title: Zadeva F-53/08: Sodba Sodišča za uslužbence (občna seja) z dne 5. maja 2010 – Bouillez in drugi proti Svetu (Javni uslužbenci — Uradniki — Napredovanje — Napredovalno obdobje 2007 — Pravni interes — Odločba o napredovanju — Seznam uradnikov, ki so napredovali — Primerjalna ocena uspešnosti — Merilo ravni odgovornosti — Predlog za razglasitev ničnosti odločb o napredovanju — Ravnotežje interesov)

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/56

         Sodba Sodišča za uslužbence (občna seja) z dne 5. maja 2010 – Bouillez in drugi proti Svetu
   (Zadeva F-53/08) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2007 - Pravni interes - Odločba o napredovanju - Seznam uradnikov, ki so napredovali - Primerjalna ocena uspešnosti - Merilo ravni odgovornosti - Predlog za razglasitev ničnosti odločb o napredovanju - Ravnotežje interesov)
   2010/C 234/102
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Vincent Bouillez (Overijse, Belgique) in drugi (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Intervenienti: Eliza Niniou in Maria-Béatrice Postiglione Branco s prebivališčem v Schaerbeeku (Belgija) oziroma Kraainemu (Belgija) (zastopniki: sprva T. Bontinck in S. Woog, nato T. Bontinck in S. Greco, odvetniki)
   in
   Maria De Jesus Cabrita in Marie-France Liegard, uradnici Sveta Evropske unije s prebivališčem v Bruslju (Belgija) (zastopnika: sprva N. Lhoëst, nato N. Lhoëst in L. Delhaye, odvetnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločb OPI, da tožeče stranke v napredovalnem obdobju 2007 ne napredujejo v naziv AST 7.

      Izrek

               1.

               Odločbe, s katerimi je Svet Evropske unije zavrnil napredovanje V. Bouilleza, g. Van Neyghema in ge. Wagner-Leclercq v naziv AST 7 v ocenjevalnem obdobju 2007, se razglasijo za nične.

               2.

               Preostali predlogi iz tožbe V. Bouilleza, g. Van Neyghema in ge. Wagner-Leclercq se zavrnejo.

               3.

               Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

               4.

               Intervenienti nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 183 z dne 19.7.2008, str. 35.


title: Zadeva T-128/12: Tožba, vložena 21. marca 2012 – HTTS proti Svetu

text:
               2.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 157/8

         Tožba, vložena 21. marca 2012 – HTTS proti Svetu
   (Zadeva T-128/12)
   2012/C 157/15
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnika: J. Kienzle in M. Schlingmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj Sklep Sveta 2012/35/SZVP z dne 23. januarja 2012 o spremembah Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (1) in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 54/2012 z dne 23. januarja 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (2) razglasi za nična v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko;

               —

               naj Svetu naloži plačilo stroškov postopka in zlasti stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev pravice tožeče stranke do obrambe

                           —

                           Tožeča stranka glede tega trdi, da je Svet kršil njeno pravico do učinkovitega pravnega varstva in zlasti obveznost obrazložitve, ker ni dovolj obrazložil ponovne vključitve tožeče stranke v seznam oseb, subjektov in organov, za katere se v skladu s členoma 19 in 20 Sklepa 2012/35/SVZP (3) in členom 16 Uredbe (EU) št. 961/2010 (4) uporabljajo omejevalni ukrepi.

                           —

                           Poleg tega naj Svet kljub izrecni zahtevi tožeče stranke ne bi preverila svoje odločitve o njeni ponovni vključitvi v sezname v zvezi s sankcijami.

                           —

                           Svet naj bi kršil tudi pravico tožeče stranke do izjave, ker naj ji ne bi omogočil, da o ponovni vključitvi v sezname v zvezi s sankcijami predhodno poda mnenje in s tem da pobudo, naj Svet sezname preveri.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: neobstoj pravne podlage za izpodbijani sklep
               Tožeča stranka meni, da izpodbijana izvedbena uredba nima pravne podlage, ker je Splošno sodišče Uredbo št. 961/2010 s sodbo z dne 7. decembra 2011 v zadevi T-562/10 razglasilo za nično v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko; Čeprav je Uredba št. 961/2010 ostala v veljavi še dva meseca, naj ta uredba v zvezi s tožečo stranko ne bi mogla pomeniti pravne podlage za sprejetje izvedbene uredbe.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 266 PDEU
               Tožeča stranka poleg tega trdi, da ni Svet sprejel nikakršnih ukrepov za izvajanje sodbe Splošnega sodišča z dne 7. decembra 2011 v zadevi T-562/10, temveč je v nasprotju s sodbo Splošnega sodišča tožečo stranko ponovno vključil v sezname v zvezi s sankcijami.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: neobstoj pravne podlage za vključitev tožeče stranke v sezname v zvezi s sankcijami
               Tožeča stranka trdi tudi, da je obrazložitev, ki jo je Svet podal glede vključitve tožeče stranke v sezname v zvezi s sankcijami, večinoma netočna in z njo ni mogoče upravičiti vključitve tožeče stranke v te sezname v zvezi s sankcijami.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev temeljne pravice tožeče stranke do spoštovanja zasebne lastnine
               Ponovna vključitev tožeče stranke v sezname v zvezi s sankcijami naj bi pomenil neupravičen poseg v njeno temeljno pravico do zasebne lastnine, ker naj ta zaradi nezadostne obrazložitve Sveta ne bi mogla razumeti, zakaj je bila vključena v sezname v zvezi s sankcijami. Poleg tega naj bi ponovna vključitev tožeče stranke v sezname v zvezi s sankcijami temeljila na očitno napačni presoji njenega položaja in dejavnosti, ki jo je opravil Svet, bila pa naj bi tudi nesorazmerna.

      (1)  Sklep Sveta 2012/35/SZVP z dne 23. januarja 2012 o spremembah Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 19, str. 22)

      (2)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 54/2012 z dne 23. januarja 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 19, str. 1)

      (3)  Sklep Sveta z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39).

      (4)  Uredba Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2007 (UL L 281, str. 1).


title: Zadeva C-369/08: Tožba, vložena 12. avgusta 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/23

         Tožba, vložena 12. avgusta 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-369/08)
   (2008/C 285/37)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: E. Traversa in P. Dejmek, zastopnika)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da številka 2.1. Priloge k VIIIb k StZVO krši člen 43 ES v povezavi s členom 48 ES;

               —

               Toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V skladu s členom 43(1) ES so prepovedani vsi predpisi, ki omejujejo pravico do ustanavljanja državljanom ene države članice na ozemlju druge države članice. Iz člena 48 ES izhaja, da se določbe Pogodbe o svobodi ustanavljanja za družbe, ki imajo statutarni sedež, glavno upravo ali glavni kraj poslovanja v Skupnosti, uporabljajo enako kot določbe, ki veljajo za fizične osebe, ki so državljani držav članic. Predpisi o enakem obravnavanju ne prepovedujejo samo očitne diskriminacije na podlagi državljanstva ali pri družbah na podlagi sedeža, ampak tudi vse skrite oblike diskriminacije, ki bi z uporabo drugih razlikovalnih značilnosti dejansko vodile k enakemu rezultatu.
   V skladu s številko 2.1. Priloge k VIIIb nemškega Zakona o prometni registraciji (Straßenverkehrszulassungsordnung) se v Nemčiji nadzorno organizacijo za izvajanje tehničnih pregledov oziroma varnostnih pregledov in prevzema motornih vozil lahko prizna samo, če je v njej zaposlenih izključno in najmanj 60 samostojnih in poklicno dejavnih strokovnjakov za motorna vozila, pri čemer mora vsaj toliko kontrolnih inženirjev te organizacije imeti sedež na območju priznavanja, da je za vsakih 100 000 tam atestiranih motornih vozil in prikolic eden, vendar največ 30 kontrolnih inženirjev.
   Po mnenju Komisije gre pri tej zahtevi za nedopustno omejitev svobode ustanavljanja, ki ni združljiva s členom 43 ES po potrebi v povezavi s členom 48 ES. Zahteva, da mora biti organizacija sestavljena izključno iz najmanjšega števila samostojnih in poklicno dejavnih strokovnjakov, pomeni količinsko omejitev, saj se podjetja, ki želijo izvajati sporno dejavnost, sili v določeno strukturo. Ta zahteva zlasti pomeni izključitev odvisnih zaposlenih, ki niso mogli postati člani takšne organizacije. Poleg tega sporna določba pomeni tudi količinsko omejitev, ker za to organizacijo predpisuje najmanjše število članov. Ta zahteva za priznanje vsakemu ekonomskemu udeležencu, ki je zakonito ustanovljen v drugi državi članici in ima drugačno pravno obliko ali notranjo strukturo, onemogoča, da bi v Nemčiji ponujal tehnične nadzorne storitve. Nazadnje pomeni zahteva, da je za vsakih 100 000 tam atestiranih motornih vozil in prikolic vedno en kontrolni inženir, omejitev, ki je v nasprotju s členom 43 ES (v povezavi s členom 48 ES) v delu, v katerem to merilo zapostavlja predvsem pravne osebe, ki so bile ustanovljene v drugi državi članici in katerih kontrolni inženirji nimajo nujno svojega sedeža na območju priznavanja.
   Obravnavani primer ne zadeva niti člena 45 ES niti člena 46 ES.
   Na podlagi člena 45 ES se določbe Pogodbe o svobodi ustanavljanja ne uporabljajo za dejavnosti, ki so v državi članici trajno ali občasno povezane z izvajanjem javne oblasti. Vendar ni meril, ki bi izhajala iz ustaljene sodne prakse Sodišča za neposredno in specifično izvajanje javne oblasti pri dejavnostih nadzornih organizacij, zlasti pri izvajanju tehničnih pregledov. Niti dejstvo, da se morajo nadzorne organizacije odločati o dodeljevanju oziroma o odvzemu kontrolnih nalepk, niti državni nadzor nad temi organizacijami ne dokazujeta njihovih oblastvenih nalog. Prvič, dokončno določitev o zavrnitvi izdaje kontrolne nalepke lahko sprejme izključno za to pristojna služba (to je organ za registracijo) v vsaki zvezni deželi in ne nadzorna organizacija. Nadzorne organizacije imajo zato v razmerju do organov za registracijo bolj pomožno in pripravljalno vlogo. Drugič, iz dejstva, da država izvaja nadzor nad določenimi institucijami, ne more slediti, da so vse dejavnosti, ki jih izvajajo te nadzorovane institucije, povezane z izvajanjem javne oblasti. Tudi če bi bilo treba posamezne dejavnosti nadzornih organizacij razumeti kot izvajanje javne oblasti, bi izključitev tehničnih pregledov motornih vozil iz uporabe svobode ustanavljanja vodila predaleč in bi občutno presegla namen izjeme, predvidene v členu 45 ES. Pregled motornih vozil je povsem tehnična naloga, ki sicer ima javnopravne posledice, vendar ga ni možno obravnavati kot neposredno izvajanje javne oblasti.
   Kar zadeva člen 46 ES, ki predvideva možnost utemeljitve neenakega obravnavanja z razlogi javnega reda, javne varnosti ali javnega zdravja, bi moralo v skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča za uveljavitev teh utemeljitvenih razlogov iti za dejansko in dovolj resno nevarnost, ki bi se morala nanašati na enega od navedenih temeljnih interesov. Ker nemški organi takšne nevarnosti niso dokazali, predpostavke za uveljavljanje takšnih pravil o izjemah iz člena 46 ES niso podane. Komisija je prepričana, da bi bil cilj, ki se ga zasleduje s spornimi ukrepi, to je vzdrževanje prometne varnosti, lahko dosežen tudi z manj omejevalnimi ukrepi, kot na primer z primernih kontrolnim sistemom za vse kontrolne inženirje in nadzorne organizacije v Nemčiji.


