title: Zadeva C-313/11: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 18. julija 2013 – Evropska komisija proti Republiki Poljski (Neizpolnitev obveznosti države — Uredba (ES) št. 1829/2003 — Krma — Gensko spremenjena živila — Proizvodnja, dajanje na trg in uporaba — Nacionalna prepoved, ki še ni začela veljati)

text:
               7.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/5

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 18. julija 2013 – Evropska komisija proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-313/11) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Uredba (ES) št. 1829/2003 - Krma - Gensko spremenjena živila - Proizvodnja, dajanje na trg in uporaba - Nacionalna prepoved, ki še ni začela veljati)
   2013/C 260/08
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Bianchi in A. Szmytkowska, agenta)

      Tožena stranka: Republika Poljska (zastopnik: M. Szpunar, agent)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 16(5), 19, 20 in 34 Uredbe (ES) št. 1829/2003 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 22. septembra 2003 o gensko spremenjenih živilih in krmi (UL L 268, str. 1) – Nacionalna zakonodaja, ki prepoveduje proizvodnjo, dajanje na trg in uporabo gensko spremenjene krme

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 252, 27.8.2011.


title: Zadeva T-331/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. septembra 2013 – Besselink proti Svetu (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Osnutek sklepa Sveta o pooblastitvi Komisije za pogajanja glede sporazuma o pristopu Evropske unije k Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin — Izjema, ki se nanaša na varstvo javnega interesa na področju mednarodnih odnosov — Delni dostop — Obveznost obrazložitve — Predlog za odreditev ukrepov procesnega vodstva ali pripravljalnih ukrepov — Nedopustnost)

text:
               26.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/22

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. septembra 2013 – Besselink proti Svetu
   (Zadeva T-331/11) (1)

   (Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Osnutek sklepa Sveta o pooblastitvi Komisije za pogajanja glede sporazuma o pristopu Evropske unije k Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin - Izjema, ki se nanaša na varstvo javnega interesa na področju mednarodnih odnosov - Delni dostop - Obveznost obrazložitve - Predlog za odreditev ukrepov procesnega vodstva ali pripravljalnih ukrepov - Nedopustnost)
   2013/C 313/42
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Leonard Besselink (Utrecht, Nizozemska) (zastopniki: O. Brouwer, J. Blockx in E. Raedts, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva C. Fekete, P. Plaza García in J. Herrmann, nato P. Plaza García, J. Herrmann in B. Driessen, zastopniki)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Evropska komisija (zastopnika: E. Paasivirta in P. Costa de Oliveira, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta z dne 1. aprila 2011 o zavrnitvi neomejenega dostopa do dokumenta št. 9689/10, ki vsebuje osnutek sklepa Sveta o pooblastitvi Komisije za pogajanja glede sporazuma o pristopu Evropske unije h Konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, podpisani 4. novembra 1950 v Rimu.

      Izrek

               1.

               Sklep Sveta z dne 1. aprila 2011 o zavrnitvi neomejenega dostopa do dokumenta št. 9689/10 se razglasi za ničen v delu, v katerem je zavrnjen dostop do direktive št. 5 o pogajanjih in do nerazkritih delov zahtevanega dokumenta, ki napotujejo na načela, določena v Pogodbi EU, ki bi morala biti vodilo pri pogajanjih o pristopu Evropske unije h Konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, podpisani 4. novembra 1950 v Rimu, ali v katerih se zgolj postavljajo vprašanja, ki bi jih bilo treba obravnavati na pogajanjih.

               2.

               Tožba se v preostalem zavrne.

               3.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 238, 13.8.2011.


title: Zadeva C-262/05: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 15. junija 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2001/19/ES — Vzajemno priznavanje diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni izobrazbi — Medicinska sestra in negovalec, zobozdravnik, veterinar, babica, arhitekt, farmacevt in zdravnik — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               30.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 237/1

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 15. junija 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-262/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2001/19/ES - Vzajemno priznavanje diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni izobrazbi - Medicinska sestra in negovalec, zobozdravnik, veterinar, babica, arhitekt, farmacevt in zdravnik - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2006/C 237/02)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (Zastopnika: A. Manville in H. Støvlbæk, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Avstrija (Zastopnik: E. Riedl, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Neizvršen prenos v predpisanem roku Direktive 2001/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. maja 2001 o spremembah Direktiv Sveta 89/48/EGS in 92/51/EGS o splošnem sistemu priznavanja poklicnih kvalifikacij in Direktiv Sveta 77/452/EGS, 77/453/EGS, 78/686/EGS, 78/1026/EGS, 78/1027/EGS, 80/154/EGS, 80/155/EGS, 85/383/EGS, 85/432/EGS, 85/433/EGS in 93/16/EGS v zvezi s poklici medicinske sestre in negovalca, odgovornimi za splošno zdravstveno nego, zobozdravnika, veterinarja, babice, arhitekta, farmacevta in zdravnika (UL L 206, str.1)
   Izrek

               1)

               Republika Avstrija s tem, da ni v predpisanem roku sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za zagotovitev celotnega prenosa Direktive 2001/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. maja 2001 o spremembah Direktiv Sveta 89/48/EGS in 92/51/EGS o splošnem sistemu priznavanja poklicnih kvalifikacij in Direktiv Sveta 77/452/EGS, 77/453/EGS, 78/686/EGS, 78/1026/EGS, 78/1027/EGS, 80/154/EGS, 80/155/EGS, 85/383/EGS, 85/432/EGS, 85/433/EGS in 93/16/EGS v zvezi s poklici medicinske sestre in negovalca, odgovornimi za splošno zdravstveno nego, zobozdravnika, veterinarja, babice, arhitekta, farmacevta in zdravnika, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2)

               Republiki Avstriji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 205, 20.8.2005.


title: Zadeva C-171/11: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 12. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemčija) – Fra.bo SpA proti Deutsche Vereinigung des Gas – und Wasserfaches eV (DVGW) – Technisch-Wissenschaftlicher Verein (Prosti pretok blaga — Ukrepi z enakim učinkom kot količinska omejitev — Nacionalni postopek certificiranja — Domneva o skladnosti z nacionalnim pravom — Uporaba člena 28 ES za zasebno certifikacijsko organizacijo)

text:
               22.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/12

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 12. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemčija) – Fra.bo SpA proti Deutsche Vereinigung des Gas – und Wasserfaches eV (DVGW) – Technisch-Wissenschaftlicher Verein
   (Zadeva C-171/11) (1)

   (Prosti pretok blaga - Ukrepi z enakim učinkom kot količinska omejitev - Nacionalni postopek certificiranja - Domneva o skladnosti z nacionalnim pravom - Uporaba člena 28 ES za zasebno certifikacijsko organizacijo)
   2012/C 287/20
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Fra.bo SpA

      Tožena stranka: Deutsche Vereinigung des Gas- und Wasserfaches eV (DVGW) - Technisch-Wissenschaftlicher Verein

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberlandesgericht Düsseldorf – Razlaga členov 34 PDEU, 101 PDEU in 106(2) PDEU – Uporaba teh določb za dejavnost zasebnega združenja (Technisch-Wissenschaftlicher Verein), ki ga država članica prizna kot akreditacijski organ za določene proizvode – Horizontalni neposredni učinek člena 34 PDEU

      Izrek

   Člen 28 ES je treba razlagati tako, da se uporablja za dejavnosti standardizacije in certificiranja zasebne organizacije, kadar nacionalni zakonodajalec proizvode, ki jih je ta organizacija certificirala, šteje za skladne z nacionalnim pravom in je zato prodaja proizvodov, ki jih navedena organizacija ni certificirala, otežena.

      (1)  UL C 226, 30.7.2011.


title: Zadeva F-140/14: Sklep Sodišča za uslužbence (sodnik posameznik) z dne 27. oktobra 2015 – Ameryckx/Komisija (Javni uslužbenci — Pogodbeni uslužbenec — Funkcionalna skupina — Razvrščanje v razred — Izjema nedopustnosti — Pojem akta, ki posega v položaj — Potrditvena odločba — Novo bistveno dejstvo — Očitna nedopustnost)

text:
               7.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 406/45

         Sklep Sodišča za uslužbence (sodnik posameznik) z dne 27. oktobra 2015 – Ameryckx/Komisija
   (Zadeva F-140/14) (1)

   ((Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenec - Funkcionalna skupina - Razvrščanje v razred - Izjema nedopustnosti - Pojem akta, ki posega v položaj - Potrditvena odločba - Novo bistveno dejstvo - Očitna nedopustnost))
   (2015/C 406/47)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Marianella Ameryckx (Rhode-Saint-Genèse, Belgija) (zastopnika: S. Rodrigues in A. Tymen, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Berardis-Kayser in G. Berscheid, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je Komisija zavrnila obnovitev kariere tožeče stranke tako, da bi jo od 1. marca 2005 uvrstila v višjo funkcionalno skupino, in predlog za povrnitev domnevno nastale premoženjske in nepremoženjske škode.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               M. Ameryckx nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 65, 23.2.2015, str. 55.


title: Zadeva T-364/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 5. novembra 2008 – Xinhui Alida Polythene proti Svetu

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/41

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 5. novembra 2008 – Xinhui Alida Polythene proti Svetu
   (Zadeva T-364/06) (1)

   (2008/C 327/76)

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 20, 27.1.2007.


title: Zadeva T-122/06: Tožba, vložena  28. aprila 2006  — Helkon Media proti Komisiji

text:
               1.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 154/20

         Tožba, vložena 28. aprila 2006 — Helkon Media proti Komisiji
   (Zadeva T-122/06)
   (2006/C 154/49)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Helkon Media AG (München, Nemčija) (Zastopnik: U. Karpenstein, Rechtsanwalt)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Tožeča stranka predlaga Sodišču prve stopnje, naj:

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo zneska v višini 120 000 evrov družbi HELKON MEDIA AG i.L;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Družba Helkon Media AD — v likvidaciji, ki jo zastopa njen stečajni upravitelj, v skladu s členom 238 ES proti Evropski komisiji uveljavlja terjatev na podlagi arbitražne klavzule iz dodatka k pogodbi o subvencioniranju filma.
   Po navedbah tožeče stranke ta terjatev ni ugasnila s pobotom, kot zatrjuje Komisija. V obrazložitev tožbe navaja, da pobot ni imel pravnega temelja. Tožeča stranka zatrjuje, da je pobot po uvedbi stečajnega postopka po nemškem pravu nedopusten. Na koncu navaja, da manjkajo znane predpostavke za pobot.


