title: Zadeva T-586/20: Tožba, vložena 24. septembra 2020 – MN/Europol

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/55

      Tožba, vložena 24. septembra 2020 – MN/Europol
      (Zadeva T-586/20)
      (2020/C 433/69)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: MN (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

         Tožena stranka: Agencija Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol)

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep z dne 6. marca 2020 o nepodaljšanju njene pogodbe za nedoločen čas razglasi za ničen;

                  —

                  Europolu naloži, naj ji plača 25 000 EUR iz naslova povračila nepremoženjske škode, ki ji jo povzroča izpodbijani sklep;

                  —

                  Europolu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: nezakonitost merila, ki je bilo uporabljano za utemeljitev nepodaljšanja pogodbe tožeče stranke za nedoločen čas, ker s tem merilom ni mogoče opredeliti interesa službe.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: podredno, več očitnih napak pri presoji, vsebovanih v izpodbijanem sklepu.


title: Zadeva T-608/20: Tožba, vložena 29. septembra 2020 – JD/EIB

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/56

      Tožba, vložena 29. septembra 2020 – JD/EIB
      (Zadeva T-608/20)
      (2020/C 433/71)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: JD (zastopnik: H. Hansen, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska investicijska banka (EIB)

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za ničen sklep, ki tožeči stranki (i) nalaga podpis priloge k pogodbi o zaposlitvi, s katerim se odreka zagotovljenim pravicam, in (ii) ji prepoveduje delo v službi tožene stranke, če ne podpiše navedene priloge, v okviru katere (a) je tožena stranka tožeči stranki poslala dopis, datiran z 20. januarjem 2020, ki je bil z elektronskim sporočilom poslan šele 23. januarja 2020, (b) sta si tožena stranka in tožeča stranka izmenjali elektronska sporočila med 29. januarjem 2020 in 7. februarjem 2020 ter (c) je tožena stranka tožeči stranki poslala dopis z dne 3. marca 2020;

                  —

                  razglasi za ničen sklep po upravnem nadzoru, s katerim je bil potrjen prvotni sklep, v okviru katerega je tožena stranka odvetniku tožeče stranke 19. junija 2020 poslala dopis z datumom 18. junij 2020;

                  —

                  zato toženi strani naloži, naj prekliče dopis, datiran z 20. januarjem 2020, dopis, datiran z 18. junijem 2020, in z njima povezano zahtevo, naj tožeča stranka podpiše zadevno prilogo, kar naj bi bil predpogoj za začetek opravljanja službe;

                  —

                  spremeni zdravniško poročilo tožeče stranke, datirano 10. januar 2020, ki ga je izdal zdravstveni delavec, pristojen za delo, in ki je bilo istega dne tožeči stranki poslano po elektronski pošti, v delu v katerem je bilo ugotovljeno zdravstveno stanje, zaradi katerega bi v prihodnje lahko prišlo do invalidnost;

                  —

                  in primarno toženi stranki naloži, naj tožeči stranki zagotovi možnost začetka opravljanja službe v EIB in ji naloži retroaktivno plačilo plače in dodatkov od datuma začetka opravljanja službe, ki je določen v pogodbi, to je od 1. februarja 2020, ali, podredno, naloži plačilo te odškodnine:

                  —

                  toženi stranki naloži, naj tožeči stranki plača odškodnino v višini štiri lene plače, in sicer 367 499,52 EUR;

                  —

                  vsekakor naloži plačilo te odškodnine:

                              —

                              toženi stranki naloži, naj tožeči stranki plača 20 000 EUR za nepremoženjsko škodo;

                              —

                              toženi stranki naloži, naj tožeči stranki plača 2 104,19 EUR kot odškodnino za selitvene stroške;

                              —

                              toženi stranki naloži, naj tožeči stranki plača 15 312,48 EUR kot odškodnino za nadomestilo za nastanitev, ki ni bilo izplačano;

                              —

                              vsekakor toženi stranki naloži, naj tožeči stranki plača 15 000 EUR kot odškodnino za pravne stroške za svetovanje, ki ga je prejela pred vložitvijo te tožbe, v delu, v katerem ti stroški niso vključeni v stroške, do katerih povrnitve je upravičena tožeča stranka, pri čemer ima tožeča stranka izrecno pravico, da med postopkom zahtevek iz tega naslova poveča;

                  —

                  določi, naj stroške nosi izključno tožena stranka; in

                  —

                  zaščiti vse pravice tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem tožbenih razlogov.

                  1.

                  S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev bistvenih postopkovnih zahtev.

                              —

                              Trdi se, da je zdravniško poročilo z dne 10. januarja 2020, ki ga je izdal zdravstveni delavec, pristojen za delo, vključevalo več osebnih podatkov, kot jih je treba razkriti na podlagi pravnega okvira, ki se uporabi.

                  2.

                  Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev pravne države v povezavi z izvajanjem Pogodb.

                              —

                              Trdi se, da ni bilo nobene pravne podlage za izključitev tožeče stranke iz upravičenosti do ugodnosti ali zdravstvenega zavarovanja;

                              —

                              tožeča stranka poleg tega trdi, da je tožena stranka napačno razlagala člen 6-1 Pravilnika o pokojninskem sistemu s tem, da je uporabila argument, ki temelji na členu 32 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije;

                              —

                              trdi se tudi, da razlaga člena 6-1 Pravilnika o pokojninskem sistemu, ki jo navaja tožena stranka, ni v skladu z (i) zgodovinsko razlago in (ii) komunikacijo tožene stranke z uslužbenci.

                  3.

                  S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev pravne države.

                              —

                              tožeča stranka s tem tožbenim razlogom trdi, da ni bilo nobene pravne podlage za to, da ji tožeča stranka naloži podpis priloge k pogodbi o zaposlitvi, s katero bi se odrekla nekaterim pravicam socialne varnosti.

                  4.

                  S četrtim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev Pogodb in, zlasti, več določb Listine o temeljnih pravicah Evropske unije.

                              —

                              tožeča stranka trdi, da je bilo ravnanje tožene stranke diskriminatorno in da sta bila z njim kršena člen 21(1) in 34(1) Listine;

                              —

                              kršene naj bi bile postopkovne pravice tožeče stranke iz člena 41 in njena pravica do dostopa do dokumentov iz člena 42 Listine;

                              —

                              dalje, kršeni naj bi bili tudi pravica tožeče stranke do učinkovitega pravnega sredstva in pravica do poštenega sojenja.

                  5.

                  S petim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev bistvenih postopkovnih zahtev.

                              —

                              Tožeča stranka trdi, da se mora zdravniški pregled pred zaposlitvijo opraviti osebno, kar se v obravnavanem primeru ni zgodilo.

                  6.

                  S šestim tožbenim razlogom se zatrjuje nadaljnja kršitev bistvenih postopkovnih zahtev.

                              —

                              trdi se, da so izpodbijani potrditveni sklep izdale osebe, ki so navedle, da so ravnale v okviru pristojnosti predsednika EIB za nadzor, ki so jim bile delegirane, čeprav za tako delegiranje ni bilo nobene pravne podlage.

                              —

                              podredno, ob domnevi, da je predsednik EIB svoje pristojnosti lahko zakonito delegiral, je treba izpodbijani potrditveni sklep razglasiti za ničen, ker so ga izdali posamezniki, ki so bili v navzkrižju interesov in torej niso bili nepristranski. Kršeno je bilo torej načelo dobrega upravljanja in zahteve iz člena 41 Listine.

                  7.

                  S sedmim tožbenim razlogom se tožeča stranka sklicuje na pravna sredstva, ki jih uveljavlja s to tožbo.

                              —

                              tožeča stranka primarno zahteva izvedbo pogodbe, torej da se ji omogoči, da začne opravljati delo pri tožeči stranki, pri čemer naj se ji retroaktivno izplača plača;

                              —

                              tožeča stranka podredno zahteva dodelitev odškodnine v višini plače za obdobje, ki sta ga dogovorili stranki.

                              —

                              tožeča stranka vsekakor, torej ne glede na to, ali Sodišče ugodi njeni primarni ali podredni zahtevi, zahteva, naj se ji dodeli odškodnina za številne izgube, ki so ji nastale zaradi ravnanja tožene stranke in nezakonitih sklepov.


title: Zadeva T-614/20: Tožba, vložena 1. oktobra 2020 – Casino, Guichard-Perrachon/Komisija

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/58

      Tožba, vložena 1. oktobra 2020 – Casino, Guichard-Perrachon/Komisija
      (Zadeva T-614/20)
      (2020/C 433/72)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Casino, Guichard-Perrachon (Saint-Étienne, Francija) (zastopniki: O. de Juvigny, A. Sunderland, I. Simic in G. Aubron, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Sklep Evropske Komisije C(2020) 5192 final z dne 23. julija 2020 na podlagi člena 263 PDEU razglasi za ničen;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en tožbeni razlog, ki se nanaša na nezakonitost izpodbijanega sklepa, ker naj bi bil ta sprejet na podlagi dokumentov, ki jih je Komisija pridobila med prejšnjimi pregledi, opravljenimi na podlagi nezakonitih sklepov, glede katerih sta bili v zadevah T-249/17, Casino, Guichard-Perrachon/Komisija, in T-538/19, Casino, Guichard-Perrachon/Komisija vloženi ničnostni tožbi.


title: Zadeva T-618/20: Tožba, vložena 5. oktobra 2020 – FZ in drugi/Komisija

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/59

      Tožba, vložena 5. oktobra 2020 – FZ in drugi/Komisija
      (Zadeva T-618/20)
      (2020/C 433/73)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeče stranke: FZ in 17 drugih tožečih strank (zastopnik: J.-N. Louis, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  razglasi ničnost odločbe Komisije, ki se nanaša na pripravo plačilnega lista tožečih strank za mesec december 2019, v delu, v katerem je prvič uporabila korekcijske količnike, določene z retroaktivnim učinkom od 1. aprila in 1. julija 2019;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke se v podporo svoji tožbi sklicujejo na kršitev členov 64 in 65 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi), na kršitev načela enakega obravnavanja v smislu enakovredne kupne moči in na očitno napako v presoji.
      Tožeče stranke menijo, da mora EUROSTAT za določitev korekcijskega količnika, ki se uporabi za plače zadevnih tožečih strank izven Unije, pridobiti specifične podatke v kraju zaposlitve, v skladu s pravili za izvajanje členov 64 in 65 Kadrovskih predpisov, ki so določeni v Prilogi XI.
      Prav tako trdijo, da so se količniki, določeni v okviru mednarodnega sporazuma o sodelovanju med EUROSTAT, OECD in OZN, od januarja 2018 do januarja 2019 zmanjšali iz 239,7 na 94,0, medtem ko so se za isto obdobje količniki, ki se uporabijo za plače zaposlenih pri OZN, povečali ob upoštevanju inflacije. Kongoški frank (CDF) je leta 2017 v razmerju do dolarja (USD) in eura močno devalviral, ob visoki inflaciji, ki se je v skladu z analizami MDS odražala v povečanju cen v USD.
      Tožeče stranke menijo, da tožena stranka ni pojasnila kako uporabljeni koeficienti upoštevajo bistvene elemente.