title: Zadeva C-409/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Symvoulio tis Epikrateias (Grčija) 22. julija 2016 – Ypourgos Esoterikon, Ypourgos Paideias kai Thriskevmaton/Maria-Eleni Kalliri

text:
               24.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Symvoulio tis Epikrateias (Grčija) 22. julija 2016 – Ypourgos Esoterikon, Ypourgos Paideias kai Thriskevmaton/Maria-Eleni Kalliri
   (Zadeva C-409/16)
   (2016/C 392/08)
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Symvoulio tis Epikrateias (Grčija)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Ypourgos Esoterikon, Ypourgos Paideias kai Thriskevmaton

      Tožena stranka: Maria-Eleni Kalliri

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je člen 1(1) predsedniškega dekreta št. 90/2003, s katerim je bil spremenjen člen 2(1) predsedniškega dekreta 4/1995 in v skladu s katerim morajo civilni kandidati za šole za policijske uradnike in policiste poleg izpolnjevanja drugih zahtev, v višino (moški in ženske) meriti najmanj 1 meter in 70 centimetrov‘, skladen z določbami direktiv 76/207/EGS (1), 2002/73/ES (2) in 2006/54/ES (3), s katerimi je prepovedana vsaka posredna diskriminacija na podlagi spola pri dostopu do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojih v javnem sektorju (razen če tako dejansko različno obravnavanje izhaja iz objektivno utemeljenih razlogov, ki niso nikakor povezani z diskriminacijo na podlagi spola, ter ne presega tega, kar je primerno in potrebno za dosego cilja zadevnega ukrepa)?

      (1)  Direktiva Sveta z dne 9. februarja 1976 o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev (UL L 39, 1976, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 187).

      (2)  Direktiva 2002/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 o spremembi Direktive Sveta 76/207/EGS o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev (UL L 26, 2002, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 255).

      (3)  Direktiva 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (preoblikovano) (UL L 204, str. 23).


title: Zadeva F-141/12: Tožba, vložena 16. novembra 2012 – ZZ proti Komisiji

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/76

         Tožba, vložena 16. novembra 2012 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-141/12)
   2013/C 26/160
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe EPSO o neuvrstitvi tožeče stranke na seznam oseb, ki so uspešno opravile preizkuse po končanem usposabljanju, ki spada v okvir postopka certifikacije, ter odškodninski zahtevek.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Tožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               izpodbijani akt naj se razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naj se naloži, da tožeči stranki plača 10 000 EUR za povrnitev škode, ki jo je utrpela;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-38/05: Tožba Agroexpansión S.A. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 22. januarja 2005

text:
               2.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/43

         Tožba Agroexpansión S.A. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 22. januarja 2005
   (Zadeva T-38/05)
   (2005/C 82/76)
   Jezik postopka: španščina
   Agroexpansión, S.A., s sedežem v Madridu (Španija), ki jo zastopata Jaime Crespo in Patricia Vidal Martínez, abogados del Ilustre Colegio de Madrid, je dne 22. januarja 2005 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               1.

               razglasi delno ničnost člena 3 Odločbe Komisije z dne 20. oktobra 2004 in zmanjša znesek denarne kazni, naložene Agroexpansión,

               2.

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Odločba, ki je predmet tega spora, je ista kot v zadevi T-24/05 Standard Comercial in drugi proti Komisiji (1).
   Tožbeni razlogi, ki jih uveljavlja tožeča stranka, so podobni kot v navedeni zadevi (kršitev načela enakega obravnavanja in kršitev člena 32,2 uredbe št. 1/2003).
   Zlasti navaja, da je Komisija napačno upoštevala konsolidirani promet skupine podjetij, katere vodilno podjetje je DIMON INC., pri določitvi zneska denarne kazni, naložene tožeči stranki. Po drugi strani se je AGREXPANSION pridružila tej skupni šele novembra 1997.
   Komisija kot olajševalne okoliščine tudi ni upoštevala dejstva, da je tožeča stranka takoj, ko je izvedela za nadzorne ukrepe Komisije, nehala sodelovati pri teh ravnanjih.

      (1)  Še neobjavljeno v UL EU.


title: Zadeva T-229/05: Tožba družbe AEPI A.E. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 15. junija 2005

text:
               20.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/29

         Tožba družbe AEPI A.E. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 15. junija 2005
   (Zadeva T-229/05)
   (2005/C 205/53)
   Jezik postopka: grščina
   Elleniki Etairia Pros Prostasian Tis Pnevmatikis Idioktisias, s sedežem v Maroussi, Atika, ki jo zastopa Th. Asprogerakas-Grivas, odvetnik, je dne 15. junija 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo Komisije Evropskih skupnosti kot nezakonito razglasi za nično in ugotovi, da predstavlja kršitev prava Skupnosti celotno ravnanje družb, ki upravljajo sorodne pravice, na katere se nanaša pritožba;

               —

               v celoti ugodi njeni pritožbi 2001/4372,56(2001)A/3603/2, ki je bila zavrnjena z izpodbijanim aktom;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov postopka in nagrade odvetnika.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, družba za skupno upravljanje avtorskih pravic na področju glasbe v Grčiji, je na Komisijo Evropskih skupnosti vložila pritožbo, v kateri je navedla, da so družbe ERATO, APOLLON in GRAMMO, ki jim je dodeljeno upravljanje sorodnih pravic pevcev, instrumentalistov, diskografskih družb oziroma proizvajalcev, kršile člena 81 in 82 ES. V svoji pritožbi je tožeča stranka navedla, da so te družbe, ki imajo v Grčiji v navedenih sektorjih monopol nad sorodnimi pravicami, s skupnim delovanjem določile zelo visoke zneske iz naslova sorodnih pravic, tako da je veliko družb, ki delujejo na področju prireditev, moralo prenehati uporabljati glasbo v svojih prostorih, ker zneskov niso bile zmožne plačati, intelektualni ustvarjalci glasbe, člani tožeče stranke, pa so bili s tem prikrajšani za svoje avtorske pravice.
   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je bila zavrnjena njena pritožba. Zatrjuje, da je Komisija napačno ocenila, da ni nevarnosti za nepravilno delovanje skupnega trga, ker imajo vse vpletene stranke sedež v Grčiji. Tožeča stranka navaja, da zgolj zaradi dejstva, da gre za kršitev pravil o konkurenci izključno znotraj ene same države članice, te kršitve ni mogoče opredeliti za nerelevantno. Tožeča stranka nadalje sklepa, da Komisija ni preučila vseh razlogov, navedenih v tej pritožbi. Na koncu pa tožeča stranka meni, da zadevna kršitev lahko vpliva na trgovino znotraj države.


title: Zadeva T-109/11: Tožba, vložena 16. februarja 2011 – Apollo Tyres proti UUNT – Endurance Technologies (ENDURACE)

text:
               30.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 130/15

         Tožba, vložena 16. februarja 2011 – Apollo Tyres proti UUNT – Endurance Technologies (ENDURACE)
   (Zadeva T-109/11)
   2011/C 130/28
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Apollo Tyres AG (Baden, Švica) (zastopnik: S. Szilvasi, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Endurance Technologies Pvt Ltd (Aurangabad, Indija)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 25. novembra 2010 v zadevi R 625/2010-1 naj se razveljavi;

               —

               drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „ENDURACE“, za proizvode iz razreda 12 in storitve iz razredov 35 in 37 – prijava znamke Skupnosti št. 6419824

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: registracija barvne figurativne znamke Skupnosti št. 5819149 „ENDURANCE“ za proizvode iz razreda 12

      Odločba oddelka za ugovore: prijava znamke Skupnosti se delno zavrne

      Odločba odbora za pritožbe: pritožba tožeče stranke se zavrne in predlogu vložnika ugovora na podlagi člena 8(3) Uredbe o poslovniku odborov za pritožbe (1) se delno ugodi, zato se prijava znamke Skupnosti delno zavrne

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, saj je odbor za pritožbe napačno ugotovil, da obstaja verjetnost zmede

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 216/96 z dne 5. februarja 1996 o poslovniku odborov za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (blagovne znamke in modeli), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 2082/2004 z dne 6. decembra 2004


title: Zadeva T-395/15 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. oktobra 2016 – ECDC/CJ (Pritožba — Javni uslužbenci — Začasni uslužbenec — Pogodba za določen čas — Odpoved — Izguba zaupanja — Pravica do izjave)

text:
               14.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 419/41

         Sodba Splošnega sodišča z dne 5. oktobra 2016 – ECDC/CJ
   (Zadeva T-395/15 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Začasni uslužbenec - Pogodba za določen čas - Odpoved - Izguba zaupanja - Pravica do izjave))
   (2016/C 419/53)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnik: Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (zastopniki: J. Mannheim in A. Daume, agenta, skupaj z D. Waelbroeckom in A. Duron, odvetnikoma)

      Druga stranka v postopku: CJ (Agios Stefanos, Grčija) (zastopnik: V. Kolias, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 29. aprila 2015, CJ/ECDC (F-159/12 in F-161/12, EU:F:2015:38), s katero se predlaga delna razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Evropskemu centru za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC) se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 311, 21.9.2015.


title: Zadeva C-99/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Republiki Finski, vložena dne 24. februarja 2005

text:
               16.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/21

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Republiki Finski, vložena dne 24. februarja 2005
   (Zadeva C-99/05)
   (2005/C 93/40)
   Jezik postopka: finščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata D. Martin in I. Koskinen, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 24. februarja 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Republiki Finski.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Republika Finska s tem, da glede province Åland ni uveljavila zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2000/78/ES (1) z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu ali, v vsakem primeru, s tem, da o tem ni obvestila Komisije, ni spoštovala obveznosti iz te direktive,

               2.