title: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. septembra 2004 v zadevi C-19/03: (predlog za sprejem predhodne odločbe Landgericht München I): Verbraucher-Zentrale Hamburg eV proti O2 (Germany) GmbH & Co. OHG (Ekonomska in monetarna politika — Uredba (ES) št. 1103/97 — Uvajanje evra — Preračunavanje med nacionalnimi valutnimi enotam in enotami evra — Zaokroževanje denarnih zneskov, ki jih je treba plačati ali vknjižiti potem, ko je bil znesek preračunan — Pogodba, sklenjena v sektorju telekomunikacij — Pojem „denarnih zneskov, ki jih je treba plačati ali vknjižiti“ — Določitev tarife na minuto za telefonske komunikacije)

text:
               20.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 284/3

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 14. septembra 2004
   v zadevi C-19/03: (predlog za sprejem predhodne odločbe Landgericht München I): Verbraucher-Zentrale Hamburg eV proti O2 (Germany) GmbH & Co. OHG (1)

   (Ekonomska in monetarna politika - Uredba (ES) št. 1103/97 - Uvajanje evra - Preračunavanje med nacionalnimi valutnimi enotam in enotami evra - Zaokroževanje denarnih zneskov, ki jih je treba plačati ali vknjižiti potem, ko je bil znesek preračunan - Pogodba, sklenjena v sektorju telekomunikacij - Pojem „denarnih zneskov, ki jih je treba plačati ali vknjižiti“ - Določitev tarife na minuto za telefonske komunikacije)
   (2004/C 284/05)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-19/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče s sklepom Landgericht München I (Nemčija) z dne 17. decembra 2002, ki je bil vpisan v vpisnik Sodišča dne 20. januarja 2003, v postopku v glavni stvari, ki poteka med Verbraucher-Zentrale Hamburg eV proti O2 (Germany) GmbH & Co. OHG, je Sodišče (veliki senat) v sestavi V. Skouris predsednik, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, C. Gulmann, J.-P. Puissochet (poročevalec) in J. N. Cunha Rodrigues, predsedniki senatov, R. Schintgen, sodnik, F. Macken in N. Colneric, sodnici, in S. von Bahr, sodnik, generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, sodni tajnik: M. Múgica Arzamendi, glavna administratorka, dne 14. septembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Tarifa, taka kot cena na minuto, ki je predmet spora o glavni stvari, ne predstavlja denarnega zneska, ki ga je treba plačati ali vknjižiti v smislu člena 5 (prvi stavek) Uredbe Sveta (ES) št. 1103/97 z dne 17. junija 1997 o nekaterih določbah v zvezi z uvajanjem evra, in se torej ne zaokroži v vsakem primeru na najbližji stot. Dejstvo, da ponujena tarifa temelji na določenem večkratniku enote, ki se uporablja kot osnova za izračun končnega zneska fakture oziroma da predstavlja ta tarifa odločilni element cene blaga ali storitev za potrošnika, nima nobenega vpliva na to presojo.

               2.

               Uredbo Sveta (ES) št. 1103/97 je treba razlagati tako, da ta ne nasprotuje temu, da se zneski, poleg tistih, ki jih je treba plačati ali vknjižiti, zaokrožijo na najbližji stot, pod pogojem, da to zaokroževanje spoštuje načelo kontinuitete pogodb, ki je določena s členom 3 te uredbe ter cilja nevtralnosti prehoda na evro, ki ga zasleduje ta uredba, torej da zaokroževanje ne posega v pogodbene obveznosti, ki jih prevzamejo gospodarski subjekti, vključno s potrošniki, in da nima stvarnih učinkov na ceno, ki jo je dejansko treba plačati.

      (1)  UL C 70, 22.3.2003.


title: Zadeva T-372/07: Tožba, vložena 24. septembra 2007 – Dimos Kerateas proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/36

         Tožba, vložena 24. septembra 2007 – Dimos Kerateas proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-372/07)
   (2007/C 283/66)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Dimos Kerateas (zastopnika: A. Papakonstantinou in M. Chaïdarlis, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije C(2004)5611 z dne 22. decembra 2004 o odobritvi finančne pomoči kohezijskega sklada za projekt z naslovom „Projekt ravnanja s trdimi odpadki prve upravne enote na jugovzhodu pokrajine Attiki in druge upravne enote pokrajine Trizinia, 1. Urejeno odlagališče odpadkov v integriranem obratu za ravnanje z odpadki v kraju ‚Vragoni‘ v občini Keratea – Lavreotiki na juhozahodu Attikija, 2. Postaja za prevoz odpadkov druge upravne enote pokrajine Attiki v Trizinii“, naj se razglasi za nično;

               —

               v primeru dvoma naj se odredi pregled na spornem kraju projekta in naj se zahtevajo neodvisna tehnična strokovna mnenja v podporo trditvam tožeče stranke;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka glede interesa za delovanje v okviru vložitve ničnostne tožbe na podlagi člena 230 ES meni, da se izpodbijana odločba, ki predvideva postavitev urejenega odlagališča odpadkov na površini, ki ni del področja občine Keratea, neposredno in posamično nanaša nanjo, ker je javni izvajalec, zadolžen za varovanje javnega zdravja in varstva okolja v pokrajini, kjer se izvaja financirani projekt.
   Tožeča stranka zatrjuje, da izpodbijana odločba, z vsebino katere se je, po njenih trditvah, seznanila 13. avgusta 2007, hkrati krši več določb primarnega prava Skupnosti o varovanju zdravja in varstvu okolja in določbe sekundarnega prava, ki prve podrobneje urejajo.
   Tožeča stranka meni, da je financiranje projekta v nasprotju s cilji ohranitve, varstva in izboljšanja kakovosti okolja, varovanja javnega zdravja in smotrno in ustrezno rabo naravnih virov. Poleg tega izpodbijana odločba Komisije, po mnenju tožeče stranke, ne upošteva določb členov 3, 4 in 6 Direktive 75/442/EGS (1) in členov 3 in 4 Direktive 91/156/EGS (2), ki določajo natančne obveznosti na področju preprečevanja in zmanjšanja proizvodnje odpadkov ter njihove škodljivosti.
   Nazadnje, po mnenju tožeče stranke je očitno, da naj postavitve integriranega obrata za ravnanje in odstranjevanje odpadkov v notranjosti zaščitene pokrajine nikakor ne bi mogli šteti za projekt, upravičen do financiranja na podlagi finančnih sredstev, kot je kohezijski sklad, ki že po definiciji financira samo projekte, ki so v skladu z zahtevami varstva okolja.

      (1)  Direktiva Sveta z dne 15. julija 1975 o odpadkih (75/442/EGS) (UL L 194, 25.7.1975, str. 39).

      (2)  Direktiva Sveta z dne 18. marca 1991 o spremembi Direktive 75/442/EGS o odpadkih (91/156/EGS) (UL L 78, 26.3.1991, str. 32).


title: Zadeva F-74/10: Tožba, vložena 9. septembra 2010 – Kimman proti Komisiji

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/63

         Tožba, vložena 9. septembra 2010 – Kimman proti Komisiji
   (Zadeva F-74/10)
   ()
   2010/C 301/102
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Eugène Emile Kimman (Overijse, Belgija) (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila tožeče stranke za leto 2008.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ocenjevalno poročilo tožeče stranke za leto 2008 naj se razglasi za nično;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-326/10: Tožba, vložena 10. avgusta 2010 – Fraas proti UUNT (karo vzorec v svetlo sivi, temno sivi, beige, temno rdeči in rjavi barvi)

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/43

      Tožba, vložena 10. avgusta 2010 – Fraas proti UUNT (karo vzorec v svetlo sivi, temno sivi, beige, temno rdeči in rjavi barvi)
      (Zadeva T-326/10)
      ()
      (2010/C 288/83)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Nemčija) (zastopnika: G. Würtenberger in R. Kunze, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

         Predloga tožeče stranke

                  —

                  Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 7. junija 2010 v zadevi R 188/2010-4 naj se razveljavi;

                  —

                  Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

         Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki predstavlja karo vzorec v svetlo sivi, temno sivi, beige, temno rdeči in rjavi barvi, za proizvode iz razredov 18, 24 in 25

         Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

         Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

         Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) v povezavi s členom 7(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), ker naj bi zadevna znamka Skupnosti imela razlikovalni učinek, ter kršitev členov 75 in 76 Uredbe (ES) št. 207/2009, ker naj odbor za pritožbe ne bi preučil podrobnih dejanskih in pravnih trditev tožeče stranke.

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).


title: Zadeva F-62/14: Tožba, vložena 7. julija 2014 – ZZ proti Komisiji

text:
               13.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 361/31

         Tožba, vložena 7. julija 2014 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-62/14)
   2014/C 361/46
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: M.-A. Lucas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Javni uslužbenci – Predlog za razglasitev ničnosti sklepa Komisije o nepripustitvi tožeče stranke k preskusom prevajanja – Javni natečaj EPSO (AD/263/13) za sestavo rezervnega seznama kandidatov za zaposlitev prevajalcev za italijanski jezik

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti sklepa z dne 19. novembra 2013 o nepripustitvi tožeče stranke k preskusom prevajanja;

               —

               če je to potrebno, razglasitev ničnosti sklepa z dne 27. marca 2014 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke;

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji.


title: Zadeva T-593/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. januarja 2012 – El Corte Inglés proti UUNT – Ruan (B) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti B — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti B — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               3.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/13

         Sodba Splošnega sodišča z dne 24. januarja 2012 – El Corte Inglés proti UUNT – Ruan (B)
   (Zadeva T-593/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti B - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti B - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2012/C 65/24
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: El Corte Inglés SA, (Madrid, Španija) (zastopnika: J.L. Rivas Zurdo in E. Seijo Veiguela, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Jian Min Ruan (Mem Martins, Portugalska)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 4. oktobra 2010 (zadeva R 576/2010-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo El Corte Inglés, SA in Jianom Min Ruanom.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               El Corte Inglés, SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 80, 12.3.2011.


title: Zadeva T-663/11: Tožba, vložena 27. decembra 2011 – Spa Monopole proti UUNT – Royal Mediterranea (THAI SPA)

text:
               3.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/16

         Tožba, vložena 27. decembra 2011 – Spa Monopole proti UUNT – Royal Mediterranea (THAI SPA)
   (Zadeva T-663/11)
   2012/C 65/30
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgija) (zastopniki: L. De Brouwer, E. Cornu in E. De Gryse, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Royal Mediterranea, SA (Madrid, Španija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 20. oktobra 2011 v zadevi R 1238/2010-4 razveljavi;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Royal Mediterranea, SA

