v celoti razveljavi;

                           —

                           ugodi naj se predlogom pritožnice, vloženim na prvi stopnji pred Splošnim sodiščem;

                           —

                           posledično naj se za nične razglasijo členi 1 (f), 2 (c), 2 (e), 3 in 4 Odločbe Komisije C(2008) 2626 konč. z dne 11. junija 2008 o postopku na podlagi člena 81 Pogodbe ES in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/38.695 – Natrijev klorat);

               —

                     podredno
                  , v skladu s členom 261 PDEU naj Sodišče na podlagi neomejene pristojnosti spremeni višino globe v znesku 22 700 000 EUR, naložene skupaj in solidarno družbama Arkema SA in Elf Aquitaine s členom 2(c) Odločbe Komisije C(2008) 2626 konč. z dne 11. junija 2008 o postopku na podlagi člena 81 Pogodbe ES in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/38.695 – Natrijev klorat) in globe v znesku 15 890 000 EUR, naložene le družbi Elf Aquitaine s členom 2(e) iste odločbe, zaradi objektivnih napak v obrazložitvi in razlogih sodbe Splošnega sodišča z dne 17. maja 2011 v zadevi T-299/08, kot so navedene v šestih razlogih za to pritožbo;

               —

               Komisiji naj se
                     v vsakem primeru
                   naloži plačilo vseh stroškov, vključno s stroški družbe Elf Aquitaine pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev tožbe navaja primarno šest pritožbenih razlogov in podredno en pritožbeni razlog.
   Družba Elf Aquitaine SA v okviru prvega pritožbenega razloga navaja, da je Splošno sodišče kršilo člen 5 PEU, ker je potrdilo načelo samodejne odgovornosti matičnih družb, ki ga je v obravnavani zadevi uporabila Komisija in utemeljila s pojmom podjetja v smislu člena 101 PDEU. Tak pristop naj ne bi bil združljiv ali naj bi bil vsaj nesorazmeren z načeli dodelitve pristojnosti in subsidiarnosti (prvi del) ter sorazmernosti (drugi del).
   Pritožnica v okviru drugega pritožbenega razloga navaja očitno napačno razlago nacionalnega prava in pojma podjetja, ker naj bi Splošno sodišče med drugim načelu samostojnosti pravne osebe priznalo nepravilno pravno veljavo.
   Pritožnica v okviru tretjega pritožbenega razloga v bistvu navaja, da naj Splošno sodišče namerno ne bi upoštevalo posledic, ki izhajajo iz kazenske narave sankcij v konkurenčnem pravu in novih obveznosti iz Listine EU o temeljnih pravicah. Splošno sodišče naj bi namreč nezakonito in napačno uporabilo koncept podjetja v pravu Unije, ne glede na domnevo samostojnosti, na kateri temelji nacionalno pravo družb, in kazensko naravo sankcij v konkurenčnem pravu. Poleg tega pritožnica meni, da bi moralo Splošno sodišče po uradni dolžnosti ugotavljati nezakonitost veljavne ureditve upravnega postopka pred Komisijo.
   Pritožnica v okviru četrtega pritožbenega razloga navaja kršitev pravice do obrambe, ki izhaja iz napačne razlage načel pravičnosti in enakosti. Splošno sodišče naj bi namreč ugodilo tožbi Komisije ob probatio diabolica in storilo napako, s tem da je razsodilo, da je treba neodvisnost hčerinske družbe presojati na splošno glede na kapitalsko povezavo z matično družbo, v bistvu pa bi jo bilo treba presojati glede na ravnanje na določenem trgu.
   Pritožnica v okviru petega pritožbenega razloga navaja kršitev obveznosti obrazložitve, ker naj bi Splošno sodišče le ugotovilo, da je Komisija zavrnila njene utemeljitve, ne da bi podalo kakršnokoli analizo trditev Komisije (prvi del). Poleg tega družba Elf Aquitaine SA Splošnemu sodišču očita neobstoj obrazložitve glede domneve o odgovornosti (drugi del) in pomanjkljivo obrazložitev v zvezi z globo, ki je bila naložena le pritožnici (tretji del).
   Pritožnica se v okviru šestega pritožbenega razloga sklicuje na nezakonitost globe, ki je bila naložena le njej, zaradi napačne uporabe smernic za izračun glob (prvi del), uvedbe neustrezne pravne podlage za naložitev globe le njej (drugi del) in protislovja med obrazložitvijo izpodbijane sodbe, ki temelji na pojmu enotnega podjetja, in naložitvijo globe le njej (tretji del).
   Pritožnica v okviru sedmega pritožbenega razloga (ki ga navaja podredno) trdi, da naj višina globe, ki je bila naložena le njej zaradi odvračanja, ne bi bila sorazmerna in naj bi upravičevala spremembo.


title: Zadeva C-146/05: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 27. septembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Albert Collée, kot univerzalni pravni zastopnik Collée KG proti Finanzamt Limburg an der Lahn (Šesta direktiva DDV – Člen 28c(A)(a), prvi pododstavek – Dobava znotraj Skupnosti – Zavrnitev oprostitve – Nepravočasno predložen dokaz o dobavi)

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/3

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 27. septembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Albert Collée, kot univerzalni pravni zastopnik Collée KG proti Finanzamt Limburg an der Lahn
   (Zadeva C-146/05) (1)

   (Šesta direktiva DDV - Člen 28c(A)(a), prvi pododstavek - Dobava znotraj Skupnosti - Zavrnitev oprostitve - Nepravočasno predložen dokaz o dobavi)
   (2007/C 297/03)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesfinanzhof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Albert Collée, kot univerzalni pravni zastopnik Collée KG

      Tožena stranka: Finanzamt Limburg an der Lahn
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesfinanzhof – Razlaga člena 28c(A)(a), prvi pododstavek, Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1), kot je bila spremenjena – Zavrnitev oprostitve plačila davka na dodano vrednost za dobavo znotraj Skupnosti – Prepozna predložitev dokaza o tem, da gre za dobavo znotraj Skupnosti
   Izrek
   Člen 28c(A)(a), prvi pododstavek, Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 91/680/EGS z dne 16. decembra 1991, je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da davčna uprava države članice oprostitev plačila davka na dodano vrednost za dobavo znotraj Skupnosti, do katere je dejansko prišlo, zavrne zgolj zato, ker dokaz o taki dobavi ni bil pravočasno predložen.
   Pri preučitvi pravice do oprostitve plačila davka na dodano vrednost za takšno dobavo sme predložitveno sodišče dejstvo, da je davčni zavezanec prvotno zavestno prikrival obstoj dobave znotraj Skupnosti, upoštevati le, če obstaja tveganje izgube davčnih prihodkov in če davčni zavezanec tega tveganja ni v celoti odpravil.