               Republiki Finski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za uskladitev s to direktivo, se je iztekel dne 2. decembra 2003.

      (1)  UL L 303, 2.12.2000, str. 16.


title: Zadeva C-118/09: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission – Avstrija) – postopek, ki ga je začel Robert Koller (Pojem „sodišče države članice“ v smislu člena 234 ES — Priznavanje diplom — Direktiva 89/48/EGS — Odvetnik — Vpis v imenik zbornice druge države članice kot tiste, v kateri je bila diploma priznana)

text:
               26.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/3

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission – Avstrija) – postopek, ki ga je začel Robert Koller
   (Zadeva C-118/09) (1)

   (Pojem „sodišče države članice“ v smislu člena 234 ES - Priznavanje diplom - Direktiva 89/48/EGS - Odvetnik - Vpis v imenik zbornice druge države članice kot tiste, v kateri je bila diploma priznana)
   2011/C 63/05
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Robert Koller

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission – Razlaga Direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta (UL L 19, str. 16) – Uporaba direktive v primeru avstrijskega državljana, ki je bil na podlagi potrdila o enakovrednosti njegove avstrijske diplome in na podlagi dodatnega študija na španski univerzi, ki je trajal manj kot tri leta, vpisan v odvetniško zbornico v Španiji in ki je, potem ko je v Španiji tri tedne opravljal svoj poklic, zaprosil za dopustitev k preizkusu poklicne usposobljenosti, da bi bil na podlagi dovoljenja za opravljanje poklica, izdanega v Španiji, vpisan v imenik odvetniške zbornice v Avstriji

      Izrek

               1.

               Imetnik naziva, ki ga je izdala država članica gostiteljica in ki potrjuje, da je uspešno končal vsaj triletni posrednješolski izobraževalni program, in enakovrednega naziva, ki je bil v drugi državi članici izdan po opravljenem dodatnem izobraževanju, ki je trajalo manj kot tri leta, in na podlagi katerega ima v tej državi članici dostop do reguliranega poklica odvetnika, ki ga je v tej državi dejansko opravljal ob vložitvi prošnje za odobritev pristopa k preizkusu poklicne usposobljenosti, se zaradi dostopa – če uspešno opravi preizkus poklicne usposobljenosti – do reguliranega poklica odvetnika v državi članici gostiteljici lahko sklicuje na določbe Direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta (89/48/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2001/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. maja 2001.

               2.

               Direktivo 89/48, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2001/19, je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da pristojni organi države članice gostiteljice osebe, ki je v položaju, v kakršnem je tožeča stranka v postopku v glavni stvari, ne pripustijo k opravljanju preizkusa poklicne usposobljenosti za opravljanje odvetniškega poklica, če ni dokaza, da je opravila prakso, ki se zahteva z ureditvijo te države članice.

      (1)  UL C 141, 20.6.2009.


title: Združeni zadevi C-404/15 in C-659/15 PPU: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. aprila 2016 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen – Nemčija) – Izvršitev evropskih nalogov za prijetje, ki so bili izdani za Pála Aranyosija (C-404/15), Roberta Căldăraruja (C-659/15 PPU) (Predhodno odločanje – Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Okvirni sklep 2002/584/PNZ – Evropski nalog za prijetje – Razlogi za zavrnitev izvršitve – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Člen 4 – Prepoved nečloveškega ali ponižujočega ravnanja – Razmere v zaporu v odreditveni državi članici)

text:
               13.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/21

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. aprila 2016 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen – Nemčija) – Izvršitev evropskih nalogov za prijetje, ki so bili izdani za Pála Aranyosija (C-404/15), Roberta Căldăraruja (C-659/15 PPU)
      (Združeni zadevi C-404/15 in C-659/15 PPU) (1)

      ((Predhodno odločanje - Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Okvirni sklep 2002/584/PNZ - Evropski nalog za prijetje - Razlogi za zavrnitev izvršitve - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 4 - Prepoved nečloveškega ali ponižujočega ravnanja - Razmere v zaporu v odreditveni državi članici))
      (2016/C 211/27)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen

         Stranki v postopku v glavni stvari

      Pál Aranyosi (C-404/15), Robert Căldăraru (C-659/15 PPU)

         Izrek

      Člene 1(3), 5 in 6(1) Okvirnega sklepa Sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (2002/584/PNZ), kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom Sveta 2009/299/PNZ z dne 26. februarja 2009, je treba razlagati tako, da mora izvršitveni pravosodni organ, če obstajajo objektivni, zanesljivi, natančni in ustrezno posodobljeni podatki, ki potrjujejo obstoj bodisi sistemskih bodisi splošnih pomanjkljivosti, bodisi glede nekaterih skupin oseb bodisi glede nekaterih zaporov, kar zadeva razmere v zaporu v odreditveni državi članici, konkretno in natančno preveriti, ali obstajajo resni in utemeljeni razlogi za prepričanje, da bo v primeru predaje navedeni državi članici oseba, za katero je izdan evropski nalog za prijetje zaradi uvedbe kazenskega postopka ali izvršitve kazni zapora, zaradi razmer v zaporu v tej državi članici podvržena dejanski nevarnosti nečloveškega ali ponižujočega ravnanja v smislu člena 4 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. V ta namen mora zahtevati predložitev dodatnih informacij od odreditvenega pravosodnega organa, ki mora – potem ko po potrebi zaprosi za pomoč centralni organ ali enega od centralnih organov odreditvene države članice v smislu člena 7 navedenega okvirnega sklepa – te informacije sporočiti v roku, določenem v tej zahtevi. Izvršitveni pravosodni organ mora odločitev o predaji zadevne osebe odložiti, dokler ne pridobi dodatnih informacij, ki omogočajo izključitev take nevarnosti. Če obstoja te nevarnosti ni mogoče izključiti v razumnem roku, mora ta organ odločiti, ali je treba postopek predaje ustaviti.

         (1)  UL C 320, 28.9.2015

         UL C 59, 15.2.2016


title: Zadeva C-234/14: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. januarja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā tiesa – Latvija) – „Ostas celtnieks“ SIA/Talsu novada pašvaldība, Iepirkumu uzraudzības birojs (Predhodno odločanje — Javna naročila — Direktiva 2004/18/ES — Ekonomska in finančna sposobnost — Tehnična in/ali poklicna sposobnost — Člena 47(2) in 48(3) — Razpisna dokumentacija, ki za ponudnika določa obveznost, da mora s subjekti, na katerih sposobnost se sklicuje, skleniti pogodbo o sodelovanju ali ustanoviti družbo z neomejeno odgovornostjo)

text:
               14.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/6

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. januarja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā tiesa – Latvija) – „Ostas celtnieks“ SIA/Talsu novada pašvaldība, Iepirkumu uzraudzības birojs
   (Zadeva C-234/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Javna naročila - Direktiva 2004/18/ES - Ekonomska in finančna sposobnost - Tehnična in/ali poklicna sposobnost - Člena 47(2) in 48(3) - Razpisna dokumentacija, ki za ponudnika določa obveznost, da mora s subjekti, na katerih sposobnost se sklicuje, skleniti pogodbo o sodelovanju ali ustanoviti družbo z neomejeno odgovornostjo))
   (2016/C 098/06)
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākā tiesa

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka na prvi stopnji:„Ostas celtnieks“ SIA

      Toženi stranki na prvi stopnji: Talsu novada pašvaldība, Iepirkumu uzraudzības birojs

      Izrek

   Člena 47(2) in 48(3) Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev je treba razlagati tako, da nasprotujeta temu, da lahko naročnik v okviru razpisne dokumentacije, ki se nanaša na postopek oddaje javnega naročila, ponudniku, ki se sklicuje na sposobnosti drugih izvajalcev, naloži, da s temi izvajalci pred oddajo navedenega naročila sklene pogodbo o sodelovanju ali ustanovi družbo z neomejeno odgovornostjo.

      (1)  UL C 212, 7.7.2014.


title: Združeni zadevi C-532/15 in C-538/15: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 8. decembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Provincial de Zaragoza, Juzgado de Primera Instancia de Olot – Španija) – Eurosaneamientos SL, Entidad Urbanística Conservación Parque Tecnológico de reciclado López Soriano, UTE PTR Acciona Infraestructuras SA/ArcelorMittal Zaragoza, SA (C-532/15), Francesc de Bolós Pi/Urbaser SA (C-538/15) (Predhodno odločanje — Storitve procesnih pooblaščencev — Tarifa — Sodišča — Nemožnost odstopanja)

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/4

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 8. decembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Provincial de Zaragoza, Juzgado de Primera Instancia de Olot – Španija) – Eurosaneamientos SL, Entidad Urbanística Conservación Parque Tecnológico de reciclado López Soriano, UTE PTR Acciona Infraestructuras SA/ArcelorMittal Zaragoza, SA (C-532/15), Francesc de Bolós Pi/Urbaser SA (C-538/15)
   (Združeni zadevi C-532/15 in C-538/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Storitve procesnih pooblaščencev - Tarifa - Sodišča - Nemožnost odstopanja))
   (2017/C 038/05)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Audiencia Provincial de Zaragoza, Juzgado de Primera Instancia de Olot

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Eurosaneamientos SL, Entidad Urbanística Conservación Parque Tecnológico de reciclado López Soriano, UTE PTR Acciona Infraestructuras SA C-532/15), Francesc de Bolós Pi (C-538/15)

      Tožene stranke: ArcelorMittal Zaragoza, SA (C-532/15), Urbaser SA (C-538/15)

      ob udeležbi: Consejo General de Procuradores de España (C-532/15)

      Izrek

               1.