title: Zadeva T-619/20: Tožba, vložena 5. oktobra 2020 – FJ in drugi/ESZD

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/60

      Tožba, vložena 5. oktobra 2020 – FJ in drugi/ESZD
      (Zadeva T-619/20)
      (2020/C 433/74)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeče stranke: FJ in pet drugih tožečih stranki (zastopnik: J.-N. Louis, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje

         Predlog

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  razglasi ničnost plačilnega lista tožečih strank za mesec december 2019 v delu, v katerem so prvič uporabljeni korekcijski količniki, določeni z retroaktivnim učinkom od 1. aprila in 1. julija 2019;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke se v podporo svoji tožbi sklicujejo na kršitev členov 64 in 65 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi), na kršitev načela enakega obravnavanja v smislu enakovredne kupne moči in na očitno napako v presoji.
      Tožeče stranke menijo, da mora EUROSTAT za določitev korekcijskega količnika, ki se uporabi za plače zadevnih tožečih strank izven Unije, pridobiti specifične podatke v kraju zaposlitve, v skladu s pravili za izvajanje členov 64 in 65 Kadrovskih predpisov, ki so določeni v Prilogi XI.
      Prav tako trdijo, da so se količniki, določeni v okviru mednarodnega sporazuma o sodelovanju med EUROSTAT, OECD in OZN, od januarja 2018 do januarja 2019 zmanjšali iz 239,7 na 94,0, medtem ko so se za isto obdobje količniki, ki se uporabijo za plače zaposlenih pri OZN, povečali ob upoštevanju inflacije. Kongoški frank (CDF) je leta 2017 v razmerju do dolarja (USD) in eura močno devalviral, ob visoki inflaciji, ki se je v skladu z analizami MDS odražala v povečanju cen v USD.
      Tožeče stranke menijo, da tožena stranka ni pojasnila kako uporabljeni koeficienti upoštevajo bistvene elemente.


title: Zadeva T-625/20: Tožba, vložena 5. oktobra 2020 – Les Mousquetaires in ITM Entreprises/Komisija

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/60

      Tožba, vložena 5. oktobra 2020 – Les Mousquetaires in ITM Entreprises/Komisija
      (Zadeva T-625/20)
      (2020/C 433/75)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Les Mousquetaires (Pariz, Francija), ITM Entreprises (Pariz) (zastopnika: N. Jalabert-Doury in K. Mebarek, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

                  —

                  sklep z dne 23. julija 2020 v zvezi s postopkom na podlagi člena 18(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 (Zadeva AT.40466 – Alliance Casino in Intermarché) razglasi za ničen;

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata en tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev pravice do učinkovitega pravnega sredstva in člena 18(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov [101 in 102 PDEU] (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205) ter na neobstoj pravne podlage, ker naj bi bilo z izpodbijanim sklepom tožečima strankama naložena opredelitev sestankov in ponovno posredovanje dokumentov, ki jih je Komisija že obravnavala, Splošno sodišče Evropske unije pa razglasilo za nične.


title: Zadeva T-629/20: Tožba, vložena 15. oktobra 2020 – Delifruit/Komisija

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/61

      Tožba, vložena 15. oktobra 2020 – Delifruit/Komisija
      (Zadeva T-629/20)
      (2020/C 433/76)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Delifruit, SA (Guayaquil, Ekvador) (zastopniki: K. Van Maldegem, P. Sellar in S. Saez Moreno, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

                  —

                  izpodbijani akt, kot je bil spremenjen s Popravkom Uredbe Komisije (EU) 2020/1085, razglasi za ničen v delu, v katerem so v njem mejne vrednosti ostankov za klorpirifos v bananah določene na 0,01 mg/kg, in

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka predlaga razglasitev delne ničnosti Uredbe Komisije (EU) 2020/1085 z dne 23. julija 2020 o spremembi prilog II in V k Uredbi Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 396/2005 glede mejnih vrednosti ostankov za klorpirifos in klorpirifos-metil v ali na nekaterih proizvodih (1), kakor je bila spremenjena s Popravkom Uredbe Komisije (EU) 2020/1085 (2).
      Tožeča stranka v utemeljitev te tožbe trdi, da je Komisija storila očitno napako pri presoji, ker pri presoji, ki je pripeljala do sprejetja izpodbijanega akta, ni upoštevala relevantnega dejavnika (vsebinska študija, ki ovrača enega od domnevnih razlogov za sprejetje mejne vrednosti), s čimer je tudi kršila člen 14(2)(a) in (f) Uredbe 396/2005, ki zahteva, da Komisija upošteva vse relevantne in razpoložljive podatke.

         (1)  UL 2020, L 239, str. 7.

         (2)  UL 2020, L 245, str. 31.


title: Zadeva T-638/20: Tožba, vložena 15. oktobra 2020 – JP/Komisija

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/62

      Tožba, vložena 15. oktobra 2020 – JP/Komisija
      (Zadeva T-638/20)
      (2020/C 433/77)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: JP (zastopnika: S. Rodrigues in A. Champetier, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost odločbe z dne 17. julija 2019 o neuvrstitvi tožeče stranke na rezervni seznam uspešnih kandidatov natečaja EPSO/AD/363/18 – upravni uslužbenci (AD7), skupaj z odločbo z dne 10. decembra 2019 o zavrnitvi zahteve tožeče stranke za pregled;

                  —

                  razglasi ničnost odločbe z dne 7. julija 2020 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke z dne 5. marca 2020;

                  —

                  toženi stranki naloži povračilo škode, ki jo je utrpela tožeča stranka; in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: prvič, kršitev načela, v skladu s katerim bi morali imeti člani natečajne komisije sposobnosti, ki so potrebne za objektivno oceno rezultatov in poklicnih kvalifikacij tožeče stranke v okviru razgovora o zadevnem področju, drugič, kršitev načela enakega obravnavanja, in nazadnje, kršitev načela zaupanja v pravo.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev načela, v skladu s katerim mora biti sestava natečajne komisije dovolj stalna.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: več očitnih napak pri presoji.


title: Zadeva T-639/20: Tožba, vložena 22. oktobra 2020 – TIB Chemicals/Komisija

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/62

      Tožba, vložena 22. oktobra 2020 – TIB Chemicals/Komisija
      (Zadeva T-639/20)
      (2020/C 433/78)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: TIB Chemicals AG (Mannheim, Nemčija) (zastopnik: K. Fischer, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Delegirano uredbo Komisije (EU) 2020/1182 (1) z dne 19. maja 2020 razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na snov dioktiltin dilaurat; [1] derivat stanana, dioktil-, bis(koko aciloksi); [2] in spreminja Prilogo VI k Uredbi (ES) št. 1272/2008 (2) z dodajanjem te snovi skupaj z ustreznimi elementi razvrstitve in označitve v tabeli 3 v delu 3 Priloge VI k Uredbi (ES) št. 1272/2008; ter

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: z izpodbijano uredbo se krši člen 37(1) in (5) v povezavi z delom 2 Priloge VI k Uredbi (ES) št. 1272/2008, ker razpoložljive informacije o tej snovi iz registracijske dokumentacije na podlagi uredbe REACH niso bile upoštevane. To pomeni očitno napako pri presoji.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: z izpodbijano uredbo se kršijo členi 5, 9, 36 in 37 v povezavi z delom 1 (oddelek 1.1.1.3) in delom 3 (oddelka 3.7.2.2 in 3.7.2.3) Priloge I k Uredbi (ES) št. 1272/2008, ker upoštevne razpoložljive informacije niso bile niti predmet ustrezne preiskave niti ocenjene in upoštevane v skladu z zanesljivimi znanstvenimi načeli.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: z izpodbijano uredbo se kršijo členi 5, 36 in 37 v povezavi z delom 1 (oddelek 1.1.1.3) in delom 3 (oddelka 3.7.2.2 in 3.7.2.3) Priloge I k Uredbi (ES) št. 1272/2008, ker pristop navzkrižnega branja ni bil uporabljen na zanesljivi znanstveni podlagi in ker je Komisija napačno presodila težo razpoložljivih dokazov.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: izpodbijana uredba je bila sprejeta v nasprotju s členom 36(1)(d) in členom 37(5) v povezavi z oddelkom 3.7 dela 3 Priloge I k Uredbi (ES) št. 1272/2008, ker Komisija ni mogla predložiti jasnih znanstvenih dokazov, da zadevna snov izpolnjuje merila za ustrezno razvrstitev v skupino snovi, strupenih za razmnoževanje (kategorija 1B) in STOT RE1.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: izpodbijana uredba je bila sprejeta v nasprotju z načelom sorazmernosti, ker razvrstitev zadevne snovi ni niti ustrezna niti potrebna. Natančneje, tožeči stranki je bila zavrnjena možnost odstopanja.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: Komisija je s sprejetjem izpodbijane uredbe kršila člen 37(4) Uredbe (ES) št. 1272/2008 in pravici tožeče stranke do dobrega upravljanja in do izjave. Natančneje, tožeči stranki ni bilo ustrezno omogočeno, da poda učinkovite pripombe glede menja OOT in dokaže, da je mnenje OOT z znanstvenega stališča napačno.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: Komisija je s tem, da je sprejela izpodbijano uredb brez predhodne izvedbe in dokumentacije presoje vplivov, kršila svoje zaveze iz Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje.

         (1)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2020/1182 z dne 19. maja 2020 o spremembi dela 3 Priloge VI k Uredbi (ES) št. 1272/2008 Evropskega parlamenta in Sveta o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi z namenom njene prilagoditve tehničnemu in znanstvenemu napredku (UL 2020, L 261, str. 2).

