title: Združeni zadevi T-42/12 in T-181/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. septembra 2013 – Bateni proti Svetu (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti zoper Iran zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Očitna napaka pri presoji)

text:
               19.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 304/18

         Sodba Splošnega sodišča z dne 6. septembra 2013 – Bateni proti Svetu
   (Združeni zadevi T-42/12 in T-181/12) (1)

   (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti zoper Iran zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Očitna napaka pri presoji)
   2013/C 304/30
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Naser Bateni (Hamburg, Nemčija) (zastopniki: J. Kienzle, M. Schlingmann in F. Lautenschlager, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: M. Bishop, J.-P. Hix in Z. Kupčová, zastopniki)

      Predmet

   V zadevi T-42/12, predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2011/783/SZVP z dne 1. decembra 2011 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 319, str. 71), v delu v katerem je z njim tožeča stranka vključena na seznam iz priloge II k Sklepu Sveta 2010/413/CFSP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39), in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1245/2011 z dne 1. decembra 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 319, str. 11) v delu v katerem je tožeča stranka z njo vključena v prilogo VIII k Uredbi Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2007 (UL L 281, str. 1) in, v zadevi T-181/12, predlog za razglasitev ničnosti priloge IX k Uredbi Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1) v delu v katerem je ime tožeče stranke ohranjeno na seznamu oseb, subjektov in organov, katerih sredstva se zamrznejo.

      Izrek

               1.

               Zadevi T-42/12 in T-181/12 se združita za namene sodbe.

               2.

               V zadevi T-42/12, ki obsega predlog za razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1245/2011 z dne 1. decembra 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu v delu v katerem se nanaša na Naserja Batenija, se postopek ustavi.

               3.

               Sklep Sveta 2011/783/SZVP z dne 1. decembra 2011 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu se razglasi za ničnega v delu v katerem je z njim N. Bateni uvrščen v prilogo II k Sklepu Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP

               4.

               Priloga IX k Uredbi Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 se razglasi za nično v delu v katerem se nanaša na N. Batenija.

               5.

               Učinki Sklepa 2010/413, kakor je bil spremenjen s sklepom 2011/783 se, kar zadeva N. Batenija, ohranijo od njegovega začetka veljavnosti, tj. dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije, do začetka učinkovanja delne razglasitve ničnosti Uredbe št. 267/2012.

               6.

               Svet Evropske unije poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasil N. Bateni.

               7.

               Zvezna republika Nemčija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 98, 31.3.2012.


title: Zadeva T-135/14: Tožba, vložena 20. februarja 2014  – Kicktipp proti UUNT – Società Italiana Calzature (kicktipp)

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/54

         Tožba, vložena 20. februarja 2014 – Kicktipp proti UUNT – Società Italiana Calzature (kicktipp)
   (Zadeva T-135/14)
   2014/C 135/70
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Kicktipp GmbH (Düsseldorf, Nemčija) (zastopnik: A. Dreyer, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Società Italiana Calzature Srl (Milano, Italija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 12. decembra 2013 v zadevi R 1061/2012-2;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „kicktipp“ za proizvode in storitve iz razredov 25, 35, 38 in 41 – prijava znamke Skupnosti št. 8 874 281

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: italijanske znamke št. 348 149, št. 905 554 in št. 905 554 za proizvode iz razreda 25

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 8(1)(b) in 8(5) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti


title: Zadeva C-514/04: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. julija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te Amsterdam — Nizozemska) — Uroplasty BV proti Inspecteur van de Belastingdienst/Douane district Rotterdam (Tarifna uvrstitev — Sterilni kosmiči polidimetil siloksana — Elastomer silikona — Pojem primarne oblike — Zdravilo — Embalaža — Pojem aparata, ki se vdela v telo )

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/8

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. julija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof te Amsterdam — Nizozemska) — Uroplasty BV proti Inspecteur van de Belastingdienst/Douane district Rotterdam
   (Zadeva C-514/04) (1)

   (Tarifna uvrstitev - Sterilni kosmiči polidimetil siloksana - Elastomer silikona - Pojem „primarne oblike“ - Zdravilo - Embalaža - Pojem „aparata, ki se vdela v telo“)
   (2006/C 224/13)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Gerechtshof te Amsterdam
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Uroplasty BV

      Tožena stranka: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane district Rotterdam
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Gerechtshof te Amsterdam — Tarifna uvrstitev proizvoda Implant Macroplastique — Sterilna suspenzija za injiciranje iz trdnih delcev elastomera silikona za zdravljenje refluksa sečnega mehurja (ali ledvic)
   Izrek
   Prilogo I Uredbe Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kot je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 2388/2000 z dne 13. oktobra 2000, je treba razlagati tako, da je treba proizvod, kot je polidimetil siloksan, ki je sestavljen iz sterilnih kosmičev, posebej razvit in namenjen izključno, da se vdela v telo za zdravljenje bolezni in ki je embaliran na carini v vrečah po 1 kg, obravnavati kot aparat, ki se vdela v telo in ga je treba uvrstiti pod tarifno številko 9021 kombinirane nomenklature. Tak proizvod, katerega namen ni nadomestitev organa, temveč omogočiti mišici s hibo, da razvije vezno tkivo, je treba uvrstiti pod tarifno podštevilko 9021 90 90 kombinirane nomenklature.

      (1)  UL C 57, 5.3.2005.


title: Zadeva T-702/13: Tožba, vložena 30. decembra 2013 – Unicaja Banco proti Komisiji

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/46

         Tožba, vložena 30. decembra 2013 – Unicaja Banco proti Komisiji
   (Zadeva T-702/13)
   2014/C 52/89
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Unicaja Banco, SA (Málaga, Španija) (zastopniki: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero, A. Lamadrid de Pablo in A. Biondi, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost izpodbijanega sklepa v delu, v katerem skupek ukrepov, ki v skladu s tem sklepom tvorijo tako imenovani španski sistem finančnega najema, opredeljuje kot novo državno pomoč, ki ni združljiva z notranjim trgom;

               —

               podredno, razglasi ničnost členov 1 in 4 izpodbijanega sklepa, v katerih so vlagatelji v gospodarska interesna združenja opredeljeni kot upravičenci do domnevnih pomoči in kot edini naslovniki naloga za izterjavo;

               —

               podredno, razglasi ničnost člena 4 izpodbijanega sklepa v delu, v katerem je odrejeno vračilo domnevnih pomoči;

               —

               razglasi ničnost člena 4 izpodbijanega sklepa v delu, v katerem je odločeno o zakonitosti zasebnih pogodb med vlagatelji in drugimi subjekti, in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so navedeni v zadevi T-700/13, Bankia proti Komisiji.


title: Združeni zadevi C-39/05 P in C-52/05 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 1. julija 2008 – Kraljevina Švedska, Maurizio Turco proti Svetu Evropske unije, Kraljevini Danski, Republiki Finski, Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska, Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba – Dostop do dokumentov institucij – Uredba (ES) št. 1049/2001 – Pravni nasveti)

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 1. julija 2008 – Kraljevina Švedska, Maurizio Turco proti Svetu Evropske unije, Kraljevini Danski, Republiki Finski, Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska, Komisiji Evropskih skupnosti
   (Združeni zadevi C-39/05 P in C-52/05 P) (1)

   (Pritožba - Dostop do dokumentov institucij - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Pravni nasveti)
   (2008/C 209/02)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Pritožnika: Kraljevina Švedska (zastopnika: K. Wistrand in A. Falk, zastopnici), Maurizio Turco (zastopnika: O. Brouwer in C. Schillemans, odvetnika)

      Intervenientka na strani pritožnikov: Kraljevina Nizozemska (zastopniki: H. G. Sevenster, C. M. Wissels in M. de Grave, zastopniki)

      Druge stranke v postopku: Svet Evropske unije (zastopniki: J.-C. Piris, M. Bauer in B. Driessen, zastopniki), Kraljevina Danska (zastopnik: B. Weis Fogh, zastopnica), Republika Finska (zastopnika: A.. Guimaraes-Purokoski in J. Heliskoski, zastopnika), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: V. Jackson, S. Nwaokolo in T. Harris, zastopnice, in J. Stratford, barrister), Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: M. Petite, C. Docksey in P. Aalto, zastopniki)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 23. novembra 2004 v zadevi T-84/03 Turco proti Svetu Evropske unije, s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo na ugotovitev ničnosti odločbe Sveta, s katero je bila delno zavrnjena prošnja M. Turca za dostop do določenih dokumentov dnevnega reda 2455. sestanka Sveta za pravosodje in notranje zadeve 14. in 15. oktobra 2002.
   Izrek

               1.

               Sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 23. novembra 2004 v zadevi Turco proti Svetu (T 84/03) se razveljavi v delu, ki se nanaša na odločbo Sveta Evropske unije z dne 19. decembra 2002, s katero je bil M. Turcu zavrnjen dostop do mnenja pravne službe Sveta št. 9077/02 o predlogu direktive Sveta o minimalnih standardih za sprejem prosilcev za azil v državah članicah, in v delu, v katerem se M. Turcu in Svetu naloži vsakemu plačilo polovice stroškov.

               2.

               Odločba Sveta Evropske unije z dne 19. decembra 2002, s katero je bil M. Turcu zavrnjen dostop do mnenja pravne službe Sveta št. 9077/02, se razglasi za nično.

               3.

               Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasila Kraljevina Švedska v okviru pritožbenega postopka, in stroškov, ki jih je priglasil M. Turco v okviru navedenega postopka in postopka na prvi stopnji, v katerem je bila izrečena navedena sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti.

               4.

               Kraljevina Danska, Kraljevina Nizozemska, Republika Finska, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, Svet Evropske unije in Komisija Evropskih skupnosti nosijo svoje stroške, povezane s pritožbama.

               5.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške, povezane s postopkom na prvi stopnji.