      (1)  UL C 143, 11.6.2005.


title: Zadeva T-123/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. marca 2012 – Ryanair proti Komisiji (Državne pomoči — Posojilo, odobreno letalski družbi, katerega znesek je mogoče vključiti v lastniški kapital družbe — Odločba, s katero je bila pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom — Prodaja sredstev letalske družbe — Odločba, s katero je bil po koncu faze predhodne preučitve ugotovljen neobstoj pomoči — Ničnostna tožba — Procesno upravičenje — Zadevna stranka — Dopustnost — Resne težave — Pristojnost — Obveznost obrazložitve)

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. marca 2012 – Ryanair proti Komisiji
   (Zadeva T-123/09) (1)

   (Državne pomoči - Posojilo, odobreno letalski družbi, katerega znesek je mogoče vključiti v lastniški kapital družbe - Odločba, s katero je bila pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom - Prodaja sredstev letalske družbe - Odločba, s katero je bil po koncu faze predhodne preučitve ugotovljen neobstoj pomoči - Ničnostna tožba - Procesno upravičenje - Zadevna stranka - Dopustnost - Resne težave - Pristojnost - Obveznost obrazložitve)
   2012/C 138/26
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ryanair Ltd (Dublin, Irska) (zastopnika: E. Vahida in I. G. Metaxas-Maragkidis, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Flynn, D. Grespan in E. Righini, zastopniki)

      Intervenientki v podporo tožene stranke: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri in P. Gentili, odvetnika), in Alitalia – Compagnia Aerea Italiana SpA (Fiumicino, Italija) (zastopniki: G. M. Roberti, G. Bellitti, I. Perego, odvetniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije 2009/155/ES z dne 12. novembra 2008 o posojilu v višini 300 milijonov EUR, ki ga je Italija odobrila družbi Alitalia št. C 26/08 (ex NN 31/08) (UL 2009, L 52, str. 3) in predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 6745 konč. v zvezi z državno pomočjo N 510/2008 – Italija – postopek prodaje sredstev letalske družbe Alitalia.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Ryanair Ltd se naloži plačilo njenih stroškov ter stroškov Evropske komisije in družbe Alitalia – Compagnia Aerea Italiana SpA.

               3.

               Italijanska republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 141, 20.6.2009.


title: Zadeva T -100/05: Tožba Compagnie d'entreprises C.F.E. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 21. februarja 2005

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/41

         Tožba Compagnie d'entreprises C.F.E. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 21. februarja 2005
   (Zadeva T -100/05)
   (2005/C 106/82)
   Jezik postopka: francoščina
   Compagnie d'entreprises C.F.E., s sedežem v Bruslju, ki jo zastopajo Bernard Louveaux in Joël van Ypersele, avocats, je dne 21. februarja 2005 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               Odločbo Evropske komisije z dne 7. decembra 2004 o sprejemu, v skladu z Direktivo Sveta 92/43/EGS, seznama območij, pomembnih za Skupnost, za atlantsko biogeografsko regijo (2004/813/ES), objavljeno v UL z dne 29. decembra 2004, razglasi za nično v celoti, oziroma vsaj v delu, v katerem med območja, pomembna za Skupnost, uvršča zemljišče tožeče stranke na Avenue de la Foresterie v Watermael-Boitsfort (Belgija), vpisane v kataster, odsek F, št. 66/Y/2 in 66/s/2,

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka v tej zadevi je lastnica velikega dela zazidljivega zemljišča, ki se nahaja na območju Région de Bruxelles-Capital. Navedeno zemljišče je bilo z izpodbijano odločbo uvrščeno med območja, pomembna za Skupnost.
   V utemeljitev svojih navedb, tožeča stranka navaja:

               —

               kršitev člena 4(1) in (2) in Priloge III k Direktivi Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst, s tem, da naj bi Komisija sprejela predmetno odločbo, ne da bi Belgija pravilno predložila osnutka seznama območij, pomembnih za Skupnost, Bruseljski inštitut za upravljanje okolja, ki je avtor osnutka, pa naj očitno ne bi bil pristojen za njegovo pripravo. Posledično naj bi akt sprejel nepristojen organ.

               —

               kršitev členov 4(2) in (3), 20 in 21 zgoraj navedene Direktive 92/43/EGS in členov 5(2) in (7)(1) Sklepa Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil, člena 8 poslovnika Odbora za habitate, člena 9 standardiziranega poslovnika, sprejetega s Sklepom 2001/C 38/03 na podlagi zgoraj navedenega člena 7(1), kot tudi splošnih načel dobrega upravnega delovanja in načela „audi alteram partem“. Tožeča stranka v tem pogledu trdi, da mnenje Odbora za habitate ni bilo zahtevano po rednem postopku posvetovanja, temveč na podlagi pisnega postopka posvetovanja, ne da bi bila izkazana potreba za ta postopek ali odločitev o uporabi tega postopka predmet obrazložene odločitve in ne da bi imel Odbor za habitate možnost podati svoje mnenje o vseh tehničnih vidikih spisa.

               —

               Komisija naj bi odločbo sprejela na podlagi osnutka seznama območij, ki temelji na nepravilnih podatkih glede dejstev in/ali nerelevantnih dejstvih glede na merila, določena v Prilogi III k Direktivi 92/43/EGS.


title: Zadeva F-33/08: Tožba, vložena 4. marca 2008 – V proti Komisiji

text:
               21.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 158/26

         Tožba, vložena 4. marca 2008 – V proti Komisiji
   (Zadeva F-33/08)
   (2008/C 158/47)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: V (zastopnik: C. Ronzi, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 15. maja 2007 s katero je bila tožeča stranka obveščena, da ne izpolnjuje pogojev fizične sposobnosti, ki se zahtevajo za opravljanje funkcij pri Evropski komisiji; umik nekaterih strokovnih mnenj iz njenega osebnega spisa in zahtevek za povrnitev nastale nepremoženjske in premoženjske škode.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se ničnost Odločbe Komisije z dne 15. maja 2007 s katero je bila tožeča stranka obveščena, da ne izpolnjuje pogojev fizične sposobnosti, ki se zahtevajo za opravljanje funkcij pri Evropski komisiji;

               —

               po potrebi naj se razglasi ničnost odločbe z dne 12. julija 2007 o zavrnitvi pritožbe, ki jo je tožeča stranka vložila 1. junija 2007;

               —

               odredi naj se umik strokovnih mnenj, izdanih 15. septembra 2006, 21. septembra 2006 in 28. marca 2007, iz osebnega spisa tožeče stranke, in v skladu s tem naj se ugotovi, da se je treba sklicevati na prvotno zdravniško mnenje z dne 26. junija 2006, v katerem je bila tožeča stranka razglašena za sposobno za delo;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo odškodnine za premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki je nastala tožeči stranki in ki je začasno ocenjena ex aequo et bono na 170 900 eurov (skupaj z zamudnimi obrestmi, katerih znesek je treba izračunati po stopnji, ki jo je Evropska centralna banka določila za operacije glavnega refinanciranja, povišano za dve točki, od 1. avgusta 2006);

               —

               kot začasni ukrep naj se za tožečo stranko odredi podaljšanje čakalnega seznama, na katerem je njeno ime, če bi bila sodba Sodišča za uslužbence izdana po februarju 2009 (datum izteka veljavnosti čakalnega seznama);

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-654/15: Tožba, vložena 13. novembra 2015 – České centrum pro investigativní žurnalistiku/Parlament

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/67

         Tožba, vložena 13. novembra 2015 – České centrum pro investigativní žurnalistiku/Parlament
   (Zadeva T-654/15)
   (2016/C 048/75)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: České centrum pro investigativní žurnalistiku o.p.s. (Praga, Češka republika) (zastopnica: N. Pirc Musar, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predloga

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo A(2015)8681 C Evropskega parlamenta z dne 14. septembra 2015, s katero je bila zavrnjena potrdilna prošnja tožeče stranke za dostop do nekaterih dokumentov v zvezi s podatki o potnih stroških, dnevnicah, nadomestilih splošnih stroškov in kadrovskih stroških poslancev Evropskega parlamenta;

               —

               Parlamentu v skladu s členoma 134 in 140 Poslovnika Splošnega sodišča naloži plačilo stroškov tožeče stranke, vključno s stroški morebitnih intervenientov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 4(1)(b) Uredbe št. 1049/2001 (1) v povezavi s členom 8(b) Uredbe št. 45/2001, (2) ker zahtevani osebni podatki niso zavarovani z zakonodajo Skupnosti.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 4(1)(b) Uredbe št. 1049/2001 v povezavi s členom 8(b) Uredbe št. 45/2001, ker je bil dostop do zahtevanih podatkov zavrnjen, čeprav so bili pogoji za razkritje izpolnjeni.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev splošne obveznosti na podlagi členov 2 in 4 Uredbe št. 1049/2001 v povezavi s členom 6(3) Uredbe št. 1049/2001, da se opravi obravnava vsakega posameznega dokumenta.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 4(6) Uredbe št. 1049/2001, ker zavrnitev delnega dostopa do zahtevanih dokumentov ni bila utemeljena.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve, določene s členoma 7(1) in 8(1) Uredbe št. 1049/2001, ker Parlament ni obravnaval vseh argumentov tožeče stranke.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).