         (2)  Uredba (ES) št. 1272/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi, o spremembi in razveljavitvi direktiv 67/548/EGS in 1999/45/ES ter spremembi Uredbe (ES) št. 1907/2006 (UL 2008, L 353, str. 1).


title: Zadeva T-646/20: Tožba, vložena 23. oktobra 2020 – NG in drugi/Parlament in Svet

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/64

      Tožba, vložena 23. oktobra 2020 – NG in drugi/Parlament in Svet
      (Zadeva T-646/20)
      (2020/C 433/79)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: NG in 17 drugi strank (zastopnik: R. Martens, odvetnik)

         Toženi stranki: Svet Evropske unije, Evropski parlament

         Predloga

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  člen 1(6)(c) in (d) Uredbe (EU) 2020/1054 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2020 o spremembi Uredbe (ES) št. 561/2006 glede minimalnih zahtev za najdaljši dnevni in tedenski čas vožnje, najkrajše odmore ter dnevni in tedenski čas počitka ter Uredbe (EU) št. 165/2014 glede določanja položaja s tahografi v celoti razglasi za ničen;

                  —

                  toženima strankama naloži plačilo vseh stroškov, vključno s stroški, pridržanimi v postopku prekinitve.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo pet razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 2, člena 4(2) in člena 9 PEU, členov 18 in 95 PDEU, člena 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter načel enakosti in prepovedi diskriminacije kot splošnih načel prava Unije, skupaj s členom 5(4) PEU in načelom sorazmernosti kot splošnim načelom prava Unije, kar zadeva materialno in posredno diskriminacijo.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev členov 26 in 56 PDEU ter členov 16 in 52(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah skupaj s členom 5(4) PEU in načelom sorazmernosti kot splošnim načelom prava Unije, kar zadeva nezakonito omejevanje svobode opravljanja storitev in svobode gospodarske pobude.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 3(3) PEU, členov 11 in 191 PDEU in člena 37 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, kar zadeva kršitev ohranjanja, varstva in izboljšanja kakovosti okolja.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 296(2) PDEU, člena 5 Protokola 2 k PDEU, Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje in obveznosti obrazložitve, ker ni bila podana podrobna obrazložitev in ni bila opravljena presoja vplivov.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev členov 9 in 94 PDEU ter člena 7 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v povezavi s temeljno pravico do varstva zasebnega in družinskega življenja, ki je zagotovljena s členom 8 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in priznana kot splošno načelo prava Unije, kar zadeva resen poseg v življenjski standard in stopnjo zaposljivosti ter nezakonito vmešavanje v zasebno in družinsko življenje.


title: Zadeva T-653/20: Tožba, vložena 28. oktobra 2020 – Mylan Ireland/EMA

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/65

      Tožba, vložena 28. oktobra 2020 – Mylan Ireland/EMA
      (Zadeva T-653/20)
      (2020/C 433/81)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Mylan Ireland Ltd (Dublin, Irska) (zastopnik: O. Swens, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da ugovor nezakonitosti, ki ga je tožeča stranka podala zoper ugotovitev Odbora za zdravila za uporabo v humani medicini (CHMP), da ima Sanofi status „nove zdravilne učinkovine“, kot je navedena v odločbi z dne 26. avgusta 2013 o izdaji dovoljenja za promet za „AubagioTM – Teriflunomide“, dopusten in utemeljen;

                  —

                  za nično razglasi odločbo EMA z dne 18. avgusta 2020, da ne potrdi vloge družbe Mylan za pridobitev dovoljenja za promet za generično različico zdravila AubagioTM; in,

                  —

                  EMA naloži plačilo stroškov.

         Tožbena razloga in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: ugovor nezakonitosti je utemeljen, zato izpodbijana odločba pravno ni dopustna, saj je EMA napačno ugotovila dejansko stanje in uporabila pravo in ni izpolnila svoje obveznosti obrazložitve in izvedbe natančne in temeljite preučitve kot določa člen 296 PDEU.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: zakonitost izpodbijane odločbe se izpodbija tudi na podlagi dejstva, da bi moral biti status „nove zdravilne učinkovine“ predmet preizkusa, potem ko je družba Mylan podala ugovore, ki so bili vloženi v fazi vloge. Tako naj EMA ne bi ustrezno izpolnila svojih nalog, zlasti svoje obveznosti v skladu s členom 296 PDEU, da izvede natančno in temeljito preučitev in da poda obrazložitev, zaradi česar je izpodbijana odločba nezakonita.


title: Zadeva T-657/20: Tožba, vložena 30. oktobra 2020 – Ryanair/Komisija

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/66

      Tožba, vložena 30. oktobra 2020 – Ryanair/Komisija
      (Zadeva T-657/20)
      (2020/C 433/82)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Ryanair DAC (Swords, Irska) (zastopniki: F. Laprévote, V. Blanc, E. Vahida, S. Rating in I. Metaxas-Maranghidis, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za ničen sklep Evropske komisije (EU) z dne 9. junija 2020 v zvezi z državno pomočjo SA.57410 COVID – Dokapitalizacija družbe Finnair (1) in

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

            Tožeča stranka je predlagala tudi, naj se njena tožba obravnava po hitrem postopku iz člena 23a Statuta Sodišča.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila člen 107(3)(b) PDEU, nepopolno uporabila Začasni okvir in storila očitno napako pri presoji, ker je štela, da je pomoč potrebna za odpravljanje resne motnje v gospodarstvu Finske, ker je kršila svojo obveznost, da koristi pomoči uravnoteži z negativnimi učinki na pogoje poslovanja in ohranjanje neizkrivljene konkurence (to je tako imenovano „tehtanje“), in ker je ugotovila, da družba Finnair nima znatne tržne moči.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: Evropska Komisija je kršila nekatere določbe PDEU in splošna načela evropskega prava v zvezi s prepovedjo diskriminacije, prostim pretokom storitev in svobodo ustanavljanja, na katerih od konca osemdesetih let prejšnjega stoletja temelji liberalizacija letalskega prevoza v EU. Liberalizacija trga letalskih prevozov v EU je omogočila rast resnično vseevropskih nizkocenovnih letalskih družb. Pri tem, ko je Finski dovolila, da pomoč omeji na družbo Finnair, je Evropska komisija zanemarila škodo, ki jo je kriza v zvezi s COVID-19 povzročila takim vseevropskim letalskim družbam in njihovo vlogo pri zagotavljanju povezanosti Finske.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: Evropska komisija kljub obstoju resnih težav ni začela formalnega postopka preiskave in je kršila procesne pravice tožeče stranke.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: Komisija je kršila obveznost obrazložitve.

         (1)  Sklep Evropske komisije (EU) z dne 9. junija 2020 v zvezi z državno pomočjo SA.57410 COVID – Dokapitalizacija družbe Finnair (UL 2020, C 310, str. 6).


title: Zadeva T-658/20: Tožba, vložena 2. novembra 2020 – Jakober/EUIPO (Oblika skodelice)

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/67

      Tožba, vložena 2. novembra 2020 – Jakober/EUIPO (Oblika skodelice)
      (Zadeva T-658/20)
      (2020/C 433/83)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Philip Jakober (Stuttgart, Nemčija) (zastopnik: J. Klink, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: tridimenzionalna znamka Evropske unije (oblika skodelice) – prijava št. 15 963 994

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 20. avgusta 2020 v zadevi R 554/2020-5

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  izpodbijano odločbo spremeni tako, da se pritožba šteje za utemeljeno in da se zato dopusti vpis zahteve za registracijo znamke Evropske unije št. 15 963 994 v register EUIPO;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 7(3) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-298/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 30. septembra 2020 – Banco Comercial Português in drugi/Komisija

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/67

      Sklep Splošnega sodišča z dne 30. septembra 2020 – Banco Comercial Português in drugi/Komisija
      (Zadeva T-298/18) (1)

      (2020/C 433/84)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednica devetega senata je odredila izbris zadeve.

         (1)  UL C 249 z dne 16.7.2018.


title: Zadeva T-694/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 30. septembra 2020 – DEI/Komisija

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/68

      Sklep Splošnega sodišča z dne 30. septembra 2020 – DEI/Komisija
      (Zadeva T-694/18) (1)

      (2020/C 433/85)
      Jezik postopka: grščina
      Predsednica šestega senata je odredila izbris zadeve.

         (1)  UL C 35 z dne 28.1.2019.


title: Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je vložila Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht v zadevi ADCADA Immobilien AG PCC proti Finanzmarktaufsicht (Zadeva E-10/20) 2020/C 436/07

text:
               17.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 436/9

      Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je vložila Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht v zadevi ADCADA Immobilien AG PCC proti Finanzmarktaufsicht
      (Zadeva E-10/20)
      (2020/C 436/07)
      Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht (pritožbena komisija lihtenštajnskega Urada za nadzor finančnega trga ) je pri Sodišču Efte 29. julija 2020 vložila zahtevek za svetovalno mnenje v zadevi ADCADA Immobilien AG PCC proti Finanzmarktaufsicht, ki ga je tajništvo Sodišča Efte prejelo 5. avgusta 2020, in sicer glede naslednjih vprašanj:

                  1.

                  Na podlagi katerih meril je treba presoditi, ali je bilo v skladu s členom 2(d) Uredbe (EU) 2017/1129 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2017 o prospektu, o prospektu, ki se objavi ob ponudbi vrednostnih papirjev javnosti ali njihovi uvrstitvi v trgovanje na reguliranem trgu, podanih dovolj informacij o pogojih ponudbe in vrednostnih papirjih, ki se ponujajo, da se vlagatelj lahko odloči za nakup ali vpis teh vrednostnih papirjev?

                  2.

                  Ali je za presojo obstoja ponudbe javnosti v smislu člena 2(d) navedene uredbe pomembno, če promocija vključuje jasno vidno navodilo „HIER INFORMIEREN“ („DODATNE INFORMACIJE LAHKO PRIDOBITE TUKAJ“) ali „Unverbindlich informieren“ („Pridobite dodatne informacije brez obveznosti“) celotni pogoji obveznic pa niso dostopni na spletu ali kako drugače splošno dostopni?

                  3.

                  Ali je za namene člena 1(4)(b) navedene uredbe pomembno, da ponudnik sprejme ustrezne ukrepe za zagotovitev, da se celotni pogoji obveznic sporočijo potencialnim kupcem samo na zahtevo, hkrati pa je zagotovljeno, da se obvestilo pošlje največ 149 fizičnim ali pravnim osebam na državo članico, ki niso dobro poučeni vlagatelji?

                  4.

                  Ali je za namene člena 1(4)(b) navedene uredbe pomembno, da se ponudba v državi članici razširja prek različnih medijev? Če je odgovor pritrdilen, pod katerimi pogoji je treba ponudbo, predstavljeno v različnih medijih, šteti za konsolidirano ponudbo istega vrednostnega papirja javnosti, pod katerimi pogoji pa gre za novo ponudbo? Ali je mogoče število pod 150 fizičnih ali pravnih oseb na državo članico doseči z delitvijo ponudbe med različne medije?


title: Zadeva T-151/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. oktobra 2020 – Ben Ali/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi, sprejeti ob upoštevanju razmer v Tuniziji – Ukrepi, sprejeti proti osebam, ki so odgovorne za nezakonito prisvojitev državnih sredstev, in z njimi povezanim osebam in subjektom – Seznam oseb in subjektov, za katere velja zamrznitev sredstev – Ohranitev imena tožeče stranke na seznamu – Pravica do obrambe – Pravica do učinkovitega sodnega varstva – Sojenje v razumnem roku – Zadostna dejanska podlaga – Rok za vložitev tožbe – Brezplačna pravna pomoč – Odložilni učinek – Dopustnost – Pogoji)

text:
               21.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 443/19

      Sodba Splošnega sodišča z dne 28. oktobra 2020 – Ben Ali/Svet
      (Zadeva T-151/18) (1)

      (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti ob upoštevanju razmer v Tuniziji - Ukrepi, sprejeti proti osebam, ki so odgovorne za nezakonito prisvojitev državnih sredstev, in z njimi povezanim osebam in subjektom - Seznam oseb in subjektov, za katere velja zamrznitev sredstev - Ohranitev imena tožeče stranke na seznamu - Pravica do obrambe - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Sojenje v razumnem roku - Zadostna dejanska podlaga - Rok za vložitev tožbe - Brezplačna pravna pomoč - Odložilni učinek - Dopustnost - Pogoji)
      (2020/C 443/22)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Slim Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Ali (Verneuil-l’Étang, Francija) (zastopnik: K. Lara, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: S. Lejeune, A. Jaume in V. Piessevaux, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta (SZVP) 2018/141 z dne 29. januarja 2018 o spremembi Sklepa 2011/72/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji (UL 2018, L 25, str. 38), Sklepa Sveta (SZVP) 2019/135 z dne 28. januarja 2019 o spremembi Sklepa 2011/72/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji (UL 2019, L 25, str. 23) in Sklepa Sveta (SZVP) 2020/117 z dne 27. januarja 2020 o spremembi Sklepa 2011/72/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji (UL 2020, L 22, str. 31), v delu, v katerem se ti akti nanašajo na tožečo stranko.