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka z besednima elementoma „THAI SPA“ za proizvode in storitve iz razredov 16, 41 in 43

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: besedni znamki, registrirani v Beneluksu, „SPA“ in „Les Thermes de Spa“ za proizvode in storitve iz razredov 32 in 42 (zdaj razred 44)

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009, ker odbor za pritožbe ni ugotovil podobnosti med „ponujanjem hrane in pijače“, kar je določeno v razredu 43 prijavljene znamke, ter „mineralnimi vodami in sodavico ter drugimi brezalkoholnimi pijačami; sirupi in drugimi pripravki za proizvodnjo pijač“, določenimi v besedni znamki „SPA“, ki so bili predmet registracije v Beneluksu; kršitev člena 8(5) Uredbe št. 207/2009, ker četrti odbor za pritožbe ni ugotovil obstoja „zveze“ med znamkama „SPA“ za razred 32 in „THAI SPA“ za razred 43; ter kršitev pravic do obrambe in člena 75 Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-663/15: Tožba, vložena 13. novembra 2015 – Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica/Parlament

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/76

         Tožba, vložena 13. novembra 2015 – Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica/Parlament
   (Zadeva T-663/15)
   (2016/C 048/84)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica (Riga, Latvija) (zastopnik: N. Pirc Musar, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep A(2015)8360 C Evropskega parlamenta z dne 15. septembra 2015 o zavrnitvi potrdilne prošnje tožeče stranke za dostop do nekaterih dokumentov v zvezi s podatki o potnih stroških, dnevnicah, nadomestilih splošnih stroškov in odhodkih v zvezi z uslužbenci poslancev Evropskega parlamenta, razglasi za ničen;

               —

               Parlamentu naloži plačilo stroškov tožeče stranke v skladu s členoma 134 in 140 Poslovnika Splošnega sodišča, vključno s stroški morebitnih intervenientov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 4(1)(b) Uredbe št. 1049/2001 (1) v povezavi s členom 8(b) Uredbe št. 45/2001 (2), ker zahtevani podatki niso zaščiteni z zakonodajo Skupnosti

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 4(1)(b) Uredbe št. 1049/2001 v povezavi s členom 8(b) Uredbe št. 45/2001, ker je bil dostop do zahtevanih podatkov zavrnjen, čeprav so bili pogoji za dostop izpolnjeni

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev splošne obveznosti – na podlagi členov 2 in 4 Uredbe št. 1049/2001 v povezavi s členom 6(3) Uredbe št. 1049/2001 – preučitve vsakega posameznega dokumenta

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 4(6) Uredbe št. 1049/2001, ker zavrnitev delnega dostopa do zahtevanih dokumentov ni bila utemeljena

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve določene v členu 7(1) in 8(1) Uredbe št. 1049/2001, ker Parlament ni preučil vseh trditev tožeče stranke

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).

      (2)  Uredba (ES) št. 45/2001 evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 26, str. 102).


title: Zadeva C-114/11: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 27. aprila 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Staatssecretaris van Financiën proti U. Notermans-Boddenberg (Člena 18 ES in 39 ES — Motorna vozila — Uporaba v državi članici osebnega motornega vozila, ki je registrirano v drugi državi članici — Obdavčitev tega vozila v prvi državi članici ob začetku njegove uporabe v nacionalnem cestnem omrežju — Vozilo, pripeljano pri preselitvi v prvo državo članico, ki se uporablja v zasebne namene in za prevoz do delovnega mesta, ki je v drugi državi članici)

text:
               25.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 258/8

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 27. aprila 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Staatssecretaris van Financiën proti U. Notermans-Boddenberg
   (Zadeva C-114/11) (1)

   (Člena 18 ES in 39 ES - Motorna vozila - Uporaba v državi članici osebnega motornega vozila, ki je registrirano v drugi državi članici - Obdavčitev tega vozila v prvi državi članici ob začetku njegove uporabe v nacionalnem cestnem omrežju - Vozilo, pripeljano pri preselitvi v prvo državo članico, ki se uporablja v zasebne namene in za prevoz do delovnega mesta, ki je v drugi državi članici)
   2012/C 258/12
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki

      Tožeča stranka: Staatssecretaris van Financiën

      Tožena stranka: U. Notermans-Boddenberg

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hoge Raad der Nederlanden – Razlaga členov 18 ES in 39 ES (sedaj členov 21 PDEU in 45 PDEU) – Nacionalna ureditev, ki nalaga davek ob registraciji ob začetku uporabe vozila v nacionalnem cestnem omrežju – Obdavčitev osebe, ki se je preselila iz druge države članice in ima državljanstvo te države ter ki vozilo, registrirano v navedeni državi članici in pripeljano ob preselitvi, stalno uporablja v zasebne in poklicne namene, pri čemer zadnji vključujejo poklicne poti v to drugo državo članico

      Izrek

   Člen 39 ES je treba razlagati tako, da ne nasprotuje ureditvi države članice, v skladu s katero se rezidentom te države, ki so se preselili iz druge države članice in so s seboj pripeljali vozilo, registrirano v tej drugi državi članici, ob začetku uporabe tega vozila v nacionalnem cestnem omrežju naloži plačilo davka, ki ga je običajno treba plačati ob registraciji vozila v prvi državi članici, kadar se navedeno vozilo predvsem stalno uporablja na ozemlju te prve države članice, čeprav ta uporaba vključuje to, da se navedeni rezidenti vozijo na svoje delovno mesto, ki je v drugi državi članici.

      (1)  UL C 152, 21.5.2011.


title: Zadeva T-423/13: Tožba, vložena 16. avgusta 2013 – Good Luck Shipping proti Svetu

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/35

         Tožba, vložena 16. avgusta 2013 – Good Luck Shipping proti Svetu
   (Zadeva T-423/13)
   2013/C 325/59
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Good Luck Shipping LLC (Dubaj, Združeni arabski emirati) (zastopniki: F. Randolph, QC, M. Lester, barrister, in M. Taher, solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Sveta 2013/270/SZVP z dne 6. junija 2013 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 156, str. 10) in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 522/2013 z dne 6. junija 2013 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 156, str. 3) razglasi za nična v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko; in

               —

               Toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog, v skladu s katerim Svet ni podal primerne in zadostne obrazložitve.

               2.

               Drugi tožbeni razlog, V skladu s katerim Svet ni izpolnil meril za vpis in/ali je storil očitno napako pri presoji z ugotovitvijo, da so ta merila izpolnjena v zvezi s tožečo stranko in/ali je vključil tožečo stranko brez zadostne pravne podlage.

               3.

               Tretji tožbeni razlog, v skladu s katerim Svet ni zaščitil pravice tožeče stranke do obrambe in do učinkovitega sodnega nadzora.

               4.

               Četrti tožbeni razlog, v skladu s katerim je Svet neupravičeno in nesorazmerno kršil temeljne pravice tožeče stranke, vključno z njeno pravico do varstva lastnine, poklicne dejavnosti in ugleda.


title: Zadeva C-110/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Judecătoria Oradea (Romunija) 7. marca 2014 – Horațiu Ovidiu Costea proti SC Volksbank România SA

text:
               10.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Judecătoria Oradea (Romunija) 7. marca 2014 – Horațiu Ovidiu Costea proti SC Volksbank România SA
   (Zadeva C-110/14)
   2014/C 175/25
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Judecătoria Oradea

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Horațiu Ovidiu Costea

      Tožena stranka: SC Volksbank România SA

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 2(b) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (1) v zvezi z opredelitvijo pojma „potrošnik“ razlagati tako, da opredelitev vključuje ali, nasprotno, izključuje fizično osebo, ki opravlja poklic odvetnika in z banko sklene kreditno pogodbo, pri kateri ni podrobneje določen namen kredita, če je v okviru zadevne pogodbe določeno, da je odvetniška pisarna zadevne fizične osebe hipotekarni dolžnik?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288.


title: Zadeva C-368/08: Tožba, vložena 8. avgusta 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               27.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/11

         Tožba, vložena 8. avgusta 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-368/08)
   (2008/C 247/19)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisije Evropskih skupnosti (zastopnika: U. Wölker in I. Dimitriou)

      Tožena stranka: Helenska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Helenska republika s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/35/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode, oziroma v vsakem primeru, ker jih ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 19(1) te direktive.

               —

               Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2004/35/ES v nacionalno pravo se je iztekel 30. aprila 2007.

      (1)  UL L 143 30. 4. 2004, str. 56.


title: Zadeva T-749/14: Tožba, vložena 4. novembra 2014 – Chung-Yuan Chang/UUNT – BSH (AROMA)

text:
               19.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/44

      Tožba, vložena 4. novembra 2014 – Chung-Yuan Chang/UUNT – BSH (AROMA)
      (Zadeva T-749/14)
      (2015/C 016/68)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Peter Chung-Yuan Chang (San Diego, Združene države) (zastopnik: A. Sanz-Bermell y Martínez, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (München, Nemčija)

         Podatki o postopku pred UUNT

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija znamke, v kateri je imenovana Evropska unija „AROMA“ – Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, št. 924 502

         Postopek pred UUNT: postopek za ugotovitev ničnosti

         Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 4. septembra 2014 v zadevi R 1887/2013-4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi in posledično zavrne zahtevo za ugotovitev ničnosti, ki jo je vložila družba BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH, s tem da razglasi zakonitost podelitve znamke Skupnosti EM št. 924 502 za proizvode iz razreda 7 „kuhinjski stroji, električni, in sicer stiskalnice za sadje, centrifuge, stroji za izdelavo testenin, električni aparati za mešanje, sekljanje hrane ali delanje rezin iz hrane in električni stepalniki“, in iz razreda 11 „kuhinjski stroji, in sicer, kuhinjske peči (štedilniki), naprave za peko kruha, parni kotli, pekači, friteze, električne, opekači kruha, električni železni pekač za vaflje, namizne grelne naprave za juho, kuhalniki riža, sušilniki hrane, peči, ponve za kuhanje pod pritiskom, preprosti kuhalniki, pražilniki, ražnji, aparat za pripravo sladoleda, kuhalnik za počasno kuhanje“ za navedene proizvode, in

                  —

                  UUNT naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-4/14: Tožba, vložena 2. januarja 2014 – Industrias Ponsa proti Komisiji

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/50

         Tožba, vložena 2. januarja 2014 – Industrias Ponsa proti Komisiji
   (Zadeva T-4/14)
   2014/C 52/97
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Industrias Ponsa, SA (Manresa-Barcelona, Španija) (zastopniki: J. García Muñoz, J. Jiménez-Blanco in J. Corral García, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               člene od 1 do 6 Sklepa razglasi za nične;

               —

               podredno, člen 4 Sklepa razglasi za ničen v delu, v katerem je odrejeno vračilo pomoči, in

               —

               Komisiji naloži plačilo vseh stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot v zadevi T-3/14, Anudal Industrial proti Komisiji.


title: Zadeva C-315/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 26. junija 2015 vložilo Obvodní soud pro Prahu 6 (Češka republika) – Marcela Pešková, Jiří Peška/Travel Service a.s.

text:
               14.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 26. junija 2015 vložilo Obvodní soud pro Prahu 6 (Češka republika) – Marcela Pešková, Jiří Peška/Travel Service a.s.
   (Zadeva C-315/15)
   (2015/C 414/15)
   Jezik postopka: češčina

      Predložitveno sodišče

   Obvodní soud pro Prahu 6

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Marcela Pešková, Jiří Peška

      Tožena stranka: Travel Service a.s.

