title: Zadeva C-84/15: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 17. marca 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Sonos Europe BV/Staatssecretaris van Financiën (Predhodno odločanje — Uredba (EGS) št. 2658/87 — Carinska unija in skupna carinska tarifa — Tarifna uvrstitev — Kombinirana nomenklatura — Tarifne številke 8517, 8518, 8519, 8527 in 8543 — Avtonomna naprava, oblikovana za pridobivanje, sprejemanje in pretočno predvajanje avdio-digitalnih datotek v obliki ojačanega zvoka)

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/14

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 17. marca 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Sonos Europe BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-84/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Uredba (EGS) št. 2658/87 - Carinska unija in skupna carinska tarifa - Tarifna uvrstitev - Kombinirana nomenklatura - Tarifne številke 8517, 8518, 8519, 8527 in 8543 - Avtonomna naprava, oblikovana za pridobivanje, sprejemanje in pretočno predvajanje avdio-digitalnih datotek v obliki ojačanega zvoka))
   (2016/C 156/19)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sonos Europe BV

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën

      Izrek

   Kombinirano nomenklaturo iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi v različicah, ki zaporedno izhajata iz Uredbe Komisije (ES) št. 1031/2008 z dne 19. septembra 2008 in Uredbe Komisije (ES) št. 948/2009 z dne 30. septembra 2009, je treba razlagati tako, da je treba avtonomno napravo, ki je oblikovana za pridobivanje, sprejemanje in pretočno predvajanje avdio-digitalnih datotek v obliki ojačanega zvoka, kot je ta iz postopka v glavni stvari, uvrstiti pod tarifno številko 8519 te nomenklature s pridržkom presoje, ki jo mora opraviti predložitveno sodišče glede vseh dejstev, ki jih ima na voljo.

      (1)  UL C 146, 4.5.2015.


title: Zadeva C-128/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 6. aprila 2009 — Antoine Boxus, Willy Roua proti Région wallonne

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 6. aprila 2009 — Antoine Boxus, Willy Roua proti Région wallonne
   (Zadeva C-128/09)
   2009/C 153/35
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Antoine Boxus, Willy Roua

      Tožena stranka: Région wallonne

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je mogoče člen 1(5) Direktive 85/337/EGS o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (1) razlagati tako, da s svojega področja uporabe izključuje zakonodajo — kot je dekret Région wallonne (Valonska regija) z dne 17. julija 2008 o nekaterih dovoljenjih, za katere obstajajo nujni razlogi v splošnem interesu — v kateri je navedeno samo, da morajo biti za podelitev gradbenih dovoljenj, okoljskih dovoljenj in enotnih dovoljenj za dela, ki so našteta v njej, „izkazani nujni razlogi v splošnem interesu“, in s katero so „potrjena“ dovoljenja, za katera je navedeno, da so zanje „izkazani nujni razlogi v splošnem interesu“?

               2)

                           a)

                           Ali členi 1, 5, 6, 7, 8 in 10a Direktive 85/337/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/11/ES (2) in Direktivo 2003/35/ES (3) Evropskega parlamenta in Sveta, nasprotujejo pravni ureditvi, v kateri je pravica do izvedbe projekta, za katerega je treba opraviti presojo vplivov, podeljena z zakonodajnim aktom, zoper katerega ni mogoč revizijski postopek pred sodiščem ali pred drugim neodvisnim in nepristranskim telesom, določenim z zakonom, s katerim bi bilo mogoče izpodbijati vsebino in postopek sprejetja odločbe, s katero je podeljena pravica do izvedbe projekta?

                           b)

                           Ali je treba člen 9 Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, ki je bila sklenjena 25. junija 1998 in jo je Evropska skupnost odobrila s Sklepom Sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005 (4), razlagati tako, da državam članicam nalaga, da določijo možnost revizijskega postopka pred sodiščem ali pred drugim neodvisnim in nepristranskim telesom, določenim z zakonom, da se omogoči izpodbijanje zakonitosti odločb, dejanj ali opustitev, ki spadajo na področje uporabe člena 6, v zvezi z vsemi vsebinskimi ali postopkovnimi vprašanji, ki izhajajo iz stvarne in postopkovne ureditve odobritve projektov, za katere je treba opraviti presojo vplivov?

                           c)

                           Ali je treba člen 10a Direktive 85/337/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/35/ES, ob upoštevanju Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, ki je bila sklenjena 25. junija 1998 in jo je Evropska skupnost odobrila s Sklepom Sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005, razlagati tako, da državam članicam nalaga, da določijo možnost revizijskega postopka pred sodiščem ali pred drugim neodvisnim in nepristranskim telesom, določenim z zakonom, da se omogoči izpodbijanje zakonitosti odločb, dejanj ali opustitev v zvezi z vsemi vsebinskimi ali postopkovnimi vprašanji, ki izhajajo iz stvarne ureditve in postopkovne ureditve odobritve projektov, za katere je treba opraviti presojo vplivov?

      (1)  Direktiva Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 175, str. 40).

      (2)  Direktiva Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997 o spremembi Direktive 85/337/EGS o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 73, str. 5).

      (3)  Direktiva 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi Direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč — Izjava Komisije (UL L 156, str. 17).

      (4)  Sklep Sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005 o sklenitvi Konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, v imenu Evropske skupnosti (UL L 124, str. 1).


title: Zadeva T-275/14: Tožba, vložena 30. aprila 2014 – Drahtwerk St. Ingbert in drugi proti Komisiji

text:
               14.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/28

         Tožba, vložena 30. aprila 2014 – Drahtwerk St. Ingbert in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-275/14)
   2014/C 223/33
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Drahtwerk St. Ingbert GmbH (St. Ingbert, Nemčija), DWK Drahtwerk Köln GmbH (Köln, Nemčija), Kalksteingrube Auersmacher GmbH (Völklingen, Nemčija), Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH (Dillingen, Nemčija), Stahlguss Saar GmbH (St. Ingbert) in Zentralkokerei Saar GmbH (Dillingen) (zastopnika: S. Altenschmidt in H. Janssen, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               sklep Evropske komisije z dne 18. decembra 2013 v zadevi Državna pomoč SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Podpora za elektriko iz obnovljivih virov energije in znižana dodatna dajatev EEG za energetsko intenzivne uporabnike razglasi za ničnega;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU

                           —

                           Tožeče stranke trdijo, da je z izpodbijanim sklepom kršen člen 107(1) PDEU, saj naj v zakonu o favoriziranju energije iz obnovljivih virov (v nadaljevanju: EEG) predvidena znižana dodatna dajatev EEG in posebna shema kompenzacijskih nadomestil ne bi pomenili pomoči, ki jo dodeli država članica, ali kakršne koli vrste pomoči iz državnih sredstev. Vsa dejstva, pomembna za opredelitev teh ukrepov, naj bi bila ugotovljena v predhodnem postopku med Komisijo in Zvezno republiko Nemčijo. Menijo, da ne bi smelo biti več dvomov, ki jih je Komisija morala ugotoviti v postopku v skladu s členom 108(2) PDEU in členom 4(4) Uredbe (ES) št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (1).

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 108(1) PDEU in načela pravne varnosti

                           —

                           Tožeče stranke na tem mestu trdijo, da je Komisija s tem, da je pri preverjanju njihove začasne ocene dodatne dajatve EEG kot pomoči namesto postopka za obstoječe pomoči v skladu s členom 17 in naslednjimi Uredbe št. 659/1999 uporabila postopek za nove pomoči v skladu s členom 4(4) Uredbe št. 659/1999, kršila člen 108(1) PDEU in načelo pravne varnosti. V zvezi s tem zlasti navajajo, da Komisija s sklepom z dne 22. maja 2002 zakona EEG iz leta 2000 ni uvrstila kot pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, ker ni prišlo do nikakršnega prenosa državnih sredstev. Spremembe od zakona EEG iz leta 2000 do zakona EEG iz leta 2012 naj v primerjavi z odločbo Komisije z dne 22. maja 2002 ne bi bile bistvene. Komisija bi morala svoje spremenjeno pravno mnenje zato uveljavljati v postopku na podlagi člena 108(1) PDEU, ne da bi bremenila tožeče stranke.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 41 Listine o temeljnih pravicah in pravice do izjave

                           —

                           Tožeče stranke poleg tega trdijo, da je tožena stranka izdala izpodbijani sklep, ne da bi pred tem tožečim strankam dala možnost podati svoje stališče.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339).


title: Zadeva T-435/17: Tožba, vložena 30. marca 2017 – Grendene/EUIPO – Hipanema (HIPANEMA)

text:
               28.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/54

         Tožba, vložena 30. marca 2017 – Grendene/EUIPO – Hipanema (HIPANEMA)
   (Zadeva T-435/17)
   (2017/C 283/83)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Grendene, SA (Sobral, Brazilija) (zastopnik: J. L. de Castro Hermida, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Hipanema (Pariz, Francija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, za figurativno znamko, ki vsebuje besedni element „HIPANEMA“ – mednaroda registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, št. 1 154 586

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 20. januarja 2017 v zadevi R 629/2016-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi in namesto nje izda drugo odločbo, s katero naj se ugotovi podobnost med proizvodi, na katere se nanaša izpodbijana znamka, in tistimi, zajetimi s prejšnjimi nasprotujočimi znamkami, kolikor je to potrebno za presojo podobnosti med temi proizvodi v smislu člena 8(1)(b) Uredbe o znamki Evropske unije;

               —

               po ugotovitvi navedene podobnosti preveri besedno podobnost med spornimi znaki – kar ni bilo izvedeno niti v postopku z ugovorom niti v postopku v upravno pritožbo –, ugotovi fonetično in semantično enakost ter grafično podobnost med temi znaki, ugotovi, da sporne znamke ne morejo mirno soobstajati, in nazadnje, zavrne zahtevo, da naj se v Evropski uniji zaščiti mednarodna znamka št. 1 154 586 „HIPANEMA“ za razred 14. Če pa Splošno sodišče za to ni pristojno, naj zadevo vrne odboru za pritožbe pri Uradu za intelektualno lastnino Evropske unije in mu naloži, naj podobnost med spornimi znamkami šteje za ugotovljeno.

