title: Zadeva C-515/06 P: Pritožba, ki jo je vložila European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) 19. decembra 2006 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti razširjeni senat) z dne 27. septembra 2006 v zadevi T-168/01: GlaxoSmithKline Services Unlimited proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/18

         Pritožba, ki jo je vložila European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) 19. decembra 2006 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti razširjeni senat) z dne 27. septembra 2006 v zadevi T-168/01: GlaxoSmithKline Services Unlimited proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-515/06 P)
   (2007/C 56/31)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Pritožnica: European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) (zastopnika: M. Hartmann-Rüppel in W. Rehmann, Rechtsanwälte)

      Druge stranke v postopku: Komisija Evropskih skupnosti, Bundesverband der Arzneimittel-Importeure eV, Spain Pharma, SA, Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar), GlaxoSmithKline Services Unlimited, nekdanji Glaxo Wellcome plc
   Predlogi pritožnice:
   Pritožnica predlaga Sodišču naj:

               —

               naj se razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje z dne 27. septembra 2006, T-168/01, v delu, v katerem je Sodišče prve stopnje Odločbo Komisije 2001/70/ES (1) z dne 8. maja 2001 razglasilo za nično.

               —

               naj se ji prisodi stroške postopka pred Sodiščem in Sodiščem prve stopnje

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica zatrjuje, da naj bi bile z izpodbijano sodbo storjene naslednje kršitve prava Skupnosti:

               (a)

               Nepravilna uporaba člena 81(3) ES — Sodišče prve stopnje ni upoštevalo vloge in namena člena 81(3), s tem da je ugotovilo, da je bila presoja Komisije nezadostna.

               (b)

               Nepravilna uporaba člena 81(3) ES, ker je Sodišče prve stopnje kršilo pravila o dokaznem bremenu.

               (c)

               Nepravilna uporaba člena 81(3) ES, ki je bila posledica napačne razlage oziroma neupoštevanja dokazov v spisu, ki dokazujejo, da tožeča stranka pred Sodiščem prve stopnje (GSK) ni v zadostni meri uveljavljala zahtev iz člena 81(3) ES in ker jih tudi ni podprla z dokazi.

      (1)  UL L 302, str. 1.


title: Zadeva C-530/11: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. februarja 2014 – Evropska komisija proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska (Neizpolnitev obveznosti države — Udeležba javnosti pri odločanju in dostopu do sodišč v okoljskih zadevah — Pojem „ne nedopustno drag“ sodni postopek)

text:
               29.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/3

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. februarja 2014 – Evropska komisija proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-530/11) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Udeležba javnosti pri odločanju in dostopu do sodišč v okoljskih zadevah - Pojem „ne nedopustno drag“ sodni postopek)
   2014/C 93/03
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Oliver in L. Armati, agenta)

      Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: C. Murrell, M. Holt in J. Maurici, agenti)

      Ob intervenciji: Kraljevine Danske (zastopnik: C. H. Vang, agent), Irske (zastopniki: E. Creedon in A. Joyce, agentki, skupaj z E. Barrington in G. Gilmore, barristers)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev s členoma 3(7) in 4(4) Direktive 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 466) – Obveznost omejitve ali odstranitve finančnih ovir za dostop do sodišč v okoljskih zadevah – Pojem „nedopustno dragega“ sodnega postopka

      Izrek

               1.

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska s tem, da ni pravilno preneslo členov 3(7) in 4(4) Direktive 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč v delu, v katerem določata, da zadevni sodni postopki ne smejo biti nedopustno dragi, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.

               2.

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska se naloži plačilo stroškov. Kraljevina Danska in Irska nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 39, 11.2.2012.


title: Zadeva C-367/09: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 28. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Antwerpen – Belgija) – Belgisch Interventie – en Restitutiebureau proti SGS Belgium NV, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Škodovanje finančnim interesom Evropske unije — Uredba (ES, Euratom) št. 2988/95 — Členi 1, 3(1), tretji pododstavek, 5 in 7 — Uredba (EGS) št. 3665/87 — Člena 11 in 18(2)(c) — Pojem gospodarski subjekt — Subjekti, udeleženi pri storitvi nepravilnosti — Subjekti, ki morajo prevzeti odgovornost za nepravilnosti oziroma zagotoviti, da nepravilnosti niso storjene — Upravna kazen — Neposredni učinek — Zastaranje pregona — Pretrganje)

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/18

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 28. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Antwerpen – Belgija) – Belgisch Interventie – en Restitutiebureau proti SGS Belgium NV, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV
   (Zadeva C-367/09) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Škodovanje finančnim interesom Evropske unije - Uredba (ES, Euratom) št. 2988/95 - Členi 1, 3(1), tretji pododstavek, 5 in 7 - Uredba (EGS) št. 3665/87 - Člena 11 in 18(2)(c) - Pojem „gospodarski subjekt“ - Subjekti, udeleženi pri storitvi nepravilnosti - Subjekti, ki morajo prevzeti odgovornost za nepravilnosti oziroma zagotoviti, da nepravilnosti niso storjene - Upravna kazen - Neposredni učinek - Zastaranje pregona - Pretrganje)
   2010/C 346/29
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van beroep te Antwerpen

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Belgisch Interventie- en Restitutiebureau

      Tožene stranke: SGS Belgium NV, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV

      Predmet

   Predlog za predhodno odločanje – Hof van beroep te Antwerpen – Razlaga členov 1, 3(1), tretji pododstavek, 5 in 7 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (UL L 312, str. 1) in člena 18(1)c) Uredbe Komisije (EGS) št. 3665/87 z dne 27. novembra 1987 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode (UL L 351, str. 1) – Pojem gospodarskega subjekta – Subjekti, udeleženi pri storitvi nepravilnosti, in subjekti, ki morajo prevzeti odgovornost za nepravilnosti oziroma zagotoviti, da nepravilnosti niso storjene – Zastaranje pregona – Pretrganje

      Izrek

               1.

               Člena 5 in 7 Uredbe Sveta št. 2988/95 (ES, Euratom) z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti se ne uporabljata tako, da bi bilo mogoče upravno kazen izreči na podlagi zgolj teh določb, ker v kontekstu zaščite finančnih interesov Unije uporaba upravne kazni za neko kategorijo oseb zahteva, da je pred storitvijo zadevne nepravilnosti zakonodajalec Unije sprejel sektorske predpise, ki določajo takšno kazen in pogoje za njeno uporabo za to kategorijo oseb, ali pa, kjer je to primerno, če takšni predpisi še niso bili sprejeti na ravni Unije, da je pravo države članice, kjer je bila storjena nepravilnost, predpisovalo naložitev upravne kazni za navedeno kategorijo oseb.

               2.

               V okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, ko sektorski predpisi Unije še ne določajo obveznosti držav članic, da določijo učinkovite kazni v primeru, ko mednarodna družba za pregled in nadzor, ki jo je odobrila država članica, izda napačno potrdilo, člen 7 Uredbe št. 2988/95 ne preprečuje, da države članice naložijo kazen tej družbi kot osebi, ki je „bila udeležena pri nepravilnosti“, ali osebi, za katero je mogoče šteti, da „mora prevzeti odgovornost“ za to nepravilnost v smislu te določbe, vendar pod pogojem, da ima taka kazen jasno in nedvoumno zakonito podlago, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

               3.

               V okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, pomenijo dopis o poročilu o preiskavi, ki je bil poslan mednarodni družbi za pregled in nadzor, ki je izdala potrdilo o sprostitvi v prosti promet za izvozni posel, in s katerim je izpostavljena nepravilnost v zvezi z določenim poslom, poziv tej družbi za predložitev dopolnilnih dokumentov, namenjen preverjanju tega, ali je res prišlo do sprostitve v prosti promet, in poslan priporočen dopis o izrečeni kazni navedeni družbi zaradi sodelovanja pri storitvi nepravilnosti v smislu člena 1(2) Uredbe št. 2988/95, dovolj jasna dejanja, o katerih je obveščena zadevna oseba in se nanašajo na preiskavo ali sodni postopek glede nepravilnosti, in zato pretrgajo zastaranje pregona v smislu člena 3(1), tretji pododstavek, navedene uredbe.

      (1)  UL C 297, 5.12.2009.


title: Zadeva F-5/15: Tožba, vložena 19. januarja 2015 – ZZ/Komisija

text:
               23.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/26

         Tožba, vložena 19. januarja 2015 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-5/15)
   (2015/C 096/34)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska Komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev nezakonitosti člena 9 splošnih določb za izvajanje (SDI) člena 11(2) Priloge VIII k statutu in razglasitev ničnosti odločbe o prenosu pokojninskih pravic tožeče stranke v pokojninski sistem Unije, v kateri so uporabljene nove splošne določbe za izvajanje členov 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se nezakonitost člena 9 splošnih določb za izvajanje člena 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom;

               —

               odločba z dne 16. januarja 2014 o izračunu bonusa pokojninskih pravic, ki jih je pridobila tožeča stranka pred nastopom dela, v okviru prenosa teh pravic v pokojninski sitem institucij Evropske unije na podlagi splošnih izvedbenih določb za člen 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom z dne 3. marca 2011, naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-517/11: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 7. februarja 2013 – Evropska komisija proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 92/43/EGS — Ohranjanje naravnih habitatov — Člen 6(2) — Slabšanje stanja in onesnaževanje jezera Koroneia — Protection — Nezadostnost sprejetih ukrepov — Direktiva 91/271/EGS — Čiščenje komunalne odpadne vode — Člena 3 in 4(1) in (3) — Naselje Langadas — Kanalizacijski sistem in sistem čiščenja komunalne odpadne vode — „Neobstoj“ )

text:
               13.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/3

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 7. februarja 2013 – Evropska komisija proti Helenski republiki
   (Zadeva C-517/11) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 92/43/EGS - Ohranjanje naravnih habitatov - Člen 6(2) - Slabšanje stanja in onesnaževanje jezera Koroneia - Protection - Nezadostnost sprejetih ukrepov - Direktiva 91/271/EGS - Čiščenje komunalne odpadne vode - Člena 3 in 4(1) in (3) - Naselje Langadas - Kanalizacijski sistem in sistem čiščenja komunalne odpadne vode - „Neobstoj“)
   2013/C 108/05
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: M. Patakia, S. Petrova, B. D. Simon in L. Banciella, agenti)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopnik: E. Skandalou, agent)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 6(2) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 102) – Kršitev členov 3 in 4(1) in (3) Direktive Sveta 91/271/CEE z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (UL L 135, str. 40) – Nesprejetje vseh potrebnih ukrepov, da bi se preprečilo slabšanje stanja in onesnaževanje jezera Koroneia (prefektura Solun) – Nedokončanje kanalizacijskega sistema in sistema čiščenja komunalne odpadne vode za naselje Langadas

      Izrek

               1.