         Izrek

                  1.

                  Sklep Sveta (SZVP) 2018/141 z dne 29. januarja 2018 o spremembi Sklepa 2011/72/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji in Sklep Sveta (SZVP) 2019/135 z dne 28. januarja 2019 o spremembi Sklepa 2011/72/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji se razglasita za nična v delu, v katerem se nanašata na Slima Ben Tijanija Ben Haj Hamdo Ben Alija.

                  2.

                  Tožba se v preostalem zavrne.

                  3.

                  Svet Evropske unije nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil S. Ben Ali.

         (1)  UL C 263, 5.8.2019.


title: Zadeva T-307/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2020 – Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals/Komisija (Damping – Uvoz nekaterih brezšivnih cevi iz nerjavnega jekla s poreklom iz Kitajske – Uvedba dokončnih protidampinških dajatev – Pravica do obrambe – Izračun stopnje dampinga – Primerljiva država – Škoda – Vzročna zveza)

text:
               21.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 443/20

      Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2020 – Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals/Komisija
      (Zadeva T-307/18) (1)

      (Damping - Uvoz nekaterih brezšivnih cevi iz nerjavnega jekla s poreklom iz Kitajske - Uvedba dokončnih protidampinških dajatev - Pravica do obrambe - Izračun stopnje dampinga - Primerljiva država - Škoda - Vzročna zveza)
      (2020/C 443/23)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals Co. Ltd (Huzhou, Kitajska) (zastopnika: K. Adamantopoulos in P. Billiet, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Demeneix, M. França, N. Kuplewatzky in E. Schmidt, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2018/330 z dne 5. marca 2018 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih brezšivnih cevi iz nerjavnega jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske po pregledu zaradi izteka ukrepov v skladu s členom 11(2) Uredbe (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2018, L 63, str. 15) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals Co. Ltd se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 240, 9.7.2018.


title: Združene zadeve od T-389/19 do T-394/19, T-397/19, T-398/19, T-403/19, T-404/19, T-406/19, T-407/19, od T-409/19 do T-414/19, od T-416/19 do T-418/19, od T-420/19 do T-422/19, od T-425/19 do T-427/19, od T-429/19 do T-432/19, T-435/19, T-436/19, od T-438/19 do T-442/19, od T-444/19 do T-446/19, T-448/19, od T-450/19 do T-454/19, T-463/19 in T-465/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2020 – Coppo Gavazzie in drugi/Parlament (Pravo institucij – Enotni statut evropskih poslancev – Evropski poslanci, izvoljeni v italijanskih volilnih enotah – Sklep št. 14/2018, ki ga je Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (urad predsedstva poslanske zbornice, Italija) sprejel na področju pokojnin – Sprememba zneska pokojnin italijanskih nacionalnih poslancev – Korelacijska sprememba zneska pokojnin nekaterih nekdanjih evropskih poslancev, izvoljenih v Italiji, s strani Evropskega parlamenta – Pristojnost avtorja akta – Obveznost obrazložitve – Pridobljene pravice – Pravna varnost – Legitimna pričakovanja – Lastninska pravica – Sorazmernost – Enako obravnavanje)

text:
               21.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 443/20

      Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2020 – Coppo Gavazzie in drugi/Parlament
      (Združene zadeve od T-389/19 do T-394/19, T-397/19, T-398/19, T-403/19, T-404/19, T-406/19, T-407/19, od T-409/19 do T-414/19, od T-416/19 do T-418/19, od T-420/19 do T-422/19, od T-425/19 do T-427/19, od T-429/19 do T-432/19, T-435/19, T-436/19, od T-438/19 do T-442/19, od T-444/19 do T-446/19, T-448/19, od T-450/19 do T-454/19, T-463/19 in T-465/19) (1)

      (Pravo institucij - Enotni statut evropskih poslancev - Evropski poslanci, izvoljeni v italijanskih volilnih enotah - Sklep št. 14/2018, ki ga je Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (urad predsedstva poslanske zbornice, Italija) sprejel na področju pokojnin - Sprememba zneska pokojnin italijanskih nacionalnih poslancev - Korelacijska sprememba zneska pokojnin nekaterih nekdanjih evropskih poslancev, izvoljenih v Italiji, s strani Evropskega parlamenta - Pristojnost avtorja akta - Obveznost obrazložitve - Pridobljene pravice - Pravna varnost - Legitimna pričakovanja - Lastninska pravica - Sorazmernost - Enako obravnavanje)
      (2020/C 443/24)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Maria Teresa Coppo Gavazzi (Milano, Italija) in 48 drugih tožečih strank, katerih imena so v prilogi k sodbi (zastopnik: M. Merola, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: S. Seyr in S. Alves, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sporočil z dne 11. aprila 2019, in, glede tožeče stranke v zadevi T-465/19, sporočila z dne 11. junija 2019, ki jih je Parlament poslal tožečim strankam in se nanašajo na prilagoditev njihovih pokojnin po 1. januarju 2019, ko je začel veljati sklep št. 14/2018 Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati.

         Izrek

                  1.

                  Tožba v zadevi T-453/19, Panusa/Parlament, se zavrže kot nedopustna.

                  2.

                  Preostale tožbe se zavrnejo

                  3.

                  Maria Teresa Coppo Gavazzi in druge tožeče stranke, katerih imena so navedena v prilogi k sodbi, nosijo svoje stroške in stroške Evropskega parlamenta.

         (1)  UL C 270, 12.8.2019.


title: Zadeva T-624/20: Tožba, vložena 9. oktobra 2020 – MV/Komisija

text:
               21.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 443/22

      Tožba, vložena 9. oktobra 2020 – MV/Komisija
      (Zadeva T-624/20)
      (2020/C 443/26)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: MV (zastopniki: G. Pandey, D. Rovetta in V. Villante, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  odločbo Evropskega urada za izbor osebja (EPSO) z dne 30. junija 2020, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke na podlagi člena 90(2) Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije, vložena 27. januarja 2020, in s katero je bil zavrnjen predlog tožeče stranke za povrnitev škode v višini 50 000 EUR, razglasi za nično;

                  —

                  odločbo Evropskega urada za izbor osebja (EPSO)/natečajne komisije z dne 29. oktobra 2019, s katero je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke za ponovni preizkus odločbe natečajne komisije o njeni nepripustitvi k naslednji fazi natečaja, razglasi za nično;

                  —

                  odločbo z dne 5. junija 2019 na spletnem računu EPSO, da se tožeče stranke ne vključi na osnutek seznama izbranih uradnikov za sodelovanje na natečaju EPSO/AD/364/19 – 3-Upravni uslužbenci za varnost, razglasi za nično;

                  —

                  objavo natečaja EPSO/AD/364/19 – 3-Upravni uslužbenci za varnost, ki je bil objavljen 24. januarja 2019, in celoten osnutek seznama izbranih uradnikov za sodelovanje na zgoraj navedenem natečaju, ki je sledil temu razpisu, razglasi za nično;

                  —

                  poleg tega:

                              —

                              najprej na podlagi člena 270 PDEU po potrebi ugotovi, da člen 90 Kadrovskih predpisov ni veljaven in da se ne uporablja za ta postopek;

                              —

                              naloži zahtevane pripravljalne ukrepe, kot so navedeni v tej tožbi;

                              —

                              Evropski komisiji naloži, da nosi svoje stroške in stroške tožeče stranke iz tega sodnega postopka;

                              —

                              toženi stranki naloži, naj tožeči stranki plača 50 000 EUR iz naslova povrnitve škode, nastale zaradi zgorajnavedenih nezakonitih izpodbijanih odločb.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji EPSO/natečajne komisije glede ocene poklicnih izkušenj tožeče stranke – kršitev Priloge II k zadevni objavi natečaja, v kateri so podrobno navedene zahtevane poklicne izkušnje.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev členov 1, 2, 3 in 4 Uredbe Sveta št. 1 z dne 15. aprila 1958 (1), kršitev členov 1d in 28 Kadrovskih predpisov ter člena 1(1)(f) Priloge III h Kadrovskim predpisom, kršitev načel enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije ter tudi ugovor nezakonitosti objave natečaja na podlagi člena 277 PDEU.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: na podlagi člena 277 PDEU ugovor nezakonitosti preverjanja dodatnih sposobnosti, točke 2.4 Splošnih pravil za javne natečaje in člena 5 Priloge III h Kadrovskim predpisom ter kršitev členov 1(d), 4, 7 in 29 Kadrovskih predpisov.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: na podlagi člena 277 PDEU ugovor nezakonitosti celotne Priloge II k zadevni objavi natečaja ter kršitev člena 1(d) Kadrovskih predpisov.

         (1)  Uredba št. 1 z dne 15. aprila 1958 o določitvi jezikov, ki se uporabljajo v Evropski gospodarski skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1, str. 3), kakor je bila spremenjena.


title: Zadeva T-627/20: Tožba, vložena 12. oktobra 2020 – LAICO/Svet

text:
               21.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 443/23

      Tožba, vložena 12. oktobra 2020 – LAICO/Svet
      (Zadeva T-627/20)
      (2020/C 443/27)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Libyan African Investment Co. (LAICO) (Tripoli, Libija) (zastopnika: A. Bahrami in N. Korogiannakis, odvetnika)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Izvedbeni sklep Sveta (SZVP) 2020/1137 z dne 30. julija 2020 o izvajanju Sklepa (SZVP) 2015/1333 o omejevalnih ukrepih zaradi razmer v Libij (1) v delu, v katerem ohranja ime tožeče stranke na seznamu subjektov, navedenih v Prilogi IV k Sklepu Sveta (SZVP) 2015/1333 z dne 31. julija 2015 o omejevalnih ukrepih zaradi razmer v Libij in razveljavitvi 2011/137/SZVP (2), razglasi za ničen;

                  —

                  Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2020/1130 z dne 30. julija 2020 o izvajanju člena 21(2) Uredbe (EU) 2016/44 o omejevalnih ukrepih zaradi razmer v Libiji (3) in spremembi Priloge III k Uredbi Sveta (EU) 2016/44 z dne 18. januarja 2016 o omejevalnih ukrepih zaradi razmer v Libiji in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 204/2011 (4), v delu, v katerem ohranja ime tožeče stranke na seznamu subjektov, navedenih v Prilogi III k Uredbi (EU) 2016/44, razglasi za nično; in

                  —

                  Svetu naloži, naj plača stroške postopka tožeče stranke ter druge stroške in izdatke, nastale v zvezi s to tožbo.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev Uredbe Sveta (EU) 2016/44 in Sklepa Sveta (SZVP) 2015/1333 v delu, v katerem kumulativni pogoji za uvrstitev na seznam subjektov iz uvodne izjave 3 Sklepa 2015/1333 niso izpolnjeni.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev obveznosti Sveta, da preveri vse omejevalne ukrepe, da zagotovi, da ti še naprej prispevajo k uresničitvi njihovih ciljev.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: očitne napake pri presoji. Tožeča stranka zlasti navaja, da:

                              —

                              je LAICO družba v lasti države, s katero upravlja generalna skupščina delničarjev in njen upravni odbor;

                              —

                              upravni odbor družbe LAICO sestavljajo visokokvalificirani in izkušeni strokovnjaki; in

                              —

                              za matične družbe družbe LAICO ne veljajo iste vrste omejitev.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev načela enakega obravnavanja.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve v skladu s členom 296 PDEU in pravice do učinkovitega pravnega sredstva.