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je trčenje med letalom in ptico dogodek v smislu točke 22 sodbe Sodišča Wallentin-Hermann, C-549/07, EU:C:2008:771, ali gre za izredne razmere v smislu uvodne izjave 14 preambule k Uredbi (ES) št. 261/2004 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (2) (v nadaljevanju: Uredba) ali pa navedenega trčenja ni mogoče uvrstiti pod nobenega od teh pojmov?

               2.

               Če gre pri trčenju med letalom in ptico za izredne razmere v smislu uvodne izjave 14 preambule k Uredbi, ali je mogoče preventivne nadzorne sisteme, vzpostavljene zlasti okrog letališč (kot so zvočni odganjalci ptic, sodelovanje z ornitologi, odstranjevanje mest, na katerih se ptice običajno zbirajo ali kamor letijo, uporaba svetlobe za odganjanje ptic itd.), šteti za razumne ukrepe, ki jih mora letalski prevoznik sprejeti za preprečitev takšnega trčenja? Kaj je v tem primeru dogodek v smislu točke 22 sodbe Wallentin-Hermann?

               3.

               Če je trčenje med letalom in ptico dogodek v smislu točke 22 sodbe Wallentin-Hermann, ali je mogoče to šteti za dogodek tudi v smislu uvodne izjave 14 preambule k Uredbi in ali je mogoče v takem primeru pri sklopu tehničnih in upravnih ukrepov, ki jih mora letalski prevoznik izvesti po trčenju med letalom in ptico, pri katerem letalo ni bilo poškodovano, šteti, da gre za izredne razmere v smislu uvodne izjave 14 preambule k Uredbi?

               4.

               Če gre pri sklopu tehničnih in upravnih ukrepov, izvedenih po trčenju med letalom in ptico, pri katerem letalo ni bilo poškodovano, za izredne razmere v smislu uvodne izjave 14 preambule k Uredbi, ali je dopustno od letalskega prevoznika kot razumne ukrepe zahtevati, da pri načrtovanju letov upošteva tveganje, da bo treba takšne tehnične in upravne ukrepe sprejeti po trčenju med letalom in ptico in to dejstvo predvideti v voznem redu letov?

               5.

               Kako je treba presojati obveznost letalskega prevoznika, da plača odškodnino v skladu s členom 7 Uredbe, če zamude niso povzročili samo upravni in tehnični ukrepi, sprejeti po trčenju med letalom in ptico, pri katerem letalo ni bilo poškodovano, temveč v velikem obsegu tudi odprava tehnične težave, ki ni povezana z navedenim trčenjem?

      (1)  UL L 46, 17.2.2004, str. 1.

      (2)  UL L 36, 8.2.1991, str. 5.


title: Zadeva C-610/12: Sklep predsednika Sodišča z dne 23. julija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Giessen – Nemčija) – Johannes Peter proti Bundeseisenbahnvermögen

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/53

         Sklep predsednika Sodišča z dne 23. julija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Giessen – Nemčija) – Johannes Peter proti Bundeseisenbahnvermögen
   (Zadeva C-610/12) (1)

   2013/C 344/94
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 101, 6.4.2013.


title: Zadeva T-264/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 24. septembra 2008 – DC-Hadler Networks proti Komisiji ( Javna naročila blaga – Program TACIS – Odločitev o razveljavitvi javnega razpisa – Ničnostna tožba – Obveznost obrazložitve )

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/37

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 24. septembra 2008 – DC-Hadler Networks proti Komisiji
   (Zadeva T-264/06) (1)

   („Javna naročila blaga - Program TACIS - Odločitev o razveljavitvi javnega razpisa - Ničnostna tožba - Obveznost obrazložitve“)
   (2008/C 285/67)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: DC-Hadler Networks SA (Bruselj, Belgija) (zastopnik: L. Muller, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: sprva E. Cujo in P. Kuijper, nato M. Wilderspin in E. Cujo, zastopniki)
   Predmet
   Zahteva za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 14. julija 2006 o razveljavitvi postopka javnega razpisa EuropeAid/122742/C/SUP/RU o dobavi IT in pisarniške opreme za mrežo podatkov in opreme za vključevanje v družbo in rehabilitacijo invalidov v zveznem okraju Volga (Ruska federacija).
   Izrek

               1)

               Odločba Komisije z dne 14. julija 2006 o razveljavitvi postopka javnega razpisa EuropeAid/122742/C/SUP/RU se razglasi za nično.

               2)

               Komisija in DC-Hadler Networks SA nosita lastne stroške.

      (1)  UL C 294, 2.12.2006.


title: Zadeva T-363/13: Tožba, vložena 10. julija 2013 – Harper Hygienics proti UUNT – Clinique Laboratories (CLEANIC intimate)

text:
               21.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/18

         Tožba, vložena 10. julija 2013 – Harper Hygienics proti UUNT – Clinique Laboratories (CLEANIC intimate)
   (Zadeva T-363/13)
   2013/C 274/30
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: poljščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Harper Hygienics (Varšava, Poljska) (zastopnik: R. Rumpel, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Clinique Laboratories LLC (New York, Združene države Amerike)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo petega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 29. aprila 2013 (zadeva R 606/2012-5) razveljavi v delu, v katerem se zavrne registracija znamke Skupnosti „CLEANIC intimate“ za vse proizvode iz razredov 3 in 16 ter nekatere proizvode iz razreda 5;

               —

               izpodbijano odločbo spremeni tako, da se znamka registrira za vse prijavljene proizvode in storitve;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka z besednima elementoma „CLEANIC intimate“ za proizvode iz razredov 3, 5 in 16 – prijava znamke Skupnosti št. 009217531

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Clinique Laboratories LLC

      Navajana znamka ali znak: znamki Skupnosti št. 54 429 za proizvode iz razredov 3, 14, 25 in 42 in št. 2 294 429 za proizvode iz razredov 35 in 42.

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1) zaradi ugotovitve, da sta bili znamki podobni in da je v javnosti obstajala verjetnost zmede, ter kršitev člena 8(5) te uredbe

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Odločba Sodišča za uslužbence št. 1/2006, sprejeta na občni seji  15. februarja 2006 , o dodelitvi zadev senatom (za objavo v UL)

text:
               6.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/30

         Odločba Sodišča za uslužbence št. 1/2006,
   sprejeta na občni seji 15. februarja 2006,
   o dodelitvi zadev senatom
   (za objavo v UL)
   (2006/C 108/55)
   Sodišče za uslužbence je z odločbo 2005/C 322/09 z dne 30. novembra 2005 o merilih za dodelitev zadev senatom (JO 2005, C 322, str. 17) odločilo, da dodeli določeno število zadev tretjemu senatu, ne glede na zadevna področja, po avtomatičnem vrstnem redu, določenem na občni seji.
   Med občno sejo 15. februarja 2006 je bil ta vrstni red določen za vsako sedmo zadevo, po številki vpisnika novo vloženih zadev, seznam se pa začne s prvo novo vloženo zadevo na Sodišču za uslužbence, kar pomeni zadevo F-118/05.
   Kot je bilo sprejeto v navedeni odločbi je mogoče odstopiti od tega avtomatičnega vrstnega reda, da bi se zagotovili uravnotežena delovna obremenitev in razumna spremenljivost v okviru Sodišča za uslužbence.

      Luxembourg, 15. februar 2006

         Sodni tajnik
         W. Hakenberg

         Predsednik
         P. Mahoney


title: Zadeva C-549/14: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 7. septembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Højesteret – Danska) – Finn Frogne A/S/Rigspolitiet ved Center for Beredskabskommunikation (Predhodno odločanje — Javna naročila — Direktiva 2004/18/ES — Člen 2 — Načelo enakega obravnavanja — Obveznost preglednosti — Naročilo za dobavo zapletenega komunikacijskega sistema — Težave pri izvedbi — Nesoglasje strank glede odgovornosti — Poravnava — Zmanjšanje obsega pogodbe — Preoblikovanje najema opreme v prodajo — Bistvena sprememba naročila — Utemeljitev na podlagi objektivne možnosti za sporazumno rešitev)

text:
               31.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 402/4

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 7. septembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Højesteret – Danska) – Finn Frogne A/S/Rigspolitiet ved Center for Beredskabskommunikation
   (Zadeva C-549/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Javna naročila - Direktiva 2004/18/ES - Člen 2 - Načelo enakega obravnavanja - Obveznost preglednosti - Naročilo za dobavo zapletenega komunikacijskega sistema - Težave pri izvedbi - Nesoglasje strank glede odgovornosti - Poravnava - Zmanjšanje obsega pogodbe - Preoblikovanje najema opreme v prodajo - Bistvena sprememba naročila - Utemeljitev na podlagi objektivne možnosti za sporazumno rešitev))
   (2016/C 402/04)
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Højesteret

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Finn Frogne A/S

      Druga stranka v postopku: Rigspolitiet ved Center for Beredskabskommunikation

      Izrek

   Člen 2 Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev je treba razlagati tako, da javnega naročila po njegovi oddaji ni mogoče bistveno spremeniti brez začetka novega postopka za oddajo naročila, niti če ta sprememba objektivno pomeni poravnavo, pri kateri vsaka od strank vzajemno popusti z namenom, da bi končali spor z negotovim izidom, do katerega je prišlo zaradi težav v zvezi z izvedbo tega naročila. To ne bi veljalo le, če bi razpisna dokumentacija tega naročila določala možnost prilagoditve nekaterih njegovih pogojev, tudi pomembnih, po njegovi oddaji in podrobna pravila za uporabo te možnosti.