      Navajani tožbeni razlog

   Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-490/14: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 29. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Freistaat Bayern/Verlag Esterbauer GmbH (Predhodno odločanje — Pravno varstvo baz podatkov — Direktiva 96/9/ES — Člen 1(2) — Področje uporabe — Baze podatkov — Topografski zemljevidi — Neodvisnost elementov, ki sestavljajo bazo podatkov — Možnost ločitve navedenih elementov brez vpliva na vrednost njihove informacijske vsebine — Upoštevanje namembnosti topografskega zemljevida, kot ga zaznava uporabnik)

text:
               21.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 429/5

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 29. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Freistaat Bayern/Verlag Esterbauer GmbH
   (Zadeva C-490/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Pravno varstvo baz podatkov - Direktiva 96/9/ES - Člen 1(2) - Področje uporabe - Baze podatkov - Topografski zemljevidi - Neodvisnost elementov, ki sestavljajo bazo podatkov - Možnost ločitve navedenih elementov brez vpliva na vrednost njihove informacijske vsebine - Upoštevanje namembnosti topografskega zemljevida, kot ga zaznava uporabnik))
   (2015/C 429/06)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Freistaat Bayern

      Tožena stranka: Verlag Esterbauer GmbH

      Izrek

   Člen 1(2) Direktive 96/9/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 1996 o pravnem varstvu baz podatkov je treba razlagati tako, da geografski podatki, ki jih tretja oseba pridobi iz topografskega zemljevida z namenom, da izdela in iztrži drug zemljevid, po pridobitvi ohranijo zadostno informacijsko vrednost, da jih je mogoče opredeliti kot „neodvisno gradivo“„baze podatkov“ v smislu navedene določbe.

      (1)  UL C 34, 2.2.2015.


title: Zadeva C-211/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione Tributaria Provinciale di Torino (Italija) 15. aprila 2016 – Bimotor SpA/Agenzia delle Entrate - Direzione Provinciale II di Torino

text:
               11.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione Tributaria Provinciale di Torino (Italija) 15. aprila 2016 – Bimotor SpA/Agenzia delle Entrate - Direzione Provinciale II di Torino
   (Zadeva C-211/16)
   (2016/C 251/10)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Commissione Tributaria Provinciale di Torino

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Bimotor SpA

      Nasprotna stranka: Agenzia delle Entrate - Direzione Provinciale II di Torino

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali ureditev Skupnosti na področju DDV (Šesta direktiva Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 (1), kakor je bila spremenjena z direktivama 2002/38/ES (2) in 2000/112/ES (3)) nasprotuje zakonodaji države članice – kot je člen 34(1) zakona št. 388 z dne 23. decembra 2000 – v skladu s katero odbitka DDV za posamezno davčno leto ni mogoče vrniti ali poračunati v celoti, temveč le do predhodno določene najvišje meje?

      (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23).

      (2)  Direktiva Sveta 2002/38/ES z dne 7. maja 2002 o spremembah in začasnih spremembah Direktive 77/388/EGS glede ureditve davka na dodano vrednost, ki se uporablja za storitve radijskega in televizijskega oddajanja ter za določene elektronsko opravljene storitve (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 358).

      (3)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 9. junija 2005 v zadevi T-265/03, Helm Düngemittel GmbH proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pomoč v hrani — Delni zaseg garancije za dostavo — Zahteva za vračilo prejetega zneska — Arbitražna klavzula — Ničnostna tožba — Nedopustnost)

text:
               17.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 229/18

      SKLEP SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 9. junija 2005
   v zadevi T-265/03, Helm Düngemittel GmbH proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Pomoč v hrani - Delni zaseg garancije za dostavo - Zahteva za vračilo prejetega zneska - Arbitražna klavzula - Ničnostna tožba - Nedopustnost)
   (2005/C 229/37)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi T-265/03, Helm Düngemittel GmbH, s sedežem v Hamburgu (Nemčija), ki ga zastopa W. Waschmann, avocat, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Berscheid in M. Niejahr, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), zaradi razglasitve ničnosti odločbe, ki je domnevno zajeta v dopisu Komisije z dne 23. maja 2003, ki se nanaša na delni zaseg garancije za dostavo tožeče stranke zaradi zamude pri dostavi gnojila v okviru ukrepa pomoči v hrani za Severno Korejo po Uredbi Komisije (ES) št. 2519/97 z dne 16. decembra 1997 o določitvi splošnih pravil za sprostitev proizvodov, ki jih je treba dobaviti v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1292/96 kot pomoč Skupnosti v hrani (UL L 346, str. 23), je Sodišče prve stopnje (tretji senat), v sestavi M. Jaeger, predsednik, J. Azizi, sodnik, in E. Cremona, sodnica, sodni tajnik: H. Jung, dne 9. junija 2005 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 239, 4.10.2003.


title: Zadeva C-214/08 P: Pritožba, ki jo je vložil Philippe Guigard 22. maja 2008 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat), razglašeno 11. marca 2008 v zadevi T-301/05, Guigard proti Komisiji

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/19

         Pritožba, ki jo je vložil Philippe Guigard 22. maja 2008 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat), razglašeno 11. marca 2008 v zadevi T-301/05, Guigard proti Komisiji
   (Zadeva C-214/08 P)
   (2008/C 223/31)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Pritožnica: Philippe Guigard (zastopnika: S. Rodrigues in C. Bernard-Glanz, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnice:

               —

               pritožbo naj se razglasi za dopustno;

               —

               razveljavi naj se sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 11. marca 2008 v zadevi T-301/05;

               —

               ugodi naj se predlogu za razveljavitev in odškodninskemu zahtevku tožeče stranke na prvi stopnji;

               —

               toženi stranki na prvi stopnji naj se naloži plačilo vseh stroškov v zvezi z razveljavitveno tožbo in pritožbo.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica navaja v bistvenem tri pritožbene razloge v podporo svoji pritožbi.
   S prvim pritožbenim razlogom, ki je sestavljen iz dveh vej, pritožnica najprej zatrjuje, da se je Sodišče oprlo na nepravilno razlago Četrte konvencije iz Loméja (1).
   Napako predstavlja po eni strani dejstvo, da je Sodišče prve stopnje razsodilo, da na podlagi člena 313(2)(k) Konvencije iz Loméja pristojen nacionalni uradnik odloči o zaposlitvi svetovalcev in izvedencev za tehnično pomoč, ne da bi upoštevalo pooblastilo, ki ga ima na podlagi navedene konvencije Komisija za nadzor proračuna in za upravljanje s sredstvi, in obveznost te institucije, da nudi pristojnemu nacionalnemu uradniku tehnično pomoč pri sklepanju pogodb.
   Druga napaka Sodišča prve stopnje je bilo dejstvo, da je menilo, da mora prošnja pristojnega nacionalnega uradnika, naslovljena na Komisijo, za odobritev odločbe za podaljšanje pogodbe o zaposlitvi pritožnice, vsebovati izrecno navedbo člena 314 Konvencije iz Loméja, da lahko prične 30-dnevni rok, naveden v tej določbi, teči, čeprav taka zahteva iz tega člena nikakor ne izhaja. Po mnenju pritožnice bi moralo torej Sodišče prve stopnje, če bi pravilno razlagalo navedeni člen, ugotoviti, da Komisija ni spoštovala navedenega roka.
   Pritožnica dalje z drugim pritožbenim razlogom zatrjuje, da je izpodbijana sodba neveljavna zaradi očitne kontradiktornosti v obrazložitvi, saj je Sodišče prve stopnje razsodilo, glede tožbenega razloga kršitve člena 317(a) Konvencije iz Loméja, da je ta razlog zapoznel in da je združen s tožbenim razlogom kršitve člena 313(2)(k) iste konvencije. Pritožnica meni, da istega tožbenega razloga ni mogoče zavrniti oziroma zavreči hkrati kot nedopustnega in neutemeljenega.
   S tretjim pritožbenim razlogom pritožnica končno navaja, da je Sodišče prve stopnje kršilo njene pravice do obrambe, ker ni v celoti upoštevalo njene obrazložitve na obravnavi in ker je nepravilno razlagalo obseg njenega tožbenega razloga glede kršitve načel dolžne skrbnosti, dobrega upravljanja in zaupanja v pravo.

      (1)  Četrta konvencija, sklenjena med afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami (AKP) ter Evropsko gospodarsko skupnostjo, podpisana v Loméju 15. decembra 1989 (potrjena z odločbo 91/400/ESPJ, EGS Sveta in Komisije z dne 25. februarja 1991 o sklenitvi Četrte konvencije AKP-EGS, UL L 229, str. 1), kot je bila spremenjena s Sporazumom, podpisanim na Mavricijusu 4. novembra 1995 (UL 1998, L 156, str. 3).


title: Zadeva T-42/13: Tožba, vložena 28. januarja 2013 – 1. garantovaná proti Komisiji

text:
               16.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/30

         Tožba, vložena 28. januarja 2013 – 1. garantovaná proti Komisiji
   (Zadeva T-42/13)
   2013/C 79/51
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: 1. garantovaná a.s. (Bratislava, Slovaška) (zastopniki: M. Powell, Solicitor, G. Forwood, Barrister, M. Staroň in P. Hodál, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost dopisa Komisije z dne 21. decembra 2012 v zadevi COMP/39.396 – Kalcijev karbid, in sicer v delu, v katerem:

                           —

                           je uporabljena obrestna mera 4,5 % za obdobja, za katera je Splošno sodišče (i) odložilo izvršitev člena 2 Odločbe Komisije C(2009) 5791 final z dne 22. julija 2009 v zadevi COMP/39.396 – Reagenti na osnovi kalcijevega karbida in magnezija v jeklarski in plinski industriji, kolikor se nanaša na tožečo stranko, in (ii) odložilo obveznost tožeče stranke, da predloži bančno garancijo, da bi se izognila takojšnji izterjavi globe, ki je bila naložena s členom 2 navedene odločbe;

                           —

                           je preostanek dolga na dan 25. januarja 2013, ki zajema globo in zamudne obresti, določen v višini 20 293 586,60 EUR;

                           —

                           vsebuje uradno opozorilo, da mora tožeča stranka do najpozneje 25. januarja 2013 bodisi izvršiti začasno plačilo v višini 20 293 586,60 EUR bodisi predložiti sprejemljivo finančno garancijo, ki pokriva ta znesek.

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbe navaja štiri razloge.

               1.