               S tem, da ni sprejela vseh potrebnih ukrepov, da bi se preprečilo slabšanje stanja naravnih habitatov in habitatov vrst, za katere je bilo določeno posebno varstveno območje (PVO) 1220009, in s tem, da ni dokončala kanalizacijskega sistema in sistema čiščenja komunalne odpadne vode za naselje Langadas, Helenska republika ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 6(2) Direktive Sveta 92/43/EGS o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst, v povezavi s členom 7 te direktive, ter svojih obveznosti iz členov 3 ter 4(1) in (3) Direktive Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode.

               2.

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 362, 10.12.2011.


title: Zadeva T-450/10 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 18. julija 2011 – Marcuccio proti Komisiji (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Razumen rok za vložitev odškodninske tožbe — Zamuda — Pritožba, ki je deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena)

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/21

         Sklep Splošnega sodišča z dne 18. julija 2011 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-450/10 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Razumen rok za vložitev odškodninske tožbe - Zamuda - Pritožba, ki je deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena)
   2011/C 282/42
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall in C. Berardis -Kayser, zastopnika, skupaj z A. DaI Ferrom, odvetnikom)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 9. julija 2010 v zadevi Marcuccio proti Komisiji (F-91/09, še neobjavljena v ZOdl.), s katero se predlaga razveljavitev tega sklepa.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrže.

               2.

               Luigi Marcuccio nosi svoje stroške in plača stroške, ki jih je v okviru tega postopka priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 317, 20.11.2010.


title: Zadeva T-843/16: Tožba, vložena 29. novembra 2016 – dm-drogerie markt/EUIPO – Digital Print Group O. Schimek (Foto Paradies)

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/40

         Tožba, vložena 29. novembra 2016 – dm-drogerie markt/EUIPO – Digital Print Group O. Schimek (Foto Paradies)
   (Zadeva T-843/16)
   (2017/C 038/53)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Nemčija) (zastopnika: T. Strack in O. Bludovsky, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Digital Print Group O. Schimek GmbH (Nürnberg, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Unije „Foto Paradies“ – znamka Unije št. 10 707 933

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. septembra 2016 v zadevi R 1194/2015-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 52(1)(a) v povezavi s členom 20(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-593/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 20. novembra 2013 – Presidenza del Consiglio dei Ministri in drugi proti Rina Services SpA in drugim

text:
               1.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 61/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 20. novembra 2013 – Presidenza del Consiglio dei Ministri in drugi proti Rina Services SpA in drugim
   (Zadeva C-593/13)
   2014/C 61/02
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Presidenza del Consiglio dei Ministri in dugi

      Tožene stranke: Rina Services SpA in drugi

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali načela Pogodbe o svobodi ustanavljanja (člen 49 PDEU) in o svobodi opravljanja storitev (člen 56 PDEU) ter načela iz Direktive 2006/123/ES (1) nasprotujejo sprejetju in uporabi nacionalne zakonodaje, ki za SOA, ustanovljene v obliki delniških družb, določa, da „morajo imeti statutarni sedež na ozemlju“?

               2.

               Ali je treba odstopanje iz člena 51 PDEU razlagati v smislu, da obsega dejavnost, kakršna je certificiranje, ki jo izvajajo organizacije zasebnega prava, ki po eni strani morajo biti ustanovljene v obliki delniških družb in poslujejo na konkurenčnem trgu, po drugi strani pa sodelujejo pri izvajanju javne oblasti, zato se zanje zahteva izdaja dovoljenja in so pod nadzorom nadzornega organa?

      (1)  Direktiva 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu, UL L 376, str. 36.


title: Zadeva C-247/14 P: Pritožba, ki jo je HeidelbergCement AG vložila 22. maja 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 14. marca 2014 v zadevi T-302/11, HeidelbergCement AG proti Evropski komisiji

text:
               14.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/10

         Pritožba, ki jo je HeidelbergCement AG vložila 22. maja 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 14. marca 2014 v zadevi T-302/11, HeidelbergCement AG proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-247/14 P)
   2014/C 223/15
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: HeidelbergCement AG (zastopniki: U. Denzel, C. von Köckritz, P. Pichler, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj

               1.

               izpodbijano sodbo razveljavi;

               2.

               Sklep Komisije z dne 30. marca 2011 (COMP/39520 – cement in podobni proizvodi, C(2011) 2361) na podlagi člena 263(4) PDEU razglasi za ničen v delu, v katerem zadeva pritožnico;

               3.

               podredno drugemu pritožbenemu predlogu, zadevo vrne Splošnemu sodišču v odločanje v skladu s pravno presojo iz sodbe Sodišča;

               4.

               v vsakem primeru naloži Komisiji plačilo stroškov, ki so pritožnici nastali v postopkih pred Splošnim sodiščem in Sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožba je vložena zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 14. marca 2014 v zadevi T-302/11. Sodba je bila pritožnici vročena 14. marca 2014. S sodbo je Splošno sodišče zavrnilo tožbo pritožnice, vloženo zoper Sklep Komisije z dne 30. marca 2011 v zadevi COMP/39520 – cement in podobni proizvodi, C(2011) 2361.
   Pritožnica uveljavlja sedem pritožbenih razlogov:
   Prvič naj bi Splošno sodišče neustrezno preučilo zahteve glede navedbe namena zahteve za informacije, ki izhajajo iz člena 18(3) Uredbe št. 1/2003 (1), in jih napačno uporabilo. Vsebino zahteve za informacije naj bi nezadostno določilo in naj ne bi upoštevalo obveznosti obrazložitve Komisije.
   Drugič naj bi Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je izhajalo iz tega, da bi bila obveznost obrazložitve iz člena 296(2) PDEU lahko omejena s členom 18(3) Uredbe št. 1/2003. Zato naj Sodišče ugovora manjkajoče obrazložitve odločitve o sprejetju odločbe o zahtevi za informacije v obravnavani zadevi ne bi preučilo. Sodišče naj tudi neupravičeno ne bi obravnavalo očitka manjkajoče obrazložitve določitve roka. Njegova sodba naj bi bila obrazložena z dobesedno enakim besedilom, kot je besedilo, uporabljeno v vzporednem postopku in prilagojeno v tem postopku navedenemu, vsebinsko drugačnemu očitku.
   Tretjič naj bi Splošno sodišče nezadostno preučilo pojem „potrebnost“ v smislu člena 18(3), prvi stavek, Uredbe št. 1/2003 s tem, da je utemeljeno obrazložitev stališča Komisije glede indicev štelo za nepotrebno. Poleg tega naj bi določilo napačne zahteve, kar zadeva zvezo med utemeljenim sumom in potrebnostjo zahtevanih informacij. Prav tako naj bi napačno razlagalo člen 18(3), prvi stavek, Uredbe št. 1/2003, saj preizkusa primernosti zahtevanih informacij ni štelo za potrebnega. To naj bi imelo za posledico izpodkopavanje pravice do pritožbe, ki izhaja iz člena 18(3), tretji stavek, Uredbe št. 1/2003.
   Četrtič naj bi Splošno sodišče člen 18(3), prvi stavek, Uredbe št. 1/2003 neupravičeno štelo za pravno podlago za predlog Komisije pripravo, zbiranje in obdelavo informacij, ki jih pritožnica ni imela na razpolago v tej obliki.
   Petič naj bi Splošno sodišče očitek prekratkega roka za odgovor zavrnilo zgolj na podlagi abstraktno obravnavane gospodarske moči pritožnice in torej z nezadostno in nedosledno obrazložitvijo.
   Šestič naj Splošno sodišče ne bi upoštevalo merila določnosti aktov prava Unije s tem, da je zahtevo za informacije štelo za dovolj določno, čeprav je samo ugotovilo, da so v njej vsebovana vprašanja nedoločna. Poleg tega naj ne bi preučilo specifičnih očitkov glede pomanjkljive določnosti in je s tem izpodkopalo pravico do pritožbe (glej člen 18(3), tretji stavek, Uredbe št. 1/2003).
   Sedmič naj bi Splošno sodišče kršilo pravico pritožnice do obrambe s tem, da je menilo, da bi ona morala opraviti ocene, ki bi jih Komisija lahko uporabila v okviru ekonomske analize za dokaz domnevne kršitve kartelnega prava Unije.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe, UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205.


title: Zadeva C-111/13: Tožba, vložena 7. marca 2013 – Evropska komisija proti Republiki Finski

text:
               27.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/14

         Tožba, vložena 7. marca 2013 – Evropska komisija proti Republiki Finski
   (Zadeva C-111/13)
   2013/C 123/22
   Jezik postopka: finščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: P. Hetsch, O. Beynet in I. Koskinen)

      Tožena stranka: Republika Finska

      Predlogi tožeče stranke

   Komisija predlaga Sodišču, naj:

               —

               ugotovi, da Republika Finska s tem, da za celinsko Finsko ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev s členi 2(1), (2), od (4) do (18), (20), od (22) do (36), 3(3), od prvega do tretjega stavka, in (6)(b), 12, 13(1), (2) in (5), 15(1) in (2), 16(1), drugi stavek, (2) in (3), 25(1), 33, 36(4), drugi in četrti pododstavek, (6), (8) in (9), tretji pododstavek, 39(4)(a) in (b) ter (5), prvi pododstavek, točki (a) in (b) ter drugi pododstavek, drugi stavek, 40, od (a) do (e), (g) in (h), 41(1)(b), od (c) do (f), od (h) do (q) in od (s) do (u), (4)(b) in (d), (6)(a), (7), in od (9) do (12), 42(1), 43(1), (4) in (8), 44 od (1) do (3), (6) in (7), Direktive 2009/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 2003/55/ES, (1) ter odstavkom 1(a), šesta in osma alinea, (b), (d), (f) in (h), in odstavkom 2 Priloge I k tej direktivi, oziroma o teh v vsakem primeru ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 54(1) navedene direktive;

               —

               Republiki Finski na podlagi člena 260(3) PDEU naloži plačilo denarne kazni v višini 28 569,60 EUR dnevno, šteto od dneva razglasitve sodbe v tej zadevi;

               —

               Republiki Finski naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos Direktive se je iztekel 3. marca 2011.