      (1)  UL C 106, 30.4.2005.


title: Zadeva T-43/06: Tožba, vložena  9. februarja 2006  — Cofira SAC proti Komisiji

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/37

         Tožba, vložena 9. februarja 2006 — Cofira SAC proti Komisiji
   (Zadeva T-43/06)
   (2006/C 86/74)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Cofira SAC (Rousset Cedex, Francija) (Zastopniki: Girolamo Addessi, Leonilda Mari, Daniella Magurno, Avvocati)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavitev globe, naložene Cofiri SAC;

               —

               naložitev globe solidarno vsem družbam, ki so nastale z razdelitvijo Cofira Sepso;

               —

               zmanjšanje globe;

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Člen 1 izpodbijane odločbe določa, da naj bi določena podjetja, vključno s tožečo stranko, v obdobju od 24. marca 1982 in 26. junija 2002 kršila pravila konkurence Skupnosti s tem, da so sodelovala pri sporazumih in usklajenih ravnanjih v sektorju industrijskih plastičnih vreč v Belgiji, Nemčiji, Španiji, Luksemburgu in na Nizozemskem. Namen teh kršitev naj bi bil po navedbah tožene stranke uvedba skupnih modelov za določitev cen, delitev trgov, dodelitev prodajnih kvot, razdelitev strank, pogajanj in naročil, predstavitev usklajenih ponudb v odgovor na javne razpise in izmenjava individualnih informacij.
   V podporo svojih predlogov tožeča stranka najprej navaja, da ne more biti naslovnik odločbe.
   V tem oziru opozarja, da je bila 27. novembra 2003 družba COFIRA SEPSO, ki je bila skupaj z drugimi podjetji predmet preiskave, razdeljena na tri družbe, med katerimi je bila tožeča stranka. COFIRA SAC je bila torej ustanovljena po sosledici dogodkov, ki jih je Komisija sankcionirala.
   Izpodbijana odločba ne navaja niti razlogov, zaradi katerih je bila sankcija naložena zgolj tožeči stranki, medtem ko bi morale vse družbe, ki so nastale z razdelitvijo COFIRA SEPSO, nositi odgovornost za očitano kršitev.
   Odločba ravno tako ne odraža parametrov, ki služijo določitvi osnove za odmero globe, ob upoštevanju dejstva, da so bile globe sorazmerne prometu, v času izpodbijanih dejstev pa tožeča stranka ni imela prometa, ker ni obstajala.
   Po drugi strani Komisija ne navaja dejstev, ki bi predstavljali kršitev. Dejansko celotna odločba temelji na domnevi, da so srečanja med predstavniki ustreznih družb, dejansko in posledično ustrezala ravnanju, ki je v nasprotju s členom 81 Pogodbe, in na domnevi, da so taka ravnanja bistveno vplivala na konkurenco. Vendar tudi, če bi bila dejstva, na katera se sklicuje Komisija, sprejeta, je potekel petnajstletni zastaralni rok.


title: Zadeva T-258/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. aprila 2015 – Matratzen Concord/UUNT – KBT (ARKTIS) (Znamka Skupnosti — Postopek razveljavitve — Besedna znamka Skupnosti ARKTIS — Resna uporaba znamke — Člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Oblika uporabe znamke — Dokaz uporabe za registrirane proizvode — Soglasje imetnika znamke)

text:
               8.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/12

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. aprila 2015 – Matratzen Concord/UUNT – KBT (ARKTIS)
   (Zadeva T-258/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek razveljavitve - Besedna znamka Skupnosti ARKTIS - Resna uporaba znamke - Člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Oblika uporabe znamke - Dokaz uporabe za registrirane proizvode - Soglasje imetnika znamke))
   (2015/C 190/14)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Matratzen Concord GmbH (Köln, Nemčija) (zastopnika: I. Selting in J. Mertens, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Schifko, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: KBT & Co. Ernst Kruchen agenzia commerciale sociétá in accomandita (Locarno, Švica) (zastopnika: K. Schulze Horn, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 4. marca 2013 (zadeva R 2133/2011-4) v zvezi s postopkom razveljavitve med družbama Matratzen Concord GmbH in KBT & Co. Ernst Kruchen agenzia commerciale sociétá in accomandita.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Matratzen Concord GmbH se naloži plačilo stroškov, vključno z nujnimi izdatki, ki jih je družba KBT & Co. Ernst Kruchen agenzia commerciale sociétá in accomandita priglasila zaradi postopka pred odborom za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

      (1)  UL C 207, 20.7.2013.


title: Zadeva C-525/07 P: Pritožba, ki jo je vložil Philippe Combescot 27. novembra 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat), razglašeno 12. septembra 2007 v zadevi Combescot proti Komisiji, T-249/04

text:
               9.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/12

         Pritožba, ki jo je vložil Philippe Combescot 27. novembra 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat), razglašeno 12. septembra 2007 v zadevi Combescot proti Komisiji, T-249/04
   (Zadeva C-525/07 P)
   (2008/C 37/15)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Pritožnik: Philippe Combescot (zastopnika: A. Maritati in V. Messa, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnika:

               —

               Sodišče naj s spremembo sodbe Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2007, T-249/04, ugotovi protipravnost kariernega ocenjevalnega poročila P. Combescota, ki ga je sestavil M., čeprav je njegova funkcija hierarhično nadrejenega s tem absolutno nezdružljiva. Nezdružljivost, ki izvira iz dejstva velikega in nepopravljivega sovraštva med pritožnikom in njegovim hierarhično nadrejenim, ki ga je do zadnjega implicitno priznaval tudi M.; zato naj se P. Combescotu prizna pravica do povračila utrpljene nematerialne škode in škode na področju telesnega in duševnega zdravja, poklicnega življenja in kariere ter naj se mu določi odškodnina v višini najmanj 100 000 eurov.

               —

               Komisiji naj se naloži povračilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Spor se nanaša na zatrjevano zakonitost kariernega ocenjevalnega poročila za obdobje od 1. julija 2001 do 31. decembra 2002 (v nadaljevanju KOP). Pritožnik izpodbija ugotovitve Sodišča prve stopnje in trdi, da je KOP protipravno, ker ga je izdelala oseba M., ki je bila zelo nenaklonjena P. Combescotu, ker je slednji prijavil resne nepravilnosti pri upravljanju, ki jih je na predstavništvu v Gvatemali storila ravno ta oseba M. Po teh prijavah je Institucija v Gvatemalo dejansko poslala inšpekcijo in po pritožbi Combescota z dne 20. septembra 2004 je OLAF odločila, da uvede preiskavo, ki se je zaključila s končnim poročilom z dne 30. maja 2006 (v nadaljevanju: poročilo OLAF), ki je priloženo dokumentom tega postopka skupaj s poročilom inšpekcijske komisije iz leta 2002. Zastopniki Combescota s to pritožbo predlagajo Sodišča, naj spremeni sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti v delu, v katerem ne upošteva protipravnosti KOP in zato izključuje pravico pritožnika do povračila škode. S pritožbo se Sodišču predlaga, naj ugotovi in potrdi, da je P. Combescot, ki je bil deležen pristranskega in zato napačnega ter protipravnega KOP za obdobje od 2001 do 2002, utrpel veliko škodo za kariero, poleg škode na strokovni podobi; in da je ocena KOP, v širšem kontekstu nasilja in ponižujočega ravnanja, ki so ga izvajali hierarhično nadrejeni, povzročilo trpljenje in notranje bolečine, ki so posledično povzročili težko depresivno stanje, kot je dokumentirano v dokumentih, in kot so zlasti potrdili strokovnjaki z Institucije. Predlaga se, naj Sodišče kompleksno presodi dejanske okoliščine, ki so zaznamovale ta dogodek, pri čemer naj jih vse upošteva kot pomembne, da ugotovi protipravnost KOP in torej potrdi pravico pritožnika do povrnitve škode.
   Opozarja se na nedoslednost sodbe Sodišča prve stopnje, v kateri je ugotovljeno, da je treba cilje neodvisnosti in integritete šteti za zavezujoče v vsakem primeru, v katerem se uslužbenec, ki mora podati določeno mnenje o določenem ravnanju, ne sme znajti v osebnem položaju, ki bi se lahko, neodvisno od dejanske jasnosti in pravilnosti postopka, v očeh tretjih zdel v položaju izgube objektivnosti, in ki v vsakem primeru pride v primeru M. do popolnoma nerazumljivih ugotovitev. Prav tako se opozarja na nedoslednost sodbe v delu, v katerem je priznano, da so pobude P. Combescota, ko je prevzel funkcijo stalnega svetovalca v Gvatemali, postavile M. v neprijeten položaj, vendar vseeno ugotovi, da ta položaj ni tak, da bi postavila M. v položaj, ki bi bil glede na načelo nepristranskosti nezdružljiv z nalogo ocenjevanja. Opozarja se, da izdelava KOP pomeni presojo po prostem preudarku, tako da vsaka presoja vrednost v zvezi s samim postopkom nima nobene odločilne vrednosti in ni primerno za potrditev ali izpodbijanje začetnega dejstva, da je M. opravil oceno KOP ne glede na to, da je bil položaju jasnega in velikega sovraštva v odnosih s P. Combescotom. V zvezi s tem se opozarja, da ne more biti podana kot rešitvena okoliščina prisotnost osebe, ki je popolnoma nepovezana z odnosi med P. Combescot in M., v vlogi soocenjevalca. Tako se izpodbija točno vsebina KOP. Na koncu se vztraja pri sprejetju ukrepov procesnega vodstva.


title: Zadeva T-707/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. septembra 2015 – Grundig Multimedia/UUNT (DetergentOptimiser) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti DetergentOptimiser — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Enako obravnavanje)

text:
               23.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/54

         Sodba Splošnega sodišča z dne 25. septembra 2015 – Grundig Multimedia/UUNT (DetergentOptimiser)
   (Zadeva T-707/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti DetergentOptimiser - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Enako obravnavanje))
   (2015/C 389/61)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Grundig Multimedia AG (Stansstad, Švica) (zastopnika: S. Walter in M. Neuner, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: I. Harrington, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 9. julija 2014 (zadeva R 172/2014-1) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka DetergentOptimiser kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Grundig Multimedia AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 409, 17.11.2014.


title: Zadeva C-207/07: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. julija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države – Člena 43 ES in 56 ES – Nacionalna zakonodaja, ki za pridobitev deležev v podjetjih, ki opravljajo regulirane dejavnosti v energetskem sektorju, kot tudi za pridobitev sredstev, ki so potrebna za opravljanje takih dejavnosti, določa pogoj pridobitve predhodnega dovoljenja)

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/14

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. julija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-207/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Člena 43 ES in 56 ES - Nacionalna zakonodaja, ki za pridobitev deležev v podjetjih, ki opravljajo regulirane dejavnosti v energetskem sektorju, kot tudi za pridobitev sredstev, ki so potrebna za opravljanje takih dejavnosti, določa pogoj pridobitve predhodnega dovoljenja)
   (2008/C 223/22)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. Støvlbaek in R. Vidal Puig, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: N. Díaz Abad, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 43 ES in 56 ES – Nacionalna zakonodaja, ki za pridobitev določenih deležev v podjetjih, ki opravljajo regulirane dejavnosti v energetskem sektorju, določa pogoj pridobitve predhodnega dovoljenja posebne komisije.
   Izrek

               1)

               Kraljevina Španija, s tem da je sprejela odstavek 1, drugi pododstavek, štirinajste funkcije Nacionalne Komisije za energijo, ki je predpisana v enajsti dodatni določbi, tretji del, točka 1 Zakona št. 34/1998 z dne 7. oktobra 1998 o sektorju ogljikovodikov (Ley 34/1998, del sector de hidrocarburos), kot je bil spremenjen s Kraljevo zakonsko uredbo št. 4/2006 z dne 24. februarja 2006 (Real Decreto-ley 4/2006), tako da je za pridobitev določenih deležev v podjetjih, ki opravljajo določene regulirane dejavnosti v energetskem sektorju, kot tudi za pridobitev sredstev, ki so potrebna za opravljanje takih dejavnosti, določila pogoj pridobitve predhodnega dovoljenja Nacionalne komisije, ni izpolnila svojih obveznosti iz členov 56 in 43 Pogodbe ES.

