title: Zadeva F-21/09: Tožba, vložena 9. marca 2009 — De Benedetti-Dagnoni proti Svetu

text:
               16.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/47

         Tožba, vložena 9. marca 2009 — De Benedetti-Dagnoni proti Svetu
   (Zadeva F-21/09)
   2009/C 113/99
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Rosangela De Benedetti-Dagnoni (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, na podlagi katere tožeča stranka ni napredovala v naziv AST 7 v napredovalnem obdobju 2008 in, če je nujno, odločb, na podlagi katerih so v ta naziv napredovali uradniki z manj zaslugami.

      Predlogi tožeče stranke:

               —

               razglasitev ničnosti odločbe OPI, na podlagi katere tožeča stranka ni napredovala v naziv AST 7 v napredovalnem obdobju 2008, in če je nujno, odločb, na podlagi katerih so v ta naziv napredovali uradniki z manj zaslugami;

               —

               naložitev plačila stroškov Svetu Evropske unije.


title: Zadeva C-263/13 P: Pritožba, ki jo je Kraljevina Španija vložila 14. maja 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 26. februarja 2013 v združenih zadevah Španija proti Komisiji (T-65/10, T-113/10 in T-138/10)

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/28

         Pritožba, ki jo je Kraljevina Španija vložila 14. maja 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 26. februarja 2013 v združenih zadevah Španija proti Komisiji (T-65/10, T-113/10 in T-138/10)
   (Zadeva C-263/13 P)
   2013/C 207/45
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnica: Kraljevina Španija (zastopnik: A. Rubio González, agent)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Pritožbi naj se ugodi in naj se razveljavi sodba Splošnega sodišča z dne 26. februarja 2013 v združenih zadevah Španija proti Komisiji (T-65/10, T-113/10 in T-138/10);

               —

               za nične naj se razglasijo odločbe Komisije C(2009) 9270 z dne 30. novembra 2009, C(2009) 10678 z dne 23. decembra 2009 in C(2010) 337 z dne 28. januarja 2010, s katerimi je bila znižana pomoč iz Evropskega sklada za regionalni razvoj (FEDER), in sicer za operativni program Andaluzija cilj 1 (1994–1999) na podlagi Odločbe Komisije C(94) 3456 z dne 9. decembra 1994, za operativni program Baskija cilj 2 (1997–1999) na podlagi Odločbe Komisije C(1998) 121 z dne 5 februarja 1998 in za operativni program Valencija cilj 1 (1994–1999) na podlagi Odločbe Komisije C(1994) 3043/6 z dne 25. novembra 1994;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               —

               Nepravilna uporaba prava, in sicer zaradi presoje, da je bil člen 24(2) Uredbe Sveta (EGS) št. 4253/88 (1) pravna podlaga za finančne popravke z ekstrapolacijo. Ta določba ni pravna podlaga za finančne popravke z ekstrapolacijo, kadar gre za sistematične nepravilnosti, saj Komisija nima te pristojnosti.

               —

               Nepravilna uporaba prava pri nadzoru zanesljivosti, doslednosti, upoštevnosti in ustreznosti ekstrapolacije, ki jo je uporabila Komisija. Nadzor, ki ga je Splošno sodišče opravilo glede reprezentativnosti vzorca, uporabljenega za uporabo finančnega popravka z ekstrapolacijo, ni bil opravljen v skladu s sodno prakso, kot izhaja iz sodbe v zadevi Tetra Laval (2).

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 4253/88 z dne 19. decembra 1988 o določbah za izvajanje Uredbe (EGS) št. 2052/88 glede usklajevanja dejavnosti različnih strukturnih skladov in teh z dejavnostmi Evropske investicijske banke in drugimi obstoječimi finančnimi instrumenti (UL L 374, str. 1).

      (2)  Sodba z dne 15. februarja 2005 v zadevi Komisija proti Tetra Laval (C-12/03 P, ZOdl., str. I-987), točka 39.


title: Zadeva T-23/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 11. novembra 2014 – Bos in drugi/Parlament in Svet (Ničnostna tožba – Reforma kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije in Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Unije – Bistveno znižanje števila dni letnega dopusta za uradnike in uslužbence, ki službujejo v tretji državi – Neobstoj posamičnega nanašanja – Očitna nedopustnost)

text:
               19.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/39

      Sklep Splošnega sodišča z dne 11. novembra 2014 – Bos in drugi/Parlament in Svet
      (Zadeva T-23/14) (1)

      (Ničnostna tožba - Reforma kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije in Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Unije - Bistveno znižanje števila dni letnega dopusta za uradnike in uslužbence, ki službujejo v tretji državi - Neobstoj posamičnega nanašanja - Očitna nedopustnost)
      (2015/C 016/62)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Mark Bos Ankara (Turčija), Estelle Kadouch (Jeruzalem, Izrael), Siegfried Krahl (Lago Sul, Brazilija) in Eric Lunel (Dakar, Senegal) (zastopnik: F. Krenc, odvetnik)

         Toženi stranki: Evropski parlament (zastopnika: L. Visaggio in E. Taneva, zastopnika) in Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in A. Bisch, zastopnika)

         Predmet

      Ničnostna tožba, vložena na podlagi člena 263 PDEU zoper člen 1(70) Uredbe (EU, Euratom) št. 1023/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije in Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije (UL L 287, str. 15), ker se z njim spreminja Priloga X Uredbe št. 31 (EGS)/11 (ESAE) o določitvi Kadrovskih predpisov za uradnike in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske gospodarske skupnosti in Evropske skupnosti za atomsko energijo (UL 1962, 45, str. 1385).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Mark Bos, Estelle Kadouch, Siegfried Krahl in Eric Lunel poleg svojih stroškov nosijo stroške, ki sta jih priglasila Evropski parlament in Svet Evropske unije.

                  3.

                  O predlogu za intervencijo Evropske komisije ni treba odločati.

         (1)  UL C 112, 14.4.2014.


title: Zadeva C-8/07: Sklep predsednika petega senata Sodišča z dne 13. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/24

         Sklep predsednika petega senata Sodišča z dne 13. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-8/07) (1)

   (2008/C 92/47)

      Jezik postopka: nizozemščina

   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 69, 24.3.2007.


title: Zadeva C-216/10 P: Sklep Sodišča z dne 25. novembra 2010 – Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Applus Servicios Tecnológicos SL (Pritožba — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 40/94 — Členi 8(1)(b) in 5, 73, 74 ter 79 — Figurativna znamka A+ — Ugovor imetnika besedne znamke Skupnosti AirPlus International — Zavrnitev ugovora)

text:
               19.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/4

         Sklep Sodišča z dne 25. novembra 2010 – Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Applus Servicios Tecnológicos SL
   (Zadeva C-216/10 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Členi 8(1)(b) in 5, 73, 74 ter 79 - Figurativna znamka A+ - Ugovor imetnika besedne znamke Skupnosti AirPlus International - Zavrnitev ugovora)
   2011/C 89/06
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH (zastopnik: R. Kunze, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Botis, zastopnik), Applus Servicios Tecnológicos SL

      Predmet

   Pritožba, vložena zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 3. marca 2010 v zadevi Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH proti UUNT in Applus Servicios Tecnológicos (T-321/07), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razveljavitev, ki jo je vložil imetnik besedne znamke Skupnosti „AirPlus International“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 35, 36 in 42 zoper odločbo R 310/2006-2 drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 7. junija 2007, s katero je bila zavrnjena pritožba zoper odločbo oddelka za ugovore o zavrnitvi ugovora pritožnice zoper prijavo za registracijo figurativne znamke „A+“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 35, 36, 37, 40, 41 in 42

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 179, 3.7.2010.


title: Zadeva T-594/10 P: Pritožba, ki jo je 21. decembra 2010 vložil Luigi Marcuccio zoper sklep Sodišča za uslužbence z dne 6. oktobra 2010 v zadevi Marcuccio proti Komisiji, F-2/10

text:
               19.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/33

         Pritožba, ki jo je 21. decembra 2010 vložil Luigi Marcuccio zoper sklep Sodišča za uslužbence z dne 6. oktobra 2010 v zadevi Marcuccio proti Komisiji, F-2/10
   (Zadeva T-594/10 P)
   2011/C 55/59
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi pritožnika:

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               V vsakem primeru: izpodbijani sklep v celoti in brez kakršnekoli izjeme razveljavi.

               —

               ugotovi, da je bila tožba v postopku na prvi stopnji, v zvezi s katero je bil izdan izpodbijani sklep, v celoti dopustna;

               —

               primarno: v celoti in brez kakršnekoli izjeme ugodi zahtevku tožeče stranke iz tožbe v postopku na prvi stopnji;

               —

               toženi stranki naloži, da tožeči stranki povrne vse stroške postopka, ki so ji v tej zadevi nastali na vseh stopnjah;

               —

               podredno: obravnavano zadevo vrne Sodišču za uslužbence, da v drugačni sestavi o njej ponovno vsebinsko odloči.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta pritožba je vložena zoper sklep Sodišča za uslužbence z dne 6. oktobra 2010. S tem sklepom je bila kot delno očitno nedopustna zavržena in kot delno očitno neutemeljena zavrnjena tožba pritožnika, katere predmet je bila zavrnitev Komisije glede predloga pritožnika za 100-odstotno povračilo zdravstvenih stroškov, povezanih z njegovo boleznijo.
   Pritožnik v utemeljitev svoje pritožbe navaja nezakonitost ugotovitev v zvezi s predmetom tožbe in tistih v zvezi z dopustnostjo tožbe.
   Pritožnik se sklicuje tudi na napačno in nerazumno razlago in uporabo členov 90 in 91 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije in člena 94 Poslovnika Sodišča za uslužbence Evropske unije, neobstoj obrazložitve in neobstoj odločitve v zvezi s predlogom, ki ga je pritožnik podal v tožbi.


title: Zadeva C-76/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Grondwettelijk Hof (Belgija) 19. februarja 2015 – Paul Vervloet in drugi, Organisme voor de financiering van pensioenen Ogeo Fund, Gemeente Schaarbeek, Frédéric Ensch Famenne/Ministerraad, Intervenientke: Arcofin CVBA in druge

text:
               26.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Grondwettelijk Hof (Belgija) 19. februarja 2015 – Paul Vervloet in drugi, Organisme voor de financiering van pensioenen Ogeo Fund, Gemeente Schaarbeek, Frédéric Ensch Famenne/Ministerraad, Intervenientke: Arcofin CVBA in druge
   (Zadeva C-76/15)
   (2015/C 171/17)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Grondwettelijk Hof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Paul Vervloet, Marc De Witt, Edgard Timperman, Godelieve Van Braekel, Patrick Beckx, Marc De Schryver, Guy Deneire, Steve Van Hoof, Organisme voor de financiering van pensioenen Ogeo Fund, Gemeente Schaarbeek, Frédéric Ensch Famenne

      Tožena stranka: Ministerraad

      Intervenientke: Arcofin CVBA, Arcopar CVBA, Arcoplus CVBA

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člena 2 in 3 Direktive 94/19/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 1994 o sistemih zajamčenih vlog, po potrebi v povezavi s členoma 20 in 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (2) in splošnim načelom enakosti, razlagati tako, da:

                           a)

                           državam članicam nalagata, da se jamstvo za deleže registriranih zadrug, dejavnih v finančnem sektorju, zagotavlja na enak način kot za vloge?