      (1)  UL L 211, str. 94.


title: Zadeva C-423/14: Sklep predsednika Sodišča z dne 31. julija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supremo Tribunal Administrativo – Portugalska) – Fazenda Pública/Beiragás – Companhia de Gás das Beiras SA

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/23

         Sklep predsednika Sodišča z dne 31. julija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supremo Tribunal Administrativo – Portugalska) – Fazenda Pública/Beiragás – Companhia de Gás das Beiras SA
   (Zadeva C-423/14) (1)

   (2015/C 398/30)
   Jezik postopka: portugalščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 439, 8.12.2014.


title: Zadeva T-21/14: Tožba, vložena 8. januarja 2014 – NetMed proti UUNT – Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik (SANDTER 1953)

text:
               1.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 61/19

         Tožba, vložena 8. januarja 2014 – NetMed proti UUNT – Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik (SANDTER 1953)
   (Zadeva T-21/14)
   2014/C 61/34
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: NetMed Sàrl (Wasserbillig, Luksemburg) (zastopnik: S. Schafhaus, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik GmbH (Baden-Baden, Nemčija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 24. oktobra 2013 v zadevi R 1846/2012-1;

               —

               Uradu naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški, nastalimi v postopku z ugovorom in v pritožbenem postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „SANDTER 1953“ za proizvode iz razredov 3, 5 in 10 – prijava znamke Skupnosti št. 9 448 887

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik GmbH

      Navajana znamka ali znak: nemška besedna znamka „Sander“ za proizvode iz razredov 5, 10 in 25; mednarodna figurativna znamka z varstvom v Beneluksu, Avstriji in Franciji, ki vsebuje besedni element „SANDER“, za proizvode iz razredov 5, 10 in 25.

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 42(2) in (3) ter člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva T-888/16: Tožba, vložena 8. decembra 2016 – BP/FRA

text:
               20.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/36

         Tožba, vložena 8. decembra 2016 – BP/FRA
   (Zadeva T-888/16)
   (2017/C 053/45)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: BP (Dunaj, Avstrija) (zastopnik: E. Lazar, odvetnica)

      Tožena stranka: Agencija Evropske unije za temeljne pravice (FRA)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo organa za sklepanje pogodb o zaposlitvi (AHCC) z dne 21. aprila 2016 o nepodaljšanju pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naloži povračilo premoženjske in nepremoženjske škode tožeči stranki, ki jo je ta utrpela po eni strani zaradi nezakonite odločbe o nepodaljšanju in po drugi strani zaradi nezakonite izvršitve sodbe T-658/13 P: 63 246 EUR za izgubljeni dobiček; 26 630 EUR, ker je tožeča stranka izgubila pravico do pokojnine za obdobje 19 mesecev, ali znesek, ki ga Sodišče določi ex aequo et bono; 1 200 EUR za povračilo pravnih stroškov, ki jih je tožeča to plačala v postopku pred tožbo od 29. januarja 2016, datum osnutka odločbe, do 21. aprila 2016, datum sprejetja odločbe tožene stranke; 60 000 EUR za izgubo možnosti sklenitve pogodbe za nedoločen čas ali znesek, ki ga Sodišče določi ex aequo et bono; 50 000 EUR za nematerialno škodo, ki je tožeči stranki nastala zaradi zatrjevanih napak, nepravilnosti in škode, ki jo je tožeča stranka povzročila pri izvajanju sodbe T-658/13P;

               —

               toženi stranki naloži povračilo premoženjske in nepremoženjske škode, ki jo je tožeča stranka utrpela po eni strani zaradi nesprejetja zakonitih pravil o ocenjevanju, prerazvrstitvi in podaljšanju s strani tožeče stranke in s tem povezane škode, ki je nastala zaradi neobstoja takih zakonitih pravil, in po drugi strani zaradi zavlačevanja končanja poročil o delu tožeče stranke in s tem povezane škode, ki je nastala, ker ta poročila niso bila pravočasno končana;

               —

               ugotovi, da so smernice tožene stranke, ki se uporabijo za postopek ocenjevanja in prerazvrstitve in pravila o postopku podaljšanja nezakonita, ker jih je sprejel nepristojni organ po nezakonitem postopku;

               —

               uporabi svojo neomejeno sodno pristojnost zaradi zagotovitve učinkovanja svoje odločbe;

               —

               toženi stranki naloži plačilo zamudnih obresti po obrestni meri Evropske centralne banke povišani za dve odstotni točki na morebiti določen znesek ali kakršnokoli druge obresti, ki jih Sodišče šteje za primerne; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov tudi, če se pritožba zavrne.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog, s katerim se zatrjuje kršitev pravice do obrambe:

                           —

                           kršitev pravice do zaslišanja, nezagotovitev pravičnega in učinkovitega zaslišanja s strani organa za imenovanje FRA, in kršitev člena 41(2)(b) Listine o temeljnih pravicah;

                           —

                           kršitev druge sestavine pravice do obrambe (pravica do dostopa do spisa), zavrnitev dostopa do osebnega spisa in do dokumentov, na podlag katerih je bila sprejeta zavrnilna odločba z dne 17. februarja 2012, kršitev členov 25 in 26 kadrovskih predpisov ter kršitev člena 41(2)(b) Listine.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: bistvena kršitev postopka.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: zloraba pooblastil in nasprotje interesov, kršenje interesa službe, očitne napake pri oceni in napačna uporaba načela retroaktivnosti.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev obveznosti poštene in dobroverne uskladitve s sodbo T-658/13 P.


title: Zadeva T-338/16 P: Pritožba, ki jo je 22. junija 2016 vložil Richard Zink zoper sodbo, ki jo je 11. aprila 2016 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-77/15, Zink/Komisija

text:
               22.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/46

         Pritožba, ki jo je 22. junija 2016 vložil Richard Zink zoper sodbo, ki jo je 11. aprila 2016 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-77/15, Zink/Komisija
   (Zadeva T-338/16 P)
   (2016/C 305/62)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Richard Zink (Bamako, Mali) (zastopniki: N. de Montigny in J. N. Louis, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 11. aprila 2016 v zadevi F-77/15 (Zink/Komisija);

               —

               razglasi ničnost odločbe PMO o omejitvi izplačila izselitvenega dodatka, ki neutemeljeno ni bilo zvedeno od 1. septembra 2007, na obdobje pet let;

               —

               Komisiji naloži, naj pritožniku plača izselitveni dodatek, do katerega je upravičen od 1. septembra 2007, in zamudne obresti, izračunane po obrestni meri, ki jo Evropska centralna banka uporablja za glavne operacije financiranja, povečani za dve odstotni točki, na zneske, ki so že bili izplačani pritožniku na podlagi neplačanega dela osebnih prejemkov (izselitveni dodatek), in na zneske, ki so še dolgovani, od zapadlosti vsakega od njih do popolnega plačila, ob odštetju že plačanih zneskov;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov obeh postopkov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja štiri razloge.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: kršitev člena 62 Kadrovskih predpisov.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: kršitev načela zakonitosti aktov Komisije.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: kršitev v zvezi z omejitvijo dolgovanih izostalih izplačil na 5 let.

               4.

               Četrti pritožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve.


title: Zadeva T-552/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 24. junija 2015 – Wm. Wrigley Jr./UUNT (Extra) (Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke Skupnosti Extra — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/45

         Sklep Splošnega sodišča z dne 24. junija 2015 – Wm. Wrigley Jr./UUNT (Extra)
   (Zadeva T-552/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava figurativne znamke Skupnosti Extra - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage))
   (2015/C 311/49)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Wm. Wrigley Jr. Company (Wilmington, Delaware, Združene države) (zastopniki: M. Kinkeldey, S. Brandstätter in C. Schmitt, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Walicka, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 19. maja 2014 (zadeva R 199/2014-5), ki se nanaša na zahtevo za registracijo figurativnega znaka Extra kot znamko Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Wm. Wrigley Jr. Company se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 351, 6.10.2014.


title: Zadeva F-114/06: Tožba, vložena 29. septembra 2006 — Liotti proti Komisiji

text:
               18.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/50

         Tožba, vložena 29. septembra 2006 — Liotti proti Komisiji
   (Zadeva F-114/06)
   (2006/C 281/89)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Amerigo Liotti (Senningerberg, Luxembourg) (zastopnik: F. Frabetti, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti seznama uradnikov, ki so napredovali v napredovalnem obdobju 2005, ker v njem ni navedeno ime tožeče stranke, ter slučajno, pripravljalnih dejanj za te odločitve;

               —

               podredno, razveljavitev dodelitve točk za napredovanje za zgoraj navedeno napredovalno obdobje, zlasti glede na priporočila odborov za napredovanja;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V podporo svoji tožbi se tožeča stranka sklicuje na šest tožbenih razlogov:

               —

               prvi, kršitev člena 45 Kadrovskih predpisov;

               —

               drugi, kršitev Splošnih določb za izvajanje tega člena;

               —

               tretji, kršitev načela nediskriminacije in očitna napaka pri presoji;

               —

               četrti, kršitev načel prepovedi samovoljnega odločanja in zlorabe pooblastil ter kršitev obveznosti obrazložitve;

               —

               peti, kršitev načela varstva zaupanja v pravo in pravila „patere legem quam ipse fecisti“;

               —

               šesti, kršitev dolžne skrbnosti.


title: Zadeva C-533/12 P: Pritožba, ki jo je Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA vložila 22. novembra 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 11. septembra 2012 v zadevi Corsica Ferries France SAS proti Evropski komisiji (T-565/08)

text:
               2.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/7

         Pritožba, ki jo je Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA vložila 22. novembra 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 11. septembra 2012 v zadevi Corsica Ferries France SAS proti Evropski komisiji (T-565/08)
   (Zadeva C-533/12 P)
   2013/C 32/09
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA (zastopnika: A. Winckler in F.-C. Laprévote, odvetnika)

      Druge stranke v postopku: Corsica Ferries France SAS, Evropska komisija, Francoska republika

      Predloga

               —

               Sodba Splošnega sodišča z dne 11. septembra 2012 v zadevi Corsica Ferries France SAS proti Evropski komisiji (T-565/08) naj se – v delu v katerem se člen 1, drugi in tretji odstavek, Odločbe Komisije 2009/611/ES z dne 8. julija 2008 o ukrepih C 58/02 (ex N 118/02), ki jih je Francija izvedla v korist Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM) (1), razglasi za ničen – delno razveljavi, in sicer (i) ker je Komisija napačno uporabila pravo in storila očitne napake pri presoji, kar zadeva njene analize negativne prodajne cene 158 milijonov EUR, skupnega in sočasnega kapitalskega vložka družbe CGMF v znesku 8,75 milijona EUR in pomoči za osebe v znesku 38,5 milijona EUR, in (ii) ker je analiza preostanka za prestrukturiranje s strani Komisije v končnem znesku 15,81 milijona EUR temeljila na napačni predpostavki;

               —

               družbi Corsica Ferries naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica navaja štiri razloge, s katerimi želi doseči delno razveljavitev sodbe Splošnega sodišča.
   Prvič, pritožnica v zvezi s prodajo po negativni ceni meni, da Splošno sodišče ne le, da ni upoštevalo diskrecijske pravice, ki jo ima Komisija za uporabo preizkusa zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu, temveč je tudi napačno uporabilo pravo pri razlagi tega preizkusa. Splošno sodišče je s tem, da je sprejelo takšno razlago preizkusa zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu, ki je v nasprotju s členom 345 PDEU, izkrivilo Odločbo Komisije in ni izpolnilo obveznosti obrazložitve.
   Drugič, pritožnica v zvezi s kapitalskim vložkom Splošnemu sodišču očita, da je s tem, ker je menilo, da Komisija pri presoji primerljivosti naložbenih pogojev sočasnih zasebnih kapitalskih vložkov ni upoštevala vseh upoštevnih dejavnikov, izkrivilo Odločbo Komisije.
   Tretjič, Splošno sodišče naj bi v zvezi z ukrepi pomoči za osebe ne le izkrivilo Odločbo Komisije, temveč naj bi tudi napačno uporabilo pravo in naj ne bi izpolnilo obveznosti obrazložitve glede prednosti, ki naj bi je bila deležna družba SNCM.
   Četrtič in glede na zgoraj navedeno, razlogovanje Splošnega sodišča v zvezi s preostankom za prestrukturiranje, izračunanim v višini 15,81 milijona EUR, naj bi bilo brezpredmetno.