               S prvim razlogom zatrjuje, da Komisija ni imela pravne podlage za naložitev obresti za obdobje, zajeto s sklepom o ex parte začasnem ukrepu, saj je bilo s sklepom o ex parte začasnem ukrepu z dne 20. oktobra 2009 zadržano izvajanje člena 2 Odločbe C(2009) 5791, kolikor se nanaša na tožečo stranko. Globa zato ni „zapadla“ v smislu člena 79(c) Izvedbene uredbe (1). V skladu z načelom accessorium sequitur principale (stranska stvar sledi glavni stvari) lahko obresti, povezane z globo, začnejo teči šele z dnem zapadlosti globe.

               2.

               Z drugim razlogom glede obdobja, zajetega s sklepom o začasnem ukrepu, zatrjuje, da so bila z uporabo kazenske obrestne mere 4,5 % kršena legitimna pričakovanja tožeče stranke, saj je bila s sklepom o začasnem ukrepu z dne 2. marca 2011 zadržana obveznost tožeče stranke, da predloži bančno garancijo, da bi se izognila takojšnji izterjavi globe, ki je bila naložena s členom 2 Odločbe C(2009) 5791. S tem je bila tožeča stranka postavljena v enak položaj, v kakršnem bi bila, če bi predložila bančno garancijo. Tožeča stranka se je torej upravičeno oprla na legitimno pričakovanje, nastalo na podlagi dopisa Komisije z dne 24. julija 2009, s katerim je bila sporočena Odločba C(2009) 5791, da bo treba obresti od globe plačati po stopnji, določeni v členu 86(5) Izvedbene uredbe.

               3.

               S tretjim razlogom zatrjuje, da je zaradi uporabe kazenske obrestne mere 4,5 % za obdobja, zajeta s sklepom o začasnem ukrepu, temu sklepu odvzet njegov polni učinek, saj je razlog za dve različni obrestni meri, določeni v členih 86(2)(b) in 86(5) Izvedbene uredbe, podjetja spodbuditi k predložitvi bančne garancije in, obratno, kaznovati tista, ki nočejo plačati globe, ko ta zapade, ali predložiti ustrezne bančne garancije. Tožeča stranka ne bi smela biti kaznovana z naložitvijo kazenske obrestne mere, ker bančne garancije ni predložila v okoliščinah, v katerih je Splošno sodišče (i) zadržalo izvajanje globe, in (ii) ugotovilo, da tožeča stranka objektivno ni mogla predložiti bančne garancije.

               4.

               S četrtim razlogom zatrjuje, da uporaba kazenske obrestne mere 4,5 % za obdobja, zajeta s sklepom o začasnem ukrepu, krši načelo sorazmernosti. Bilo bi nesorazmerno, če bi se tožečo stranko kaznovalo z uporabo obrestne mere, določene v členu 86(2)(b) Izvedbene uredbe, v okoliščinah, v katerih (i) globa ni izvršljiva, in (ii) je sodišče EU ugotovilo, da ne more plačati globe ali predložiti ustrezne bančne garancije.

      (1)  Popravek Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 357, str. 1).


title: Zadeva T-102/08 P: Pritožba, ki jo je 25. februarja 2008 vložila Asa Sundholm zoper sodbo Sodišča za uslužbence, razglašeno 13. decembra 2007 v zadevi Sundholm proti Komisiji, F-27/07

text:
               26.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/38

         Pritožba, ki jo je 25. februarja 2008 vložila Asa Sundholm zoper sodbo Sodišča za uslužbence, razglašeno 13. decembra 2007 v zadevi Sundholm proti Komisiji, F-27/07
   (Zadeva T-102/08 P)
   (2008/C 107/64)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Pritožnica: Asa Sundholm (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnice:

               —

               razveljavitev sodbe Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 13. decembra 2007 v zadevi F-27/07;

               —

               odločitev v sporu na podlagi novih določb, kot bi moralo storiti prvostopenjsko sodišče: razglasitev ničnosti odločbe o sestavi kariernega ocenjevalnega poročila pritožnice za obdobje od 1. julija 2001 do 31. decembra 2002, ki je bila sprejeta za izvršitev sodbe Sodišča prve stopnje z dne 20. aprila 2005;

               —

               naložitev plačila stroškov postopkov na obeh stopnjah toženi stranki.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica s pritožbo predlaga razveljavitev sodbe Sodišča za uslužbence o zavrnitvi tožbe, s katero je zahtevala razglasitev ničnosti odločbe Komisije o sestavi njenega kariernega ocenjevalnega poročila za obdobje od 1. julija 2001 do 31. decembra 2002, ker je bilo prvo poročilo za navedeno obdobje razveljavljeno s sodbo Sodišča prve stopnje z dne 20. aprila 2005 (1).
   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja en sam tožbeni razlog, ki se nanaša na napačno uporabo prava, kršitev člena 233 ES in na nespoštovanje prava Skupnosti v zvezi s posebno obveznostjo obrazložitve.
   Pritožnica trdi, da naj bi Sodišče za uslužbence napačno uporabilo pravo, s tem da je kršilo obseg sodbe Sodišča za uslužbence z dne 20. aprila 2005 in člena 233 ES, ker je menilo, da OPI – na podlagi ukrepov za izvršitev sodbe ter ob upoštevanju njenih razlogov in poteka časa med odločbo, ki je bila razglašena za nično, in odločbo, sprejeto za izvršitev navedene sodbe – ni bil dolžan predložiti obširnejše obrazložitve za spoštovanje obveznosti, naložene upravi, da posebej obrazloži ocenjevalno poročilo, sestavljeno za izvršitev sodbe Sodišča prve stopnje in, po mnenju tožeče stranke, prepozno.
   Poleg tega trdi, da naj bi Sodišče za uslužbence kršilo materialno pravnomočnost stvari, o kateri je Sodišče prve stopnje že presodilo, s tem ko se je strinjalo, da zgolj odprava nezakonito podanih pojasnil pomeni pravičen popravek ocene pritožnice.

      (1)  Sodba Sodišča prve stopnje v zadevi Sundholm proti Komisiji, T-86/04, neobjavljena v ZOdl.


               3.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/14

         Tožba Nadzornega organa Efte proti Islandiji, vložena 28. junija 2013
   (Zadeva E-10/13)
   2013/C 287/10
   Nadzorni organ Efte, ki ga zastopata Xavier Lewis in Maria Moustakali, zastopnika za Nadzorni organ Efte, 35 Rue Belliard, 1040 Bruselj, Belgium je 28. junija 2013 na Sodišču Efte vložil tožbo proti Islandiji.
   Nadzorni organ Efte od Sodišča Efte zahteva, da:

               1.

               ugotovi, da Islandija s tem, ko ni v predpisanem roku ustrezno prenesla člena 2(1)(a)–(d) in člena 2(2)(a)–(b) akta, navedenega v točki 21b Priloge XVIII k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (preoblikovano)), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu EGP, ni izpolnila svojih obveznosti v skladu s tem aktom;

               2.

               Islandiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               Tožba se nanaša na neukrepanje Islandije glede uskladitve z obrazloženim mnenjem Nadzornega organa Efte z dne 20. junija 2012 najkasneje do 20. avgusta 2012, ker ni ustrezno prenesla člena 2(1)(a)–(d) in člena 2(2)(a)–(b) akta, navedenega v točki 21b Priloge XVIII k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (preoblikovano)), (v nadaljnjem besedilu: Direktiva).

               —

               Nadzorni organ Efte ugotavlja, da Islandija ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 2(1)(a)–(d) in člena 2(2)(a)–(b) Direktive, ker ni v predpisanem roku sprejela potrebnih ukrepov za izvajanje Direktive.


title: Zadeva T-43/05: Tožba Camper, S.L., proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 31. januarja 2005

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/26

         Tožba Camper, S.L., proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 31. januarja 2005
   (Zadeva T-43/05)
   (2005/C 106/58)
   Jezik postopka: angleščina
   Camper, S.L., s sedežem v Inci na Mallorci (Španija), ki ga zastopa I. Temiñ o Ceniceros, je dne 31. januarja 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).
   JC AB, s sedežem v Mölnlycku (Švedska), je bil tudi stranka v postopku pred Odborom za pritožbe.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               sprejme pritožbo zoper odločbo prvega Odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) v zadevi R 170/2004-1, s katero je zavrnil pritožbo zoper zavrnitev znamke Skupnosti 1.954.601 iz razreda 25;

               —

               razglasi, da je registracija znamke Skupnosti št. 1.954.601 „BROTHERS BY CAMPER“ možna za vse blago iz razreda 25;

               —

               naloži vsaki stranki plačilo njenih lastnih stroškov in polovico skupnih stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Tožeča stranka

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Figurativna znamka „BROTHERS by CAMPER“ za blago in storitve iz razredov 18, 25 in 39 (usnje, oblačila, obutev, pokrivala, prevoz…) — prijava št. 1 954 601

               Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom:

               JC AB

               Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom:

               Švedska, finska in danska figurativna znamka „Brothers“ za blago iz razreda 25 (oblačila, obutev in pokrivala)

               Odločba Oddelka za ugovore:

               Zavrnitev ugovora, kolikor je temeljil na prejšnji švedski registraciji. Ugovoru ugodeno v delu izpodbijanega blaga, in sicer „oblačila, obutev in pokrivala“ iz razreda 25, kolikor temelji na prejšnjih danski in finski registraciji.

