title: Združeni zadevi F-7/11 in F-60/11: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 13. decembra 2012 – AX proti ECB (Javni uslužbenci — Osebje ECB — Disciplinski postopek — Suspenz uslužbenca brez zmanjšanja njegove osnovne plače — Umik odločbe — Pravica do obrambe — Vpogled v spis — Obrazložitev — Razlogi za odločitev — Zatrjevanje neizpolnjevanja poklicnih dolžnosti — Resna kršitev)

text:
               16.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/27

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 13. decembra 2012 – AX proti ECB
   (Združeni zadevi F-7/11 in F-60/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Osebje ECB - Disciplinski postopek - Suspenz uslužbenca brez zmanjšanja njegove osnovne plače - Umik odločbe - Pravica do obrambe - Vpogled v spis - Obrazložitev - Razlogi za odločitev - Zatrjevanje neizpolnjevanja poklicnih dolžnosti - Resna kršitev)
   2013/C 46/51
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: AX (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka (zastopniki: v zadevi F-7/11, P. Embley in E. Carlini, zastopnika, B. Wägenbaur, odvetnik, in v zadevi F-60/11, P. Embley in M. López Torres, zastopnika, B. Wägenbaur, odvetnik)

      Predmet

   Javni uslužbenci – Predlog za razglasitev ničnosti odločbe tožene stranke o odreditvi suspenza tožeče stranke z učinkom od 5. avgusta 2010 in povračilo nastale nepremoženjske škode.

      Izrek

               1.

               Tožbi v združenih zadevah F-7/11 in F-60/11 se zavrneta.

               2.

               AX nosi svoje stroške in plača stroške, ki jih je priglasila Evropska centralna banka

      (1)  UL C 152, 21.5.2011, str. 33 in UL C 211, 16.7.2011, str. 35.


title: Zadeva F-41/15 DISS II: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 11. aprila 2016 – FN, FP in FQ/CEPOL (Javni uslužbenci — Osebje CEPOL — Začasni uslužbenci — Pogodbeni uslužbenci — Kraj zaposlitve na sedežu CEPOL — Selitev CEPOL v Budimpešto (Madžarska) — Hkratna sprememba kraja zaposlitve uslužbencev — Pogodbene posledice — Nujnost soglasja uslužbencev — Korekcijski količnik, ki se uporabi za nov kraj zaposlitve — Legitimno pričakovanje — Načelo dobrega upravljanja)

text:
               30.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/47

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 11. aprila 2016 – FN, FP in FQ/CEPOL
   (Zadeva F-41/15 DISS II) (1)

   ((Javni uslužbenci - Osebje CEPOL - Začasni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenci - Kraj zaposlitve na sedežu CEPOL - Selitev CEPOL v Budimpešto (Madžarska) - Hkratna sprememba kraja zaposlitve uslužbencev - Pogodbene posledice - Nujnost soglasja uslužbencev - Korekcijski količnik, ki se uporabi za nov kraj zaposlitve - Legitimno pričakovanje - Načelo dobrega upravljanja))
   (2016/C 191/68)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: FN, FP in FQ (zastopnika: L. Levi in A. Blot, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska policijska akademija (zastopniki: F. Bánfi in R. Woldhuis, agenta, B. Wägenbaur, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločb Evropske policijske akademije (CEPOL), s katerimi se od tožečih strank zahteva, da bodisi dajo odpoved pri CEPOL bodisi da se preselijo iz Londona v Budimpešto s finančnim prikrajšanjem, in odškodninski zahtevek za premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki naj bi s tem nastala.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               FN, FP in FQ nosijo svoje stroške in plačajo stroke, ki jih je priglasila Evropska policijska akademija.

      (1)  UL C 178, 1.6.2015, str. 28.


title: Zadeva C-544/09 P: Pritožba, ki jo je vložila Zvezna republika Nemčija zoper sodbo Sodišča prve stopnje (sedmi senat) z dne 6. oktobra 2009 v zadevi T-21/06, Zvezna republika Nemčija proti Komisiji Evropskih skupnosti, razglašeno 22. decembra 2009

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/25

         Pritožba, ki jo je vložila Zvezna republika Nemčija zoper sodbo Sodišča prve stopnje (sedmi senat) z dne 6. oktobra 2009 v zadevi T-21/06, Zvezna republika Nemčija proti Komisiji Evropskih skupnosti, razglašeno 22. decembra 2009
   (Zadeva C-544/09 P)
   2010/C 51/41
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: M. Lumma, J. Möller in B. Klein, zastopniki)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka predlaga:

               —

               razveljavitev sodbe Sodišča prve stopnje z dne 6. oktobra 2009 v zadevi Zvezna republike Nemčija proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-21/06;

               —

               razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2005) 3903 z dne 9. novembra 2003 o državnih pomočeh, ki jih je Zvezna republika Nemčija izvajala v korist uvedbe digitalne prizemne televizije (DVB-T) v Berlin-Brandenburgu, in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo vseh stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožba se nanaša na sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti, s katero je bila, kot neutemeljena, zavrnjena tožba Zvezne republike Nemčije zoper Odločbo Komisije, Postopki državnih pomoči, C25/2004, o uvedbi digitalne prizemne televizije (DVB-T) v Berlin-Brandenburgu. Komisija je v odločbi ukrepe državnih pomoči štela kot nezdružljive z notranjim trgom (člen 107(3)(c) PDEU).
   Zvezna republika Nemčija skupno navaja pet pritožbenih razlogov, s katerimi trdi, da Sodišče prve stopnje ni ugotovilo zlorabe pooblastil Komisije in je zato neupravičeno zavrnilo tožbo.
   Prvič, Sodišče prve stopnje je zanikalo obstoj spodbujevalnega učinka ukrepa, s tem, ko je se je ravnalo zgolj po zelo omejenem času prehoda iz analognega prizemnega prenosa na DVB-T, namesto da bi obravnavalo stroške udeleženih ponudnikov radiodifizije za celoten ukrep. Ta celoten ukrep je poleg prehoda vključeval tudi obveznost ohraniti ponudbo programa preko DVB-T za obdobje petih let, neodvisno od komaj predvidljivega tržnega sprejemanja. Zato je treba upoštevati tudi posledične stroške tega obveznega obdobja prenosa.
   Drugič, Sodišče prve stopnje je napačno preširoko razlagalo merilo za presojo Komisije v skladu s členom 107(3)(c) PDEU, s tem ko je sprejelo, da Komisija primernost ukrepov državnih pomoči lahko zanika že zaradi tega, ker bi cilj bilo mogoče doseči že z alternativnimi regulativnimi ukrepi. Glede na namen določb o nadzoru nad državnimi pomočmi v PDEU, primerjava z alternativnimi regulativnimi ukrepi, ne spada v okvir dopustnega preverjanja Komisije. V zvezi s tem zvezna vlada med drugim trdi, da Sodišče prve stopnje državi članici nalaga dokazno breme v zvezi s tem, da so bili alternativni ukrepi, ki jih je predlagala Komisija že od začetka brez učinka. To je v nasprotju z načelom pravne varnosti, splošnim načelom razdelitve dokaznega bremena in namenom državnih pomoči.
   Tretjič, Sodišče prve stopnje je spregledalo pomen temeljnih načel Unije pri preverjanju člena 107(3)(c) PDEU, ki, kot del primarnega prava zavezujejo vse institucije Unije pri njihovem ravnanju. Če zadošča enostavno sklicevanje na domnevno možne alternativne regulativne ukrepe, je neopaženo, da regulativni ukrepi ovirajo temeljno pravico proste gospodarske pobude podjetij. To bi moralo biti ugotovljeno vsaj na podlagi presoje, do česar pa ni prišlo.
   Četrtič, Sodišče prve stopnje je s sklicevanjem na alternativne regulativne ukrepe nepravilno razlagalo pojma notranji trg in oviranje pogojev poslovanja iz člena 107(3) PDEU, s tem ko ni spoznalo, da regulativni ukrepi ovirajo tudi konkurenco. Splošna domneva, da vsak regulativni ukrep ovira pravni interes manj kot pomoč pomeni, da je ukrep nedovoljeno zožen.
   Petič, Zvezna republika Nemčija trdi, da je Sodišče prve stopnje prevzelo načelo tehnološke nevtralnosti, ki ga je razvila Komisija, ne da bi pri tem spoznalo, da je s tem v zadevi zavrnilo namen ukrepa, ki mu sledijo nemški organi. Tehnološka nevtralnost je primerno merilo za preverjanje skladnosti samo takrat, kadar bi bila zahteva prehoda na digitalno radiofuzijo, namen sam po sebi. V primeru obveznega prehoda na DVB-T v Berlin-Brandenburgu, naj bi bil vendarle iz različnih razlogov ravno ta način prenosa podpiran, med tem ko naj poti prenosa preko kabla ali satelita ne bi bile obvezne. Pri določitvi, zakonitega namena ukrepa državne pomoči državi članici pripada manevrski prostor za oceno.


title: Zadeva T-90/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2014 ﾀﾓ Ferriere Nord/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Jeklo za armiranje betona v palicah in zvitkih — Odločba s katero je bila ugotovljena kršitev člena 65 PJ po izteku veljavnosti Pogodbe ESPJ na podlagi Uredbe (ES) št. °1/2003 — Določitev cen in plačilnih rokov — Omejitev ali nadzor proizvodnje ali prodaje — Bistvena kršitev postopka — Pristojnost Komisije — Pravica do obrambe — Ugotovitev kršitve — Globe — Ponovitev kršitve — Olajševalne okoliščine — Sodelovanje — Neomejena pristojnost)

text:
               2.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 34/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2014 – Ferriere Nord/Komisija
   (Zadeva T-90/10) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Jeklo za armiranje betona v palicah in zvitkih - Odločba s katero je bila ugotovljena kršitev člena 65 PJ po izteku veljavnosti Pogodbe ESPJ na podlagi Uredbe (ES) št.o 1/2003 - Določitev cen in plačilnih rokov - Omejitev ali nadzor proizvodnje ali prodaje - Bistvena kršitev postopka - Pristojnost Komisije - Pravica do obrambe - Ugotovitev kršitve - Globe - Ponovitev kršitve - Olajševalne okoliščine - Sodelovanje - Neomejena pristojnost))
   (2015/C 034/27)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ferriere Nord SpA (Osoppo, Italija) (zastopnika: W. Viscardini in G. Donà, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva R. Sauer in B. Gencarelli, nato M. Sauer in R. Striani, agenti, skupaj z M. Morettom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Evropske komisije z dne 30. septembra 2009 C(2009) 7492 final v zvezi s postopkom izvajanja člena 65 [PJ] (zadeva COMP/37.956 – Jeklo za armiranje betona, ponovno sprejetje) – kakor je bila spremenjena z odločbo Komisije z dne 8. decembra 2009 in, podredno, predlog za razglasitev delne ničnosti te odločbe in predlog za zmanjšanje globe, naložene tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Znesek globe, naložene družbi Ferriere Nord SpA se določi na 3 4 21  440 EUR.