      (2)  Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 26, str. 102).


title: Zadeva T-491/08 P: Pritožba, ki jo je 17. novembra 2008 vložil Philippe Bui Van zoper sodbo, ki jo je 11. septembra 2008 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-51/07, Bui Van proti Komisiji

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/39

         Pritožba, ki jo je 17. novembra 2008 vložil Philippe Bui Van zoper sodbo, ki jo je 11. septembra 2008 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-51/07, Bui Van proti Komisiji
   (Zadeva T-491/08 P)
   (2009/C 32/76)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Pritožnica: Philippe Bui Van (Hettange-Grande, Francija) (zastopnik: P. Nelissen Grade, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnice:

               —

               tožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               razveljavi naj se sodba Sodišča za uslužbence Evropske unije z dne 11. septembra 2008 (drugi senat) v zadevi F-51/07;

               —

               za nično naj se razglasi odločba organa, pristojnega za imenovanje (OPI), z dne 5. marca 2007 o zavrnitvi pritožbe pritožnice;

               —

               za nično naj se razglasi odločba generalnega direktorja SRS z dne 4. oktobra 2006 v delu, v katerem pritožnico prerazporeja v naziv AST 3, plačilni razred 2, čeprav je bila prvotno razvrščena v naziv AST 4, plačilni razred 2;

               —

               potrdi naj se odločba z dne 28. junija 2006, s katero je bila pritožnica imenovana v naziv AST 4, plačilni razred 2;

               —

               OPI naj se seznani z učinki, ki jih prinaša razglasitev ničnosti izpodbijanih odločb in zlasti z razporeditvijo v naziv AST 4, plačilni razred 2, ter retroaktivnostjo imenovanja v naziv AST 4, plačilni razred 2, od datuma nastopa dela;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica s to pritožbo predlaga razveljavitev sodbe Sodišča za uslužbence (SDU) z dne 11. septembra 2008 v zadevi Bui Van proti Komisiji, F-51/07, s katero je SDU toženi stranki naložilo plačilo zneska 1 500 EUR tožeči stranki iz naslova škode in obresti ter v preostalem delu zavrnilo tožbo za razglasitev ničnosti odločbe o prerazporeditvi pritožnice v naziv AST 3, čeprav je bila prvotno razvrščena v naziv AST 4.
   V podporo pritožbe pritožnica navaja tri pritožbene razloge:
   Prvič, izpodbijano tožbo bi bilo treba razveljaviti v delu, v katerem kljub temu da priznava, da je Komisija kršila pravico tožeče stranke do obrambe, meni, da dejstvo, da tožeči stranki ni bila dana možnost da se izjavi, ne vpliva na pravilnost izpodbijane odločbe Komisije.
   Drugič, kar zadeva pritožbeni razlog pritožnice na prvi stopnji v zvezi z očitno napako pri presoji in kršitvijo načel pravne varnosti in varstva legitimnega pričakovanja, naj bi SDU po krivem potrdilo upravno odločbo z dne 4. oktobra 2006 o nazadovanju pritožnice iz naziva AST 4 v naziv AST 3, saj je napačno menilo, da legitimno pričakovanje, na katerega se pritožnica sklicuje na podlagi akta, s katerim je bila imenovana v naziv AST 4, ni bilo upravičeno, ker bi pritožnica zaradi opombe na dnu strani razpisa javnega natečaja morala vedeti, da njeno imenovanje v naziv AST 4 ni redno in da bi lahko bilo v nasprotju z novimi Kadrovskimi predpisi za uradnike Evropskih skupnosti, ki so začeli veljati po razpisu javnega natečaja. Pritožnica zatrjuje, da opomba na dnu strani ne more spreminjati določb Kadrovskih predpisov, ki so veljali v času razpisa javnega natečaja.
   Tretjič, SDU naj bi napačno spregledalo kršitev načela enakega obravnavanja, saj naj bi OPI – čeprav je pritožnico prerazporedil v naziv AST 3 – ugodil pritožbam, ki so jih vložili trije uradniki v položaju, ki je bil v bistvenem enak položaju pritožnice.


title: Zadeva T-324/10: Tožba, vložena 11. avgusta 2010 – Van Parys proti Komisiji

text:
               9.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/26

         Tožba, vložena 11. avgusta 2010 – Van Parys proti Komisiji
   (Zadeva T-324/10)
   ()
   2010/C 274/41
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Léon Van Parys NV (Antwerpen, Belgija) (zastopnika: P. Vlaemminck in A. Hubert, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti sklepa Komisije z dne 6. maja 2010 v zadevi REC 07/07 s katerim je bilo ugotovljeno, da je v tem specifičnem primeru naknadna vknjižba uvoznih dajatev upravičena in da je oprostitev plačila teh dajatev v razmerju do enega dolžnika upravičena, v razmerju do drugega pa ne;

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka in njen carinski zastopnik naj bi carinskim organom v Antwerpnu v obdobju od 22. junija 1998 do 8. novembra 1999 predložila ponarejena španska AGRIM-dovoljenja za uvoz banan iz Ekvadorja. Posledično naj bi se neupravičeno zahtevalo uporabo tarifnega preferenciala.
   Vsa domnevno ponarejena španska dovoljenja, ki so bila povod za izterjavo, je tožeča stranka pridobila od portugalskega posrednika v funkciji davčnega zastopnika, s katerim je italijanska hčerinska družba tožeče stranke že vrsto let trgovala za odkup španskih in portugalskih dovoljenj.
   Belgijska uprava za carine in trošarine je pri Evropski Komisiji podala zahtevo za opustitev izterjave in/ali oprostitev naknadne izterjave dajatev. Evropska Komisija je v zvezi z uvozom v letu 1999 sprejela zavrnilni sklep, zoper katerega je tožeča stranka vložila ničnostno tožbo.
   V podporo svoji ničnostni tožbi zoper navedeni sklep se tožeča stranka sklicuje na šest tožbenih razlogov.
   Najprej očita kršitev člena 239 Carinskega zakonika Skupnosti, Uredbe (EGS) št. 1442/93 in Uredbe (ES) št. 2362/98 ter priznanih trgovskih uzanc, kot jih je opisala WTO. Komisija naj bi kršila določbe, ki so dopuščale pridobitev uporabnih dovoljenj po metodi nakupa, kot se jo je posluževala tožeča stranka, s tem da je napačno odločila, da je tožeča stranka ravnala malomarno.
   Drugič, sklicuje se na kršitev člena 239 carinskega zakonika Skupnosti in načela sorazmernosti. Komisija naj bi odločila, da ugotovljeno poneverjanje španskih dovoljenj presega običajno tveganje pri trgovanju in da ga je treba upoštevati kot posebno situacijo. Vendar tožeča stranka oporeka temu, da ni ravnala kot skrbni trgovec in da posledično niso izpolnjeni pogoji iz člena 239 carinskega zakonika Skupnosti.
   Tretjič, Komisija naj bi kršila člen 239 carinskega zakonika Skupnosti, člen 211 Pogodbe ES, načelo varstva legitimnih interesov in splošnega načela patere legem quam ipse fecisti. Tožeči stranki naj bi naložila strožjo dolžnost skrbnosti, kot pa jo določajo predpisi in je v tem sektorju običajna, čeprav naj Komisija in španski organi ne bi izpolnili lastnih pravnih obveznosti.
   Četrtič, kršen naj bi bil člen 239 carinskega zakonika Skupnosti in načelo enakega obravnavanja, s tem ko je Komisija uvoz v letu 1998 napačno drugače obravnavala kot uvoz v letu 1999.
   Petič, kršen naj bi bil člen 220(2)(b) Carinskega zakonika Skupnosti. Brez nadaljnjega naj ne bi bilo mogoče ugotoviti, da so bili španski carinski organi v zmoti, v smislu člena 220(2)(b).
   Šestič, kršene naj bi bile obličnostne zahteve, zlasti pa pravica do obrambe tožeče stranke.