               2)

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 140, 23.6.2007.


title: Zadeva T-492/13: Tožba, vložena 13. septembra 2013 – Schmidt Spiele proti UUNT (predstavitev igralne plošče)

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/48

         Tožba, vložena 13. septembra 2013 – Schmidt Spiele proti UUNT (predstavitev igralne plošče)
   (Zadeva T-492/13)
   2013/C 325/77
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Schmidt Spiele GmbH (Berlin, Nemčija) (zastopnik: T. Sommer, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. julija 2013 v zadevi R 1767/2012-1 razveljavi;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov;

               —

               določi datum ustne obravnave.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje predstavitev igralne plošče za proizvode in storitve iz 9, 16, 28 und 41 – prijava znamke Skupnosti št. 10 592 103

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009.


title: Zadeva C-193/10: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 9. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – KMB Europe BV proti Hauptzollamt Duisburg (Člen 104(3), prvi odstavek, Poslovnika — Skupna carinska tarifa — Kombinirana nomenklatura — Tarifna uvrstitev — MP3–predvajalnik/multimediji — Tarifna številka 8521 — Naprave za zapisovanje ali predvajanje slike in zvoka)

text:
               26.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/16

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 9. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – KMB Europe BV proti Hauptzollamt Duisburg
   (Zadeva C-193/10) (1)

   (Člen 104(3), prvi odstavek, Poslovnika - Skupna carinska tarifa - Kombinirana nomenklatura - Tarifna uvrstitev - MP3–predvajalnik/multimediji - Tarifna številka 8521 - Naprave za zapisovanje ali predvajanje slike in zvoka)
   2011/C 63/29
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Düsseldorf

      Stranki

      Tožeča stranka: KMB Europe BV

      Tožena stranka: Hauptzollamt Duisburg

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Finanzgericht Düsseldorf – Razlaga Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL L 256, str. 1), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1549/2006 z dne 17. oktobra 2006 (UL L 301, str. 1) – MP3-predvajalnik – Naprava z omejeno sposobnostjo predvajanja posamezne slike in filma, katere glavna funkcija je predvajanje zvoka – Uvrstitev pod tarifno številko 8519 („naprave za zapisovanje in predavajanje zvoka“) ali 8521 („naprave za zapisovanje ali predvajanje slike in zvoka“) kombinirane nomenklature

      Izrek

   Tarifno številko 8521 kombinirane nomenklature v različici iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1549/2006 z dne 17. oktobra 2006 je treba razlagati tako, da naprav, kot je v MP3–predvajalnik iz postopka v glavni stvari, v zvezi s katerim predložitveno sodišče ugotavlja, da je glavna funkcija značilna za vse take naprave zapisovanje in predvajanje zvoka, ni mogoče uvrstiti pod to tarifno številko.

      (1)  UL C 209, 31.7.2010.


title: Zadeva T-39/02: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 8. februarja 2007 — Banca Intesa Banca Commerciale italiana proti Komisiji

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/53

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 8. februarja 2007 — Banca Intesa Banca Commerciale italiana proti Komisiji
   (Zadeva T-39/02) (1)

   (2007/C 82/110)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik četrtega razširjenega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 109, 4.5.2002.


title: Zadeva F-66/07: Tožba, vložena 3. julija 2007 – Dubus in Leveque proti Komisiji

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/54

         Tožba, vložena 3. julija 2007 – Dubus in Leveque proti Komisiji
   (Zadeva F-66/07)
   (2007/C 199/104)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Charles Dubus (Kraainem, Belgija) in Jean Leveque (Wattignies La Victoire, Francija) (zastopnik: E. Boigelot, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               razglasitev ničnosti odločb, da se ime tožeče stranke ne uvrsti na seznam uradnikov, ki v „napredovalnem obdobju 2006“ napredujejo iz naziva C*2 v naziv C*3 v primeru C. Dubusa in iz naziva B*7 v naziv B*8 v primeru J. Levequea, ter posledično odločb, da ne napredujeta, kot sta bili objavljeni v upravnem obvestilu št. 55-2006 z dne 17. novembra 2006;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo odškodnine za nepremoženjsko in premoženjsko škodo ter za ogrožanje kariere tožeče stranke v znesku 25 000 evrov s pridržkom zvišanja in/ali znižanja med postopkom;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeči stranki navajata tožbene razloge, zelo podobne tistim iz zadeve F-58/07, katere obvestilo je objavljeno v tej številki Uradnega lista Evropske Unije.


title: Zadeva T-434/15: Tožba, vložena 27. julija 2015 – Islamic Republic of Iran Shipping Lines in drugi/Svet

text:
               5.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/19

         Tožba, vložena 27. julija 2015 – Islamic Republic of Iran Shipping Lines in drugi/Svet
   (Zadeva T-434/15)
   (2015/C 328/19)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Teheran, Iran); Hafize Darya Shipping Lines (HDSL) (Teheran); Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID) (Teheran); Khazar Sea Shipping Lines (Anzali Free Zone, Iran); Rahbaran Omid Darya Ship Management Co. (Teheran); Irinvestship Ltd (London, Združeno kraljestvo); in IRISL Europe GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopniki: M. Taher, Solicitor, M. Malek, QC, and R. Blakeley, Barrister)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               Svetu naloži, naj tožečim strankam plača nadomestilo v znesku, ki bo določen v tem postopku, vendar ne manj kot USD 57 1 0 40  504, skupaj z obrestmi; in

               —

               Svetu naloži, naj plača stroške tožečih strank.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo en tožbeni razlog, s katerim zatrjujejo, da je bila naložitev tožečim strankam omejevalnih ukrepov s strani Sveta huda kršitev obveznosti, s katerimi naj bi se jim podelile pravice, zato naj bi bila EU nepogodbeno odgovorna. Ta kršitev je bila neposredni razlog za veliko premoženjsko in nepremoženjsko škodo za tožeče stranke, zaradi katere so upravičene do nadomestila.


title: Zadeva F-42/14: Tožba, vložena 6. maja 2014 – ZZ proti Komisiji

text:
               7.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/45

         Tožba, vložena 6. maja 2014 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-42/14)
   2014/C 212/58
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: S. Rodrigues in A. Blot, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, da se tožeči stranki naloži sankcija znižanja za tri plačne razrede zaradi kršitve pravila prekrivanja nacionalnih družinskih dodatkov in družinskih dodatkov iz Kadrovskih predpisov.

      Predlog tožeče stranke

               —

               Odločba, ki jo je sprejel OPI 24. junija 2013, s katero je bila tožeči stranki naložena sankcija znižanja za tri plačilne razrede, naj se razglasi za nično;

               —

               po potrebi naj se za nično razglasi odločba, ki jo je 24. januarja 2014 sprejel OPI in je bila tožeči stranki vročena 27. januarja 2014, s katero je bil zavrnjen ugovor le-te;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-382/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākās tiesas Senāts (Republika Latvija) 28. septembra 2009 – SIA Stils Met proti Valsts ieņēmumu dienests

text:
               5.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākās tiesas Senāts (Republika Latvija) 28. septembra 2009 – SIA Stils Met proti Valsts ieņēmumu dienests
   (Zadeva C-382/09)
   2009/C 297/26
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākās tiesas Senāts (Republika Latvija)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SIA Stils Met

      Tožena stranka: Valsts ieņēmumu dienests

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba oznake TARIC 7312108219, 7312108419 in 7312108619 razlagati tako, da je bilo treba v letih 2004 in 2005 pod te oznake uvrstiti, in sicer ne glede na njihovo kemično sestavo, izdelke iz jekla z navedenim obsegom prečnega prereza – vpredeno žico, vrvi in kable, ki so brez prevleke ali površinsko prekriti s cinkom, zlasti iz legiranega jekla (vendar ne iz nerjavnega jekla) – ki niso bili uvoženi iz Moldavije ali Maroka?

               2.

               Ali je treba člen 14(1) Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 (1) z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti razlagati tako, da nasprotuje temu, da se na podlagi nacionalnega predpisa (člen 32(2) latvijskega zakona o davkih in pristojbinah), ki ureja kršitve davčnih predpisov, naloži sankcija (globa), ki je enaka skupnemu znesku protidampiških dajatev?