      (1)  UL C 127, 20.4.2015.


title: Zadeva T-205/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 23. septembra 2015 – Schroeder/Svet in Komisija (Nepogodbena odgovornost — Damping — Uvoz nekaterih pripravljenih ali konzerviranih agrumov s poreklom iz Kitajske — Uredba (EU) št. 1355/2008, ki jo je Sodišče razglasilo za neveljavno — Škoda, ki je domnevno nastala tožeči stranki zaradi sprejetja uredbe — Odškodninska tožba — Izčrpanje notranjih pravnih sredstev — Dopustnost — Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice — Člen 2(7)(a) Uredbe (ES) št. 384/96 (postal člen 2(7)(a) Uredbe (ES) št. 1225/2009) — Dolžnost skrbnega ravnanja — Vzročna zveza)

text:
               23.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/46

         Sodba Splošnega sodišča z dne 23. septembra 2015 – Schroeder/Svet in Komisija
   (Zadeva T-205/14) (1)

   ((Nepogodbena odgovornost - Damping - Uvoz nekaterih pripravljenih ali konzerviranih agrumov s poreklom iz Kitajske - Uredba (EU) št. 1355/2008, ki jo je Sodišče razglasilo za neveljavno - Škoda, ki je domnevno nastala tožeči stranki zaradi sprejetja uredbe - Odškodninska tožba - Izčrpanje notranjih pravnih sredstev - Dopustnost - Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice - Člen 2(7)(a) Uredbe (ES) št. 384/96 (postal člen 2(7)(a) Uredbe (ES) št. 1225/2009) - Dolžnost skrbnega ravnanja - Vzročna zveza))
   (2015/C 389/49)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: I. Schroeder KG (GmbH & Co.) (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: K. Landry, odvetnik)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije (zastopniki: J.-P. Hix, agent, sprva skupaj z D. Geradinom in N. Tuominenom, nato z N. Tuominenom, odvetnikoma) in Evropska komisija (zastopnika: T. Maxian Rusche in R. Sauer, agenta)

      Predmet

   Odškodninska tožba za povračilo škode, ki naj bi nastala zaradi sprejetja Uredbe Sveta (ES) št. 1355/2008 z dne 18. decembra 2008 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz nekaterih pripravljenih ali konzerviranih agrumov (mandarin itd.) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 350, str. 35), ki je bila s sodbo z dne 22. marca 2012, GLS (C-338/10, ZOdl., EU:C:2012:158), razglašena za neveljavno

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi I. Schroeder KG (GmbH & Co.) se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 212, 7.7.2014.


title: Zadeva C-385/05: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 18. januarja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État — Francija) — Confédération générale du travail, CFDT — Confédération française démocratique du travail, Confédération française de l'encadrement (CGC), Confédération française des travailleurs chrétiens (CFTC), Confédération générale du travail — Force ouvrière proti Premier ministre, Ministre de l'Emploi, de la Cohésion sociale et du Logement (Socialna politika — Direktivi 98/59/ES in 2002/14/ES — Kolektivni odpust — Obveščanje in posvetovanje z delavci — Izračun pragov zaposlenih delavcev — Pristojnost držav članic — Izključitev delavcev, ki sodijo v določeno starostno kategorijo)

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/9

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 18. januarja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État — Francija) — Confédération générale du travail, CFDT — Confédération française démocratique du travail, Confédération française de l'encadrement (CGC), Confédération française des travailleurs chrétiens (CFTC), Confédération générale du travail — Force ouvrière proti Premier ministre, Ministre de l'Emploi, de la Cohésion sociale et du Logement
   (Zadeva C-385/05) (1)

   (Socialna politika - Direktivi 98/59/ES in 2002/14/ES - Kolektivni odpust - Obveščanje in posvetovanje z delavci - Izračun pragov zaposlenih delavcev - Pristojnost držav članic - Izključitev delavcev, ki sodijo v določeno starostno kategorijo)
   (2007/C 56/15)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Conseil d'État
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Confédération générale du travail, CFDT — Confédération française démocratique du travail, Confédération française de l'encadrement (CGC), Confédération française des travailleurs chrétiens (CFTC), Confédération générale du travail — Force ouvrière

      Tožene stranke: Premier ministre, Ministre de l'Emploi, de la Cohésion sociale et du Logement
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Conseil d'État (Francija) — Razlaga člena 3(1) Direktive 2002/14/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2002 o določitvi splošnega okvira za obveščanje in posvetovanje z delavci v Evropski skupnosti — Skupna izjava Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije o zastopanosti delavcev (UL L 80, str. 29) ter člena 1 Direktive Sveta 98/59/ES z dne 20. julija 1998 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti (UL L 225, str. 16) — Obveznost podjetij, katerih število delavcev presega določen prag, da obveščajo in se posvetujejo z delavci — Nacionalna zakonodaja, ki iz izračuna števila zaposlenih izključuje delavce, mlajše od 26 let
   Izrek

               1)

               Člen 3(1) Direktive 2002/14/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2002 o določitvi splošnega okvira za obveščanje in posvetovanje z delavci v Evropski skupnosti, je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki izključuje, čeprav le začasno, določeno kategorijo delavcev iz izračuna števila zaposlenih delavcev v smislu te določbe.

               2)

               Člen 1(1)(a) Direktive Sveta 98/59/ES z dne 20. julija 1998 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti, je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki izključuje, čeprav le začasno, določeno kategorijo delavcev iz izračuna števila zaposlenih delavcev, določenega v tej določbi.

      (1)  UL C 330, 24.12.2005.


title: Zadeva C-168/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Wojewódzki Sąd Administracyjny Lodz  29. marca 2006  — Ceramika Paradyż sp. z oo proti Dyrektor Izby Skarbowej Lodz

text:
               17.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Wojewódzki Sąd Administracyjny Lodz 29. marca 2006 — Ceramika Paradyż sp. z oo proti Dyrektor Izby Skarbowej Lodz
   (Zadeva C-168/06)
   (2006/C 143/44)
   Jezik postopka: poljščina
   Predložitveno sodišče
   Wojewódzki Sąd Administracyjny Lodz
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ceramika Paradyż sp. z oo

      Tožena stranka: Dyrektor Izby Skarbowej Lodz
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali člen 2(2) Prve direktive Sveta z dne 11. aprila 1967 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih (1) v povezavi s členi 2, 10(1)(a) in 10(2) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (2) prepoveduje, da države članice zavezancu za plačilo davka na dodano vrednost naložijo obveznost plačila dodatnega davčnega dolga, ki ustreza 30 % zneska, za katerega je bil davčni dolg prenizko določen, oziroma 30 % zneska, za katerega je davčni zavezanec previsoko izkazal razliko davka za vračilo oziroma vstopni davek za vračilo, ali za katerega je previsoko določil presežek vstopnega davka nad izstopnim davkom na dodano vrednost, ki ga je treba prenesti v naslednje obračunsko obdobje, če se ugotovi, da

                           (a)

                           je zavezanec za plačilo davka na dodano vrednost v oddani davčni napovedi kot davčni dolg izkazal znesek, ki je nižji od dolgovanega, ali

                           (b)

                           je zavezanec za plačilo davka na dodano vrednost v davčni napovedi izkazal znesek preplačane razlike davka ali preplačanega vstopnega davka, ki je višji od zneska izstopnega davka, ali

                           (c)

                           je zavezanec za plačilo davka na dodano vrednost v davčni napovedi izkazal razliko med zneskom vstopnega davka in zneskom izstopnega davka na dodano vrednost, ki se jo prenese v naslednji mesec, ali

                           (d)

                           je zavezanec za plačilo davka na dodano vrednost v davčni napovedi izkazal in obdržal znesek kot razliko davka, ki jo mora dobiti povrnjeno oziroma znesek kot preplačani vstopni davek, medtem ko bi moral izkazati znesek davčnega dolga, ki ga je treba plačati davčnemu uradu.

                           (e)

                           zavezanec za plačilo davka na dodano vrednost ni oddal davčne napovedi in ni poravnal davčnega dolga?

               2)

               Ali se za „posebne ukrepe“ v smislu člena 27(1) Šeste direktive Sveta, upoštevajoč njihovo naravo in cilj, lahko šteje možnost, da se zavezancu za plačilo davka na dodano vrednost naloži plačilo dodatnega davčnega dolga, ki se določi z odločbo davčnega organa, če je se objektivno ugotovi, da je davčni zavezanec kot davčni dolg navedel prenizek znesek ali, da je kot razliko davka, ki jo mora dobiti povrnjeno, navedel previsok znesek ali, da je kot vstopni davek, ki ga mora dobiti povrnjenega, navedel previsok znesek?

      (1)  UL 71, 14.4.1967, str. 1301.

      (2)  UL L 145, 13.6.1977, str. 1.


title: Zadeva C-432/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgija) 26. avgusta 2010 – Ministerie van Financiën en Openbaar Ministerie proti Aboulkacem Chihabi in drugim

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgija) 26. avgusta 2010 – Ministerie van Financiën en Openbaar Ministerie proti Aboulkacem Chihabi in drugim
   (Zadeva C-432/10)
   ()
   2010/C 301/23
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ministerie van Financiën, Openbaar Ministerie

      Tožene stranke: Aboulkacem Chihabi in drugi

      Vprašanja za predhodno odločanje

               (a)

               Člen 221 carinskega zakonika Skupnosti

                           1.

                           Ali je treba člen 221(1) in (3) carinskega zakonika Skupnosti (uzakonjen z Uredbo Sveta (EGS) št. 2913/92 (1) z dne 12. oktobra 1992 […], kakor je bil spremenjen s členom 1(17) Uredbe (ES) Evropskega parlamenta in Sveta št. 2700/2000 (2) z dne 16. novembra 2000 […], razumeti tako, da se dokument, v katerem je naveden znesek dolga in s katerim carinski organi dolžnika o tem obvestijo, šteje za obvestilo dolžniku o znesku dolga v smislu člena 221(1) in (3) carinskega zakonika le takrat, ko so carinski organi znesek dolga vknjižili (to pomeni, da je bil registriran v računovodskih knjigah ali drugih nosilcih podatkov, ki izpolnjujejo to funkcijo), preden je bil dolžnik z navedenim dokumentom o njem obveščen?