                           b)

                           nasprotujeta temu, da država članica subjektu, katerega naloga je med drugim zagotavljanje jamstva za v tej direktivi omenjene vloge, naloži, da mora prav tako do zneska v višini 1 00  000 EUR jamčiti za vrednost deležev fizičnih oseb, ki so družbeniki registrirane zadruge, dejavne v finančnem sektorju?

               2.

               Ali je Sklep Evropske komisije z dne 3. julija 2014 (3)„o državni pomoči SA.33927 (12/C) (ex 11/NN), ki jo izvaja Belgija – Jamstvena shema, ki ščiti deleže posameznih članov finančnih zadrug“ združljiv s členoma 107 Pogodbe o delovanju Evropske unije in 296 Pogodbe o delovanju Evropske unije, če je z njim jamstvena shema, ki je predmet tega sklepa, označena za novo državno pomoč?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen, ali je treba potem člen 107 Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da shema državnega jamstva, ki se prizna fizičnim osebam, ki so družbeniki registriranih zadrug, dejavnih v finančnem sektorju, v smislu člena 36/24(1)(1), točka 3, zakona z dne 22. februarja 1998 o določitvi temeljnega statuta Nacionalne banke Belgije pomeni novo državno pomoč, o kateri je treba obvestiti Evropsko komisijo?

               4.

               Če je treba drugemu vprašanju pritrditi, ali je potem isti sklep Evropske komisije združljiv s členom 108(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije, če se razlaga tako, da se v njem izhaja iz tega, da je bila sporna državna pomoč izvedena pred 3. marcem 2011 ali pred 1. aprilom 2011 ali na enega od teh dveh datumov, ali obratno, če se razlaga tako, da se v njem izhaja iz tega, da je bila zadevna državna pomoč izvedena po teh datumih?

               5.

               Ali je treba člen 108(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da državi članici prepoveduje sprejetje ukrepa, kakršen je tisti v členu 36/24(1), točka 3, zakona z dne 22. februarja 1998 o določitvi temeljnega statuta Nacionalne banke Belgije, če se na podlagi tega ukrepa izvede državna pomoč ali če pomeni državno pomoč, ki je že bila izvedena, in Evropska komisija o tej državni pomoči še ni bila obveščena?

               6.

               Ali je treba člen 108(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da državi članici prepoveduje, da brez predhodne obvestitve Evropske komisije sprejme ukrep, kakršen je tisti v členu 36/24(1), točka 3, zakona z dne 22. februarja 1998 o določitvi temeljnega statuta Nacionalne banke Belgije, če ta ukrep pomeni državno pomoč, ki še ni bila izvedena?

      (1)  UL L 135, str. 5.

      (2)  UL 2000, C 364, str. 1.

      (3)  Sklep Komisije 2014/686/EU z dne 3. julija 2014 o državni pomoči SA.33927 (12/C) (ex 11/NN), ki jo izvaja Belgija – Jamstvena shema, ki ščiti deleže posameznih članov finančnih zadrug (notificirano pod dokumentarno številko C[2014] 1021) (UL L 284, str. 53).


title: Zadeva C-52/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 4. februarja 2014 vložilo Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Nemčija) – Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG proti Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 4. februarja 2014 vložilo Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Nemčija) – Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG proti Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung
   (Zadeva C-52/14)
   2014/C 142/15
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG

      Tožena stranka: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je v zvezi s pretrganjem zastaranja pristojni organ v smislu člena 3(1), tretji pododstavek, Uredbe (ES, Euratom) št. 2988/95 (1) tisti organ, ki je pristojen za dejanje v zvezi s preiskavo ali sodnim postopkom, ne glede na to, ali je on odobril finančna sredstva? Ali se mora dejanje v zvezi s preiskavo ali sodnim postopkom nanašati na izdajo upravnega ukrepa ali kazni?

               2.

               Ali je lahko „zadevna oseba“ v smislu člena 3(1), tretji pododstavek, Uredbe (ES, Euratom) št. 2988/95 tudi uslužbenec podjetja, ki je bil zaslišan kot priča?

               3.

               Ali mora pri „katerem koli dejanju v zvezi s preiskavo ali sodnim postopkom, o katerem je organ obvestil zadevno osebo“ (člen 3(1), tretji pododstavek, Uredbe [ES, Euratom] št. 2988/95), iti za konkretne napake proizvajalca sladkorja pri zaobjetju proizvodnje sladkorja (sklopi položajev), ki se običajno domnevajo oziroma ugotovijo šele v okviru pravilno izvedenega pregleda nad ureditvijo trga? Ali je lahko „dejanje v zvezi s preiskavo“, o katerem je organ obvestil zadevno osebo, tudi končno poročilo, s katerim je pregled zaključen ali ovrednoten rezultat pregleda in v katerem se ne pojavljajo nobena nadaljnja vprašanja glede določenih sklopov položajev?

               4.

               Ali dejanski stan „ponavljanja nepravilnosti“ v smislu člena 3(1), drugi pododstavek, Uredbe (ES, Euratom) št. 2988/95 zahteva, da so dejanja ali opustitve, opredeljena kot nepravilnosti, časovno tesno povezana, da jih je še mogoče vrednotiti za „ponavljanje“? V primeru pritrdilnega odgovora: ali je ta tesna časovna povezava med drugim prekinjena s tem, da se nepravilnost pri zaobjetju količine sladkorja v tržnem letu za sladkor pojavi le enkrat in se potem spet ponovi šele v naslednjem ali še poznejšem tržnem letu za sladkor?

               5.

               Ali se lahko dejanski stan ponavljanja v smislu člena 3(1), drugi pododstavek, Uredbe (ES, Euratom) št. 2988/95 konča s tem, da pristojni organ, ki je vedel za zapletenost položaja, ni oziroma ni redno ali ni skrbno pregledal podjetja?

               6.

               Kdaj začne teči dvakratni zastaralni rok osmih let iz člena 3(1), četrti pododstavek, Uredbe (ES, Euratom) št. 2988/95 pri nadaljevanju ali ponavljanju nepravilnosti? Ali ta zastaralni rok začne teči ob koncu vsakega dejanja, ki šteje za nepravilnost (člen 3(1), prvi pododstavek, Uredbe), ali ob koncu zadnjega ponavljajočega se dejanja (člen 3(1), drugi pododstavek, Uredbe)?

               7.

               Ali se dvakratni zastaralni rok osmih let iz člena 3(1), četrti pododstavek, Uredbe (ES, Euratom) št. 2988/95 lahko pretrga z dejanji pristojnega organa v zvezi s preiskavo ali sodnim postopkom?

               8.

               Ali je treba pri različnih sklopih položajev, ki se upoštevajo pri izračunu subvencij, zastaralne roke, ki se izračunajo v skladu z določbo člena 3(1) Uredbe (ES, Euratom) št. 2988/95, določiti ločeno za vsak sklop položajev (nepravilnost)?

               9.

               Ali je za tek dvakratnega zastaralnega roka v smislu člena 3(1), četrti pododstavek, Uredbe (ES, Euratom) št. 2988/95 bistveno, ali organ ve za nepravilnost?

      (1)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1, str. 340).


title: Zadeva C-493/09: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. oktobra 2011 – Evropska komisija proti Portugalski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Člen 63 PDEU in člen 40 Sporazuma EGP — Prosti pretok kapitala — Tuji in nacionalni pokojninski skladi — Davek od dobička pravnih oseb — Dividende — Oprostitev — Razlika v obravnavanju)

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/4

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. oktobra 2011 – Evropska komisija proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-493/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Člen 63 PDEU in člen 40 Sporazuma EGP - Prosti pretok kapitala - Tuji in nacionalni pokojninski skladi - Davek od dobička pravnih oseb - Dividende - Oprostitev - Razlika v obravnavanju)
   2011/C 347/04
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Lyal in M. Afonso, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika (zastopnika: L. Inez Fernandes in H. Ferreira, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 63 PDEU in člena 40 Sporazuma EGP – Omejitve pretoka kapitala – Tuji in nacionalni pokojninski skladi – Dividende – Obdavčenje – Razlika v obravnavanju

      Izrek

               1.

               Portugalska republika s tem, da je upravičenost do oprostitve plačila davka od dobička pravnih oseb pridržala zgolj za pokojninske sklade s sedežem na portugalskem ozemlju, ni izpolnila obveznosti na podlagi člena 63 PDEU in člena 40 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992.

               2.