      (1)  UL 2009, L 225, str. 180.


title: Zadeva C-494/08 P: Pritožba, ki jo je 17. novembra 2008 vložila Prana Haus GmbH zoper sodbo Sodišča prve stopnje (osmi senat) z dne 17. septembra 2008 v zadevi Prana Haus GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (T-226/07)

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/17

         Pritožba, ki jo je 17. novembra 2008 vložila Prana Haus GmbH zoper sodbo Sodišča prve stopnje (osmi senat) z dne 17. septembra 2008 v zadevi Prana Haus GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (T-226/07)
   (Zadeva C-494/08 P)
   (2009/C 32/26)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Pritožnica: Prana Haus GmbH (zastopnik: N. Hebeis, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi pritožnice:

               —

               Sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (osmi senat) z dne 17. septembra 2008 v zadevi Prana Haus GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (T-226/07) naj se razveljavi.

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Predmet spora je vprašanje, ali se pojem „PRANAHAUS za blago“ posneti nosilci zvoka in slike vseh vrst; izdelki tiskarn „in za“ maloprodajne storitve […] za blago vsakdanje potrošnje […] lahko varuje kot znamka. Sodišče prve stopnje je navedlo, da je „PRANAHAUS“ podatek, ki neposredno in konkretno označuje navedeno blago in storitve.
   Pritožnica z obravnavanim pravnim sredstvom uveljavlja kršitev absolutnega razloga za zavrnitev opisnega podatka v skladu s členom 7(1)(c) Uredbe o znamki Skupnosti.
   Po navedbah tožeče stranke je Sodišče prve stopnje pri tem pravni pojem „označujejo“ iz člena 7(1)(c), v nasprotju z besedilom določbe in v nasprotju s sodno prakso Sodišča, razlagalo preširoko. Nadalje naj bi bilo preverjanje, ali je označba „PRANAHAUS“ dovolj neposredno in konkretno povezana z navedenim blagom ali storitvami, tako da upoštevna javnost v njej „neposredno in brez nadaljnjega razmišljanja“ prepozna „označbo“ tega blaga ali storitev v smislu člena 7(1)(c), opravljeno pomanjkljivo. Sodišče prve stopnje naj pri tem ne bi upoštevalo, da je potrebnih več zapletenih miselnih korakov, da se v pojmu „PRANAHAUS“ prepozna tudi skriti pomen. V povezavi s tem naj Sodišče prve stopnje prav tako ne bi upoštevalo dejstev, pomembnih za sprejetje odločitve, s čimer naj bi izkrivilo dejstva. Poleg tega naj Sodišče prve stopnje ne bi podalo zahtevane obrazložitve, v kolikšni meri je pojem „PRANAHAUS“ opisen za konkretno blago in storitve. Na podlagi neupoštevanja sodne prakse Sodišča pa naj bi tudi domnevalo, da konkurenti želijo ohraniti razpoložljivost označbe „PRANAHAUS“.


title: Zadeva C-253/15 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 29. maja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 19. marca 2015 v zadevi T-412/13, Chin Haur Indonesia, PT/Svet Evropske unije

text:
               3.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 254/10

         Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 29. maja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 19. marca 2015 v zadevi T-412/13, Chin Haur Indonesia, PT/Svet Evropske unije
   (Zadeva C-253/15 P)
   (2015/C 254/14)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: J.-F. Brakeland, M. França, agenta)

      Druge stranke v postopku: Chin Haur Indonesia, PT, Svet Evropske unije, Maxcom Ltd

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 19. marca 2015, ki je bila Komisiji vročena 23. marca 2015 v zadevi T-412/13 Chin Haur Indonesia, PT proti Svetu Evropske unije, zavrne tožbo na prvi stopnji in naloži tožeči stranki plačilo stroškov;
               ali podredno,

               —

               vrne zadevo Splošnemu sodišču v ponovno odločanje; pridrži določitev o stroških v postopku na prvi stopnji in s pritožbo.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožba Komisije se nanaša na sodbo Splošnega sodišča z dne 19. marca 2015 v zadevi T-412/13. Splošno sodišče je v tej zadevi člena 1(1) in 3 Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 501/2013 (1) z dne 29. maja 2013 o razširitvi dokončne protidampinške dajatve, uvedene z Izvedbeno uredbo (EU) št. 990/2011 na uvoz koles s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, na uvoz koles, poslanih iz Indonezije, Malezije, Šrilanke in Tunizije, ne glede na to, ali so deklarirani kot izdelek s poreklom iz Indonezije, Malezije, Šrilanke in Tunizije ali ne, v delu, v katerem se nanaša na družbo Chin Haur Indonesia, PT, razglasilo za nična
   Komisija v utemeljitev pritožbe navaja tri pritožbene razloge.
   Prvič, Komisija zatrjuje, da Splošno sodišče ni moglo zakonito ugotoviti, da je Svet kršil člen 13(1) Osnovne protidampinške uredbe (2), ker taka ugotovitev temelji na nepravilni razlagi upoštevne uvodne izjave sporne uredbe in na nepravilni razlagi člena 13(1) Osnovne protidampinške uredbe. Drugič, Komisija trdi, da je Splošno sodišče podalo nezadostno in protislovno obrazložitev svoje ugotovitve in tako kršilo člen 36 Statuta Sodišča Evropske unije. Tretjič, Komisija meni, da je Splošno sodišče kršilo postopkovna pravila Komisije na podlagi člena 40 Statuta Sodišča.

      (1)  UL L 153, str. 1.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 343, str. 51).


title: Zadeva T-335/16: Tožba, vložena 28. junija 2016 – Esko-Graphics/Komisija

text:
               16.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/34

         Tožba, vložena 28. junija 2016 – Esko-Graphics/Komisija
   (Zadeva T-335/16)
   (2016/C 296/44)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Esko-Graphics BVBA (Gent, Belgija) (zastopniki: H. Viaene, B. Hoorelbeke, D. Gillet in F. Verhaegen, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je ničnostna tožba dopustna;

               —

               Sklep Evropske komisije z dne 11. januarja 2016 o shemi državne pomoči za presežne dobičke SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), ki jo izvaja Belgija, kakor je bil 4. maja 2016 objavljen na spletnem mestu Evropske komisije, razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 1(d) Uredbe 2015/1589 (1) ter členov 107(1) PDEU in 296 PDEU, ker naj bi Komisija sporen ukrep nepravilno opredelila za shemo pomoči.

                           —

                           Komisija naj bi kršila člen 1(d) Uredbe št. 2015/1589 in člen 107(1) PDEU, ker naj bi sporen ukrep nepravilno opredelila za shemo pomoči. Sporne pomoči naj ne bi bilo mogoče dodeliti zgolj na podlagi člena 185(2)(b) Wetboek van de inkomstenbelastingen 1992 (zakonik o davku od dohodkov iz leta 1992, v nadaljevanju: WIB 1992), ampak naj bi bili za uporabo te določbe potrebni dodatni izvedbeni ukrepi.

                           —

                           Komisija naj bi kršila člen 296 PDEU, ker naj bi bila njena obrazložitev protislovna. Protislovje naj bi bilo v tem, da naj Komisija ne bi pojasnila, zakaj je pri presoji merila selektivnosti izhajala iz tega, da davčna stališča ne izhajajo neposredno iz člena 185(2)(b) WIB 1992, medtem ko je pri presoji obstoja sheme pomoči menila, da navedena določba ne potrebuje nadaljnjih izvedbenih ukrepov.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU in obveznosti obrazložitve iz člena 296 PDEU, ker naj bi Komisija nepravilno presodila obstoj prednosti.

                           —

                           Komisija naj ne bi preverila, ali sporen ukrep pomoči dejansko vodi do dajanja prednosti upravičenim podjetjem v smislu člena 107(1) PDEU. Obstoj te okoliščine pa naj bi bil bistven pogoj za državno pomoč, tako da mora Komisija to preučiti, preden lahko ugotovi obstoj državne pomoči, saj sicer krši obveznost obrazložitve iz člena 296 PDUE.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU in obveznosti obrazložitve iz člena 296 PDEU, ker naj bi Komisija nepravilno presodila vprašanje selektivnosti spornega ukrepa

                           —

                           Člen 185(2)(b) WIB 1992 in sistem davčne oprostitve presežnih dobičkov, ki iz njega izhaja, naj bi se uporabljal za vsa podjetja, ki so v podobnem dejanskem in pravnem položaju ter opravljajo gospodarske dejavnosti, na katere se sporni ukrep nanaša. Sporni ukrep naj tako ne bi bil omejen na določena podjetja, ki naj bi jih bilo mogoče opredeliti glede na specifične značilnosti, in naj zato ne bi bil selektiven v smislu člena 107(1) PDEU.

                           —

                           Podredno se Komisiji očita, da je storila očitno napako pri presoji s tem, da je ugotovila, da davčna oprostitev presežnih dobičkov ni del referenčne ureditve. Davčna oprostitev presežnih dobičkov naj bi bila zaradi sinergij in velikih prednosti ob uporabi tržnega načela bistven del ukrepov, ki določajo skupen znesek obdavčljivih dohodkov, in je zato ni mogoče obravnavati kot odstopanje od referenčne ureditve, ki bi vodilo do selektivnosti.