               2.

               Tožba se v preostalem zavrne.

               3.

               Družba Ferriere Nord nosi svoje stroške in tri četrtine stroškov Evropske komisije. Komisija nosi četrtino svojih stroškov.

      (1)  UL C 113, 1.5.2010.


title: Zadeva C-406/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven administrativen sad (Bolgarija) 24. julija 2015 – Petya Milkova/Agentsia za privatizatsia i sledprivatizatsionen kontrol

text:
               12.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 337/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven administrativen sad (Bolgarija) 24. julija 2015 – Petya Milkova/Agentsia za privatizatsia i sledprivatizatsionen kontrol
   (Zadeva C-406/15)
   (2015/C 337/09)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Varhoven administrativen sad

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Petya Milkova

      Tožena stranka: Agentsia za privatizatsia i sledprivatizatsionen kontrol

      Druga stranka v postopku: Varhovna administrativna prokuratura

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 5(2) Konvencije Združenih narodov o pravicah invalidov dopušča državam članicam, da posebno predhodno varstvo pred odpustitvijo zakonsko določijo le za invalide, ki so delavci, ne pa za uradnike z enako invalidnostjo?

               2.

               Ali člen 4 in naslednje določbe Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (1) dopuščajo nacionalno ureditev, ki posebno predhodno varstvo pred odpustitvijo priznava le invalidom, ki so delavci, ne pa tudi uradnikom z enako invalidnostjo?

               3.

               Ali člen 7 Direktive 2000/78 dopušča, da se posebno predhodno varstvo pred odpustitvijo določi le za invalide, ki so delavci, ne pa tudi za uradnike z enako invalidnostjo?

               4.

               Če je odgovor na prvo in tretje vprašanje nikalen: ali upoštevanje mednarodnopravnih predpisov in predpisov prava Skupnosti glede na predstavljena dejstva in okoliščine obravnavane zadeve zahteva, da se posebno predhodno varstvo pred odpustitvijo, ki ga je določil nacionalni zakonodajalec in velja za invalide, ki so delavci, uporabi tudi za uradnike z enako invalidnostjo?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 79.


title: Zadeva C-48/08: Tožba, vložena 11. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Irski

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/18

         Tožba, vložena 11. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Irski
   (Zadeva C-48/08)
   (2008/C 92/34)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: N. Yerrell, zastopnik)

      Tožena stranka: Irska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Irska, s tem da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2003 o temeljnih kvalifikacijah in rednem usposabljanju voznikov nekaterih cestnih vozil za prevoz blaga ali potnikov, o spremembi Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85 in Direktive Sveta št. 91/439/EGS ter o razveljavitvi Direktive Sveta 76/914/EGS (1) ni izpolnila obveznosti iz Direktive;

               —

               Irski naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive se je iztekel 10. septembra 2006.

      (1)  UL L 226, str. 4.


title: Zadeva F-95/12: Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 28. januarja 2013 – Marcuccio proti Komisiji (Javni uslužbenci — Člen 34(1) Poslovnika — Tožba, ki je bila pravočasno vložena po telefaksu in na kateri je bil podpis odvetnika odtisnjen s štempiljko ali reproduciran na drug način — Prepozno vložena tožba — Očitna nedopustnost)

text:
               9.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/28

         Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 28. januarja 2013 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva F-95/12)
   (Javni uslužbenci - Člen 34(1) Poslovnika - Tožba, ki je bila pravočasno vložena po telefaksu in na kateri je bil podpis odvetnika odtisnjen s štempiljko ali reproduciran na drug način - Prepozno vložena tožba - Očitna nedopustnost)
   2013/C 71/48
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe, da se tožeči stranki od invalidnine odtegne 3 000 EUR, s čimer se povrne znesek, ki je bil tožeči stranki plačan na podlagi sodbe Sodišča za uslužbence, ki jo je nato Splošno sodišče Evropske unije razveljavilo.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               Luigi Marcuccio nosi svoje stroške.


title: Sklep Sodišča (drugi senat) z dne  14. julija 2005  v zadevi C-70/04: Švicarska konfederacija proti Komisiji Evropskih skupnosti (Zunanji odnosi — Sporazum med ES in Švico o zračnem prometu — Ničnostna tožba, ki jo je vložila tretja država — Švicarska konfederacija — Odločba Komisije 2004/12/ES — Nemški ukrepi glede približevanja k letališču Zürich — Uredba Sveta (EGS) št. 2408/92 — Sklep Sveta 2004/407/ES, Euratom, z dne  26. aprila 2004  o spremembi členov 51 in 54 Protokola o Statutu Sodišča — Odstop zadeve Sodišču prve stopnje)

text:
               26.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/8

      SKLEP SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 14. julija 2005
   v zadevi C-70/04: Švicarska konfederacija proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Zunanji odnosi - Sporazum med ES in Švico o zračnem prometu - Ničnostna tožba, ki jo je vložila tretja država - Švicarska konfederacija - Odločba Komisije 2004/12/ES - Nemški ukrepi glede približevanja k letališču Zürich - Uredba Sveta (EGS) št. 2408/92 - Sklep Sveta 2004/407/ES, Euratom, z dne 26. aprila 2004 o spremembi členov 51 in 54 Protokola o Statutu Sodišča - Odstop zadeve Sodišču prve stopnje)
   (2005/C 296/15)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-70/04, Švicarska konfederacija (avocats: S. Hirsbrunner in U. Soltész) proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopniki: F. Benyon, M. Huttunen in M. Niejahr), ob intervenciji Zvezne republike Nemčije (zastopnika: C.-D. Quassowski in A. Tiemann, skupaj s T. Masingom, avocat), zaradi ničnostne tožbe na podlagi člena 230 ES v povezavi s členom 20 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o zračnem prometu, vložene 13. februarja 2004, je Sodišče (drugi senat), v sestavi C.W.A. Timermans (poročevalec), predsednik senata, R. Silva de Lapuerta, sodnica, J. Makarczyk, P. Kūris in G. Arestis, sodniki, generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: R. Grass, 14. julija 2005 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi:
   Zadeva C-70/04 se odstopi Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 94, 17.4.2004.


title: Zadeva T-373/17: Tožba, vložena 9. junija 2017 – Louis Vuitton Malletier/EUIPO – Fulia Trading (LV BET ZAKŁADY BUKMACHERSKIE)

text:
               7.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/37

         Tožba, vložena 9. junija 2017 – Louis Vuitton Malletier/EUIPO – Fulia Trading (LV BET ZAKŁADY BUKMACHERSKIE)
   (Zadeva T-373/17)
   (2017/C 256/41)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Louis Vuitton Malletier (Pariz, Francija) (zastopniki: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi in N. Parrotta, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Fulia Trading Ltd (London, Združeno kraljestvo)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka EU, ki vsebuje besedne elemente „LV BET ZAKŁADY BUKMACHERSKIE“ – prijava za registracijo št. 13514 534

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 29. marca 2017 v zadevi R 1567/2016-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi in zavrne registracijo sporne znamke;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov, ki so tožeči stranki nastali v teh postopkih;

               —

               družbi Fulia naloži plačilo stroškov, ki so tožeči stranki nastali v teh postopkih.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 8(5) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 75 Uredbe št. 207/2009 in načela pravne varnosti.


title: Zadeva T-79/10 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 9. junija 2010 – COLT Télécommunications France proti Komisiji ( „Začasna odredba — Državne pomoči — Upravljanje visokopretočnega elektronskega komunikacijskega omrežja — Nadomestilo za stroške javne storitve — Odločba, s katero je bilo ugotovljeno, da priglašeni ukrep ni pomoč — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti“ )

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/39

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 9. junija 2010 – COLT Télécommunications France proti Komisiji
   (Zadeva T-79/10 R)
   (Začasna odredba - Državne pomoči - Upravljanje visokopretočnega elektronskega komunikacijskega omrežja - Nadomestilo za stroške javne storitve - Odločba, s katero je bilo ugotovljeno, da priglašeni ukrep ni pomoč - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti)
   2010/C 209/60
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: COLT Télécommunications France SAS (Pariz, Francija) (zastopnik: M. Debroux, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Stromsky in C. Urraca Caviedes, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve Odločbe Komisije C(2009) 7426 konč. z dne 30. septembra 2009 v zvezi s načrtom dodelitve nadomestila za stroške javne storitve v višini 59 milijonov EUR za postavitev in upravljanje visokopretočnega elektronskega komunikacijskega omrežja v departmaju Hauts-de-Seine (Francija).

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-143/10: Tožba, vložena 30. marca 2010 – Ben Ri Electrónica proti UUNT – Sacopa (LT LIGHT-THECNO)

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/48

         Tožba, vložena 30. marca 2010 – Ben Ri Electrónica proti UUNT – Sacopa (LT LIGHT-THECNO)
   (Zadeva T-143/10)
   2010/C 134/78
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ben Ri Electrónica, SA (Madrid, Španija) (zastopnik: A. Alejos Cutuli, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Sacopa, SAU (Sant Jaume de Llierca (Girona), Španija)

      Predlog tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe UUNT naj se razveljavi, registracija znamke Skupnosti št. 4 520 193 pa naj se zavrne,

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Sacopa, S.A.U.

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „LT“ (zahteva za registracijo št. 4 520 193), za proizvode iz razredov 7, 9 in 11.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: figurativna znamka Skupnosti (št. 13 375) in španske figurativne znamke (št. 1 719 729 in št. 1 719 730) iz skupaj postavljenih črk „L“ in „T“ nad krogom, za proizvode iz razredov 9 in 11.

      Odločba oddelka za ugovore: delna zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev izpodbijane odločbe in zavrnitev ugovora

      Navajani tožbeni razlogi: nepravilna razlaga člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 o znamki Skupnosti


title: Zadeva F-68/10: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 13. septembra 2011 – Behnke proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Ocenjevalno in napredovalno obdobje 2009 — Obrazložitev mnenja paritetnega odbora za ocenjevanje in napredovanje — Očitna napaka pri presoji)

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/37

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 13. septembra 2011 – Behnke proti Komisiji
   (Zadeva F-68/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Ocenjevalno in napredovalno obdobje 2009 - Obrazložitev mnenja paritetnega odbora za ocenjevanje in napredovanje - Očitna napaka pri presoji)
   2011/C 340/74
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Thorsten Behnke (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Berscheid in C. Berardis-Kayser, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe, s katero je bila tožeča stranka glede uspešnosti uvrščena v skupino II in ji je bilo v kariernem ocenjevalnem poročilu za obdobje od 1. januarja do 31. decembra 2008 podeljeno 5 točk za napredovanje.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropski komisiji se poleg plačila lastnih stroškov naloži plačilo četrtine stroškov T. Behnkeja.

               3.