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe tožeče stranke

               Tožbeni razlog:

               Sporni znamki si nista tako podobni, da bi obstajala možnost zamenjave v smislu člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94


title: Združeni zadevi C-260/06 in C-261/06: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 8. novembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Montpelier – Francija) – Kazenski postopek zoper Daniela Escalierja (C-260/06), in Jeana Bonnarela (C-261/06) (Fitofarmacevtski proizvodi – Vzporedni uvoz – Postopek izdaje dovoljenja za dajanje v promet – Dopustnost – Pogoji – Spoštovanje načela sorazmernosti)

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/18

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 8. novembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Montpelier – Francija) – Kazenski postopek zoper Daniela Escalierja (C-260/06), in Jeana Bonnarela (C-261/06)
   (Združeni zadevi C-260/06 in C-261/06) (1)

   (Fitofarmacevtski proizvodi - Vzporedni uvoz - Postopek izdaje dovoljenja za dajanje v promet - Dopustnost - Pogoji - Spoštovanje načela sorazmernosti)
   (2007/C 315/29)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Cour d'appel de Montpelier
   Stranki v postopku v glavni stvari
   Daniel Escalier (C-260/06), Jean Bonnarel (C-261/06)
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour d'appel de Montpelier – Razlaga členov 28 ES in 30 ES ter Direktive Sveta 91/414/EGS z dne 15. julija 1991 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet (UL L 230, str. 1) – Nacionalna zakonodaja, ki kmetovalcu, ki za uporabo izključno na svoji kmetiji uvozi fitofarmacevtski proizvod s poreklom iz druge države članice, ki na trgu te države že ima dovoljenje za dajanje v promet, izdano v skladu z Direktivo 91/41/EGS, predpisuje poenostavljen postopek izdaje dovoljenja za dajanje v promet, s katerim se preveri istovetnost proizvoda, in nalaga plačilo dajatve v višini 800 eurov
   Izrek
   Država članica lahko vzporedni uvoz fitofarmacevtskega sredstva iz druge države članice, v kateri je že registrirano, podvrže poenostavljenemu postopku registracije, če kmet uvaža izključno za potrebe lastnega gospodarstva, pri čemer je registracija vezana na konkretnega kmeta. Ta registracija se ne sme pogojevati s tem, da mora zadevni kmet uvoženo sredstvo označiti s svojo znamko, če gre za kmeta, ki vzporedno uvaža izključno za potrebe lastnega gospodarstva. Registracija ne sme biti odvisna od plačila takse, ki ne ustreza stroškom, nastalim zaradi nadzora ali upravnih dejanj, potrebnih za presojo zahtevka za registracijo. Ne glede na to je ob spoštovanju načela sorazmernosti dovoljena pavšalna ocena stroškov.

      (1)  UL C 212, 2.9.2006.


title: Zadeva C-208/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale Per il Lazio (Italija) 15. aprila 2013 – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato proti Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale Per il Lazio (Italija) 15. aprila 2013 – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato proti Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico
   (Zadeva C-208/13)
   2013/C 207/18
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale Per il Lazio

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Toženi stranki: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali in koliko so nacionalne določbe držav članic Evropske unije, ki določajo najnižje stroške poslovanja v sektorju cestnega prevoza ter zahtevajo zakonsko določitev sestavnega elementa plačila za storitev in tako pogodbene cene, skladne z varstvom svobodne konkurence, svobode gospodarske pobude, svobode ustanavljanja in opravljanja storitev (iz členov 4(3) PEU, 101 PDEU, 49 PDEU, 56 PDEU in 96 PDEU)?

               2.

               Ali in pod katerimi pogoji je omejevanje navedenih načel upravičeno glede na potrebe po zaščiti javnega interesa za varnost v cestnem prometu in ali se s tega vidika lahko določajo najnižji stroški poslovanja v skladu z ureditvijo iz člena 83a uredbe-zakona št. 112/2008 s poznejšimi spremembami in dopolnitvami?

               3.

               Ali se z navedenega vidika določanje najnižjih stroškov poslovanja lahko prepusti prostovoljnim dogovorom v kategorijah zadevnih gospodarskih subjektov in podredno organom, v katerih sestavi je veliko oseb, ki zastopajo zasebne gospodarske subjekte v sektorju, če ni vnaprej določenih meril na ravni zakonodaje?


title: Zadeva C-154/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Deutschland) 20. marca 2007 – Firma 01051 Telekom GmbH proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Deutschland) 20. marca 2007 – Firma 01051 Telekom GmbH proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-154/07)
   (2007/C 140/14)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesverwaltungsgericht
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Firma 01051 Telekom GmbH

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je treba Direktivo Komisije 90/388/EGS z dne 28. junija 1990 o konkurenci na trgih za telekomunikacijske storitve – direktiva o konkurenci (1) – in Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 97/33/ES z dne 30. junija 1997 o medomrežnem povezovanju v telekomunikacijah glede zagotavljanja univerzalne storitve in medobratovalnosti z uporabo načel zagotavljanja odprtosti omrežij (ONP) – direktiva o medomrežnem povezovanju (2) – razumeti tako, da nacionalnemu regulacijskemu organu leta 2003 preprečujeta naložiti obveznost operaterju omrežja, medomrežno povezanega z javnim telekomunikacijskim omrežjem, naj operaterju s prevladujočim tržnim položajem plača prispevek za izravnavo primanjkljaja, ki operaterju omrežja nastane zaradi zagotavljanja krajevnih zank?
   V primeru pritrditve prvemu vprašanju:
   Ali mora nacionalno sodišče v postopku za odobritev zahtevku operaterja omrežja upoštevati nasprotovanje takšne obveznosti pravu Skupnosti, kakršna ustreza določbi nacionalnega prava?

      (1)  UL L 192, str.10.

      (2)  UL L 199, str. 32.


title: Zadeva C-377/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitagem Administrativa – CAAD) (Portugalska) 3. julija 2013 – Ascendi Beiras Litoral e Alta, Auto Estradas das Beiras Litoral e Alta, S.A. proti Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               21.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitagem Administrativa – CAAD) (Portugalska) 3. julija 2013 – Ascendi Beiras Litoral e Alta, Auto Estradas das Beiras Litoral e Alta, S.A. proti Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Zadeva C-377/13)
   2013/C 274/13
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitagem Administrativa – CAAD)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ascendi Beiras Litoral e Alta, Auto Estradas das Beiras Litoral e Alta, S.A.

      Tožena stranka: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali členi 4(1)(c) in (2)(a), 7(1) ter 10(a) Direktive Sveta z dne 17. julija 1969 o posrednih davkih na zbiranje kapitala (69/335/EGS) (1), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta (85/303/EGS) (2) z dne 10. junija 1985, nasprotujejo nacionalni zakonodaji, kot je uredba-zakon št. 322-B/2001 z dne 14. decembra – s katero so bila povečanja osnovnega kapitala kapitalskih družb, do katerih je prišlo tako, da so se terjatve delničarjev iz naslova prej opravljenih pomožnih storitev v korist družbe preoblikovale v osnovni kapital, obdavčena s kolkovino, čeprav so bile navedene pomožne storitve opravljene v denarju – ob upoštevanju tega, da so bila 1. julija 1984 navedena povečanja kapitala, izvedena na ta način, z nacionalno zakonodajo obdavčena s kolkovino po davčni stopnji 2 % in da so bila na isti dan denarna povečanja kapitala oproščena plačila navedenega davka?

      (1)  Direktiva Sveta 69/335/EGS z dne 17. julija 1969 o posrednih davkih na zbiranje kapitala (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 11).

      (2)  Direktiva Sveta 85/303/EGS z dne 10. junija 1985 o spremembi Direktive 69/335/EGS o posrednih davkih na zbiranje kapitala (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 122).


title: Zadeva T-271/15 P: Pritožba, ki jo je 28. maja 2015 vložila Tuula Rajala zoper sodbo, ki jo je 18. marca 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-24/14, Rajala/OHMI

text:
               10.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/32

         Pritožba, ki jo je 28. maja 2015 vložila Tuula Rajala zoper sodbo, ki jo je 18. marca 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-24/14, Rajala/OHMI
   (Zadeva T-271/15 P)
   (2015/C 262/43)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Tuula Rajala (El Campello, Španija) (zastopnik: H. Tettenborn, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sodbo Sodišča za uslužbence z dne 18. marca 2015 v zadevi F-24/14 razveljavi;

               —

               ocenjevalno poročilo, izdano tožeči stranki za obdobje od 1. oktobra 2011 do 31. decembra 2012, razglasi za nično;

               —

               UUNT naloži, da tožeči stranki plača ustrezno nadomestilo, ki ga določi Sodišče – ne pod zneskom 500 EUR – za nepremoženjsko in premoženjsko škodo, ki jo je imela tožeča stranka zaradi zgoraj navedenega ocenjevalnega poročila;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov glede postopka pred Sodiščem za uslužbence in Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja štiri pritožbene razloge.

               1.

               Prvi razlog: Sodišče za uslužbence je izkrivilo bistvena dejstva in sodbo utemeljilo na izkrivljenem dejanskem stanju. Pritožnica navaja ta izkrivljanja:

                           —

                           izkrivljanje glede dejstva, da so zdravstveni problem pritožnice vplivali na opravljanje dela v rokih;

                           —

                           izkrivljanje glede dejstva, da je na opravljanje dela v rokih negativno vplivalo to, da je bila pritožnica v delu ocenjevalnega obdobju edina preizkuševalka, ki je delala v finščini, v preostalem delu ocenjevalnega obdobja pa ena od dveh finskih preizkuševalcev;

                           —

                           izkrivljanje glede dejstva, da je pritožnica obravnavala neobičajno veliko število zelo težkih primerov, ki so zahtevali veliko časa;

                           —

                           izkrivljanje dejstev, ki se nanašajo na negativen vpliv, ki ga je imela implementacija sodbe IP Translator na število zadev, ki jih je obdelala pritožnica, in pravočasnost odločb pritožnice;

                           —

                           izkrivljanje dejstev, ki se nanašajo na izračun spoštovanja rokov s strani pritožnice v primerjavi z drugimi preizkuševalci.

               2.

               Drugi razlog: Sodišče za uslužbence je napačno uporabilo pravo s tem, da je navedlo, da iz ugotovitve, da je pet od sedmih obravnavanih kompetenc vsaj v skladu s standardom, ki se zahteva za delovno mesto pritožnice, ni mogoče sklepati na očitno napako pri presoji učinkovitosti.

               3.

               Tretji razlog: Sodišče za uslužbence je napačno uporabilo pravo s tem, da je zavrnilo trditev, da je UUNT kršil svojo fiduciarno obveznost.

               4.

               Četrti razlog: Sodišče za uslužbence je napačno uporabilo pravo s tem, da je zavrnilo trditev, da je UUNT kršil legitimno pričakovanje pritožnice.


title: Zadeva T-460/08: Tožba, vložena 10. oktobra 2008 – Komisija proti Acentro Turismo

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/53

         Tožba, vložena 10. oktobra 2008 – Komisija proti Acentro Turismo
   (Zadeva T-460/08)
   (2008/C 313/94)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Aresu, odvetnik in A. Caeiros, odvetnik)

      Tožena stranka: Acentro Turismo SpA (Milano, Italija)
   Predlogi tožeče stranke
   Komisija Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               družbi Acentro Turismo S.p.A. naloži plačilo glavnice v višini 13 497,46 eura.

               —

               tej družbi naloži plačilo zamudnih obresti v višini 2 278,55 eura, zapadlih do dne vložitve te tožbe in plačilo zamudnih obresti od dne vložitve te tožbe do plačila, povečanega za obrestno mero, predpisano v italijanskem zakonu.

