title: Zadeva T-172/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. februarja 2020 – Akili Mundos/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi glede na razmere v Demokratični republiki Kongo – Zamrznitev sredstev – Podaljšanje vpisa imena tožeče stranke na seznamu oseb, na katere se nanašajo omejevalni ukrepi, ki jih je Unija sprejela samostojno – Prvi vpis imena tožeče stranke na seznam oseb, ki jih je obravnaval odbor za sankcije Varnostnega sveta Združenih narodov – Obveznost obrazložitve – Pravica do obrambe – Obveznost Sveta, da sporoči nove elemente, ki upravičujejo podaljšanje omejevalnih ukrepov – Napačna uporaba prava – Očitna napaka pri presoji – Lastninska pravica – Sorazmernost – Domneva nedolžnosti – Ugovor nezakonitosti)

text:
               30.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/24

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. februarja 2020 – Akili Mundos/Svet
      (Zadeva T-172/18) (1)

      (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi glede na razmere v Demokratični republiki Kongo - Zamrznitev sredstev - Podaljšanje vpisa imena tožeče stranke na seznamu oseb, na katere se nanašajo omejevalni ukrepi, ki jih je Unija sprejela samostojno - Prvi vpis imena tožeče stranke na seznam oseb, ki jih je obravnaval odbor za sankcije Varnostnega sveta Združenih narodov - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe - Obveznost Sveta, da sporoči nove elemente, ki upravičujejo podaljšanje omejevalnih ukrepov - Napačna uporaba prava - Očitna napaka pri presoji - Lastninska pravica - Sorazmernost - Domneva nedolžnosti - Ugovor nezakonitosti)
      (2020/C 103/33)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Muhindo Akili Mundos (Kinšasa, Demokratična republika Kongo) (zastopniki: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois in A. Guillerme, odvetniki)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: J.-P. Hix, S. Lejeune in H. Marcos Fraile, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta (SZVP) 2017/2282 z dne 11. decembra 2017 o spremembi Sklepa 2010/788/SZVP o omejitvenih ukrepih proti Demokratični republiki Kongo (UL 2017, L 328, str. 19), Izvedbenega sklepa Sveta (SZVP) 2018/202 z dne 9. februarja 2018 o izvajanju Sklepa 2010/788/SZVP o omejitvenih ukrepih proti Demokratični republiki Kongo (UL 2018, L 38, str. 19), in Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2018/197 z dne 9. februarja 2018 o izvajanju člena 9 Uredbe (ES) št. 1183/2005 o uvedbi določenih posebnih omejevalnih ukrepov za osebe, ki kršijo embargo na orožje glede Demokratične republike Kongo (UL 2018, L 38, str. 2), v delu, v katerem se nanašajo na tožečo stranko.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Muhindi Akiliju Mundosu se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 161, 7.5.2018.


title: Zadeva T-173/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. februarja 2020 – Ramazani Shadary/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi glede na razmere v Demokratični republiki Kongo – Zamrznitev sredstev – Podaljšanje vpisa imena tožeče stranke na seznamu zadevnih oseb – Obveznost obrazložitve – Pravica do obrambe – Obveznost Sveta, da sporoči nove elemente, ki upravičujejo podaljšanje omejevalnih ukrepov – Napačna uporaba prava – Očitna napaka pri presoji – Lastninska pravica – Sorazmernost – Domneva nedolžnosti – Ugovor nezakonitosti)

text:
               30.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/25

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. februarja 2020 – Ramazani Shadary/Svet
      (Zadeva T-173/18) (1)

      (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi glede na razmere v Demokratični republiki Kongo - Zamrznitev sredstev - Podaljšanje vpisa imena tožeče stranke na seznamu zadevnih oseb - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe - Obveznost Sveta, da sporoči nove elemente, ki upravičujejo podaljšanje omejevalnih ukrepov - Napačna uporaba prava - Očitna napaka pri presoji - Lastninska pravica - Sorazmernost - Domneva nedolžnosti - Ugovor nezakonitosti)
      (2020/C 103/34)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Emmanuel Ramazani Shadary (Kinšasa, Demokratična republika Kongo) (zastopniki: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois in A. Guillerme, odvetniki)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: J.-P. Hix, S. Lejeune in H. Marcos Fraile, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta (SZVP) 2017/2282 z dne 11. decembra 2017 o spremembi Sklepa 2010/788/SZVP o omejitvenih ukrepih proti Demokratični republiki Kongo (UL 2017, L 328, str. 19) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Emmanuelu Ramazaniju Shadaryju se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 161, 7.5.2018.


title: Zadeva T-174/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. februarja 2020 – Mutondo/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi glede na razmere v Demokratični republiki Kongo – Zamrznitev sredstev – Podaljšanje vpisa imena tožeče stranke na seznamu zadevnih oseb – Obveznost obrazložitve – Pravica do obrambe – Obveznost Sveta, da sporoči nove elemente, ki upravičujejo podaljšanje omejevalnih ukrepov – Napačna uporaba prava – Očitna napaka pri presoji – Lastninska pravica – Sorazmernost – Domneva nedolžnosti – Ugovor nezakonitosti)

text:
               30.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/25

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. februarja 2020 – Mutondo/Svet
      (Zadeva T-174/18) (1)

      (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi glede na razmere v Demokratični republiki Kongo - Zamrznitev sredstev - Podaljšanje vpisa imena tožeče stranke na seznamu zadevnih oseb - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe - Obveznost Sveta, da sporoči nove elemente, ki upravičujejo podaljšanje omejevalnih ukrepov - Napačna uporaba prava - Očitna napaka pri presoji - Lastninska pravica - Sorazmernost - Domneva nedolžnosti - Ugovor nezakonitosti)
      (2020/C 103/35)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Kalev Mutondo (Kinšasa, Demokratična republika Kongo) (zastopniki: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois in A. Guillerme, odvetniki)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: J.-P. Hix, S. Lejeune in H. Marcos Fraile, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta (SZVP) 2017/2282 z dne 11. decembra 2017 o spremembi Sklepa 2010/788/SZVP o omejitvenih ukrepih proti Demokratični republiki Kongo (UL 2017, L 328, str. 19) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Kalevu Mutondu se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 161, 7.5.2018.


title: Zadeva T-175/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. februarja 2020 – Ruhorimbere/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi glede na razmere v Demokratični republiki Kongo – Zamrznitev sredstev – Podaljšanje vpisa imena tožeče stranke na seznamu zadevnih oseb – Obveznost obrazložitve – Pravica do obrambe – Obveznost Sveta, da sporoči nove elemente, ki upravičujejo podaljšanje omejevalnih ukrepov – Napačna uporaba prava – Očitna napaka pri presoji – Lastninska pravica – Pravica do spoštovanja zasebnega in družinskega življenja – Sorazmernost – Domneva nedolžnosti – Ugovor nezakonitosti)

text:
               30.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/26

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. februarja 2020 – Ruhorimbere/Svet
      (Zadeva T-175/18) (1)

      (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi glede na razmere v Demokratični republiki Kongo - Zamrznitev sredstev - Podaljšanje vpisa imena tožeče stranke na seznamu zadevnih oseb - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe - Obveznost Sveta, da sporoči nove elemente, ki upravičujejo podaljšanje omejevalnih ukrepov - Napačna uporaba prava - Očitna napaka pri presoji - Lastninska pravica - Pravica do spoštovanja zasebnega in družinskega življenja - Sorazmernost - Domneva nedolžnosti - Ugovor nezakonitosti)
      (2020/C 103/36)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Éric Ruhorimbere (Mbuji-Mayi, Demokratična republika Kongo) (zastopniki: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois in A. Guillerme, odvetniki)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: J.-P. Hix, S. Lejeune in H. Marcos Fraile, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta (SZVP) 2017/2282 z dne 11. decembra 2017 o spremembi Sklepa 2010/788/SZVP o omejitvenih ukrepih proti Demokratični republiki Kongo (UL 2017, L 328, str. 19) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Éricu Ruhorimbereju se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 161, 7.5.2018.


title: Zadeva T-176/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. februarja 2020 – Mende Omalanga/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi glede na razmere v Demokratični republiki Kongo – Zamrznitev sredstev – Podaljšanje vpisa imena tožeče stranke na seznamu zadevnih oseb – Obveznost obrazložitve – Pravica do obrambe – Obveznost Sveta, da sporoči nove elemente, ki upravičujejo podaljšanje omejevalnih ukrepov – Napačna uporaba prava – Očitna napaka pri presoji – Lastninska pravica – Pravica do spoštovanja zasebnega in družinskega življenja – Sorazmernost – Domneva nedolžnosti – Ugovor nezakonitosti – Prilagoditev predlogov)

text:
               30.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/27

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. februarja 2020 – Mende Omalanga/Svet
      (Zadeva T-176/18) (1)

      (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi glede na razmere v Demokratični republiki Kongo - Zamrznitev sredstev - Podaljšanje vpisa imena tožeče stranke na seznamu zadevnih oseb - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe - Obveznost Sveta, da sporoči nove elemente, ki upravičujejo podaljšanje omejevalnih ukrepov - Napačna uporaba prava - Očitna napaka pri presoji - Lastninska pravica - Pravica do spoštovanja zasebnega in družinskega življenja - Sorazmernost - Domneva nedolžnosti - Ugovor nezakonitosti - Prilagoditev predlogov)
      (2020/C 103/37)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Lambert Mende Omalanga (Kinšasa, Demokratična republika Kongo) (zastopniki: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois in A. Guillerme, odvetniki)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: J.-P. Hix, S. Lejeune in H. Marcos Fraile, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta (SZVP) 2017/2282 z dne 11. decembra 2017 o spremembi Sklepa 2010/788/SZVP o omejitvenih ukrepih proti Demokratični republiki Kongo (UL 2017, L 328, str. 19), Izvedbenega sklepa Sveta (SZVP) 2018/569 z dne 12. aprila 2018 o izvajanju Sklepa 2010/788/SZVP o omejitvenih ukrepih proti Demokratični republiki Kongo (UL 2018, L 95, str. 21) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2018/566 z dne 12. aprila 2018 o izvajanju člena 9 Uredbe (ES) št. 1183/2005 o uvedbi določenih posebnih omejevalnih ukrepov za osebe, ki kršijo embargo na orožje glede Demokratične republike Kongo (UL 2018, L 95, str. 9), v delu, v katerem se nanašajo na tožečo stranko.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Lambertu Mendeju Omalangi se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 161, 7.5.2018.