               Člen 101 PDEU v povezavi s členom 4(3) PEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki za nagrado procesnih pooblaščencev določa tarifo, ki se lahko zviša ali zniža le za 12 %, pri čemer lahko nacionalna sodišča preverijo zgolj strogo uporabo, ne da bi smela v izjemnih okoliščinah odstopiti od meja, določenih s to tarifo.

               2.

               Sodišče Evropske unije ni pristojno za odgovor na drugo in tretje vprašanje v zadevi C 532/15 ter tretje, četrto in peto vprašanje v zadevi C 538/15, ki sta jih postavili Audiencia Provincial de Zaragoza (višje sodišče v Zaragozi) oziroma Juzgado de Primera Instancia de Olot (prvostopenjsko sodišče v Olotu).

      (1)  UL C 429, 21.12.2015.


title: Zadeva C-513/10 P: Pritožba, ki jo je 14. oktobra 2010 vložil Dimitris Platis zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 30. septembra 2010 v zadevi T-311/10, Dimitris Platis proti Svetu in Grčiji

text:
               12.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/10

         Pritožba, ki jo je 14. oktobra 2010 vložil Dimitris Platis zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 30. septembra 2010 v zadevi T-311/10, Dimitris Platis proti Svetu in Grčiji
   (Zadeva C-513/10 P)
   2011/C 80/18
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Pritožnik: Dimitris Platis (zastopnik: P. Théodoropoulos, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije in Helenska republika
   Sodišče (sedmi senat) je s sklepom z dne 17. Decembra 2010 zavrnilo pritožbo, ker je bila delno očitno neutemeljena in delno očitno nedopustna.


title: Zadeva T-491/11 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 20. novembra 2012 – Marcuccio proti Komisiji (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Trajanje postopka za priznanje delne trajne invalidnosti — Škoda, ki naj bi jo utrpela tožeča stranka — Vračilo stroškov, ki bi se jim bilo mogoče izogniti — Zavrnitev prvostopenjske tožbe, ker naj bi bila očitno pravno neutemeljena — Člen 94(a) Poslovnika Sodišča za uslužbence)

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/47

         Sklep Splošnega sodišča z dne 20. novembra 2012 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-491/11 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Trajanje postopka za priznanje delne trajne invalidnosti - Škoda, ki naj bi jo utrpela tožeča stranka - Vračilo stroškov, ki bi se jim bilo mogoče izogniti - Zavrnitev prvostopenjske tožbe, ker naj bi bila očitno pravno neutemeljena - Člen 94(a) Poslovnika Sodišča za uslužbence)
   2013/C 26/92
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall in C. Berardis Kayser, zastopnika, skupaj z A. Del Ferrom, odvetnikom)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 30. junija 2011 v zadevi Marcuccio proti Komisiji (F-14/10, še neobjavljena v ZOdl.), ki se nanaša na razveljavitev tega sklepa.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrže.

               2.

               Luigi Marcuccio nosi svoje stroške in stroške, ki jih je v okviru tega postopka priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 331, 12.11.2011.


title: Zadeva T-16/04: Sodba Splošnega sodišča z dne 2. marca 2010 – Arcelor proti Parlamentu in Svetu ( Okolje — Direktiva 2003/87/ES — Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov — Predlog za razglasitev ničnosti — Neobstoj neposredne in posamične zadevnosti — Odškodninski zahtevek — Dopustnost — Dovolj resna kršitev višjega pravnega pravila ali načela, ki posameznikom podeljuje pravice — Lastninska pravica — Svoboda opravljanja poklicne dejavnosti — Sorazmernost — Enako obravnavanje — Svoboda ustanavljanja — Pravna varnost )

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/35

         Sodba Splošnega sodišča z dne 2. marca 2010 – Arcelor proti Parlamentu in Svetu
   (Zadeva T-16/04) (1)

   („Okolje - Direktiva 2003/87/ES - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov - Predlog za razglasitev ničnosti - Neobstoj neposredne in posamične zadevnosti - Odškodninski zahtevek - Dopustnost - Dovolj resna kršitev višjega pravnega pravila ali načela, ki posameznikom podeljuje pravice - Lastninska pravica - Svoboda opravljanja poklicne dejavnosti - Sorazmernost - Enako obravnavanje - Svoboda ustanavljanja - Pravna varnost“)
   2010/C 100/52
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Arcelor SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastopniki: sprva W. Deselaers, B. Meyring in B. Schmitt-Rady, nato W. Deselaers in B. Meyring, odvetniki)

      Toženi stranki: Evropski parlament (zastopniki: sprva K. Bradley in M. Moore, nato L. Visaggio in I. Anagnostopoulou, zastopniki) Svet Evropske unije (zastopniki: sprva B. Hoff-Nielsen in M. Bishop, nato E. Karlsson in A. Westerhof Löfflerova, nazadnje A. Westerhof Löfflerova in K. Michoel, zastopniki)

      Intervenient v podporo tožeče stranke: Evropska komisija (zastopnik: U. Wölker, zastopnik)

      Predmet

   Predlog, po eni strani, za razglasitev ničnosti dela Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL L 275, str. 32) in, po drugi strani, za povračilo škode, ki je tožeči stranki nastala zaradi sprejetja te direktive.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Arcelor SA se naloži plačilo svojih stroškov in stroškov Evropskega parlamenta in Sveta Evropske unije.

               3.

               Komisija Evropskih skupnosti nosi svoje stroške.

      (1)  UL 71, 20.3.2004.


title: Zadeva T-1/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. maja 2011 – Buczek Automotive proti Komisiji ( „Državne pomoči — Prestrukturiranje poljske jeklarske industrije — Izterjava javnih terjatev — Odločba, s katero so bile pomoči razglašene za nezdružljive s skupnim trgom in je bilo odrejeno njihovo vračilo — Ničnostna tožba — Pravni interes — Dopustnost — Pojem državne pomoči — Merilo zasebnega upnika“ )

text:
               25.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/18

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. maja 2011 – Buczek Automotive proti Komisiji
   (Zadeva T-1/08) (1)

   (Državne pomoči - Prestrukturiranje poljske jeklarske industrije - Izterjava javnih terjatev - Odločba, s katero so bile pomoči razglašene za nezdružljive s skupnim trgom in je bilo odrejeno njihovo vračilo - Ničnostna tožba - Pravni interes - Dopustnost - Pojem državne pomoči - Merilo zasebnega upnika)
   2011/C 186/32
   Jezik postopka: poljščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Buczek Automotive sp. z o.o. (Sosnowiec, Poljska) (zastopniki: sprva T. Gackowski, nato D. Szlachetko-Reiter in nazadnje J. Jurczyk, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva K. Gross, M. Kaduczak, A. Stobiecka-Kuik in K. Herrmann, nato A. Stobiecka-Kuik, K. Herrmann in T. Maxian Rusche, zastopniki)

      Intervenientka v podporo tožeče stranke: Republika Poljska (zastopniki: M. Niechciała, nato M. Krasnodębska-Tomkiel in M. Rzotkiewicz, zastopniki)

      Predmet

   Delna razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 23. oktobra 2007 o državni pomoči št. C 23/06 (prejšnja NN 35/06) Poljske za proizvajalca jekla, skupino Technologie Buczek (2008/344/ES) (UL 2008, L 116, str. 26).

      Izrek

               1.

               Člen 1 Odločbe Komisije z dne 23. oktobra 2007 o državni pomoči št. C 23/06 (prejšnja NN 35/06) Poljske za proizvajalca jekla, skupino Technologie Buczek (2008/344/ES) se razglasi za ničen.

               2.

               Členi 3(1) in (3), 4 in 5 Odločbe 2008/344 se razglasijo za nične v delih, ki se nanašajo na Buczek Automotive sp. z o.o.

               3.

               Evropski komisiji se naloži plačilo njenih stroškov in stroškov, ki jih je priglasila družba Buczek Automotive, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

               4.

               Republiki Poljski se naloži plačilo njenih stroškov.

      (1)  UL C 64, 8.3.2008.


title: Zadeva C-618/10: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. junija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Provincial de Barcelona – Španija) – Banco Español de Crédito, SA proti Joaquínu Calderónu Caminu (Direktiva 93/13/EGS — Potrošniške pogodbe — Nedovoljeni pogoj o zamudnih obrestih — Postopek izdaje plačilnega naloga — Pristojnosti nacionalnega sodišča)

text:
               28.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 227/5

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. junija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Provincial de Barcelona – Španija) – Banco Español de Crédito, SA proti Joaquínu Calderónu Caminu
   (Zadeva C-618/10) (1)

   (Direktiva 93/13/EGS - Potrošniške pogodbe - Nedovoljeni pogoj o zamudnih obrestih - Postopek izdaje plačilnega naloga - Pristojnosti nacionalnega sodišča)
   2012/C 227/06
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Audiencia Provincial de Barcelona

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Banco Español de Crédito, SA

      Tožena stranka: Joaquín Calderón Camino

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Audiencia Provincial de Barcelona – Razlaga člena 6(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288), člena 11(2) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 149, str. 22), členov 5, 6(2), 7 in 10 Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (UL L 133, str. 66), in člena 2 Direktive 2009/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o opustitvenih tožbah zaradi varstva interesov potrošnikov (UL L 110, str. 30) – Potrošniški kredit – Obrestna mera, ki se uporablja v primeru zamude pri odplačevanju – Nedovoljeni pogoji – Postopek izdaje plačilnega naloga – Pristojnosti nacionalnega sodišča

      Izrek

               1.