               T. Behnke nosi tri četrtine lastnih stroškov.

      (1)  UL C 288, 23.10.2010, str. 74.


title: Zadeva T-118/06: Tožba, vložena  12. aprila 2006  — Zuffa proti UUNT

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/48

         Tožba, vložena 12. aprila 2006 — Zuffa proti UUNT
   (Zadeva T-118/06)
   (2006/C 131/89)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Zuffa, LLC (Las Vegas, ZDA) (Zastopnika: S. Malynicz, Barrister, M. Blair, Solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe z dne 30. januarja 2006 v zadevi R 931/2005-1, s katero je bila zavrnjena pritožba na podlagi členov 7(1)(b) in 7(1)(c) Uredbe Sveta o znamki Skupnosti

               —

               naložitev plačila njegovih stroškov in stroškov tožeče stranke Uradu.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 16, 25, 28 in 41 — prijava št. 2 789 658

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave za vse prijavljene proizvode in storitve

      Odločba odbora za pritožbe: Razveljavitev odločbe preizkuševalca, zavrnitev prijavljene znamke na podlagi členov 7(1)(b) in (c) Uredbe Sveta št. 40/94 in prepustitev zadeve v nadaljnjo presojo preizkuševalcu na podlagi člena 7(3) Uredbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Odbor za pritožbe je zmotno izenačil besedi ULTIMATE FIGHTING z imenom določenega športa in zmotno ugotovil, da je njun pomen jasen in nedvoumen. Odbor za pritožbe je torej zmotno ugotovil, da je prijavljena znamka opisna in nerazlikovalna.


title: Zadeva C-120/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Wedding (Nemčija) 14. marca 2013 – Raiffeisenbank St. Georgen reg. Gen. m.b.H. proti Tetyani Bonchyk

text:
               8.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 164/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Wedding (Nemčija) 14. marca 2013 – Raiffeisenbank St. Georgen reg. Gen. m.b.H. proti Tetyani Bonchyk
   (Zadeva C-120/13)
   2013/C 164/15
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Wedding

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Raiffeisenbank St. Georgen reg. Gen. m.b.H.

      Tožena stranka: Tetyana Bonchyk

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba Uredbo (ES) št. 1896/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o uvedbi postopka za evropski plačilni nalog (1) razlagati tako, da lahko tožena stranka vloži zahtevo za sodno preučitev evropskega plačilnega naloga, tudi če ji nalog ni bil vročen ali ji ni bil pravilno vročen? Ali je mogoče pri tem smiselno uporabiti predvsem odstavek 1 ali odstavek 2 člena 20 Uredbe št. 1896/2006?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: katere procesne posledice nastanejo, če je zahtevi za ponovno preučitev ugodeno; je mogoče pri tem smiselno uporabiti predvsem člen 20(3) ali člen 17(1) Uredbe št. 1896/2006?

      (1)  UL L 399, str. 1.


title: Zadeva T-348/03 RENV: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. januarja 2010 – Koninklijke FrieslandCampina proti Komisiji

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/51

         Sklep Splošnega sodišča z dne 14. januarja 2010 – Koninklijke FrieslandCampina proti Komisiji
   (Zadeva T-348/03 RENV) (1)

   2010/C 63/89

      Jezik postopka: nizozemščina

   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 21, 24.1.2004.


title: Zadeva C-419/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Bolzano/Landesgericht Bozen (Italija) 28. julija 2016 – Sabine Simma Federspiel/Provincia autonoma di Bolzano, Equitalia Nord SpA

text:
               24.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Bolzano/Landesgericht Bozen (Italija) 28. julija 2016 – Sabine Simma Federspiel/Provincia autonoma di Bolzano, Equitalia Nord SpA
   (Zadeva C-419/16)
   (2016/C 392/10)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Bolzano/Landesgericht Bozen

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sabine Simma Federspiel

      Toženi stranki: Provincia autonoma di Bolzano, Equitalia Nord SpA

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 2(1)(c) Direktive 75/363/EGS (1), kakor je bil spremenjen z Direktivo 82/76/EGS (2), in v njej navedeno prilogo razlagati tako, da nasprotujeta predpisu nacionalnega prava, kakršen se uporablja v postopku v glavni stvari in ki določa, da mora zdravnik prejemnik za upravičenost do plačila za zdravnike specializante predložiti izjavo o zavezi, da bo v desetih letih od datuma zaključene specializacije najmanj pet let delal v javni zdravstveni službi Provincia Autonoma di Bolzano (avtonomna pokrajina Bolzano), in da v primeru popolnega neizpolnjevanja te obveznosti izrecno soglaša, da avtonomna pokrajina Bolzano, to je subjekt, ki financira plačilo, prejme vračilo v višini do 70 % izplačanih sredstev, skupaj z zakonskimi obrestmi, izračunanimi od datuma, ko je upravni organ izvedel posamezna plačila?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali načelo prostega gibanja delavcev iz člena 45 PDEU nasprotuje predpisu nacionalnega prava, kakršen se uporablja v postopku v glavni stvari in ki določa, da mora zdravnik prejemnik za upravičenost do plačila za zdravnike specializante predložiti izjavo o zavezi, da bo v desetih letih od datuma zaključene specializacije najmanj pet let delal v javni zdravstveni službi avtonomne pokrajine Bolzano, in da v primeru popolnega neizpolnjevanja te obveznosti izrecno soglaša, da avtonomna pokrajina Bolzano, to je subjekt, ki financira plačilo, prejme vračilo v višini do 70 % izplačanih sredstev, skupaj z zakonskimi obrestmi, izračunanimi od datuma, ko je upravni organ izvedel posamezna plačila?

      (1)  Direktiva Sveta 75/363/EGS z dne 16. junija 1975 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o dejavnostih zdravnikov (UL L 167, str. 14).

      (2)  Direktiva Sveta 87/76/EGS z dne 26. januarja 1982, ki spreminja Direktivo 75/362/EGS o vzajemnem priznavanju diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni medicinski izobrazbi, vključno z ukrepi, ki omogočajo učinkovito uresničevanje pravice do opravljanja dejavnosti in svobodo opravljanja storitev, in Direktivo 75/363/EGS o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o dejavnostih zdravnikov (UL L 43, str. 21).


title: Zadeva T-384/09: Tožba, vložena 1. oktobra 2009 – SKW Stahl-Metallurgie Holding in SKW Stahl-Metallurgie proti Komisiji

text:
               5.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/23

         Tožba, vložena 1. oktobra 2009 – SKW Stahl-Metallurgie Holding in SKW Stahl-Metallurgie proti Komisiji
   (Zadeva T-384/09)
   2009/C 297/35
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: SKW Stahl-Metallurgie Holding AG (Unterneukirchen, Nemčija) in SKW Stahl-Metallurgie GmbH (Unterneukirchen, Nemčija) (zastopniki: A. Birnstiel, S. Janka in S. Dierckens, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožečih strank

               —

               Izpodbijano odločbo naj se razglasi za nično v delu, v katerem zadeva tožeči stranki;

               —

               podredno, člen 2 izpodbijane odločbe, s katerim je bila tožečima strankama naložena globa, naj se spremeni tako, da se globa odpravi ali vsaj znatno zniža;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo njenih stroškov in stroškov tožečih strank.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki izpodbijata Odločbo Komisije C(2009) 5791 konč. z dne 22. julija 2009 v zadevi COMP/39.396 – reagenti na podlagi kalcijevega karbida in magnezija za jeklarsko in plinsko industrijo. V izpodbijani odločbi je bila tožečima strankama in drugim podjetjem naložena globa zaradi kršitve člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP. Tožeči stranki naj bi po mnenju Komisije sodelovali pri enotni in trajajoči kršitvi v sektorju kalcijevega karbida in magnezija v EGP, razen v Španiji, na Portugalskem, Irskem in v Združenem kraljestvu, ta kršitev pa naj bi bila sestavljena iz razdelitve trgov, sporazumov o kvotah, razdelitve strank, določitve cen in izmenjave zaupnih poslovnih podatkov o cenah, strankah in obsegu prodaje.
   V utemeljitev tožbe navajata tožeči stranki šest tožbenih razlogov.
   Prvič, toženi stranki se očita, da je kršila pravico do izjave, s tem da tožečima strankama ni omogočila, da bi svoje trditve predstavili ustno na zaslišanju.
   Drugič, tožeči stranki navajata, da je Komisija člen 81(1) ES uporabila napačno. V zvezi s tem očitata, da je tožena stranka ravnanje družbe SKW Stahl-Metallurgie GmbH pripisala družbi SKW Stahl-Metallurgie Holding AG. Dalje tožeči stranki navajata, da je zahteve za ovrženje domneve, da matična družba izvaja določen vpliv na svojo hčerinsko družbo, nemogoče izpolniti. Hkrati naj bi tožena stranka s svojim ravnanjem kršila preiskovalno načelo.
   Tretjič, tožeči stranki navajata, da je Komisija kršila obveznost obrazložitve iz člena 253 ES, ker ni razložila, zakaj navedbe tožečih strank ne zadostujejo za ovrženje domnevnega odločilnega vpliva družbe SKW Stahl-Metallurgie Holding AG na družbo SKW Stahl-Metallurgie GmbH.
   Poleg tega očitata, da je tožena stranka v več ozirih kršila načelo enakega obravnavanja pri izračunu globe.
   Petič, tožeči stranki navajata, da je Komisija kršila člena 7 in 23 Uredbe (ES) št. 1/2003 (1) in načeli sorazmernosti in zakonitosti kazni pri izračunu globe.
   Nazadnje tožeči stranki navajata kršitev člena 23(2) Uredbe št. 1/2003, ker naj bi Komisija družbi SKW Stahl-Metallurgie GmbH naložila globo, ki presega 10 % prometa te družbe.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1).


title: Zadeva T-499/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. novembra 2013 – MOL proti Komisiji (Državne pomoči — Sporazum med Madžarsko ter naftno in plinsko družbo MOL v zvezi z rudarsko pristojbino za pridobivanje ogljikovodikov — Poznejša sprememba zakonskega sistema pristojbin — Sklep o razglasitvi pomoči za nezdružljivo z notranjim trgom — Selektivnost)

text:
               21.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 377/11

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. novembra 2013 – MOL proti Komisiji
   (Zadeva T-499/10) (1)

   (Državne pomoči - Sporazum med Madžarsko ter naftno in plinsko družbo MOL v zvezi z rudarsko pristojbino za pridobivanje ogljikovodikov - Poznejša sprememba zakonskega sistema pristojbin - Sklep o razglasitvi pomoči za nezdružljivo z notranjim trgom - Selektivnost)
   2013/C 377/25
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. (Budimpešta, Madžarska) (zastopniki: N. Niejahr, odvetnik, F. Carlin, barrister, in C. van der Meer, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Flynn in K. Talabér-Ritz, zastopnika)

      Predmet

   Primarno, zahteva za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije 2011/88/EU z dne 9. junija 2010 o državni pomoči C 1/09 (prej NN 69/08) Madžarske družbi MOL Nyrt (UL 2011, L 34, str. 55) in, podredno, zahteva za razglasitev ničnosti tega sklepa v delu, v katerem je naložena zagotovitev vračila zadevnih zneskov s strani tožeče stranke.