         (1)  UL 2020 L 247, str. 40.

         (2)  UL 2015 L 206, str. 34.

         (3)  UL 2020 L 247, str. 14.

         (4)  UL 2016 L 12, str. 1.


title: Zadeva T-634/20: Tožba, vložena 21. oktobra 2020 – UPTR/Parlament in Svet

text:
               21.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 443/24

      Tožba, vložena 21. oktobra 2020 – UPTR/Parlament in Svet
      (Zadeva T-634/20)
      (2020/C 443/28)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Unie van Professionele Transporteurs en Logistieke Ondernemers (UPTR) (Herstal, Belgija) (zastopnik: F. Vanden Bogaerde, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament in Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj,

                  —

                  ničnostno tožbo razglasi za dopustno;

                  —

                  člen 2, točka 4, Uredbe (EU) 2020/1055 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2020 o spremembi uredb (ES) št. 1071/2009, (ES) št. 1072/2009 in (EU) št. 1024/2012 za njihovo prilagoditev razvoju v sektorju cestnega prevoza razglasi za ničen;

                  —

                  odločitev o stroških pridrži.

         Tožbena razloga in bistvene trditve

      Tožba temelji na dveh tožbenih razlogih:

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: z izpodbijano določbo se krši člen 3(3) PEU in načelo svobode opravljanja storitev.
                  Cilj na področju cestnega prometa, zlasti kabotaže, je postopna liberalizacija. Z izpodbijano določbo Uredbe 2020/1055 se raven liberalizacije, dosežena do zdaj, manjša, saj ta določba zajema celovito omejitev, ki je neugodna predvsem za prevozna podjetja, ki so člani tožeče stranke. Prizadevanje, da bi se preprečile zlorabe pri kabotaži, ki je podlaga izpodbijane določbe, se je zagotovilo že z drugimi zakonodajnimi ukrepi Unije (Mobility Package).

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti
                  Pred sprejetjem uredbe, h kateri spada izpodbijana določba, ni bilo nobene posodobitve ocene učinka, ki naj bi bila pred tem izvedena glede predloga Komisije za uredbo. Evropski parlament in Svet pa naj bi temeljito spremenila predlog Komisije in zato naj bi bilo primerno in nujno izvesti posodobitev ocene učinka.


title: Zadeva C-759/18: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 3. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Judecătoria Rădăuţi – Romunija) – OF/PG (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Uredba (ES) št. 2201/2003 – Pristojnost za odločanje o zahtevku za razvezo zakonske zveze – Pristojnost v sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo in preživninsko obveznostjo za mladoletnega otroka para – Predložitev zadeve sodišču države državljanstva strank – Člen 3(1)(b) – Prebivališče mladoletnega otroka in staršev v drugi državi članici – Člen 12(1)(b) – Dogovor o pristojnosti – Člen 17 – Preizkus pristojnosti – Pojem„starševska odgovornost“)

text:
               21.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 443/2

      Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 3. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Judecătoria Rădăuţi – Romunija) – OF/PG
      (Zadeva C-759/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 2201/2003 - Pristojnost za odločanje o zahtevku za razvezo zakonske zveze - Pristojnost v sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo in preživninsko obveznostjo za mladoletnega otroka para - Predložitev zadeve sodišču države državljanstva strank - Člen 3(1)(b) - Prebivališče mladoletnega otroka in staršev v drugi državi članici - Člen 12(1)(b) - Dogovor o pristojnosti - Člen 17 - Preizkus pristojnosti - Pojem„starševska odgovornost“)
      (2020/C 443/02)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Judecătoria Rădăuţi

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: OF

         Tožena stranka: PG

         Izrek

                  1.

                  Člen 3(1) Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 je treba razlagati tako, da če tožeča stranka zahtevek za razvezo zakonske zveze vloži pri sodišču države članice skupnega državljanstva zakoncev, čeprav je njuno običajno prebivališče v drugi državi članici, je to sodišče pristojno za odločanje o tem zahtevku na podlagi točke (b) te določbe. Ker se soglasje tožene stranke ne zahteva, ni treba preučiti vprašanja, ali dejstvo, da tožena stranka ne uveljavlja ugovora nepristojnosti, pomeni tiho soglasje s pristojnostjo sodišča, pri katerem je bil vložen zahtevek.

                  2.

                  Člen 3(1) in člen 17 Uredbe št. 2201/2003 je treba razlagati tako, da v položaju, kot je ta iz postopka v glavni stvari, okoliščina, da ima par, za katerega se zahteva prenehanje zakonske zveze, mladoletnega otroka, ni upoštevna za določitev pristojnega sodišča za odločanje o zahtevku za razvezo zakonske zveze. Ker je sodišče države članice skupnega državljanstva zakoncev, pri katerem je tožeča stranka vložila zahtevek, pristojno za odločanje o tem zahtevku na podlagi člena 3(1)(b) te uredbe, to sodišče tudi ob neobstoju dogovora med strankama v zvezi s tem ne sme obravnavati ugovora mednarodne nepristojnosti.

                  3.

                  Člen 12(1)(b) Uredbe št. 2201/2003 je treba razlagati tako, da kadar je sodišče države članice skupnega državljanstva zakoncev, pri katerem je tožeča stranka vložila zahtevek, pristojno za odločanje o razvezi zakonske zveze na podlagi člena 3(1)(b) Uredbe št. 2201/2003, pogoja glede sprejemanja pristojnosti, določenega v tem členu 12(1)(b), ni mogoče šteti za izpolnjenega, če predmet postopka ni starševska odgovornost in če se tožena stranka v ta postopek ni spustila. Zato v teh okoliščinah sodišče, pri katerem je bil vložen zahtevek in ki je pristojno za odločanje o razvezi zakonske zveze med zakoncema, na podlagi tega člena 12(1)(b) in člena 3(d) Uredbe Sveta (ES) št. 4/2009 z dne 18. decembra 2008 o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju sodnih odločb ter sodelovanju v preživninskih zadevah ni pristojno za odločanje o vprašanjih, povezanih s starševsko odgovornostjo in preživninsko obveznostjo v zvezi z zadevnim otrokom.

                  4.

                  Pojem „starševska odgovornost“ v smislu Uredbe št. 2201/2003 je treba razlagati tako, da zajema odločbe, ki se nanašajo zlasti na pravico do varstva in vzgoje ter prebivališče otroka, vendar ne zajema prispevka staršev za stroške, povezane z varstvom in vzgojo otroka, ki je zajet s pojmom „preživninska obveznost“ in spada na področje uporabe Uredbe št. 4/2009.

         (1)  UL C 65, 18.2.2019.


title: Zadeva C-251/19 P: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 2. oktobra 2019 – Comprojecto-Projectos e Construções, Lda, Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo, Julião Maria Gomes de Azevedo, Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo/Evropska centralna banka (Pritožba – Člen 181 Poslovnika Sodišča – Člen 169 Poslovnika – Neobstoj predlogov – Nejasnost pritožbe – Očitna nedopustnost)

text:
               21.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 443/3

      Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 2. oktobra 2019 – Comprojecto-Projectos e Construções, Lda, Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo, Julião Maria Gomes de Azevedo, Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo/Evropska centralna banka
      (Zadeva C-251/19 P) (1)

      (Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Člen 169 Poslovnika - Neobstoj predlogov - Nejasnost pritožbe - Očitna nedopustnost)
      (2020/C 443/03)
      Jezik postopka: portugalščina

         Stranke

         Pritožniki: Comprojecto-Projectos e Construções, Lda, Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo, Julião Maria Gomes de Azevedo, Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo (zastopnik: M. Ribeiro, advogado)

         Druga stranka v postopku: Evropska centralna banka (zastopnika: C. Hernández Saseta in P. Ferreira Jorge, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrže kot očitno nedopustna.

                  2.

                  Družba Comprojecto-Projectos e Construções Lda, Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo, Julião Maria Gomes de Azevedo in Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo nosijo stroške poleg svojih stroškov nosijo tudi stroške Evropske centralne banke (ECB).

         (1)  UL C 182, 27.5.2019.


title: Zadeva C-378/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Avstrija) 11. avgusta 2020 – Stadtapotheke E

text:
               21.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 443/3

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Avstrija) 11. avgusta 2020 – Stadtapotheke E
      (Zadeva C-378/20)
      (2020/C 443/04)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Stadtapotheke E

         Zadevni urad: Bezirkshauptmannschaft Linz-Land

         Ob udeležbi: AW

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali so nacionalni predpisi, ki sodišče zavezujejo tako, da mora ob izvajanju dokazov z izvedencem v okviru postopka podelitve koncesije pridobiti izvedensko mnenje od poklicne samoupravne organizacije, katere organe odločanja dejansko večinsko obvladuje poklicna skupina, ki ima nasprotne interese kot poklicna skupina kandidatov za koncesijo ali – v primeru, da so ti predpisi v nasprotju s pravom Unije – od uradnega izvedenca, ki spada v sestavo javnega organa, v skladu z zahtevo glede vtisa nepristranskosti tega sodišča, kot je določena v členu 47 Listine?

                  2.