title: Zadeva T-570/08 RENV: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. novembra 2013 – Deutsche post proti Komisiji (Državne pomoči — Poštna storitev — Odločba, ki se nanaša na odredbo o predložitvi podatkov — Primernost roka — Obveznost obrazložitve — Upoštevnost zahtevanih informacij)

text:
               21.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 377/11

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. novembra 2013 – Deutsche post proti Komisiji
   (Zadeva T-570/08 RENV) (1)

   (Državne pomoči - Poštna storitev - Odločba, ki se nanaša na odredbo o predložitvi podatkov - Primernost roka - Obveznost obrazložitve - Upoštevnost zahtevanih informacij)
   2013/C 377/24
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Deutsche post AG (Bonn, Nemčija) (zastopniki: J. Sedemund, T. Lübbig in M. Klasse, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Martenczuk in T. Maxian Rusche, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 30. oktobra 2008, ki se nanaša na odredbo o predložitvi podatkov v postopku glede državne pomoči družbi Deutsche Post AG [C 36/2007 (prej NN 25/2007)].

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Deutsche Post AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 55, 7.3.2009.


title: Zadeva T-133/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. junija 2012 – I Marchi Italiani in Basile proti UUNT – Osra (B. Antonio Basile 1952) (Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Figurativna znamka Skupnosti B. Antonio Basile 1952 — Prejšnja nacionalna besedna znamka BASILE — Relativni razlog za zavrnitev — Zožitev zaradi pristanka — Člen 53(2) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 54(2) Uredbe (ES) št. 207/2009) — Verjetnost zmede — Člen 8(1) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1) Uredbe (ES) št. 207/2009))

text:
               11.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/14

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. junija 2012 – I Marchi Italiani in Basile proti UUNT – Osra (B. Antonio Basile 1952)
   (Zadeva T-133/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka Skupnosti B. Antonio Basile 1952 - Prejšnja nacionalna besedna znamka BASILE - Relativni razlog za zavrnitev - Zožitev zaradi pristanka - Člen 53(2) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 54(2) Uredbe (ES) št. 207/2009) - Verjetnost zmede - Člen 8(1) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2012/C 243/25
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeči stranki: I Marchi Italiani Srl (Neapelj, Italija); in Antonio Basile (Giugliano in Campania) (zastopniki: G. Militerni, L. Militerni in F. Gimmelli, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: sprva A. Sempio, nato P. Bullock, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Osra SA (Rovereta, San Marino) (zastopniki: A. Masetti Zannini de Concina, R. Cartella in G. Petrocchi, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbp drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 9. januarja 2009 (zadeva R 502/2008-2) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Osra SA in I Marchi Italiani Srl.

      Izrek

               1.

               V zadevi T-133/09 se ime druge tožeče stranke, Antonia Basila, izbriše s seznama tožečih strank.

               2.

               Tožba se zavrne.

               3.

               I Marchi Italiani Srl se naloži plačilo stroškov, razen tistih, povezanih z odstopom.

               4.

               A. Basile nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 141, 20.6.2009.


title: Zadeva C-178/11: Tožba, vložena 14. aprila 2011 – Evropska komisija proti Republiki Malti

text:
               18.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/12

         Tožba, vložena 14. aprila 2011 – Evropska komisija proti Republiki Malti
   (Zadeva C-178/11)
   2011/C 179/23
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Alcover San Pedro, K. Mifsud-Bonnici, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Malta

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Malta ni izpolnila obveznosti iz člena 7(1), prvi pododstavek, člena 9(1) in člena 10(2) Direktive 2002/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. junija 2002 o ocenjevanju in upravljanju okoljskega hrupa, ker ni pripravila strateških kart hrupa za glavne ceste in strnjena naselja, ki jih je Malta opredelila v svojem poročilu na podlagi člena 7(1), drugi pododstavek, Direktive 2002/49/ES (1), ni poskrbela, da so dostopne in razširjene v javnosti, in Komisiji ni poslala informacij iz strateških kart hrupa; in

               —

               Republiki Malti naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V skladu s poročilom, ki ga je Malta predložila v letu 2006 v skladu s členom 7(1), drugi pododstavek, Direktive, spadajo 1 strnjeno naselje in 43 glavnih cest na ozemlju Malte na področje uporabe te direktive. Iz tega izhaja, da bi morale biti strateške karte hrupa za to strnjeno naselje in za zadevne glavne ceste pripravljene do 30. junija 2007 in bi morale biti dostopne in razširjene v javnosti. Poleg tega bi morali biti informacije iz teh strateških kart hrupa in povzetki akcijskih načrtov Komisiji poslani do 30. decembra 2007.
   Očitno je, da zaradi notranjih ovir v zvezi z nacionalnim razpisnim postopkom Malta do danes ni izpolnila obveznosti priprave strateških kart hrupa za strnjeno naselje in zadevne glavne ceste, dostopa in razširjenosti strateških kart hrupa v javnosti in Komisiji sporočiti ustrezne informacije.

      (1)  Direktiva 2002/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. junija 2002 o ocenjevanju in upravljanju okoljskega hrupa - Izjava Komisije v okviru Spravnega odbora glede Direktive o ocenjevanju in upravljanju okoljskega hrupa (UL L 189, str. 12).


title: Zadeva T-312/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 9. oktobra 2008 – Di Bucci proti Komisiji ( Ničnostna tožba – Odškodninska tožba – Javni uslužbenci – Napredovanje – Dodelitev prednostnih točk )

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/24

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 9. oktobra 2008 – Di Bucci proti Komisiji
   (Zadeva T-312/04) (1)

   („Ničnostna tožba - Odškodninska tožba - Javni uslužbenci - Napredovanje - Dodelitev prednostnih točk“)
   (2008/C 313/43)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Vittorio Di Bucci (Bruselj, Belgija) (zastopniki: sprva M. van der Woude in V. Landes, nato M. van der Woude)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: sprva H. Tserepa-Lacombe in V. Joris, nato V. Joris in G. Berscheid, zastopniki, skupaj z D. Waelbroeckom, odvetnikom)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti:

               —

               odločbe generalnega direktorja pravne službe Komisije, s katero se tožeči stranki za napredovalno obdobje 2003 dodeli le ena prednostna točka generalnega direktorata in o kateri je bila obveščena 2. julija 2003 ter jo je z odločbo potrdil Organ, pristojen za imenovanja, ki ji je bila vročena 16. decembra 2003;