      Izrek

               1.

               Sklep Evropske komisije 2011/88/EU z dne 9. junija 2010 o državni pomoči C 1/09 (prej NN 69/08) Madžarske za družbo Mol Nyrt. se razglasi za ničen.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 346, 18.12.2010.


title: Zadeva C-575/12: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 4. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administratīvā apgabaltiesa – Latvija) – Air Baltic Corporation AS proti Valsts robežsardze (Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Območje svobode, varnosti in pravice – Uredba (ES) št. 810/2009 – Člena 24(1) in 34 – Enotni vizum – Razveljavitev ali preklic enotnega vizuma – Veljavnost enotnega vizuma, ki se nahaja v razveljavljeni potni listini – Uredba (ES) št. 562/2006 – Člena 5(1) in 13(1) – Mejna kontrola – Vstopni pogoji – Nacionalni predpisi, ki zahtevajo, da se veljavni vizum nahaja v veljavni potni listini)

text:
               10.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 395/8

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 4. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administratīvā apgabaltiesa – Latvija) – Air Baltic Corporation AS proti Valsts robežsardze
      (Zadeva C-575/12) (1)

      ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Območje svobode, varnosti in pravice - Uredba (ES) št. 810/2009 - Člena 24(1) in 34 - Enotni vizum - Razveljavitev ali preklic enotnega vizuma - Veljavnost enotnega vizuma, ki se nahaja v razveljavljeni potni listini - Uredba (ES) št. 562/2006 - Člena 5(1) in 13(1) - Mejna kontrola - Vstopni pogoji - Nacionalni predpisi, ki zahtevajo, da se veljavni vizum nahaja v veljavni potni listini))
      (2014/C 395/09)
      Jezik postopka: latvijščina

         Predložitveno sodišče

      Administratīvā apgabaltiesa

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Air Baltic Corporation AS

         Tožena stranka: Valsts robežsardze

         Izrek

                  1

                  Člena 24(1) in 34 Uredbe (ES) št. 810/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o Vizumskem zakoniku Skupnosti (Vizumski zakonik) je treba razlagati tako, da razveljavitev potne listine s strani organa tretje države po samem pravu ne povzroči neveljavnosti enotnega vizuma, vstavljenega v to listino.

                  2

                  Člen 5(1) Uredbe (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o Zakoniku Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah), v različici po spremembi z Uredbo (EU) št. 265/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. marca 2010, v povezavi s členom 13(1) te uredbe je treba razlagati tako, da za vstop državljana tretje države na ozemlje države članice ne določa pogoja, da mora biti pri mejnem preverjanju njegov veljavni vizum nujno v veljavni potni listini.

                  3

                  Člen 5(1) Uredbe št. 562/2006, v različici po spremembi z Uredbo št. 265/2010, v povezavi s členom 13(1) te uredbe je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalnim predpisom, kot so ti, ki se obravnavajo v postopku v glavni stvari, ki kot pogoj za vstop državljanov tretjih držav na ozemlje zadevne države članice določajo, da mora biti pri preverjanju na meji predloženi veljavni vizum nujno v veljavni potni listini.

         (1)  UL C 38, 9.2.2013.


title: Zadeva T-436/10: Tožba, vložena 15. septembra 2010 – Hit Groep proti Komisiji

text:
               20.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 317/41

         Tožba, vložena 15. septembra 2010 – Hit Groep proti Komisiji
   (Zadeva T-436/10)
   ()
   2010/C 317/75
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Hit Groep BV (Haarlem, Nizozemska) (zastopniki: G. van der Wal, G. Oosterhuis in H. Albers, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti sklepa v delu, ki se nanaša na tožečo stranko, zlasti členov 1(9)(b), 2(9) in 4(22), podredno pa znižanje globe iz člena 2(9), naložene tožeči stranki, na nič ali znižanje te globe po pravični presoji;

               —

               naložitev plačila stroškov tega postopka, ki so nastali tožeči stranki, Komisiji, vključno s stroški za pravno zastopanje tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka vlaga tožbo zoper nanjo naslovljen sklep Komisije z dne 30. junija 2010, C(2010) 4387 konč. v zadevi COMP/38.344 – Jeklo za prednapenjanje.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka navaja 5 razlogov.

               —

               Prvič, Komisija je neupravičeno in pravno zmotno ali vsaj nezadostno obrazloženo v členu 1 sklepa ugotovila, da je tožeča stranka člen 101 PDEU in člen 53 Sporazuma EGP kršila od 1. januarja 1998 do 17. januarja 2002.
               Komisija ni zadosti obrazložila, kako je tožeča stranka kršila člen 101 in zakaj jo Komisija za čas od 1. januarja 1998 do 17. januarja 2002 obravnava drugače kot delničarko z,odločilnim vplivom.

               —

               Drugič, Komisija ji je neupravičeno in pravno zmotno naložila globo. Naložitev globe s sklepom z dne 30. junija 2010 podjetju, kakršno je tožeča stranka, ki že od 1. novembra 2004 ni več gospodarsko dejavna, krši smoter člena 101 PDEU, politiko glob Skupnosti in načelo sorazmernosti.

               —

               Tretjič, Komisija je neupravičeno in pravno zmotno v členu 1, točka 9, izpodbijanega sklepa ugotovila, da je tožeča stranka kršila člen 101 PDEU in člen 53 Sporazuma EGP, in ji je na njuni podlagi naložila globo v višini 6 934 000 EUR, ker jo je za obdobje od 1. januarja 1998 do 17. januarja 2002 obravnavala, da je solidarno odgovorna z družbo Nedri Spanstaal BV.
               Tožeča stranka je bila od 1. januarja 1998 do 17. januarja 2002 družba zasebnega lastniškega kapitala, ki ni imela,odločilnega vpliva na družbo Nedri Spanstaal, tako da ne more biti odgovorna za to, da je družba Nedri Spanstaal kršila konkurenčno pravo.

               —

               Četrtič in podredno, Komisija ji je neupravičeno in pravno zmotno naložila globo v višini 6 934 000 EUR, čeprav ji ni bi smela naložiti nobene ali pa le bistveno nižjo globo.

                           —

                           Komisija kot merilo za določitev 10-odstotne meje za globo, ki je bila naložena tožeči stranki, ne bi smela vzeti njenega prometa v letu 2003; če bi odstopila od načela iz člena 23(2) Uredbe (ES) št. 1/2003, bi morala upoštevati vsaj posledica tega v konkretnem primeru upoštevajoč smoter te določbe. Globa zato ni v pravem sorazmerju z obsegom podjetja in ne izpolnjuje predpostavk, ki veljajo glede na sodno prasko.

                           —

                           Komisija bi jo morala obravnavati prizanesljivo, kot je to storila z družbo Nedri Spanstaal.

                           —

                           Komisija je globo neupravičeno izračunala ločeno, čeprav bi morala globo zanjo določiti v višini dela globe, ki je bila naložena družbi Nedri Spanstaal. Sklep zoper tožečo stranko temelji na imetništvu delnic tožeče stranke v družbi Nedri Spanstaal, ko je v njej imela 48/224, in se razteza na celotno obdobje, ko je družba Nedri Spanstaal kršila predpise; globa ne ustreza načelu sorazumernosti.

                           —

                           Komisija je kršila načelo sorazmernosti, ker po uporabi 10-odstotne meje ni upoštevala sorazmerno omejenega trajanja, za katero je družbo Nedri Spanstaal obravnavala kot odgovorno, sorazmerno omejene narave njene ogdovornosti in omejenega prometa.

                           —

                           Komisija je kršila načelo enakega obravnavanja, ker po uporabi 10-odstotne meje ni upoštevala omejenega trajanja, za katero je družbo HIT obravnavala kot odgovorno za kršitev v razmerju do do družbe Nedri Spanstaal. Glede na sodno prakso se višina globe med drugim določa glede na trajanje kršitve, med katerim podjetje, ki mu je naložena globa, odgovarja solidarno. S tem ni združljivo, da ji je naložena višja globa kot družbi Nedri Spanstaal.

               —

               Petič in podredno, Komisija je kršila svojo obveznost, da odločbo sprejme v primernem roku, s čimer je kršen člen 6(1) EKČP in člen 41 Listine EU o temeljnih pravicah. Komisja neupravičeno pri določitvi globe ni upoštevala prekoračitve primernega roka. V tem primeru obravnavani postopek traja 94 mesecev in je s tem neprimerno dolg.


title: Zadeva C-492/15: Sklep predsednika tretjega senata Sodišča z dne 21. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – R/S, T

text:
               5.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/19

         Sklep predsednika tretjega senata Sodišča z dne 21. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – R/S, T
   (Zadeva C-492/15) (1)

   (2016/C 326/34)
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 398, 30.11.2015.


title: Združene zadeve C-55/11, C-57/11 in C-58/11: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 12. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Vodafone España, SA proti Ayuntamiento de Santa Amalia (C-55/11), Ayuntamiento de Tudela (C-57/11), in France Telecom España SA proti Ayuntamiento de Torremayor (C-58/11) (Direktiva 2002/20/ES — Elektronska komunikacijska omrežja in storitve — Dovoljenje — Člen 13 — Pristojbine za pravice uporabe in za pravice do vgradnje naprav)

text:
               22.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/8

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 12. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Vodafone España, SA proti Ayuntamiento de Santa Amalia (C-55/11), Ayuntamiento de Tudela (C-57/11), in France Telecom España SA proti Ayuntamiento de Torremayor (C-58/11)
   (Združene zadeve C-55/11, C-57/11 in C-58/11) (1)

   (Direktiva 2002/20/ES - Elektronska komunikacijska omrežja in storitve - Dovoljenje - Člen 13 - Pristojbine za pravice uporabe in za pravice do vgradnje naprav)
   2012/C 287/13
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Kasacijski pritožnici: Vodafone España, SA (C-55/11 in C-57/11), France Telecom España SA (C-58/11)

      Druge stranke v postopku s kasacijsko pritožbo: Ayuntamiento de Santa Amalia (C-55/11), Ayuntamiento de Tudela (C-57/11), Ayuntamiento de Torremayor (C-58/11)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal Supremo – Razlaga člena 13 Direktive 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 337) – Dajatve za pravice do uporabe in pravice do namestitve opreme – Občinsko javno dobro

      Izrek

               1.

               Člen 13 Direktive 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi) je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da se pristojbina za pravice do vgradnje naprav na javnem ali zasebnem zemljišču, nad ali pod njim naloži operaterjem, ki omrežje uporabljajo za opravljanje storitev mobilne telefonije, niso pa njegovi lastniki.

               2.