                  Ali je nacionalni predpis, ki določa vnaprejšnje jamstvo glede potencialnih strank – v tem primeru 5 500 oseb – ki ga sodišča dejansko ne morejo preveriti, v skladu z zahtevami iz členov od 15 do 17 Listine, glede na to, da je na podlagi teh določb poseg v ta jamstva dopusten le ob spoštovanju načela sorazmernosti?


title: Zadeva C-407/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Wien (Avstrija) 31. avgusta 2020 – Österreichische Apothekerkammer/HA

text:
               21.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 443/4

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Wien (Avstrija) 31. avgusta 2020 – Österreichische Apothekerkammer/HA
      (Zadeva C-407/20)
      (2020/C 443/05)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberlandesgericht Wien

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Österreichische Apothekerkammer

         Tožena stranka: HA

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 36 PDEU razlagati tako, da je nacionalna prepoved prodaje in vitro diagnostičnih medicinskih pripomočkov za ugotavljanje okužbe z virusom HIV po pošti, ki jih lahko v skladu s predvidenim namenom, ki ga je določil proizvajalec, uporabljajo laiki v svojem domačem okolju, to je ukrep z enakim učinkom v smislu člena 34 PDEU, zaradi varovanja zdravja in življenja ljudi utemeljena?


title: Zadeva C-422/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Köln (Nemčija) 8. septembra 2020 – RK/CR

text:
               21.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 443/4

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Köln (Nemčija) 8. septembra 2020 – RK/CR
      (Zadeva C-422/20)
      (2020/C 443/06)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberlandesgericht Köln

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Nasprotna stranka v postopku in pritožnik: RK

         Predlagateljica in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: CR

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je za izrek o nepristojnosti sodišča, ki je že začelo postopek, na podlagi člena 7(a) Uredbe št. 650/2012 (1) potrebno, da se to sodišče izrecno izreče za nepristojno ali lahko zadostuje tudi neizrecen izrek, če je iz njega na podlagi razlage razvidno, da se je to sodišče izreklo za nepristojno?

                  2.

                  Ali ima sodišče države članice, katerega pristojnost naj bi izhajala iz izreka o nepristojnosti sodišča druge države članice, ki je že začelo postopek, pravico preizkusiti, ali so bili izpolnjeni pogoji za odločitev sodišča, ki je že začelo postopek, na podlagi členov 6(a) in 7(a) Uredbe št. 650/2012? V kakšnem obsegu je odločitev sodišča, ki je že začelo postopek, zavezujoča? Zlasti:

                              (a)

                              Ali ima sodišče države članice, katerega pristojnost naj bi izhajala iz izreka o nepristojnosti sodišča druge države članice, ki je že začelo postopek, pravico preizkusiti, ali je zapustnik v skladu s členom 22 Uredbe št. 650/2012 veljavno izbral pravo te države članice?

                              (b)

                              Ali ima sodišče države članice, katerega pristojnost naj bi izhajala iz izreka o nepristojnosti sodišča druge države članice, ki je že začelo postopek, pravico preizkusiti, ali je bila pri sodišču, ki je že začelo postopek, v skladu s členom 6(a) Uredbe št. 650/2012 vložena zahteva ene od strank postopka za izrek o nepristojnosti?

                              (c)

                              Ali ima sodišče države članice, katerega pristojnost naj bi izhajala iz izreka o nepristojnosti sodišča druge države članice, ki je že začelo postopek, pravico preizkusiti, ali je sodišče, ki je že začelo postopek, upravičeno presodilo, da so sodišča države članice, katere pravo je bilo izbrano, primernejša za odločanje o dedovanju?

                  3.

                  Ali se člena 6(a) in 7(a) Uredbe št. 650/2012, ki kot pogoj določata izbiro prava „v skladu s členom 22“, uporabljata tudi, če zapustnik v oporočnem razpolaganju, pripravljenem pred 17. avgustom 2015, ni izrecno ali konkludentno izbral prava, ampak lahko pravo, ki se uporablja za dedovanje, izhaja samo iz člena 83(4) Uredbe št. 650/2012?

         (1)  Uredba (EU) št. 650/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. julija 2012 o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju odločb in sprejemljivosti in izvrševanju javnih listin v dednih zadevah ter uvedbi evropskega potrdila o dedovanju (UL 2012, L 201, str. 107).


title: Zadeva C-425/20 P: Pritožba, ki jo je 8. septembra 2020 vložila Welmax + sp. z o. o. sp.k. zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 8. julija 2020 v zadevi T-305/19, Welmax +/EUIPO – Valmex Medical Imaging (welmax)

text:
               21.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 443/5

      Pritožba, ki jo je 8. septembra 2020 vložila Welmax + sp. z o. o. sp.k. zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 8. julija 2020 v zadevi T-305/19, Welmax +/EUIPO – Valmex Medical Imaging (welmax)
      (Zadeva C-425/20 P)
      (2020/C 443/07)
      Jezik postopka: poljščina

         Stranki

         Pritožnica: Welmax + sp. z o. o. sp.k. (zastopnik: M. Machyński, radca prawny)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
      Podpredsednik Sodišča je s sklepom z dne 30. oktobra 2020 ugotovil, da je pritožba nedopustna.


title: Zadeva C-440/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Stuttgart (Nemčija) 18. septembra 2020 – S./AD GmbH

text:
               21.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 443/6

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Stuttgart (Nemčija) 18. septembra 2020 – S./AD GmbH
      (Zadeva C-440/20)
      (2020/C 443/08)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Stuttgart

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: S.

         Tožena stranka: AD GmbH

         Vprašanja za predhodno odločanje

      1.   Razlaga pojma „odklopna naprava“

                  1-1:

                  Ali je treba člen 3, točka 10, Uredbe (ES) št. 715/2007 (1) razlagati in uporabljati tako, da so s pojmom „del vozila“ zajeti le izključno mehanski elementi neke fizične tvorbe?
                  Če je odgovor na vprašanje 1-1 nikalen:

                  1-2:

                  Ali je treba člen 3, točka 10, Uredbe (ES) št. 715/2007 razlagati in uporabljati tako, da so s sistemom za uravnavanje emisij zajete le naprave za čiščenje izpušnih plinov, ki so z vidika delovanja motorja za motorjem (na primer oksidacijski katalizatorji za dizelske motorje, filtri trdnih delcev, redukcijski katalizatorji NOx)?

                  1-3:

                  Ali je treba člen 3, točka 10, Uredbe (ES) št. 715/2007 razlagati in uporabljati tako, da so s sistemom za uravnavanje emisij zajeti tako ukrepi za zmanjšanje emisij, ki se izvajajo znotraj motorja, kot ti, ki se izvajajo zunaj motorja?

            2.   Razlaga pojma „normalna uporaba“

                  2-1:

                  Ali je treba člen 5(1) Uredbe (ES) št. 715/2007 razlagati in uporabljati tako, da pojem „normalna uporaba“ vključuje samo vozne pogoje novega evropskega voznega cikla?
                  Če je odgovor na vprašanje 2-1 nikalen:

                  2-2:

                  Ali je treba člen 4(1), drugi pododstavek, v povezavi s členom 5(1) Uredbe (ES) št. 715/2007 razlagati in uporabljati tako, da morajo proizvajalci zagotoviti, da so mejne vrednosti iz Priloge I k tej uredbi spoštovane tudi v vsakdanji uporabi?
                  Če je odgovor na vprašanje 2-2 pritrdilen:

                  2-3:

                  Ali je treba člen 5(1) Uredbe (ES) št. 715/2007 razlagati in uporabljati tako, da pojem „normalna uporaba“ pomeni dejanske vozne pogoje pri vsakdanji uporabi?
                  Če je odgovor na vprašanje 2-3 nikalen:

                  2-4:

                  Ali je treba člen 5(1) Uredbe (ES) [št. 715/2007] razlagati in uporabljati tako, da pojem „normalna uporaba“ pomeni dejanske vozne pogoje pri vsakdanji uporabi ob predpostavki, da je povprečna hitrost 33,6 km/h, največja hitrost pa 120,00 km/h?

            3.   Dopustnost strategij za zmanjšanje emisij, ki temeljijo na temperaturi

                  3-1:

                  Ali je treba člen 5(1) Uredbe (ES) št. 715/2007 razlagati in uporabljati tako, da je nedopustna oprema vozila, pri kateri je sestavni del, ki verjetno lahko vpliva na emisije, zasnovan tako, da je stopnja vračanja izpušnih plinov uravnavana na način, da je le med 20o C in 30 oC tolikšna, da je zagotovljeno obratovanje v načinu z nizko emisijo onesnaževal, zunaj tega temperaturnega okna pa se postopoma zmanjšuje?
                  Če je odgovor na vprašanje 3-1 nikalen:

                  3-2:

                  Ali je treba člen 5(2) Uredbe (ES) št. 715/2007 razlagati in uporabljati tako, da je odklopna naprava prepovedana tudi v primeru, če zunaj temperaturnega okna od 20o C do 30o C zaradi zaščite motorja ves čas deluje in je zaradi tega vračanje izpušnih plinov občutno zmanjšano?

            4.   Razlaga pojma „upravičena potreba“ kot elementa izjeme

                  4-1:

                  Ali je treba člen 5(2), drugi stavek, točka (a), Uredbe (ES) št. 715/2007 razlagati in uporabljati tako, da je potreba po uporabi odklopnih naprav v smislu te določbe upravičena le tedaj, kadar tudi z uporabo vrhunske tehnologije, razpoložljive v času pridobitve homologacije za konkretni model vozila, ni bilo mogoče zagotoviti zaščite motorja pred poškodbami ali okvarami in varnega delovanja vozila?
                  Če je odgovor na vprašanje 4-1 nikalen:

                  4-2:

                  Ali je treba člen 5(2), drugi stavek, točka (a), Uredbe (ES) [št. 715/2007] razlagati in uporabljati tako, da je treba šteti, da potreba po uporabi odklopnih naprav ni upravičena v smislu te določbe, če so parametri, shranjeni v krmilnem sistemu motorja, izbrani tako, da se čiščenje izpušnih plinov zaradi vnaprej programirane odvisnosti od temperaturnih vrednosti ob temperaturah, ki se običajno pričakujejo v večini leta, ne aktivira ali pa se aktivira le v omejenem obsegu?

            5.   Razlaga pojma „poškodb“ kot elementa izjeme

                  5-1:

                  Ali je treba člen 5(2), drugi stavek, točka (a), Uredbe (ES) št. 715/2007 razlagati in uporabljati tako, da mora biti pred poškodbami zaščiten le motor?

                  5-2:

                  Ali je treba člen 5(2), drugi stavek, točka (a), Uredbe (ES) št. 715/2007 razlagati in uporabljati tako, da pojma poškodb ni mogoče uporabiti, če so prizadeti tako imenovani obrabljivi deli (kot na primer ventil EGR)?

                  5-3:

                  Ali je treba člen 5(2), drugi stavek, točka (a), Uredbe (ES) št. 715/2007 razlagati in uporabljati tako, da bi morali biti tudi drugi sestavni deli vozila, zlasti komponente, ki so v izpušnem sistemu, zaščiteni pred poškodbami ali okvaro?