title: Zadeva T-177/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. februarja 2020 – Kazembe Musonda/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi glede na razmere v Demokratični republiki Kongo – Zamrznitev sredstev – Podaljšanje vpisa imena tožeče stranke na seznamu zadevnih oseb – Obveznost obrazložitve – Pravica do obrambe – Obveznost Sveta, da sporoči nove elemente, ki upravičujejo podaljšanje omejevalnih ukrepov – Napačna uporaba prava – Očitna napaka pri presoji – Sorazmernost – Člen 76, točka (d), Poslovnika – Ugovor nezakonitosti)

text:
               30.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/27

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. februarja 2020 – Kazembe Musonda/Svet
      (Zadeva T-177/18) (1)

      (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi glede na razmere v Demokratični republiki Kongo - Zamrznitev sredstev - Podaljšanje vpisa imena tožeče stranke na seznamu zadevnih oseb - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe - Obveznost Sveta, da sporoči nove elemente, ki upravičujejo podaljšanje omejevalnih ukrepov - Napačna uporaba prava - Očitna napaka pri presoji - Sorazmernost - Člen 76, točka (d), Poslovnika - Ugovor nezakonitosti)
      (2020/C 103/38)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Jean-Claude Kazembe Musonda (Lubumbashi, Demokratična republika Kongo) (zastopniki: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois in A. Guillerme, odvetniki)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: J.-P. Hix, S. Lejeune in H. Marcos Fraile, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta (SZVP) 2017/2282 z dne 11. decembra 2017 o spremembi Sklepa 2010/788/SZVP o omejitvenih ukrepih proti Demokratični republiki Kongo (UL 2017, L 328, str. 19) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Jeanu-Claudu Kazembeju Musondi se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 161, 7.5.2018.


title: Zadeva T-387/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. februarja 2020 – Delta-Sport/EUIPO – Delta Enterprise (DELTA SPORT) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije DELTA SPORT – Prejšnja španska besedna znamka COLCHON DELTA – Prejšnja figurativna znamka Evropske unije DELTA – Relativni razlog za zavrnitev – Podobnost proizvodov – Podobnost znakov – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b)Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               30.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/28

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. februarja 2020 – Delta-Sport/EUIPO – Delta Enterprise (DELTA SPORT)
      (Zadeva T-387/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije DELTA SPORT - Prejšnja španska besedna znamka COLCHON DELTA - Prejšnja figurativna znamka Evropske unije DELTA - Relativni razlog za zavrnitev - Podobnost proizvodov - Podobnost znakov - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b)Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2020/C 103/39)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Delta-Sport Handelskontor GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: M. Krogmann, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: J. Ivanauskas in H. O'Neill, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Delta Enterprise Corp. (New York, New York, Združene države) (zastopnik: M. Decker, odvetnica)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 17. aprila 2018 (zadeva R 1894/2017-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Delta Enterprise in Delta-Sport Handelskontor.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Delta-Sport Handelskontor GmbH se naloži plačilo stroškov, ki so nastali uradu EUIPO in družbi Delta Enterprise Corp. v tem postopku.

         (1)  UL C 285, 13.8.2018.


title: Zadeva T-8/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. februarja 2020 – Repsol/EUIPO (INVENTEMOS EL FUTURO) (Znamka Evropske unije – Prijava besedne znamke Evropske unije INVENTEMOS EL FUTURO – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Neobstoj razlikovalnega učinka, pridobljenega z uporabo – Člen 7(1)(b) in (3) Uredbe (E) 2017/1001)

text:
               30.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/29

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. februarja 2020 – Repsol/EUIPO (INVENTEMOS EL FUTURO)
      (Zadeva T-8/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije INVENTEMOS EL FUTURO - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Neobstoj razlikovalnega učinka, pridobljenega z uporabo - Člen 7(1)(b) in (3) Uredbe (E) 2017/1001)
      (2020/C 103/40)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Repsol, SA (Madrid, Španija) (zastopnika: J.-B. Devaureix in J. C. Erdozain López, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: S. Palmero Cabezas in H. O’Neill, agenta)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 23. oktobra 2018 (zadeva R 1173/2018-2) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka INVENTEMOS EL FUTURO kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Repsol, SA se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 72, 25.2.2019.


title: Zadeva T-388/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 29. januarja 2020 – WV/ESZD (Ničnostna tožba – Javni uslužbenci – Uradniki – Člen 24 Kadrovskih predpisov – Prošnja za pomoč – Zavrnitev zahteve – Člen 90(1) in (2) Kadrovskih predpisov – Zamuda – Opravičljiva zmota – Nedopustnost)

text:
               30.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/29

      Sklep Splošnega sodišča z dne 29. januarja 2020 – WV/ESZD
      (Zadeva T-388/18) (1)

      (Ničnostna tožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Člen 24 Kadrovskih predpisov - Prošnja za pomoč - Zavrnitev zahteve - Člen 90(1) in (2) Kadrovskih predpisov - Zamuda - Opravičljiva zmota - Nedopustnost)
      (2020/C 103/41)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: WV (zastopnik: É. Boigelot, odvetnik)

         Tožena stranka: Služba Evropske unije za zunanje delovanje (zastopnika: S. Marquardt in R. Spac, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe zaradi molka ESZD, do katere je pretežno prišlo 4. septembra 2017 in s katero je bila zavrnjena prošnja za pomoč, ki jo je vložila tožeča stranka, ter sklepa ESZD z dne 28. marca 2018, s katerim je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke z dne 29. novembra 2017 zoper zavrnitev zaradi molka ESZD.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže kot nedopustna.

                  2.

                  WV se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 352, 1.10.2018.


title: Zadeva T-471/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 29. januarja 2020 – WV/ESZD (Ničnostna tožba – Javni uslužbenci – Uradniki – Odtegnitev zneskov od osebnih prejemkov – Neupravičena odsotnost – Člen 76(d) Poslovnika – Nespoštovanje formalnih zahtev – Tožba, ki je deloma očitno nedopustna in deloma očitno pravno povsem neutemeljena)

text:
               30.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/30

      Sklep Splošnega sodišča z dne 29. januarja 2020 – WV/ESZD
      (Zadeva T-471/18) (1)

      (Ničnostna tožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Odtegnitev zneskov od osebnih prejemkov - Neupravičena odsotnost - Člen 76(d) Poslovnika - Nespoštovanje formalnih zahtev - Tožba, ki je deloma očitno nedopustna in deloma očitno pravno povsem neutemeljena)
      (2020/C 103/42)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: WV (zastopnik: É. Boigelot, odvetnik)

         Tožena stranka: Služba Evropske unije za zunanje delovanje (zastopnika: S. Marquardt in R. Spac, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa ESZD z dne 27. novembra 2017, s katerim je bilo od osebnih prejemkov odtegnjeno plačilo za 72 koledarskih dni, ter, če je potrebno, sklepa ESZD z dne 2. maja 2018, s katerim je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke, vložena 3. januarja 2018.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne, delno kot očitno nedopustna in delno kot očitno pravno povsem neutemeljena.

                  2.

                  WV se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 364, 8.10.2018.


title: Zadeva T-6/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 31. januarja 2020 – Irish Wind Farmers’ Association in drugi/Komisija (Ničnostna tožba – Državne pomoči – Davčne ugodnosti, ki jih je Irska odobrila proizvajalcem fosilnih goriv – Dopis Komisije – Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva – Nedopustnost)

text:
               30.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/30

      Sklep Splošnega sodišča z dne 31. januarja 2020 – Irish Wind Farmers’ Association in drugi/Komisija
      (Zadeva T-6/19) (1)

      (Ničnostna tožba - Državne pomoči - Davčne ugodnosti, ki jih je Irska odobrila proizvajalcem fosilnih goriv - Dopis Komisije - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Nedopustnost)
      (2020/C 103/43)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Irish Wind Farmers’ Association Clg (Kilkenny, Irska), Carrons Windfarm Ltd (Shanagolden, Irska), Foyle Windfarm Ltd (Dublin, Irska), Greenoge Windfarm Ltd (Bunclody, Irska) (zastopnici: M. Segura Catalán in M. Clayton, odvetnici)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Grønfeldt, K. Herrmann in S. Noë, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEUP, s katerim se zahteva razglasitev ničnosti dopisa Komisije z dne 25. oktobra 2018 v zvezi z državno pomočjo, ki naj bi jo Irska odobrila proizvajalcem fosilnih goriv.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže kot nedopustna.

                  2.

                  Vsaka stranka nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 93, 11.3.2019.


title: Zadeva T-43/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 29. januarja 2020 – WV/ESZD (Ničnostna tožba – Javni uslužbenci – Uradniki – Zamuda – Nedopustnost)

text:
               30.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/31

      Sklep Splošnega sodišča z dne 29. januarja 2020 – WV/ESZD
      (Zadeva T-43/19) (1)

      (Ničnostna tožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Zamuda - Nedopustnost)
      (2020/C 103/44)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: WV (zastopnik: É. Boigelot, odvetnik)

         Tožena stranka: Služba Evropske unije za zunanje delovanje (zastopnika: S. Marquardt in R. Spac, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU, s katerim se zahteva na eni strani razglasitev ničnosti sklepa ESZD z dne 28. marca 2018, s katerim je bila zavrnjen odškodninski zahtevek tožeče stranke in, če je potrebno, sklepa ESZD z dne 26. oktobra 2018, s katerim je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke, vložena 26. junija 2018, ter na drugi strani povračilo škode, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi ravnanja ESZD v zvezi z njo.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže kot nedopustna.