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 37, 13.2.2010.


title: Zadeva C-421/06: Sklep Sodišča (tretji senat) z dne 8. novembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Fratelli Martini & C. SpA, Cargill Srl proti Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Ministero della Salute, Ministero delle Attività Produttive (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika – Sodba Sodišča, s katero je bila ugotovljena neveljavnost določbe Skupnosti – Obveznosti institucij – Zdravstveni pregledi – Krmne mešanice – Navedba, na oznaki, utežnih deležev posamičnih krmil v krmi z odstopanjem v višini ± 15 % navedene vrednosti – Prepoved zavajanja potrošnika)

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/13

         Sklep Sodišča (tretji senat) z dne 8. novembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Fratelli Martini & C. SpA, Cargill Srl proti Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Ministero della Salute, Ministero delle Attività Produttive
   (Zadeva C-421/06) (1)

   (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika - Sodba Sodišča, s katero je bila ugotovljena neveljavnost določbe Skupnosti - Obveznosti institucij - Zdravstveni pregledi - Krmne mešanice - Navedba, na oznaki, utežnih deležev posamičnih krmil v krmi z odstopanjem v višini ± 15 % navedene vrednosti - Prepoved zavajanja potrošnika)
   (2008/C 64/19)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Consiglio di Stato
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Fratelli Martini & C. SpA, Cargill Srl

      Tožene stranke: Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Ministero della Salute, Ministero delle Attività Produttive
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Consiglio di Stato – Učinki sodbe Sodišča v združenih zadevah C-453/03, C-11/04, C-12/04 in C-194/04 (ABNA Ltd in drugi), s katero je bila ugotovljena delna neveljavnost Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/2/ES z dne 28. januarja 2002 o spremembi Direktive 79/373/EGS o trženju krmnih mešanic in o razveljavitvi Direktive Komisije 91/357/EGS (UL L 63, str. 23) – Obveznost institucij sprejeti nov akt.
   Izrek

               1)

               Člen 1, točka 4, Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/2/ES z dne 28. januarja 2002 o spremembi Direktive Sveta 79/373/EGS o trženju krmnih mešanic in o razveljavitvi Direktive Komisije 91/357/EGS, ki določa obveznost, da se na oznaki krmnih mešanic navede utežni delež posamičnih krmil v krmi z odstopanjem v višini ± 15 % navedene vrednosti v zvezi s tem deležem, je treba razlagati tako, da ni v nasprotju s členoma 8 in 16 Uredbe (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane, katerih cilj je zlasti, da se prepreči, da bi označevanje in predstavitev krme zavajala potrošnika.

               2)

               Ker člen 1, točka 1(b) Direktive 2002/2 določa ločeno obveznost brez povezave z obveznostmi, ki so določene v drugih določbah te direktive, neveljavnost navedene določbe, ki jo je razglasilo Sodišče v sodbi z dne 6. decembra 2005 v zadevi ABNA in drugi (C 453/03, C 11/04, C 12/04 in C 194/04), ni ustvarila položaja pravne praznine ali nepovezanosti, zaradi česar bi institucije Skupnosti morale sprejeti vsebinske spremembe Direktive 2002/2.
               V vsakem primeru neveljavnost določbe Skupnosti izhaja neposredno iz sodbe Sodišča, s katero je bila ta ugotovljena, v pristojnosti organov ter sodišč držav članic pa je, da iz tega izpeljejo posledice v svojem nacionalnem pravnem redu.

      (1)  UL C 326, 30.12.2006.


title: Zadeva T-113/15: Tožba, vložena 4. marca 2015 – RFA International/Komisija

text:
               11.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/33

         Tožba, vložena 4. marca 2015 – RFA International/Komisija
   (Zadeva T-113/15)
   (2015/C 155/39)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: RFA International, LP (Calgary, Kanada) (zastopnika: B. Evtimov in M. Krestiyanova, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Izvedbene sklepe Komisije C(2014) 9805 final, C(2014) 9806 final, C(2014) 9807 final, C(2014) 9808 final, C(2014) 9811 final, C(2014) 9812 final in C(2014) 9816 final z dne 18. decembra 2014 v zvezi z zahtevami za povračilo protidampinških dajatev, plačanih na uvoz ferosilicija s poreklom iz Rusije, razglasi za nične v celoti ali delno;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija naj bi napačno uporabila pravo zaradi kršitve in/ali napačne razlage člena 2(9) Osnovne protidampinške uredbe (1) in/ali storila očitno napako pri presoji, s tem da je ugotovila, da je obstoj enega samega gospodarskega subjekta, tudi za namene sodnega nadzora, neupošteven pri uporabi člena 2(9) Osnovne uredbe. Tožeča stranka izpodbija tudi posledično ugotovitev, da je od konstruirane izvozne cene upravičeno v celoti odšteti vse prijavljene stroške prodaje in dobiček, tudi stroške v zvezi z izvozom in razumni dobiček nepovezanega uvoznika.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 11(10) Osnovne protidampinške uredbe (2) in očitna napaka pri presoji pri odštetju protidampinških dajatev od konstruirane izvozne cene s strani Komisije. Tožeča stranka meni, da bi morala Komisija, tudi če bi bilo mogoče upoštevati njeno metodologijo, ugotoviti, da so bili pogoji iz člena 11(10) izpolnjeni vsaj glede dela zahtevanih zneskov. Z drugim tožbenim razlogom se tudi zatrjuje kršitev člena 11(9) Osnovne uredbe kot posledica Komisijine metodologije pri presoji, ali se dajatve ustrezno odražajo v cenah pri nadaljnji prodaji, ki se je razlikovala od metodologije, uporabljene v zadnji preiskavi, ki je privedla do naložitve dajatve.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 11(9) Osnovne protidampinške uredbe (3) in člena 18.3.1 protidampinškega sporazuma STO, ki naj bi nastala, ko je Komisija pri določanju računsko določenih normalnih vrednosti uporabila novo metodologijo in te metodologije ni mogla upravičiti z nikakršno pomembno spremembo okoliščin.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti, (UL L 343, str. 51, in popravek v UL 2010, L 7, str. 22).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti, (UL L 343, str. 51, in popravek v UL 2010, L 7, str. 22).

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti, (UL L 343, str. 51, in popravek v UL 2010, L 7, str. 22).


title: Zadeva T-159/10: Tožba, vložena 9. aprila 2010 – Air France proti UUNT (prikaz paralelograma)

text:
               19.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/45

      Tožba, vložena 9. aprila 2010 – Air France proti UUNT (prikaz paralelograma)
      (Zadeva T-159/10)
      (2010/C 161/71)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Air France (Roissy Charles de Gaulle, Francija) (zastopnik: A. Grolée, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

         Predlogi tožeče stranke

                  —

                  odločba, ki jo je 27. januarja 2010 v zadevi 1018/2009-2 sprejel drugi odbor za pritožbe, naj se razveljavi v delu, v katerem je ta z njo zavrnil prijavo znamke št. 007576218 glede proizvodov in storitev, ki so predmet te tožbe;

                  —

                  dovoli naj se prijava za registracijo figurativne znamke Skupnosti št. 007576218 za vse proizvode in storitve, ki jih označuje;

                  —

                  UUNT naj se v skladu s členom 87 Poslovnika naloži plačilo stroškov tožeče stranke v postopku pred UUNT in v okviru te tožbe.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

         Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki predstavlja obliko paralelograma, za proizvode in storitve iz razredov 9, 14, 16, 18, 21, 24, 25, 28, 35, 36, 37, 38, 39, 41, 42, 43, 44 in 45 (prijava za registracijo št. 7 576 218)

         Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave za registracijo

         Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

         Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 o blagovni znamki Skupnosti, saj ima znamka, katere registracija se zahteva, zadosten razlikovalni učinek, da bi bila registrirana.


title: Zadeva C-164/09: Tožba, vložena 8. maja 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/28

         Tožba, vložena 8. maja 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-164/09)
   2009/C 180/48
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Zadra in D. Recchia, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika

      Predloga tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Italijanska republika s tem, ko je dežela Veneto (Benečija) sprejela in uporablja predpise, ki dovoljujejo odstopanja od ureditve varstva prosto živečih ptic in ne upoštevajo pogojev iz člena 9 Direktive 79/409/EGS (1), ni izpolnila obveznosti iz člena 9 Direktive 79/409;

               —

               Italijanski republiki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija ugotavlja, da predpisi, ki jih je sprejela dežela Benečija niso usklajeni z določbami člena 9 Direktive 79/409.
   Zakon št. 13 iz leta 2001, ki je veljal ob izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju, ne izpolnjuje zahtev iz člena 9, ker:

               —

               na splošno in abstraktno ter brez časovne omejitve določa vrste in količine, ki so predmet odstopanja;

               —

               je odstopanje za določene vrste ptic brez razlikovanja določeno na podlagi splošnega sklicevanja na vse primere, ki so našteti v členu 9(a) in (c) in brez ustrezne obrazložitve glede konkretnih razlogov;

               —

               ne določa niti pogoja v zvezi s preverjanjem neobstoja drugih zadovoljivih rešitev niti tega, da je treba pri posameznih določbah odstopanja obvezno navesti pogoje tveganja, krajevne okoliščine in subjekte, ki lahko izvajajo odstopanja;

               —

               ne omogoča določitve majhnih količin, kadar ni ustrezne znanstvene podpore.

         Komisija ugotavlja, da z akti, ki so bili sprejeti po poteku roka, določenega v obrazloženem mnenju, ne le, da niso bile odpravljene že ugotovljene kršitve, ampak so bile celo ustvarjene nove. Gre zlasti za predsednikovo uredbo št. 140 z dne 20. junija 2006, ki jo je izdala giunta regionale, predsednikovo uredbo št. 230 z dne 18. oktobra 2006, ki jo je izdala giunta regionale, deželni zakon št. 24 z dne 16. avgusta 2007, predsednikovo uredbo št. 167 z dne 4. septembra 2007, ki jo je izdala giunta regionale ter deželni zakon št. 13 z dne 14. avgusta 2008.

      (1)  Direktiva Sveta 79/409/EGS z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic (UL L 103, str. 1).


title: Zadeva T-217/07: Tožba, vložena 26. junija 2007 – Las Palmeras proti Svetu in Komisiji

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/34

         Tožba, vložena 26. junija 2007 – Las Palmeras proti Svetu in Komisiji
   (Zadeva T-217/07)
   (2007/C 211/67)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Las Palmeras S. Coop. And. (Sevilla, Španija) (zastopnik: L. Ortiz Blanco, odvetnik)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije in Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               O tem odškodninskem zahtevku naj se odloči na podlagi člena 288 ES in naj se ugotovi, da je tožeča stranka upravičena do denarne odškodnine v višini dvesto oseminosemdeset tisoč dvesto osemintrideset eurov (288 238 EUR), za katero solidarno odgovarjata Svet in Komisija, in