               —

               odločbe Organa, pristojnega za imenovanja, s katero se tožeči stranki iz naslova napredovalnega obdobja 2003 ne dodeli nobene posebne prednostne točke zaradi dodatnih aktivnosti v interesu institucije in ki ji je bila 16. decembra 2003 vročena prek sistema Sysper 2;

               —

               naslednjih odločb: odločbe Organa, pristojnega za imenovanja, s katero se tožeči stranki dodeli skupno 20 točk za napredovalno obdobje 2003; seznama delovne uspešnosti uradnikov v nazivu A 5 v obdobju 2003, objavljenega v Upravnem obvestilu št. 69-2003 z dne 13. novembra 2003; seznama uradnikov, ki so v obdobju 2003 napredovali v naziv A 4 in ki je objavljen v Upravnem obvestilu št. 73/2003 z dne 27. novembra 2003; v vsakem primeru odločbe, da se imena tožeče stranke ne vpiše na te sezname;

               —

               če je treba, odločbe Organa, pristojnega za imenovanja, z dne 15. junija 2004, s katero je bila zavrnjena pritožba, ki jo je tožeča stranka vložila 12. februarja 2004;

               —

               odločbe z dne 11. aprila 2007, vročene 16. aprila 2007, s katero je Organ, pristojen za imenovanja, odločil, da se tožeči stranki iz naslova napredovalnega obdobja 2003 dodeli le ena dodatna prednostna točka, kar znaša skupno 2 prednostni točki in skupno 21 točk;

         in da se vse odločbe, sprejete v napredovalnem obdobju 2003, ki se izpodbijajo s to tožbo in niso bile nadomeščene leta 2007, zlasti seznam delovne uspešnosti uradnikov v nazivu A 5 v obdobju 2003, objavljen v Upravnem obvestilu št. 69-2003 z dne 13. novembra 2003, in seznam uradnikov, ki so v obdobju 2003 napredovali v naziv A 4 in ki je objavljen v Upravnem obvestilu št. 73/2003 z dne 27. novembra 2003, razglasijo za neobstoječe ter da se izplača odškodnina v znesku 5000 eurov.
   Izrek

               1)

               Odločbe Komisije, s katerimi se je tožeči stranki kot skupno število točk za napredovanje določilo 21 točk in zavrnilo vpis na seznam uradnikov, ki so v napredovalnem obdobju 2003 napredovali v naziv A 4, se razglasijo za nične.

               2)

               V preostalem se tožba zavrne.

               3)

               Komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 262, 23.10.2004.


title: Zadeva T-364/10: Tožba, vložena 2. septembra 2010 – Duravit in drugi proti Komisiji

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/59

      Tožba, vložena 2. septembra 2010 – Duravit in drugi proti Komisiji
      (Zadeva T-364/10)
      ()
      (2010/C 288/108)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Duravit AG (Hornberg, Nemčija); Duravit SA (Bischwiller, Francija); in Duravit BeLux BVBA (Overijse, Belgija) (Zastopniki: R. Bechtold, U. Soltész in C. von Köckritz, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi tožečih strank

                  —

                  Členi 1(1), 2 in 3 Sklepa Evropske komisije C(2010) 4185 konč. z dne 23. junija 2010 v zadevi COMP/39092 – Kopalniška oprema naj se v delu, v katerem se nanašajo na tožeče stranke, v skladu s členom 263(4) PDEU razglasijo za nične;

                  —

                  podredno: višina globe, ki je bila tožečim strankam naložena s členom 2, točka 9, Sklepa, naj se zniža;

                  —

                  Komisiji naj se v skladu s členom 87(2) Poslovnika Sodišča naloži plačilo stroškov tožečih strank.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke izpodbijajo Sklep Komisije C(2010) 4185 konč. z dne 23. junija 2010 v zadevi COMP/39092 – Kopalniška oprema. Z izpodbijanim sklepom je bilo tožečim strankam in drugim podjetjem naloženo plačilo globe zaradi kršitve člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP. Tožeče stranke so po mnenju Komisije sodelovale pri nadaljevanem sporazumu ali usklajenem ravnanju v sektorju kopalniške opreme v Belgiji, Nemčiji, Franciji, Italiji, na Nizozemskem in v Avstriji.
      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo devet tožbenih razlogov.
      V okviru prvega tožbenega razloga se toženi stranki očita, da ni predložila zadostnih dokazov o sodelovanju tožečih strank pri določanju cen ali drugih protikonkurenčnih ravnanj. Komisija v postopku, ki ga je vodila, ni upoštevala, da je dokazno breme na njeni strani, niti ni upoštevala dokaznega standarda, ki se zahteva za dokaz kršitve člena 101 PDEU, ter naj bi v navedenem postopku tožečim strankam naložila pretirano predložitveno in dokazno breme.
      Kot drugi tožbeni razlog tožeče stranke navajajo, da je Komisija tožeče stranke zaradi njihove udeležbe na domnevnem „srečanju kartela“ nemškega krovnega združenja za upoštevne proizvode štela za odgovorne za celotno kršitev v zvezi z upoštevnimi proizvodi, ne da bi dokazala, da so sodelovale pri sporazumih v zvezi z upoštevnimi proizvodi. V zvezi s tem tožeče stranke navajajo, da je bilo to, da je Komisija razprave v nemški krovni zvezi opredelila za omejevanje konkurence kot cilj, nepravilno in prenagljeno ter da Komisija pri tem ni upoštevala konkretnih gospodarskih in pravnih razlogov za zadevne razprave.
      Dalje tožeče stranke v okviru tretjega tožbenega razloga navajajo, da Komisija ni dokazala nobenih kršitev konkurence na nemškem trgu sanitarne keramike. Tožeče stranke v zvezi s tem Komisiji očitajo, da je s tem, ko je razprave v nemškem poklicnem združenju za keramiko opredelila za določanje cen in omejevanje konkurence kot cilj, napačno uporabila pravo in da je s tem, ko je na podlagi očitno neupoštevnih dokaznih sredstev prišla do nedopustnih obremenjujočih ugotovitev, kršila pravico tožečih strank do poštenega in nepristranskega vodenja postopka.
      Kot četrti tožbeni razlog tožeče stranke navajajo, da niso sodelovale pri določanju cen v Franciji ali v Belgiji. Menijo, da je Komisija razprave v belgijskih in francoskih združenjih za keramiko nepravilno opredelila za določanje cen in da je tudi napačno ocenila trajanje domnevnih kršitev, s tem pa je napačno uporabila člen 101 PDEU.
      Tožeče stranke v okviru petega tožbenega razloga navajajo, da je Komisija ravnanja na trgu armatur, tuš kabin in keramike nepravilno opredelila za enotno in nadaljevano kršitev in da je s tem napačno uporabila člen 101 PDEU. Tožeče stranke v zvezi s tem navajajo, da niso izpolnjena merila za enotno in nadaljevano kršitev, ki jih je razvila sodna praksa.
      Kot šesti tožbeni razlog tožeče stranke navajajo, da je Komisija s predolgim trajanjem postopka in s tem, ko je po izvedbi ustnega zaslišanja zamenjala vso interno osebje Komisije, ki je sodelovalo v postopku odločanja, z vidika končne odločbe odločilno kršila njihovo pravico do obrambe in njihovo pravico do ustnega zaslišanja v skladu s členoma 12 in 14 Uredbe (ES) št. 773/2004 (1).
      V okviru sedmega tožbenega razloga tožeče stranke navajajo, da se je Komisija pri izračunu globe nepravilno oprla na Smernice o načinu določanja glob (2), saj so te smernice zaradi kršitve člena 290 PDEU in člena 52(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah od začetka veljavnosti Lizbonske pogodbe nične.
      Kot osmi tožbeni razlog tožeče stranke navajajo, da je Komisijin izračun globe napačen, saj Komisija pri določitvi izhodiščnega zneska ni upoštevala tega, da je bila teža prispevanja tožečih strank h kršitvi manjša, ampak je težo kršitve za vsa zadevna podjetja presojala enotno. S tem je bilo po mnenju tožečih strank kršeno načelo osebne odgovornosti.
      Nazadnje se v okviru devetega tožbenega razloga očita, da je višina naložene globe v nasprotju z načeloma sorazmernosti in enakega obravnavanja, saj tožeče stranke niso sodelovale pri najresnejših kršitvah konkurence.