      (1)  UL L 56, str. 1.


title: Zadeva T-96/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. marca 2013 – Rütgers Germany in drugi proti ECHA (REACH — Identifikacija antracenskega olja (antracenska pasta) kot snovi, ki vzbuja veliko zaskrbljenost — Ničnostna tožba — Izpodbojni akt — Predpis, ki ne potrebuje izvedbenih ukrepov — Neposredno nanašanje — Dopustnost — Enako obravnavanje — Sorazmernost)

text:
               20.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 114/31

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. marca 2013 – Rütgers Germany in drugi proti ECHA
   (Zadeva T-96/10) (1)

   (REACH - Identifikacija antracenskega olja (antracenska pasta) kot snovi, ki vzbuja veliko zaskrbljenost - Ničnostna tožba - Izpodbojni akt - Predpis, ki ne potrebuje izvedbenih ukrepov - Neposredno nanašanje - Dopustnost - Enako obravnavanje - Sorazmernost)
   2013/C 114/49
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Rütgers Germany GmbH (Castrop-Rauxel, Nemčija); Rütgers Belgium NV (Zelzate, Belgija); Deza, a.s. (Valašske Meziříčí, Češka republika); Koppers Denmark A/S (Nyborg, Danska); in Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Združeno kraljestvo) (zastopniki: najprej K. Van Maldegem, R. Cana, odvetnika, in P. Sellar, solicitor, nato K. Van Maldegem in R. Cana)

      Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije (ECHA) (zastopniki: M. Heikkilä in W. Broere, zastopnika, skupaj z J. Stuyckom, odvetnikom)

      Predmet

   Razglasitev delne ničnosti odločbe ECHA, objavljene 13. januarja 2010, o identifikaciji antracenskega olja (antracenska pasta) (ES št. 292-603-2), kot snovi, ki v skladu s členom 59 Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL L 396, str. 1) izpolnjuje kriterije iz člena 57 te uredbe.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbam Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S in Koppers UK Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 113, 1.5.2010.


title: Zadeva F-8/08: Tožba, vložena 22. januarja 2008 – Renier proti Komisiji

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/50

         Tožba, vložena 22. januarja 2008 – Renier proti Komisiji
   (Zadeva F-8/08)
   (2008/C 171/98)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Colette Renier (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, J.-N. Louis, A. Coolen in E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti individualne odločbe z dne 11. aprila 2007, s katero je bilo trajanje pogodbe za pogodbene uslužbence tožeče stranke omejeno na obdobje od 16. aprila 2007 do 15. decembra 2008, in odškodninski zahtevek.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije z dne 11. aprila 2007 naj se razglasi za nično v delu, v katerem omejuje trajanje pogodbe za pogodbene uslužbence tožeče stranke omejeno na obdobje od 16. aprila 2007 do 15. decembra 2008;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva F-120/13: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 10. septembra 2014 – KE (*) proti AFE (Javni uslužbenci – Začasni uslužbenec – Nepodaljšanje pogodbe za določen čas – Zaposleni na agenciji – Zmanjšanje števila zaposlenih – Večletni finančni okvir ERA – Ukinitev dveh delovnih mest v skladu s kadrovskim načrtom – Spoštovanje bistvenih formalnosti – Pravica do zaslišanja – Notranje smernice – Interes službe)

text:
                  10.11.2014

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  C 395/66

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 10. septembra 2014 –  KE (*1) proti AFE
         (Zadeva F-120/13) (1)

         ((Javni uslužbenci - Začasni uslužbenec - Nepodaljšanje pogodbe za določen čas - Zaposleni na agenciji - Zmanjšanje števila zaposlenih - Večletni finančni okvir ERA - Ukinitev dveh delovnih mest v skladu s kadrovskim načrtom - Spoštovanje bistvenih formalnosti - Pravica do zaslišanja - Notranje smernice - Interes službe))
         (2014/C 395/80)
         Jezik postopka: francoščina

            Stranki

            Tožeča stranka: KE (*1) (zastopnik: S. A. Pappas, odvetnik)

            Tožena stranka: Evropska železniška agencija (zastopnika: G. Stärkle, zastopnik, B. Wägenbaur, odvetnik)

            Predmet

         Predlog za razglasitev ničnosti odločbe, da se tožeči stranki ne podaljša pogodbe o začasni zaposlitvi.

            Izrek

                     1.

                     Tožba se zavrne.

                     2.

                     Evropska železniška agencija nosi svoje stroške in se ji naloži plačilo polovice stroškov, ki jih je priglasila  KE (*1).

                     3.

                      KE (*1) nosi polovico svojih stroškov.

            (*1)  Informacija je bila izbrisana ali nadomeščena v okviru varstva osebnih in/ali zaupnih podatkov.

            (1)  UL C 45, 15.2.2014, str. 47.


title: Zadeva C-253/09: Sodba Sodiﾡča (prvi senat) z dne 1. decembra 2011 – Evropska komisija proti Republiki Madžarski (Neizpolnitev obveznosti države — Prosto gibanje oseb — Svoboda ustanavljanja — Nakup nepremičnine, ki naj bi se uporabljala kot novo glavno prebivališče — Določitev osnove za odmero davka, ki ga je treba plačati ob nakupu nepremičnin — Odbitek vrednosti prodanega stanovanja od vrednosti kupljenega stanovanja — Izključitev tega odbitka, če prodana nepremičnina ni na nacionalnem ozemlju)

text:
               4.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/3

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 1. decembra 2011 – Evropska komisija proti Republiki Madžarski
   (Zadeva C-253/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Prosto gibanje oseb - Svoboda ustanavljanja - Nakup nepremičnine, ki naj bi se uporabljala kot novo glavno prebivališče - Določitev osnove za odmero davka, ki ga je treba plačati ob nakupu nepremičnin - Odbitek vrednosti prodanega stanovanja od vrednosti kupljenega stanovanja - Izključitev tega odbitka, če prodana nepremičnina ni na nacionalnem ozemlju)
   2012/C 32/05
   Jezik postopka: madžarščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Lyal in K. Talabér-Ritz, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Madžarska (zastopnika: R. Somssich in Z. Fehér, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 18 ES, 39 ES in 43 ES ter členov 28 in 31 Sporazuma EGP – Nacionalna ureditev glede davka, ki se plača ob nakupu nepremičnin, ki omogoča, da se pri določitvi davčne osnove od vrednosti kupljenega stanovanja odšteje vrednost prodanega stanovanja, če je prodano stanovanje na nacionalnem ozemlju

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 223, 26.9.2009.


title: Zadeva C-394/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší správni soud (Češka republika) 11. julija 2013 – Ministerstvo práce a sociálních věcí proti Mgr. K. B.

text:
               7.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/36

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší správni soud (Češka republika) 11. julija 2013 – Ministerstvo práce a sociálních věcí proti Mgr. K. B.
   (Zadeva C-394/13)
   2013/C 260/66
   Jezik postopka: češčina

      Predložitveno sodišče

   Nejvyšší správni soud

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik (tožena stranka na prvi stopnji): Ministerstvo práce a sociálních věcí

      Druga stranka v postopku (tožeča stranka na prvi stopnji): Mgr. K. B.

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 76 Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 (1) z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti razlagati tako, da je v okoliščinah tega primera – tožeča stranka, njen mož in otrok živijo ter imajo središče interesov v Franciji, mož v tej državi dela, tožeča stranka je v Franciji v celoti prejela družinsko dajatev PAJE (dajatve za mladoletnega otroka) – Češka republika pristojna za dodelitev družinske dajatve – starševskega dodatka?
               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:

               2.

               Ali je treba prehodne določbe Uredbe (ES) št. 883/2004 (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti razlagati tako, da mora Češka republika dodeliti družinsko dajatev po 30. aprilu 2010, čeprav na pristojnost države od 1. maja 2010 lahko vpliva nova opredelitev stalnega prebivališča iz Uredbe (ES) št. 987/2009 (3) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe (ES) št. 883/2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (člen 22 in naslednji)?
               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:

               3.

               Ali je treba Uredbo (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti razlagati tako, da je v okoliščinah, kot so te v obravnavanem primeru, Češka republika od 1. maja 2010 pristojna država za dodeljevanje družinske dajatve?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 35.

      (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 72.

      (3)  UL L 284, 30.10.2009, str. 1.


title: Zadeva T-514/11: Tožba, vložena 28. septembra 2011 – i-content proti UUNT – Decathlon (BETWIN)

text:
               3.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/21

         Tožba, vložena 28. septembra 2011 – i-content proti UUNT – Decathlon (BETWIN)
   (Zadeva T-514/11)
   2011/C 355/39
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: i-content Ltd Zweigniederlassung Deutschland (Berlin, Nemčija) (zastopnik: A. Nordemann, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Decathlon SA (Villeneuve d'Ascq, Francija)

      Predloga

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 30. junija 2011 v zadevi R 1816/2010-1 naj se razveljavi in ugovor št. B 001494205 naj se zavrne;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „BETWIN“, med drugim za proizvode iz razredov 25, 26 in 28 – prijava znamke Skupnosti št. 7281652

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: registracija figurativne znamke Skupnosti „bTwin“ št. 6780951, med drugim za proizvode in storitve iz razredov 25 in 28; francoska registracija figurativne znamke „bTwin“ št. 23191414, med drugim za proizvode iz razreda 25; francoska registracija figurativne znamke „bTwin“ št. 99822017, med drugim za proizvode iz razreda 28

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, saj je odbor za pritožbe napačno ugotovil, da glede nasprotujočih si znamk obstaja verjetnost zmede.


title: Zadeva F-84/06: Tožba, vložena 5. junija 2007 – Marcuccio proti Komisiji

text:
               6.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/28

         Tožba, vložena 5. junija 2007 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva F-84/06)
   (2007/C 235/52)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               zavrnitev odločbe s katero je bil zavrnjen zahtevek z dne 20. junija 2005, ki ga je tožeča stranka 21. junija naslovila na oddelek Skupnega sistema zdravstvenega zavarovanja Evropske skupnosti za izplačila;

               —

               razglasitev ničnosti, če je to potrebno, spiska o povračilu z dne 18. julija 2005;

               —

               razglasitev ničnosti, če je to potrebno, odločbe organa za imenovanje, s katero je bil zavrnjen ugovor tožeče stranke z dne 23. decembra 2005;

               —

               naložitev toženi stranki, naj tožeči stranki iz naslova povračila dodatka do 100 % stroškov zdravljenja, ki so ji nastali in vračilo katerih je zahtevala iz Skupnega sistema dne 20. junija 2005, ali iz naslova povračila škode nastale zaradi nezakonitih ravnanj tožene stranke v odnosu do tožeče stranke, povrne razliko med zneskom, ki je bil tožeči stranki že povrnjen iz naslova vračila stroškov zdravljenja in 100 % stroškov zdravljenja, kar znaša 89,56 eura, oziroma nižji ali višji znesek, ki ga bo v tem primeru kot ustreznega določilo Sodišče za uslužbence iz enega izmed dveh ali iz obeh naslovov;

               —

               naložitev toženi stranki, naj tožeči stranki izplača zamudne obresti v višini 10 % letno z letno kapitalizacijo zneska od 11. junija 2005 do dejanskega plačila, ali v višini, s kapitalizacijo in datumom začetka, ki jih bo v tem primeru kot ustrezne določilo Sodišče za uslužbence, na znesek 89,56 eura oziroma nižji ali višji znesek, ki ga bo v tem primeru iz naslova povračila dodatka do 100 % stroškov zdravljenja kot ustreznega določilo Sodišče za uslužbence;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V utemeljitev tožbi se tožeča stranka sklicuje na naslednje tri razloge:

               1)

               Absolutno pomanjkanje obrazložitve, tudi zaradi popolne neizvedbe poizvedb, ker naj ne bi bilo razumljivo zakaj Skupnost tožeči stranki ni priznala povračila stroškov zdravljenja v višini 100 % temveč le delno. Poleg tega naj bi bilo očitno, da naj uprava, za to, da bi upoštevala vse dokaze, ki jih je podala tožeča stranka, ne bi preučila vsebine zahtevka tožeče stranke z dne 20. junija 2005;

               2)

               kršitev zakonodaje, ker naj bi bilo patološko stanje tožeče stranke tako, da ji v skladu z določbo člena 72 Kadrovskih predpisov, daje pravico do 100 % povračila stroškov zdravljenja;

               3)

               kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja in dobrega upravljanja, glede na to, da naj bi iz celotne zadeve izhajalo, da naj tožena stranka ne bi primerno upoštevala interesov tožeče stranke in naj bi sprejela več aktov in opravila več dejanj povezanih s temi akti, ki naj bi zaradi njihove očitne nezakonitosti in upoštevanja vrednega časovnega obdobja tekom katerega so bili uresničeni predstavljali kršitev navedenih obveznosti, izmed katerih je slednja določena v členu 41 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije.


title: Zadeva C-170/08: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 11. junija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Nizozemska) — H.J. Nijemeisland proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (Skupna kmetijska politika — Goveje in telečje meso — Uredba (ES) št. 795/2004 — Člen 3a — Integrirani upravni in kontrolni sistem za nekatere programe pomoči — Enotno plačilo — Izračun referenčnega zneska — Znižanja in izključitve)

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/18

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 11. junija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Nizozemska) — H.J. Nijemeisland proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Zadeva C-170/08) (1)

   (Skupna kmetijska politika - Goveje in telečje meso - Uredba (ES) št. 795/2004 - Člen 3a - Integrirani upravni in kontrolni sistem za nekatere programe pomoči - Enotno plačilo - Izračun referenčnega zneska - Znižanja in izključitve)
   2009/C 180/30
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: H.J. Nijemeisland

      Tožena stranka: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Razlaga člena 3a Uredbe Komisije (ES) št. 795/2004 z dne 21. aprila 2004 o podrobnih pravilih za izvajanje sheme enotnega plačila, predvidenega v Uredbi Sveta (ES) št. 1782/2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete (UL L 141, str. 1), in člena 2(r) in (s) Uredbe Komisije (ES) št. 2419/2001 z dne 11. decembra 2001 o podrobnih pravilih za uporabo integriranega upravnega in kontrolnega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti, vzpostavljenega z Uredbo Sveta (EGS) št. 3508/92 (UL L 327, str. 11) — Integriran upravni in kontrolni sistem za nekatere programe pomoči — Shema enotnega plačila — Določitev referenčnega zneska — Znižanja in izključitve

      Izrek

   Člen 3a Uredbe Komisije (ES) št. 795/2004 z dne 21. aprila 2004 o podrobnih pravilih za izvajanje sheme enotnega plačila, predvidenega v Uredbi Sveta (ES) št. 1782/2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1974/2004 z dne 29. oktobra 2004, je treba razlagati tako, da se pri izračunu iz člena 37(1) Uredbe št. 1782/2003 ne smejo upoštevati znižanja in izključitve, ki se uporabljajo na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 1254/1999 z dne 17. maja 1999 o skupni ureditvi trga za goveje in telečje meso.

      (1)  UL C 197, 2.8.2008.


title: Zadeva T-791/16: Tožba, vložena 14. novembra 2016 – Real Madrid Club de Fútbol/Komisija

text:
               16.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 14/52

         Tožba, vložena 14. novembra 2016 – Real Madrid Club de Fútbol/Komisija
   (Zadeva T-791/16)
   (2017/C 014/62)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Real Madrid Club de Fútbol (Madrid, Španija) (zastopnika: J. Pérez-Bustamante in F. Löwhagen, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               to tožbo razglasi za dopustno,

               —

               Sklep Komisije z dne 4. julija 2016 v zadevi SA.33754 (2013/C) (ex 2013/NN) v celoti razglasi za ničen,

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V sklepu, ki se izpodbija v tej zadevi, se je za državno pomoč opredelil prenos zemljišč med klubom Real Madrid in Ayuntamiento de Madrid (občina Madrid), ker naj bi bila zemljišča, ki so bila predmet poravnave, podcenjena za 18,4 milijonov EUR.
   Ta odločba se nanaša na dejstvo, da občina Madrid ni izpolnila izvedbenega dogovora iz leta 1998, s katerim se je zavezala, da bo na kljub Real Madrid CF prenesla parcelo B-32 v Las Tablas. Občina Madrid in klub Real Madrid CF sta ta položaj uredili z dogovorom o poravnavi iz leta 2011, s katerim je bila klubu Real Madrid CF priznana odškodnina, ki zajema prenos zgoraj omenjenih zemljišč.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU.

                           —

                           V zvezi s tem se navaja, da je Komisija storila očitno napako z ugotovitvijo, da je dogovor o poravnavi iz leta 2011 tožeči stranki dal ekonomsko prednost in zato pomeni državno pomoč v korist te stranke. Z dogovorom o poravnavi iz leta 2011 je občina Madrid zgolj priznala svojo odgovornost za neizpolnitev izvedbenega dogovora iz leta 1998. Poleg tega Komisija pri uporabi merila zasebnega subjekta v tržnem gospodarstvu ni upoštevala, da bi bile alternative dogovoru o poravnavi, kot na primer biti soočen s tožbo pred sodiščem, za občino mnogo bolj neugodne.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU ter splošnega načela dobrega upravljanja.

                           —

                           V zvezi s tem tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija storila hude napake pri presoji, ko je svojo ugotovitev oprla na izvedensko mnenje, ki nima dokazne vrednosti, in da je zavrnila ostale cenitve vrednosti parcele B-32, ki so bile predložene v spis, ne da bi zahtevala mnenje svojega lastnega cenilca ali drugega strokovnjaka z ustreznimi kvalifikacijami .

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) in člena 296 PDEU ter načela dobrega upravljanja, ko se je ocenila vrednost odškodnine, ki je bila klubu Real Madrid FC dana na podlagi dogovora o poravnavi iz leta 2011.

                           —

                           V zvezi s tem tožeča stranka navaja, da Komisija ni ocenila vrednosti nepremičnin, ki so bile na tožečo stranko prenesene na podlagi dogovora o poravnavi iz leta 2011 iz naslova odškodnine, temveč je za to, brez kakršne koli obrazložitve in ne da bi odgovorila na podrobne tozadevne argumente tožeče stranke, uporabila vrednosti, ki jih pripisuje občina, pri tem pa Komisija v celoti zavrača druge cenitve (kot je tista za parcelo B-32), ki jih je po tej isti metodologiji izvedla občina.


title: Zadeva F-82/10: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 16. junija 2011 Nolin proti Komisiji (Javni uslužbenci — Letna prilagoditev plač in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev — Ustavitev postopka)

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/54

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 16. junija 2011
   Nolin proti Komisiji
   (Zadeva F-82/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Letna prilagoditev plač in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev - Ustavitev postopka)
   2011/C 252/117
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Michel Nolin (Bruselj, Belgija) (zastopnik: M. Velardo, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Berscheid in D. Martin, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti popravka plačilnega lista tožeče stranke za obdobje od julija do decembra 2009 in njenega plačilnega lista 01/2010, izdanih v okviru letne prilagoditve osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev na podlagi Uredbe Sveta (EU; Euratom) št. 1296/2009 z dne 23. decembra 2009.

      Izrek

               1.

               Postopek v zadevi Nolin proti Komisiji (F-82/10) se ustavi.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 13, 15.1.2011, str. 38.


title: Zadeva C-187/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 3. aprila 2007 vložilo Rechtbank Zutphen (Nizozemska) – Kazenski postopek zoper Dirka Endendijka

text:
               9.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 3. aprila 2007 vložilo Rechtbank Zutphen (Nizozemska) – Kazenski postopek zoper Dirka Endendijka
   (Zadeva C-187/07)
   (2007/C 129/15)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Rechtbank Zutphen
   Stranka v kazenskem postopku v glavni stvari
   Dirk Endendijk
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Kako je treba razlagati pojem „privezati “v smislu Direktive 91/629EGS (1) v povezavi z Odločbo 97/182/ES? (2)

               2.

               Ali je pri tem treba upoštevati uporabljen material, dolžino priveza ter namen, ki se ga je s privezovanjem poskušalo doseči?

      (1)  Direktiva Sveta 91/629/EGS z dne 19. novembra 1991 o določitvi minimalnih pogojev za zaščito telet (UL L 340, str. 28).

      (2)  Odločba Komisije z dne 24. februarja 1997 o spremembi Priloge k Direktivi 91/629/EGS (UL L 76, str. 30).


title: Zadeva C-17/07 P: Pritožba, ki jo je vložila Wineke Neirinck 22. januarja 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat), razglašeno 14. novembra 2006 v zadevi Neirinck proti Komisiji, T-494/04

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/15

         Pritožba, ki jo je vložila Wineke Neirinck 22. januarja 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat), razglašeno 14. novembra 2006 v zadevi Neirinck proti Komisiji, T-494/04
   (Zadeva C-17/07 P)
   (2007/C 95/26)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Pritožnica: Wineke Neirinck (zastopnika: G. Vandersanden in L. Levi, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in D. Martin, zastopnika)
   Predlogi pritožnice:

               —

               sodba Sodišča prve stopnje ES z dne 14. novembra 2006 v zadevi T-494/04, naj se razveljavi;

               —

               posledično, naj se ugodi predlogom pritožnice na prvi stopnji in tako:

                           —

                           naj se razglasi ničnost odločbe z dne 4. marca 2004, za katero je pritožnica izvedela na sestanku enote OIB.1 (Urad za infrastrukturo in logistiko v Bruslju — izvajanje nepremičninske politike), s katero je bil izbran drug kandidat za delovno mesto pravnika v Sektorju nepremičninske politike v OIB, pri kateri je kandidirala pritožnica (odločba o zaposlitvi D.S. kot pomožnega uslužbenca in odločba, da je ne imenuje za pomožno uslužbenko);