                  2.

                  WV se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 103, 18.3.2019.


title: Zadeva T-33/20: Tožba, vložena 17. januarja 2020 – IE/ECDC

text:
               30.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/32

      Tožba, vložena 17. januarja 2020 – IE/ECDC
      (Zadeva T-33/20)
      (2020/C 103/45)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: IE (zastopnika: L. Levi in A. Champetier, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC)

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ocenjevalno poročilo za tožečo stranko za leto 2018 razglasi za nično;

                  —

                  odločbo z dne 7. oktobra 2019 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke z dne 6. junija 2019 razglasi za nično;

                  —

                  plačilo stroškov naloži toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: tožena stranka je kršila člen 43 Kadrovskih predpisov in člen 2.3 Izvedbenega pravila ECDC št. 20 o ocenjevanju začasnih uslužbencev ECDC.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: tožena stranka je storila očitne napake pri presoji.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: tožena stranka je kršila dolžnost skrbnega ravnanja.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: tožena stranka je kršila pravico tožeče stranke do izjave.


title: Zadeva T-44/20: Tožba, vložena 27. januarja 2020 – Chanel/EUIPO – Huawei Technologies (Upodobitev kroga, ki vsebuje dve prepleteni krivulji)

text:
               30.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/32

      Tožba, vložena 27. januarja 2020 – Chanel/EUIPO – Huawei Technologies (Upodobitev kroga, ki vsebuje dve prepleteni krivulji)
      (Zadeva T-44/20)
      (2020/C 103/46)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Chanel (Neuilly-sur-Seine, Francija) (zastopnik: J. Passa, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Huawei Technologies Co. Ltd (Shenzhen, Kitajska)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije (Upodobitev kroga, ki vsebuje dve prepleteni krivulji) – zahteva za registracijo št. 17 248 642

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 28. novembra 2019 v zadevi R 1041/2019-4

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo, s katero je bilo ugotovljeno, da nasprotujoča si znaka, v položaju, v katerem sta bila prijavljena, nista podobna;

                  —

                  razveljavi odločbo, ker je z njo načeloma zavrnjena primerjava teh znakov v položaju, v katerem je bil znak, ki je zajet s sporno prijavo za registracijo, zasukan za 90 stopinj glede na smer, v kateri je bil prijavljen;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

      Kršitev člena 8(1)(b) in odstavka 5 Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-60/20: Tožba, vložena 3. februarja 2020 – Enosi Mastichoparagogon Chiou/EUIPO (MASTIHACARE)

text:
               30.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/33

      Tožba, vložena 3. februarja 2020 – Enosi Mastichoparagogon Chiou/EUIPO (MASTIHACARE)
      (Zadeva T-60/20)
      (2020/C 103/47)
      Jezik postopka: grščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Enosi Mastichoparagogon Chiou (Chios, Grčija) (zastopnica: A.-E. Malami, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija besedne znamke, v kateri je imenovana Evropska unija, MASTIHACARE – zahteva za registracijo št. 1388895

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 25. novembra 2019 v zadevi R 692/2019–1

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je tožba dopustna;

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  dovoli mednarodno registracijo znamke, v kateri je imenovana Evropska unija, MASTIHACARE – zahteva št. 1388895 – za vse proizvode iz razreda 3;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov v skladu s členom 190(1) Poslovnika Splošnega sodišča.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001 (1) Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 7(2) Uredbe 2017/1001;

                  —

                  kršitev člena 94(1) Uredbe 2017/2001 zaradi neobrazložitve izpodbijane odločbe odbora za pritožbe.

         (1)  Uredba (EU) 2017/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2017 (UL 2017, L 154, str. 1).


title: Zadeva T-65/20: Tožba, vložena 4. februarja 2020 – Kneissl Holding/EUIPO – LS 9 (KNEISSL)

text:
               30.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/34

      Tožba, vložena 4. februarja 2020 – Kneissl Holding/EUIPO – LS 9 (KNEISSL)
      (Zadeva T-65/20)
      (2020/C 103/48)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Kneissl Holding GmbH (Ebbs, Avstrija) (zastopnika: O. Nilgen in A. Kockläuner, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: LS 9 GmbH (München, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije KNEISSL – znamka Evropske unije št. 291377

         Postopek pred EUIPO: postopek izbrisa

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. novembra 2019 v zadevi R 2265/2018-2

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem je bila z njo razveljavljena znamka Unije št. 291377 KNEISSL za proizvode „športne torbe“ iz razreda 18 in „oblačila za šport, oblačila za prosti čas, oblačila za dež, smučarske obleke, smučarske hlače; smučarski anoraki, spodnje perilo, pokrivala“ iz razreda 25 ter zavrnjena ustrezna zahteva za razveljavitev;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 58(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-70/20: Tožba, vložena 4. februarja 2020 – Metamorfoza/EUIPO – Tiesios kreivės (MUSEUM OF ILLUSIONS)

text:
               30.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/35

      Tožba, vložena 4. februarja 2020 – Metamorfoza/EUIPO – Tiesios kreivės (MUSEUM OF ILLUSIONS)
      (Zadeva T-70/20)
      (2020/C 103/49)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Metamorfoza d.o.o. (Zagreb, Hrvaška) (zastopnik: A. Bijelić, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Tiesios kreivės (Vilna, Litva)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije MUSEUM OF ILLUSIONS – zahteva za registracijo št. 17 263 336

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 2. decembra 2019 v zadevi R 663/2019-2

         Tožbeni predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  obravnava zadevo in razveljavi izpodbijano odločbo.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-74/20: Tožba, vložena 7. februarja 2020 – IJ/Parlament

text:
               30.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/35

      Tožba, vložena 7. februarja 2020 – IJ/Parlament
      (Zadeva T-74/20)
      (2020/C 103/50)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: IJ (zastopnice: L. Levi, M. Vandenbussche in A. Champetier, odvetnice)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  to tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno,

            posledično,

                  —

                  razglasitev ničnosti odločbe Evropskega parlamenta z dne 10. oktobra 2018 v delu, v katerem se za tožečo stranko uporabi klavzulo pridržka iz člena 100 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije,

                  —

                  po potrebi razglasi ničnost odločbe Evropskega parlamenta z dne 29. oktobra 2019 v delu, v katerem je z njo zavrnjena pritožba tožeče stranke z dne 8. januarja 2019;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 100 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije. Tožeča stranka trdi, da uporaba klavzule pridržka v njenem primeru krši člen 100 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije, ki ga je v skladu z načelom prostega gibanja delavcev iz člena 45 PDEU treba razlagati ozko. Člen 100 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije je treba razlagati tudi v skladu s členoma 34 in 35 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) ter členoma 12 in 13 Evropske socialne listine. Tožeča stranka podredno navaja ugovor nezakonitosti iz člena 100 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije, ker naj bi ta določba kršila člen 45 PDEU, člena 34 in 35 Listine ter člena 12 in 13 Evropske socialne listine.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev načela nediskriminacije iz člena 1d Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije in člena 21 Listine. Tožeča stranka meni, da je zaradi uporabe klavzule pridržka v njenem primeru za obdobje petih let izključena od določenih delov storitev pri invalidnosti, kar pomeni diskriminacijo, ki je v nasprotju s členom 1d Kadrovskih predpisov in členom 21 Listine.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev načela dolžnosti skrbnega ravnanja. Uprava naj ne bi upoštevala svoje dolžnosti skrbnega ravnanja, čeprav je ta obveznost veljala toliko bolj zaradi šibkega zdravstvenega stanja zadevnega uslužbenca.


title: Zadeva T-75/20: Tožba, vložena 10. februarja 2020 – Abitron Germany/EUIPO – Hetronic International (NOVA)

text:
               30.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/36

      Tožba, vložena 10. februarja 2020 – Abitron Germany/EUIPO – Hetronic International (NOVA)
      (Zadeva T-75/20)
      (2020/C 103/51)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Abitron Germany GmbH (Langquaid, Nemčija) (zastopnik: T. Matschke, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Hetronic International, Inc. (Oklahoma City, Oklahoma, Združene države)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije NOVA – znamka EU št. 13 711 718

         Postopek pred EUIPO: postopek za izbris

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe EUIPO z dne 10. decembra 2019 v zadevi R 521/2019-4

         Tožbeni predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  znamko EU NOVA št. 13 711 718 razglasi za nično;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  kršitev člena 60(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 59(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-76/20: Tožba, vložena 7. februarja 2020 – Češka republika/Komisija

text:
               30.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/37

      Tožba, vložena 7. februarja 2020 – Češka republika/Komisija
      (Zadeva T-76/20)
      (2020/C 103/52)
      Jezik postopka: češčina

         Stranki

         Tožeča stranka: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, J. Pavliš, O. Serdula i J. Vláčil, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi ničnost Izvedbenega sklepa Komisije (EU) CCI 2014CZ06RDNP 001 z dne 28. novembra 2019 o začasni ustavitvi vmesnih plačil, povezanih s programom razvoja podeželja Češke republike za obdobje 2014-2020, ki se nanašajo na izdatke v obdobju od 16. oktobra 2018 do 31. decembra 2018 in od 1. januarja 2019 do 31. marca 2019 [notificirano pod dokumentarno številko C(2019) 8647 final];

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 41(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (1) (v nadaljevanju: Uredba št. 1306/2013). Komisija naj bi namreč nepravilno ocenila, da so bile subvencije, na katere se nanašajo zadevni izdatki, dodeljene s kršitvijo nacionalnega prava. Vendar pa naj zadevna nacionalna zakon oddaja ne bi mogla biti kršena, ker se ta ne uporablja za zadevno vrsto subvencij, na katere se nanaša začasna ustavitev plačil.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog se ravno tako nanaša na kršitev člena 41(1) Uredbe št. 1306/2013. Tudi če bi se zadevna nacionalna zakonodaja uporabljala za to vrsto subvencij (quod non), del začasno ustavljenih plačil zadeva projekte, za katere se ta zakonodaja ratione temporis ne uporablja.