                           —

                           Še bolj podredno se uveljavlja, da Komisija ne more dokazati, da je belgijski odbor za davčna stališča narobe uporabljal tržno načelo pri uporabi člena 185(2)(b) WIB 1992. Argumentacija Komisija naj ne bi bila koherentna, pri tem naj bi se upoštevali pomembni vidiki, ki pa naj bi si nasprotovali ali ne bi bili dovolj koherentni.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev načela pravne varnosti z naložitvijo obveznosti izterjave.
               Na podlagi ustaljene prakse odločanja Komisije, v kateri se ni podvomilo v tržno načelo, naj bi se kršilo načelo pravne varnosti, če bi se v obravnavani zadevi naložila izterjava domnevne pomoči. Vsekakor naj na podlagi dosedanje prakse odločanja in sodne prakse ne bi bilo mogoče predvideti, da naj bi člen 185(2)(b) WIB 1992 kršil člen 107 PDEU.

      (1)  Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL 2015, L 248, str. 9).


title: Zadeva T-420/04: Tožba Kennetha Blacklerja proti Evropskemu Parlamentu, vložena dne 10. oktobra 2004

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/54

         Tožba Kennetha Blacklerja proti Evropskemu Parlamentu, vložena dne 10. oktobra 2004
   (Zadeva T-420/04)
   (2004/C 300/104)
   Jezik postopka: francoščina
   Kenneth Blackler, stanujoč v Ispri (Italija), ki ga zastopa Patrick Goergen, avocat, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 10. oktobra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Evropskemu Parlamentu.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razglasi za nično odločbo Generalnega sekretariata Evropskega parlamenta dne 11. julija 2004, s katero je potrdil odločitev natečajne komisije PE/98/A za sestavo čakalnega seznama inženirjev strokovnjakov na področju telekomunikacij za bodoče zaposlovanje glavnih administratorjev (A5/A4), da se tožeči stranki ne dovoli opravljanja ustnega dela tega natečaja;

               —

               razveljavi dejanja postopka in raglasi za nične kasnejše akte postopka tega natečaja;

               —

               podredno, če Sodišče prve stopnje ne bi ugodilo zahtevi za razveljavitev natečajnega postopka, naloži Evropskemu parlamentu, naj tožeči stranki plača 100.000 EUR zaradi odškodnine za povzročeno premoženjsko in nepremoženjsko škodo;

               —

               Evropskemu Parlamentu naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka v tej zadevi ugovarja, ker mu splošna natečajna komisija PE/98/A ni dovolila opravljanja ustnega dela izpita, saj je bil po oceni njegove prijave uvrščen na osemintrideseto mesto, na ustni del pa je bilo povabljeno le prvih petnajst kandidatov. Ta natečaj je bil namenjen sestavi čakalnega seznama za zaposlovanje glavnih administratorjev na področju telekomunikacij.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka navaja:

               —

               kršitev obvestila o natečaju, ker bi izpodbijana odločba kot kriterij za ocenjevanje za dodelitev ocene diplom kandidatov morala upoštevati trajanje študija, ker naj bi spregledala določena dokazila, ki jih je priložil kandidat v svoji prijavi, in ker naj ne bi izvedla ocene nazivov po kriterijih, zahtevanih v obvestilih o natečaju;

               —

               kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku, ker je prišlo do napake pri izračunu časa delovnih izkušenj tožeče stranke, kakor tudi zaradi neupoštevanja najmanj osmih področij med trinajstimi področji, navedenimi v obvestilu o natečaju, tako glede objav kot tudi glede dela, ki jih je opravljal v svoji pretekli karieri.


title: Zadeva T-345/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 14. julija 2008 – Complejo Agrícola proti Komisiji ( Ničnostna tožba – Direktiva 92/43/EGS – Ohranjanje naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst – Odločba 2006/613/ES – Seznam območij v sredozemski biogeografski regiji, pomembnih za Skupnost – Izpodbojni akt – Neobstoj neposrednega zadevanja – Nedopustnost )

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/41

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 14. julija 2008 – Complejo Agrícola proti Komisiji
   (Zadeva T-345/06) (1)

   („Ničnostna tožba - Direktiva 92/43/EGS - Ohranjanje naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst - Odločba 2006/613/ES - Seznam območij v sredozemski biogeografski regiji, pomembnih za Skupnost - Izpodbojni akt - Neobstoj neposrednega zadevanja - Nedopustnost“)
   (2008/C 223/70)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Complejo Agrícola, SA (Madrid, Španija) (zastopnika: A. Menéndez Menéndez in G. Yanguas Montero, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Alcover San Pedro in D. Recchia, zastopnika)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Kraljevina Španija (zastopnik: F. Díez Moreno, abogado del Estado)
   Predmet
   Razglasitev delne ničnosti člena 1 in priloge 1 Odločbe Komisije 2006/613/ES z dne 19. julija 2006 o sprejetju seznama območij v sredozemski biogeografski regiji, pomembnih za Skupnost, v skladu z Direktivo Sveta 92/43/EGS (UL L 259, str. 1), ker kot območije v sredozemski biogeografski regiji, pomembno za Skupnost, določa območje „Acebuchales de la Campiña Sur de Cádiz“, na katerem je obrat v lasti tožeče stranke.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Complejo Agrícola, SA nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Komisija.

               3)

               Kraljevina Španija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 20, 27.1.2007.


title: Zadeva T-231/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. oktobra 2013 – Merlin in drugi proti UUNT – Dusyma (Jeu) (Model Skupnosti — Postopek za razglasitev ničnosti — Registriran model Skupnosti, ki pomeni igro — Prejšnji model — Ničnostni razlogi — Novost — Individualnost — Razlika med proizvodom in modelom — Členi 3, 4, 6 in 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002)

text:
               7.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 359/7

         Sodba Splošnega sodišča z dne 25. oktobra 2013 – Merlin in drugi proti UUNT – Dusyma (Jeu)
   (Zadeva T-231/10) (1)

   (Model Skupnosti - Postopek za razglasitev ničnosti - Registriran model Skupnosti, ki pomeni igro - Prejšnji model - Ničnostni razlogi - Novost - Individualnost - Razlika med proizvodom in modelom - Členi 3, 4, 6 in 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002)
   2013/C 359/10
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Merlin Handelsgesellschaft mbH (Forchtenberg, Nemčija), Rolf Krämer (Forchtenberg), BLS Basteln Lernen Spielen GmbH (Forchtenberg), in Andreas Hohl (Künzelsau, Nemčija) (zastopnik: R. Kramer, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Dusyma Kindergartenbedarf GmbH (Schorndorf, Nemčija) (zastopnik: A. Zinnecker, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo tretjega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. marca 2010 (affaire R 879/2009-3) v zvezi s postopkom za razglasitev ničnosti med družbama Merlin Handelsgesellschaft mbH in drugi in Dusyma Kindergartenbedarf GmbH.

      Izrek

               1.

               Tožba je zavrnjena.

               2.

               Merlin Handelsgesellschaft mbH, Rolfu Krämerju, BLS Basteln Lernen Spielen GmbH in Andreasu Hohlu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 209, 31.7.2010.


title: Zadeva C-655/13: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 5. februarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – H. J. Mertens/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Predhodno odločanje – Socialna varnost – Uredba (EGS) št. 1408/71 – Člen 71 – Pojem „delno brezposeln obmejni delavec“ – Zavrnitev države članice stalnega prebivališča in pristojne države članice, da odobri dajatve za brezposelnost)

text:
               30.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/12

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 5. februarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – H. J. Mertens/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
      (Zadeva C-655/13) (1)

      ((Predhodno odločanje - Socialna varnost - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Člen 71 - Pojem „delno brezposeln obmejni delavec“ - Zavrnitev države članice stalnega prebivališča in pristojne države članice, da odobri dajatve za brezposelnost))
      (2015/C 107/15)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Centrale Raad van Beroep

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: H. J. Mertens

         Tožena stranka: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

         Predmet

      Člen 71(1)(a)(i) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, v različici po spremembi in posodobitvi z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1606/98 z dne 29. junija 1998, je treba razlagati tako, da ima obmejni delavec, ki se neposredno po koncu delovnega razmerja s polnim delovnim časom pri delodajalcu v državi članici zaposli za skrajšani delovni čas pri drugem delodajalcu v tej isti državi članici, status delno brezposelnega obmejnega delavca v smislu te določbe.

         (1)  UL C 78, 15.3.2014.


title: Zadeva C-39/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 27. januarja 2012 – kazenski postopek zoper Vu Thang Dang

text:
               21.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 27. januarja 2012 – kazenski postopek zoper Vu Thang Dang
   (Zadeva C-39/12)
   2012/C 118/16
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Vu Thang Dang

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člena 21 in 34 Uredbe (ES) št. 810/2009 (1), ki urejata izdajo in razveljavitev enotnega vizuma, razlagati tako, da nasprotujeta kaznivosti, ki izhaja iz uporabe nacionalne zakonodaje, zaradi nezakonitega tihotapljenja tujcev v primerih, ko tihotapljene osebe sicer imajo vizum, vendar pa so si ga od pristojnih organov druge države članice pridobile na goljufiv način s prikrivanjem resničnega namena potovanja?