               —

               tej družbi naloži plačilo zamudnih obresti na zamudne obresti, zapadle do dne vložitve te tožbe, ki se določijo glede na dan plačila navedenih obresti in obrestne mere, določene v italijanskem zakonu;

               —

               tej družbi naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V tem postopku Evropska komisija kot predstavnica Evropske skupnosti za atomsko energijo (Euratom) Sodišču prve stopnje predlaga, da družbi italijanskega prava Acentro Turismo S.p.A. naloži plačilo zneska v višini 13 497,46 eura, povečanega za zamudne obresti, ki ga dolguje na podlagi izvršilnih pravil iz pogodbe o opravljanju storitev št. 349-90-04 TL ISP I, sklenjene leta 1990 in s katero je bilo tej družbi nameravano dodeliti vlogo turistične agencije za področje Ispre.
   Komisija v zvezi s tem trdi, da družba Acentro ni poravnala dveh računov, ki ju je izdala Komisija v skladu s členom 8 sporne pogodbe, in da naj bi bil obstoj te terjatve glede na vsebino pogodbe zadostno dokazan in je torej zadevna terjatev nesporna, jasna in zapadla.


title: Zadeva C-361/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Napoli (Italija) 31. julija 2012 – Carratù proti Poste Italiane SpA

text:
               29.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Napoli (Italija) 31. julija 2012 – Carratù proti Poste Italiane SpA
   (Zadeva C-361/12)
   2012/C 295/42
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Napoli

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Carmela Carratù

      Tožena stranka: Poste Italiane SpA

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je določba nacionalnega prava, ki pri uporabi Direktive 1999/70/ES v primeru nezakonite prekinitve izvajanja pogodbe o zaposlitvi z nično določbo o zaposlitvi za določen čas predvideva drugačne in bistveno manjše ekonomske posledice od tistih, ki jih predvideva skupno civilno pravo v primeru nezakonite prekinitve izvajanja pogodbe z nično določbo o sklenitvi za določen čas, neskladna z načelom enakovrednosti?

               2.

               Ali je skladno s pravnim redom Evropske unije, da na področju njegove uporabe učinkovitost sankcije postavlja v boljši položaj delodajalca, ki zlorabi delavca, kakor zlorabljenega delavca, tako da trajanje procesa, tudi fiziološko, neposredno škoduje delavcu v prid delodajalca in da je učinkovitost vnovične vzpostavitve prejšnjega stanja sorazmerno zmanjšana glede na trajanje procesa, tako da se skoraj izniči?

               3.

               Ali je na področju uporabe pravnega reda Unije v smislu člena 51 Listine iz Nice skladno s členom 47 Listine in s členom 6 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, da trajanje procesa, tudi fiziološko, neposredno škoduje delavcu v prid delodajalca in da je učinkovitost vnovične vzpostavitve prejšnjega stanja sorazmerno zmanjšana glede na trajanje procesa, tako da se skoraj izniči?

               4.

               Ali pojem pogojev zaposlitve iz določbe 4 Direktive 1999/70/ES ob upoštevanju obrazložitev iz člena 3(1)(c) Direktive 2000/78/ES in člena 14(1)(c) Direktive 2006/54/ES obsega tudi posledice nezakonite prekinitve delovnega razmerja?

               5.

               Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen, ali je v smislu določbe 4 upravičena razlika med posledicami, ki so običajno predvidene v nacionalnem pravnem redu za nezakonito prekinitev delovnega razmerja za nedoločen čas in za določen čas?

               6.

               Ali je treba splošna načela veljavnega prava Skupnosti – ki se nanašajo na pravno varnost, varstvo zaupanja v pravo, enakost pravnih sredstev, učinkovito sodno varstvo, pravico do neodvisnega sodišča in, splošneje, na pravico do poštenega sojenja, določena v členu 6(2) Pogodbe o Evropski uniji (kakor je bil spremenjen s členom 1(8) Lizbonske pogodbe in na katerega se sklicuje člen 46 Pogodbe o Evropski uniji) v povezavi s členom 6 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, podpisane v Rimu 4. novembra 1950, ter s členi 46, 47 in 52(3) Listine o temeljnih pravicah Evropske unije, razglašene v Nici 7. decembra 2000, kot so bili vključeni v Lizbonsko pogodbo – razlagati tako, da nasprotujejo avtentični razlagi, kakršno je po zelo dolgem obdobju (9 let) po sprejetju določbe, kakršna je člen 32(7) zakona št. 183/10, sprejela italijanska država in ki spreminja posledice tekočih postopkov ter neposredno oškoduje delavca v prid delodajalca in sorazmerno zmanjšuje učinkovitost vnovične vzpostavitve prejšnjega stanja glede na trajanje procesa, tako da se skoraj izniči?

               7.

               Ali se mora, če Sodišče ne bi priznalo, da so navedena načela temeljna načela pravnega reda Evropske unije za namen horizontalne in posplošene uporabe in da je torej določba, kakršna je člen 32(5), (6) in (7) zakona št. 183/10, v nasprotju z obveznostmi iz Direktive 1999/70/ES in Listine iz Nice, za namen neposredne vertikalne uporabe evropske zakonodaje, in sicer zlasti določbe 4 Direktive 1999/70/ES in Listine iz Nice, šteti, da je družba, kakršna je tožena stranka, ki ima lastnosti iz točk 55 do 61 [te predložitvene odločbe], državni organ?


title: Zadeva C-203/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 16. maja 2008 – The Sporting Exchange Ltd, ki posluje pod imenom Betfair ; druge stranke: Minister za pravosodje, Stichting de Nationale Sporttotalisator and Scientific Games Racing

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 16. maja 2008 – The Sporting Exchange Ltd, ki posluje pod imenom „Betfair“; druge stranke: Minister za pravosodje, Stichting de Nationale Sporttotalisator and Scientific Games Racing
   (Zadeva C-203/08)
   (2008/C 197/17)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Raad van State
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: The Sporting Exchange Ltd, ki posluje pod imenom „Betfair“

      Tožene stranke: Minister za pravosodje, Stichting de Nationale Sporttotalisator in Scientific Games Racing
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člen 49 ES razlagati tako, da če se v državi članici uporablja zaprt sistem izdaje dovoljenj za opravljanje storitev v zvezi z igrami na srečo, uporaba tega člena pristojnemu organu te države članice onemogoča, da bi izvajalcu storitev – ki mu je bilo dovoljenje za opravljanje teh storitev preko interneta že izdano v drugi državi članici – prepovedal te storitve preko interneta opravljati v prvi državi članici?

               2)

               Ali se razlaga, ki jo je Sodišče podalo v zvezi s členom 49 ES in zlasti v zvezi z načelom enakosti in zagotovitvijo preglednosti, ki izhaja iz tega načela, v številnih posameznih primerih v zvezi z dovoljenji, uporabi za postopek izdaje dovoljenja za ponujanje storitev v zvezi z igrami na srečo v okviru zakonsko določenega sistema enega dovoljenja?

               3)

                           (a).

                           Ali je lahko v okviru zakonsko določenega sistema enega dovoljenja podaljšanje dovoljenja obstoječega imetnika tega dovoljenja, ne da bi bila potencialnim kandidatom dana možnost, da se potegujejo zanj, ustrezno in sorazmerno sredstvo izpolnitve nujnih zahtev v splošnem interesu, kar je Sodišče priznalo kot utemeljeno omejitev svobode opravljanja storitev glede iger na srečo? Če je tako, pod katerimi pogoji?

                           (b).

                           Ali je za odgovor na vprašanje 3(a) pomembno, ali je odgovor na vprašanje 2 pritrdilen oziroma nikalen?


title: Zadeva C-361/11: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 17. januarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Haarlem – Nizozemska) – Hewlett-Packard Europe BV proti Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West, kantoor Hoofddorp (Skupna carinska tarifa — Kombinirana nomenklatura — Tarifna uvrstitev — Večnamenski tiskalniki, sestavljeni iz dela za lasersko tiskanje in dela za optično branje, s funkcijo fotokopiranja — Podštevilka 84433191 — Veljavnost Uredbe (ES) št. 1031/2008)

text:
               2.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/5

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 17. januarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Haarlem – Nizozemska) – Hewlett-Packard Europe BV proti Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West, kantoor Hoofddorp
   (Zadeva C-361/11) (1)

   (Skupna carinska tarifa - Kombinirana nomenklatura - Tarifna uvrstitev - Večnamenski tiskalniki, sestavljeni iz dela za lasersko tiskanje in dela za optično branje, s funkcijo fotokopiranja - Podštevilka 8443 31 91 - Veljavnost Uredbe (ES) št. 1031/2008)
   2013/C 63/06
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Haarlem

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hewlett-Packard Europe BV

      Tožena stranka: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West, kantoor Hoofddorp

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Rechtbank Haarlem – Skupna carinska tarifa – Tarifna uvrstitev večnamenskih tiskalnikov, sestavljenih iz treh delov (tiskalnik, optični bralnik, fotokopirni stroj) – Uvrstitev pod podštevilko 8471 60 20 kombinirane nomenklature, opravljena pred 1. januarjem 2007, ki omogoča, da se večnamenski tiskalniki oprostijo plačila carinskih dajatev, v skladu s sodbo Sodišča z dne 11. decembra 2008 v združenih zadevah C-362/07 in C-363/07, Kip Europe (ZOdl., str. I-9489) – Veljavnost Uredbe Komisije (ES) št. 1031/2008 z dne 19. septembra 2008 o spremembi Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL L 291, str. 1)

      Izrek

   Preizkus vprašanj za predhodno odločanje ni pokazal ničesar, kar bi vplivalo na veljavnost Uredbe Komisije (ES) št. 1031/2008 z dne 19. septembra 2008 o spremembi Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi v delu, v katerem so pod podštevilko 8443 31 91 kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi št. 2658/87, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 254/2000 z dne 31. januarja 2000, uvrščeni večnamenski tiskalniki, kakršni so predmet spora o glavni stvari, ki so sestavljeni iz dela za lasersko tiskanje in dela za optično branje, imajo funkcijo fotokopiranja in so bili v prosti promet sproščeni aprila 2009.