               Člen 13 Direktive 2002/20 ima neposredni učinek, tako da posameznikom podeljuje pravico, da se za izpodbijanje odločbe javnega organa, ki ni skladna s tem členom, pred nacionalnim sodiščem nanj neposredno sklicujejo.

      (1)  UL C 139, 7.5.2011.


title: Zadeva T-580/15: Tožba, vložena 6. oktobra 2015 – Flamagas/UUNT – MatMind (CLIPPER)

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/62

         Tožba, vložena 6. oktobra 2015 – Flamagas/UUNT – MatMind (CLIPPER)
   (Zadeva T-580/15)
   (2016/C 038/84)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Flamagas, SA (Barcelona, Španija) (zastopniki: I. Valdelomar Serrano, G. Hinarejos Mulliez in D. Gabarre Armengol, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: MatMind Srl (Formello, Italija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: tridimenzionalna znamka Skupnosti (Oblika vžigalnika na kresilni kamen, ki vsebuje besedni element „CLIPPER“) – Znamka Skupnosti št. 4 758 652

      Postopek pred UUNT: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 30. julija 2015 v zadevi R 924/2013-1

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               potrdi odločbo oddelka za izbris z dne 22. marca 2013 v postopku za izbris št. C 5642 zoper registracijo znamke Skupnosti št. 4 758 652;

               —

               drugi stranki v postopku naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 7(1)(a) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva F-39/15: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 15. junija 2016 – Marinozzi/Komisija (Javni uslužbenci — Pogodbeni uslužbenci — Pokojnine — Prenos nacionalnih pokojninskih pravic — Predlog priznane pokojninske dobe — Akt, ki ne posega v položaj — Nedopustnost tožbe — Predlog za odločitev brez odločanja o zadevi po vsebini — Člen 83 Poslovnika)

text:
               7.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 410/40

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 15. junija 2016 – Marinozzi/Komisija
   (Zadeva F-39/15) (1)

   ((Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenci - Pokojnine - Prenos nacionalnih pokojninskih pravic - Predlog priznane pokojninske dobe - Akt, ki ne posega v položaj - Nedopustnost tožbe - Predlog za odločitev brez odločanja o zadevi po vsebini - Člen 83 Poslovnika))
   (2016/C 410/71)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Gabrio Marinozzi (Santo Domingo, Dominikanska republika) (zastopnika: J.-N. Louis in N. de Montigny, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: najprej J. Currall in G. Gattinara, agenta, nato G. Gattinara, agent, in nazadnje G. Gattinara in F. Simonetti, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti predloga za prenos pokojninskih pravic tožeče stranke v pokojninski sistem Unije, v katerem so uporabljene nove splošne določbe za izvajanje člena 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom z dne 3. marca 2011.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Gabrio Marinozzi nosi svoje stroške in naloži se mu stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 178, 1.6.2015, str. 27.


title: Zadeva F-19/05: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 28. junija 2006 — Sanchez Ferriz proti Komisiji (Uradniki — Karierno ocenjevalno poročilo — Ocenjevalno obdobje 2003)

text:
               12.8.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/32

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 28. junija 2006 — Sanchez Ferriz proti Komisiji
   (Zadeva F-19/05) (1)

   (Uradniki - Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno obdobje 2003)
   (2006/C 190/58)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Carlos Sanchez Ferriz (Bruselj, Belgija) (zastopniki: najprej G. Bouneou in F. Frabetti, avocats, nato samo F. Frabetti)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Berscheid in L. Lozano Palacios, agents)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti ocenjevalnega obdobja 2003, kolikor se nanaša na tožečo stranko ali, podredno, razglasitev ničnosti kariernega ocenjevalnega poročila tožeče stranke za leto 2003
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 155 z dne 25.6.2005 (zadeva najprej vložena pri Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti pod opravilno številko T-153/05 in prenešena na Sodišče za uslužbence Evropske unije s sklepom z dne 15.12.2005).


title: Zadeva T-313/04: Tožba Hewlett-Packard GmbH proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 30. julija 2004

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/45

         Tožba Hewlett-Packard GmbH proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 30. julija 2004
   (Zadeva T-313/04)
   (2004/C 262/86)
   Jezik postopka: nemščina
   Hewlett-Packard GmbH, s sedežem v Böblingen (Nemčija), ki jo zastopajo Fabienne Boulanger, Marius Mrozek in Michael Tervooren, je dne 30. julija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Komisije REM 06/02 z dne 7. aprila 2004, s katero Komisija ugotavlja, da povračilo v nekem konkretnem primeru ni upravičeno.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Dne 21.12.1995 je tožeča stranka iz svojega carinskega skladišča na prosti trg Skupnosti odpremila (tiskalnike in kartuše za tiskalnike) s poreklom iz Singapurja. S to odpremo v prosti promet je za blago nastal carinski dolg. Tožeča stranka trdi, da je blago dala na trg 21.12.1995 z namenom, da bi si zagotovila preferenčno stopnjo dajatev, ki so veljale do 31.12.1995. Glede na takratni čas odpreme bi bilo od dne 1.1.1996 za odpremo v prosti pretok potrebno uporabiti višje carinske stopnje. Z Uredbo št. 3009/95 (1) je bila za blago iz iste carinske postavke kot je bilo blago tožeče stranke, od 1.1.1996 določena carinska oprostitev.
   Tožeča stranka je novembra 1996 od nemških carinskih organov zahtevala povračilo zahtevanega zneska. Ta zahteva je bila zavrnjena. S soglasjem tožeče stranke so nemški carinski organi zadevo predložili Komisiji.
   Tožeča stranka se sklicuje na člen 239 Carinskega kodeksa in uveljavlja, da je Komisija s prepozno objavo in s tem, da ni pravočasno razglasila Uredbe št. 3009/95, ki je namerno datirana za nazaj in se sklicuje na Uredbo Sveta št. 3093/95 (2) z dne 22. decembra 1995, objavljeno šele dne 21.2.1996, kršila zapoved predvidljivosti ravnanja organov Skupnosti in s tem tudi načelo pravne varnosti.
   Nadalje tožeča stranka uveljavlja kršitev člena 12 Uredbe Sveta št. 2658/87 (3), ki določa, da se dokončna različica kombinirane nomenklature, ki se bo uporabljala v naslednjem letu, objavi najpozneje do 31. oktobra v tekočem letu. Namen predpisa naj bi bil ravno v tem, da gospodarske subjekte na zanesljiv način obvešča o finančnih posledicah in da državljanom Skupnosti omogoča varno načrtovanje njihovega tržnega obnašanja.
   Poleg tega tožeča stranka Komisiji očita opustitev dolžne skrbnosti, s tem da ta tožeče stranke ni pravočasno opozorila na nameravano ponovno spremembo kombinirane nomenklature. Nadalje naj bi Komisija pri sprejemu izpodbijane odločbe izhajala iz okoliščin, ki objektivno niso obstajale. S tem naj bi prekoračila svoje pooblastilo za odločanje po prostem preudarku oziroma proste presoje na škodo tožeče stranke. Končno tožeča stranka navaja, da sama ni ravnala niti očitno malomarno niti z goljufivim namenom.

      (1)  Commission Regulation (EC) No 3009/95 of 22 December 1995, ki spreminja Prilogo I k Uredbi Sveta št. 2658/87/EGS z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL L 319, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta št. 3093/95/ES z dne 22. decembra 1995 o stopnjah dajatve, ki jo uporablja Skupnosti in izhaja iz pogajanj na podlagi člena XXIV.6 GATT po pristopu Avstrije, Finske in Švedske k Evropski uniji (UL L 334, str. 1).

      (3)  Uredba Sveta št. 2658/87/EGS z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL L 256, str. 1).


title: Zadeva C-231/15: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. oktobra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Najwyższy – Poljska) – Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej, Petrotel sp. z o.o. w Płocku/Polkomtel sp. z o.o. (Predhodno odločanje — Elektronska komunikacijska omrežja in storitve — Direktiva 2002/21/ES — Člen 4(1) — Pravica do pritožbe zoper odločbo nacionalnega regulativnega organa — Učinkovit pritožbeni mehanizem — Ohranitev veljavnosti odločbe nacionalnega regulativnega organa do odločitve o pritožbi — Časovni učinki odločbe nacionalnega sodišča o razveljavitvi odločbe nacionalnega regulativnega organa — Možnost razveljavitve odločbe nacionalnega regulativnega organa z retroaktivnim učinkom — Načeli pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj)

text:
               12.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/5

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. oktobra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Najwyższy – Poljska) – Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej, Petrotel sp. z o.o. w Płocku/Polkomtel sp. z o.o.
   (Zadeva C-231/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Elektronska komunikacijska omrežja in storitve - Direktiva 2002/21/ES - Člen 4(1) - Pravica do pritožbe zoper odločbo nacionalnega regulativnega organa - Učinkovit pritožbeni mehanizem - Ohranitev veljavnosti odločbe nacionalnega regulativnega organa do odločitve o pritožbi - Časovni učinki odločbe nacionalnega sodišča o razveljavitvi odločbe nacionalnega regulativnega organa - Možnost razveljavitve odločbe nacionalnega regulativnega organa z retroaktivnim učinkom - Načeli pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj))
   (2016/C 462/06)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Sąd Najwyższy

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej, Petrotel sp. z o.o. w Płocku

      Tožena stranka: Polkomtel sp. z o.o.

      Izrek

   Člen 4(1), prvi pododstavek, prvi in tretji stavek, ter drugi pododstavek, Direktive Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/140/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009, v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da mora imeti nacionalno sodišče, ki odloča o pritožbi zoper odločbo nacionalnega regulativnega organa, možnost, da to odločbo razveljavi z retroaktivnim učinkom, če meni, da je to potrebno za zagotovitev učinkovitega varstva pravic podjetja, ki je vložilo pritožbo.