      (1)  Uredba (ES) št. 810/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o vizumskem zakoniku Skupnosti (Vizumski zakonik) (UL L 243, str. 1).


title: Zadeva C-239/16 P: Sklep Sodišča z dne 1. februarja 2017 – Ante Šumelj in drugi/Evropska komisija (Pritožba — Člen 181 Poslovnika Sodišča — Odškodninska tožba — Akt o pristopu Republike Hrvaške k Evropski uniji — Zaveze v zvezi s strategijo za reformo pravosodja — Uvedba in nato ukinitev funkcije javnega izvršitelja — Škoda, ki so jo utrpele osebe, imenovane za javne izvršitelje — Pravilno spremljanje zavez Republike Hrvaške s strani Evropske komisije — Zavrženje pritožbe — Deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena pritožba)

text:
               24.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/2

         Sklep Sodišča z dne 1. februarja 2017 – Ante Šumelj in drugi/Evropska komisija
   (Zadeva C-239/16 P) (1)

   ((Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Odškodninska tožba - Akt o pristopu Republike Hrvaške k Evropski uniji - Zaveze v zvezi s strategijo za reformo pravosodja - Uvedba in nato ukinitev funkcije javnega izvršitelja - Škoda, ki so jo utrpele osebe, imenovane za javne izvršitelje - Pravilno spremljanje zavez Republike Hrvaške s strani Evropske komisije - Zavrženje pritožbe - Deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena pritožba))
   (2017/C 129/02)
   Jezik postopka: hrvaščina

      Stranke

      Pritožniki: Ante Šumelj, Dubravka Bašljan, Đurđica Crnčević, Miroslav Lovreković, Drago Burazer, Nikolina Nežić, Blaženka Bošnjak, Bosiljka Grbašić, Tea Tončić, Milica Bjelić, Marijana Kruhoberec, Davor Škugor, Ivan Gerometa, Kristina Samardžić, Sandra Cindrić, Sunčica Gložinić, Tomislav Polić, Vlatka Pižeta (zastopnik: M. Krmek, odvetnik)

      Druga stranka: Evropska komisija (zastopnika: S. Ječmenica in G. Wils, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               A. Šumelju, D. Bašljan, Đ. Crnčević, M. Lovrekoviću, D. Burazerju, N. Nežić, B. Bošnjak, B. Grbašić, T. Tončić, M. Bjelić, M. Kruhoberec, D. Škugorju, I. Gerometi, K. Samardžić, S. Cindrić, S. Gložinić, T. Poliću in V. Pižeta se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 251, 11.7.2016.


title: Združeni zadevi T-472/09 in T-55/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2014 – SP/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg jekla za armiranje betona v palicah ali zvitkih — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 65 PJ na podlagi Uredbe (ES) št. 1/2003 po prenehanju veljavnosti Pogodbe ESPJ — Določanje cen in plačilnih rokov — Omejevanje ali nadzor proizvodnje ali prodaj — Bistvena kršitev postopka — Pravna podlaga — Prekoračitev pooblastil in zloraba postopka — Globe — Zgornja meja, določena v členu 23(2) Uredbe št. 1/2003 — Ničnostna tožba — Sklep o spremembi — Nedopustnost)

text:
               2.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 34/20

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2014 – SP/Komisija
   (Združeni zadevi T-472/09 in T-55/10) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg jekla za armiranje betona v palicah ali zvitkih - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 65 PJ na podlagi Uredbe (ES) št. 1/2003 po prenehanju veljavnosti Pogodbe ESPJ - Določanje cen in plačilnih rokov - Omejevanje ali nadzor proizvodnje ali prodaj - Bistvena kršitev postopka - Pravna podlaga - Prekoračitev pooblastil in zloraba postopka - Globe - Zgornja meja, določena v členu 23(2) Uredbe št. 1/2003 - Ničnostna tožba - Sklep o spremembi - Nedopustnost))
   (2015/C 034/21)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: SP SpA (Brescia, Italija) (zastopnik: G. Belotti, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: v zadevi T-472/09, sprva R. Sauer, V. Di Bucci in B. Gencarelli, nato R. Sauer in R. Striani, zastopniki, skupaj z M. Morettom, odvetnikom, in v zadevi T-55/10, sprva R. Sauer in B. Gencarelli, nato R. Sauer in R. Striani, skupaj z M. Morettom)

      Predmet

   V zadevi T-472/09 predlog za ugotovitev neobstoja ali razglasitve ničnosti Odločbe Komisije C(2009) 7492 final z dne 30. septembra 2009 v zvezi s postopkom po členu 65 PJ (zadeva COMP/37.956 – jeklo za armiranje betona, ponovno sprejetje), podredno, predloga za razglasitev ničnosti člena 2 navedene odločbe in, še bolj podredno, predloga za zmanjšanje globe, ki je bila naložena tožeči stranki, v zadevi T-55/10 pa predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2009) 9912 final z dne 8. decembra 2009 o spremembi Odločbe C(2009) 7492 final.

      Izrek

               1.

               Zadevi T-472/09 in T-55/10 se združita za izdajo sodbe.

               2.

               V zadevi T-472/09, SP/Komisija:

                           —

                           se člen 2 Odločbe Komisije C(2009) 7492 final z dne 30. septembra 2009 v zvezi s postopkom po členu 65 PJ (zadeva COMP/37.956 – jeklo za armiranje betona, ponovno sprejetje) razglasi za ničen v delu, v katerem je družbi SP SpA solidarno naložena globa 14,35 milijona EUR;

                           —

                           se tožba v preostalem zavrne;

                           —

                           družba SP nosi polovico svojih stroškov;

                           —

                           Komisija nosi svoje stroške in polovico stroškov, ki jih je priglasila družba SP.

               3.

               V zadevi T-55/10, SP/Komisija:

                           —

                           se tožba zavrne;

                           —

                           se družbi SP naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 24, 30.1.2010.


title: Zadeva C-102/08: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 4. junija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof — Nemčija) — Finanzamt Düsseldorf-Süd proti SALIX Grundstücks-Vermietungsgesellschaft mbH & Co. Objekt Offenbach KG (Šesta direktiva o DDV — Člen 4(5), drugi in četrti pododstavek — Možnost držav članic, da dejavnosti oseb javnega prava, ki so na podlagi členov 13 in 28 Šeste direktive oproščene davka, štejejo za dejavnosti, ki se opravljajo v okviru izvajanja javne oblasti — Pravila za uveljavljanje — Pravica do odbitka — Znatno izkrivljanje konkurence)

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/15

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 4. junija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof — Nemčija) — Finanzamt Düsseldorf-Süd proti SALIX Grundstücks-Vermietungsgesellschaft mbH & Co. Objekt Offenbach KG
   (Zadeva C-102/08) (1)

   (Šesta direktiva o DDV - Člen 4(5), drugi in četrti pododstavek - Možnost držav članic, da dejavnosti oseb javnega prava, ki so na podlagi členov 13 in 28 Šeste direktive oproščene davka, štejejo za dejavnosti, ki se opravljajo v okviru izvajanja javne oblasti - Pravila za uveljavljanje - Pravica do odbitka - Znatno izkrivljanje konkurence)
   2009/C 180/25
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Finanzamt Düsseldorf-Süd

      Tožena stranka: SALIX Grundstücks-Vermietungsgesellschaft mbH & Co. Objekt Offenbach KG

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Bundesfinanzhof — Razlaga člena 4(5), drugi in četrti pododstavek, in člena 13 Direktive 77/388/EGS: Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) — Opredelitev dajanja pisarn in parkirnih mest osebe javnega prava v dolgoročni najem kot gospodarska dejavnost ali upravljanje premoženja — Pravila za izvajanje pravice držav članic, da kot dejavnosti javne oblasti obravnavajo dejavnosti oseb javnega prava, ki so oproščene davka na podlagi členov 13 in 28 Direktive 77/388/EGS

      Izrek

               1)

               Države članice morajo sprejeti izrecno določbo, da bi lahko uveljavljale možnost, določeno v členu 4(5), četrti pododstavek, Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, torej možnost, da se določene dejavnosti oseb javnega prava, ki so oproščene po členu 13 ali 28 te direktive, štejejo za dejavnosti, ki se opravljajo v okviru izvajanja javne oblasti.

               2)

               Člen 4(5), drugi pododstavek, Šeste direktive 77/388 je treba razlagati tako, da je treba osebe javnega prava šteti za davčne zavezanke v zvezi z dejavnostmi ali transakcijami, ki jih opravljajo kot organi oblasti, ne samo če bi njihova obravnava, kot da niso davčne zavezanke, na podlagi prvega ali četrtega pododstavka navedene določbe povzročila znatno izkrivljanje konkurence v škodo njihovih konkurentov zasebnega sektorja, temveč tudi če bi takšno izkrivljanje povzročila v njihovo lastno škodo.

      (1)  UL C 142, 7.6.2008.


title: Zadeva T-208/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2011 – Quinn Barlo in drugi proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg metakrilatov — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 CE in člena 53 Sporazuma EGS — Pojem enotne kršitve — Trajanje kršitve — Globe — Resnost kršitve — Olajševalne okoliščine)

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/46

      Sodba Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2011 – Quinn Barlo in drugi proti Komisiji
      (Zadeva T-208/06) (1)

      (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg metakrilatov - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 CE in člena 53 Sporazuma EGS - Pojem enotne kršitve - Trajanje kršitve - Globe - Resnost kršitve - Olajševalne okoliščine)
      (2012/C 25/86)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Quinn Barlo Ltd (Cavan, Irska); Quinn Plastics NV (Geel, Belgija); in Quinn Plastics GmbH (Mayence, Nemčija) (zastopniki: W. Blau, F. Wijckmans in F. Tuytschaever, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva V. Bottka in S. Noë, nato V. Bottka in N. Khan, zastopniki)

         Predmet

      Predlog za razglasitev ničnosti člena 1 in 2 Odločbe Komisije C(2006) 2098 konč. z dne 31. maja 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGS (zadeva COMP/F/38.645 – Metakrilati) v delu v katerem se nanašata na tožeče stranke, in, podredno, predlog za razglasitev ničnosti člena 2 te odločbe v delu v katerem je z njo tožečim strankam naložena globa, ali, še bolj podredno, predlog za znižanje zneska te globe.

         Izrek

                  1.

                  Člen 1 Odločbe Komisije C(2006) 2098 konč. z dne 31. maja 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGS (zadeva COMP/F/38.645 – Metakrilati), se razglasi za ničnega, prvič, v delu v katerem je z njim ugotovljeno, da so družbe Quinn Barlo Ltd, Quinn Plastics NV in Quinn Plastics GmbH kršile člen 81 ES in člen 53 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (EGS) s sodelovanjem pri vrsti sporazumov in usklajenih ravnanj, ki so se nanašali ne le na trdne plošče iz polimetil metakrilata, temveč tudi na komponente za modeliranje iz polimetil metakrilata in na sanitarno opremo iz polimetil metakrilata, in, drugič, v delu v katerem je z njo ugotovljena odgovornost teh družb za njihovo sodelovanje pri omejevalnem sporazumu med 1. novembrom 1998 in 23. februarjem 2000.

                  2.

                  Znesek globe, za plačilo katere so solidarno odgovorne družbe Quinn Barlo, Quinn Plastics NV in Quinn Plastics GmbH, se v skladu s členom 2 Odločbe C(2006) 2098 konč. določi na 8 250 000 EUR.

                  3.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  4.

                  Družbe Quinn Barlo, Quinn Plastics NV in Quinn Plastics GmbH nosijo 60 % svojih stroškov in plačajo 60 % stroškov, ki jih je priglasila Evropska komisija.

                  5.

                  Komisija nosi 40 % svojih stroškov in plača 40 % stroškov, ki so jih priglasile družbe Quinn Barlo, Quinn Plastics NV in Quinn Plastics GmbH.