      (1)  UL C 282, 24.9.2011.


title: Zadeva C-88/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Belgija) 22. februarja 2013 – Philippe Gruslin proti Citibank Belgium SA

text:
               25.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 147/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Belgija) 22. februarja 2013 – Philippe Gruslin proti Citibank Belgium SA
   (Zadeva C-88/13)
   2013/C 147/17
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Philippe Gruslin

      Druga stranka v postopku: Citibank Belgium SA

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 45 Direktive Sveta 85/611/EGS z dne 20. decembra 1985 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o kolektivnih naložbenih podjemih za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) (1) razlagati tako, da se pojem „izplačilo imetnikom enot premoženja“ nanaša tudi na izročitev potrdil o imenskih enotah premoženja imetnikom enot premoženja?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 139.


title: Zadeva C-43/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší správní soud (Češka republika) 18. decembra 2013 – ŠKO-ENERGO, s.r.o. proti Odvolací finanční ředitelství

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší správní soud (Češka republika) 18. decembra 2013 – ŠKO-ENERGO, s.r.o. proti Odvolací finanční ředitelství
   (Zadeva C-43/14)
   2014/C 142/11
   Jezik postopka: češčina

      Predložitveno sodišče

   Nejvyšší správní soud

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: ŠKO-ENERGO, s.r.o.

      Tožena stranka: Odvolací finanční ředitelství

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 10 Direktive 2003/87/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES razlagati tako, da nasprotuje uporabi določb nacionalnega prava, na podlagi katerih je brezplačna dodelitev pravic do emisij za ustrezno obdobje obdavčena z davkom na darila?

      (1)  UL 2003 L 275, str. 32.


title: Zadeva C-328/05 P: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. maja 2007 – SGL Carbon AG proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba – Konkurenca – Omejevalni sporazum – Smernice o načinu določanja glob – Obvestilo o ugodni obravnavi – Načelo ne bis in idem )

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/4

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. maja 2007 – SGL Carbon AG proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-328/05 P) (1)

   (Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazum - Smernice o načinu določanja glob - Obvestilo o ugodni obravnavi - Načelo ne bis in idem)
   (2007/C 140/06)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Pritožnik: SGL Carbon AG (zastopnika: M. Klusmann in F. Wiemer, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: F. Castillo de la Torre, M. Schneider, W. Mölls in H. Gading, zastopniki)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 15. junija 2005 v zadevi SGL Carbon AG proti Komisiji (združene zadeve T-71/03, T-74/03, T-87/03 in T-91/03), s katero je Sodišče prve stopnje delno zavrnilo tožbo za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2002) 5083 konč. z dne 17. decembra 2002 v zvezi s postopkom uporabe člena 81 Pogodbe ES – Omejevalni sporazum glede trga posebnih grafitov
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               SGL Carbon AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 281, 12.11.2005.


title: Zadeva T-333/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. junija 2017 – Josel/EUIPO – Nationale-Nederlanden Nederland (NN) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropske unija — Besedna znamka NN — Prejšnja nacionalna besedna znamka NN — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj resne in dejanske uporabe prejšnje znamke — Člen 15(1), drugi pododstavek, točka (a), in člen 42(1) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Oblika, ki se razlikuje po elementih, ki spreminjajo razlikovalni učinek)

text:
               21.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 277/35

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. junija 2017 – Josel/EUIPO – Nationale-Nederlanden Nederland (NN)
   (Zadeva T-333/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropske unija - Besedna znamka NN - Prejšnja nacionalna besedna znamka NN - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj resne in dejanske uporabe prejšnje znamke - Člen 15(1), drugi pododstavek, točka (a), in člen 42(1) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Oblika, ki se razlikuje po elementih, ki spreminjajo razlikovalni učinek))
   (2017/C 277/51)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Josel, SL (Barcelona, Španija) (zastopnika: sprva J. L. Rivas Zurdo, nato J. Güell Serra, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Gája, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Nationale-Nederlanden Nederland BV („s-Gravenhage“ Nizozemska) (zastopniki: sprva E. Morée in A. Janssen, nato A. Janssen, R. Sjoerdsma in C. Jehoram, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 14. Aprila 2015 (zadeva R 1531/2014-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Josel in Nationale-Nederlanden Nederland.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Josel, SL se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 262, 10.8.2015.


title: Zadeva T-103/15: Tožba, vložena 27. februarja 2015 – Flabeg Deutschland/Komisija

text:
               27.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/62

         Tožba, vložena 27. februarja 2015 – Flabeg Deutschland/Komisija
   (Zadeva T-103/15)
   (2015/C 138/81)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Flabeg Deutschland GmbH (Nürnberg, Nemčija) (zastopnika: M. Küper in E.-M. Schwind, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj Sklep tožene stranke z dne 25. novembra 2014 v zadevi v zvezi z državno pomočjo SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), št.: C(2014) 8786 final, zlasti člene 1, 2, 3(1) in (2), 4 in 5 (ugotovitev, da pomeni EEG 2012, vključno s posebno ureditvijo nadomestil, državno pomoč, ki ni združljiva s skupnim trgom) ter člen 6 v povezavi s členom 7 (naložitev takojšnje zagotovitve delnega vračila s strani upravičencev) razglasi za nične;

               —

               naj toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: pogoji iz člena 107 PDEU niso izpolnjeni
               Tožeča stranka trdi, da sistem dajatve EEG in posebna ureditev nadomestil iz EEG 2012 nista pomoči v smislu člena 107(1) PDEU. Če bi bilo treba posebno ureditev nadomestil iz EEG 2012 opredeliti kot pomoč v tem smislu, bi bila ta utemeljena s členom 107(3)(b) in (c) PDEU (pospeševanje izvedbe pomembnega projekta skupnega evropskega interesa oziroma pospeševanje razvoja določenih gospodarskih dejavnosti ali območij brez spreminjanja trgovinskih pogojev v nasprotju s skupnimi interesi) in tako ne bi bila v nasprotju s pravom o državnih pomočeh.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: nemožnost uporabe Smernic o državni pomoči za varstvo okolja in energijo (the Environmental and Energy State Aide Guidelines – Smernice), ki so upoštevne za načrt prilagoditve
               Tožeča stranka trdi, da se Smernice, ki so v skladu s členom 3 spornega sklepa tožene stranke upoštevne za določitev zneska, ki ga je treba vrniti, in ki se uporabljajo od 1. julija 2014, ob upoštevanju načela zakonitosti delovanja uprave, ki velja na ravni EU, ne uporabljajo za zadevne instrumente sistema dajatve EEG in zlasti posebno ureditev nadomestil iz EEG 2012, saj ti ne pomenijo pomoči.


title: Zadeva C-551/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) 31. oktobra 2016 – J. Klein Schiphorst/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

text:
               30.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) 31. oktobra 2016 – J. Klein Schiphorst/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
   (Zadeva C-551/16)
   (2017/C 030/24)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Centrale Raad van Beroep

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: J. Klein Schiphorst

      Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali se sme možnost, ki jo daje člen 64(1)(c) Uredbe št. 883/2004 (1), glede na člena 63 in 7 navedene uredbe, glede na cilj in vsebino te uredbe ter glede na prosto gibanje oseb in delavcev uporabiti tako, da se prošnja za podaljšanje obdobja izplačevanja nadomestila za brezposelnost v tujino načeloma zavrne, razen če podaljšanja obdobja izplačevanja nadomestila v tujino po mnenju Uwv glede na posebne okoliščine posameznega primera – na primer obstoj konkretne in dokazljive možnosti zaposlitve – ni mogoče razumno odreči?
               Če ne:

               2.

               Kako morajo države članice uporabiti možnost, ki jim jo daje člen 64(1)(c) Uredbe št. 883/2004?

      (1)  Uredba (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 72).


title: Zadeva C-141/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Middelburg (Nizozemska) 20. marca 2012 – Y.S. proti Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel

text:
               2.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 157/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Middelburg (Nizozemska) 20. marca 2012 – Y.S. proti Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel
   (Zadeva C-141/12)
   2012/C 157/04
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Middelburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Y.S.

      Tožena stranka: Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali so podatki, ki so v osnutku navedeni o zadevnem posamezniku in ki se nanašajo na tega posameznika, osebni podatki v smislu člena 2(a) Direktive 95/46? (1)

               2.

               Ali je pravna analiza, ki je v osnutku, osebni podatek v smislu zgoraj navedene določbe?

               3.

               Če bi Sodišče potrdilo, da so podatki, opisani zgoraj, osebni podatki, ali mora obdelovalec oziroma javni organ v skladu s členom 12 Direktive 95/46 in členom 8(2) Listine EU (2) omogočiti vpogled v te osebne podatke?

               4.

               Ali se lahko zadevni posameznik v tem okviru neposredno sklicuje na člen 41(2)(b) Listine EU, in če je odgovor pritrdilen, ali je treba besedilo „ob spoštovanju legitimnih interesov zaupnosti odločanja“ razlagati tako, da je mogoče pravico do vpogleda v osnutek na podlagi tega razloga zavrniti?

               5.