                           —

                           naj se razglasi ničnost odločbe z dne 9. marca 2004, s katero je bila pritožnica obveščena o zavrnitvi njene kandidature;

                           —

                           naj se razglasi ničnost naknadne odločbe z dne 27. aprila 2004, s katero je bila pritožnica obveščena o neuspehu na ustnem preizkusu v postopku zaposlovanja pogodbenega uslužbenca in ničnost odločbe z istega dne o zaposlitvi D. S.;

                           —

                           v vsakem primeru, naj se z naslova povrnitve nepremoženjske in premoženjske škode, ki je nastala pritožnici, prisodi znesek 30.000 evrov, ki je bil začasno ocenjen ex aequo et bono;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo celotnih stroškov prve stopnje in pritožbe.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica pritožbo utemeljuje s šestimi pritožbenimi razlogi.
   S prvim pritožbenim razlogom najprej navaja, da je Sodišče prve stopnje z razglasitvijo nedopustnosti prvega dela njenih predlogov za razglasitev ničnosti kršilo pogoje dopustnosti tožbe, ki temelji na členih 236 ES ter 90 in 91 Kadrovskih predpisov za uradnike in še posebej pojem procesnega upravičenja. Odločba o zaposlitvi D. S. kot pomožnega uslužbenca pred 1. majem 2004 naj bi dejansko povzročila, na eni strani, povečanje števila kandidatov v postopku izbire pogodbenih uslužbencev za delovno mesto, ki ga je zasedla pritožnica, in na drugi strani, slednji onemogočila pridobitev pogodbe začasnega uslužbenca, kar naj bi jasno kazalo interes, ki ga je imela glede razglasitve ničnosti te odločbe.
   Z drugim pritožbenim razlogom pritožnica nato zatrjuje, da Sodišče prve stopnje ni izpolnilo splošne obveznosti obrazložitve s tem, ko je štela, da bi deli odločbe z dne 27. aprila 2004 lahko šteli kot začetek obrazložitve in da dodatne opredelitve, predložene na prvi stopnji, ublažijo začetno nezadostnost obrazložitve. Na eni strani namreč odločba z dne 27. aprila 2004 naj ne bi bila obrazložena glede posebnega položaja pritožnice in naj ne bi izkazovala nobenih konkretnih okoliščin ali elementa, s katerim je seznanjena pritožnica, ki bi ji omogočil razumeti pomen navedene odločbe. Na drugi strani, neobstoj take obrazložitve ne morejo nadomestiti razlage, ki so jih predložili pristojni organi po vložitvi pritožbe, ker bi sicer kršili pravice obrambe ter načelo enakosti strank pred sodiščem Skupnosti.
   Pritožnica s tretjim pritožbenim razlogom navaja, da je Sodišče prve stopnje izkrivilo dokaze z ugotovitvijo v točki 105 izpodbijane sodbe, da se postopek izbire ni opiral na primerjalni preizkus sposobnosti kandidatov. Ta ugotovitev naj bi bila namreč v protislovju tako z navedbami tožene stranke kot z drugimi odlomki izpodbijane sodbe, v kateri naj bi se samo Sodišče prve stopnje izrecno sklicevalo na primerjalni preizkus sposobnosti kandidatov v enakem postopku zaposlovanja.
   Pritožnica s četrtim pritožbenim razlogom zatrjuje, da je Sodišče prve stopnje prav tako izkrivilo dokaze in ni upoštevalo pojma zlorabe postopka, s presojo, da dokazi, ki jih navaja, niso omogočali ugotovitve obstoja zlorabe postopka ali kršitve interesa službe. Vsi dejavniki, ki jih navaja pritožnica, naj bi bili, nasprotno, prav tako skladni in ustrezni indici o zlorabi postopka, kajti če je tožena stranka začela dva različna postopka, so bile funkcije, ki jih je nameravala pridobiti, enake, kar naj bi kazalo namen tožene stranke, da da prednost D. S. pri prevzemu funkcij pritožnice po 30. aprilu 2004.
   Pritožnica s petim pritožbenim razlogom navaja, da Sodišče prve stopnje ni upoštevalo pojmov interesa službe in očitno napačne presoje, s tem ko je presodilo, da ni bil kršen postopek izbire pogodbenih uslužbencev in posledično, z zavrnitvijo nadzora ocene, ki jo je izdala izbirna komisija o ustnem preizkusu pritožnice.
   Pritožnica s šestim pritožbenim razlogom nazadnje navaja, da je Sodišče prve stopnje kršilo načeli dolžne skrbnosti in dobrega upravljanja.


title: Zadeva T-211/05: Tožba Italijanske republike proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 26. maja 2005

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/43

         Tožba Italijanske republike proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 26. maja 2005
   (Zadeva T-211/05)
   (2005/C 182/80)
   Jezik postopka: italijanščina
   Italijanska republika, ki jo zastopa Paolo Gentili, Avvocato dello Stato, je dne 26. maja 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Evropski komisiji.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično izpodbijano odločbo in Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Predmet tožbe je Odločba Komisije C(2005) 591 konč., s katero je bila razglašena nezdružljivost, kolikor gre za državne pomoči, ki so v nasprotju s členom 87 ES, dveh italijanskih davčnih ukrepov v korist družb, ki so se uvrstile v borzno kotacijo na organiziranih trgih v časovnem obdobju, določenem v teh ukrepih. Ta ukrepa naj bi bila sestavljena iz znižanja davčne stopnje davka na dobiček za obdobje treh let in izključitve stroškov uvrstitve v borzno kotacijo, ki so nastali družbam, iz obdavčljivega dobička.
   Komisija meni, da so sporni ukrepi selektivni, ker omogočajo prednosti zgolj družbam, ki so se uvrstile v borzno kotacijo v časovnem obdobju, vsebovanem v italijanski zakonodaji in izključujejo tiste, ki so že v kotaciji in tiste, ki naj bi bile v kotaciji v drugih časovnih obdobjih; poleg tega ukrepi ne morejo biti opredeljeni kot združljivi, ker se ne uvrščajo v nobenega od primerov iz člena 87(2) in (3) ES.
   Tožba Italijanske vlade nasprotuje odločbi v prvi vrsti s procesnega vidika, ker je Komisija pričela postopek v smislu člena 88(2) ES, ne da bi se prej z zadevno državo članico posvetovala glede ukrepov.
   Drugič je iz tožbe razbrati, da Komisija ni podala stališč glede prejšnjega ukrepa, ki je v bistvu podoben, ki ga je Italija sprejela leta 1997.
   Tretjič izpodbija tožeča stranka s tožbo, da naj bi bili ukrepi selektivni. Nanašajo se namreč na nedoločene potencialne prejemnike. Poleg tega so ukrepi skladni s celotnim davčnim sistemom, saj upoštevajo dejstvo, da mora družba, ki se na novo uvrsti v borzno kotacijo za to uvrstitev v borzno kotacijo plačati zelo visoke stroške, kar jo postavi v položaj zmanjšane sposobnosti pridobivanja dobička v primerjavi z družbami, ki niso v kotaciji, ali pa so že nekaj časa udeležene v borzni kotaciji in so že lahko amortizirale zadevne stroške. Časovna omejitev naj bi izhajala iz bilančnih obveznosti in iz poskusnega značaja ukrepa. Ta element sam po sebi tako ne more narediti ukrepa selektivnega, ker ta po svoji naravi ni tak.
   Četrtič se s tožbo zanika, da naj bi Komisija dokazala, da je ukrep primeren za izkrivljanje konkurence, in da bi lahko povzročil motnje v trgovini znotraj Skupnosti.
   Petič in zadnjič je ukrep, če se opredeli kot pomoč, v skladu s tožbo združljiv s skupnim trgom v smislu člena 87(3)(c). Pomenil naj bi namreč pomoč investitorjem, ne obratu, in je skladen s specifičnim ekonomsko političnim ciljem pospeševanja uvrščanja družb v borzno kotacijo, ki ugodno vpliva na učinkovitost, preglednost in konkurenčno sposobnost sistema.


title: Zadeva C-381/08: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 25. februarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Car Trim GmbH proti KeySafety Systems Srl (Sodna pristojnost v civilnih in gospodarskih zadevah — Uredba (ES) št. 44/2001 — Člen 5(1)(b) — Pristojnost v zadevah v zvezi s pogodbenimi razmerji — Določitev kraja izpolnitve obveznosti — Merila za razlikovanje med prodajo blaga in opravljanjem storitev )

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/4

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 25. februarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Car Trim GmbH proti KeySafety Systems Srl
   (Zadeva C-381/08) (1)

   (Sodna pristojnost v civilnih in gospodarskih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Člen 5(1)(b) - Pristojnost v zadevah v zvezi s pogodbenimi razmerji - Določitev kraja izpolnitve obveznosti - Merila za razlikovanje med „prodajo blaga“ in „opravljanjem storitev“)
   2010/C 100/05
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Car Trim GmbH

      Tožena stranka: KeySafety Systems Srl

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesgerichtshof – Razlaga člena 5(1)(b) Uredbe Sveta (ES) z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 2001, L 12, str. 1) – Pogodba za dobavo blaga, katere predmet je izdelava ali proizvodnja, ki vsebuje določene zahteve naročnika v zvezi s pridobivanjem, predelavo in dobavo tega blaga, vključno z zagotovitvijo kakovosti izdelave, zanesljivostjo dobave in nemotenim upravnim izvajanjem pogodbe – Merila za razlikovanje med prodajo blaga in opravljanjem storitev – Določitev kraja izpolnitve obveznosti pri prodaji na daljavo

      Izrek

               1.

               Člen 5(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da je treba pogodbe za dobavo blaga, katerih predmet je izdelava ali proizvodnja, kljub določenim zahtevam naročnika v zvezi s pridobivanjem, predelavo in dobavo blaga, če ta ni dal na razpolago materialov in če je dobavitelj odgovoren za kakovost in skladnost s pogodbo, opredeliti kot „prodajo blaga“ v skladu s členom 5(1)(b), prva alinea, te uredbe.

               2.

               Člen 5(1)(b), prva alinea, Uredbe št. 44/2001 je treba razlagati tako, da je pri prodaji na daljavo kraj, kamor je bilo blago dostavljeno ali bi moralo biti dostavljeno, treba določiti na podlagi določb pogodbe. Če kraja dobave ni mogoče določiti na tej podlagi brez sklicevanja na materialno pravo, ki velja na podlagi te pogodbe, je ta kraj tisti kraj, v katerem je bilo blago dejansko izročeno, na podlagi česar je kupec pridobil ali bi moral pridobiti dejansko pravico razpolaganja s tem blagom v končnem kraju postopka prodaje.