                           2.

                           Ali kršitev člena 221(1) carinskega zakonika (Uredba (EGS) št. 2913/92), v skladu s katerim je treba carinski dolg vknjižiti, preden se o njem obvesti – v smislu, da je gotovo, da je obvestilo o dolgu (2. julija 2004) sledilo vknjižbi (druga četrtina leta 2005) –, vodi do tega, da pravica upravljanja s terjatvijo preneha?

                           3.

                           Ali je treba člen 221(1) carinskega zakonika razlagati tako, da obvestilo domnevnemu dolžniku o carinskem dolgu ni pravno veljavno, če ni mogoče dokazati predhodne vknjižbe carinskega dolga?

                           4.

                           Ali je treba šteti obvestilo dolžniku o carinskem dolgu, v smislu člena 221(1) Uredbe Sveta št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti, brez temu obvestilu predhodne vknjižbe carinskega dolga, za neučinkovito ali neobstoječe, tako da carinski organi ne morejo izterjati carinskega dolga, razen če v določenem roku po vknjižbi carinskega dolga sledi novo obvestilo?

               (b)

               Člen 202 carinskega zakonika Skupnosti

                           1.

                           Ali je treba člen 202(1)(a) carinskega zakonika razlagati tako, da je blago, zavezano uvoznim dajatvam, vneseno nezakonito na carinsko območje Skupnosti, ker je bilo to blago v skupni deklaraciji po členu 43 carinskega zakonika napačno poimenovano, čeprav
                           člen 202(1), drugi pododstavek, carinskega zakonika napotuje izključno na člene od 38 do 41 in člen 177, druga alinea, carinskega zakonika, in ne na člen 43 carinskega zakonika,
                           se obveznost iz člena 199 Uredbe št. 2454/93 o določbah za izvajanje glede pravilnosti podatkov v deklaraciji nanaša le na carinsko deklaracijo in ne na skupno deklaracijo,
                           je osebi, ki mora pregledati skupno deklaracijo, praktično in pravno onemogočeno preveriti, kakšno blago je v zabojnikih?

                           2.

                           Če je odgovor na vprašanje 1 pritrdilen: ali je treba člen 202(3) carinskega zakonika razlagati tako, da se osebo (ladijski zastopnik), ki odda skupno deklaracijo v imenu in za račun naročnika (ladjar), šteje za „osebo, ki je nezakonito vnesla blago“ v smislu prve alinee te določbe le zaradi napačnih podatkov v skupni deklaraciji?

                           3.

                           Če je odgovor na vprašanje 2 nikalen: ali je treba člen 202(3) carinskega zakonika razlagati tako, da nasprotuje nacionalnemu predpisu, kot je člen 24(2) splošnega zakona o carini in trošarini, po katerem se oseba, ki v imenu in za račun druge osebe odda skupno deklaracijo, avtomatično šteje za dolžnika carinskega dolga, ne da bi zadevna oseba imela možnost dokazati, da ni sodelovala pri nezakonitem vnosu blaga in ni vedela oziroma ni mogla razumno vedeti, da se blago na carinsko območje vnaša nezakonito?

                           4.

                           Ali je treba člen 5 carinskega zakonika razlagati tako, da nasprotuje nacionalnemu predpisu, kot je člen 24(2) splošnega zakona o carini in trošarini, ki preprečuje, da bi bilo neposredno zastopanje, to je z zastopnikom, ki nastopa v imenu in za račun naročnika, učinkovito, saj bi bila ta oseba v primeru skupne deklaracije z napačnimi podatki avtomatično odgovorna za carinski dolg?

                           5.

                           Ali je treba, v primeru skupne deklaracije s podatki o vnesenem blagu z napačnim poimenovanjem, na podlagi katere nastane carinski dolg po členu 202(1) Uredbe št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti, osebo, ki je sestavila in podpisala skupno deklaracijo, bodisi kot direktor bodisi kot posredni zastopnik osebe, ki je vnesla blago na carinsko območje Skupnosti, šteti za povzročitelja nezakonitega vnosa blaga in s tem za dolžnika v smislu člena 202(3), prva alinea, te uredbe, če se je pri predložitvi oprla le na podatke, ki ji jih je dal na razpolago kapitan ladje, s katero je bilo blago vneseno v Skupnost, in ji je bilo glede na ogromno število zabojnikov na krovu ladje, ki naj bi jih raztovorili v pristanišču prihoda, dejansko nemogoče preveriti, ali je vsebina zabojnikov, dostavljenih carinskim organom, dejansko skladna z dokumenti, ki jih je imela na razpolago, na podlagi katerih je bila sestavljena skupna deklaracija?

                           6.

                           Ali je treba šteti kapitana ladje in ladijsko podjetje, ki ga zastopa, za povzročitelja nezakonitega vnosa blaga v Skupnost in posledično za dolžnika v smislu člena 202(3), prva alinea, Uredbe št. 2913/92 o carinskem zakoniku, če je bila na podlagi podatkov kapitana preko njegovega zastopnika oddana skupna deklaracija, v kateri je bilo vneseno blago napačno poimenovano, s čimer je nastal carinski dolg zaradi nezakonitega vnosa blaga v Skupnost na podlagi člena 202(1) navedene uredbe?

                           7.

                           Če je odgovor na peto in/ali šesto vprašanje nikalen: ali je mogoče šteti osebe iz petega in/ali šestega vprašanja v navedenih okoliščinah za dolžnike v smislu člena 202(3), druga alinea, Uredbe št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1).

      (2)  Uredba (ES) št. 2700/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2000 o spremembi uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 311, str. 17).


title: Zadeva T-61/16: Tožba, vložena 12. februarja 2016 – Coca-Cola/UUNT – Mitico (Master)

text:
               29.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 111/38

         Tožba, vložena 12. februarja 2016 – Coca-Cola/UUNT – Mitico (Master)
   (Zadeva T-61/16)
   (2016/C 111/46)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: The Coca-Cola Company (Atlanta, Združene države) (zastopniki: S. Malynicz in S. Baran, Barristers; D. Stone in A. Dykes, Solicitors)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Modern Industrial & Trading Investment Co. Ltd (Mitico) (Damask, Sirija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka EU, ki vsebuje besedni element „Master“ – zahteva za registracijo št. 9 091 612

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 2. decembra 2015 v zadevi R 1251/2015-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               UUNT in prijavitelju znamke EU naloži, da nosita svoje stroške in stroške tožeče stranke na vseh stopnjah postopkov z ugovorom in s pritožbo, vključno s stroški tega postopka.

      Navajana tožbena razloga

               —

               kršitev člena 8(5)(b) Uredbe št. 207/2009

               —

               kršitev člena 65(6) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva C-664/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 14. decembra 2015 – Protect Natur-, Arten- und Landschaftsschutz Umweltorganisation/Bezirkshauptmannschaft Gmünd

text:
               29.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 111/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 14. decembra 2015 – Protect Natur-, Arten- und Landschaftsschutz Umweltorganisation/Bezirkshauptmannschaft Gmünd
   (Zadeva C-664/15)
   (2016/C 111/05)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagatelj revizije: Protect Natur-, Arten- und Landschaftsschutz Umweltorganisation

      Nasprotna stranka v revizijskem postopku: Bezirkshauptmannschaft Gmünd

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 4 Direktive 2000/60/ES (1) o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike (v nadaljevanju: Okvirna direktiva o vodah) ali Okvirna direktiva o vodah kot takšna okoljski organizaciji v postopku, v katerem ni treba opraviti presoje vplivov na okolje v skladu z Direktivo 2011/92/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (v nadaljevanju: Direktiva PVO), priznavata pravice, za varstvo katerih ima dostop do upravnih ali sodnih postopkov v skladu s členom 9(3) Konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, ki je bila s Sklepom Sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005 odobrena v imenu Evropske skupnosti (v nadaljevanju: Aarhuška konvencija)?
               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:

               2.

               Ali iz določb Aarhuške konvencije izhaja, da mora biti omogočeno uveljavljanje teh pravic že v postopku pred upravnim organom ali pa zadošča možnost priznanja pravnega varstva proti odločbi upravnega organa v sodnem postopku?

               3.

               Ali je dopustno, da nacionalno procesno pravo (člen 42 Allgemeines Verwaltungsverfahrensgesetz; zakon o splošnem upravnem postopku, v nadaljevanju: AVG) določa, da mora okoljska organizacija – tako kakor tudi druge stranke postopka – svoje ugovore pravočasno uveljavljati že v postopku pred upravnimi organi in ne šele v pritožbi na upravno sodišče, pri čemer v nasprotnem primeru izgubi svoj položaj stranke in tudi ne more več vložiti pritožbe na upravno sodišče?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 5, str. 275).


title: Zadeva F-35/06: Sklep Sodišče za uslužbence z dne 4. oktobra 2006 — Grunheid proti Komisiji

text:
               18.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/50

         Sklep Sodišče za uslužbence z dne 4. oktobra 2006 — Grunheid proti Komisiji
   (Zadeva F-35/06) (1)

   (2006/C 281/90)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 143 z dne 17.6.2006.


title: Zadeva T-452/07: Sklep Splošnega sodišča z dne 18. junija 2010 – Ecolean Research & Development proti UUNT (CAPS)

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/58

         Sklep Splošnega sodišča z dne 18. junija 2010 – Ecolean Research & Development proti UUNT (CAPS)
   (Zadeva T-452/07) (1)

   ()
   2010/C 221/92
   Jezik postopka: švedščina
   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 51, 23.2.2008.


title: Zadeva C-434/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona (Španija) 7. avgusta 2015 – Asociación Profesional Elite Taxi/Uber Systems Spain, S.L.

text:
               3.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona (Španija) 7. avgusta 2015 – Asociación Profesional Elite Taxi/Uber Systems Spain, S.L.
   (Zadeva C-434/15)
   (2015/C 363/27)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Asociación Profesional Elite Taxi

      Tožena stranka: Uber Systems Spain, S.L.