               Če zadevni posameznik vloži zahtevo za vpogled v osnutek, ali mora obdelovalec oziroma javni organ dati na voljo kopijo tega dokumenta, da bi tako upošteval pravico do vpogleda?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 15, str. 355)

      (2)  Listina Evropske unije o temeljnih pravicah (UL 2000, C 364, str. 1)


title: Zadeva C-359/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshofs (Nemčija) 8. julija 2011 – Alexandra Schulz proti Technische Werke Schussental GmbH und Co. KG

text:
               22.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshofs (Nemčija) 8. julija 2011 – Alexandra Schulz proti Technische Werke Schussental GmbH und Co. KG
   (Zadeva C-359/11)
   2011/C 311/26
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožena stranka in revidentka: Alexandra Schulz

      Tožeča stranka in nasprotna stranka v postopku z revizijo: Technische Werke Schussental GmbH und Co.KG

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 3(3) v povezavi s Prilogo A, točki (b) in/ali (c), k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 2003/55/ES z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 98/30/ES (1) razlagati tako, da nacionalni predpis o spremembah cen v pogodbah o dobavi zemeljskega plina, sklenjenih z gospodinjskimi odjemalci, v zvezi s katerimi velja splošna obveznost oskrbe (tarifni odjemalci), izpolnjuje zahteve po preglednosti, če sicer ne navaja razloga, pogojev in obsega spremembe cene, vendar je gotovo, da dobavitelj zemeljskega plina svoje odjemalce pravočasno vnaprej obvesti o vsaki spremembi cene in da lahko odjemalci od pogodbe odstopijo, če ne sprejmejo spremenjenih pogojev, o katerih so bili obveščeni?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 12, zvezek 2, str. 203.


title: Zadeva C-182/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 18. aprila 2011 – Econord Spa proti Comune di Cagno in Comune di Varese

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 18. aprila 2011 – Econord Spa proti Comune di Cagno in Comune di Varese
   (Zadeva C-182/11)
   2011/C 211/19
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Econord Spa

      Toženi stranki: Comune di Cagno, Comune di Varese

      Stranka z nasprotnim interesom: Aspem Spa

      Vprašanje za predhodno odločanje

   „Ali je treba načelo, da položaj posameznega javnega organa, udeleženega v javnem podjetju (società strumentale) ni upošteven, uporabiti tudi v primeru, v katerem ima kot v obravnavani zadevi ena od občin, ki so udeležene v podjetju, samo eno delnico tega podjetja in na podlagi sporazumov med delničarji, ki so jih sklenili javni organi, ni mogoč nikakršen učinkovit nadzor podjetja, v katerem je udeležena občina, zaradi česar je udeležbo v podjetju mogoče šteti le za pravno-formalno kritje za uporabo pogodbe o opravljanju storitev?“


title: Zadeva T-201/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. decembra 2014 – Si.mobil/Komisija ( „Konkurenca — Zloraba prevladujočega položaja — Slovenski trg storitev mobilne telefonije — Sklep o zavrženju in zavrnitvi pritožbe — Obravnava zadeve s strani organa države članice, pristojnega za konkurenco — Nezadosten interes Unije“ )

text:
               16.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/14

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. decembra 2014 – Si.mobil/Komisija
   (Zadeva T-201/11) (1)

   ((„Konkurenca - Zloraba prevladujočega položaja - Slovenski trg storitev mobilne telefonije - Sklep o zavrženju in zavrnitvi pritožbe - Obravnava zadeve s strani organa države članice, pristojnega za konkurenco - Nezadosten interes Unije“))
   (2015/C 056/18)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Si.mobil telekomunikacijske storitve d.d. (Ljubljana, Slovenija) (zastopniki: sprva P. Alexiadis in E. Sependa, solicitors, nato P. Alexiadis, P. Figueroa Regueiro in A. Melihen, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva C. Giolito, B. Gencarelli in A. Biolan, nato C. Giolito in A. Biolan, zastopniki)

      Intervenientki v podporo toženi stranki: Republika Slovenija (zastopnici: T. Mihelič Žitko in V. Klemenc, zastopnici); in Telekom Slovenije d.d., nekdanji Mobitel, telekomunikacijske storitve d.d. (Ljubljana, Slovenija) (zastopnika: J. Sladič in P. Sladič, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije št. C(2011) 355 final z dne 24. januarja 2011, s katerim je bila zavržena in zavrnjena pritožba tožeče stranke v zvezi s kršitvami člena 102 PDEU, ki naj bi jih storila družba Mobitel na več veleprodajnih in maloprodajnih trgih mobilne telefonije (zadeva COMP/39.707 – Si.mobil/Mobitel).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Si.mobil telekomunikacijske storitve d.d. nosi svoje stroške ter stroške Evropske komisije in Telekoma Slovenije d.d.

               3.

               Republika Slovenija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 160, 28.5.2011.


title: Zadeva T-267/12: Tožba, vložena 12. junija 2012 – Deutsche Bahn in drugi proti Komisiji

text:
               11.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/28

         Tožba, vložena 12. junija 2012 – Deutsche Bahn in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-267/12)
   2012/C 243/50
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Deutsche Bahn AG (Berlin, Nemčija), Schenker AG (Essen, Nemčija), Schenker China Ltd (Shanghai, Kitajska), Schenker International (H.K.) Ltd (Hong Kong, Kitajska) (zastopniki: F. Montag in B. Kacholdt, odvetnika, D. Colgan in T. Morgan, Solicitors)

      Tožena stranka: Evropska Komisija

      Predlogi

               —

               členi 1(2)(g), 1(3)(a), 1(3)(b) in 1(4)(h) Sklepa Evropske komisije z dne 28.marca 2012 v zvezi s postopkom izvajanja člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/39.462 - špediterstvo) naj se razglasijo za nične;

               —

               globa iz členov 2(2)(g), 2(3)(a), 2(3)(b) in 2(4)(h) izpodbijane odločbe naj se v celoti razveljavi ali, podredno, zmanjša; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev svoje tožbe tožeče stranke navajajo šest razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog je,

                           —

                           da je Komisija kršila pravico tožečih strank do obrambe ter načeli poštenega sojenja in dobre uprave s tem, da ni končala svoje preiskave po prejetju obvestila, da je v zvezi z dokazi, ki jih je predložil pravni zastopnik neke družbe podanih več nezakonitosti.

               2.

               Drugi tožbeni razlog je,

                           —

                           da je Komisija s sprejetjem izpodbijanega sklepa prekoračila svoje pristojnosti, kljub temu da ji to preprečuje Uredba Sveta št. 141/1962 (1)

               3.

               Tretji tožbeni razlog je,

                           —

                           da je Komisija kršila člena 101(1) in 296 PDEU, člen 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, člene 4, 7 in 23(2) Uredbe Sveta št. 1/2003 ter načeli osebne odgovornosti in dobre uprave s tem, da je štela, da je tožeča stranka odgovorna za ravnanje družbe BAX Global Ltd. (UK) in s tem, da je za to ravnanje naložila globo le družbi Schenker China Ltd, čeprav je bila družba BAX Global Ltd. (UK) ves čas trajanja ravnanja, opisanega v členu 1(1)(a) izpodbijane odločbe hčerinska družba v lasti drugega podjetja, ki mu načeluje neka družba.

               4.

               Četrti tožbeni razlog je,

                           —

                           da je Komisija kršila člena 23 in 27 Uredbe Sveta št. No 1/2003, pravico tožeče stranke do obrambe, Smernice o nalaganju glob iz leta 2006 (2), načelo, da mora biti kazen ustrezna glede na dejanje ter načela dobre uprave, nulla poena sine culpa in sorazmernosti in storila očitno napako pri presoji s tem, da je določila znesek globe na podlagi prometa, ki presega maksimalni teoretični znesek, ki bi bil lahko ustvarjen z ravnanjem, opisanim v členih 1(2)(g), 1(3)(a), 1(3)(b) in 1(4)(h) izpodbijane odločbe;

               5.

               Peti tožbeni razlog je,

                           —

                           da je Komisija kršila člen 23 Uredbe Sveta št. 1/2003, Obvestilo o prizanesljivosti (3) in načelo enakega obravnavanja ter storila očitno napako pri presoji pri določitvi stopnje zmanjšanja glob, naloženih tožečim strankam;

               6.

               Šesti tožbeni razlog je,

                           —

                           da je Komisija kršila člen 23 Uredbe Sveta št. 1/2003, načelo enakega obravnavanja in storila očitno napako pri presoji s tem, da je zavrnila uvedbo postopka poravnave na podlagi Obvestila o poravnavanju (4).

      (1)  Uredba Sveta št. 141 z dne 26. novembra 1962 o izvzetju prevoza iz uporabe Uredbe Sveta št. 17 (UL 1962, 124, str.2753).

      (2)  Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 (UL 2006 C 210, str. 2).

      (3)  Obvestilo Komisije o imuniteti pred globami in znižanju glob v kartelnih zadevah (UL 2006 C 298, str. 11).

      (4)  Obvestilo Komisije o vodenju postopkov poravnave za sprejetje odločb v skladu s členoma 7 in 23 Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 v kartelnih zadevah (UL 2008, C 167, str. 1).


title: Zadeva C-253/03: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne  23. februarja 2006  (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof) — CLT-UFA SA proti Finanzamtu Köln-West (Svoboda ustanavljanja — Davčna zakonodaja — Davek od dobička pravnih oseb)

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/4

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 23. februarja 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof) — CLT-UFA SA proti Finanzamtu Köln-West
   (Zadeva C-253/03) (1)

   (Svoboda ustanavljanja - Davčna zakonodaja - Davek od dobička pravnih oseb)
   (2006/C 131/06)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesfinanzhof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: CLT-UFA SA

      Tožena stranka: Finanzamt Köln-West
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Bundesfinanzhof — Razlaga členov 52 Pogodbe ES (po spremembi postal člen 43 ES) in 58 Pogodbe ES (postal člen 48 ES) — Nacionalna zakonodaja o davku od dobička pravnih oseb — Obdavčitev stalnih poslovnih enot — Davčna stopnja za dobiček podružnic tujih delniških družb, višja od davčne stopnje za dobiček hčerinskih družb, ki se izplača tujim družbam materam
   Izrek

               1)

               Člena 52 Pogodbe ES (po spremembi postal člen 43 ES) in 58 Pogodbe ES (postal člen 48 ES) nasprotujeta taki nacionalni ureditvi, kot se obravnava v postopku v glavni stvari, ki za podružnico družbe s sedežem v drugi državi članici določa višjo davčno stopnjo za dobiček od davčne stopnje za dobiček hčerinske družbe take družbe, kadar ta hčerinska družba dobiček v celoti izplača družbi materi.

               2)

               Dolžnost nacionalnega sodišča je, da presodi, katero davčno stopnjo je treba uporabiti za dobiček take podružnice, kot se obravnava v postopku v glavni stvari, glede na skupno davčno stopnjo, ki bi se uporabila ob razdelitvi dobička hčerinske družbe družbi materi.

      (1)  UL C 200, 23.8.2003.


title: Zadeva T-366/05: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 15. novembra 2006 — Anheuser-Busch proti UUNT — Budějovický Budvar (BUDWEISER) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti BUDWEISER — Prejšnji mednarodni besedni in figurativni znamki BUDWEISER in BUDWEISER BUDVAR — Zavrnitev registracije — Omejitev zahtevanih proizvodov — Pravno očitno neutemeljena tožba )

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/42

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 15. novembra 2006 — Anheuser-Busch proti UUNT — Budějovický Budvar (BUDWEISER)
   (Zadeva T-366/05) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti BUDWEISER - Prejšnji mednarodni besedni in figurativni znamki BUDWEISER in BUDWEISER BUDVAR - Zavrnitev registracije - Omejitev zahtevanih proizvodov - Pravno očitno neutemeljena tožba“)
   (2006/C 331/94)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Anheuser-Busch, Inc. (Saint Louis, Missouri, Združene države) (zastopniki: V. von Bomhard, B. Goebel, A. Renck in A. Pohlmann, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Budějovický Budvar, národní podnik (Česke Budějovice, Češka republika) (zastopnik: F. Fajgenbaum, avocat)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 11. julija 2005 (zadeva R 514/2004-2), ki se nanaša na postopek z ugovorom med Budějovický Budvar, národní podnik in Anheuser-Busch, Inc.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrže.