               —

               toženima institucijama naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka v tem postopku, špansko podjetje za odzrnjevanje surovega bombaža, zahteva odškodnino zaradi škode, ki naj bi jo utrpela zaradi uporabe Poglavja 10a Naslova IV Uredbe Sveta (ES) št. 1782/2003 (1), dodanega s členom 1(20) Uredbe Sveta (ES) št. 864/2004 (2) v tržnem letu 2006/2007. V Poglavju 10a Naslova IV Uredbe Sveta (ES) št. 1782/2003 so določene skupne določbe za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in so uvedene nekatere sheme podpor za kmete.
   V zvezi s tem se opozarja, da so bile določbe, ki so predmet tega spora, razglašene za nične s sodbo Sodišča z dne 7. septembra 2006 v zadevi Kraljevina Španija proti Komisiji, C-310/04, zaradi kršitve načela sorazmernosti. Omenjena sodba je kljub temu zadržala učinke razglasitve ničnosti do sprejetja nove uredbe, s čimer so se navedene določbe še naprej uporabljale v tržnem letu 2006/2007.
   Na podlagi dveh mnenj gospodarske svetovalna družbe je v tožbi navedena škoda, ki jo je utrpel sektor, saj je zaradi uporabe določb, ki so bile razglašene za nične, v zadevnem tržnem letu prišlo do občutnega znižanja količine pridelanega surovega bombaža in, posledično, industrijsko odzrnjenega bombaža. Konkretno, shema podpore, ki so jo določile zadevne določbe, predvideva, da pomemben del podpore (okoli 65 %) ni povezan s pridelavo bombaža, tako da jo kmet prejme tudi če svojo zemljo nameni pridelavi alternativnih kultur. S tem je pričakovana donosnost pri namenitvi enega hektarja kmetijske površine za pridelavo bombaža nižja od pričakovane donosnosti, če se jo nameni pridelavi alternativnih kultur. To je imelo za posledico znižanje prihodkov od prometa odzrnjevalne industrije.
   Tožeča stranka trdi, da so v tem primeru izpolnjeni pogoji, ki jih sodna praksa zahteva za obstoj nepogodbene obveznosti Skupnosti.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001 (UL L 270, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 864/2004 z dne 29. aprila 2004 o spremembi Uredbe (ES) št. 1782/2003, ki določa skupna pravila za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in uvaja nekatere sheme podpor za kmete, ter o njeni prilagoditvi zaradi pristopa Češke, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Madžarske, Malte, Poljske, Slovenije in Slovaške k Evropski uniji (UL L 161, str. 48).


title: Zadeva T-329/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 4. julija 2012 – TME proti Komisiji (Javna naročila storitev — Razpis v zvezi z obnovo postaje za čiščenje odpadne vode v Bukarešti, sofinancirane iz strukturnih skladov ISPA — Domnevno nepravilen sklep romunskih organov, da se zavrne ponudba tožeče stranke — Zavrnitev Komisije, da začne postopek finančnih popravkov zoper Romunijo — Očitna nedopustnost)

text:
               8.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/8

         Sklep Splošnega sodišča z dne 4. julija 2012 – TME proti Komisiji
   (Zadeva T-329/11) (1)

   (Javna naročila storitev - Razpis v zvezi z obnovo postaje za čiščenje odpadne vode v Bukarešti, sofinancirane iz strukturnih skladov ISPA - Domnevno nepravilen sklep romunskih organov, da se zavrne ponudba tožeče stranke - Zavrnitev Komisije, da začne postopek finančnih popravkov zoper Romunijo - Očitna nedopustnost)
   2012/C 273/13
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: TME SpA – Termomeccanica Ecologia (Milano, Italija) (zastopniki: C. Malinconico, S. Fidanzia in A. Gigliola, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Aresu in P. van Nuffel, zastopnika)

      Predmet

   Po eni strani, razglasitev ničnosti dopisa Komisije z dne 20. aprila 2011, katerega predmet je bila pritožba družbe TME SpA glede neupoštevanja prava Evropske unije s strani Romunije v okviru projekta obnove postaje za čiščenje odpadne vode iz Bukarešte (ISPA 2004/RO/16/P/PE/003-03 „Bucharest Wastewater Treatment Plant Rehabilitation: Stage I“) [D(2011) REGIO.B3/MAD] in, po drugi strani, odškodninski zahtevek.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               TME SpA – Termomeccanica Ecologia nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 252, 27.8.2011.


title: Zadeva F-8/10: Tožba, vložena 25. januarja 2010 – Gheysens proti Svetu

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/69

         Tožba, vložena 25. januarja 2010 – Gheysens proti Svetu
   (Zadeva F-8/10)
   2010/C 100/102
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Johan Gheysens (Mechelen, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Sveta o tem, da se tožeči stranki ne podaljša pogodba in da se posledično konča njeno delovno razmerje s Svetom.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe o tem, da se po 30. septembru 2009 tožeči stranki ne podaljša pogodba, in zavrnitev možnosti, da se sprejmejo vsi ukrepi, potrebni za ureditev upravnega položaja tožeče stranke, ki že 16 let opravlja stalne naloge institucije;

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-347/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Sofia-grad (Bolgarija) 21. junija 2016 – Balgarska energijna borsa AD (BEB)/Komisija za energijno i vodno regulirane (KEVR)

text:
               5.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Sofia-grad (Bolgarija) 21. junija 2016 – Balgarska energijna borsa AD (BEB)/Komisija za energijno i vodno regulirane (KEVR)
   (Zadeva C-347/16)
   (2016/C 326/26)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen sad Sofia-grad

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Balgarska energijna borsa AD (BEB)

      Tožena stranka: Komisija za energijno i vodno regulirane (KEVR)

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je skladno s členom 9(1)(b)(i) in (ii) Direktive 2009/72/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES, da je ista oseba edini delničar samostojnega operaterja prenosnega sistema in družbe, katere najpomembnejša dejavnost je proizvodnja in prenos električne energije?

               2.

               Ali je skladno s členom 9(1)(b)(i) in (ii) Direktive 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES, da ista oseba izvaja neposreden ali posreden nadzor nad samostojnim operaterjem sistema in podjetjem za proizvodnjo in dobavo električne energije?

               3.

               Ali je skladno s členom 9(1)(c) in (d) Direktive 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES, da ista oseba imenuje člane nadzornega sveta samostojnega operaterja sistema (ki nato izvoli njegovo upravo) in člane uprave podjetja za proizvodnjo in dobavo električne energije?

               4.

               Ali je skladno z Direktivo 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES, Uredbo (ES) št. 714/2009 (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o pogojih za dostop do omrežja za čezmejne izmenjave električne energije in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1228/2003 (3), Uredbo [Komisije] (EU) 2015/1222 (4) [z dne 24. julija 2015] o določitvi smernic za dodeljevanje zmogljivosti in upravljanje prezasedenosti [in] Uredbo (EU) št. 1227/2011 (5) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o celovitosti in preglednosti veleprodajnega energetskega trga, da se omeji število oseb, ki jim je za določeno področje podeljena licenca za prenos električne energije?

               5.

               Če so odgovori na zgornja vprašanja pritrdilni in [upoštevaje da] je v skladu s členom 43(1), točka 1, [Zakona na energetikata (energetski zakon)] za področje Republike Bolgarije podeljena le ena licenca: Ali je treba šteti, da je podano navzkrižje interesov v smislu [uvodne izjave 12] Direktive 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES?

               6.

               Ali je treba šteti, da nacionalna določba člena 43(1), točka 1, [energetskega zakona] omejuje konkurenco v smislu členov 101 PDEU in 102 PDEU, s tem ko določa, da se za področje države podeli zgolj ena licenca za prenos električne energije?

      (1)  UL L 211, str. 55.

      (2)  UL L 211, str. 15.

      (3)  Uredba (ES) št. 1228/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2003 o pogojih za dostop do omrežja za čezmejne izmenjave električne energije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 12, zvezek 2, str. 175).

      (4)  UL L 197, str. 24.

      (5)  UL L 326, str. 1.


title: Združeni zadevi T-118/04 in T-134/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 7. februarja 2007 — Caló proti Komisiji ( Uradniki — Prerazporeditev direktorja na delovno mesto glavnega svetovalca — Interes službe — Enakovrednost delovnih mest — Reorganizacija Eurostata — Imenovanje na delovno mesto direktorja — Obvestilo o prostem delovnem mestu — Obveznost obrazložitve — Ocena usposobljenosti kandidatov — Ničnostna tožba — Odškodninska tožba )

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/31

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 7. februarja 2007 — Caló proti Komisiji
   (Združeni zadevi T-118/04 in T-134/04) (1)

   („Uradniki - Prerazporeditev direktorja na delovno mesto glavnega svetovalca - Interes službe - Enakovrednost delovnih mest - Reorganizacija Eurostata - Imenovanje na delovno mesto direktorja - Obvestilo o prostem delovnem mestu - Obveznost obrazložitve - Ocena usposobljenosti kandidatov - Ničnostna tožba - Odškodninska tožba“)
   (2007/C 82/67)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Giuseppe Caló (Luxembourg, Luksemburg) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in H. Krämer, zastopnika)
   Predmet
   Na eni strani, predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 9. julija 2003 o premestitvi tožeče stranke z delovnega mesta direktorja na delovno mesto glavnega svetovalca, odločbe Komisije z dne 1. oktobra 2003 o reorganizaciji Eurostata, v delu, v katerem zadeva potrditev premestitve tožeče stranke in predloga za nadomestilo nepremoženjske škode, ki naj bi jo utrpela tožeča stranka ter, na drugi strani, predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 30. marca 2004 o imenovanju M.N. na delovno mesto direktorja v direkciji „Statistika kmetijstva, ribištva, strukturnih skladov in okolja “pri Eurostatu in o zavrnitvi kandidature tožeče stranke za to delovno mesto.
   Izrek

               1)

               V zadevi T-118/04 se Komisiji naloži plačilo enega evra tožeči stranki iz naslova odškodnine zaradi napake službe.

               2)

               V zadevi T-134/04 se Komisiji naloži plačilo 5 000 evrov tožeči stranki iz naslova odškodnine zaradi napake službe.

               3)

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               4)

               V zadevi T-118/04 nosi Komisija lastne stroške, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe pred Sodiščem prve stopnje, in petino stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe pred Sodiščem prve stopnje.

               5)

               V zadevi T-118/04 tožeča stranka nosi štiri petine lastnih stroškov, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe pred Sodiščem prve stopnje.

               6)

               V zadevi T-134/04 Komisija nosi lastne stroške vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe pred Sodiščem prve stopnje.