         (1)  Uredba Komisije (ES) št. 773/2004 z dne 7. aprila 2004 v zvezi z vodenjem postopkov Komisije v skladu s členoma 81 in 82 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnost (UL L 123, str. 18).

         (2)  Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 (UL 2006, C 210, str. 2).


title: Zadeva C-242/11 P: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 16. maja 2013 – Caixa Geral de Depósitos, SA proti Evropski komisiji, Portugalski republiki (Pritožba — Člena 149 in 181 Poslovnika Sodišča — Pomoči Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR) — Globalna nepovratna sredstva za pomoč lokalnim investicijam na Portugalskem — Znižanje denarne pomoči — Ustavitev postopka — Očitna nedopustnost)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/39

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 16. maja 2013 – Caixa Geral de Depósitos, SA proti Evropski komisiji, Portugalski republiki
   (Zadeva C-242/11 P) (1)

   (Pritožba - Člena 149 in 181 Poslovnika Sodišča - Pomoči Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR) - Globalna nepovratna sredstva za pomoč lokalnim investicijam na Portugalskem - Znižanje denarne pomoči - Ustavitev postopka - Očitna nedopustnost)
   2013/C 225/67
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranke

      Pritožnica: Caixa Geral de Depósitos, SA (zastopnik: N. Ruiz, odvetnik)

      Druga stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Steiblytė, L. Flynn in P. Guerra e Andrade, agenti), Portugalska republika (zastopnik: L. Inez Fernandes, agent)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 3. marca 2011 v zadevi Caixa Geral de Depósitos proti Komisiji (T-401/07), s katero je Splošno sodišče kot nedopustno zavrglo predlog za razglasitev delne ničnosti Odločbe C(2007)3772 o znižanju pomoči Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR) glede globalnih nepovratnih sredstev za pomoč lokalnim investicijam na Portugalskem, dodeljenih z Odločbo Komisije C(95)1769 z dne 28. julija 1995, in predlog, naj se Komisiji naloži plačilo preostanka pomoči na podlagi člena 238 ES.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrže.

               2.

               Caixa Geral de Depósitos SA in Evropska komisija nosita vsaka svoje vsaka svoje stroške v zvezi s tem postopkom.

               3.

               Portugalska republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 219, 23.7.2011.


title: Zadeva T-716/15: Tožba, vložena 30. novembra 2015 – Gallardo Blanco/UUNT – Expasa Agricultura y Ganadería (Upodobitev železne konjske brzde v obliki črke H)

text:
               15.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 59/36

         Tožba, vložena 30. novembra 2015 – Gallardo Blanco/UUNT – Expasa Agricultura y Ganadería (Upodobitev železne konjske brzde v obliki črke H)
   (Zadeva T-716/15)
   (2016/C 059/41)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Juan Gallardo Blanco (Los Barrios, Španija) (zastopnik: E. Estella Garbayo, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Expasa Agricultura y Ganadería, SA (Jerez de la Frontera, Španija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti (Upodobitev železne konjske brzde v obliki črke H) – prijava št. 10 424 323

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 29. septembra 2015 v zadevi R 1502/2014-2

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 29. septembra 2015 razglasi za nično,

               —

               odločbo oddelka za ugovore pri UUNT z dne 14. aprila 2014 razglasi za nično,

               —

               spremeni prejšnji odločbi tako, da dovoli registracijo znamke Skupnosti št. 10 424 323.

               —

               toženi stranki naloži stroške tega postopka ter postopkov z ugovorom in s pritožbo pri UUNT.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev členov 4, 8(1)(b) in 42(2) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-557/08: Tožba, vložena 18. decembra 2008 – mPAY24 proti UUNT – Ultra (MPAY)

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/35

         Tožba, vložena 18. decembra 2008 – mPAY24 proti UUNT – Ultra (MPAY)
   (Zadeva T-557/08)
   (2009/C 55/65)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: mPAY24 GmbH (Dunaj, Avstrija) (zastopnik: H. Z. Zeiner, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Ultra d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav (Zagorje ob Savi, Slovenija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 30. septembra 2008 v zadevi R 221/2007-1, naj se razveljavi v delu, v katerem je bil ugovor, ki ga je vložila tožeča stranka, zavrnjen, in

               —

               toženi stranki in drugi stranki pred odborom za pritožbe naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „MPAY“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 35, 36, 37, 38 in 42 – prijava št. 3 587 896

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: registrirana besedna znamka Skupnosti „MPAY24“ (št. 2 061 656) za proizvode in storitve iz razredov 9, 16, 35, 36 in 38; registrirana avstrijska besedna znamka „MPAY24“ (št. 200 373) za proizvode in storitve iz razredov 9, 16, 35, 36 in 38

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev prijave znamke v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: delna zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1) in (4) Uredbe Sveta 40/94, ker je odbor za pritožbe napačno presodil verjetnost zmede med zadevnima znamkama.


title: Zadeva T-366/05: Tožba, vložena dne  26. septembra 2005  — Anheuser-Busch/UUNT

text:
               24.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 330/23

         Tožba, vložena dne 26. septembra 2005 — Anheuser-Busch/UUNT
   (Zadeva T-366/05)
   (2005/C 330/57)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Anheuser-Busch, Inc. (St. Louis, ZDA) (Zastopniki: V. von Bomhard, A. Renck, A. Pohlmann, G. Burkhart, lawyers)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred Odborom za pritožbe: Budějovický Budvar, národní podnik (České Budějovice, Češka Republika)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               delno razveljavi odločbo odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 11. julija 2005 (zadeva R 514/2004-2), kolikor je bila prijava zavrnjena za proizvode iz razreda 33, in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Prijavitelj

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „BUDWEISER“ za izdelke razredov 32 in 33 — prijava št. 1 603 489

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Budějovický Budvar, národní podnik

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: mednarodna figurativna in besedna znamka „BUDWEISER“ in „BUDWEISER BUDVAR“ za izdelke razredov 31 in 32

      Odločba Oddelka za ugovore: ugovor potrjen za vse sporne proizvode

      Odločba Odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94, saj ni verjetnosti zmede med nasprotujočima si znamkama.Proizvodi se dovolj razlikujejo, kar izključuje možnost zmede med potrošniki.


title: Zadeva T-210/10: Tožba, vložena 5. maja 2010 – Condé proti Svetu

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/39

         Tožba, vložena 5. maja 2010 – Condé proti Svetu
   (Zadeva T-210/10)
   ()
   2010/C 234/72
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mamoudou Condé (zastopnik: J.-C. Tchikaya, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga tožeče stranke

               —

               Uredba Sveta (EU) št. 1284/2009 z dne 22. decembra 2009 o uvedbi nekaterih posebnih omejevalnih ukrepov v zvezi z Republiko Gvinejo, naj se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (EU) št. 1284/2009 z dne 22. decembra 2009 o uvedbi nekaterih posebnih omejevalnih ukrepov v zvezi z Republiko Gvinejo (1) v delu, v katerem je tožeča stranka navedena na seznamu fizičnih in pravnih oseb, subjektov in organov, katerih sredstva in gospodarski viri so zamrznjeni na podlagi člena 6 te uredbe.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge:

               —

               kršitev pravice do učinkovitega pravnega sredstva, ker tožeča stranka ni bila obveščena o pravnih sredstvih, ki jih ima na razpolago;

               —

               kršitev pravice do obrambe, ker tožeča stranka ni bila obveščena o obremenilnih dejstvih;

               —

               kršitev načela sorazmernosti in lastninske pravice tožeče stranke.