      (1)  UL C 301, 22.11.2008.


title: Zadeva C-100/13: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 16. oktobra 2014 – Evropska komisija/Zvezna republika Nemčija (Neizpolnitev obveznosti države — Prosti pretok blaga — Ureditev države članice, s katero se zahteva, da so nekateri gradbeni proizvodi z oznako skladnosti „CE“ v skladu z dodatnimi nacionalnimi standardi — Seznami pravil na področju gradbeništva ( „Bauregellisten“ ))

text:
               22.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/5

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 16. oktobra 2014 – Evropska komisija/Zvezna republika Nemčija
   (Zadeva C-100/13) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Prosti pretok blaga - Ureditev države članice, s katero se zahteva, da so nekateri gradbeni proizvodi z oznako skladnosti „CE“ v skladu z dodatnimi nacionalnimi standardi - Seznami pravil na področju gradbeništva („Bauregellisten“)))
   (2014/C 462/08)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Wilms in G. Zavvos, agenta)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Izrek

               1.

               Zvezna republika Nemčija s tem, da je s seznami pravil na področju gradbeništva, na katere napotujejo zakoni zveznih dežel o gradbeništvu, za gradbene proizvode, na katere se nanašajo usklajeni standardi EN 681-2:2000 „Gumijasta tesnila – specifikacije glede materialov za vodovodna tesnila in tesnila, ki se uporabljajo v zvezi z odvodnjavanjem – del 2: termoplastični elastomeri“, EN 13162:2008 „Toplotnoizolacijski proizvodi za stavbe – tovarniško izdelani proizvodi iz mineralnih vlaken (MW) – specifikacije“ in EN 13241-1 „Industrijska, komercialna in garažna vrata – standard za proizvod – del 1: proizvodi, ki ne varujejo proti požaru in dimu“ in ki imajo oznako „CE“, postavila dodatne zahteve za učinkovit dostop teh proizvodov na trg in njihovo uporabo na nemškem ozemlju, ni izpolnila obveznosti iz členov 4(2) in 6(1) Direktive Sveta 89/106/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic, ki se nanašajo na gradbene proizvode, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. septembra 2003.

               2.

               Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 114, 20.4.2013.


title: Zadeva C-350/08: Tožba, vložena 29. julija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Litvi

text:
               27.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/9

         Tožba, vložena 29. julija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Litvi
   (Zadeva C-350/08)
   (2008/C 247/16)
   Jezik postopka: litovščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Steiblytė in M. Šimerdová, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Litva
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Republika Litva s tem, da je v veljavi ohranila nacionalno dovoljenje za promet z zdravilom „Grasalva“, ni izpolnila obveznosti iz člena 6(1) in iz priloge 1, del 2, Direktive 2001/83/ES (1), kot je bila spremenjena z Direktivo 2003/63/ES (2), iz člena 3(1) Uredbe (EGS) št. 2309/93 (3) in iz člena 3(1) Uredbe (ES) št. 726/2004 (4);

               —

               Republiki Litvi naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               (i)

               Republika Litva je v skladu s členom 6(1) Direktive 2001/83/ES zavezana preveriti, ali so dovoljenja za promet, izdana pred pristopom, v skladu s pogoji, ki jih določa zakonodaja Skupnosti na področju farmacevtskih proizvodov, ki je veljala od pristopu, in zagotoviti, da so od 1. maja 2004 na trgu le zdravila, katerih dovoljenja izpolnjujejo te pogoje.

               (ii)

               Zdravilo „Grasalva“ ni navedeno v Dodatku A k Prilogi IX k Aktu o pristopu iz leta 2003 in zato ne more biti predmet prehodnih določb ter je lahko v prometu od 1. maja 2004 le, če izpolnjuje vse veljavne pogoje v zvezi s kakovostjo, varnostjo in učinkovitostjo, ki jih določa pravo Skupnosti za podobna biološka zdravila, zlasti za tista, ki so določena v prilogi 1, del 2, oddelek 4, Direktive 2001/83/ES, kot je bila spremenjena z Direktivo 2003/63/ES.

               (iii)

               Pristojni organi Republike Litve so sami potrdili, da dokumenti v zvezi z zdravilom „Grasalva“ ne vsebujejo podatkov o predkliničnih in kliničnih raziskavah, določenih s prilogo 1, del 2, oddelek 4, Direktive 2001/83/ES, kot je bila spremenjena z Direktivo 2003/63/ES, o skladnosti navedenega zdravila „Grasalva“ s pogoji v zvezi z varnostjo in učinkovitostjo, ki veljajo za podobna biološka zdravila.

               (iv)

               Ker nacionalno dovoljenje za promet z zdravilom „Grasalva“ ni skladno s pogoji iz priloge 1, del 2, oddelek 4, Direktive 2001/83/EC, kot je bila spremenjena z Direktivo 2003/63/ES, je to zdravilo lahko v prometu od datuma pristopa le po pogojem, da je bilo izdano dovoljenje za promet na podlagi centraliziranega postopka v skladu s členom 3(1) Uredbe (EGS) št. 2309/93 (veljavna do 20. novembra 2005) ali člena 3(1) Uredbe (ES) št. 726/2004 (veljavna od 21. novembra 2005).

      (1)  Direktiva 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL 2001 L 311, str. 67).

      (2)  Direktiva Komisije 2003/63/ES z dne 25. junija 2003 o spremembi Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL 2003 L 159, str. 46).

      (3)  Uredba Sveta (EGS) št. 2309/93 z dne 22. julija 1993, ki določa postopke Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za uporabo v humani medicini in za uporabo v veterini ter ustanavlja Evropsko agencijo za vrednotenje zdravil (UL 1993 L 214, str. 1).

      (4)  Uredba (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o postopkih Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za humano in veterinarsko uporabo ter o ustanovitvi Evropske agencije za zdravila (UL 2004 L 136, str. 1).


title: Zadeva T-329/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 21. maja 2008 – Enercon proti UUNT (E) ( Znamka Skupnosti – Prijava besedne znamke Skupnosti E – Relativni razlogi za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Opisne lastnosti – Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/33

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 21. maja 2008 – Enercon proti UUNT (E)
   (Zadeva T-329/06) (1)

   („Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti E - Relativni razlogi za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Opisne lastnosti - Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2008/C 171/59)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Enercon GmbH (Aurich, Nemčija) (zastopnika: sprva R. Böhm, nato R. Böhm in U. Sander, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 8. septembra 2006 (zadeva R 394/2006-1) glede registracije besedne znamke „E“ kot znamke Skupnosti.
   Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Enercon GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 326, 30.12.2006.


title: Zadeva T-265/17: Tožba, vložena 5. maja 2017 – ExpressVPN/EUIPO (EXPRESSVPN)

text:
               26.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 202/26

         Tožba, vložena 5. maja 2017 – ExpressVPN/EUIPO (EXPRESSVPN)
   (Zadeva T-265/17)
   (2017/C 202/42)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: ExpressVPN Ltd (Glen Vine, Združeno kraljestvo) (zastopnik: A. Muir Wood, barrister)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: prijava za mednarodno registracijo, v kateri je imenovana Evropska unija, za figurativno znamko, ki vsebuje besedni element „EXPRESSVPN“ – prijava za registracijo št. 1265 562

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 16. februarja 2017 v zadevi R 1352/2016-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo spremeni, tako da se omogoči registracija znamke, na podlagi ugotovitve, da znamka ni niti opisna niti brez razlikovalnega učinka, in na podlagi dokaza o pridobljenem razlikovalnem učinku, ki je bil posredovan preizkuševalcu in petemu odboru za pritožbe;

               —

               izda plačilni nalog za stroške, ki so tožeči stranki nastali v zvezi s to tožbo.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev členov 7(1)(b)(c), 7(2) in 7(3) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-28/08 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 29. junija 2010 – Evropska komisija proti The Bavarian Lager Co. Ltd, Contrôleur européen de la protection des données (CEPD) (Pritožba — Dostop do dokumentov institucij — Dokument v zvezi s sestankom, ki je potekal v okviru postopka zaradi neizpolnitve obveznosti — Varstvo osebnih podatkov — Uredba (ES) št. 45/2001 — Uredba (ES) št. 1049/2001)

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/3

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 29. junija 2010 – Evropska komisija proti The Bavarian Lager Co. Ltd, Contrôleur européen de la protection des données (CEPD)
   (Zadeva C-28/08 P) (1)

   (Pritožba - Dostop do dokumentov institucij - Dokument v zvezi s sestankom, ki je potekal v okviru postopka zaradi neizpolnitve obveznosti - Varstvo osebnih podatkov - Uredba (ES) št. 45/2001 - Uredba (ES) št. 1049/2001)
   2010/C 234/04
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: C. Docksey in P. Aalto, zastopnika)

      Intervenienta v podporo tožeče stranke: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: E. Jenkinson in V. Jackson, zastopnici, J. Coppel, barrister), Svet Evropske unije (zastopnika: B. Driessen in C. Fekete, zastopnika)

      Drugi stranki v postopku: The Bavarian Lager Co. Ltd (zastopnika: J. Webber in M. Readings, Solicitors), Evropski nadzornik za varstvo podatkov (CEPD) (zastopniki: H. Hijmans, A. Scirocco in H. Kranenborg, zastopniki)

      Intervenientke v podporo tožene stranke: Kraljevina Danska (zastopnik: B. Weis Fogh, zastopnica), Republika Finska (zastopnik: J. Heliskoski, zastopnik), Kraljevina Švedska (zastopnik: K. Petkovska, zastopnica)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (zdaj Splošno sodišče) z dne 8. novembra 2007 v zadevi Bavarian Lager proti Komisiji (T-194/04), s katero je bila za nično razglašena odločba Komisije z dne 18. marca 2004, s katero je bil pritožnici dostop do dokumenta v zvezi s sestankom, ki je potekal v okviru postopka zaradi neizpolnitve obveznosti v zvezi z britanskimi predpisi, ki se uporabljajo za prodajo piva iz drugih držav članic v točilnicah v Združenem kraljestvu – Razlaga člena 4(1)(b) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43)

      Izrek

               1.

               Sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 8. novembra 2007 v zadevi Bavarian Lager proti Komisiji (T-194/04) se razveljavi v delu, v katerem je bila odločba Komisije z dne 18. marca 2004 o zavrnitvi prošnje za dostop do celotnega zapisnika sestanka z dne 11. oktobra 1996, ki vsebuje vsa imena, razglašena za nično, in v delu, v katerem so bili Evropski komisiji naloženi stroški družbe The Bavarian Lager Co. Ltd.