         (1)  UL C 224, 16.9.2006.


title: Zadeva C-562/13: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. decembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour du travail de Bruxelles – Belgija) – Centre public d'action sociale d'Ottignies-Louvain-La-Neuve/Moussa Abdida (Predhodno odločanje — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Člena 19(2) in 47 — Direktiva 2004/83/ES — Minimalni standardi glede pogojev priznanja statusa begunca ali statusa subsidiarne zaščite — Oseba, upravičena do subsidiarne zaščite — Člen 15(b) — Mučenje ali nehumano ali poniževalno ravnanje ali kazen prosilca v izvorni državi — Člen 3 — Ugodnejši standardi — Prosilec, ki ima hudo bolezen — Neobstoj razpoložljivega ustreznega zdravljenja v izvorni državi — Direktiva 2008/115/ES — Vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav — Člen 13 — Pravno sredstvo s suspenzivnim učinkom — Člen 14 — Varovalni ukrepi pred vrnitvijo — Osnovni pogoji za bivanje)

text:
               23.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/13

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. decembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour du travail de Bruxelles – Belgija) – Centre public d'action sociale d'Ottignies-Louvain-La-Neuve/Moussa Abdida
   (Zadeva C-562/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člena 19(2) in 47 - Direktiva 2004/83/ES - Minimalni standardi glede pogojev priznanja statusa begunca ali statusa subsidiarne zaščite - Oseba, upravičena do subsidiarne zaščite - Člen 15(b) - Mučenje ali nehumano ali poniževalno ravnanje ali kazen prosilca v izvorni državi - Člen 3 - Ugodnejši standardi - Prosilec, ki ima hudo bolezen - Neobstoj razpoložljivega ustreznega zdravljenja v izvorni državi - Direktiva 2008/115/ES - Vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav - Člen 13 - Pravno sredstvo s suspenzivnim učinkom - Člen 14 - Varovalni ukrepi pred vrnitvijo - Osnovni pogoji za bivanje))
   (2015/C 065/18)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour du travail de Bruxelles

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Centre public d'action sociale d'Ottignies-Louvain-La-Neuve

      Druga stranka v postopku: Moussa Abdida

      Izrek

   Člena 5 in 13 Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav v povezavi s členoma 19(2) in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter člen 14(1)(b) navedene direktive je treba razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni zakonodaji, ki:

               —

               za pravno sredstvo, vloženo zoper odločbo, s katero se državljanu tretje države, ki ima hudo bolezen, odreja, naj zapusti ozemlje države članice, ne določa suspenzivnega učinka, kadar je lahko zaradi izvršitve te odločbe ta državljan tretje države izpostavljen resnemu tveganju za hudo in nepopravljivo poslabšanje zdravstvenega stanja, in

               —

               ne določa zagotavljanja, kolikor je mogoče, osnovnih pogojev za bivanje navedenega državljana tretje države, da bi omogočila, da se lahko nujna zdravstvena oskrba in osnovno zdravljenje učinkovito zagotovita v obdobju, v katerem je ta država članica po vložitvi tega pravnega sredstva dolžna odstranitev tega državljana tretje države odložiti.

      (1)  UL C 9, 11.01.2014.


title: Zadeva C-218/05: Sklep predsednika Sodišča z dne  15. februarja 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               1.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 154/14

         Sklep predsednika Sodišča z dne 15. februarja 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-218/05) (1)

   (2006/C 154/35)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 182, 23.7.2005.


title: Zadeva F-133/06: Tožba, vložena 11. julija 2007 – Marcuccio proti Komisiji

text:
               22.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/18

         Tožba, vložena 11. julija 2007 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva F-133/06)
   (2007/C 223/32)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               ugotovitev neobstoja ex lege ali, podredno, razglasitev ničnosti Odločbe o zavrnitvi zahtevka z dne 31. Avgusta 2005, s katerim je tožeča stranka od Organa, pristojnega za imenovanje (OPI) zahtevala povrnitev njenega premoženja, ki je ležalo v njenem službenem stanovanju, ki ji je bilo takrat dodeljeno v Angoli in ki je bilo pred tem brez pravnega naslova v posesti Komisije;

               —

               ugotovitev neobstoja ex lege ali, podredno, razglasitev ničnosti, kolikor je potrebno, odločbe, ki jo je OPI izdal 20. julija 2006, s katero je bil zavrnjen ugovor tožeče stranke zoper sporno odločbo;

               —

               naložitev toženi stranki, da tožeči stranki povrne premoženje;

               —

               naložitev toženi stranki, da plača tožeči stranki znesek 1 000 000 eurov oziroma višji ali nižji znesek, ki ga bo iz tega naslova kot ustreznega prisodilo Sodišče za uslužbence, iz naslova povrnitve škode, ki je tožeči stranki nastala zaradi sporne odločbe, od datuma zahtevka z dne 31. avgusta 2005 ali podredno, od datuma sprejetja sporne odločbe do danes;

               —

               naložitev toženi stranki, da tožeči stranki plača, za vsak dan med današnjim dnem in dnevom na katerega bo tožena stranka izvršila odločbo, ki določa sprejem v celoti in brez vsakršne izjeme zahtevka z dne 31. avgusta 2005, znesek 300 eurov, ali višji ali nižji znesek, ki ga bo iz tega naslova kot ustreznega prisodilo Sodišče za uslužbence, ki se izplača prvi dan vsakega meseca glede na pravice pridobljene v predhodnem mesecu, iz naslova povrnitve škode, ki je nastala zaradi sporne odločbe in v navedenem časovnem obdobju;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V utemeljitev tožbi se tožeča stranka sklicuje na naslednje tri tožbene razloge:

               1.

               Absolutno pomanjkljiva obrazložitev, tudi zaradi nelogičnosti, protislovnosti, zmede in značilnosti prevare obrazložitev tožene stranke;

               2.

               jasna in očitna resna kršitev prava

               3.

               kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja in dobrega upravljanja.


title: Zadeva T-579/13 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 18. decembra 2013 – Istituto di vigilanza dell’Urbe proti Komisiji (Začasna odredba — Javna naročila storitev — Postopek javnega razpisa — Opravljanje storitev varovanja in sprejema v „hišah Evropske unije“ v Rimu in Milanu — Dodelitev naročila drugemu ponudniku — Predlog za odlog izvršitve — Nespoštovanje zahtev obličnosti — Nedopustnost)

text:
               8.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/21

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 18. decembra 2013 – Istituto di vigilanza dell’Urbe proti Komisiji
   (Zadeva T-579/13 R)
   (Začasna odredba - Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa - Opravljanje storitev varovanja in sprejema v „hišah Evropske unije“ v Rimu in Milanu - Dodelitev naročila drugemu ponudniku - Predlog za odlog izvršitve - Nespoštovanje zahtev obličnosti - Nedopustnost)
   2014/C 39/35
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Istituto di Vigilanza dell’Urbe SpA (Rim, Italija) (zastopnika: D. Dodaro in S. Cianciullo, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Moro in L. Cappelletti, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve odločbe o oddaji javnega naročila, ki jo je Komisija sprejela 27. avgusta 2013 in se nanaša na javno naročilo storitev varovanja in sprejema v „hišah Evropske unije“ v Rimu in Milanu (Italija).

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva F-74/08: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 21. oktobra 2009 – Ramaekers-Jørgensen proti Komisiji (Uradniki — Davek Skupnosti — Izračun — Kumuliranje zneskov osebnih prejemkov in družinske pokojnine — Načini odtegnitve davka — Trenutek odtegnitve)

text:
               5.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/36

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 21. oktobra 2009 – Ramaekers-Jørgensen proti Komisiji
   (Zadeva F-74/08) (1)

   (Uradniki - Davek Skupnosti - Izračun - Kumuliranje zneskov osebnih prejemkov in družinske pokojnine - Načini odtegnitve davka - Trenutek odtegnitve)
   2009/C 297/55
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Dominique Ramaekers-Jørgensen (Genval, Belgija) (zastopnik: L. Vogel, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in D. Martin, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Svet Evropske unije (zastopnika: K. Zieleśkiewicz in M. Bauer, zastopnika)

      Predmet zadeve

   Prvič, razglasitev ničnosti sklepa OPI, da bo pri izračunu davka Skupnosti za tožečo stranko upošteval skupni znesek osebnih prejemkov in družinske pokojnine, ter odločbe o zavrnitvi zahteve tožeče stranke, da se davek Skupnosti, s katerim je obremenjena njena družinska pokojnina, ne bi predhodno odtegnil, to je pred izplačilom družinske pokojnine, od zneska njenih osebnih prejemkov. Drugič, ugotovitev nezakonitosti členov 3 in 4 Uredbe Sveta št. 260/68.

      Izrek sodbe

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               D. Ramaekers-Jørgensen nosi svoje stroške in stroške Komisije Evropskih skupnosti.

               3.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 272, 25.10.2008, str. 52.


title: Zadeva C-252/09: Tožba, vložena 7. julija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/28

         Tožba, vložena 7. julija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-252/09)
   2009/C 205/49
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Zavvos in G. Braga da Cruz, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika

      Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Portugalska republika, s tem da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos Direktive Komisije 2007/16/ES z dne 19. marca 2007 o izvajanju Direktive Sveta 85/611/EGS o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o kolektivnih naložbenih podjemih za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) glede razjasnitve nekaterih opredelitev, oziroma teh predpisov ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Portugalski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos direktive se je iztekel 23. marca 2008.


title: Zadeva C-308/04 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 29. junija 2006 — SGL Carbon AG proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba — Konkurenca — Omejevalni sporazum — Grafitne elektrode — Člen 81(1) ES — Globe — Smernice o načinu določanja glob — Obvestilo o ugodni obravnavi — Načelo ne bis in idem)

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/3

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 29. junija 2006 — SGL Carbon AG proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-308/04 P) (1)

   (Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazum - Grafitne elektrode - Člen 81(1) ES - Globe - Smernice o načinu določanja glob - Obvestilo o ugodni obravnavi - Načelo ne bis in idem)
   (2006/C 212/05)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: SGL Carbon AG (zastopnika: M. Klusmann in K. Beckmann, avocats)

      Druge stranke v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: A. Bouquet, H. Gading in M. Schneider, zastopniki), Tokai Carbon Co. Ltd, s sedežem v Tokiu (Japonska), Nippon Carbon Co. Ltd, s sedežem v Tokiu, Showa Denko KK, s sedežem v Tokiu, GrafTech International Ltd, nekdanji UCAR International Inc, s sedežem v Wilmingtonu (Združene države), SEC Corp., s sedežem v Amagasakiju (Japonska), The Carbide/Graphite Group Inc., s sedežem v Pittsburghu (Združene države)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 29. aprila 2004 v zadevi Tokai Carbon in drugi proti Komisiji (združene zadeve T-236/01, T-239/01, od T-244/01 do T-246/01, T-251/01 in T-252/01) glede zadeve T-239/01 — Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2002/271/ES z dne 18. julija 2001 v zvezi z izvajanjem člena 81 Pogodbe ES in člena 53 Sporazuma EGS — Zadeva COMP/E-1/36.490 — Grafitne elektrode (UL L 100, str. 1).
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               SGL Carbon AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 262, 23.10.2004.


title: Zadeva C-582/12 P: Pritožba, ki jo je El Corte Inglés, S.A. 12. decembra 2012 vložila zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 27. septembra 2012 v zadevi El Corte Inglés proti UNNT, T-373/09 – Pucci International (Emidio Tucci)

text:
               2.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/9

         Pritožba, ki jo je El Corte Inglés, S.A. 12. decembra 2012 vložila zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 27. septembra 2012 v zadevi El Corte Inglés proti UNNT, T-373/09 – Pucci International (Emidio Tucci)
   (Zadeva C-582/12 P)
   2013/C 63/16
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnica: El Corte Inglés, S.A. (zastopnika: J.L. Rivas Zurdo in E. Seijo Veiguela, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in Emilio Pucci International BV

      Predlogi:

               —

               Sodba Splošnega sodišča z dne 27. septembra 2012 v zadevi T-373/09 naj se razveljavi v delu, ki je v nasprotju s to tožbo;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov družbe El Corte Inglés, S.A.;

               —

               družbi Emilio Pucci International BV naj se naloži plačilo stroškov družbe El Corte Inglés, S.A..