               Direktivo Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da nasprotuje zakonodaji države članice, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki sodišču, ki mu je predložen predlog za izdajo plačilnega naloga, ne dovoljuje, da bi po uradni dolžnosti in limine litis ali v kateri koli drugi fazi postopka, čeprav ima na voljo vse za to potrebne pravne in dejanske elemente, presodilo nedovoljenost pogoja o zamudnih obrestih v pogodbi, ki jo je prodajalec ali ponudnik sklenil s potrošnikom, če ta ni vložil ugovora.

               2.

               Člen 6(1) Direktive 93/13 je treba razlagati tako, da nasprotuje zakonodaji države članice, kot je člen 83 kraljeve zakonske uredbe 1/2007 o spremembi splošnega zakona o varstvu potrošnikov in uporabnikov in drugih dopolnilnih zakonov (Real Decreto Legislativo 1/2007 por el que se aprueba el texto refundido de la Ley General para la Defensa de los Consumidores y Usuarios y otras leyes complementarias) z dne 16. novembra 2007, ki nacionalnemu sodišču, če v pogodbi, ki jo je prodajalec ali ponudnik sklenil s potrošnikom, ugotovi ničnost nedovoljenega pogoja, dovoljuje, da pogodbo prilagodi tako, da spremeni vsebino tega pogoja.

      (1)  UL C 95, 26.3.2011.


title: Zadeva C-519/15 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 14. septembra 2016 – Trafilerie Meridionali SpA/Evropska komisija (Pritožba — Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Evropski trg jekla za prednapenjanje — Globe — Izračun zneska glob — Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 — Točka 35 — Neomejena sodna pristojnost — Obveznost obrazložitve — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Člen 47 — Pravica do učinkovitega pravnega sredstva v razumnem roku)

text:
               14.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 419/24

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 14. septembra 2016 – Trafilerie Meridionali SpA/Evropska komisija
   (Zadeva C-519/15 P) (1)

   ((Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg jekla za prednapenjanje - Globe - Izračun zneska glob - Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 - Točka 35 - Neomejena sodna pristojnost - Obveznost obrazložitve - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 47 - Pravica do učinkovitega pravnega sredstva v razumnem roku))
   (2016/C 419/31)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Trafilerie Meridionali SpA (zastopnika: P. Ferrari in G. Lamicela, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: V. Bottka, G. Conte in P. Rossi, agenti)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Trafilerie Meridionali SpA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 406, 7.12.2015.


               6.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/1

         (2007/C 235/01)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 223, 22.9.2007

   Prejšnje objave

      UL C 211, 8.9.2007

      UL C 183, 4.8.2007

      UL C 170, 21.7.2007

      UL C 155, 7.7.2007

      UL C 140, 23.6.2007

      UL C 129, 9.6.2007

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva T-104/07: Tožba, vložena 6. aprila 2007 – BVGD proti Komisiji

text:
               9.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/18

         Tožba, vložena 6. aprila 2007 – BVGD proti Komisiji
   (Zadeva T-104/07)
   (2007/C 129/32)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Belgische Vereniging van handelaars in- en uitvoerders geslepen diamant (Antwerpen, Belgija) (zastopniki: G. Vandersanden, L. Levi in C. Ronzi, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se za nično razglasi odločba z dne 26. januarja 2007 s katero je Evropska Komisija zavrnila pritožbo, ki jo je vložila družba BVGD zaradi nezadostne podlage za ukrepanje v zvezi s pritožbo (zadeva COMP/38.826/B-2-BVGD/De Beers);

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija odločbo Komisije z dne 26. januarja 2007 v zadevi s področja konkurence COMP/39.221/B-2 – BVGD/De Beers, s katero je Komisija zavrnila pritožbo tožeče stranke v zvezi s kršitvijo členov 81 in 82 ES v povezavi s sistemom „Supplier of Choice“, ki ga skupina De Beers uporablja za distribucijo surovih diamantov, z obrazložitvijo, da ni zadostnega interesa Skupnosti za nadaljnje ukrepanje v zvezi s pritožbo tožeče stranke.
   Tožeča stranka trdi, da skupina De Beers – proizvajalec surovih diamantov, ki je bil, kot trdi tožeča stranka, zlasti dejaven v začetku distribucijske verige surovih diamantov – skuša prek sistema „Supplier of Choice “razširiti svoje obvladovanje trga, da bi pokrila celotno distribucijsko verigo diamantov od rudnika do potrošnika, kar pomeni tudi trga, ki je nižje v distribucijski verigi.
   V utemeljitev svoje tožbe se tožeča stranka sklicuje na kršitev njenih procesnih pravic, ki jih ima kot pritožnica. Tožeča stranka zatrjuje i) da ji je Komisija preprečila izvrševanje njene pravice do dostopa, v skladu s členom 8(1) Uredbe št. 773/2004 (1), do dokumentov, s pomočjo katerih je Komisija utemeljila svojo nedokončno presojo, ii) da je Komisija nad tožečo stranko izvajala prekomeren pritisk s svojim postavljanjem rokov v zadevi, iii) da je Komisija ustvarila v njeni korespondence s tožečo stranko zmedo glede faze postopka, in iv) da Komisija ni tožeče stranke tesneje povezala s postopkom.
   Drugič, tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila pojem interesa Skupnosti in zagrešila očitno napako v presoji, napačno uporabila pravo in kršila svojo dolžnost obrazložitve.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 773/2004 z dne 7. aprila 2004 v zvezi z vodenjem postopkov Komisije v skladu s členoma 81 in 82 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (UL L 123, str. 18).


title: Zadeva C-71/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Information Rights) (Združeno kraljestvo) 10. februarja 2014 – East Sussex County Council proti The Information Commissioner,

text:
               7.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Information Rights) (Združeno kraljestvo) 10. februarja 2014 – East Sussex County Council proti The Information Commissioner,
   (Zadeva C-71/14)
   2014/C 102/34
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   First-tier Tribunal (Information Rights)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: East Sussex County Council

      Tožene stranke: The Information Commissioner, Property Search Group, Local Government Association

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Kakšen pomen je treba pripisati členu 5(2) Direktive 2003/4/ES (1) in zlasti, ali lahko taksa v primernem znesku za zagotovitev določene vrste informacij o okolju vključuje:

                           (a)

                           del stroškov za vzdrževanje baze podatkov, ki jo uporablja organ oblasti za odgovarjanje na tako vrsto zahtev za informacije;

                           (b)

                           režijske stroške za čas zaposlenih, ki so ustrezno upoštevani pri določitvi takse?

               2.

               Ali je skladno s členoma 5(2) in 6 Direktive, da država članica v svojih predpisih določi, da lahko organ oblasti zaračuna nek znesek za zagotavljanje informacij o okolju, ki „[…] ne presega zneska, ki je po mnenju organa oblasti primeren“, če je odločitev organa oblasti o tem, kaj je „primeren znesek“, predmet upravnega in sodnega nadzora, kot to določa angleško pravo?

      (1)  Direktiva 2003/4/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive Sveta 90/313/EGS (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 375).


title: Zadeva T-386/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 3. septembra 2014 – Kėdainių rajono Okainių in drugi proti Svetu in Komisiji (Ničnostna tožba — Skupna kmetijska politika — Sheme neposrednih podpor za kmete — Dovolitev dodelitve dopolnilnih nacionalnih neposrednih plačil v Litvi za leto 2012 — Rok za vložitev tožbe — Začetek teka roka — Nedopustnost — Ugovor nezakonitosti)

text:
               27.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 380/13

         Sklep Splošnega sodišča z dne 3. septembra 2014 – Kėdainių rajono Okainių in drugi proti Svetu in Komisiji
   (Zadeva T-386/13) (1)

   ((Ničnostna tožba - Skupna kmetijska politika - Sheme neposrednih podpor za kmete - Dovolitev dodelitve dopolnilnih nacionalnih neposrednih plačil v Litvi za leto 2012 - Rok za vložitev tožbe - Začetek teka roka - Nedopustnost - Ugovor nezakonitosti))
   2014/C 380/17
   Jezik postopka: litovščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Kėdainių rajono Okainių ŽŪB (Okainiai, Litva) in 134 drugih, katerih imena so navedena v prilogi k sklepu (zastopnik: I. Vėgėlė, odvetnik)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije (zastopnika: J. Vaičiukaitė in E. Karlsson, zastopnika); in Evropska komisija (zastopnika: H. Kranenborg in A. Steiblytė, zastopnika)

      Intervenientka v podporo tožeče stranke: Republika Litva (zastopniki: D. Kriaučiūnas, K. Vainienė, A. Karbauskas, R. Makelis in K. Anužis, zastopniki)

      Predmet

   Zahteva za razglasitev delne ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije št. C(2012) 4391 final z dne 2. julija 2012 o dovolitvi dodelitve dopolnilnih nacionalnih neposrednih plačil v Litvi za leto 2012 in zahteva za ugotovitev, da je Uredba Sveta (ES) št. 73/2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/2003 (UL L 30, str. 16) delno nezakonita.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Kėdainių rajono Okainių ŽŪB in 134 drugih, katerih imena so navedena v prilogi k sklepu, nosijo poleg stroškov Sveta Evropske unije in Evropske komisije tudi svoje stroške.

               3.

               Republika Litva nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 313, 26.10.2013.


title: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. oktobra 2004 v zadevi C-442/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Conseil d'Etat): CaixaBank France proti Ministère de l'Economie des Finances et de l'Industrie (Pravica do ustanavljanja — Kreditne institucije — Nacionalna zakonodaja, ki prepoveduje obrestovanje računov za vloge na vpogled)

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/15

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 5. oktobra 2004
   v zadevi C-442/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Conseil d'Etat): CaixaBank France proti Ministère de l'Economie des Finances et de l'Industrie (1)

   (Pravica do ustanavljanja - Kreditne institucije - Nacionalna zakonodaja, ki prepoveduje obrestovanje računov za vloge na vpogled)
   (2004/C 300/30)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-442/02, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče na podlagi sklepa Conseil d'Etat z dne 5. oktobra 2004, ki je na Sodišče prispel 15. decembra 2002, v postopku CaixaBank France proti Ministère de l'Economie des Finances et de l'Industrie, ob sodelovanju Banque Fédérale des banques populaires in drugih, je Sodišče (veliki senat), v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann, C.W.A. Timmermans, C. Gulmann, J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues (poročevalec), predsedniki senatov, R. Schintgen, sodnik in N. Colneric, sodnica, S. von Bahr, sodnik, R. Silva de Lapuerta, sodnica in K. Lenaerts, sodnik, generalni pravobranilec: A. Tizzano, sodni tajnik: M. Múgica Arzamendi, glavna administratorka, dne 5. oktobra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:
   Člen 43 nasprotuje zakonodaji države članice, ki kreditni instituciji, hčerinski družbi družbe iz druge države članice, prepoveduje obrestovanje računov za vloge na vpogled v eurih, ki jih odprejo rezidenti prve države članice.