      (1)  UL C 118, 30. april 2004.


title: Zadeva C-486/10: Sklep predsednika Sodišča z dne 13. maja 2011 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/28

         Sklep predsednika Sodišča z dne 13. maja 2011 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-486/10) (1)

   2011/C 252/61
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 13, 15.1.2011.


title: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. julija 2005 v zadevi C-403/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Bundesfinanzhof): Egon Schempp proti Finanzamtu München V (Državljanstvo Unije — Člena 12 ES in 18 ES — Dohodnina — Odbitnost preživnine, ki jo davčni zavezanec, ki ima stalno prebivališče v Nemčiji, plačuje svoji bivši ženi, ki stalno prebiva v Avstriji — Dokaz o obdavčenju preživnine v tej državi članici)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/12

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 12. julija 2005
   v zadevi C-403/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Bundesfinanzhof): Egon Schempp proti Finanzamtu München V (1)

   (Državljanstvo Unije - Člena 12 ES in 18 ES - Dohodnina - Odbitnost preživnine, ki jo davčni zavezanec, ki ima stalno prebivališče v Nemčiji, plačuje svoji bivši ženi, ki stalno prebiva v Avstriji - Dokaz o obdavčenju preživnine v tej državi članici)
   (2005/C 217/22)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-403/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) z odločbo z dne 22. julija 2003, ki je na Sodišče prispela dne 29. septembra 2003, v postopku med Egon Schempp in Finanzamtu München V, je Sodišče (veliki senat), v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann, C. W. A. Timmermans in A. Rosas, predsedniki senata, C. Gulmann, J.-P. Puissochet, A. La Pergola, R. Schintgen, sodniki, N. Colneric, sodnica, J. Klučka, U. Lõhmus, E. Levits in A. Ó Caoimh (poročevalec), sodniki, generalni pravobranilec: L. A. Geelhoed, sodni tajnik: R. Grass, dne 12. julija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Člena 12(1) ES in 18(1) ES je treba razlagati tako, da ni v nasprotju z njima, če davčni zavezanec, ki ima stalno prebivališče v Nemčiji, po nacionalni zakonodaji, kakršna je v postopku v glavni stvari, ne more od svojega v Nemčiji obdavčljivega dohodka odbiti preživnine, ki jo plačuje bivši ženi s stalnim prebivališčem v drugi državi članici, čeprav bi bil do tega upravičen, če bi njegova bivša žena stalno prebivala v Nemčiji.

      (1)  UL C 304, 13.12.2003.


title: Zadeva T-433/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. januarja 2014 – Steiff proti UUNT (etiketa iz blaga s kovinskim gumbom na sredini ušesa plišaste živali) (Znamka Skupnosti — Prijava znamke Skupnosti, ki je v namestitvi gumba na etiketo na sredini ušesa plišaste živali — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/35

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. januarja 2014 – Steiff proti UUNT (etiketa iz blaga s kovinskim gumbom na sredini ušesa plišaste živali)
   (Zadeva T-433/12) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava znamke Skupnosti, ki je v namestitvi gumba na etiketo na sredini ušesa plišaste živali - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2014/C 52/66
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Margarete Steiff GmbH (Giengen an der Brenz, Nemčija) (zastopnik: D. Fissl, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Pohlmann, zastopnik)

      Predmet

   Tožba za razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 23. julija 2012 (zadeva R 1693/2011-1) v zvezi z zahtevo za registracijo znaka, ki je v namestitvi kovinskega gumba na etiketo na sredini ušesa plišaste živali, kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Družbi Margarete Steiff GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 366, 24.11.2012.


title: Zadeva T-460/07: Tožba, vložena 18. decembra 2007 – Nokia proti UUNT – Medion (LIFE BLOG)

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/48

         Tožba, vložena 18. decembra 2007 – Nokia proti UUNT – Medion (LIFE BLOG)
   (Zadeva T-460/07)
   (2008/C 51/90)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Nokia Oyj (Helsinki, Finska) (zastopnik: J. Tanhuanpää, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Medion AG (Essen, Nemčija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe z dne 2. oktobra 2007 v zadevi R 141/2007-2 naj se v celoti razveljavi in naj se zadeva vrne UUNT za registracijo znamke tožeče stranke.

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka Skupnosti „LIFE BLOG“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 38 in 41 – prijava št. 3 564 366.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Medion AG.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Nacionalna in mednarodna besedna znamka „LIFE“ in „LIFETEC“, za proizvode in storitve iz razredov 1, 7, 8, 9, 10, 11, 16, 21, 28, 37, 38, 41 in 42; nacionalna in mednarodna besedna znamka „LIFESAT“ za proizvode iz razreda 9 in nacionalna besedna znamka „Lifesign“ za proizvode iz razredov 9, 14 in 16.

      Odločba oddelka za ugovore: Delna zavrnitev prijave za registracijo.

      Odločba odbora za pritožbe: Ugoditev ugovoru in zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 (1).

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva C-367/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van beroep te Brussel (Belgija) 5. julija 2016 – Openbaar Ministerie/Dawid Piotrowski

text:
               12.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 335/40

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van beroep te Brussel (Belgija) 5. julija 2016 – Openbaar Ministerie/Dawid Piotrowski
   (Zadeva C-367/16)
   (2016/C 335/54)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van beroep te Brussel

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Openbaar Ministerie

      Tožena stranka: Dawid Piotrowski

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 3, točka 3, Okvirnega sklepa (1) o evropskem nalogu za prijetje razlagati tako, da je predaja oseb dopustna le, če te osebe v skladu z zakonodajo izvršitvene države članice štejejo za polnoletne, ali pa zgoraj navedeni člen izvršitveni državi članici dopušča, da preda tudi mladoletnike, ki so na podlagi nacionalnih določb od določene starosti naprej (in po potrebi ob izpolnjevanju določenih pogojev) lahko kazensko odgovorni?

               2.

               V primeru, da predaja mladoletnikov ni prepovedana v skladu s členom 3, točka 3, Okvirnega sklepa: ali je treba to določbo potem razlagati tako, da:

                           (a)

                           obstoj (teoretične) možnosti kaznovanja mladoletnikov v skladu z nacionalno zakonodajo od določene starosti naprej zadošča kot merilo, da se predajo dovoli (z drugimi besedami z abstraktno presojo na podlagi merila starosti, od katere naprej oseba velja za kazensko odgovorno, brez izpolnjevanja morebitnih dodatnih pogojev), ali da

                           (b)

                           niti načelo medsebojnega priznavanja iz člena 1(2) Okvirnega sklepa niti besedilo člena 3, točka 3, tega Okvirnega sklepa ne nasprotujeta temu, da izvršitvena država članica opravi konkretno presojo posameznega primera, v okviru katere se lahko zahteva, da so pri osebi, ki se išče v okviru predaje, izpolnjeni enaki pogoji za kazensko odgovornost, kakor veljajo za lastne državljane izvršitvene države članice na podlagi njihove starosti v trenutku storitve dejanj, na podlagi vrste očitanih kaznivih dejanj in morebiti celo na podlagi predhodno izrečenih kazni v odreditveni državi članici, ki so vodile do vzgojnega ukrepa, tudi če ti pogoji v odreditveni državi članici ne obstajajo?

               3.

               Če izvršitvena država članica lahko opravi konkretno presojo, ali se potem zaradi preprečitve nekaznovanosti ne sme razlikovati med predajo z namenom kazenskega pregona in predajo z namenom izvršitve kazni?

      (1)  Okvirni sklep Sveta (2002/584/PNZ) z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL L 190, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 34).


title: Zadeva F-155/12: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 25. februarja 2014 – García Domínguez proti Komisiji (Javni uslužbenci — Natečaj — Obvestilo o natečaju EPSO/AD/215/11 — Neuvrstitev na rezervni seznam — Obrazložitev odločbe o zavrnitvi kandidature — Načelo enakega obravnavanja — Konflikt interesov)

text:
               7.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/45

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 25. februarja 2014 – García Domínguez proti Komisiji
   (Zadeva F-155/12) (1)

   ((Javni uslužbenci - Natečaj - Obvestilo o natečaju EPSO/AD/215/11 - Neuvrstitev na rezervni seznam - Obrazložitev odločbe o zavrnitvi kandidature - Načelo enakega obravnavanja - Konflikt interesov))
   2014/C 102/66
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luis García Domínguez (Bruselj, Belgija) (zastopnika: S. Rodrigues in A. Tymen, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Eggers in G. Gattinara)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o neuvrstitvi tožeče stranke na rezervni seznam natečaja EPSO/AD/215/11

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne, ker je očitno brez pravne podlage.

               2.

               L. García Domínguez nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 63, 2.3.2013, str. 26.


title: Zadeva T-408/08: Tožba, ki je bila vložena 25. septembra 2008 – S.F. Turistico Immobiliare proti Svetu in Komisiji

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/53

         Tožba, ki je bila vložena 25. septembra 2008 – S.F. Turistico Immobiliare proti Svetu in Komisiji
   (Zadeva T-408/08)
   (2008/C 301/89)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: S.F. Turistico Immobiliare Srl (Orosei, Italija) (zastopnik: L. Marcialis, odvetnik)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije in Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke
   Primarno

               —

               Odločba Evropske komisije C(2008) 2997 z dne 2. julija 2008 o sistemu pomoči „Deželni zakon št. 9/1998 – zloraba pomoči št. 272/98“, naj se razglasi za nično.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka v korist tožeče stranke.

         Podrejeno

               —

               Izpodbijana odločba naj se razglasi za nično v delu, v katerem določa, da je celoten sistem pomoči nezdružljiv s skupnim trgom, „razen če je v skladu s tem sistemom upravičenec vložil zahtevek za pomoč pred začetkom izvajanja del, ki se nanašajo na začetno naložbo“, in da mora Italijanska republika izterjati zadevne zneske, vključno z delom pomoči, ki je povzročil stroške – ki jih je upravičenec imel pred vložitvijo zahteve za pomoč – za katere se ugotovi, da so v mejah iz določb o „de minimis“ pomočeh.

         Podrejeno

               —

               Točka 4.2 akta Sveta 98C 74/06 glede „Smernic za regionalno pomoč“, v skladu s katerimi morajo „sistemi pomoči med drugim določati, da se zahtevek za pomoč vloži pred začetkom izvajanja projektov“, naj se razglasi za nezakonito v delu, v katerem obravnava kot nedopustne vse pomoči, ki so namenjene upravičencem, vključno z delom pomoči, ki se nanaša na funkcionalno ali strukturno samostojne naložbe, ki so bili opravljene po vloženi zahtevi.