         (1)  Uredba (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (EC) No 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 (UL, L 347, str. 549).


title: Zadeva T-80/20: Tožba, vložena 7. februarja 2020 – IM/EIB in EIS

text:
               30.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/38

      Tožba, vložena 7. februarja 2020 – IM/EIB in EIS
      (Zadeva T-80/20)
      (2020/C 103/53)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: IM (zastopnik: D. Giabbani, odvetnik)

         Toženi stranki: Evropska investicijska banka in Evropski investicijski sklad

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je ta tožba dopustna;

                  —

                  ugotovi, da je utemeljena;

                  —

                  ugotovi, da je bila oseba IM nezakonito izločena iz postopka zaposlovanja ob zlorabi pooblastil;

                  —

                  ugotovi, da je postopek zaposlitve novega generalnega direktorja nezakonit, tako da je zato tudi imenovanje novega generalnega direktorja, sporočeno 13. decembra 2019, nezakonito;

                  —

                  zato razglasi ničnost imenovanja novega generalnega direktorja Evropskega investicijskega sklada;

                  —

                  toženima strankama naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 20 Statuta Evropskega investicijskega sklada, v skladu s katerim „je generalni direktor imenovan za največ pet let in je lahko ponovno imenovan“.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev dopisa o zaposlitvi z dne 5. marca 2014 tožeče stranke in dodatka k temu dopisu, ker iz teh dokumentov in podaljšanja mandata tožeče stranke po 15. marcu 2017 izhaja dogovor, ki ji omogoča delati do 67. leta in celo dalj.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: neposredna diskriminacija na podlagi starosti tožeče stranke. Tožeča stranka meni, da je izbirna komisija s tem, da je njeno kandidaturo zavrnila zgolj na podlagi njene starosti, kršila načelo prepovedi diskriminacije.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev zaupnih in osebnih podatkov tožeče stranke. Tožeča stranka meni, da je izbirna komisija s tem, da se je sklicevala na vsebino dopisa o zaposlitvi za utemeljitev svoje odločitve priznala, da se je seznanila z dokumentom, ki ga ne bi smela posedovati in ki je vseboval osebne podatke v zvezi s tožečo stranko.


title: Zadeva C-384/18: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 27. februarja 2020 – Evropska komisija/Kraljevina Belgija (Neizpolnitev obveznosti države – Člen 49 PDEU – Storitve na notranjem trgu – Direktiva 2006/123/ES – Člen 25(1) in (2) – Omejitve multidisciplinarnih dejavnosti računovodij)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/10

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 27. februarja 2020 – Evropska komisija/Kraljevina Belgija
      (Zadeva C-384/18) (1)

      (Neizpolnitev obveznosti države - Člen 49 PDEU - Storitve na notranjem trgu - Direktiva 2006/123/ES - Člen 25(1) in (2) - Omejitve multidisciplinarnih dejavnosti računovodij)
      (2020/C 137/11)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: H. Tserepa-Lacombe in L. Malferrari, agenta)

         Tožena stranka: Kraljevina Belgija (zastopniki: L. Van den Broeck, M. Jacobs in C. Pochet, agentke, skupaj s C. Smitsem in D. Grisayjem, avocats, M. Vossen, G. Lievensom in F. Haemersom)

         Izrek

                  1.

                  Kraljevina Belgija s tem, da je prepovedala skupno opravljanje dejavnosti računovodje ter dejavnosti zavarovalnega posrednika ali zavarovalnega zastopnika in nepremičninskega posrednika ter vseh bančnih dejavnosti ali finančnih storitev, in s tem, da je zbornicam Institut professionnel des comptables et fiscalistes agrées omogočila, da prepovejo skupno opravljanje dejavnosti računovodje ter vseh obrtnih, kmetijskih in trgovskih dejavnosti, ni izpolnila obveznosti, ki so ji naložene s členom 25 Direktive 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu in s členom 49 PDEU.

                  2.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                  Kraljevina Belgija poleg svojih stroškov krije tudi stroške Evropske komisije.

         (1)  UL C 285, 13.8.2018.


title: Zadeva C-717/18: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 3. marca 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van Beroep te Gent – Belgija) – Exécution du mandat d’arrêt européen émis à l’encontre de X (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Okvirni sklep 2002/584/PNZ – Evropski nalog za prijetje – Člen 2(2) – Izvršitev evropskega naloga za prijetje – Opustitev ugotavljanja dvojne kaznivosti storjenega dejanja – Pogoji – Kaznivo dejanje, ki ga odreditvena država članica sankcionira z najvišjo predpisano zaporno kaznijo najmanj treh let – Sprememba kazenskopravne zakonodaje odreditvene države članice v času od storitve dejanj do izdaje evropskega naloga za prijetje – Različica zakona, ki jo je treba upoštevati za preverjanje praga najvišje predpisane kazni najmanj treh let)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/18

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 3. marca 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van Beroep te Gent – Belgija) – Exécution du mandat d’arrêt européen émis à l’encontre de X
      (Zadeva C-717/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Okvirni sklep 2002/584/PNZ - Evropski nalog za prijetje - Člen 2(2) - Izvršitev evropskega naloga za prijetje - Opustitev ugotavljanja dvojne kaznivosti storjenega dejanja - Pogoji - Kaznivo dejanje, ki ga odreditvena država članica sankcionira z najvišjo predpisano zaporno kaznijo najmanj treh let - Sprememba kazenskopravne zakonodaje odreditvene države članice v času od storitve dejanj do izdaje evropskega naloga za prijetje - Različica zakona, ki jo je treba upoštevati za preverjanje praga najvišje predpisane kazni najmanj treh let)
      (2020/C 137/22)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Hof van Beroep te Gent

         Stranka v postopku v glavni stvari

      X

         Izrek

      Člen 2(2) Okvirnega sklepa Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami je treba razlagati tako, da mora izvršitveni pravosodni organ pri preverjanju, ali se kaznivo dejanje, za katero je bil izdan evropski nalog za prijetje, v odreditveni državi članici kaznuje z najvišjo predpisano zaporno kaznijo ali varnostnim ukrepom, vezanim na odvzem prostosti, v višini najmanj treh let, kot je opredeljeno v pravu odreditvene države članice, upoštevati zakonodajo odreditvene države članice v različici, ki se uporablja za dejanja, ki so bila podlaga za zadevo, v okviru katere je bil izdan evropski nalog za prijetje.

         (1)  UL C 35, 28.1.2019.


title: Zadeva C-803/18: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 27. februarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – AAS „BALTA“/UAB „GRIFS AG“ (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Uredba (EU) št. 1215/2012 – Člen 15, točka 5, in člen 16, točka 5 – Zavarovanje za, velike nevarnosti‘ – Dogovor o pristojnosti, sklenjen med zavarovalcem in zavarovalnico – Možnost uveljavljanja tega dogovora proti zavarovancu)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/21

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 27. februarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – AAS „BALTA“/UAB „GRIFS AG“
      (Zadeva C-803/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (EU) št. 1215/2012 - Člen 15, točka 5, in člen 16, točka 5 - Zavarovanje za, velike nevarnosti‘ - Dogovor o pristojnosti, sklenjen med zavarovalcem in zavarovalnico - Možnost uveljavljanja tega dogovora proti zavarovancu)
      (2020/C 137/27)
      Jezik postopka: litovščina

         Predložitveno sodišče

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: AAS „BALTA“

         Tožena stranka: UAB „GRIFS AG“

         Izrek

      Člen 15, točka 5, in člen 16, točka 5, Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da dogovora o pristojnosti, vsebovanega v zavarovalni pogodbi za kritje „velike nevarnosti“ v smislu zadnjenavedene določbe, ki sta jo sklenila zavarovalec in zavarovalnica, ni mogoče uveljavljati proti zavarovancu iz te pogodbe, ki ni poslovni subjekt na področju zavarovalništva, ki ni privolil v ta dogovor o pristojnosti in ki ima stalno prebivališče ali sedež v drugi državi članici kot tisti, v kateri je stalno prebivališče ali sedež zavarovalca in zavarovalnice.

         (1)  UL C 82, 4.3.2019.


title: Zadeva C-836/18: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 27. februarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Man– Španija) – Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real/RH (Predhodno odločanje – Člen 20 PDEU – Državljanstvo Evropske unije – Državljan Unije, ki ni nikoli uresničeval svoje pravice do prostega gibanja – Vloga za izdajo dovoljenja za začasno prebivanje zakonca, ki je državljan tretje države – Zavrnitev – Obveznost preživljanja zakonca – Neobstoj zadostnih sredstev državljana Unije – Obveznost zakoncev, da živita skupaj – Nacionalna zakonodaja in praksa – Dejansko izvrševanje bistva pravic, podeljenih državljanom Unije – Onemogočenje)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/22

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 27. februarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Man– Španija) – Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real/RH
      (Zadeva C-836/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 20 PDEU - Državljanstvo Evropske unije - Državljan Unije, ki ni nikoli uresničeval svoje pravice do prostega gibanja - Vloga za izdajo dovoljenja za začasno prebivanje zakonca, ki je državljan tretje države - Zavrnitev - Obveznost preživljanja zakonca - Neobstoj zadostnih sredstev državljana Unije - Obveznost zakoncev, da živita skupaj - Nacionalna zakonodaja in praksa - Dejansko izvrševanje bistva pravic, podeljenih državljanom Unije - Onemogočenje)
      (2020/C 137/28)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

         Tožena stranka: RH

         Izrek

                  1.