      (1)  UL C 19, 25.1.2003.


title: Sodba Sodišča z dne 28. septembra 2015 v zadevi E-6/15 – Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški (Država Efte ni izpolnila svojih obveznosti – Svoboda opravljanja storitev – Direktiva 2006/123/ES o storitvah na notranjem trgu – Zahteva za lokalno dovoljenje za gradbena dela)

text:
               17.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 422/7

         SODBA SODIŠČA
   z dne 28. septembra 2015
   v zadevi E-6/15
   Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški
   (Država Efte ni izpolnila svojih obveznosti – Svoboda opravljanja storitev – Direktiva 2006/123/ES o storitvah na notranjem trgu – Zahteva za lokalno dovoljenje za gradbena dela)
   (2016/C 422/06)
   V zadevi E-6/15, Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Kraljevina Norveška s tem, ko je ohranila v veljavi drugi odstavek člena 20-1 in člen 22-3 zakona o načrtovanju in gradnji v povezavi s členi 9-1 do 9-4 in 11-1 gradbene uredbe, ki od podjetij, ki izvajajo gradbena dela, zahtevajo, da pred začetkom opravljanja dejavnosti od lokalnih skupnosti pridobijo dovoljenje, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 16 akta iz točke 1 Priloge X k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu) ali alternativno člena 36 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen in Páll Hreinsson (sodnik poročevalec), 28. septembra 2015 izdalo sodbo,
   katere izrek se glasi:

               1.

               Kraljevina Norveška s tem, ko je ohranila v veljavi drugi odstavek člena 20-1 in člen 22-3 zakona o načrtovanju in gradnji v povezavi s členi 9-1 do 9-4 in 11-1 gradbene uredbe, ki od podjetij, ki izvajajo gradbena dela, zahtevajo, da pred začetkom opravljanja dejavnosti od lokalnih skupnosti pridobijo dovoljenje, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 16 akta iz točke 1 Priloge X k Sporazumu EGP (Direktiva 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu).

               2.

               Kraljevini Norveški se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva C-459/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Hamburg (Nemčija) 11. oktobra 2012 – Werner Krieger proti ERGO Lebensversicherung AG

text:
               12.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/30

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Hamburg (Nemčija) 11. oktobra 2012 – Werner Krieger proti ERGO Lebensversicherung AG
   (Zadeva C-459/12)
   2013/C 9/50
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Hamburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Werner Krieger

      Tožena stranka: ERGO Lebensversicherung AG

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 15(1), prvi stavek, Druge direktive Sveta 90/619/EGS z dne 8. novembra 1990 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o neposrednem življenjskem zavarovanju in določbah za olajšanje učinkovitega uresničevanja svobode opravljanja storitev ter o spremembah Direktive 79/267/EGS (druga direktiva o življenjskem zavarovanju) (1) ob upoštevanju člena 31(1) Direktive Sveta 92/96/EGS z dne 10. novembra 1992 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o neposrednem življenjskem zavarovanju, ki spreminja direktivi 79/267/EGS in 90/619/EGS (tretja direktiva o življenjskem zavarovanju) (2) razlagati tako, da nasprotuje določbi – kot je člen 5a(2), četrti stavek, Versicherungsvertragsgesetz (zakon o zavarovalnih pogodbah) v različici Drittes Gesetz zur Durchführung versicherungsrechtlicher Richtlinien des Rates der Europäischen Gemeinschaften (tretji zakon za prenos direktiv Sveta Evropskih skupnosti s področja zavarovanja) z dne 21. julija 1994 – v skladu s katero pravica do odstopa ali ugovora ugasne najpozneje eno leto po plačilu prve zavarovalne premije, tudi če zavarovalec ni bil poučen o pravici do odstopa ali ugovora?

      (1)  UL L 330, str. 50.

      (2)  UL L 360, str. 1.


title: Zadeva F-74/07: Tožba, vložena 3. julija 2007 – Meierhofer proti Komisiji

text:
               22.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/21

         Tožba, vložena 3. julija 2007 – Meierhofer proti Komisiji
   (Zadeva F-74/07)
   (2007/C 223/37)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Stefan Meierhofer (München, Nemčija) (zastopnik: H.-G. Schiessl, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nično naj se razglasi odločba tožene stranke z dne 10. maja 2007, ki se nanaša na tožečo stranko,

               —

               za nično naj se razglasi odločba tožene stranke z dne 19. junija 2007, ki se nanaša na pritožbo,

               —

               toženi stranki naj se naloži, da ponovno oceni ustni preizkus, ki ga je opravila tožeča stranka 29. marca 2007, pri čemer naj upošteva veljavna merila preizkusa,

               —

               toženi stranki naj se naloži, da sprejme novo odločbo o vpisu tožeče stranke na čakalni seznam postopka EU za izbiro osebja AD/36/05 ob upoštevanju novega izida preizkusa,

               —

               toženi stranki naj se naloži obrazložitev odločb, ki jih bo sprejela, in

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka se je udeležila postopka EU za izbiro osebja AD/26/05 (uradnik AD5). Po preizkusih je natečajna komisija tožečo stranko obvestila, da je ni bilo mogoče vpisati na čakalni seznam, ker ni dosegla zadostnega števila točk.
   Tožba nasprotuje neobrazloženi odločbi Komisije o tem, da se tožeča stranka ne vpiše na čakalni seznam, in postopkovnim napakam med ustnim preizkusom.


title: Zadeva T-769/14: Tožba, vložena 14. novembra 2014 – CGI Luxembourg in Intrasoft International/Evropski parlament

text:
               9.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/54

         Tožba, vložena 14. novembra 2014 – CGI Luxembourg in Intrasoft International/Evropski parlament
   (Zadeva T-769/14)
   (2015/C 046/70)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: CGI Luxembourg SA (Bertrange, Luksemburg) in Intrasoft International SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: N. Korogiannakis, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               odločbo Evropskega parlamenta, da ponudbo tožečih strank za sklop 3 „Razvoj in vzdrževanje sistema za obveščanje o proizvodnji“ v okviru odprtega javnega razpisa št. PE/ITEC/ITS14 „Zunanje zagotavljanje računalniških storitev“ uvrsti na drugo mesto v okviru kaskadnega mehanizma, in odločbo Evropskega parlamenta, da se prvo naročilo v okviru kaskadnega mehanizma odda družbi „Steel consortium“, razglasi za nični;

               —

               Evropskemu parlamentu naloži, da mora tožečima strankama plačati odškodnino za škodo, ki naj bi jo utrpeli zaradi izgube naročila;

               —

               podredno, Evropskemu parlamentu naloži, da mora tožečima strankama plačati odškodnino za škodo, ki naj bi jo utrpeli zaradi izgube priložnosti, in

               —

               Evropskemu parlamentu naloži, da mora plačati pravne in druge stroške ter izdatke, ki so tožečima strankama nastali v zvezi s to tožbo, tudi če bo ta zavrnjena.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata pet razlogov.

               1.

               S prvim razlogom zatrjujeta obstoj napak v formuli za ocenjevanje, protislovnih navodil ponudnikom, kršitev razpisnih pogojev ter kršitev načel preglednosti in dobrega upravljanja.

                           —

                           Tožeči stranki navajata, da je formula za ocenjevanje, kot je bila navedena v tehničnih specifikacijah, vsebovala številne napake. Poleg tega naj bi ocenjevalna komisija uporabila drugačno formulo od objavljene, ne da bi o tem obvestila ponudnike, in naj bi uporabila vrednosti iz tabele, ki ni bila enaka tisti, ki je bila objavljena v odgovorih na vprašanja ponudnikov.

               2.

               Z drugim razlogom zatrjujeta kršitev člena 110 Finančne uredbe in člena 149 Delegirane uredbe – uporabljena formula naj ne bi vodila do oddaje naročila ponudniku najugodnejše ponudbe.

                           —

                           Tožeči stranki navajata, da tabela, iz katere naj bi ocenjevalna komisija povzela vrednosti, da bi uporabila formulo za ocenjevanje, ne ustreza načinu, ki se pričakuje za izvajanje naročila. Posledično elementi, ki so bili upoštevani, ne ustrezajo dejanskim potrebam Evropskega parlamenta, kar naj bi nujno vodilo k oddaji naročil v okviru kaskadnega mehanizma ponudnikom, ki za potrebe te institucije niso predložili najugodnejših ponudb.

               3.

               S tretjim razlogom zatrjujeta nejasnost in dvoumnost razpisnih pogojev.

                           —

                           Tožeči stranki navajata, da Evropski parlament s svojimi dopisi uvaja razlago tehničnih specifikacij, ki naj bi bila v protislovju z ostalima oddelkoma teh specifikacij, odgovori njegovih služb na vprašanja ponudnikov in cilji oddanega naročila. Posledično naj bi tehnična specifikacija omogočala napake ponudnikov, kar naj bi jim preprečilo oblikovanje najboljše cenovne strategije in s tem predložitev najugodnejše ponudbe.

               4.

               S četrtim razlogom zatrjujeta kršitev obveznosti obrazložitve in pravice do učinkovitega pravnega sredstva ter bistveno kršitev postopka.

                           —

                           Tožeči stranki navajata, da informacije, ki so jima bile posredovane z dopisi Evropskega parlamenta po objavi obvestila o oddaji naročila v okviru spornega javnega razpisa, ne pomenijo zadostne obrazložitve, saj naj ta tožečima strankama nikakor ne bi omogočala uporabe formule za ocenjevanje in preveritve pravilnosti ocenjevanja. Evropski parlament naj ne bi povsem razkril informacij, ki jih je upošteval za uporabo formule za ocenjevanje, čeprav naj bi bila finančna ponudba prvouvrščenega ponudnika v kaskadnem mehanizmu odločilni dejavnik za uvrstitev tožečih strank na drugo mesto, saj naj bi bila ponudba tožečih strank po oceni kvalitete uvrščena daleč na prvo mesto, razvrstitev pa naj bi se spremenila šele po upoštevanju cene.