               —

               Izpodbijana odločba naj se razglasi za nično v delu, v katerem Italijanski republiki nalaga izterjavo vseh izplačanih zneskov, vključno z delom pomoči, ki je povzročil stroške, ki jih je upravičenec imel po vložitvi zahteve za pomoč in ki se nanašajo na funkcionalno ali strukturno samostojne dele začetega projekta.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V tem postopku se izpodbija ista odločba kot v zadevi Regione Sardegna proti Komisiji, T-394/08.
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim iz navedene zadeve.
   Tožeča stranka v smislu člena 241 Pogodbe ES posebej izpostavlja nezakonitost točke 4.2 akta Sveta 98C 74/06, ki se nanaša na „Smernice za regionalno pomoč“, ker se zlasti v primeru, ki je tako zelo poseben, zdi, da je v popolnem nasprotju z namenom politik Skupnosti glede pomoči, če se na podlagi izvedbe majhnega dela (približno dvajsetine) načrtovanih del sklepa, da njihov preostali del ni upravičen do pomoči, čeprav se je pravilno začel po obdobju, določenim s Smernicami.


title: Zadeva C-18/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Združeno kraljestvo) 12. januarja 2011 – The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs proti Philips Electronics UK Ltd

text:
               19.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Združeno kraljestvo) 12. januarja 2011 – The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs proti Philips Electronics UK Ltd
   (Zadeva C-18/11)
   2011/C 89/20
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Združeno kraljestvo)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Tožena stranka: Philips Electronics UK Ltd

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali gre za omejitev pravice državljana države članice do ustanavljanja v Združenem kraljestvu na podlagi člena 49 PDEU (prej člen 43 ES), kadar država članica (kot je Združeno kraljestvo) določi, da se v davčno osnovo vključita dobiček in izguba družbe, ki je ustanovljena v drugi državi članici in je njen davčni rezident (kot je na primer na Nizozemskem), v obsegu, v katerem se dobiček lahko pripiše dejavnosti, ki jo družba s sedežem na Nizozemskem prek svoje stalne poslovne enote v Združenem kraljestvu opravlja v Združenem kraljestvu, če v Združenem kraljestvu ni dovoljen prenos izgube – ki jo je v Združenem kraljestvu ustvarila stalna poslovna enota družbe nerezidentke Združenega kraljestva, ta stalna poslovna enota pa je v Združenem kraljestvu – na družbo s sedežem v Združenem kraljestvu z olajšavo za skupino, pri čemer noben del izgube ali kateregakoli zneska, ki se upošteva pri njunem izračunu, „ne ustreza nobenemu znesku ali ni del nobenega zneska, ki se v okviru kateregakoli tujega davka (v kateremkoli obdobju) lahko odšteje od dobička družbe ali drugega subjekta, ki ni nastal v Združenem kraljestvu, ali je sicer lahko olajšava v zvezi s tem dobičkom“, to je dovoli, da se v primeru stalne poslovne enote, ki je v Združenem kraljestvu, izgube, nastale v Združenem kraljestvu, prenesejo zgolj, kadar je očitno, da ob vložitvi zahtevka nikakor ni mogoče uveljaviti odbitka ali olajšave v nobeni od držav, ki ni Združeno kraljestvo (vključno z drugo državo članico, kot je Nizozemska), in da ne zadostuje, da olajšava, ki je na voljo v tujini, dejansko ni bila zahtevana, ter v okoliščinah, ko za prenos izgube, ki je družbi s sedežem v Združenem kraljestvu nastala v Združenem kraljestvu, ni enakovrednega pogoja?

               2.

               Če je odgovor pritrdilen, ali bi bila ta omejitev lahko utemeljena:

                           (a)

                           zgolj na podlagi potrebe, da se prepreči dvojno upoštevanje izgube, ali

                           (b)

                           zgolj na podlagi potrebe, da se ohrani uravnotežena razdelitev davčnih pristojnosti med državami članicami, ali

                           (c)

                           na podlagi potrebe, da se ohrani uravnotežena razdelitev davčnih pristojnosti med državami članicami v povezavi s potrebo, da se prepreči dvojno upoštevanje izgube?

               3.

               Če je odgovor pritrdilen, ali je omejitev sorazmerna taki utemeljitvi ali takim utemeljitvam?

               4.

               Ali bi moralo Združeno kraljestvo, če omejitev pravic družbe s sedežem na Nizozemskem ni utemeljena ali če ni sorazmerna nobeni utemeljitvi, v skladu s pravom EU družbi s sedežem v Združenem kraljestvu priznati pravno sredstvo za pravico, kakršna je pravica, da glede svojega dobička zahteva olajšavo za skupino?


title: Zadeva C-50/08: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 24. maja 2011 – Evropska komisija proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Člen 43 ES — Svoboda ustanavljanja — Notarji — Pogoj državljanstva — Člen 45 ES — Sodelovanje pri izvajanju javne oblasti)

text:
               9.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 204/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 24. maja 2011 – Evropska komisija proti Francoski republiki
   (Zadeva C-50/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Člen 43 ES - Svoboda ustanavljanja - Notarji - Pogoj državljanstva - Člen 45 ES - Sodelovanje pri izvajanju javne oblasti)
   2011/C 204/03
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: J.-P. Keppenne in H. Støvlbæk, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožeči stranki: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: E. Jenkinson in S. Ossowski, zastopnika)

      Tožena stranka: Francoska republika (zastopniki: E. Belliard, G. de Bergues in B. Messmer, zastopniki)

      Intervenientke v podporo tožene stranke: Republika Bolgarija (zastopnika: T. Ivanov in E. Petranova, zastopnika), Češka republika (zastopnik: M. Smolek, zastopnik), Republika Latvija (zastopnice: L. Ostrovska, K. Drēviņa in J. Barbale, zastopnice), Republika Litva (zastopnika: D. Kriaučiūnas in E. Matulionytė, zastopnika), Republika Madžarska (zastopniki: R. Somssich, K. Veres in M. Fehér, zastopniki), Romunija (zastopnice: C. Osman, A. Gheorghiu, A. Stoia in A. Popescu, zastopnice), Slovaška republika (zastopnika: J. Čorba in B. Ricziová, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 43 ES in 45 ES – Nacionalna ureditev, ki dostop do notarskega poklica in njegovo opravljanje pogojuje z državljanstvom – Ovira za svobodo ustanavljanja – Obseg izjeme v zvezi z dejavnostmi, povezanimi z izvajanjem javne oblasti – Zahteva po neposredni in posebni zvezi s tem izvajanjem

      Izrek

               1.

               Francoska republika s tem, da dostop do notarskega poklica pogojuje z državljanstvom, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 43 ES.

               2.

               Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Republika Bolgarija, Češka republika, Francoska republika, Republika Latvija, Republika Litva, Republika Madžarska, Romunija, Slovaška republika in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 128, 24.5.2008.


title: Zadeva C-142/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Bíróság (Republika Madžarska) 23. marca 2011 – Péter Dávid proti Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               18.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Bíróság (Republika Madžarska) 23. marca 2011 – Péter Dávid proti Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága
   (Zadeva C-142/11)
   2011/C 179/17
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Péter Dávid

      Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba določbe v zvezi z odbitkom davka na dodano vrednost iz Direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) (1), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2001/115/ES (2) z dne 20. decembra 2001 (v nadaljevanju: Šesta direktiva), ali iz Direktive Sveta 2006/112/ES (3) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, ki se uporablja od leta 2007, razlagati tako, da lahko davčna uprava – na podlagi objektivne odgovornosti – omeji ali odvzame davčnemu zavezancu pravico do odbitka, ki jo ta želi uveljavljati, če izdajatelj računa ne more potrditi, da je druge podizvajalce najel zakonito?

               2.

               Ali lahko davčna uprava, če gospodarska transakcija, ki je razvidna z računa, zanjo ni sporna in če poleg tega ta račun izpolnjuje formalne zakonske pogoje, zakonito zavrne vračilo DDV, če ni mogoče ugotoviti identitete preostalih podizvajalcev, ki jih je uporabil izdajatelj računa, ali če podizvajalci pri izdaji računov ravnajo nezakonito?

               3.

               Ali je davčna uprava, ki v primerih iz drugega vprašanja zavrne pravico do odbitka, v upravnem postopku dolžna dokazati, da je davčni zavezanec, ki uveljavlja pravico do odbitka, vedel, da so družbe, ki so v verigi podizvajalcev za njim, ravnale nezakonito, morda z namenom davčne utaje, ali celo, da je omenjeni davčni zavezanec ravnal v dogovoru z njimi?

      (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1).

      (2)  Direktiva Sveta 2001/115/ES z dne 20. decembra 2001 o spremembi Direktive 77/388/EGS z namenom poenostavitve, modernizacije in usklajevanja pogojev določenih za izdajanje računov v zvezi z davkom na dodano vrednost (UL 2002, L 15, str. 24).

      (3)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne  15. decembra 2005  v združenih zadevah C-232/04 in C-233/04 (Predloga za sprejem predhodne odločbe Arbeitsgericht Düsseldorf): Nurten Güney-Görres, Gul Demir proti Securicor Aviation (Germany) Ltd, Kötter Aviation Security GmbH & Co. KG (Direktiva 2001/23/ES — Člen 1 — Prenos podjetja ali obrata — Ohranjanje pravic delavcev — Področje uporabe)

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/6

      SODBA SODIŠČA

   (tretji senat)
   z dne 15. decembra 2005
   v združenih zadevah C-232/04 in C-233/04 (Predloga za sprejem predhodne odločbe Arbeitsgericht Düsseldorf): Nurten Güney-Görres, Gul Demir proti Securicor Aviation (Germany) Ltd, Kötter Aviation Security GmbH & Co. KG (1)

   (Direktiva 2001/23/ES - Člen 1 - Prenos podjetja ali obrata - Ohranjanje pravic delavcev - Področje uporabe)
   (2006/C 48/12)
   Jezik postopka: nemščina
   V združenih zadevah C-232/04 in C-233/04, katerih predmet sta predloga za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ju je vložilo Arbeitsgericht Düsseldorf (Nemčija) z odločbama z dne 5. maja 2004, ki sta prispeli na Sodišče 3. junija 2004, v postopkih Nurten Güney-Görres (C-232/04), Gul Demir (C-233/04) proti Securicor Aviation (Germany) Ltd, Kötter Aviation Security GmbH & Co. KG, je Sodišče (tretji senat), v sestavi A. Rosas, predsednik senata, J.-P. Puissochet, S. von Bahr, A. Borg Barthet (poročevalec) in U. Lõhmus, sodniki, generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, sodna tajnica: K. Sztranc, administratorka, 15. decembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Člen 1 Direktive Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov je treba razlagati tako, da pri preverjanju dejanskega obstoja prenosa podjetja ali obrata v smislu tega člena, ob ponovni oddaji naročila in v okviru celostne presoje ugotovitev prenosa poslovnih sredstev zaradi lastne gospodarske uporabe ni nujna predpostavka za ugotovitev prenosa teh sredstev od prvotnega prevzemnika naročila na novega prevzemnika naročila.