                  Člen 20 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da država članica zavrne prošnjo za združitev družine, ki jo vloži zakonec, ki je državljan tretje države, državljana Evropske unije, ki ima državljanstvo te države članice in ki ni nikoli uresničeval svoje pravice do prostega gibanja, samo zato, ker ta državljan Unije nima na voljo dovolj sredstev zase in za svojega zakonca, da ne bi postala breme za nacionalni sistem socialne pomoči, ne da bi se preučilo, ali obstaja tako razmerje odvisnosti med tem državljanom Unije in njegovim zakoncem, da bi bil v primeru zavrnitve priznanja izvedene pravice do prebivanja zadnjenavedenemu navedeni državljan Unije prisiljen zapustiti ozemlje Evropske unije kot celoto in bi mu bilo tako onemogočeno dejansko izvrševanje bistva pravic, ki so mu podeljene z njegovim statusom.

                  2.

                  Člen 20 PDEU je treba razlagati tako, da razmerje odvisnosti, ki lahko upravičuje priznanje izvedene pravice do prebivanja na podlagi tega člena, ne obstaja samo zato, ker morata polnoletni državljan države članice, ki ni nikoli uresničeval svoje pravice do prostega gibanja, in njegov polnoletni zakonec, ki je državljan tretje države, na podlagi obveznosti, ki izhajajo iz zakonske zveze v skladu s pravom države članice, katere državljan je državljan Evropske unije, živeti skupaj.

         (1)  UL C 139, 15.4.2019.


title: Zadeva C-79/19 P: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 27. februarja 2020 – Republika Litva/Evropska komisija (Pritožba – EKUJS, EKJS in EKSRP – Odhodki, izključeni iz financiranja Evropske unije – Odhodki Republike Litve – Pomoč za predčasno upokojitev – Uredba (ES) št. 1257/1999 – Člen 33m(1) – Izkrivljanje dokazov)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/23

      Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 27. februarja 2020 – Republika Litva/Evropska komisija
      (Zadeva C-79/19 P) (1)

      (Pritožba - EKUJS, EKJS in EKSRP - Odhodki, izključeni iz financiranja Evropske unije - Odhodki Republike Litve - Pomoč za predčasno upokojitev - Uredba (ES) št. 1257/1999 - Člen 33m(1) - Izkrivljanje dokazov)
      (2020/C 137/30)
      Jezik postopka: litovščina

         Stranki

         Pritožnik: Republika Litva (zastopnika: . sprva Krasuckaitė, nato K. Dieninis, agenta)

         Druga stranka v postopku: Republika Litva (zastopnici: J. Jokubauskaitė in J. Aquilina, agentki)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Republiki Litvi se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 131, 8.4.2019.


title: Zadeva C-183/19 P: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 3. decembra 2019 – Fruits de Ponent, SCCL/Evropska komisija (Pritožba – Skupna kmetijska politika (SKP) – Uredba (EU) št. 1308/2013 – Trg sladkega sadja – Motnje v tržnem letu 2014 – Začasni izredni podporni ukrepi za proizvajalce – Tožba zaradi nepogodbene odgovornosti)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/26

      Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 3. decembra 2019 – Fruits de Ponent, SCCL/Evropska komisija
      (Zadeva C-183/19 P) (1)

      (Pritožba - Skupna kmetijska politika (SKP) - Uredba (EU) št. 1308/2013 - Trg sladkega sadja - Motnje v tržnem letu 2014 - Začasni izredni podporni ukrepi za proizvajalce - Tožba zaradi nepogodbene odgovornosti)
      (2020/C 137/34)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Pritožnica: Fruits de Ponent, SCCL (zastopniki: M. Roca Junyent, R. Vallina Hoset in A. Sellés Marco, abogados)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: F. Castillo de la Torre, W. Farrell in A. Sauka, agenti)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Fruits de Ponent SCCL nosi stroške.

         (1)  UL C 148, 29.4.2019.


title: Zadeva C-78/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovaška) 14. februarja 2020 – kazenski postopek zoper M.B.

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/39

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovaška) 14. februarja 2020 – kazenski postopek zoper M.B.
      (Zadeva C-78/20)
      (2020/C 137/54)
      Jezik postopka: slovaščina

         Predložitveno sodišče

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

         Stranki v postopku v glavni stvari

      M.B.
      Generálna prokuratúra Slovenskej republiky

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali morajo zahteve, ki v skladu s členoma 1(1) in 6(1) Okvirnega sklepa 2002/584 (1) veljajo za evropski nalog za prijetje kot sodno odločbo, veljati tudi za dodatne informacije, predložene v skladu s členom 15(2) tega okvirnega sklepa, če te za namene odločanja izvršitvenega pravosodnega organa bistveno dopolnjujejo ali spreminjajo vsebino prvotno izdanega evropskega naloga za prijetje?

         (1)  Okvirni sklep sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 34).


title: Zadeva T-60/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 9. marca 2020 – Ciper/EUIPO – Filotas Bellas & Yios (Halloumi Vermion) (Znamka Evropske unije – Ugotovitev ničnosti znamke, na kateri temelji zahteva za ugotovitev ničnosti – Ustavitev postopka)

text:
               8.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/13

      Sklep Splošnega sodišča z dne 9. marca 2020 – Ciper/EUIPO – Filotas Bellas & Yios (Halloumi Vermion)
      (Zadeva T-60/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Ugotovitev ničnosti znamke, na kateri temelji zahteva za ugotovitev ničnosti - Ustavitev postopka)
      (2020/C 191/17)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Republika Ciper (zastopnika: S. Malynicz, QC, in V. Marsland, solicitor)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: D. Gája in H. O’Neill, agenta)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe EUIPO: Filotas Bellas & Yios AE (Alexandreia, Grčija)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 20. novembra 2018 (zadeva R 2296/2017-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med Republiko Ciper in družbo Filotas Bellas & Yios.

         Izrek

                  1.

                  Postopek s tožbo se ustavi.

                  2.

                  Republiki Ciper se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 112, 25.3.2019.


title: Zadeva C-659/18: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. marca 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de Instrucción n° 4 de Badalona – Španija) – Kazenski postopek zoper VW (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Direktiva 2013/48/EU – Člen 3(2) – Pravica do dostopa do odvetnika – Okoliščine, v katerih je treba zagotoviti pravico do dostopa do odvetnika – Nenavzočnost – Izjeme od pravice do dostopa do odvetnika – Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Pravica do učinkovitega sodnega varstva)

text:
               29.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 215/13

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. marca 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de Instrucción no 4 de Badalona – Španija) – Kazenski postopek zoper VW
      (Zadeva C-659/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Direktiva 2013/48/EU - Člen 3(2) - Pravica do dostopa do odvetnika - Okoliščine, v katerih je treba zagotoviti pravico do dostopa do odvetnika - Nenavzočnost - Izjeme od pravice do dostopa do odvetnika - Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Pravica do učinkovitega sodnega varstva)
      (2020/C 215/15)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de Instrucción no 4 de Badalona

         Stranka v kazenskem postopku v glavni stvari

      VW

         Izrek

      Direktivo 2013/48/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013 o pravici do dostopa do odvetnika v kazenskem postopku in v postopkih na podlagi evropskega naloga za prijetje ter pravici do obvestitve tretje osebe ob odvzemu prostosti in do komunikacije s tretjimi osebami in konzularnimi organi med odvzemom prostosti in zlasti njen člen 3(2) v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kot se razlaga v nacionalni sodni praksi, v skladu s katero je mogoče pravico do dostopa do odvetnika v fazi predkazenskega postopka zato, ker se osumljena ali obdolžena oseba na podlagi vabila preiskovalnega sodnika ni zglasila na sodišču, odložiti do izvršitve nacionalnega naloga za prijetje, ki je bil izdan za zadevno osebo.

         (1)  UL C 35, 28.1.2019.


title: Zadeva C-769/18: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 12. marca 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Caisse d’assurance retraite et de la santé au travail d’Alsace-Moselle/SJ, Ministre chargé de la Sécurité sociale (Predhodno odločanje – Socialna varnost delavcev migrantov – Uredba (ES) št. 883/2004 – Člen 5(b) – Povišanje stopnje starostne pokojnine – Upoštevanje nadomestila, izplačanega za vzgojo in izobraževanje otroka s posebnimi potrebami v drugi državi članici – Načelo enakega obravnavanja dejstev)

text:
               29.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 215/14

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 12. marca 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Caisse d’assurance retraite et de la santé au travail d’Alsace-Moselle/SJ, Ministre chargé de la Sécurité sociale
      (Zadeva C-769/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Socialna varnost delavcev migrantov - Uredba (ES) št. 883/2004 - Člen 5(b) - Povišanje stopnje starostne pokojnine - Upoštevanje nadomestila, izplačanega za vzgojo in izobraževanje otroka s posebnimi potrebami v drugi državi članici - Načelo enakega obravnavanja dejstev)
      (2020/C 215/16)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour de cassation

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Caisse d’assurance retraite et de la santé au travail d’Alsace-Moselle

         Toženi stranki: SJ, Ministre chargé de la Sécurité sociale

         Izrek

                  1.

                  Člen 3 Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 988/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009, je treba razlagati tako, da pomoč za vključevanje duševno prizadetih otrok in mladostnikov, določena v členu 35a osmega zvezka Sozialgesetzbuch (nemški zakonik o socialni varnosti), ni dajatev v smislu tega člena 3 in zato ne spada na stvarno področje uporabe te uredbe.

                  2.

                  Člen 5 Uredbe št. 883/2004, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 988/2009, je treba razlagati tako, da:

                              —

                              nadomestila za vzgojo in izobraževanje otroka s posebnimi potrebami, določenega v členu L. 541-1 francoskega zakonika o socialni varnosti, in pomoči za vključevanje duševno prizadetih otrok in mladostnikov na podlagi člena 35a osmega zvezka nemškega zakonika o socialni varnosti ni mogoče šteti za enakovredni dajatvi v smislu točke (a) tega člena 5;

                              —

                              se načelo enakega obravnavanja dejstev, določeno v točki (b) navedenega člena 5, uporablja v okoliščinah, kakršne so te iz postopka v glavni stvari. Pristojni francoski organi morajo torej ugotoviti, ali je v obravnavanem primeru dokazan nastop zahtevanih dejstev v smislu te določbe. Glede tega morajo ti organi upoštevati podobna dejstva, ki so nastopila v Nemčiji, kot da so nastopila na njihovem ozemlju.