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ker člen 2(2)(d) Direktive 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu (1) dejavnost prevoza izključuje s področja uporabe te direktive, ali je dejavnost, ki jo tožena stranka opravlja s pridobitnim namenom, ko posreduje med lastnikom vozila in osebo, ki potrebuje prevoz znotraj mesta, s tem, da upravlja sredstva informacijske tehnologije – vmesnik in programsko aplikacijo, z besedami tožene stranke „pametne telefone in tehnološko platformo“ –, ki omogočajo povezavo med njima, treba šteti za dejavnost prevoza ali za elektronsko storitev posredovanja ali storitev informacijske družbe v smislu člena 1(2) Direktive 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov o storitvah informacijske družbe (2)?

               2.

               Ali je pri opredelitvi pravne narave te dejavnosti mogoče šteti, da gre deloma za storitev informacijske družbe, in ali bi v tem primeru za elektronsko storitev posredovanja moralo veljati načelo svobode opravljanja storitev, kot ga določa ureditev Skupnosti – člen 56 PDEU ter direktivi 2006/123/ES in 2000/31/ES (3)?

               3.

               Če bi se štelo, da storitev, ki jo opravlja družba UBER SYSTEMS SPAIN, S.L., ni storitev prevoza in je zato zajeta z Direktivo 2006/123, se postavlja vprašanje, ali je vsebina člena 15 Ley de Competencia Desleal (zakon o nelojalni konkurenci) – ki se nanaša na kršitev določb, ki urejajo konkurenčno dejavnost – v nasprotju z Direktivo 2006/123, konkretno s členom 9 o svobodi ustanavljanja in sistemih dovoljenj, ko navezovanje na nacionalne zakone in pravne določbe ne upošteva, da sistem pridobitev licenc, odobritev in dovoljenj nikakor ne sme biti omejevalen ali nesorazmeren, torej ne sme nerazumno ovirati načela svobode ustanavljanja?

               4.

               Če se potrdi, da se Direktiva 2000/31/ES uporablja za storitev, ki jo izvaja družba UBER SYSTEMS SPAIN, S.L., se postavlja vprašanje, ali omejitve države članice glede svobode opravljanja elektronske storitve posredovanja iz druge države članice, tako da je za opravljanje storitve potrebno dovoljenje ali licenca ali v obliki sklepa sodišča o prenehanju opravljanja elektronske storitve posredovanja, sprejetega na podlagi nacionalne zakonodaje o nelojalni konkurenci, pomenijo veljavne ukrepe, ki pomenijo izjeme od člena 3(2) v skladu s členom 3(4) Direktive 2000/31/ES?

      (1)  UL L 376, str. 36.

      (2)  UL L 204, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 20, str. 337.

      (3)  Direktiva 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (UL L 178, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 25, str. 399).


title: Zadeva T-124/14: Tožba, vložena 19. februarja 2014 – Finska proti Komisiji

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/39

         Tožba, vložena 19. februarja 2014 – Finska proti Komisiji
   (Zadeva T-124/14)
   2014/C 142/51
   Jezik postopka: finščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Republika Finska (zastopnika: J. Heliskoski in S. Hartikainen)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               razglasitev ničnosti izvedbenega sklepa Komisije C(2013) 8743 final z dne 12. decembra 2013 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL L 338, str. 81) v delu, v katerem je določen popravek v zvezi s financiranjem v višini 927 827,58 EUR zaradi neizpolnjevanja obveznosti iz člena 55 Uredbe (ES) št. 1974/2006,

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo njenih stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja en tožbeni razlog: Komisija naj bi napačno razlagala in uporabila člen 55 Uredbe št. 1974/2006 (1). Napačno naj bi domnevala, da pogoji, določeni na Finskem, za zagotovitev pomoči za nakup rabljenih strojev in opreme niso v skladu s členom 55(1), drugi pododstavek, Uredbe št. 1974/2006.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 1974/2006 z dne 15. decembra 2006 o podrobnih pravilih glede uporabe Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) (UL L 368, str. 15).


title: Zadeva C-457/10 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. decembra 2012 – AstraZeneca AB, AstraZeneca plc proti Evropski komisiji, European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) (Pritožba — Konkurenca — Zloraba prevladujočega položaja — Trg zdravil za čir — Zloraba postopkov v zvezi z dodatnimi varstvenimi certifikati za zdravila in postopkov pridobivanja dovoljenj za dajanje zdravil v promet — Zavajajoče navedbe — Umik dovoljenj za dajanje v promet — Ovire za dajanje generičnih zdravil v promet in za vzporedni uvoz)

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/2

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. decembra 2012 – AstraZeneca AB, AstraZeneca plc proti Evropski komisiji, European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA)
   (Zadeva C-457/10 P) (1)

   (Pritožba - Konkurenca - Zloraba prevladujočega položaja - Trg zdravil za čir - Zloraba postopkov v zvezi z dodatnimi varstvenimi certifikati za zdravila in postopkov pridobivanja dovoljenj za dajanje zdravil v promet - Zavajajoče navedbe - Umik dovoljenj za dajanje v promet - Ovire za dajanje generičnih zdravil v promet in za vzporedni uvoz)
   2013/C 26/02
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnici: AstraZeneca AB, AstraZeneca plc (zastopniki: M. Brealey QC, M. Hoskins QC, D. Jowell, Barrister in F. Murphy, Solicitor)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija (zastopniki: F. Castillo de la Torre, É. Gippini Fournier in J. Bourke, zastopniki), European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) (zastopnik: M. Van Kerckhove, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti razširjeni senat) z dne 1. julija 2010 – AstraZeneca proti Komisiji (T-321/05), s katero je Splošno sodišče razglasilo delno ničnost odločbe Komisije z dne 15. junija 2005 v zvezi s postopkom na podlagi člena 82 Pogodbe ES in člena 54 Sporazuma o EGP (zadeva COMP/A.37.507/F3 – AstraZeneca), s katero je bila tožečima strankama naložena globa v višini 60 milijonov EUR, ker sta zlorabili patentni sistem in postopke za dajanje farmacevtskih izdelkov v promet, da bi konkurentom preprečili ali odložili vstop na trg generičnih zdravil – Opredelitev trga – Razlaga člena 19 Uredbe (EGS) št. 1768/92 o uvedbi dodatnega varstvenega certifikata za zdravila

      Izrek

               1.

               Glavna in nasprotni pritožbi se zavrnejo.

               2.

               Družbama AstraZeneca AB in AstraZeneca plc se naložijo stroški glavne pritožbe.

               3.

               European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) se naloži plačilo stroškov njene nasprotne pritožbe, nosi pa tudi svoje stroške glavne pritožbe.

               4.

               Evropska komisija nosi stroške svoje nasprotne pritožbe.

      (1)  UL C 301, 6.11.2010.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. oktobra 2004 v zadevi T-56/02, Bayerische Hypo- und Vereinsbank AG proti Komisiji Evropskih skupnosti (Konkurenca — Člen 81 ES — Sporazum o določitvi cen in pogojev zaračunavanja gotovinskih menjalniških storitev gotovine — Nemčija — Postopek z zamudno sodbo)

text:
               18.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/14

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 14. oktobra 2004
   v zadevi T-56/02, Bayerische Hypo- und Vereinsbank AG proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Konkurenca - Člen 81 ES - Sporazum o določitvi cen in pogojev zaračunavanja gotovinskih menjalniških storitev gotovine - Nemčija - Postopek z zamudno sodbo)
   (2004/C 314/35)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi T-56/02, Bayerische Hypo- und Vereinsbank AG, s sedežem v Münchnu (Nemčija), ki jo zastopajo W. Knapp, T. Müller-Ibold in B. Bergmann, avocats, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, proti Komisiji Evropskih skupnosti, zaradi razglasitve ničnosti Odločbe Komisije 2003/25/ES z dne 11. decembra 2001 o postopku, uvedenem na podlagi člena 81 Pogodbe ES [Zadeva COMP/E/-37.919 – Bančne pristojbine za menjavo valut evro območja – Nemčija] (UL 2003, L 15, str. 1), je Sodišče prve stopnje (peti senat) v sestavi P. Lindh, predsednica, R. García-Valdecasas in J. D. Cooke, sodnika, sodni tajnik: H. Jung, dne 14. oktobra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi, kot sledi:

               1.

               Odločba Komisije 2003/25/ES z dne 11. decembra 2001 o postopku, uvedenem na podlagi člena 81 ES [Zadeva COMP/E-1/37.919 (prej 37.391) – Bančne pristojbine za menjavo valut evro območja – Nemčija] se razglasi za nično v delu, ki se nanaša na tožečo stranko.

               2.

               Komisija nosi vse stroške.

      (1)  UL C 109, 4.5.2002.


title: Zadeva F-4/06: Tožba, vložena  13. januarja 2006  — Villa in drugi proti Evropskemu parlamentu

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/34

         Tožba, vložena 13. januarja 2006 — Villa in drugi proti Evropskemu parlamentu
   (Zadeva F-4/06)
   (2006/C 74/66)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Renata Villa (Senninenberg, Luksemburg) in drugi (zastopnika: G. Bouneou in F. Frabetti, avocats)

      Tožena stranka: Evropski parlament
   Predlogi tožečih strank

               —

               razglasiti za nične odločbe št. 102495, 102494 in 102496 z dne 8. februarja 2005, s katerimi je organ Evropskega parlamenta, pristojen za imenovanja, (OPI) zavrnil povračilo tožečim strankam presežka prispevkov, ki je nastal po ponovnem izračunu prenosa pravic iz pokojninskega zavarovanja zaradi razlike med pravicami, pridobljenimi po italijanskem sistemu zavarovanja, in številom let pokojninske dobe po sistemu Skupnosti;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Leta 1991 so tožeče stranke, uradniki Evropskega parlamenta, v sistem Skupnosti prenesle pravice iz pokojninskega zavarovanja, ki so jih pridobile v Italiji pred začetkom dela v Skupnosti. Razlika med dejanskim številom let iz italijanskega sistema zavarovanja in številom let pokojninske dobe na podlagi izračuna prispevkov v sistem Skupnosti je bila določena v skladu s splošnimi izvedbenimi določbami, ki jih je takrat uporabljal Parlament in ki niso zajemale prispevkov za število let pokojninskega dobe po sistemu italijanskega zavarovanja.
   Z uveljavitvijo novih Kadrovskih predpisov so tožeče stranke na podlagi člena 26(5) in (6) Priloge XIII k navedenim Kadrovskim predpisom vložile zahteve za ponovni izračun prispevkov. Ker so bile zahteve zavrnjene, so tožeče stranke vložile ugovore, ki jih je OPI ravno tako zavrnil.
   V tožbah tožeče stranke navajajo kršitev člena 26 Priloge XIII k novim Kadrovskim predpisom in člena 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom v novi in stari različici.
   Trdijo tudi, da je Parlament kršil načela dobre uprave, enakega obravnavanja, prepovedi diskriminacije, prepovedi samovoljnega ravnanja, varstva zaupanja v pravo, prepovedi obogatitve in dolžne skrbnosti.