               5.

               S petim razlogom zatrjujeta kršitev razpisnih pogojev in člena 107(1)(a) Finančne uredbe.

                           —

                           Tožeči stranki navajata, da sta se glede na javno dostopne informacije družbi, ki sta predložili ponudbe za „izključujoče“ sklope, vključno s prvouvrščenim ponudnikom v okviru kaskadnega mehanizma za sklep 3, združili in jima zato zgoraj navedena naročila ne morejo biti oddana. Pri zgoraj navedenih ponudnikih bi šlo za očitno navzkrižje interesov, če bi bili dejansko povabljeni k izvedbi naročila.


title: Zadeva T-140/08: Tožba, vložena 14. aprila 2008 – Ferrero proti UUNT – Tirol Milch (TiMi KINDERJOGHURT)

text:
               7.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/35

         Tožba, vložena 14. aprila 2008 – Ferrero proti UUNT – Tirol Milch (TiMi KINDERJOGHURT)
   (Zadeva T-140/08)
   (2008/C 142/63)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Ferrero SpA (Alba, Italija) (zastopnika: C. Gielen in F. Jacobacci, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Tirol Milch rGmbH (Innsbruck, Avstrija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavi naj se odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 30. januarja 2008 v zadevi R 628/2007-2; in

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Besedna znamka, ki jo sestavljata besedi „TiMi KINDERJOGHURT“ za proizvode iz razreda 29 – prijava št. 792 978

      Imetnik znamke Skupnosti: Tirol Milch reg. Gen. mbH

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Odločba oddelka za izbris: Ničnost zadevne znamke

      Odločba odbora za pritožbe: Razveljavitev odločbe oddelka za izbris in zavrnitev zahtevka za ugotovitev ničnosti.

      Navajani tožbeni razlogi: Drugi odbor za pritožbe je napačno ugotovil, da so prejšnje dokončne odločbe med istima strankam in glede iste znamke zavezujoče v okviru poznejše tožbe na razveljavitev pred oddelkom za izbris in odborom za pritožbe; kršitev člena 8(1)(b) in 8(5) Uredbe Sveta št. 40/94, ker je sporna znamka podobna prejšnji znamki.


title: Zadeva T-656/14: Tožba, vložena 11. septembra 2014 – Peri proti UUNT (oblika zapaha na podboju)

text:
               3.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 388/22

         Tožba, vložena 11. septembra 2014 – Peri proti UUNT (oblika zapaha na podboju)
   (Zadeva T-656/14)
   2014/C 388/27
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Peri GmbH (Weißenhorn, Nemčija) (zastopnika: A. Bognár in M. Eck, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 26. junija 2014 v zadevi R 1178/2013-1 razveljavi;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Tridimenzionalna znamka v obliki zapaha na podboju za proizvode iz razredov 6 in 19 – prijava znamke Skupnosti št. 1 0 8 26  766

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 7(1)(e) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-570/10: Tožba, vložena 17. decembra 2010 – Environmental Manufacturing proti UUNT – Wolf (Representation of the head of a wolf)

text:
               26.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/27

         Tožba, vložena 17. decembra 2010 – Environmental Manufacturing proti UUNT – Wolf (Representation of the head of a wolf)
   (Zadeva T-570/10)
   2011/C 63/53
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Environmental Manufacturing LLP (Stowmarket, Združeno kraljestvo) (zastopnika: S. Malynicz, barrister, in M. Atkins, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Société Elmar Wolf, SAS (Wissembourg, Francija)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 6. oktobra 2010 v zadevi R 425/2010-2; in

               —

               toženi stranki in drugi stranki pred odborom za pritožbe naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka, ki predstavlja glavo volka, in sicer za proizvode 7 – znamka Skupnosti prijava št. 4971511

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Druga stranka pred odborom za pritožbe

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Francoska prijava št. 99786007 figurativne znamke „WOLF Jardin“ za proizvode iz razredov 1, 5, 7, 8, 12 in 31; francoska prijava št. 1480873 figurativne znamke „Outils WOLF“ za proizvode iz razredov 7 in 8; mednarodna prijava št. 154431 za proizvode iz razredov 7 in 8; mednarodna prijava št. 352868 za proizvode iz razredov 7, 8, 12 in 21

      Odločba oddelka za ugovore: Zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: Razveljavitev odločbe oddelka za ugovore

      Navajani tožbeni razlogi: Tožeča stranka zatrjuje, da izpodbijana odločba krši člen 42(2) in (3) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009, ker odbor za pritožbe – znotraj razredov, za katere so bile prijavljene prejšnje znamke – koherentne podskupine, ki bi lahko bila neodvisna od širšega razreda, in zato ni ugotovila, da je bila resna in dejanska uporaba teh znamk dokazana le za del proizvodov, za katere so bile zavarovane.
   Tožeča stranka poleg tega zatrjuje, da izpodbijana odločba krši člen 8(5) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009, ker odbor za pritožbe ni pravilno opredelil upoštevnega potrošnika, pri čemer je nepravilno ugotovil, da obstaja upoštevna povezava, ter ni uporabil merila učinka na ekonomsko ravnanje upoštevnega potrošnika niti merila neupravičene koristi, v skladu s katerim mora znamka prenesti kakšno podobo ali proizvodom kasnejšega uporabnika dati gospodarski zagon, za kar pa v obravnavani zadevi ni šlo. Po mnenju tožeče stranke je odbor za pritožbe tudi spregledal, da imetnik prejšnje znamke sploh ni pravilno uveljavljal upoštevne škode v skladu s členom 8(5), še manj pa je dokazal, da bi do te škode lahko prišlo, in se zato ni otresel bremena, ki ga nosi.


title: Zadeva C-470/15: Sklep predsednika Sodišča z dne 15. decembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – Lufthansa Cargo AG/Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

text:
               29.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/12

         Sklep predsednika Sodišča z dne 15. decembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – Lufthansa Cargo AG/Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu
   (Zadeva C-470/15) (1)

   (2016/C 078/18)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 398, 30.11.2015.


title: Zadeva F-73/06: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 13. decembra 2007 – Van Neyghem proti Komisiji (Javni uslužbenci – Uradniki – Javni natečaj – Ocenitev pisnega izpita – Pritožbeni rok – Dopustnost – Obveznost obrazložitve)

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/54

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 13. decembra 2007 – Van Neyghem proti Komisiji
   (Zadeva F-73/06) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Javni natečaj - Ocenitev pisnega izpita - Pritožbeni rok - Dopustnost - Obveznost obrazložitve)
   (2008/C 22/102)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Kris Van Neyghem (Vissenaken, Belgija) (zastopniki: sprva S. Rodrigues, A. Jaume in C. Bernard-Glanz, odvetniki, nato S. Rodrigues in C. Bernard-Glanz, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Joris in M. Velardo)
   Predmet zadeve
   Na eni strani, razglasitev ničnosti odločbe EPSO z dne 1. junija 2005, s katero se tožeči stranki zaradi nezadostnega rezultata njenega pisnega izpita ni dovolil pristop k ustnemu izpitu na natečaju EPSO/A/19/04, in, na drugi strani, odškodninski zahtevek.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 190, 12.8.2006, str. 37.


title: Zadeva C-110/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 4. marca 2005

text:
               14.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 115/12

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 4. marca 2005
   (Zadeva C-110/05)
   (2005/C 115/23)
   Jezik postopka: italijanščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata D. Recchia in F. Amato, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 4. marca 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Italijanski republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da je Italijanska republika s tem, da prepoveduje, da bi motorna vozila vlekla priklopnike, krši obveznosti iz člena 28 Pogodbe ES;

               2.

               Italijanski republiki naloži plačilo stroškov, nastalih Komisiji Evropskih Skupnosti.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Na podlagi člena 56 Codice della strada (Cestno prometni predpisi) v Italiji velja za motorna vozila prepoved vlečenja priklopnikov z edino izjemo za traktorje.
   Po stališču Komisije ni dvoma, da navedena prepoved preprečuje uporabo priklopnikov, ki so zakonito proizvedeni in se prodajajo v državah članicah v katerih taka prepoved ne obstaja, ovira njihov uvoz in prodajo v Italiji.
   Posledično Komisija meni, da Italijanska republika ni izpolnila obveznosti iz člena 28 ES.


title: Zadeva T-257/11: Tožba, vložena 23. maja 2011 – Pangyrus proti UUNT – RSVP Design (COLOURBLIND)

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/29

         Tožba, vložena 23. maja 2011 – Pangyrus proti UUNT – RSVP Design (COLOURBLIND)
   (Zadeva T-257/11)
   2011/C 211/62
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Pangyrus Ltd (York, Združeno kraljestvo) (zastopnik: S. Clubb, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: RSVP Design Ltd (Renfrewshire, Združeno kraljestvo)

      Predlogi

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 23. marca 2011 v zadevi R 751/2009-4 naj se razveljavi;

               —

               odločba oddelka za izbris Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 12. maja 2009 naj se obnovi; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka „COLOURBLIND“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 16, 28, 35 in 41 – znamka Skupnosti št. No 3337979

      Imetnik znamke Skupnosti: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti, se v utemeljitev svoje zahteve sklicuje na člen 53(1)(c) v povezavi s členom 8(4) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 s sklicevanjem na prejšnjo neregistrirano pravico, varovano na podlagi „passing-off“ prava v Združenem kraljestvu in na neobstoj dobre vere v skladu s členom 52(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009.