               2)

               Anheuser-Busch, Inc. se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) ter stroškov Budějovický Budvar, národní podnik.

      (1)  UL C 330, 24.12.2005.


title: Zadeva C-239/04: Tožba Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki, vložena dne 8. junija 2004

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/20

         Tožba Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki, vložena dne 8. junija 2004
   (Zadeva C-239/04)
   (2004/C 228/39)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata M. van Beek in A. Caeiros, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 8. junija 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Portugalski republiki.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Portugalska republika s tem, da je izvedla projekt avtoceste, katere trasa prečka posebno ohranitveno območje (POO) Castro Verde, čeprav je bila presoja vplivov na okolje negativna in čeprav so obstajale druge ustrezne alternative izbrani trasi, ni izpolnila obveznosti iz člena 6(4) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (1) spremenjene z Direktivo 97/62/ES z dne 27. oktobra 1997 (2);

               —

               Portugalski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Portugalske oblasti so izvedle projekt avtoceste, katere trasa (odsek „Aljustrel – Castro Verde“) prečka posebno ohranitveno območje Castro Verde kljub temu, da:

               —

               je iz presoje vplivov projekta izvedbe navedene trase na okolje jasno razvidno, da negativno vpliva na 17 vrst ptic, ki so navedene v prilogi I Direktive 79/409/EGS;

               —

               dejansko obstajajo alternativne rešitve izvedeni trasi odseka, ki se nahajajo tako izven POO Castro Verde kot tudi rezidenčnih območij, ki jih navajajo portugalski organi. Glede na to, da se navedene alternativne rešitve nahajajo v koridorju zahodno od POO Castro Verde med mejo tega POO in cesto „IC1“, ki poteka po redko poseljeni ravnini, izbira katerekoli izmed navedenih alternativnih rešitev portugalskim organom ne bi povzročila večjih tehničnih težav oziroma nesorazmernih dodatnih stroškov.

         Iz navedenega izhaja, da je Portugalska republika kršila obveznosti iz člena 6(4) Direktive 92/43/EGS. Navedeni člen dovoljuje državam članicam, da izvedejo načrt ali projekt, katerega presoja vplivov na okolje je bila negativna, samo v tistih primerih ko ni drugih ustreznih rešitev.

      (1)  UL L 206, 22.7.1992, str. 7.

      (2)  UL L 305, 8.11.1997, str. 41.


title: Zadeva T-183/06: Tožba, vložena 11. julija 2006 — Republika Portugalska proti Komisiji

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/36

         Tožba, vložena 11. julija 2006 — Republika Portugalska proti Komisiji
   (Zadeva T-183/06)
   (2006/C 212/64)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Republika Portugalska (Lizbona, Portugalska) (zastopniki: L. Fernandes, zastopnik, C. Botelho Moniz, advogado, in E. Maia Cadete, advogado)

      Tožena stranka: Komisija
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe Komisije Evropskih skupnosti z dne 28. aprila 2006 z naslovom: „Odločba Komisije 28/IV/2006 o izključitvi določenih izdatkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) — Jamstveni oddelek“ v delu, v katerem nalaga Portugalski finančni popravek 100 % v sektorju lanu, za uvoz v višini 3 135 348,71 EUR;

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji Evropskih skupnosti.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Predmet te tožbe je odločba Komisije Evropskih skupnosti z dne 28. aprila 2006 z naslovom „Odločba Komisije 28/IV/2006 o izključitvi določenih izdatkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) — Jamstveni oddelek“, v delu, v katerem nalaga Portugalski finančni popravek 100 % v sektorju lanu, za uvoz v višini 3 135 348,71 EUR, v okviru posebnega režima v skladu z Uredbo Komisije (EGS) z dne 28. aprila 1989, št. 1164, o podrobnih pravilih o pomoči za lan za vlakna in konopljo (1).

      (1)  UL L 121, 29.4.1989, str. 4.


title: Zadeva T-389/08: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 26. junija 2009 — Lemans proti UUNT — Turner (ICON)

text:
               15.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/33

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 26. junija 2009 — Lemans proti UUNT — Turner (ICON)
   (Zadeva T-389/08) (1)

   2009/C 193/53

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 301, 22.11.2008.


title: Zadeva T-407/08: Tožba, vložena 22. septembra 2008 – MIP Metro proti UUNT – CBT Comunicación Multimedia (Metromeet)

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/31

         Tožba, vložena 22. septembra 2008 – MIP Metro proti UUNT – CBT Comunicación Multimedia (Metromeet)
   (Zadeva T-407/08)
   (2008/C 327/57)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Nemčija) (zastopnika: J.-C. Plate in R. Daase, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: CBT Comunicación Multimedia, SL (Getxo, Španija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 12.6.2008 v zadevi R 387/2007-1 naj se zaradi neskladnosti s členom 8(1)(b) Uredbe o znamki Skupnosti št. 40/94 razveljavi in prijava znamke 37 405 29 „metromeet“ naj se zavrne;

               —

               Toženi stranki naj se naložijo stroški postopka, vključno s stroški postopka z ugovorom in pritožbo.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: CBT Comunicación Multimedia, SL

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „Metromeet“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 16, 35 in 41 – Prijava št. 3 740 529

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Nacionalna figurativna znamka „METRO“ in besedna znamka „meeting metro“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 16, 35 in 41

      Odločba oddelka za ugovore: Ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: Razveljavitev odločbe oddelka za ugovore in zavrnitev ugovora

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94, ker naj bi med spornima znamkama obstajala verjetnost zmede.


title: Zadeva C-98/13: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 6. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Højesteret – Danska) – Martin Blomqvist proti Rolex SA, Manufacture des Montres Rolex SA (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Uredba (ES) št. 1383/2003 — Ukrepi za preprečitev sprostitve ponarejenega in piratskega blaga v promet — Člen 2 — Področje uporabe Uredbe — Prodaja ponarejene ročne ure prek spleta iz tretje države posamezniku s prebivališčem v državi članici za lastno uporabo — Zaseg ročne ure s strani carinskih organov ob njenem vnosu na ozemlje države članice — Zakonitost zasega — Pogoji — Pogoji glede kršitve pravic intelektualne lastnine — Direktiva 2001/29/ES — Člen 4 — Javno distribuiranje — Direktiva 2008/95/ES — Člen 5 — Uredba (ES) št. 207/2009 — Člen 9 — Uporaba v gospodarskem prometu)

text:
               29.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/18

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 6. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Højesteret – Danska) – Martin Blomqvist proti Rolex SA, Manufacture des Montres Rolex SA
   (Zadeva C-98/13) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Uredba (ES) št. 1383/2003 - Ukrepi za preprečitev sprostitve ponarejenega in piratskega blaga v promet - Člen 2 - Področje uporabe Uredbe - Prodaja ponarejene ročne ure prek spleta iz tretje države posamezniku s prebivališčem v državi članici za lastno uporabo - Zaseg ročne ure s strani carinskih organov ob njenem vnosu na ozemlje države članice - Zakonitost zasega - Pogoji - Pogoji glede kršitve pravic intelektualne lastnine - Direktiva 2001/29/ES - Člen 4 - Javno distribuiranje - Direktiva 2008/95/ES - Člen 5 - Uredba (ES) št. 207/2009 - Člen 9 - Uporaba v gospodarskem prometu)
   2014/C 93/28
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Højesteret

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Martin Blomqvist

      Toženi stranki: Rolex SA, Manufacture des Montres Rolex SA

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Højesteret – Razlaga člena 4(1) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230), člena 5(1) in (3) Direktive 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL L 299, str. 25), člena 9(1) in (2) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1) ter člena 2(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 1383/2003 z dne 22. julija 2003 o carinskem ukrepanju zoper blago, glede katerega obstaja sum, da krši določene pravice intelektualne lastnine, in o ukrepih, ki jih je treba sprejeti zoper blago, glede katerega je ugotovljeno, da je kršilo take pravice (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 13, str. 469) – Ukrepi za preprečitev sprostitve ponarejenega in piratskega blaga v promet – Posameznik s prebivališčem v državi članici, ki je prek spletnega mesta prodajalca iz tretje države kupil ponarejeno ročno uro za lastno uporabo – Zaseg navedene ročne ure, ki je bila kupcu poslana po pošti, ter prekinitev sprostitve te ročne ure v promet s strani organov navedene države članice

      Izrek

   Uredbo Sveta (ES) št. 1383/2003 z dne 22. julija 2003 o carinskem ukrepanju zoper blago, glede katerega obstaja sum, da krši določene pravice intelektualne lastnine, in o ukrepih, ki jih je treba sprejeti zoper blago, glede katerega je ugotovljeno, da je kršilo take pravice, je treba razlagati tako, da imetnik pravice intelektualne lastnine na blagu, ki se osebi, ki prebiva na ozemlju države članice, proda prek spletne trgovine v tretji državi, uživa ob vnosu tega blaga na ozemlje te države članice varstvo, ki mu je podeljeno z navedeno uredbo, že zgolj na podlagi nakupa navedenega blaga. Za to ni potrebno, da bi bilo zadevno blago pred prodajo poleg tega predmet ponudbe za prodajo ali oglaševanja, naslovljenega na potrošnike v tej državi.

      (1)  UL C 129, 4.5.2013.


title: Zadeva C-67/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji, vložena dne 11. februarja 2005

text:
               2.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/22

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji, vložena dne 11. februarja 2005
   (Zadeva C-67/05)
   (2005/C 82/44)
   Jezik postopka: nemščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Prof. Dr. Ulrich Wölker in Sara Pardo Quintillian, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 11. februarja 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Zvezni republiki Nemčiji.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Zvezna republika Nemčija s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES (1) z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike, oziroma s tem, da o sprejetju teh predpisov ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               2.

               Zvezni republiki Nemčiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za prenos Direktive 2000/60/ES, naj bi potekel 22. decembra 2003.

      (1)  UL L 327, str. 1.