      (1)  UL C 228, 11.9.2004.

      UL C 201, 7.8.2004.


               6.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/36

         (2006/C 108/66)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 96, 22.4.2006

   Prejšnje objave

      UL C 86, 8.4.2006

      UL C 74, 25.3.2006

      UL C 60, 11.3.2006

      UL C 48, 25.2.2006

      UL C 36, 11.2.2006

      UL C 22, 28.1.2006

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Zadeva C-81/07: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. marca 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Okolje – Direktiva 2000/59/ES – Načrti za sprejem ladijskih odpadkov in ravnanje z njimi)

text:
               9.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 116/8

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. marca 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-81/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Okolje - Direktiva 2000/59/ES - Načrti za sprejem ladijskih odpadkov in ravnanje z njimi)
   (2008/C 116/13)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Zavvos in K. Simonsson, zastopnika)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopnika: S. Chala in I. Pouli, zastopnika)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2000/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. novembra 2000 o pristaniških zmogljivostih za sprejem ladijskih odpadkov in ostankov tovora, v predpisanem roku – Izjava Komisije (UL L 332, str. 81)
   Izrek

               1)

               Helenska republika s tem, da ni določila, izvedla in potrdila načrtov za sprejem in obdelavo ladijskih odpadkov in ostankov tovora, ni izpolnila obveznosti iz členov 5(1) in 16(1) Direktive 2000/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. novembra 2000 o pristaniških zmogljivostih za sprejem ladijskih odpadkov in ostankov tovora.

               2)

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 69, 24.3.2007.


title: Zadeva T-255/14: Tožba, vložena 23. aprila 2014 – Aalto-korkeakoulusäätiö proti UUNT – (APPCAMPUS)

text:
               21.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/24

         Tožba, vložena 23. aprila 2014 – Aalto-korkeakoulusäätiö proti UUNT – (APPCAMPUS)
   (Zadeva T-255/14)
   2014/C 235/33
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Aalto-korkeakoulusäätiö (Helsinki, Finska) (zastopnik: C. Tomás Pedro, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               Partially annul the decision of the Second Board of Appeal of the Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) of 24 January 2014 given in Case R 713/2013-2 in the part that it confirmed the decision of rejection of protection in the European Union to the International Registration 1 1 34  485„APPCAMPUS“ (word) regarding computer software, magnetic data carriers, recording discs, compact discs, DVD’s and other digital recording media in class 9 and technological services and research and design relating thereto, design and development of computer software in class 42;

               —

               Order the defendant to pay the costs of proceedings.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: International Registration designating the European Union No 1 1 34  485 of the word mark „APPCAMPUS“ for goods and services in Classes 9, 35, 38, 41 and 42

      Odločba preizkuševalca: Found the trade mark applied for partially not eligible for registration

      Odločba odbora za pritožbe: Partially annulled the contested decision

      Navajani tožbeni razlogi: Infringement of Articles 7(1)(c), (b) and 7(2) of the Regulation No 207/2009


title: Zadeva T-366/11: Tožba, vložena 6. julija 2011 – Bial – Portela & Ca proti UUNT– Isdin (ZEBEXIR)

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/53

         Tožba, vložena 6. julija 2011 – Bial – Portela & Ca proti UUNT– Isdin (ZEBEXIR)
   (Zadeva T-366/11)
   2011/C 269/118
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bial – Portela & Ca, SA (São Mamede do Coronado, Portugalska) (zastopnika: B. Braga da Cruz in J. M. Pimenta, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Isdin, SA (Barcelona, Španija)

      Predlogi

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 6. aprila 2011 v zadevi R 1212/2009-1 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži, da zavrne registracijo znamke Skupnosti št. 6809008 „ZEBEXIR“; in

               —

               drugi stranki pred odborom za pritožbe naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „ZEBEXIR“, za proizvode iz razredov 3 in 5 – prijava znamke Skupnosti št. 6809008

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: besedna znamka „ZEBINIX“, registrirana kot znamka Skupnosti št. 3424223 za proizvode in storitve iz razredov 3, 5 in 42.

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora.

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je oddelek za pritožbe napačno ugotovil, da si zadevni blagovni znamki nista bili tako podobni, da bi lahko povzročali zmedo.


title: Zadeva C-546/03: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne  23. februarja 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države — Lastna sredstva Skupnosti — Carinski zakonik Skupnosti — Postopki za obračunavanje dajatev pri uvozu ali izvozu — Zamudno plačilo lastnih sredstev, namenjenih za te dajatve, in neplačilo zamudnih obresti)

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/8

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 23. februarja 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-546/03) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Lastna sredstva Skupnosti - Carinski zakonik Skupnosti - Postopki za obračunavanje dajatev pri uvozu ali izvozu - Zamudno plačilo lastnih sredstev, namenjenih za te dajatve, in neplačilo zamudnih obresti)
   (2006/C 131/13)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Diaz-Llanos La Roche in G. Wilms, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: M. Muñoz Pérez, zastopnik)

      Intervenienti v podporo toženi stranki: Kraljevina Danska (zastopnik: J. Molde, zastopnik), Republika Finska (zastopnik: A. Guimaraes-Purokoski, zastopnik), Kraljevina Švedska (zastopnik: K. Wistrand, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Člen 220 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1) in člen 5 Uredbe Sveta (EGS) št. 1854/89 z dne 14. junija 1989 o vknjižbi in pogojih za plačilo zneskov uvoznih ali izvoznih dajatev v primeru carinskega dolga (UL L 186, str. 1) — Zamudno plačilo dela lastnih sredstev Evropskih skupnosti v primeru naknadne izterjave carine — Odklonitev plačila zamudnih obresti, nastalih kot posledica zamude pri vknjižbi v dobro na računu Komisije
   Izrek

               1)

                           a)

                           Kraljevina Španija s tem, da ni spoštovala roka naknadne vknjižbe zneska dajatev, ki izhajajo iz carinskega dolga in so predvidene v členu 5 Uredbe Sveta (EGS) št. 1854/89 z dne 14. junija 1989 o vknjižbi in pogojih za plačilo zneskov uvoznih ali izvoznih dajatev v primeru carinskega dolga in od 1. januarja 1994 v členu 220(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kar je povzročilo zamudo pri razpolaganju z lastnimi sredstvi, ter

                           b)

                           s tem, da Komisiji Evropskih skupnosti ni plačala pripadajočih zamudnih obresti v skladu s členom 11 Uredbe Sveta (EGS, Euratom) št. 1552/89 z dne 29. maja 1989 o izvajanju Sklepa št. 88/376/EGS, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti in od 31. maja 2000 s členom 11 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000 o izvajanju Sklepa št. 94/728/ES, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti,

                     ni izpolnila obveznosti iz vseh teh določb.

               2)

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Kraljevina Danska, Republika Finska in Kraljevina Švedska nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 59, 6.3.2004.


title: Zadeva C-302/12: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. novembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – X proti Minister van Financiën (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Člen 43 ES — Motorna vozila — Uporaba osebnega motornega vozila, ki je registrirano v prvi državi članici, v drugi državi članici — Obdavčitev tega vozila v drugi državi članici ob prvi uporabi tega vozila v nacionalnem cestnem omrežju in v prvi državi članici ob njegovi registraciji — Vozilo, ki ga zadevni državljan uporablja tako za zasebne namene kot za prevoz iz izvorne države na delovno mesto v drugo državo članico)

text:
               8.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/6

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. novembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – X proti Minister van Financiën
   (Zadeva C-302/12) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Člen 43 ES - Motorna vozila - Uporaba osebnega motornega vozila, ki je registrirano v prvi državi članici, v drugi državi članici - Obdavčitev tega vozila v drugi državi članici ob prvi uporabi tega vozila v nacionalnem cestnem omrežju in v prvi državi članici ob njegovi registraciji - Vozilo, ki ga zadevni državljan uporablja tako za zasebne namene kot za prevoz iz izvorne države na delovno mesto v drugo državo članico)
   2014/C 39/09
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: X

      Tožena stranka: Minister van Financiën

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hoge Raad der Nederlanden – Razlaga členov 21, 45, 49 in 56 PDEU – Nacionalna ureditev, ki nalaga davek na registracijo ob prvi uporabi vozila na nacionalnem cestnem omrežju – Davek, ki ga mora plačati oseba, ki prebiva v dveh državah članicah, pri čemer je ena od teh zadevna država članica, in ki v teh državah stalno uporablja svoje vozilo – Vozilo, registrirano v drugi državi članici – Izvrševanje davčnih pristojnosti s strani obeh držav članic.

      Izrek

   Člen 43 ES je treba razlagati tako, da ne nasprotuje ureditvi države članice, ki določa, da se ob prvi uporabi v drugi državi članici že registriranega in z davkom na registracijo motornih vozil obdavčenega motornega vozila v nacionalnem cestnem omrežju plača davek, če je to vozilo namenjeno predvsem dejanski in stalni uporabi v teh dveh državah članicah ali se v njih dejansko tako uporablja ter če ta davek ne povzroča diskriminacije.