      Odločba oddelka za izbris: razglasitev ničnosti registracije znamke Skupnosti v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za izbris in zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti

      Navajani tožbeni razlogi: Tožeča stranka meni, da je odbor za pritožbe napačno uporabil pravo s tem, da je odločil, da (i) je imetnik znamke Skupnosti ravnal v dobri veri, ko je prijavil znamko Skupnosti in (ii) tožeča stranka ni uspela dokazati, da je prejšnji znak uporabljala v gospodarskem prometu pred datumom prijave sporne znamke Skupnosti.


title: Zadeva F-46/12: Tožba, vložena 23. aprila 2012 – ZZ proti Komisiji

text:
               23.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/25

         Tožba, vložena 23. aprila 2012 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-46/12)
   2012/C 184/56
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal in D. Abreu Caldas, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti sklepa komisije za natečaj EPSO/AST/111/10, da se tožeča stranka ni uvrstila na seznam uspešnih kandidatov na tem natečaju.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Sklep komisije za natečaj EPSO/AST/111/10, da se tožeča stranka ni uvrstila na seznam uspešnih kandidatov na tem natečaju, naj se razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-36/08: Tožba, vložena 28. januarja 2008 – Furukawa Electric North America proti HABM (SLIM LINE)

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/32

         Tožba, vložena 28. januarja 2008 – Furukawa Electric North America proti HABM (SLIM LINE)
   (Zadeva T-36/08)
   (2008/C 79/62)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Furukawa Electric North America, Inc. (Norcross, Združene države Amerike) (zastopnik: O. Rauscher, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 22. novembra 2007 v zadevi R 1532/2007-2 naj se razveljavi;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naj se naložijo stroški postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „SLIM LINE“ za proizvode iz razreda 9 (prijava št. 5 907 266).

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Uporaba člena 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), saj znak „SLIM LINE“ ni ne opisen niti ni brez slehernega razlikovalnega učinka.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva F-46/11: Tožba, vložena 14. aprila 2011 – ZZ proti Komisiji

text:
               25.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/35

         Tožba, vložena 14. aprila 2011 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-46/11)
   2011/C 186/67
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (Bruselj, Belgija) (zastopnika: E. Boigelot in S. Woog, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o ustavitvi postopka glede prošnje tožeče stranke za pomoč.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločbo generalnega sekretarja Komisije z dne 7. junija 2010, s katero je bil ustavljen postopek glede prošnje tožeče stranke za pomoč z dne 5. decembra 2007, naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži povrnitev nepremoženjske škode 10 000 EUR, ki jo je utrpela tožeča stranka – s pridržkom možnosti povišanja v teku postopka –, in povrnitev stroškov, ki jih je imela tožeča stranka v predhodnem postopku;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-652/15: Tožba, vložena 13. novembra 2015 – Liedtke/Parlament

text:
               29.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/21

         Tožba, vložena 13. novembra 2015 – Liedtke/Parlament
   (Zadeva T-652/15)
   (2016/C 078/31)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Dirk Liedtke (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: N. Pirc Musar, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za nično razglasi odločbo Evropskega parlamenta A(2015)8547 C z dne 16. septembra 2015 o zavrnitvi potrdilne prošnje tožeče stranke za dostop do nekaterih dokumentov glede podatkov – za člane Evropskega parlamenta – o potnih stroških, dnevnicah, nadomestilih splošnih stroškov in stroških parlamentarne pomoči;

               —

               se Parlamentu v skladu s členoma 134 in 140 Poslovnika Splošnega sodišča naloži plačilo stroškov, vključno s stroški intervenientov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev člena 4(1)(b) Uredbe št. 1049/2001 (1) in člena 8(b) Uredbe št. 45/2001 (2), ker zahtevani osebni podatki niso zaščiteni z zakonodajo Skupnosti.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev člena 4(1)(b) Uredbe št. 1049/2001 v povezavi s členom 8(b) Uredbe št. 45/2001, ker je bil dostop do zahtevane informacije zavrnjen, čeprav so bili pogoji za njeno razkritje izpolnjeni.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev splošne obveznosti, ki izhaja iz členov 2, 4 in 6(3) Uredbe št. 1049/2001, in sicer posamične preučitve vsakega dokumenta.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev člena 4(6) Uredbe št. 1049/2001, ker zavrnitev delnega dostopa do zahtevanih dokumentov ni bila utemeljena.

               5.

               S petim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev členov 7(1) in 8(1) Uredbe št. 1049/2001, ker Parlament ni preučil vseh trditev tožeče stranke.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).

      (2)  Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 26, str. 102).


title: Zadeva C-68/14: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 3. februarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale ordinario di Aosta – Italija) – Equitalia Nord SpA/CLR di Camelliti Serafino & C. Snc (Predhodno odločanje — Člena 106 PDEU in 107 PDEU — Konkurenca — Pojem „državna pomoč“ — Nacionalna zakonodaja — Uporaba nepremičnin za institucionalne namene — Znižanje najemnine — Dejanski in pravni okvir spora o glavni stvari — Neobstoj zadostnih pojasnil — Potreba po odgovoru na vprašanja za predhodno odločanje — Neobstoj pojasnil — Očitna nedopustnost)

text:
               4.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/10

         Sklep Sodišča (peti senat) z dne 3. februarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale ordinario di Aosta – Italija) – Equitalia Nord SpA/CLR di Camelliti Serafino & C. Snc
   (Zadeva C-68/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člena 106 PDEU in 107 PDEU - Konkurenca - Pojem „državna pomoč“ - Nacionalna zakonodaja - Uporaba nepremičnin za institucionalne namene - Znižanje najemnine - Dejanski in pravni okvir spora o glavni stvari - Neobstoj zadostnih pojasnil - Potreba po odgovoru na vprašanja za predhodno odločanje - Neobstoj pojasnil - Očitna nedopustnost))
   (2015/C 146/15)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale ordinario di Aosta

      Stranki

      Stranka, ki ugovarja: Equitalia Nord SpA

      Stranka, proti kateri se ugovarja: CLR di Camelliti Serafino & C. Snc

      Izrek

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale ordinario di Aosta (Italija) z odločbo z dne 12. decembra 2013, očitno ni dopusten.

      (1)  UL C 102, 7.4.2014.


title: Zadeva T-33/11: Tožba, vložena 24. januarja 2011 – Peeters Landbouwmachines proti UUNT – Fors MW (BIGAB)

text:
               12.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/24

         Tožba, vložena 24. januarja 2011 – Peeters Landbouwmachines proti UUNT – Fors MW (BIGAB)
   (Zadeva T-33/11)
   2011/C 80/47
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Peeters Landbouwmachines BV (Etten-Leur, Nizozemska) (zastopnik: P.N.A.M. Claassen, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: AS Fors MW (Saue, Republika Estonija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 4. novembra 2010 v zadevi R 210/2010-123 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži, naj ugotovi ničnost registrirane znamke Skupnosti, ki je bila predmet zahteve za ugotovitev ničnosti; ali toženi stranki naj se naloži, naj ugotovi ničnost registrirane znamke Skupnosti, ki je bila predmet zahteve za ugotovitev ničnosti, v delu, ki zadeva registracijo za razred 7, in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka „BIGAB“ za izdelke iz razredov 6, 7 in 12 – registracija znamke Skupnosti št. 4363842

      Imetnik znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti, svojo zahtevo utemeljuje na absolutnih in relativnih razlogih za ničnost v skladi s členoma 52(1)(b) in 53(1)(b) v povezavi s členom 8(4) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009.

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: tožeča stranka navaja, da je odbor za pritožbe napačno presodil slabo vero in ni prepoznal pomena podobnosti izdelkov, ki jih pokrivajo primerjane znamke.


title: Zadeva F-15/07: Tožba, vložena 27. februarja 2007 — K proti Parlamentu

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/58

         Tožba, vložena 27. februarja 2007 — K proti Parlamentu
   (Zadeva F-15/07)
   (2007/C 95/116)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: K (Zastopnik: Dieter Struck)

      Tožena stranka: Evropski parlament
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti sklepa Evropskega Parlamenta z dne 29. novembra 2006 o zavrnitvi;

               —

               Naložitev toženi stranki odškodnine za bolečine in nadomestila škode;

               —

               Razglasitev, da je bilo kršeno načelo enakega obravnavanja ter da so bile kršitve splošnih osebnostnih pravic namerne in zavestne;

               —

               Razglasitev, da je tožeča stranka kršila načeli legitimnih pričakovanj in obveznosti obrazložitve upravnih dejanj ter načelo prepovedi diskriminacije;

               —

               Naložitev tožeči stranki vseh stroškov postopka in stroškov, ki so nastali pred postopkom.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, nekdanja uradnica od 1. januarja 1978 v Evropskem Parlamentu uveljavlja proti toženi stranki zahtevke za odškodnino za bolečine in nadomestilo škode zaradi ravnanja v zvezi s kršitvijo splošnih osebnostnih pravic in neobičajnih okoliščin, ki so privedle do nastanka njene invalidnosti.


title: Zadeva C-339/13: Tožba, vložena 20. junija 2013 – Evropska komisija proti Italijanski republiki

text:
               31.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/21

         Tožba, vložena 20. junija 2013 – Evropska komisija proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-339/13)
   2013/C 252/34
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Bianchi in B. Schima, agenta)

      Tožena stranka: Italijanska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Italija ni izpolnila obveznosti iz členov 3 in 5(2) Direktive 1999/74/ES (1);

               —

               Italijanski republiki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos člena 5 Direktive 1999/74/ES se je iztekel 10. januarja 2012.

      (1)  Direktiva Sveta 1999/74/ES z dne 19. julija 1999 o minimalnih standardih za zaščito kokoši nesnic (UL L, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 26, str. 225).


title: Zadeva C-472/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākās tiesas Senāta Administratīvo lietu departaments (Republika Latvija) 23. oktobra 2008 – Alstom Power Hydro proti Valsts ieņēmumu dienests

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākās tiesas Senāta Administratīvo lietu departaments (Republika Latvija) 23. oktobra 2008 – Alstom Power Hydro proti Valsts ieņēmumu dienests
   (Zadeva C-472/08)
   (2008/C 327/37)
   Jezik postopka: letonščina
   Predložitveno sodišče
   Augstākās tiesas Senāta Administratīvo lietu departaments (Republika Latvija)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Alstom Power Hydro

      Tožena stranka: Valsts ieņēmumu dienests
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je treba člen 18(4) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 (1) razlagati tako, da ta določba nasprotuje temu, da država v svoji zakonodaji določi triletni rok za zastaranje pravice do vračila preveč plačanega davka na dodano vrednost (razlika med izračunanim davkom in plačano akontacijo davka)?

      (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, 13.6.1977, str. 1).