      (1)  UL L 346, str. 26.


title: Zadeva T-830/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2016 – Farahat/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Siriji — Zamrznitev sredstev — Napaka pri presoji)

text:
               24.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/31

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2016 – Farahat/Svet
   (Zadeva T-830/14) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Siriji - Zamrznitev sredstev - Napaka pri presoji))
   (2016/C 392/38)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mohamed Farahat (Kairo, Egipt) (zastopniki: B. Kennelly, barrister, P. Saini, QC, in N. Sheikh, solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: B. Driessen in A. Vitro, agenta)

      Predmet

   Tožba na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Sveta 2014/730/SZVP z dne 20. oktobra 2014 o izvajanju Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL L 301, str. 36) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1105/2014 z dne 20. oktobra 2014 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (UL L 301, str. 7) v delu, v katerem se ta dva akta nanašata na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Izvedbeni sklep Sveta 2014/730/SZVP z dne 20. oktobra 2014 o izvajanju Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji in Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1105/2014 z dne 20. oktobra 2014 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji se razglasita za nična v delu, v katerem se nanašata na M. Farahata.

               2.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške in stroške M. Farahata.

      (1)  UL C 96, 23.3.2015.


title: Zadeva C-408/15 P: Pritožba, ki so jo vložili Ackermann Saatzucht GmbH & Co.KG, Böhm-Nordkartoffel Agrarproduktion GmbH & Co. OHG, Deutsche Saatveredelung AG, Ernst Benary, Samenzucht GmbH, Freiherr Von Moreau Saatzucht GmbH, Hybro Saatzucht GmbH & Co. KG, Klemm + Sohn GmbH & Co. KG, KWS Saat AG, Norddeutsche Pflanzenzucht Hans-Georg Lembke KG, Nordsaat Saatzuchts GmbH, Peter Franck-Oberaspach, P. H. Petersen Saatzucht Lundsgaard GmbH, Saatzucht Streng – Engelen GmbH & Co. KG, Saka Pflanzenzucht GmbH & Co. KG, Strube Research GmbH & Co. KG, Gartenbau und Spezialkulturen Westhoff GbR, W. von Borries-Eckendorf GmbH & Co. KG 24. julija 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 18. maja 2015 v zadevi T-559/14, Ackermann Saatzucht GmbH & Co. KG in drugi/Evropski parlament, Svet Evropske unije

text:
               5.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/5

         Pritožba, ki so jo vložili Ackermann Saatzucht GmbH & Co.KG, Böhm-Nordkartoffel Agrarproduktion GmbH & Co. OHG, Deutsche Saatveredelung AG, Ernst Benary, Samenzucht GmbH, Freiherr Von Moreau Saatzucht GmbH, Hybro Saatzucht GmbH & Co. KG, Klemm + Sohn GmbH & Co. KG, KWS Saat AG, Norddeutsche Pflanzenzucht Hans-Georg Lembke KG, Nordsaat Saatzuchts GmbH, Peter Franck-Oberaspach, P. H. Petersen Saatzucht Lundsgaard GmbH, Saatzucht Streng – Engelen GmbH & Co. KG, Saka Pflanzenzucht GmbH & Co. KG, Strube Research GmbH & Co. KG, Gartenbau und Spezialkulturen Westhoff GbR, W. von Borries-Eckendorf GmbH & Co. KG 24. julija 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 18. maja 2015 v zadevi T-559/14, Ackermann Saatzucht GmbH & Co. KG in drugi/Evropski parlament, Svet Evropske unije
   (Zadeva C-408/15 P)
   (2015/C 328/05)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožniki: Ackermann Saatzucht GmbH & Co.KG, Böhm-Nordkartoffel Agrarproduktion GmbH & Co. OHG, Deutsche Saatveredelung AG, Ernst Benary, Samenzucht GmbH, Freiherr Von Moreau Saatzucht GmbH, Hybro Saatzucht GmbH & Co. KG, Klemm + Sohn GmbH & Co. KG, KWS Saat AG, Norddeutsche Pflanzenzucht Hans-Georg Lembke KG, Nordsaat Saatzuchts GmbH, Peter Franck-Oberaspach, P. H. Petersen Saatzucht Lundsgaard GmbH, Saatzucht Streng – Engelen GmbH & Co. KG, Saka Pflanzenzucht GmbH & Co. KG, Strube Research GmbH & Co. KG, Gartenbau und Spezialkulturen Westhoff GbR, W. von Borries-Eckendorf GmbH & Co. KG (zastopniki: P. de Jong, P. Vlaemminck, B. Van Vooren, odvetniki)

      Drugi stranki v postopku: Evropski parlament, Svet Evropske unije

      Predlogi

   Pritožniki Sodišču predlagajo, naj:

               —

               ugotovi, da je Splošno sodišče v sklepu v zadevi T-559/14 napačno uporabilo pravo, s tem da je ugotovilo, da se Uredba (EU) št. 511/2014 (1) o ukrepih za izpolnjevanje obveznosti uporabnikov iz Nagojskega protokola o dostopu do genskih virov ter pošteni in pravični delitvi koristi, ki izhajajo iz njihove uporabe v Uniji ne nanaša posamično na pritožnike;

               —

               v celoti razveljavi Sklep Splošnega sodišča v zadevi T-559/14 in ugotovi, da se izpodbijana uredba neposredno in posamično nanaša na pritožnike, in zato ugotovi, da je razveljavitvena tožba dopustna;

               —

               zadevo vrne v odločanje Splošnemu sodišču, da to odloči o vsebini.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvi pritožbeni razlog – Pritožniki trdijo, da je Splošno sodišče, s tem ko je ugotovilo, da se nanje izpodbijana uredba posamično ne nanaša, napačno uporabilo pravo. Trdijo, da se člen 263, četrti odstavek, PDEU nanje posamično nanaša, saj obstaja pravno nasprotje med dvema mednarodnima pogodbama, katerih stranka je Evropska unija (Mednarodna konvencija za varstvo novih rastlinskih sort in Nagojski protokol h Konvenciji o biološki raznovrstnosti), pri čemer se s prvo izvaja člen 13 Listine EU o svobodi do znanstvenega raziskovanja. Kasneje sta bili obe mednarodni pogodbi preneseni v Evropsko unijo z dvema uredbama, ki imata neposredni učinek: zgodnejša Uredba 2100/94 pritožnikom priznava temeljno pravico do raziskovanja, in kasnejša izpodbijana Uredba 511/2014 to pravico strogo omejuje. Nobena od teh uredb na podlagi prava EU ne zahteva in niti ne dopušča zakonodajne intervencije na ravni držav članic, na ravni EU pa ni potrebno sprejeti niti izvedbenih niti delegiranih aktov.
   V tem pravnem okviru pritožniki trdijo, da se člen 263, četrti odstavek, PDEU nanje posamično (in neposredno) nanaša, saj so izpolnjeni naslednji pogoji: so člani pravne kategorije oseb, ki imajo „posebno pravno upravičenje“ (kot imetniki pozitivne pravice do prostega dostopa do rastlinskega materiala, t.i. oprostitev za žlahtnitelje), ki je sicer ni v sami izpodbijani uredbi, vendar je v drugi uredbi z neposrednim učinkom, ki ne zahteva nobenega nadaljnjega izvajanja na nacionalni ravni; izpodbijana uredba je v nasprotju z višjimi pravnimi pravili, zlasti s členom 13 Listine EU in mednarodnim sporazumom, katerega stranka je EU; pravna kategorija je zaprta in absolutna in se sicer na pritožnike posamično ne nanaša v družbeno-ekonomskem smislu, vendar pa se nanje nanaša v pravnem smislu, saj obstaja le ena temeljna oprostitev za žlahtnitelje, ki ne ogroža „podobnih“ pravic.