      (1)  UL C 287, 22.9.2012.


title: Zadeva T-287/13: Tožba, vložena 24. maja 2013 – Husky CZ proti UUNT – Husky of Tostock (HUSKY)

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/53

         Tožba, vložena 24. maja 2013 – Husky CZ proti UUNT – Husky of Tostock (HUSKY)
   (Zadeva T-287/13)
   2013/C 207/87
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Husky CZ s.r.o. (Praga, Češka republika) (zastopnik: L. Lorenc, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Husky of Tostock Ltd (Woodbridge, Združeno kraljestvo)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 14. marca 2013;

               —

               UUNT in družbi Husky of Tostock Limited naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Registrirana znamka Skupnosti, katere razveljavitev se zahteva: besedna znamka „HUSKY“ za proizvode iz razredov 3, 9, 14, 16, 18 in 25 – prijava znamke Skupnosti št. 152 546

      Imetnik znamke Skupnosti: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Stranka, ki zahteva razveljavitev znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Odločba oddelka za izbris: delna razveljavitev registracije znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 51(1)(a) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva T-277/14: Tožba, vložena 30. aprila 2014  – Mabrouk proti Svetu

text:
               24.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/34

         Tožba, vložena 30. aprila 2014 – Mabrouk proti Svetu
   (Zadeva T-277/14)
   2014/C 194/44
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mohamed Marouen Ben Ali Bel Ben Mohamed Mabrouk (Kartagina, Tunizija) (zastopniki: J. Farthouat, J. Mignard, N. Boulay, odvetniki, in S. Crosby, Solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi, da je tožena stranka kršila člen 265 PDEU ker ni ukrepala v skladu z zahtevo tožeče stranke z dne 17. januarja 2014, ker ni razkrila dokazov, na katere se opira za zamrznitev premoženja tožeče stranke v Evropski uniji in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en tožbeni razlog.
   Tožeča stranka navaja, da mora tožena stranka po zakonu tožeči stranki razkriti dokaze, na katere se opira za zamrznitev premoženja tožeče stranke in da je bila tožena stranka formalno pozvana, da te dokaze razkrije in je bila torej pozvana k ukrepanju. Tožena stranka ni niti razkrila dokazov niti zavrnila njihovega razkritja, zato je kršila člen 265 PDEU.


title: Zadeva T-450/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. septembra 2015 – Anagnostakis/Komisija (Pravo institucij — Evropska državljanska pobuda — Ekonomska in monetarna politika — Nevračilo javnega dolga — Uzakonitev načela „stanje nuje“ — Zavrnitev registracije — Pristojnosti Komisije — Obveznost obrazložitve)

text:
               23.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 30. septembra 2015 – Anagnostakis/Komisija
   (Zadeva T-450/12) (1)

   ((Pravo institucij - Evropska državljanska pobuda - Ekonomska in monetarna politika - Nevračilo javnega dolga - Uzakonitev načela „stanje nuje“ - Zavrnitev registracije - Pristojnosti Komisije - Obveznost obrazložitve))
   (2015/C 389/27)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Alexios Anagnostakis (Atene, Grčija) (zastopnik: A. Anagnostakis, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: H. Krämer in M. Konstantinidis, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C (2012) 6289 final z dne 6. septembra 2012, s katerim je bila zavrnjena prijava evropske državljanske pobude „Milijon podpisov za solidarno Evropo“, ki je bila Komisiji predložena 13. julija 2012.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Alexiosu Anagnostakisu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 399, 22.12.2012.


title: Zadeva T-399/04: Tožba Scandlines Sverige AB proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 7. oktobra 2004

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/40

         Tožba Scandlines Sverige AB proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 7. oktobra 2004
   (Zadeva T-399/04)
   (2005/C 6/78)
   Jezik postopka: angleščina
   Scandlines Sverige AB, s sedežem v Helsingborgu (Švedska), ki jo zastopajo C. Vajda QC ter R. Azelius in K. Azelius, lawyers, je dne 7. oktobra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Komisije Evropskih skupnosti z dne 23. julija 2004, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke z dne 2. julija 1997;

               —

               vrne zadevo Komisiji v ponovno preučitev pritožbe v luči sodbe Sodišča;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka toženi stranki, ne glede na izid.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka je švedska družba, katere glavna dejavnost je pristaniško zastopništvo trajektnega prevoznika. Tožeča stranka je vložila pritožbo na Komisijo proti Helsingborgs Hamn AB (HHAB), družbi, pristojni za upravljanje s pristaniščem v Helsingborgu na Švedskem in za določanje pristaniških taks. Tožeča stranka je bila mnenja, da je HHAB tožeči stranki zaračunal čezmerne pristaniške takse in s tem zlorabil svoj prevladujoč položaj v nasprotju s členom 82 ES. Ta pritožba je bila zavrnjena s sporno odločbo.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka navaja, da se je Komisija motila pri odločitvi, da pristaniške takse za trajektne prevoznike niso čezmerne. Tožeča stranka meni, da je Komisijina analiza stroški/cene pokazala, da je HHAB iz trajektne dejavnosti pridobil donos v več kot 100 % vrednosti lastniškega kapitala tega podjetja. Tožeča stranka zatrjuje, da takih donosov na konkurenčnem trgu ni mogoče doseči in da so zato čezmerni, nepravični in zlorabni. Meni, da je Komisija, s tem da je zavrnila tak sklep, napačno uporabila pojem „gospodarska vrednost“ in ni uporabila načela sorazmernosti ali pravilnega dokaznega bremena. Navaja tudi, da je Komisija napačno zavrnila primerjavo med cenami, zaračunanimi trajektnim prevoznikom in tistimi, zaračunanimi tovornim ladijskim prevoznikom, kakor tudi primerjavo med cenami, zaračunanimi v Helsingborgu in tistimi, zaračunanimi v Elsinorju, na drugem koncu iste poti. Tožeča stranka izpodbija tudi ugotovitev Komisije, da med trajektnimi in tovornimi ladijskimi prevozniki ni bilo nobene cenovne diskriminacije v smislu člena 82 ES. Tožeča stranka meni, da je Komisija napačno sklenila, da storitve, ki jih zagotavlja HHAB, za ti dve skupini niso enakovredne in da trajektni prevozniki niso bili v podrejenem konkurenčnem položaju.
   Tožeča stranka nadalje navaja, da je obrazložitev Komisije napačna, nezadostna in protislovna in da iz tega razloga krši člen 253 ES. Sklicuje se tudi na kršitev svoje pravice do zaslišanja po členu 6 Uredbe 2842/98 in zatrjuje, da Komisija ni izvedla primerne preiskave v razumnem roku in s tem kršila člen 10 ES, 6. člen Evropske konvencije o človekovih pravicah in načelo, da mora Komisija ravnati v razumnem roku.


title: Zadeva T-668/16 P: Pritožba, ki jo je 19. septembra 2016 vložil HL zoper sodbo, ki jo je 20. julija 2016 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-112/15, HL/Komisija

text:
               28.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 441/22

      Pritožba, ki jo je 19. septembra 2016 vložil HL zoper sodbo, ki jo je 20. julija 2016 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-112/15, HL/Komisija
      (Zadeva T-668/16 P)
      (2016/C 441/26)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnik: HL (Bruselj, Belgija) (zastopnik: R. Rata, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlogi

      Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence z dne 20. julija 2016 v zadevi F-112/15;

                  —

                  razglasi ničnost sklepa organa Evropske komisije za imenovanja z dne 14. novembra 2014, ki je bil izdan kot upravno obvestilo št. 41-2014 in s katerim je bil določen seznam uradnikov, ki so napredovali v napredovalnem obdobju 2014, v delu, v katerem v njem ni navedeno ime pritožnika;

                  —

                  Evropski komisiji naloži, naj nosi svoje stroške in plača stroške pritožnika.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja tri razloge.

                  1.

                  Prvi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava v zvezi z zavrnitvijo prvega tožbenega razloga pritožnika kot neutemeljenega. Pritožnik trdi, da je Sodišče za uslužbence v zvezi z njegovim prvim tožbenim razlogom storilo štiri glavne napake:

                              —

                              prvič, Sodišče za uslužbence je v nasprotju s sodno prakso, ki se uporabi, ugotovilo, da mu ni treba preverjati zakonitosti ukrepov organa za imenovanja, če organ za imenovanja izjavi, da je izpolnil svoje zakonske dolžnosti in obveznosti;

                              —

                              drugič, Sodišče za uslužbence je napačno zavrnilo poročilo skupnega odbora za spremljanje kot dokaz in ni upoštevalo dokazane neprimerljivosti v virih informacij, ki jih je uporabil organ za imenovanje;

                              —

                              tretjič: Sodišče za uslužbence neupravičeno ni upoštevalo obstoja trditve in dokazov pritožnika v zvezi z matematično presojo metodologije dobesednega ocenjevanja, ki jo je uporabil organ za imenovanja, ter celotnega drugega dela prvega tožbenega razloga pritožnika;

                              —

                              četrtič: Sodišče za uslužbence je napačno domnevalo, da neobstoj dejanske preučitve primerjalnih odlik ne more pripeljati do razglasitve ničnosti sklepa o napredovanju.

                  2.

                  Drugi pritožbeni razlog: pritožnik trdi, da je Sodišče za uslužbence v zvezi z drugim tožbenim razlogom napačno uporabilo pravo, ker:

                              —

                              prvič, je samovoljno omejilo obseg in uporabo člena 25 Kadrovskih predpisov ter temeljnih pravic, ki jih ima pritožnik na podlagi prava Unije, na način, ki ni v skladu z voljo zakonodajalca Unije, in

                              —

                              drugič, je drugi tožbeni razlog, ki ga je navedel pritožnik, zavrnilo kot neutemeljen iz očitno napačnih razlogov.

                  3.

                  Tretji pritožbeni razlog: neobstoj nepristranskega in učinkovitega sodnega nadzora, zaradi česar je bila kršena pravica pritožnika do učinkovitega pravnega sredstva. Pritožnik trdi, da:

                              —

                              prvič, je sodnik poročevalec podal pristranske trditve, ki kažejo na subjektivnost v pripravljalnem poročilu, s katerim je bila vnaprej določena odločitev v zvezi s tožbenimi razlogi pritožnika;

                              —

                              drugič: predsednik Sodišča za uslužbence ni izločil sodnika in predodelil zadeve drugemu senatu, čeprav je bilo priznano, da so bile sporne pristranske trditve kopirane iz druge zadeve z drugimi tožečimi strankami;

                              —

                              tretjič; Sodišče za uslužbence je selektivno zanemarilo in zavrnilo ključne trditve in dokaze, ne da bi jih upoštevalo ali preučilo. Skratka, pritožnik meni, da je Sodišče za uslužbence kršilo njegovo pravico do učinkovitega pravnega sredstva, ker ni opravilo nepristranskega in učinkovitega sodnega nadzora.


title: Zadeva F-131/12: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 11. marca 2013 – Marcuccio proti Komisiji (Javni uslužbenci — Člen 34, odstavka 1 in 6 Poslovnika — Vloga, vložena s telefaksom v roku za vložitev tožbe — Lastnoročni podpis odvetnika, ki se razlikuje od podpisa na originalni vlogi, poslani po pošti — Prepozno vložena tožba — Očitna nedopustnost)

text:
               25.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 147/35

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 11. marca 2013 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva F-131/12)
   (Javni uslužbenci - Člen 34, odstavka 1 in 6 Poslovnika - Vloga, vložena s telefaksom v roku za vložitev tožbe - Lastnoročni podpis odvetnika, ki se razlikuje od podpisa na originalni vlogi, poslani po pošti - Prepozno vložena tožba - Očitna nedopustnost)
   2013/C 147/68
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija), (zatopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti zavrnilne odločbe za povrnitev škode, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela zaradi upokojitve in odškodninski zahtevek.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               L. Marcuccio nosi svoje stroške.