               2.

               Tožba družbe The Bavarian Lager Co. Ltd zoper odločbo Komisije z dne 18. marca 2004 o zavrnitvi prošnje za dostop do celotnega zapisnika sestanka z dne 11. oktobra 1996, ki vsebuje vsa imena, se zavrne.

               3.

               Družbi The Bavarian Lager Co. Ltd se naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasila Evropska komisija v pritožbenem postopku in v postopku na prvi stopnji.

               4.

               Kraljevina Danska, Republika Finska, Kraljevina Švedska, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, Svet Evropske unije in evropski nadzornik za varstvo osebnih podatkov nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 79, 29.3.2008.


title: Združene zadeve T-2/05, T-3/05, T-49/05, T-118/05 in T-119/05: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 5. septembra 2007 – ReckittBenckiser proti UUNT

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/41

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 5. septembra 2007 – ReckittBenckiser proti UUNT
   (Združene zadeve T-2/05, T-3/05, T-49/05, T-118/05 in T-119/05) (1)

   (2007/C 283/74)

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadev.

      (1)  UL C 69, 19.3.2005.


title: Zadeva C-521/08: Tožba, vložena 27. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Irski

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/21

         Tožba, vložena 27. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Irski
   (Zadeva C-521/08)
   (2009/C 32/35)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. Støvlbæk in A.A. Gilly, zastopnika)

      Tožena stranka: Irska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Irska, s tem ko ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/36/ES z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij (1), ali v vsakem primeru, s tem ko jih ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz Direktive;

               —

               Irski naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive se je iztekel 20. oktobra 2007.

      (1)  UL L 255, str. 22.


title: Zadeva C-172/15: Sklep predsednika Sodišča z dne 27. avgusta 2015 – Evropska komisija/Kraljevina Španija

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/24

         Sklep predsednika Sodišča z dne 27. avgusta 2015 – Evropska komisija/Kraljevina Španija
   (Zadeva C-172/15) (1)

   (2015/C 398/34)
   Jezik postopka: španščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 198, 15.6.2015.


title: Zadeva C-355/10: Tožba, vložena 14. julija 2010 – Evropski parlament proti Svetu Evropske unije

text:
               11.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/34

         Tožba, vložena 14. julija 2010 – Evropski parlament proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-355/10)
   ()
   2010/C 246/58
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropski parlament (zastopnika: M. Dean, A. Auersperger Matić, zastopnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Sklep Sveta 2010/252/EU (1) z dne 26. aprila 2010 o dopolnitvi Zakonika o schengenskih mejah glede varovanja zunanjih meja na morju v okviru operativnega sodelovanja, ki ga usklajuje Evropska agencija za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije naj se razglasi za ničen;

               —

               odredi naj se, da sklep Sveta učinkuje, dokler se ga ne nadomesti;

               —

               Svetu Evropske unije naj se odredi plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Parlament predlaga razglasitev ničnosti izpodbijanega sklepa, ker presega obseg izvedbenih pooblastil iz člena 12(5) Zakonika o schengenskih mejah (2) s tem, da uvaja pravila o „zajetju“, „iskanju in reševanju“ ter „izkrcanju“, za katera ni mogoče šteti, da spadajo pod „varovanje“, kot je opredeljeno v členu 12 Zakonika o schengenskih mejah, in jih ni mogoče obravnavati kot nebistvene elemente, ter da spreminja bistvene elemente Zakonika o schengenskih mejah, za kar pa je pristojen zakonodajalec. Poleg tega izpodbijani sklep spreminja obveznosti držav članic EU v zvezi z operacijami agencije Frontex, ki so določene v Uredbi o ustanovitvi Evropske agencije za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije (3).
   Če bi Sodišče razglasilo izpodbijani sklep za ničen, Parlament meni, da bi bilo zaželeno, da bi Sodišče izvajalo diskrecijsko pravico ter ohranilo učinke izpodbijanega sklepa v skladu s členom 264(2) PDEU, dokler se ga ne nadomesti.

      (1)  Sklep Sveta z dne 26. aprila 2010 o dopolnitvi Zakonika o schengenskih mejah glede varovanja zunanjih meja na morju v okviru operativnega sodelovanja, ki ga usklajuje Evropska agencija za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije (UL L 111, str. 20).

      (2)  Uredba (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o Zakoniku Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah) (UL L 105, str. 1).

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 2007/2004 z dne 26. oktobra 2004 o ustanovitvi Evropske agencije za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije (UL L 349, str 1).


title: Zadeva T-753/16: Tožba, vložena 28. oktobra 2016 – Severstal/Komisija

text:
               16.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 14/39

         Tožba, vložena 28. oktobra 2016 – Severstal/Komisija
   (Zadeva T-753/16)
   (2017/C 014/48)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: PAO Severstal (Cherepovets, Rusija) (zastopnika: B. Evtimov, odvetnik, in D. O’Keeffe, Solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2016/1328 z dne 29. julija 2016 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz nekaterih hladno valjanih ploščatih izdelkov iz jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Ruske federacije, objavljeno 4. avgusta 2016 v UL L 210, str. 1, v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, v celoti razglasi za nično;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov teh postopkov in stroškov, nastalih zaradi teh postopkov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 18 Osnovne uredbe (1), člen 6.8 in Prilogo II k Protidampinškemu sporazumu (2) s tem, da je štela, da je tožeča stranka delno nesodelujoči proizvajalec, in uporabila dejstva, s katerimi je razpolagala in storila očitno napako pri presoji. Poleg tega tožeča stranka meni, da so bile posledice delnega nesodelovanja očitno neprimerne glede na ugotovljene omejene pomanjkljivosti.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Komisija je kršila pravico do poštenega sojenja in pravico do obrambe tožeče stranke s tem, da je omejila možnost obrambe tožeče stranke zoper ugotovitve Komisije, ki posegajo v njen pravni položaj. Tožeča stranka meni, da je Komisija dejansko zavrnila/ni upoštevala vsakršno dodatno informacijo ali trditev, ki jo je tožeča stranka navedla v zvezi z njenim statusom delnega nesodelovanja.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Komisija ni ugotovila pravilne stopnje dampinga v skladu s členom 2(12) Osnovne uredbe po tem, ko je kršila člena 2(3) in 2(4), napačno razlagala člen 2(9), in storila očitne napake pri presoji, in ni opravila pravične primerjave v skladu s členom 2(10) Osnovne uredbe.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Komisija je kršila člena 3(2) in 3(5) Osnovne direktive in člen 3.1 Protidampinškega sporazuma, izkrivila dokaze, ki so ji bili predloženi, in storila očitne napake pri presoji s tem, da je napačno ocenila kazalnike škode in ni opravila objektivne presoje stanja industrije Unije. Tožeča stranka meni, da se je Komisija oprla zgolj na izbrane gospodarske kazalce stanja industrije Unije, pri čemer ni upoštevala ključnih kazalcev, na podlagi katerih bi bilo ugotovljeno drugačno in bolj pozitivno stanje industrije Unije. Poleg tega tožeča stranka trdi, da je Komisija uporabila pristranski pristop, s katerim je favorizirala svoje ugotovitve škode in izkrivila dokaze, s katerimi je razpolagala, s tem da „prostih“ in „zaprtih“ trgov zadevnih proizvodov ni preučila kot celoto in skupaj za vse kazalce in da se je odločila za ločeno „tristopenjsko presojo“, s katero je bila izkrivljena splošna presoja.

               5.

               Peti tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 3(7) Osnovne direktive s tem, da je napačno ocenila vzročno zvezo med domnevnim dampinškim uvozom in položajem industrije Unije. Tožeča stranka trdi tudi, da Komisija ni izpolnila svoje obveznosti, da drugih dejavnikov, zaradi katerih je nastala škoda, ne pripiše domnevnemu dampinškemu uvozu, in ni upoštevala drugih dejavnikov, ki so skupaj in posamično lahko pretrgali vzročno zvezo.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: Komisija je napačno določila stopnjo odprave škode, s čimer je kršila člena 2(9) in 9(4) Osnovne uredbe in storila očitno napako pri presoji. Natančneje, tožeča stranka meni, da je Komisija določila nerazumno in pretirano stopnjo dobička za industrijo Unije in storila očitno napako pri presoji s tem, da je za namene stopnje škode po analogiji uporabila prilagoditev za razumne prodajne, splošne in upravne stroške in dobiček samostojnega uvoznika iz člena 2(9) Osnovne uredbe.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 343, str. 51).

      (2)  Protidampinški sporazuma STO.


title: Zadeva T-44/17: Tožba, vložena 23. januarja 2017 – Camomilla/EUIPO – CMT (CAMOMILLA)

text:
               27.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/17

         Tožba, vložena 23. januarja 2017 – Camomilla/EUIPO – CMT (CAMOMILLA)
   (Zadeva T-44/17)
   (2017/C 095/27)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Camomilla Srl (Buccinasco, Italija) (zastopnika: M. Mussi in H. Chiappetta, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: CMT Compagnia manifatture tessili Srl (CMT Srl) (Napoli, Italija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „CAMOMILLA“ – Znamka Evropske unije št. 7 077 555

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 21. novembra 2016 v zadevi R 2250/2015-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               spremeni izpodbijano odločbo tako, da v celoti zavrne zahtevo za ugotovitev ničnosti, ki jo je vložila družba CMT;

               —

               podredno, spremeni izpodbijano odločbo tako, da zahtevo za razglasitev ničnosti zavrne tudi za proizvode „iz razreda 18: proizvodi iz teh materialov (usnje in imitacije usnja), ki niso vključeni v druge razrede, nahrbtniki, etuiji za ključe (usnjena galanterija), kovčki za dokumente, listnice, denarnice iz nežlahtnih kovin, torbe, kozmetični kovčki, potovalni kovčki; razred 25: oblačila, obutev, naglavna pokrivala, rokavice, štole, kopalni plašči“;

               —

               še bolj podredno, razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov tega postopka pred Komisijo, stroške postopka pred odborom za pritožbe pa družbi C.M.T. Compagnia Manifatture Tessili S.r.l..

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 75 Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 76(1) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 53(1)(1) v povezavi s členom 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 57(3) v povezavi z odstavkom 2 navedenega člena Uredbe št. 207/2009.