      (1)  UL C 294, 7.9.2015.


title: Zadeva C-371/08: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 8. decembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Nemčija) – Nural Ziebell, prej Nural Örnek proti Land Baden-Württemberg (Pridružitveni sporazum EGS-Turčija — Prosto gibanje delavcev — Člena 7, prvi odstavek, druga alinea, in 14(1) Sklepa št. 1/80 Pridružitvenega sveta — Direktive 64/221/EGS, 2003/109/ES in 2004/38/ES — Pravica do prebivanja Turka, ki se je rodil na ozemlju države članice gostiteljice in je tam več kot deset let neprekinjeno zakonito prebival kot otrok turškega delavca — Kazenske obsodbe — Zakonitost odločbe o izgonu — Pogoji)

text:
               4.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/2

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 8. decembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Nemčija) – Nural Ziebell, prej Nural Örnek proti Land Baden-Württemberg
   (Zadeva C-371/08) (1)

   (Pridružitveni sporazum EGS-Turčija - Prosto gibanje delavcev - Člena 7, prvi odstavek, druga alinea, in 14(1) Sklepa št. 1/80 Pridružitvenega sveta - Direktive 64/221/EGS, 2003/109/ES in 2004/38/ES - Pravica do prebivanja Turka, ki se je rodil na ozemlju države članice gostiteljice in je tam več kot deset let neprekinjeno zakonito prebival kot otrok turškega delavca - Kazenske obsodbe - Zakonitost odločbe o izgonu - Pogoji)
   2012/C 32/03
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Nural Ziebell, prej Nural Örnek

      Tožena stranka: Land Baden-Württemberg

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Razlaga člena 14(1) Sklepa št. 1/80 Pridružitvenega sveta z dne 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo – Razširitev na turške državljane področja uporabe člena 28(3)(a) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 46), ki izgon državljanov Unije dovoljuje le iz resnih razlogov javne varnosti – Odločba o izgonu turškega državljana, ki je bil rojen v Nemčiji in tam že 34 let prebiva, sprejeta zaradi več kazenskih obsodb

      Izrek

   Člen 14(1) Sklepa št. 1/80 z dne 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve, ki ga je sprejel Pridružitveni svet, ustanovljen s Sporazumom o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo, ki so ga Republika Turčija na eni strani ter države članice EGS in Skupnost na drugi strani podpisale v Ankari 12. septembra 1963 in ki je bil v imenu Skupnosti sklenjen, odobren in potrjen s Sklepom Sveta 64/732/EGS z dne 23. decembra 1963, je treba razlagati tako, da:

               —

               varstvo pred izgonom, ki je turškim državljanom podeljeno na podlagi te določbe, nima enakega obsega kot varstvo, ki velja za državljane Unije na podlagi člena 28(3)(a) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC, tako da sistema varstva pred izgonom, do katerega so upravičeni državljani Unije, ni mogoče mutatis mutandis uporabiti za navedene turške državljane pri določanju pomena in obsega člena 14(1) Sklepa št. 1/80;

               —

               ta določba Sklepa št. 1/80 ne nasprotuje temu, da se ukrep o izgonu, ki temelji na razlogih javnega interesa, sprejme proti turškemu državljanu, ki ima pravice iz člena 7, prvi odstavek, druga alinea, navedenega sklepa, če njegovo osebno ravnanje trenutno pomeni dejansko in dovolj resno grožnjo za temeljni interes družbe države članice gostiteljice in če je ta ukrep nujno potreben za zavarovanje takega interesa. Predložitveno sodišče glede na vse upoštevne elemente v zvezi s položajem zadevnega turškega državljana presodi, ali je tak ukrep v zadevi v glavni stvari pravno utemeljen.

      (1)  UL C 285, 8.11.2008.


title: Zadeva T-388/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  5. aprila 2006  — Kachakil Amar proti UUNT ( Znamka Skupnosti — Figurativna znamka v obliki vodoravne črte, ki se zaključi v trikotnik — Zavrnitev registracije — Pomanjkanje razlikovalnega učinka — Pridobitev razlikovalnega učinka z uporabo )

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/40

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 5. aprila 2006 — Kachakil Amar proti UUNT
   (Zadeva T-388/04) (1)

   („Znamka Skupnosti - Figurativna znamka v obliki vodoravne črte, ki se zaključi v trikotnik - Zavrnitev registracije - Pomanjkanje razlikovalnega učinka - Pridobitev razlikovalnega učinka z uporabo“)
   (2006/C 131/74)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Habib Kachakil Amar (Valencija, Španija) (zastopnik: J.C. Heder, avocat)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: O. Mondéjar, zastopnik)
   Predmet zadeve
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 20. julija 2004 (R 175/2004-1) o zavrnitvi registracije figurativne znamke „Vodoravna črta, ki se zaključi v trikotnik“ kot znamke Skupnosti
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 284, 20.11.2004.


title: Zadeva T-199/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. oktobra 2015 – Vanbreda Risk & Benefits/Komisija (Javna naročila storitev — Postopek javnega razpisa — Opravljanje storitev zavarovanja premoženja in oseb — Zavrnitev ponudbe ponudnika — Oddaja naročila drugemu ponudniku — Enako obravnavanje — Dovolj resna kršitev pravnega pravila, ki posameznikom podeljuje pravice — Nepogodbena odgovornost — Izguba možnosti — Vmesna sodba)

text:
               21.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 429/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. oktobra 2015 – Vanbreda Risk & Benefits/Komisija
   (Zadeva T-199/14) (1)

   ((Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa - Opravljanje storitev zavarovanja premoženja in oseb - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Oddaja naročila drugemu ponudniku - Enako obravnavanje - Dovolj resna kršitev pravnega pravila, ki posameznikom podeljuje pravice - Nepogodbena odgovornost - Izguba možnosti - Vmesna sodba))
   (2015/C 429/25)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Vanbreda Risk & Benefits (Anvers, Belgija) (zastopniki: sprva P. Teerlinck in P. de Bandt, nato P. Teerlinck, P. de Bandt in M. Gherghinaru, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: S. Delaude in L. Cappelletti, agenta)

      Predmet

   Prvič, predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 30. januarja 2014, s katero je bila zavrnjena ponudba, ki jo je tožeča stranka predložila za sklop št. 1 v okviru javnega razpisa OIB.DR.2/PO/2013/062/591 v zvezi z opravljanjem storitev zavarovanja premoženja in oseb (UL 2013/S 155-269617), in je bilo naročilo oddano drugi družbi, ter, drugič, predlog za plačilo odškodnine.

      Izrek

               1.

               Odločba z dne 30. januarja 2014, s katero je Evropska komisija zavrnila ponudbo, ki jo je predložila družba Vanbreda Risk & Benefits za sklop št. 1 v okviru javnega razpisa OIB.DR.2/PO/2013/062/591 v zvezi z opravljanjem storitev zavarovanja premoženja in oseb (UL 2013/S 155-269617), in je ta sklop dodelila drugi družbi, se razglasi za nično.

               2.

               Evropska unija mora povrniti škodo, ki je nastala družbi Vanbreda Risk & Benefits zaradi izgube možnosti pridobitve navedenega naročila in ustreznih referenc dodelitve naročila.

               3.

               V preostalem se predlog za plačilo odškodnine zavrne.

               4.

               Stranki v šestih mesecih od izreka te sodbe Splošnemu sodišču sporočita sporazumno določen znesek odškodnine za povračilo te škode.

               5.

               Če dogovor ni dosežen, stranki Splošnemu sodišču v enakem roku predložita predloge zneskov.

               6.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 159, 26.5.2014.


title: Zadeva F-114/10: Tožba, vložena 4. novembra 2010 – Bowles in drugi proti ECB

text:
               19.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/37

         Tožba, vložena 4. novembra 2010 – Bowles in drugi proti ECB
   (Zadeva F-114/10)
   2011/C 55/69
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Carlos Bowles in drugi (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti plačilnih listov tožečih strank za januar 2010 in za naslednje mesece v delu, v katerem določajo povišanje plače za 2 %, ki je posledica prilagoditve plač za leto 2010, in povračilo premoženjske škode, ki je nastala tožečima strankama.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nične naj se razglasijo plačilni listi tožečih strank za januar 2010 in za naslednje mesece v delu, v katerem določajo povišanje plače za 2 %, da bi se določilo povišanje za 2,1 %, izračunano na podlagi prilagoditve za 3,6 % na Komisiji;

               —

               če je potrebno, naj se za nične razglasijo odločbe o zavrnitvi zahtev za notranjo upravno presojo in ugovorov tožečih strank;

               —

               tožečim strankam naj se povrne premoženjska škoda, ki je razlika med povišanjem plače za 2 %, nepravilno dodeljenim od januarja 2010, in povišanjem za 2,1 %, do katerega bi morale biti upravičene, torej povišanje plače za 0,1 % na mesec od januarja 2010 in vseh ostalih zneskov, ki se določijo na podlagi plače (tudi pokojnine). Tem zneskom je treba dodati obresti za čas od njihove zapadlosti do takrat, ko so dejansko izplačani; obrestna mera naj se določi kot dve odstotni točki nad obrestno mero operacij glavnega refinanciranja Evropske centralne banke v zadevnem obdobju;

               —

               povrne naj se škoda zaradi zmanjšanja kupne moči, določena ex aequo et bono, začasno v znesku 5 000 EUR za vsako tožečo stranko;

               —

               povrne naj se nepremoženjska škoda tožečih strank, določena ex aequo et bono v znesku 5 000 EUR za vsako tožečo stranko;

               —

               Evropski centralni banki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-331/13: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 15. oktobra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul Sibiu – Romunija) – Ilie Nicolae Nicula/Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Sibiu, Administraţia Fondului pentru Mediu (Predhodno odločanje — Povračilo davkov, ki jih je država članica pobrala s kršitvijo prava Unije)

text:
               22.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/7

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 15. oktobra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul Sibiu – Romunija) – Ilie Nicolae Nicula/Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Sibiu, Administraţia Fondului pentru Mediu
   (Zadeva C-331/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Povračilo davkov, ki jih je država članica pobrala s kršitvijo prava Unije))
   (2014/C 462/12)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunalul Sibiu

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ilie Nicolae Nicula

      Toženi stranki: Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Sibiu, Administraţia Fondului pentru Mediu

      Izrek

   Pravo Unije je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi povračila dajatve, ki je bila pobrana s kršitvijo prava Unije, kot je ta iz postopka v glavni stvari.

      (1)  UL C 260, 7.9.2013.


title: Zadeva T-395/13: Tožba, vložena 31. julija 2013 – Miettinen proti Svetu

text:
               21.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/23

         Tožba, vložena 31. julija 2013 – Miettinen proti Svetu
   (Zadeva T-395/13)
   2013/C 274/38
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Samuli Miettinen (Espoo, Finska) (zastopnika: O. Brouwer in E. Raedts, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               za ničen razglasi Sklep Sveta z dne 21. maja 2013, s katerim je ta zavrnil popoln dostop do Dokumenta 12979/12 na podlagi Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331) in ki je bil tožeči stranki vročen 21. maja 2013 z dopisom z referenco „06/c/02/1 3“ (v nadaljevanju: izpodbijani sklep), kakor tudi Sklep z dne 23. julija 2013, s katerim je bil popoln dostop ponovno zavrnjen;

               toženi stranki na podlagi člena 87 Poslovnika Splošnega sodišča naloži plačilo stroškov tožeče stranke in intervenientov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja dva razloga.
   S prvim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev člena 4(2), druga alinea, in (3), prvi pododstavek, Uredbe (ES) št. 1049/2001, saj naj bi izpodbijani sklep temeljil na napačni razlagi in uporabi navedenih določb, ki zadevajo varstvo sodnih postopkov in pravnih nasvetov ter varstvo tekočega postopka odločanja:

               prvič, Svet naj ne bi dokazal, da bi razkritje Dokumenta 12979/12 negativno vplivalo na možnost njegove pravne službe, da ta dokument zagovarja v bodočih sodnih postopkih, in na zakonodajni postopek;

               drugič, Svet naj ne bi dokazal, da je Dokument 12979/12 posebno občutljive narave in/ali da ima široko področje uporabe, kar bi upravičevalo zavrnitev predpostavke v korist razkritju pravnih mnenj na zakonodajnem področju;

               tretjič, teorija škode, ki jo navaja Svet, naj bi bila popolnoma hipotetična. Bila naj bi dejansko in pravno neutemeljena, saj naj bi bila vsebina mnenja, ki ga vsebuje Dokument 12979/12, ob sprejetju izpodbijanega sklepa že dostopna javnosti; in

               četrtič, Svet naj pri sklicevanju ne člen 4(3), prvi pododstavek, ne bi uporabil testa prevlade javnega interesa, saj naj bi upošteval zgolj zaznana tveganja za svoj postopek odločanja, povezana z razkritjem, ne pa pozitivnih učinkov takega razkritja, med drugim za legitimnost postopka odločanja, in naj tega testa ne bi uporabil pri sklicevanju na člen 4(2), druga alinea.