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Prospekti ali revije ali kopije drugih dokumentov, ki jih je predložila nasprotna stranka, niso bili nikoli predloženi v celoti in v izvorni obliki. Zaradi tega dokazov, ki jih je predložila nasprotna stranka, ni mogoče upoštevati za noben poseben razred. Vendar Splošno sodišče v točkah 26 in 27 sodbe, v katerih se osredotoča na vprašanje, ali bi morali biti predloženi samo izvirniki, ugotavlja, da ne gre za ponarejanje, česar pritožnica zagotovo ni zatrjevala.
   Dokumente, določene v Prilogi 2, je treba izločiti, ker je jasno, da je nasprotna stranka vpisala datume in sklicevanja na publikacije. Ker v sodbi na ta vprašanja ni bilo ustrezno odgovorjeno, pritožnica meni tudi, da bi morali biti dokumenti, vsebovani v dokazu št. 2, izločeni in da zato na podlagi teh publikacij ni mogoče sklepati o obstoju dokaza glede uporabe ali ugleda katere koli od znamk v koliziji iz razreda 25.
   Glede primerjave med spornimi proizvodi in storitvami je iz vsega zgoraj navedenega razvidno, da nasprotna stranka, družba Emilio Pucci International, B.V., ni dokazala uporabe svojih prejšnjih italijanskih znamk in zato zadostuje, da se opravi primerjava prijave v delu, v katerem se nanaša na razreda 18 in 24 znamke Skupnosti 203570.
   Nasprotna stranka je priznala, da je bila uporaba znamke „Emilio Pucci“ po letu 1970 opuščena. Po drugi strani je treba ponovno opozoriti, da se znamka „Emidio Tucci“, ki je v Španiji ugledna znamka in je v tej državi zelo uspešna, nanaša na ime in priimek dveh resničnih oseb, Emidia Tuccija in Emilia Puccija. Ta vprašanja so del razlogov, navajanih v okviru postopka pred UUNT.
   Dokaz nezakonitega izkoriščanja razlikovalnega učinka ali ugleda znamke nasprotne stranke mora pokazati obstoj poskusa izkoriščanja njenega ugleda (glej sodbo Spa-Finders, točka 51 (1)). Vendar nasprotna stranka ni predložila nobenih trditev v zvezi s tem.
   Torej, če se nasprotna stranka sklicuje na dejansko škodo ali nezakonito izkoriščanje, mora o tem predložiti navedbe in dokaze v zvezi s vrsto domnevno utrpljene škode ali neupravičene prednosti prijavitelja znamke, ali pa opraviti analizo verjetnosti in predložiti dokaze, na podlagi katerih bi bilo mogoče sklepati, da nevarnost nezakonitega izkoriščanja ni le hipotetična (točka 64 sodbe), ne da bi zadostovalo zgolj splošno sklicevanje na člen 8(5) Uredbe 40/94 (2).
   Vendar nasprotna stranka, družba Emilio Pucci International, ni izpolnila obveznosti utemeljitve teh trditev, temveč je o njih podala zgolj splošno razlago brez kakršnih koli podrobnosti; Splošno sodišče je kljub temu – po našem cenjenem mnenju – neustrezno dopolnilo to opustitev nasprotne stranke (glej točko 65 sodbe) in v sodbi odločilo, da je bilo ta trditev dokazana.
   Posledice za zadevo so navedene v točkah od 66 do 68 sodbe, ki temeljijo na predpostavki, za katero smo že prej dokazali, da ni izpolnjena: če nasprotna stranka, ki nosi dokazno breme, ni dokazala nezakonitega izkoriščanja ali škode ugledu, ne bo mogoče opredeliti proizvodov, ki imajo prepovedne učinke iz člena 8(5) Uredbe 40/94.

      (1)  Sodba Splošnega sodišča z dne 25. maja 2005 v zadevi Spa Monopole proti UUNT – Spa – Finders Travel Arrangements (SPA – FINDERS, T-67/04, ZOdl., str. II – 1825).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 146).


title: Zadeva C-524/11: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 6. septembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Lowlands Design Holding BV proti Minister van Financiën (Skupna carinska tarifa — Kombinirana nomenklatura — Tarifna uvrstitev — Spalne vreče za dojenčke in majhne otroke — Tarifni podštevilki 62092000 ali 62114290 )

text:
               27.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/12

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 6. septembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Lowlands Design Holding BV proti Minister van Financiën
      (Zadeva C-524/11) (1)

      (Skupna carinska tarifa - Kombinirana nomenklatura - Tarifna uvrstitev - Spalne vreče za dojenčke in majhne otroke - Tarifni podštevilki 6209 20 00 ali 6211 42 90)
      (2012/C 331/19)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Lowlands Design Holding BV

         Tožena stranka: Minister van Financiën

         Predmet

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hoge Raad der Nederlanden – Razlaga Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382) in Uredbe Komisije (ES) št. 651/2007 z dne 8. junija 2007 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo (UL L 153, str. 3) – Spalne vreče za dojenčke in otroke

         Izrek

      Kombinirano nomenklaturo iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1719/2005 z dne 27. oktobra 2005, je treba razlagati tako, da je treba otroške spalne vreče, kakršne so te v postopku v glavni stvari, uvrstiti pod tarifno podštevilko 6209 20 00 kot „oblačila in oblačilne dodatke za dojenčke iz bombaža“, kadar so zaradi svoje velikosti primerne za otroke, katerih telesna višina ne presega 86 cm. V nasprotnem primeru je treba te izdelke uvrstiti po tarifno podštevilko 6211 42 90 kot „druga oblačila za ženske ali deklice iz bombaža“.

         (1)  UL C 25, 28.1.2011.


title: Zadeva C-202/06 P: Pritožba, ki jo je  4. maja 2006  vložila Cementbouw Handel & Industrie BV zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti razširjeni senat), z dne  23. februarja 2006  v zadevi T-282/02: Cementbouw Handel & Industrie BV proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/17

         Pritožba, ki jo je 4. maja 2006 vložila Cementbouw Handel & Industrie BV zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti razširjeni senat), z dne 23. februarja 2006 v zadevi T-282/02: Cementbouw Handel & Industrie BV proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-202/06 P)
   (2006/C 178/27)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Pritožnica: Cementbouw Handel & Industrie BV (zastopniki: W. Knibbeler, O. Brouwer in P.J. Kreijger, lawyers)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnice
   Pritožnica predlaga Sodišču, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje z dne 23. februarja 2006, s katero je:

                           a)

                           zavrnilo tožbo, ki jo je vložila pritožnica

                           b)

                           pritožnici naložilo plačilo stroškov postopka

               —

               če oceni za primerno, zadevo vrne Sodišču prve stopnje v ponovno odločlanje;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov, vključno s stroški morebitnih intervenientov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica zatrjuje, da je Sodišče prve stopnje v sodbi z dne 23. februarja 2006:

               a.

               nepravilno razlagalo in nepravilno uporabilo člene 1, 2 in 3(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 4064/89 z dne 21. decembra 1989 o nadzoru koncentracij podjetij, kot je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1310/97 (Uredba o združitvi) (1) in:

               b.

               kršilo načelo sorazmernosti in nepravilno razlagalo ter nepravilno uporabilo člen 8(2) Uredbe o združitvi;

         zaradi česar je zmotno zavrnilo tožbo pritožnice in potrdilo odločbo Komisije, v kolikor je prvi sklop zavez, ki sta jih ponudila pritožnica in Haniel, zavrnila kot nezadostne.

      (1)  UL L 180, 9.7.1997, str. 1


title: Zadeva C-45/07: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. februarja 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Členi 10 ES, 71 ES in 80(2) ES – Pomorska varnost – Nadzor ladij in pristanišč – Mednarodni sporazumi – Pristojnosti Skupnosti in držav članic)

text:
               4.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/3

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. februarja 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-45/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Členi 10 ES, 71 ES in 80(2) ES - Pomorska varnost - Nadzor ladij in pristanišč - Mednarodni sporazumi - Pristojnosti Skupnosti in držav članic)
   (2009/C 82/04)
   Jezik postopka: grščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: K. Simonsson, M. Konstantinidis, F. Hoffmeister in I. Zervas, zastopniki)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopnici: A. Samoni-Rantou in S. Chala, zastopnici)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: I. Rao, zastopnica, skupaj z D. Andersonom, QC)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 10, 71 in 80(2) Pogodbe ES – Predložitev predloga na področju, ki spada v izključno zunanjo pristojnost Skupnosti, mednarodni organizaciji – Pomorska varnost – Predlog za nadzor skladnosti ladij in pristanišč z zahtevami iz poglavja XI-2 Konvencije SOLAS in Kodeksa ISPS
   Izrek

               1)

               Helenska republika s tem, da je Mednarodni pomorski organizaciji (IMO) predložila predlog (MSC 80/5/11) za nadzor skladnosti ladij in pristanišč z zahtevami iz poglavja XI-2 Mednarodne konvencije o varstvu človeškega življenja na morju, ki je bila sprejeta v Londonu 1. novembra 1974, in Mednarodnega kodeksa o zaščiti ladij in pristanišč, ni izpolnila svojih obveznosti iz členov 10 ES, 71 ES in 80(2) ES.

               2)

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 82, 14.4.2007.