         (1)  UL C 54, 11.2.2019.


title: Zadeva C-832/18: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 12. marca 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Helsingin hovioikeus – Finska) – A in drugi/Finnair Oyj (Predhodno odločanje – Zračni promet – Uredba (ES) št. 261/2004 – Člena 5 in 7 – Pravica do odškodnine v primeru zamude ali odpovedi leta – Večkratna pravica do odškodnine v primeru zamude ali odpovedi, ki ne zadeva le prvotne rezervacije, temveč tudi naslednjo rezervacijo, opravljeno v okviru spremembe poti – Obseg – Izjema od obveznosti zagotovitve odškodnine – Pojem „izredne razmere“ – Del, ki je opredeljen kot „on condition“ – Tehnične okvare, ki so neločljivo povezane z vzdrževanjem letala)

text:
               29.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 215/16

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 12. marca 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Helsingin hovioikeus – Finska) – A in drugi/Finnair Oyj
      (Zadeva C-832/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Zračni promet - Uredba (ES) št. 261/2004 - Člena 5 in 7 - Pravica do odškodnine v primeru zamude ali odpovedi leta - Večkratna pravica do odškodnine v primeru zamude ali odpovedi, ki ne zadeva le prvotne rezervacije, temveč tudi naslednjo rezervacijo, opravljeno v okviru spremembe poti - Obseg - Izjema od obveznosti zagotovitve odškodnine - Pojem „izredne razmere“ - Del, ki je opredeljen kot „on condition“ - Tehnične okvare, ki so neločljivo povezane z vzdrževanjem letala)
      (2020/C 215/18)
      Jezik postopka: finščina

         Predložitveno sodišče

      Helsingin hovioikeus

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: A in drugi

         Tožena stranka: Finnair Oyj

         Izrek

                  1.

                  Uredbo (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 in zlasti njen člen 7(1) je treba razlagati tako, da lahko letalski potnik, ki je prejel odškodnino zaradi odpovedi leta in je sprejel nadomestni let, ki mu je bil ponujen, zahteva odškodnino zaradi zamude nadomestnega leta, če ta zamuda doseže število ur, ki dajejo pravico do odškodnine, in če je letalski prevoznik pri nadomestnem letu isti kot pri odpovedanem letu.

                  2.

                  Člen 5(3) Uredbe št. 261/2004 je treba razlagati tako, da se letalski prevoznik, da bi se izognil obveznosti plačila odškodnine, ne more sklicevati na „izredne razmere“ v smislu te določbe, ki se nanašajo na okvaro dela, ki je opredeljen kot „on condition“, in sicer dela, ki je nadomeščen le zaradi okvare prejšnjega dela, čeprav ima vedno na zalogi rezervni del, razen v primeru – kar mora preveriti predložitveno sodišče – da je taka okvara dogodek, ki po svoji naravi ali vzroku ni neločljivo povezan z običajnim opravljanjem dejavnosti zadevnega letalskega prevoznika in na katerega ta dejansko ni mogel vplivati, pri čemer pa se šteje, da te okvare, če načeloma ostaja neločljivo povezana s sistemom delovanja zrakoplova, ni mogoče šteti za tak dogodek.

         (1)  JO C 93, 11.3.2019.


title: Zadeva C-182/19: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 26. marca 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Združeno kraljestvo) – Pfizer Consumer Healthcare Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (Predhodno odločanje – Skupna carinska tarifa – Kombinirana nomenklatura – Tarifna uvrstitev – Tarifni številki 3005 in 3824 – Grelni obliži in pasovi, namenjeni lajšanju bolečin – Izvedbena uredba (EU) 2016/1140 – Neveljavnost)

text:
               29.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 215/19

      Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 26. marca 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Združeno kraljestvo) – Pfizer Consumer Healthcare Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Zadeva C-182/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Skupna carinska tarifa - Kombinirana nomenklatura - Tarifna uvrstitev - Tarifni številki 3005 in 3824 - Grelni obliži in pasovi, namenjeni lajšanju bolečin - Izvedbena uredba (EU) 2016/1140 - Neveljavnost)
      (2020/C 215/22)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Pfizer Consumer Healthcare Ltd

         Tožena stranka: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Izrek

      Izvedbena uredba Komisije (EU) 2016/1140 z dne 8. julija 2016 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo ni veljavna.

         (1)  UL C 172, 20.5.2019.


title: Zadeva T-716/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. maja 2020 – Germanwings/Komisija (Državne pomoči – Letalski sektor – Pomoč, ki jo je Italija dodelila v korist sardinskih letališč – Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za delno združljivo in delno nezdružljivo z notranjim trgom – Pripisljivost državi – Prejemniki – Prednost za letalske prevoznike kot sopogodbenike – Načelo zasebnega udeleženca v tržnem gospodarstvu – Vpliv na trgovino med državami članicami – Škodovanje konkurenci – Obveznost obrazložitve – Shema pomoči – Pomoč de minimis – Vračilo)

text:
               29.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 215/26

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. maja 2020 – Germanwings/Komisija
      (Zadeva T-716/17) (1)

      (Državne pomoči - Letalski sektor - Pomoč, ki jo je Italija dodelila v korist sardinskih letališč - Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za delno združljivo in delno nezdružljivo z notranjim trgom - Pripisljivost državi - Prejemniki - Prednost za letalske prevoznike kot sopogodbenike - Načelo zasebnega udeleženca v tržnem gospodarstvu - Vpliv na trgovino med državami članicami - Škodovanje konkurenci - Obveznost obrazložitve - Shema pomoči - Pomoč de minimis - Vračilo)
      (2020/C 215/31)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Germanwings GmbH (Köln, Nemčija) (zastopnik: A. Martin-Ehlers, odvetnik)

         Tožene stranka: Evropska komisija (zastopnika: T. Maxian Rusche in S. Noë, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije (EU) 2017/1861 z dne 29. julija 2016 o državni pomoči SA 33983 (2013/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/N) – Italija – Nadomestilo sardinskim letališčem za opravljanje obveznosti javne službe (UL 2017, L 268, str. 1).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Germanwings GmbH se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 412, 4.12.2017.


title: Zadeva T-234/20: Tožba, vložena 29. aprila 2020 – HB/EIB

text:
               29.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 215/43

      Tožba, vložena 29. aprila 2020 – HB/EIB
      (Zadeva T-234/20)
      (2020/C 215/55)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: HB (zastopnik: C. Bernard-Glanz, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska investicijska banka

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost (i) ocenjevalnega poročila za leto 2017 in (ii) sklepa odbora za pritožbe o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke zoper njeno ocenjevalno poročilo za leto 2017;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo 50 000 EUR kot odškodnino za zamujeno priložnost, skupaj z zakonskimi obrestmi od izreka sodbe do celotnega plačila;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev predloga za razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev načela dobrega upravljanja in pravice do zaupnosti v delu, v katerem je oseba X s komentiranjem domnevnega neprimernega vedenja tožeče stranke v razmerju do člana višjega vodstva iz junija 2017 v oceni uspešnosti kršila načelo dobrega upravljanja in pravico tožeče stranke do zaupnosti.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji in zloraba pooblastil, ker tožeča stranka trdi, da jo je oseba X v ocenjevalnem obdobju nadlegovala, zaradi česar (i) oseba X ni bila tako objektivna, da bi lahko presodila njeno uspešnost, in je zato pri komentarjih in ocenah storila očitne napake, ter (ii) je bilo ocenjevalno poročilo sprejeto zato, da bi se škodilo tožeči stranki, zaradi česar so bila s tem zlorabljena pooblastila.

            Tožeča stranka v utemeljitev predloga za razveljavitev ničnosti sklepa odbora za pritožbe navaja dva nadaljnja tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: postopkovne nepravilnosti v delu, v katerem je odbor za pritožbe storil postopkovne nepravilnosti (nepravilna obvestitev o zaslišanju, nepravilno sprejetje sklepa in contumaciam), brez katerih bi lahko bil rezultat postopka drugačen.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev pravice do izjave v delu, v katerem tožeča stranka zaradi storjenih postopkovnih nepravilnosti ni bila prisotna na zaslišanju odbora za pritožbe in zato ni bila zaslišana.