title: Zadeva T-400/05: Tožba, vložena  2. novembra 2005  — T proti Komisiji

text:
               28.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/15

         Tožba, vložena 2. novembra 2005 — T proti Komisiji
   (Zadeva T-400/05)
   (2006/C 22/29)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: T (Bruselj, Belgija) (zastopnika: S. Rodrigues in Y. Minatchy, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               po potrebi razglasiti ničnost odločbe z dne 20. julija 2005, s katero je Komisija zavrnila ugovora tožeče stranke, vložena 10. februarja 2005 in 21. marca 2005, zoper odločbo Komisije o izgubi dni svojega dopusta za 2004 in zoper odločbo Komisije, ki je odsotnost tožeče stranke po 15. novembru 2004 štela za nezakonito;

               —

               vzpostaviti odgovornost Evropske skupnosti za izpodbijano odločbo;

               —

               tožeči stranki dodeliti odškodnino za utrpelo škodo v znesku 58.395,39 evrov;

               —

               toženi stranki naložiti plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka je nekdanji uradnik Komisije in od 1. septembra 2005 v pokoju. S tožbo izpodbija odločbo tožene stranke, ki je štela, da so nekatere njene odsotnosti v letu 2004 nezakonite in da jih je treba odbiti od njenega letnega dopusta in njene plače. V podporo svoji tožbi navaja kršitev obveznosti obrazložitve, kršitev načela enakega obravnavanja in dobre uprave ter dolžne skrbnosti.
   Tožeča stranka navaja tudi kršitev člena 59 Kadrovskih predpisov, ker naj bi za zadevna obdobja odsotnosti imela zdravniška potrdila. Razen tega navaja kršitev člena 57 in Priloge V Kadrovskih predpisov v zvezi z letnim dopustom, kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku in zlorabo pooblastil.
   Tožeča stranka ravno tako predlaga povračilo premoženjske in nepremoženjske škode, ki naj bi jo domnevno utrpela zaradi vedenja tožene stranke.


title: Zadeva T-132/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. maja 2017 – PayPal/EUIPO – Hub Culture (VENMO) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Evropske unije VENMO — Slaba vera — Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               19.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 5. maja 2017 – PayPal/EUIPO – Hub Culture (VENMO)
   (Zadeva T-132/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Evropske unije VENMO - Slaba vera - Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 195/33)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: PayPal, Inc. (San José, Kalifornija, Združene države) (zastopnika: A. Renck, odvetnik, in I. Junkar, solicitor)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Walicka, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Hub Culture Ltd (Hamilton, Bermudi, Združeno kraljestvo) (zastopnik: J. Hill, barrister)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 12. januarja 2016 (zadeva R 2974/2014-5) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Paypal in Hub Culture.

      Izrek

               1.

               Odločba petega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 12. januarja 2016 (zadeva R 2974/2014-5) se razveljavi.

               2.

               EUIPO nosi poleg svojih stroškov tudi stroške, ki jih je priglasila družba PayPal, Inc.

               3.

               Družba Hub Culture Ltd nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 191, 30.5.2016.


title: Zadeva C-348/10: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 10. novembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākās tiesas Senāts – Latvija) – Norma-A SIA, Dekom SIA proti Latgales plānošanas reģions, pravnemu nasledniku Ludzas novada dome (Javna naročila — Direktiva 2004/17/ES — Člen 1(3)(b) — Direktiva 92/13/EGS — Člen 2d(1)(b) — Pojem „koncesija za storitve“ — Opravljanje storitev javnega avtobusnega prevoza — Pravica izkoriščati storitev in plačilo zneska iz naslova nadomestila izgub prevozniku — Na podlagi nacionalne zakonodaje in pogodbe omejeno tveganje, povezano z izkoriščanjem — Revizijski postopki glede oddaje naročila — Neposredna uporaba člena 2d(1)(b) Direktive 92/13/EGS za pogodbe, sklenjene pred rokom za prenos Direktive 2007/66/ES)

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/13

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 10. novembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākās tiesas Senāts – Latvija) – Norma-A SIA, Dekom SIA proti Latgales plānošanas reģions, pravnemu nasledniku Ludzas novada dome
      (Zadeva C-348/10) (1)

      (Javna naročila - Direktiva 2004/17/ES - Člen 1(3)(b) - Direktiva 92/13/EGS - Člen 2d(1)(b) - Pojem „koncesija za storitve“ - Opravljanje storitev javnega avtobusnega prevoza - Pravica izkoriščati storitev in plačilo zneska iz naslova nadomestila izgub prevozniku - Na podlagi nacionalne zakonodaje in pogodbe omejeno tveganje, povezano z izkoriščanjem - Revizijski postopki glede oddaje naročila - Neposredna uporaba člena 2d(1)(b) Direktive 92/13/EGS za pogodbe, sklenjene pred rokom za prenos Direktive 2007/66/ES)
      (2012/C 25/20)
      Jezik postopka: latvijščina

         Predložitveno sodišče

      Augstākās tiesas Senāts

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: Norma-A SIA, Dekom SIA

         Tožena stranka: Latgales plānošanas reģions, pravni naslednik Ludzas novada dome

         Predmet

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Augstākās tiesas Senāts – Razlaga člena 1(3)(b) Direktive 2004/17/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 19) in člena 2d(1)(b) Direktive Sveta 92/13/EGS z dne 25. februarja 1992 o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o uporabi pravil Skupnosti za oddajo javnih naročil podjetij na vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem področju (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 315), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/66/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2007 o spremembi direktiv Sveta 89/665/EGS in 92/13/EGS glede izboljšanja učinkovitosti revizijskih postopkov oddaje javnih naročil (UL L 335, str. 31) – Pojem koncesije za storitve – Pogodba o opravljanju storitev javnega avtobusnega prevoza, v kateri je kot protivrednost določena pravica izkoriščati storitev, naročnik pa prevozniku plača nadomestilo izgub, povezanih s tem izkoriščanjem, pri čemer je tveganje, povezano z izkoriščanjem teh storitev, omejeno na podlagi nacionalne zakonodaje in navedene pogodbe – Revizijski postopki glede oddaje naročila – Tožba za razglasitev ničnosti koncesijske pogodbe – Neposredna uporaba člena 2d(1)(b) Direktive 92/13/EGS za pogodbe, sklenjene pred rokom za prenos Direktive 2007/66/ES, v Latviji

         Izrek

                  1.

                  Direktivo 2004/17/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev je treba razlagati tako, da se za „naročilo storitev“ v smislu člena 1(2)(d) te direktive šteje pogodba, s katero pogodbenik na podlagi pravil javnega prava in pogodbenih določil, ki urejajo opravljanje teh storitev, ne prevzema znatnega dela tveganja, ki mu je izpostavljen naročnik. Nacionalno sodišče mora ob upoštevanju vseh značilnosti posla iz postopka v glavni stvari presoditi, ali je treba navedeni posel opredeliti za koncesijo za storitve ali za javno naročilo storitev.

                  2.

                  Člen 2d(1)(b) Direktive Sveta 92/13/EGS z dne 25. februarja 1992 o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o uporabi pravil Skupnosti za oddajo javnih naročil podjetij na vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem področju, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/66/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2007, se ne uporablja za javna naročila, oddana pred iztekom roka za prenos Direktive 2007/66.

         (1)  UL C 246, 11.9.2010.


title: Zadeva C-384/15: Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 20. januarja 2016 – Skype Ultd/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), Sky plc, nekdanja British Sky Broadcasting Group plc, Sky IP International Ltd (Pritožba — Znamka Skupnosti — Ustavitev postopka)

text:
               18.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 136/5

         Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 20. januarja 2016 – Skype Ultd/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), Sky plc, nekdanja British Sky Broadcasting Group plc, Sky IP International Ltd
   (Zadeva C-384/15) (1)

   ((Pritožba - Znamka Skupnosti - Ustavitev postopka))
   (2016/C 136/08)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Skype Ultd (zastopnika: A. Carboni in M. Browne, solicitors)

      Druge stranke v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnik: P. Bullock, agent), Sky plc, nekdanja British Sky Broadcasting Group plc, Sky IP International Ltd (zastopnika: D. Rose in J. Curry, solicitors)

      Izrek

               1.

               Postopek s pritožbo se ustavi.

               2.

               Družbi Skype Ultd se naloži plačilo stroškov tega postopka.

      (1)  UL C 354, 26.10.2015.


title: Zadeva T-132/12: Tožba, vložena 23. marca 2012 – Scooters India proti UUNT – Brandconcern (LAMBRETTA)

text:
               9.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/24

         Tožba, vložena 23. marca 2012 – Scooters India proti UUNT – Brandconcern (LAMBRETTA)
   (Zadeva T-132/12)
   2012/C 165/42
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Scooters India Ltd (Sarojini Nagar, Indija) (zastopnik: B. Brandreth, barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Brandconcern BV (Amsterdam, Nizozemska)

      Predloga

               —

               Razveljavi naj se del odločbe prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 12. januarja 2012 v zadevi R 2308/2010-1, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke zoper razveljavitev znamke v zvezi z njeno registracijo za proizvode iz razredov 6 in 7; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov, ki so tožeči stranki nastali v postopku pred odborom za pritožbe in Splošnim sodiščem Evropske unije.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za razveljavitev: besedna znamka „LAMBRETTA“ za proizvode iz razredov 6, 7 in 28 – prijava znamke Skupnosti št. 1618982

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva razveljavitev znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Obrazložitev zahteve za razveljavitev: tožeča stranka svoj predlog opira na člen 51(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009

      Odločba oddelka za izbris: razveljavitev registracije znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: odbor za pritožbe naj bi glede na člen 51(1)(c) Uredbe št. 207/2009 dokaze presojal napačno s treh vidikov. Če bi odbor za pritožbe pravilno uporabil sodno prakso iz zadeve T-415/09 Vallis proti New Yorker in/ali La Mer Technology Inc proti Laboratoires Goemar SA (zadeva C-259/02) in/ali preveril dokaze, naj bi ugotovil, da je bila podana resna in dejanska uporaba proizvodov iz razredov 6 in 7 s soglasjem družbe Scooters India Ltd.