         Z drugim tožbenim razlogom tožena stranka zatrjuje kršitev obveznosti obrazložitve iz člena 296 PDEU, saj naj Svet ne bi izpolnil obveznosti zadostne in ustrezne obrazložitve izpodbijanega sklepa.


title: Zadeva C-487/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 25. novembra 2004

text:
               5.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/9

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 25. novembra 2004
   (Zadeva C-487/04)
   (2005/C 31/19)
   Jezik postopka: italijanščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata C. Cattabriga in A. Bordes, zastopnika, je dne 25. novembra 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Italijanski republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Italijanska republika s tem, da je enostransko vzpostavila sistem sledljivosti mleka v prahu, namenjenega določenim uporabam, ki niso predvidene s popolnoma usklajenim pravom Skupnosti, ki se uporablja za ta sektor, ni izpolnila obveznosti iz Uredbe Sveta (ES) št. 1255/1999 z dne 17. maja 1999 (1) o skupni organizaciji trga mleka in mlečnih izdelkov in Uredbe Komisije (ES) št. 2799/1999 z dne 17. decembra 1999 (2) o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe (ES) št. 1255/1999 glede dodeljevanja pomoči za posneto mleko in posneto mleko v prahu, ki je namenjeno za krmo za živali, in o prodaji takšnega posnetega mleka v prahu;

               —

               Italijanski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

               1.

               Za preprečitev zlorab v prejemanju pomoči za posneto mleko v prahu, ki je namenjeno za krmo za živali, Uredbi (ES) št. 1255/1999 in (ES) št. 2799/1999 vzpostavljata razčlenjen mehanizem za nadzor podjetij, ki uporabljajo ta izdelek. Ta mehanizem državam članicam, kljub temu, da jim dopušča, da za zagotovitev spoštovanja določb v zvezi z odobritvijo pomoči sprejmejo dodatne ukrepe za nadzor, ne dovoljuje, da bi nosilcem dejavnosti v sektorju naložile obveznosti, ki bi bile dodatne in drugačne narave kot tiste, ki jih Uredba št. 2799/1999 nalaga podjetjem, ki prejemajo pomoč.

               2.

               Zlasti je treba za izključeno šteti možnost, da bi države članice enostransko določale pogoje, ki vplivajo na sestavo mleka v prahu, ki je predmet Uredbe št. 2799/1999, kot na primer dodajanje sledilnih barv, s pomočjo katerih bi se dalo jasno razbrati namembni kraj izdelka za krmo za živali.

               3.

               Tak pogoj lahko le preprečuje trgovanje s posnetim mlekom v prahu med državami članicami. Ker namembni kraj v trenutku proizvodnje mleka običajno ni znan, namreč zahteva po dodajanju sledil, določenih z italijansko zakonodajo, izvoznikom posnetega mleka v prahu za italijansko tržišče glede pošiljk, namenjenih na to tržišče, nalaga zapletena ravnanja.

               4.

               Sporna italijanska zakonodaja tudi škodi delovanju skupne ureditve trga v sektorju mleka, ki v zvezi z sistemi pomoči, ki jih vzpostavlja, temelji na enotnih določbah, ki se uporabljajo erga omnes. Očitno je namreč, da če bi vse države članice, tako kot Italija, menile, da smejo za posneto mleko v prahu, ki se uporablja kot krma za živali, enostransko uvajati ad hoc pravila o sledljivosti, bi to ustvarjalo nerešljive težave za nosilce dejavnosti v sektorju, ki bi se morali podrediti različnim ureditvam in bi morali svoje izdelke razlikovati glede na pravila, ki se uporabljajo na 25 različnih nacionalnih tržiščih.

               5.

               Italijanska vlada se poleg tega ne bi mogla sklicevati na sodno prakso, v skladu s katero vzpostavitev skupne ureditve trga ne nasprotuje temu, da bi države članice uporabljale nacionalne predpise, ki sledijo cilju splošnega interesa, ki je drugačen od tistih, katerim sledi skupna ureditev. Iz besedila osnutka zakona št. 250/2000 namreč jasno izhaja, da je namen določb tega zakona preprečevanje protizakonite odvrnitve posnetega mleka v prahu od prijavljenega namembnega kraja. Cilji tega zakona so torej enaki tistim iz člena 9 in nasl. Uredbe št. 2799/1999.

               6.

               Iz osnutka zakona št. 250/2000 tudi izhaja, da naj bi odločitev italijanskih oblasti o oddaljitvi od sistema nadzora, ki ga določa Uredba št. 2799/1999, upravičevala neučinkovitost, v italijanskem okviru, mehanizmov za nadzor, ki jih določa uredba.

               7.

               Taka obrazložitev ni v skladu z ustaljeno sodno prakso, v skladu s katero se morajo po eni strani, v primeru, ko Skupnost vzpostavi skupno ureditev trga v določenem sektorju, države članice vzdržati sprejetja enostranskih ukrepov, pa čeprav ti služijo skupni politiki, po drugi strani pa praktične težave pri izvajanju akta Skupnosti ne dovoljujejo, da bi država članica enostransko spregledala svoje lastne dolžnosti.

               8.

               Končno se italijanske oblasti tudi ne morejo sklicevati na dejstvo, da se zakon 250/2000 dejansko nikoli ni uporabljal, ker ministrski dekret, ki bi moral določiti sledila in načine njihove uporabe ni bil nikoli sprejet. Kot je Sodišče že večkrat opomnilo, dejstvo, da se zakonodaja, ki je v nasprotju s pravom Skupnosti, zelo malo – ali pa sploh ne – uporablja, ne zadostuje za to, da bi kršitev, ki se nanjo navezuje, izginila.

      (1)  UL L 160, 26.6.1999, str. 48.

      (2)  UL L 340, 31.12.1999, str. 3.


title: Zadeva F-67/09: Tožba, vložena 10. julija 2009 – Angulo Sanchez proti Svetu

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/43

         Tožba, vložena 10. julija 2009 – Angulo Sanchez proti Svetu
   (Zadeva F-67/09)
   2009/C 220/90
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Nicolas Angulo Sanchez (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe tožene stranke, s katero je bila zavrnjena prošnja tožeče stranke za izredni dopust, ki jo je vložila zaradi hude bolezni njenih staršev.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločbi Sveta z dne 8. oktobra 2008 in 8. decembra 2008, s katerima sta bili zavrnjeni prošnji tožeče stranke za izredni dopust zaradi zelo hude bolezni njenih staršev, naj se razglasita za nični;

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-668/11 P: Pritožba, ki jo je Alliance One International, Inc, nekdanja Agroexpansión, S.A., vložila 27. decembra 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 12. oktobra 2011 v zadevi T-38/05, Agroexpansión S.A. proti Evropski komisiji

text:
               24.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/5

         Pritožba, ki jo je Alliance One International, Inc, nekdanja Agroexpansión, S.A., vložila 27. decembra 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 12. oktobra 2011 v zadevi T-38/05, Agroexpansión S.A. proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-668/11 P)
   2012/C 89/07
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnica: Alliance One International, Inc, prej Agroexpansión, S.A. (zastopnika: M. Odriozola in A. Vide, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Sodba Splošnega sodišča v zadevi T-38/05 Agroexpansión, S.A. proti Komisiji naj se razveljavi.

               —

               Znesek globe, naložene pritožnici, naj se zniža.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov, nastalih na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Pritožnica meni, da sta Komisija in Splošno sodišče s tem, da sta družbo Dimon štela za solidarno odgovorno za kršitev, ki jo je storila družba Agroexpansión, napačno uporabila člen 101(1) PDEU in člen 23(2) Uredbe 1/2003 (1). Pritožnica zatrjuje, da je Splošno sodišče kršilo njeno pravico do obrambe in člen 296 PDEU, ker je v sodbi (torej ex post facto) določilo dokazni standard, ki je Komisija uporabila v Odločbi (2). Posledično naj bi Splošno sodišče s tem, da je druge družbe ugodnejše obravnavalo, kršilo načelo enakega obravnavanja, določeno v členu 20 Listine o temeljnih pravicah. Poleg tega naj Splošno sodišče ne bi smelo prezreti dejstva, da Komisija v Odločbi ni ustrezno utemeljila argumentov v zvezi z izpodbitjem domneve.

               2.

               Pritožnica meni, da je prišlo do napačne uporabe smernic o načinu določanja glob in načel individualizacije sankcije in sorazmernosti v zvezi z obdobjem, v katerem družba Agroexpansión ni bila del skupine Dimon. Pritožnica meni, da se za določitev zneska globe družbi Agroexpansión za obdobje pred njeno vključitvijo v skupino Dimon ne uporabi nikakršen korekcijski faktor na osnovnem znesku globe družbe Agroexpansión, saj naj ta subjekt v tem obdobju ne bi bil hčerinska družba nobene večnacionalne skupine. Pritožnica podredno – v primeru, če Splošno sodišče meni, da je treba naložiti enotno globo – zatrjuje, da mora biti ta globa znižana, da bi se izključila nesorazmerna uporaba množitelja.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).