            Tožeča stranka v utemeljitev predloga glede odškodnine navaja, da je tožena stranka tožeči stranki s tem, da je nezakonito zavrnila njeno prošnjo za poravnavo, odvzela možnost sporazumne rešitve zadeve in izogiba postopka pred Splošnim sodiščem.


title: Zadeva T-240/20: Tožba, vložena 27. aprila 2020 – Arnaoutakis/Parlament

text:
               29.6.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 215/44

      Tožba, vložena 27. aprila 2020 – Arnaoutakis/Parlament
      (Zadeva T-240/20)
      (2020/C 215/56)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Stavros Arnaoutakis (Heraklion, Grčija) (zastopnika: A. Schmitt in A. Grosjean, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
      ugotovi in odloči:

                  —

                  tožba je dopustna;

                  —

                  po potrebi v okviru ukrepov procesnega vodstva ali pripravljalnih ukrepov v tej zadevi Evropskemu parlamentu odredi, naj predloži mnenji zakonodajnopravne službe Evropskega parlamenta, ki naj bi bili izdani 16. julija 2018 in 3. decembra 2018 ali na kak drug dan, vsekakor pa pred sprejetjem Sklepa predsedstva Evropskega parlamenta z dne 10. decembra 2018 o spremembi Izvedbenih ukrepov v zvezi s Statutom poslancev Evropskega parlamenta (2018/C 466/02, UL z dne 28. decembra 2018, C 466/8);

                  —

                  izpodbijana posamična odločba v zvezi s pravicami tožeče stranke do dodatne (prostovoljne) pokojnine, ki jo je tožeči stranki vročil Oddelek za plače in socialne pravice poslancev, ki spada v okvir Generalnega direktorata za finance pri Evropskem parlamentu, se na podlagi člena 263 PDEU razglasi za nično v delu, v katerem se s to odločbo z učinkom od 1. januarja 2019 izvršuje povišanje upokojitvene starosti za dodatno (prostovoljno) pokojnino, ki jo je treba izplačati tožeči stranki, s 63 na 65 let, kot je bilo določeno z zgoraj omenjenim sklepom predsedstva Evropskega parlamenta z dne 10. decembra 2018;

                  —

                  ugotovi se, da je omenjeni sklep predsedstva Evropskega parlamenta z dne 10. decembra 2018 ničen ali da se na podlagi člena 277 PDEU ne uporablja v delu, v katerem se z njim spreminja člen 76 Izvedbenih ukrepov v zvezi s Statutom poslancev Evropskega parlamenta, zlasti v delu, v katerem se povišuje upokojitvena starost za dodatno (prostovoljno) pokojnino, ki jo je mogoče zahtevati od 1. januarja 2019;

                  —

                  Parlament nosi stroške postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: stvarna nepristojnost predsedstva

                              —

                              Sklep predsedstva z dne 10. decembra 2018 (v nadaljevanju: Sklep predsedstva) je bil sprejet s kršitvijo Statuta poslancev Evropskega parlamenta, ki je bil sprejet s Sklepom Evropskega parlamenta z dne 28. septembra 2005, 2005/684/ES, Euratom, (UL 2005, L 262, str. 1) (v nadaljevanju: Statut). Sklep predsedstva je med drugim v nasprotju z določbami člena 27 Statuta, ki določa, da je treba ohraniti pridobljene pravice in pričakovanja.

                              —

                              S Sklepom predsedstva se s tem, ko se uvaja posebna dajatev v višini 5 % nominalnega zneska pokojnine, uvaja davek, kar pa v skladu s členom 223(2) PDEU ni v pristojnosti predsedstva.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: bistvena kršitev postopka

                              —

                              Predsedstvo je sklep sprejelo, ne da bi upoštevalo pravila iz člena 223 PDEU.

                              —

                              Sklep predsedstva je pomanjkljivo obrazložen in ne izpolnjuje obveznosti obrazložitve iz člena 296, drugi odstavek, PDEU in člena 41(2)(c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev pridobljenih in pričakovanih pravic in načela zaupanja v pravo

                              —

                              S Sklepom predsedstva se kršijo pridobljene in pričakovane pravice, kar izhaja tako iz splošnih pravnih načel kot iz Statuta, ki izrecno določa, da se te pravice „ohranijo v polnem obsegu“ (člen 27).

                              —

                              S Sklepom predsedstva se krši načelo zaupanja v pravo.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti ter načel enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije

                              —

                              Poseg v pravice tožeče stranke ni sorazmeren s cilji Sklepa predsedstva.

                              —

                              Sklep predsedstva je treba razglasiti za ničen zaradi kršitve načel enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev načela pravne varnosti in neobstoj prehodnih ukrepov

                              —

                              S Sklepom predsedstva se krši načelo pravne varnosti, ker ima nezakonite retroaktivne učinke.

                              —

                              S Sklepom predsedstva se krši načelo pravne varnosti, ker ne določa prehodnih ukrepov.


title: Združeni zadevi C-370/17 in C-37/18: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 2. aprila 2020 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de grande instance de Bobigny, Cour de cassation – Francija) – Caisse de retraite du personnel navigant professionnel de l'aéronautique civile (CRPNPAC)/Vueling Airlines SA (C-370/17), Vueling Airlines SA/Jean-Luc Poignant (C-37/18) (Predhodno odločanje – Delavci migranti – Socialna varnost – Uredba (EGS) št. 1408/71 – Zakonodaja, ki se uporablja – Člen 14, točka 1(a) – Napoteni delavci – Člen 14, točka 2(a)(i) – Oseba, ki je običajno zaposlena na ozemlju dveh ali več držav članic pri podružnici ali stalnem predstavništvu, ki jo ali ga ima podjetje na ozemlju države članice, ki ni država članica njegovega sedeža – Uredba (EGS) št. 574/72 – Člen 11(1)(a) – Člen 12a(1a) – Potrdilo E 101 – Zavezujoč učinek – Potrdilo, pridobljeno ali uveljavljeno z goljufijo – Pristojnost sodišča države članice gostiteljice, da ugotovi goljufijo in potrdila ne upošteva – Člen 84a(3) Uredbe št. 1408/71 – Sodelovanje med pristojnimi nosilci – Vezanost na pravnomočnost kazenske odločbe v civilnem postopku – Primarnost prava Unije)

text:
               6.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 222/2

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 2. aprila 2020 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de grande instance de Bobigny, Cour de cassation – Francija) – Caisse de retraite du personnel navigant professionnel de l'aéronautique civile (CRPNPAC)/Vueling Airlines SA (C-370/17), Vueling Airlines SA/Jean-Luc Poignant (C-37/18)
      (Združeni zadevi C-370/17 in C-37/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Delavci migranti - Socialna varnost - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Zakonodaja, ki se uporablja - Člen 14, točka 1(a) - Napoteni delavci - Člen 14, točka 2(a)(i) - Oseba, ki je običajno zaposlena na ozemlju dveh ali več držav članic pri podružnici ali stalnem predstavništvu, ki jo ali ga ima podjetje na ozemlju države članice, ki ni država članica njegovega sedeža - Uredba (EGS) št. 574/72 - Člen 11(1)(a) - Člen 12a(1a) - Potrdilo E 101 - Zavezujoč učinek - Potrdilo, pridobljeno ali uveljavljeno z goljufijo - Pristojnost sodišča države članice gostiteljice, da ugotovi goljufijo in potrdila ne upošteva - Člen 84a(3) Uredbe št. 1408/71 - Sodelovanje med pristojnimi nosilci - Vezanost na pravnomočnost kazenske odločbe v civilnem postopku - Primarnost prava Unije)
      (2020/C 222/02)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveni sodišči

      Tribunal de grande instance de Bobigny, Cour de cassation

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: Caisse de retraite du personnel navigant professionnel de l'aéronautique civile (CRPNPAC) (C-370/17), Vueling Airlines SA (C-37/18)

         Toženi stranki: Vueling Airlines SA (C-370/17), Jean-Luc Poignant (C-37/18)

         Izrek

                  1.

                  Člen 11(1)(a) Uredbe Sveta (EGS) št. 574/72 z dne 21. marca 1972 o določitvi postopka za izvajanje Uredbe (EGS) št. 1408/71 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, v različici po spremembi in posodobitvi z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996 in kakor je bila spremenjena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 647/2005 z dne 13. aprila 2005, je treba razlagati tako, da lahko sodišča države članice, ki odločajo v okviru sodnega postopka zoper delodajalca, začetega zaradi dejstev, ki kažejo na goljufivo pridobitev ali uporabo potrdil E 101, izdanih na podlagi člena 14, točka 1(a), Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, v različici po spremembi in posodobitvi z Uredbo št. 118/97 in kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 631/2004 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004, v zvezi z delavci, ki svojo dejavnost opravljajo v tej državi članici, ugotovijo, da je podana goljufija, in posledično teh potrdil ne upoštevajo, samo če se prej prepričajo, da:

                              —

                              prvič, je bil postopek iz člena 84a(3) te uredbe začet hitro in je bilo tako pristojnemu nosilcu države članice izdaje omogočeno, da ponovno preuči utemeljenost izdaje navedenih potrdil glede na konkretne elemente, ki jih je predložil pristojni nosilec države članice gostiteljice in na podlagi katerih je mogoče sklepati, da so bila ta potrdila pridobljena in uveljavljena z goljufijo, ter

                              —

                              drugič, pristojni nosilec države članice izdaje ni opravil te ponovne preučitve in ni v razumnem roku zavzel stališča glede teh elementov in po potrebi zadevna potrdila razglasil za neveljavna ali jih preklical.

                  2.

                  Člen 11(1) Uredbe št. 574/72, v različici po spremembi in posodobitvi z Uredbo št. 118/97 in kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 647/2005, in načelo primarnosti prava Unije je treba razlagati tako, da če je bil delodajalec v državi članici gostiteljici kazensko obsojen na podlagi dokončno ugotovljene goljufije, ne da bi se pri tem upoštevalo to pravo, nasprotujeta temu, da civilno sodišče te države članice, ki je na podlagi načela nacionalnega prava v civilnem postopku vezano na pravnomočnost kazenske odločbe, temu delodajalcu zgolj zaradi te kazenske obsodbe naloži plačilo odškodnine za povračilo škode delavcem ali pokojninskemu organu te države članice, ki so bili s to goljufijo oškodovani.

         (1)  UL C 283, 28.8.2017.