            6.   Pravni učinki kršitev prava Unije in učinki sankcij za te kršitve

                  6-1:

                  Ali je treba člene 4(1), drugi pododstavek, in (2), drugi pododstavek, 5(1) in (2) ter 13 Uredbe (ES) št. 715/2007 razlagati in uporabljati tako, da je z njimi varovana tudi vsaj pravica pridobitelja vozila, ki ne ustreza zahtevam Uredbe (ES) št. 715/2007, do samostojnega ekonomskega odločanja?
                  Če je odgovor na vprašanje 6-1 nikalen:

                  6-2:

                  Ali je treba člene 4(1), drugi pododstavek, in (2), drugi pododstavek, 5(1) in (2) ter 13 Uredbe (ES) št. 715/2007 razlagati in uporabljati tako, da morajo države članice določiti mehanizem sankcij, s katerim se pridobiteljem vozil zaradi zahtev načela polnega učinka prizna tožbeno upravičenje za uveljavljanje pravic iz določb prava Unije o ureditvi trga?

                  6-3:

                              (a)

                              Ali je treba pojem „učinkovite, sorazmerne in odvračilne“ kazni v smislu člena 13(1), drugi stavek, Uredbe (ES) št. 715/2007 razlagati tako, da škode, ki jo je utrpel pridobitelj vozila, ni mogoče zmanjšati ali popolnoma kompenzirati z dejansko možnostjo uporabe vozila, ki ni skladno z Uredbo (ES) št. 715/2007?

                              (b)

                              Ali se morajo v skladu z načelom effet utile iz prava Unije „učinkovite, sorazmerne in odvračilne“ kazni v smislu člena 13(1), drugi stavek, Uredbe (ES) št. 715/2007 razlikovati glede na to, ali je bila kršitev v smislu člena 13(2) Uredbe (ES) št. 715/2007 storjena naklepno ali le iz malomarnosti, tako da je upoštevanje dejanske možnosti uporabe pridobljenega vozila upravičeno samo v zadnjenavedenem primeru?

                              (c)

                              Ali je treba pojem „učinkovite, sorazmerne in odvračilne“ kazni v smislu člena 13(1), drugi stavek, Uredbe (ES) št. 715/2007 razlagati tako, da mora proizvajalec vozila tudi v primeru upoštevanja pridobljene koristi plačati protidajatev za uporabo pridobljenega kapitala, kar pomeni, da mora za ta kapital plačati obresti?

                              (d)

                              Ali je treba pojem „učinkovite, sorazmerne in odvračilne“ kazni v smislu člena 13(1), drugi stavek, Uredbe (ES) št. 715/2007 razlagati tako, da mora biti proizvajalcu vozila, ki ni skladno z Uredbo (ES) št. 715/2007, vsaj od prvega resnega poziva pridobitelja, naj vozilo prevzame nazaj, onemogočeno, da bi se skliceval na pobot koristi iz naslova dejanske možnosti uporabe z nasprotno dajatvijo?

                  6-4:

                  Ali je treba člena 18(1) in 26(1) Direktive 2007/46/ES (2) razlagati in uporabljati tako, da proizvajalec krši svojo obveznost izdaje veljavnega certifikata o skladnosti iz člena 18(1) Direktive 2007/46/ES, če v vozilo vgradi prepovedano odklopno napravo v smislu člena 5(2) Uredbe (ES) št. 715/2007, in da dajanje takega vozila na trg pomeni kršitev prepovedi prodaje brez veljavnega certifikata o skladnosti iz člena 26(1) Direktive 2007/46/ES?

                  6-5:

                  Ali sta cilj in namen Uredbe (ES) št. 715/2007 in Direktive 2007/46/ES, da mejne vrednosti iz Priloge I k Uredbi (ES) št. 715/2007 oziroma certifikat o skladnosti v smislu člena 18(1) Direktive 2007/46/ES v povezavi z Uredbo (ES) št. 385/2009 (3) pomenijo tako podlago pravic za zaščito kupcev, da je v primeru kršitev mejnih vrednosti za opredelitev kakovosti iz Uredbe oziroma kršitev določb prava o registraciji vozil na podlagi prava Unije prepovedano, da se v položaju, v katerem kupec v razmerju do proizvajalca razdre pogodbo o nakupu vozila, upoštevajo koristi iz uporabe?

         (1)  Uredba (ES) št. 715/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. junija 2007 o homologaciji motornih vozil glede na emisije iz lahkih potniških in gospodarskih vozil (Euro 5 in Euro 6) in o dostopu do informacij o popravilu in vzdrževanju vozil (UL 2007, L 171, str. 1.)

         (2)  Direktiva 2007/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o vzpostavitvi okvira za odobritev motornih in priklopnih vozil ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila (Okvirna direktiva) (UL 2007, L 263, str. 1).

         (3)  Uredba Komisije (ES) št. 385/2009 z dne 7. maja 2009 o nadomestitvi Priloge IX k Direktivi 2007/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi okvira za odobritev motornih in priklopnih vozil ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila (okvirna direktiva) (UL 2009, L. 118, str. 13).


title: Zadeva C-447/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska) 22. septembra 2020 – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)/LM

text:
               21.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 443/8

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska) 22. septembra 2020 – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)/LM
      (Zadeva C-447/20)
      (2020/C 443/09)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Supremo Tribunal Administrativo

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)

         Nasprotna stranka: LM

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  I.

                  Ali je nacionalna zakonodaja – ki upravičencu do subvencije nalaga vložitev tožbe pri pristojnem upravnem sodišču zoper akt, s katerim je odrejeno vračilo zneskov, ki so bili zaradi nepravilnosti neupravičeno prejeti, če pa tožba ni bila vložena v roku, navedeni akt postane pravnomočen […] (to pomeni, kadar upravičenec obrambnih sredstev, ki jih ima na voljo na podlagi nacionalnega prava, ne uporabi v roku) in se lahko posledično zahteva vračilo neupravičeno plačanega zneska v skladu z določbami in roki, ki veljajo v nacionalnem pravu – v nasprotju s členom 3(1) Uredbe št. 2988/95 (1)?

                  II.

                  Ali je nacionalna zakonodaja – v skladu s katero se upravičenec do subvencije ne more sklicevati na pretek štiri- do osemletnega roka v sodnem postopku izvršbe, začetem proti njemu, ker se lahko navedeno vprašanje obravnava samo v okviru tožbe, vložene v upravnem sporu zoper akt, s katerim je bilo zaradi ugotovljene nepravilnosti odrejeno vračilo neupravičeno prejetih zneskov – v nasprotju s členom 3(1) Uredbe št. 2988/95?
                  Če bo odgovor na zgoraj navedeni vprašanji nikalen:

                  III.

                  Ali je treba triletni zastaralni rok iz odstavka 2 člena 3 Uredbe št. 2988/95 šteti za rok zastaranja dolga, ki nastane s sprejetjem akta, s katerim se zahteva vračilo neupravičeno prejetih zneskov, ker je prišlo do nepravilnosti pri financiranju? Ali navedeni rok začne teči od datuma sprejetja tega akta?

                  IV.

                  [Ali je] nacionalna zakonodaja – v skladu s katero mora triletni rok, določen za zastaranje dolga, ki nastane s sprejetjem akta, s katerim se zahteva vračilo neupravičeno prejetih zneskov, ker je prišlo do nepravilnosti pri financiranju, začeti teči od datuma sprejetja tega akta in se mora prekiniti z obvestitvijo o uvedbi postopka davčne izvršbe za izterjavo navedenih zneskov, pri čemer se prekine do sprejetja dokončne ali pravnomočne odločbe, s katero se konča postopek v primeru pritožbe, izpodbijanja, tožbe ali ugovora, kadar določijo prekinitev izterjave dolga – v nasprotju s členom 3 Uredbe št. 2988/95?

         (1)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (UL 1995, L 312, str. 1).


title: Zadeva C-448/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska) 22. septembra 2020 – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)/BD, Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               21.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 443/9

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska) 22. septembra 2020 – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)/BD, Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Zadeva C-448/20)
      (2020/C 443/10)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Supremo Tribunal Administrativo

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)

         Nasprotni stranki: BD, Autoridade Tributária e Aduaneira

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  I.

                  Ali je nacionalna zakonodaja – ki upravičencu do subvencije nalaga vložitev tožbe pri pristojnem upravnem sodišču zoper akt, s katerim je odrejeno vračilo zneskov, ki so bili zaradi nepravilnosti neupravičeno prejeti, če pa tožba ni bila vložena v roku, navedeni akt postane pravnomočen (to pomeni, kadar upravičenec obrambnih sredstev, ki jih ima na voljo na podlagi nacionalnega prava, ne uporabi v roku) in se lahko posledično zahteva vračilo neupravičeno plačanega zneska v skladu z določbami in roki, ki veljajo v nacionalnem pravu – v nasprotju s členom 3(1) Uredbe št. 2988/95 (1)?

                  II.

                  Ali je nacionalna zakonodaja – v skladu s katero se upravičenec do subvencije ne more sklicevati na pretek štiri- do osemletnega roka v sodnem postopku izvršbe, začetem proti njemu, ker se lahko navedeno vprašanje obravnava samo v okviru tožbe, vložene v upravnem sporu zoper akt, s katerim je bilo zaradi ugotovljene nepravilnosti odrejeno vračilo neupravičeno prejetih zneskov – v nasprotju s členom 3(1) Uredbe št. 2988/95?
                  Če bo odgovor na zgoraj navedeni vprašanji nikalen:

                  III.

                  Ali je treba triletni zastaralni rok iz odstavka 2 člena 3 Uredbe št. 2988/95 šteti za rok zastaranja dolga, ki nastane s sprejetjem akta, s katerim se zahteva vračilo neupravičeno prejetih zneskov, ker je prišlo do nepravilnosti pri financiranju? Ali navedeni rok začne teči od datuma sprejetja tega akta?

                  IV.

                  [Ali je] nacionalna zakonodaja – v skladu s katero mora triletni rok, določen za zastaranje dolga, ki nastane s sprejetjem akta, s katerim se zahteva vračilo neupravičeno prejetih zneskov, ker je prišlo do nepravilnosti pri financiranju, začeti teči od datuma sprejetja tega akta in se mora prekiniti z obvestitvijo o uvedbi postopka davčne izvršbe za izterjavo navedenih zneskov, pri čemer se prekine do sprejetja dokončne ali pravnomočne odločbe, s katero se konča postopek v primeru pritožbe, izpodbijanja, tožbe ali ugovora, kadar se zaradi njihove vložitve prekine izterjava dolga – v nasprotju s členom 3 Uredbe št. 2988/95?

         (1)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (UL 1995, L 312, str. 1).


title: Zadeva C-459/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Utrecht (Nizozemska) 15. septembra 2020 – X/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               21.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 443/10

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Utrecht (Nizozemska) 15. septembra 2020 – X/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (Zadeva C-459/20)
      (2020/C 443/11)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Utrecht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: X

         Tožena stranka: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  I.

                  Ali je treba člen 20 PDEU razlagati tako, da nasprotuje temu, da država članica državljanu tretje države, kadar ta vzdržuje svojega mladoletnega otroka, državljana Unije, in je ta mladoletni otrok do tega državljana tretje države v razmerju dejanske odvisnosti, zavrne prebivanje v državi članici, katere državljanstvo ima mladoletni državljan Unije, kadar je mladoletni državljan Unije zunaj ozemlja te države članice ali Unije in/ali še nikoli ni bil na ozemlju Unije, s čimer je mladoletnemu državljanu Unije dejansko onemogočen vstop na ozemlje Unije?