      (2)  Odločba Komisije C(2004) 4030 konč. z dne 20. oktobra 2004 v zvezi s postopkom na podlagi člena [81 ES] (zadeva COMP/C.38.238/B2 – surovi tobak – Španija).


title: Zadeva T-419/13: Tožba, vložena 14. avgusta 2013 – Unión de Almacenistas de Hierros de España proti Komisiji

text:
               19.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 304/20

         Tožba, vložena 14. avgusta 2013 – Unión de Almacenistas de Hierros de España proti Komisiji
   (Zadeva T-419/13)
   2013/C 304/35
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Unión de Almacenistas de Hierros de España (Madrid, Španija) (zastopniki: A. Creus Carreras, A. Valiente Martin, C. Maldonado Márquez, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo Komisije z dne 18. junija 2013 razglasi za nično;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka;

               —

               dodatno se Splošnemu sodišču predlaga, da v okviru ukrepov procesnega vodstva naloži, da mu Komisija predloži dokumente do katerih je zavrnila dostop, zato da bo to sodišče lahko opravilo ustrezen nadzor in preverilo resničnost tega kar se zatrjuje v tožbi.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Februarja 2013 je Unión de Almacenistas de Hierro de España (UAHE) zaprosila za dostop do nekaterih dokumentov iz spisa, ki jih ima Evropska komisija na podlagi mehanizma sodelovanja z nacionalnimi organi iz člena 11(4) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205). Konkretno je tožeča stranka zaprosila za dostop do vseh dokumentov in korespondence med Generalnim direktoratom za konkurenco Komisije in špansko nacionalno komisijo za konkurenco (Comisión Nacional de la Competencia) v zvezi s postopkom za izrek globe S-106/08, Almacenes de Hierro in S-254/10, Hierros Extremadura.
   Po prvem podaljšanju roka do 11. aprila 2013 je Komisija UAHE poslala obvestilo v katerem je:

               a)

               odobrila dostop do potrdil o prejemu pisanj, ki so bila Nacionalni komisiji za konkurenco posredovana v zvezi z dvema postopkoma za izrek globe;

               b)

               obvestila tožečo stranko, da nima informacij v zvezi s tema dvema postopkoma in da so bile informacije iz spisa, ki je pri njej, zajete z izjemami iz člena 4 Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).

         UAHE je ponovno vložila prošnjo, Komisija pa je po prvem podaljšanju roka za 15 dni 18. junija 2013 poslala nov dopis v katerem je UAHE obvestila, da za nedoločen čas podaljšuje rok za odgovor na prošnje za dostop v tej zadevi.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: napačna uporaba prava glede razlage člena 4 Uredbe 1049/2001, ker Komisija v zvezi z prošnjami za dostop, ki so predmet tega postopka, ni opravila konkretne in posamične analize glede uporabe izjem iz te določbe.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 4(2), prva alineja, Uredbe 1049/2001, saj zaprošene informacije ne vsebujejo elementov, ki lahko škodijo poslovnim interesom tretjih. Te informacije bi potencialno lahko vplivale le na interese same tožeče stranke.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 4(2), tretja alineja, Uredbe št. 1049/2001, glede na to da se pojem preiskav, ki je v njemu določen, lahko nanaša le na preiskave institucij ali organov Skupnosti in ne nacionalnih institucij ali organov. Poleg tega naj bi dejanja, ki se preiskujejo v obeh zadevah, zastarala.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 4(3), druga alineja, Uredbe 1049/2001, ker v kontekstu zaprošene dokumentacije Komisija ne sprejema odločb, saj je njena vloga zgolj pasivna in obsega prejem dokumentov ali podajanje pripomb. Po drugi strani in v vsakem primeru pa se lahko zatrjevana izjema uporablja le za notranje dokumente.


title: Zadeva T-374/04: Tožba Zvezne republike Nemčije proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 20. septembra 2004

text:
               20.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 284/25

         Tožba Zvezne republike Nemčije proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 20. septembra 2004
   (Zadeva T-374/04)
   (2004/C 284/50)
   Jezik postopka: nemščina
   Zvezna republika Nemčija, ki jo zastopata Claus-Dieter Quassowski in Annette Tiemann, skupaj z Dietrom Sellnerjem in Ulrichom Karpensteinom, Rechtsanwälte, je dne 20. septembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razglasi za ničnega člen 1 odločbe Komisije z dne 07.07.2004 (K(2004) 2515/2 končno);

               —

               razglasi člen 2 te odločbe za ničnega v tistem delu, kolikor ta v točkah (a) do (c) Zvezni republiki Nemčiji nalaga izvajanje in obveščanje o določenih spremembah nacionalnega načrta razdelitve pravic;

               —

               naloži Komisiji plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Izpodbijana odločba se nanaša na nacionalni načrt razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, ki ga je Nemčija posredovala v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta. V tej odločbi Komisija nasprotuje naknadnemu popravku razdelitve pravic do emisij toplogrednih plinov (tako imenovane „ex-post prilagoditve navzdol“), predvidenem v nacionalnem načrtu razdelitve pravic za Nemčijo. Po mnenju Komisije načrt iz tega razloga ni združljiv s Prilogo III Direktive 2003/87/ES (1).
   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja, da naj bi izpodbijana odločba kršila člen 9(3) v povezavi s Prilogo III Direktive 2003/87. Priloga III naj državam članicam ne bi prepovedovala, da skušajo s pomočjo „ex-post prilagoditev“ preprečiti „čezmerno alokacijo“. Nasprotno naj bi Direktiva 2003/87 od držav članic zahtevala, da prekličejo odločitev o dodelitvi, ki temelji na pomanjkljivih podatkih.
   Izpodbijana odločba naj bi kršila tudi člen 176 ES, saj Komisija državam članicam ne more preprečiti, da bi dodatno prispevale k varstvu podnebja, tako da bi dodeljene pravice do emisij odvzele tam, kjer ne bi dosegle svojega namena.
   Končno naj bi Komisija spregledala, da novi udeleženci na trgu že zato ne bi mogli biti „neupravičeno privilegirani“, ker naj bi bile ex-post prilagoditve predvidene le navzdol. V tem smislu naj bi bila izpodbijana odločba očitno napačno obrazložena.

      (1)  Direktiva 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL L 275, 25.10.2003, str. 32).


title: Zadeva C-231/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 25. junija 2009 — Hauptzollamt Oldenburg proti 1. Theodoru Aissenu, 2. Hermannu Rohaanu, intervenient: Bundesministerium der Finanzen

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 25. junija 2009 — Hauptzollamt Oldenburg proti 1. Theodoru Aissenu, 2. Hermannu Rohaanu, intervenient: Bundesministerium der Finanzen
   (Zadeva C-231/09)
   2009/C 220/36
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hauptzollamt Oldenburg

      Toženi stranki: 1. Theodor Aissen, 2. Hermann Rohaan

      Intervenient: Bundesministerium der Finanzen

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba pravo Skupnosti, zlasti člen 5(k) Uredbe Sveta (ES) št. 1788/2003 o uvedbi dajatve v sektorju mleka in mlečnih proizvodov (1), razumeti tako, da referenčna količina proizvajalca, ki je v tekočem dvanajstmesečnem obdobju prevzel kmetijsko gospodarstvo od drugega proizvajalca, ne obsega količine, za katero je med zadevnim dvanajstmesečnim obdobjem ta drugi proizvajalec dobavil mleko?

               2)

               Ali določbe prava Skupnosti oziroma splošna načela skupne ureditve trga mleka in mlečnih proizvodov nasprotujejo določbi nacionalnega prava, ki dopušča, da — v okviru porazdelitve, določene v členu 10(3) Uredbe (ES) št. 1788/2003, neporabljenega dela nacionalne referenčne količine s presežkom dejanske oddaje v primeru, kot je naveden v prvem vprašanju — proizvajalec, ki je med dvanajstmesečnim obdobjem prevzel kmetijsko gospodarstvo, sodeluje pri porazdelitvi takega neporabljenega dela tudi z delom referenčne količine, ki jo je že dobavil drugi proizvajalec?

      (1)  UL L 270, str. 123.


title: Zadeva C-398/06: Tožba, vložena 25. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/30

         Tožba, vložena 25. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-398/06)
   (2006/C 294/53)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Condou-Durande in R. Troosters, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Nizozemska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               naj se ugotovi, da Nizozemska s tem, da je v veljavi obdržala nacionalne določbe, po katerih morajo ekonomsko nedejavni in upokojeni državljani EU/EGP dokazati, da imajo stalna sredstva za preživljanje, da lahko pridobijo dovoljenje za prebivanje, ni izpolnila obveznosti iz Direktive Sveta 90/364/EGS (1) z dne 28. junija 1990 o pravici do prebivanja, Direktive Sveta 90/365/EGS (2) z dne 28. junija 1990 o pravici do prebivanja za zaposlene in samozaposlene osebe, ki so prenehale opravljati poklicno dejavnost in Direktive Sveta 68/360/EGS (3) z dne 15. oktobra 1968 o odpravi omejitev gibanja in prebivanja v Skupnosti za delavce držav članic in za njihove družine;

               —

               naj se Kraljevini Nizozemski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Nizozemska določba, ki kot pogoj za pridobitev dovoljenja za prebivanje določa zadostna sredstva za obdobje najmanj enega leta, ni v skladu s pravom Skupnosti.

      (1)  UL 1990 L 180, str. 26.

      (2)  UL 1990 L 180, str. 28.

      (3)  UL, posebna izdaja v angleščini 1968(II), str. 485.


title: Zadeva T-747/14: Tožba, vložena 5. novembra 2014 – Merck/UUNT – Nestlé (HEALTHPRESSO)

text:
               22.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/32

         Tožba, vložena 5. novembra 2014 – Merck/UUNT – Nestlé (HEALTHPRESSO)
   (Zadeva T-747/14)
   (2014/C 462/44)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Merck KGaA (Darmstadt, Nemčija) (zastopniki: M. Best, U. Pfleghar in S. Schäffner, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Société de Produits Nestlé SA (Vevey, Švica)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „HEALTHPRESSO“ – Prijava št. 1 0 0 03  028

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba prvega senata odbora za pritožbe pri UUNT z dne 7. avgusta 2014 v zadevi R 1880/2013-1

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               delno razveljavi izpodbijano odločbo, in sicer v delu, v katerem je odbor za pritožbe ugodil ugovoru in zavrnil prijavo družbe CTM za proizvode iz razreda 30;

               —

               zavrne ugovor št. B 1 1 91  607;

               —

               UUNT in drugi stranki pred odborom za pritožbe naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 96(2) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 15(1) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-382/13: Tožba, vložena 24. julija 2013 – Perfetti Van Melle proti UUNT (MARGARITAS)

text:
               21.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/20

         Tožba, vložena 24. julija 2013 – Perfetti Van Melle proti UUNT (MARGARITAS)
   (Zadeva T-382/13)
   2013/C 274/34
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Perfetti Van Melle SpA (Lainate, Italija) (zastopnik: P. Testa, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe z dne 10. aprila 2013 v zadevi R 430/2012-1 v delu, v katerem je bila zavrnjena zahteva za registracijo znamke „MARGARITAS“ za te proizvode: slaščice, pecivo, bomboni, mehki bomboni, gumijasti bomboni, karamela, žvečilni gumi, želatine (slaščice), lakrice, lizike, karamelni bomboni, tablete, sladkor, čokolada, kakav;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka Skupnosti „MARGARITAS“ za proizvode iz razreda 30 - prijava znamke Skupnosti št. 10 261 105

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 7(1)(c) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker beseda „MARGARITAS“ ni opisna;

               —

               kršitev člena 7(1)(c) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker beseda „DAISY“ ni opisna z bistveno značilnostjo proizvoda;

               —

               kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker ima izraz „MARGARITAS“ razlikovalni učinek za slaščičarske izdelke