      Drugi pritožbeni razlog – Pritožniki trdijo, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker ni odločilo, ali bi morala zakonodaja EU zlasti upoštevati položaj pritožnikov na podlagi izrecnih določb višjih pravnih pravil, če izpodbijana uredba pritožnike prisili v pogodbeno razmerje, ki posega v višji predpis, zlasti v člen 13 Listine Evropske unije.

      Tretji pritožbeni razlog – Pritožniki trdijo, da bi ugotovitev nedopustnosti vodila v praznino v sistemu sodnega varstva EU, kar je v nasprotju s členom 47 Listine Evropske unije. Po eni strani žlahtnitelji rastlin svojo pravico črpajo neposredno iz Uredbe št. 2100/94, pri čemer gre za izvajanje člena 13 Listine Evropske unije in mednarodnih obveznosti Evropske unije na podlagi Konvencije UPOV. Po drugi strani pa izpodbijana Uredba št. 511/2014 določa dolžnost skrbnega ravnanja z neposrednim učinkom, pri čemer izpodbijana uredba sama izvaja Nagojski protokol, katerega podpisnica je Evropska unija. V obeh primerih na podlagi prava EU absolutno ni potrebno, niti ni zakonsko dovoljeno, nadaljnje izvajanje s strani institucij EU (v obliki zakonskih aktov EU), niti s strani držav članic z njihovo nacionalno zakonodajo na podlagi prava EU. Posledično, sodni nadzor dejansko ni mogoč na podlagi člena 267 PDEU, niti ne bodo sprejeti prepisi v smislu člena 263, četrti odstavek, PDEU. Pritožniki trdijo, da merilo iz člena 92 sodbe Inuit (C-583/11 P) določa, da je, ko je ustrezna stopnja sodnega nadzora povezana z odgovornostjo za izvedbo izpodbijanega ukrepa, edino možno sklepanje, da je na tej stopnji edini razpoložljiv in ustrezen postopkovni ukrep za sodni nadzor neposredna tožba na podlagi člena 263 PDEU.

      (1)  UL L 150, str. 59.


title: Zadeva T-402/11 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2011 – Preparados Alimenticios del Sur proti Komisiji (Začasna odredba — Zahtevek za povračilo uvoznih dajatev na določene prehrambne proizvode — Odločitev o odstopu spisa nacionalnim organom — Predlogi za izdajo začasnih ukrepov — Nedopustnost — Neobstoj nujnosti)

text:
               11.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/15

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2011 – Preparados Alimenticios del Sur proti Komisiji
   (Zadeva T-402/11 R)
   (Začasna odredba - Zahtevek za povračilo uvoznih dajatev na določene prehrambne proizvode - Odločitev o odstopu spisa nacionalnim organom - Predlogi za izdajo začasnih ukrepov - Nedopustnost - Neobstoj nujnosti)
   2012/C 39/30
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Preparados Alimenticios del Sur (Murcie, Španija) (zastopnik: I. Acero Campos, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Baquero Cruz in L. Bouyon, zastopnik)

      Predmet

   Predlog za izdajo začasnih ukrepov, med drugim za odložitev izvršitve dopisa Komisije z dne 29. junija 2011 s katerim je bila tožeča stranka obveščena o odstopu spisa, ki se nanaša na njen zahtevek za vračilo uvoznih dajatev, španskim organom, da bi ti odločili o tem zahtevku.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-448/15: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 8. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Brussel – Belgija) – Belgische Staat/Wereldhave Belgium Comm. VA, Wereldhave International NV, Wereldhave NV (Predhodno odločanje — Matične družbe in odvisne družbe, ki imajo sedež v različnih državah članicah — Skupni sistem obdavčitve — Davek od dohodkov pravnih oseb — Direktiva 90/435/EGS — Področje uporabe — Člen 2(c) — Družba, ki je zavezanec za davek, brez možnosti izbire ali oprostitve — Obdavčitev po ničelni davčni stopnji)

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/8

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 8. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Brussel – Belgija) – Belgische Staat/Wereldhave Belgium Comm. VA, Wereldhave International NV, Wereldhave NV
   (Zadeva C-448/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Matične družbe in odvisne družbe, ki imajo sedež v različnih državah članicah - Skupni sistem obdavčitve - Davek od dohodkov pravnih oseb - Direktiva 90/435/EGS - Področje uporabe - Člen 2(c) - Družba, ki je zavezanec za davek, brez možnosti izbire ali oprostitve - Obdavčitev po ničelni davčni stopnji))
   (2017/C 144/09)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van beroep te Brussel

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Belgische Staat

      Tožene stranke: Wereldhave Belgium Comm. VA, Wereldhave International NV, Wereldhave NV

      Izrek

   Direktivo Sveta z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic (90/435/EGS) je treba razlagati tako, da njen člen 5(1) ne nasprotuje ureditvi države članice, na podlagi katere se pri viru odtegnjeni davek obračuna na dividende, ki jih je odvisna družba s sedežem v tej državi članici razdelila davčnemu kolektivnemu naložbenemu podjemu s sedežem v drugi državi članici, ki je zavezan za davek od dohodkov pravnih oseb po ničelni stopnji, če ta subjekt ni „družba države članice“ v smislu te direktive.

      (1)  UL C 363, 3.11.2015.


title: Zadeva F-42/07: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 28. septembra 2011 – Prieto proti Parlamentu (Javni uslužbenci — Uradniki — Imenovanje — Notranji natečaj, objavljen pred 1. majem 2004 — Začasni uslužbenec, uvrščen na seznam primernih kandidatov pred 1. majem 2006 — Razvrstitev v naziv — Člena 5(4) in 13(1) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom — Tajniški dodatek — Tožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena)

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/39

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 28. septembra 2011 – Prieto proti Parlamentu
   (Zadeva F-42/07) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Imenovanje - Notranji natečaj, objavljen pred 1. majem 2004 - Začasni uslužbenec, uvrščen na seznam primernih kandidatov pred 1. majem 2006 - Razvrstitev v naziv - Člena 5(4) in 13(1) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom - Tajniški dodatek - Tožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena)
   2011/C 340/79
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Antonio Prieto (Bousval, Belgija) (zastopnik: É. Boigelot, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopniki: sprva C. Burgos in K. Zejdová, nato K. Zejdová in N. B. Rasmussen, zastopniki)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe z dne 9. junija 2006 o imenovanju tožeče stranke, tedaj začasnega uslužbenca z nazivom AST 3 in uspešnega kandidata notranjega natečaja C/348 za kariero C5-4, za uradnika na poskusnem delu z razvrstitvijo v naziv AST 2, plačilni razred 3.

      Izrek

               1.

               Tožba A. Prieta se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 140, 23.6.2007, str. 47.