                  II.

                              (a)

                              Ali morajo (mladoletni) državljani Unije pri uresničevanju pravic, ki jih imajo na podlagi državljanstva Unije, zatrjevati ali dokazati interes?

                              (b)

                              Ali je lahko v zvezi s tem pomembno, da mladoletni državljani Unije praviloma ne morejo samostojno uresničevati svojih pravic in ne morejo sami odločati o svojem prebivališču, ampak so pri tem odvisni od (enega od) staršev, in da bo posledica tega lahko, da se bo v imenu mladoletnega državljana Unije zahtevalo uresničevanje njegovih pravic kot državljana Unije, čeprav bo to morda v nasprotju z drugimi njegovimi interesi, kot je določeno med drugim v sodbi Chavez-Vilchez (1)?

                              (c)

                              Ali so te pravice absolutne v tem smislu, da proti njim ni mogoče postaviti nobenih ovir oziroma da za državo članico, katere državljanstvo ima (mladoletni) državljan Unije, obstaja celo pozitivna obveznost, da omogoči uresničevanje teh pravic?

                  III.

                              (a)

                              Ali je pri presoji, ali gre za razmerje odvisnosti v smislu vprašanja I., ključno vprašanje, ali je roditelj, državljan tretje države – pred vložitvijo prošnje ali pred sprejetjem odločbe, s katero mu je bila zavrnjena pravica do prebivanja, ali pred trenutkom, ko mora (nacionalno) sodišče odločiti v postopku, ki se vodi zaradi te zavrnitve – vsakodnevno skrbel za mladoletnega državljana Unije in ali obstajajo drugi, ki so v preteklosti nase prevzeli to skrb in/ali ki jo lahko prevzamejo (jo še naprej prevzemajo)?

                              (b)

                              Ali je mogoče v zvezi s tem od mladoletnega državljana Unije zahtevati, da se zaradi dejanskega uresničevanja svojih pravic iz prava Unije na ozemlju Unije nastani pri drugem od staršev, ki je državljan Unije in ki morda nad mladoletnim otrokom ne izvršuje več starševske skrbi?

                              (c)

                              Če je odgovori pritrdilen, ali je kaj drugače, ali tisti od staršev izvršuje (je izvrševal) starševsko skrb in/ali prevzema (je prevzemal) zakonsko, finančno in čustveno breme nad mladoletnim otrokom in ali je pripravljen prevzeti nase to breme (ta bremena) in/ali skrb za mladoletnega otroka?

                              (d)

                              Če bi se izkazalo, da eden od staršev, državljan tretje države, samostojno izvršuje starševsko skrb nad mladoletnim državljanom Unije, ali to potem pomeni, da je vprašanje glede zakonskega, finančnega in/ali čustvenega bremena manj pomembno?

         (1)  C-133/15, EU:C:2017:354.


title: Zadeva C-466/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 25. septembra 2020 – HEITEC AG/HEITECH Promotion GmbH und RW

text:
               21.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 443/12

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 25. septembra 2020 – HEITEC AG/HEITECH Promotion GmbH und RW
      (Zadeva C-466/20)
      (2020/C 443/13)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesgerichtshof

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka in vlagateljica revizije: HEITEC AG

         Toženi stranki in nasprotni stranki v revizijskem postopku: HEITECH Promotion GmbH, RW

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je mogoče privolitev v smislu člena 9(1) in (2) Direktive 2008/95/ES (1) ter členov 54(1) in (2) in 111(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 (2) izključiti ne le na podlagi postopka, ki se sproži pri upravnem organu ali sodišču, ampak tudi na podlagi ravnanja, ki ne vključuje upravnega organa ali sodišča?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali opomin, s katerim imetnik prejšnjega znaka pred sprožitvijo sodnega postopka od imetnika poznejšega znaka zahteva, naj se zaveže k prenehanju uporabe znaka in k plačilu pogodbene kazni v primeru kršitve, pomeni ravnanje, ki izključuje privolitev v smislu člena 9(1) in (2) Direktive 2008/95/ES ter členov 54(1) in (2) in 111(2) Uredbe (ES) št. 207/2009?

                  3.

                  Ali je pri izračunu petletnega obdobja, ki je določeno v zvezi s privolitvijo, v smislu člena 9(1) in (2) Direktive 2008/95/ES ter členov 54(1) in (2) in 111(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 v primeru sprožitve sodnega postopka upošteven datum vložitve tožbe pri sodišču ali datum vročitve tožbe nasprotni stranki? Ali je pri tem pomembno, da je tožba nasprotni stranki zaradi zamude, za katero je kriv imetnik prejšnje znamke, vročena po poteku petletnega roka?

                  4.

                  Ali zožitev iz člena 9(1) in (2) Direktive 2008/95/ES ter členov 54(1) in (2) in 111(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 poleg opustitvenih zahtevkov zajema tudi nadaljnje zahtevke na podlagi prava znamk, ki se nanašajo na primer na odškodnino, predložitev informacij in uničenje?

         (1)  Direktiva 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL 2008, L 299, str. 25).

         (2)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Evropske unije (UL 2009, L 78, str. 1).


title: Zadeva C-498/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Midden-Nederland (Nizozemska) 29. septembra 2020 – ZK kot naslednik JM, stečajni upravitelj v stečajnem postopku BMA Nederland BV/BMA Braunschweigische Maschinenbauanstalt AG, vlagateljica intervencijske tožbe: Stichting Belangbehartiging Crediteuren BMA Nederland

text:
               21.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 443/13

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Midden-Nederland (Nizozemska) 29. septembra 2020 – ZK kot naslednik JM, stečajni upravitelj v stečajnem postopku BMA Nederland BV/BMA Braunschweigische Maschinenbauanstalt AG, vlagateljica intervencijske tožbe: Stichting Belangbehartiging Crediteuren BMA Nederland
      (Zadeva C-498/20)
      (2020/C 443/14)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank Midden-Nederland

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: ZK kot naslednik JM, stečajni upravitelj v stečajnem postopku BMA Nederland BV

         Tožena stranka: BMA Braunschweigische Maschinenbauanstalt AG

         Vlagateljica intervencijske tožbe: Stichting Belangbehartiging Crediteuren BMA Nederland

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                              a.

                              Ali je treba pojem „kraj, kjer je prišlo ali lahko pride do škodnega dogodka“ iz člena 7, točka 2, Uredbe (EU) št. 1215/2012 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (prenovitev) (v nadaljevanju: Uredba Bruselj Ia) razlagati tako, da je „kraj dogodka, ki je povzročil škodo“ (Handlungsort) kraj sedeža družbe, ki ni poplačala terjatev svojih upnikov, če je ta neizterljivost posledica kršitve dolžnosti skrbnega ravnanja s strani družbe babice te družbe v odnosu do teh upnikov?

                              b.

                              Ali je treba pojem „kraj, kjer je prišlo ali lahko pride do škodnega dogodka“ iz člena 7, točka 2, Uredbe Bruselj Ia razlagati tako, da je „kraj nastanka škode“ (Erfolgsort) kraj sedeža družbe, ki ni poplačala terjatev svojih upnikov, če je neizterljivost posledica kršitve dolžnosti skrbnega ravnanja s strani družbe babice te družbe v odnosu do teh upnikov?

                              c.

                              Ali se za utemeljitev pristojnosti sodišča po kraju sedeža družbe, ki ni zagotovila poplačila, zahtevajo dodatne okoliščine, in če je tako, katere so te okoliščine?

                              d.

                              Ali okoliščina, da je nizozemski stečajni upravitelj družbe, ki ni poplačala terjatev svojih upnikov, v okviru svoje zakonske naloge unovčenja premoženja v korist (vendar ne v imenu) vseh upnikov vložil tožbo za povračilo škode zaradi škodnega dejanja, vpliva na določitev pristojnega sodišča na podlagi člena 7, točka 2, Uredbe Bruselj Ia? Posledica take tožbe je, da ni treba preučiti individualnega položaja posameznih upnikov, in da tretja oseba, od katere se uveljavlja plačilo, proti stečajnemu upravitelju ne more uveljaviti vseh sredstev obrambe, ki bi jih morda imela na razpolago proti nekaterim posameznim upnikom.

                              e.

                              Ali okoliščina, da ima del upnikov, v korist katerih je stečajni upravitelj vložil tožbo, stalno prebivališče zunaj ozemlja Evropske unije, vpliva na določitev pristojnega sodišča na podlagi člena 7, točka 2, Uredbe Bruselj Ia?

                  2.

                  Ali je odgovor na prvo vprašanje drugačen, če gre za tožbo, ki jo vloži ustanova, katere cilj je zastopati kolektivne interese upnikov, ki so utrpeli škodo, kot je opredeljena v prvem vprašanju? Taka kolektivna tožba pomeni, da v postopku ni ugotovljeno, a) kje je stalno prebivališče zgoraj navedenih upnikov, b) katere so posebne okoliščine nastanka terjatev posameznih upnikov do družbe ter c) ali v razmerju do posameznih upnikov obstaja dolžnost skrbnega ravnanja, kot je navedeno zgoraj, in ali je bila prekršena.

                  3.

                  Ali je treba člen 8, točka 2, Uredbe Bruselj Ia razlagati tako, da če sodišče, pred katerim teče prvotni postopek, razveljavi svojo odločitev, da je v zadevi te tožbe pristojno, s tem avtomatično odpade tudi njegova pristojnost glede zahtevkov, ki jih je vložila vlagateljica intervencijske tožbe?

                  4.

                              a)

                              Ali je treba člen 4(1) Uredbe (ES) št. 864/2007 (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o pravu, ki se uporablja za nepogodbene obveznosti (v nadaljevanju: Uredba Rim II) razlagati tako, da je „kraj, v katerem je škoda nastala“, kraj sedeža družbe, ki ne more poravnati škode, ki so jo upniki družbe utrpeli zaradi zgoraj navedene kršitve dolžnosti skrbnega ravnanja?

                              b)

                              Ali na določitev tega kraja vpliva okoliščina, da sta tožbi vložila stečajni upravitelj na podlagi zakonske naloge unovčenja premoženja in kolektivni zastopnik interesov v korist (vendar ne v imenu) vseh upnikov?

                              c)

                              Ali na določitev tega kraja vpliva okoliščina, da ima del upnikov stalno prebivališče zunaj ozemlja Evropske unije?

                              d)

                              Ali okoliščina, da so med nizozemsko družbo v stečaju in njeno družbo babico obstajali sporazumi o financiranju, v katerih je bila dogovorjena pristojnost nemškega sodišča in uporaba nemškega prava, pomeni okoliščino, zaradi katere je navedeno škodno dejanje družbe BMA AG na podlagi člena 4(3) Uredbe Rim II očitno v tesnejši zvezi z drugo državo kot Nizozemsko?

         (1)  UL 2012, L 351, str. 1.

         (2)  UL 2007, L 199, str. 40.