         UL C 112, 26.3.2018.


title: Združene zadeve C-715/17, C-718/17 in C-719/17: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 2. aprila 2020 – Evropska komisija/Republika Poljska, Komisija/Madžarska, Komisija/Češka republika (Neizpolnitev obveznosti države – Sklep (EU) 2015/1523 in Sklep (EU) 2015/1601 – Člen 5(2) in od (4) do (11) navedenih sklepov – Začasni ukrepi na področju mednarodne zaščite v korist Helenske republike in Italijanske republike – Izredne razmere zaradi nenadnega prihoda državljanov tretjih držav na ozemlje nekaterih držav članic – Premestitev teh državljanov na ozemlje preostalih držav članic – Postopek premestitve – Obveznost držav članic, da v rednih časovnih presledkih in vsaj vsake tri mesece sporočijo število prosilcev, ki jih je mogoče hitro premestiti na njihovo ozemlje – Zaporedne obveznosti, ki vodijo do dejanske premestitve – Interesi držav članic v zvezi z nacionalno varnostjo in javnim redom – Možnost države članice, da se sklicuje na člen 72 PDEU, da ne bi uporabila zavezujočih pravnih aktov Unije)

text:
               6.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 222/3

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 2. aprila 2020 – Evropska komisija/Republika Poljska, Komisija/Madžarska, Komisija/Češka republika
      (Združene zadeve C-715/17, C-718/17 in C-719/17) (1)

      (Neizpolnitev obveznosti države - Sklep (EU) 2015/1523 in Sklep (EU) 2015/1601 - Člen 5(2) in od (4) do (11) navedenih sklepov - Začasni ukrepi na področju mednarodne zaščite v korist Helenske republike in Italijanske republike - Izredne razmere zaradi nenadnega prihoda državljanov tretjih držav na ozemlje nekaterih držav članic - Premestitev teh državljanov na ozemlje preostalih držav članic - Postopek premestitve - Obveznost držav članic, da v rednih časovnih presledkih in vsaj vsake tri mesece sporočijo število prosilcev, ki jih je mogoče hitro premestiti na njihovo ozemlje - Zaporedne obveznosti, ki vodijo do dejanske premestitve - Interesi držav članic v zvezi z nacionalno varnostjo in javnim redom - Možnost države članice, da se sklicuje na člen 72 PDEU, da ne bi uporabila zavezujočih pravnih aktov Unije)
      (2020/C 222/03)
      Jeziki postopka: češčina, madžarščina in poljščina

         Stranke

         (Zadeva C-715/17)

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: Z. Malůšková, A. Stobiecka-Kuik, G. Wils in A. Tokár, agenti)

         Tožena stranka: Republika Poljska (zastopnika: E. Borawska-Kędzierska in B. Majczyna, agenta)

         Intervenientki v podporo Republike Poljske: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, J. Vláčil, J. Pavliš in A. Brabcová, agenti), Madžarska, (zastopnik: M. Z. Fehér, agent)

         (Zadeva C-718/17)

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki:Z. Malůšková, A. Stobiecka-Kuik, G. Wils in A. Tokár, agenti)

         Tožena stranka: Madžarska (zastopnika: M. Z. Fehér in G. Koós, agenta)

         Intervenientki v podporo Madžarske: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, J. Vláčil, J. Pavliš in A. Brabcová, agenti), Republika Poljska (zastopnika: E. Borawska-Kędzierska in B. Majczyna, agenta)

         (Zadeva C-719/17)

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: Z. Malůšková, A. Stobiecka-Kuik, G. Wils in A. Tokár, agenti)

         Tožena stranka: Češka republika (zastopniki M. Smolek, J. Vláčil, J. Pavliš in A. Brabcová, agenti)

         Intervenientki v podporo Češke republike: Madžarska (zastopnik: M. Z. Fehér, agent), Republika Poljska (zastopnika: E. Borawska-Kędzierska in B. Majczyna, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Zadeve C-715/17, C-718/17 in C-719/17 se združijo za izdajo sodbe.

                  2.

                  Republika Poljska s tem, da ni v rednih obdobjih, in sicer vsaj vsake tri mesece, navedla primernega števila prosilcev za mednarodno zaščito, ki se lahko hitro premestijo na njeno ozemlje, od 16. marca 2016 ni izpolnjevala svojih obveznosti na podlagi člena 5(2) Sklepa Sveta (EU) 2015/1523 z dne 14. septembra 2015 o uvedbi začasnih ukrepov na področju mednarodne zaščite v korist Italije in Grčije in člena 5(2) Sklepa Sveta (EU) 2015/1601 z dne 22. septembra 2015 o uvedbi začasnih ukrepov na področju mednarodne zaščite v korist Italije in Grčije ter posledično poznejših obveznosti v zvezi s premestitvijo iz člena 5, od (4) do (11), navedenih sklepov.

                  3.

                  Madžarska s tem, da ni v rednih obdobjih, in sicer vsaj vsake tri mesece, navedla primernega števila prosilcev za mednarodno zaščito, ki se lahko hitro premestijo na njeno ozemlje, od 25. decembra 2015 ni izpolnjevala svojih obveznosti na podlagi člena 5(2) Sklepa 2015/1601 in posledično poznejših obveznosti v zvezi s premestitvijo iz člena 5, od (4) do (11), tega sklepa.

                  4.

                  Češka republika s tem, da ni v rednih obdobjih, in sicer vsaj vsake tri mesece, navedla primernega števila prosilcev za mednarodno zaščito, ki se lahko hitro premestijo na njeno ozemlje, od 13. avgusta 2016 ni izpolnjevala svojih obveznosti na podlagi člena 5(2) Sklepa 2015/1523 in člena 5(2) Sklepa 2015/1601 ter posledično poznejših obveznosti v zvezi s premestitvijo iz člena 5, od (4) do (11), navedenih sklepov.

                  5.

                  Republiki Poljski se naloži, da poleg svojih stroškov v zadevah C-715/17, C-718/17 in C-719/17 nosi stroške, ki so Evropski komisiji nastali v zadevi C-715/17.

                  6.

                  Madžarski se naloži, da poleg svojih stroškov v zadevah C-715/17, C-718/17 in C-719/17 nosi stroške, ki so Evropski komisiji nastali v zadevi C-718/17.

                  7.

                  Češki republiki se naloži, da poleg svojih stroškov v zadevah C-715/17, C-718/17 in C-719/17 nosi stroške, ki so Evropski komisiji nastali v zadevi C-719/17.

         (1)  JO C 112, 26.3.2018.


title: Združeni zadevi C-103/18 in C-429/18: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 19. marca 2020 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Juzgado Contencioso-Administrativo n° 8 de Madrid, Juzgado Contencioso-Administrativo n° 14 de Madrid – Španija) – Domingo Sánchez Ruiz (C-103/18), Berta Fernández Álvarez in drugi (C-429/18)/Comunidad de Madrid (Servicio Madrileño de Salud) (Predhodno odločanje – Socialna politika – Direktiva 1999/70/ES – Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP – Določba 5 – Pojem „veriženje pogodb o zaposlitvi ali delovnih razmerij za določen čas“ – Delodajalčevo nespoštovanje zakonskega roka, določenega za dokončno zapolnitev delovnega mesta, ki ga začasno zaseda delavec, zaposlen za določen čas – Implicitno podaljševanje delovnega razmerja iz leta v leto – Delavec, zaposlen za določen čas, ki v okviru dveh zaporednih imenovanj zaseda isto delovno mesto – Pojem „objektivni razlog“, ki upravičuje obnovitev zaporednih pogodb o zaposlitvi ali delovnih razmerij za določen čas – Spoštovanje razlogov za zaposlitev, določenih z nacionalno ureditvijo – Konkretna preučitev, pri kateri se izkaže, da je namen veriženja delovnih razmerij za določen čas zadostitev stalne in trajne potrebe delodajalca po zaposlenih – Ukrepi za preprečevanje in po potrebi sankcioniranje zlorab veriženja pogodb o zaposlitvi ali delovnih razmerij za določen čas – Natečaji za dokončno zapolnitev delovnih mest, ki jih začasno zasedajo delavci, zaposleni za določen čas – Sprememba statusa delavcev, zaposlenih za določen čas, v „delavce, zaposlene za nedoločen čas, a ne za stalno“ – Dodelitev odškodnine delavcu, in sicer primerljive odškodnini, ki se izplača v primeru nezakonite odpovedi – Možnost uporabe okvirnega sporazuma o delu za določen čas, ne glede na to, da je delavec privolil v veriženje pogodb za določen čas – Določba 5(1) – Neobstoj obveznosti nacionalnih sodišč, da ne uporabijo neustrezne nacionalne ureditve)

text:
               6.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 222/5

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 19. marca 2020 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Juzgado Contencioso-Administrativo no 8 de Madrid, Juzgado Contencioso-Administrativo no 14 de Madrid – Španija) – Domingo Sánchez Ruiz (C-103/18), Berta Fernández Álvarez in drugi (C-429/18)/Comunidad de Madrid (Servicio Madrileño de Salud)
      (Združeni zadevi C-103/18 in C-429/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Socialna politika - Direktiva 1999/70/ES - Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP - Določba 5 - Pojem „veriženje pogodb o zaposlitvi ali delovnih razmerij za določen čas“ - Delodajalčevo nespoštovanje zakonskega roka, določenega za dokončno zapolnitev delovnega mesta, ki ga začasno zaseda delavec, zaposlen za določen čas - Implicitno podaljševanje delovnega razmerja iz leta v leto - Delavec, zaposlen za določen čas, ki v okviru dveh zaporednih imenovanj zaseda isto delovno mesto - Pojem „objektivni razlog“, ki upravičuje obnovitev zaporednih pogodb o zaposlitvi ali delovnih razmerij za določen čas - Spoštovanje razlogov za zaposlitev, določenih z nacionalno ureditvijo - Konkretna preučitev, pri kateri se izkaže, da je namen veriženja delovnih razmerij za določen čas zadostitev stalne in trajne potrebe delodajalca po zaposlenih - Ukrepi za preprečevanje in po potrebi sankcioniranje zlorab veriženja pogodb o zaposlitvi ali delovnih razmerij za določen čas - Natečaji za dokončno zapolnitev delovnih mest, ki jih začasno zasedajo delavci, zaposleni za določen čas - Sprememba statusa delavcev, zaposlenih za določen čas, v „delavce, zaposlene za nedoločen čas, a ne za stalno“ - Dodelitev odškodnine delavcu, in sicer primerljive odškodnini, ki se izplača v primeru nezakonite odpovedi - Možnost uporabe okvirnega sporazuma o delu za določen čas, ne glede na to, da je delavec privolil v veriženje pogodb za določen čas - Določba 5(1) - Neobstoj obveznosti nacionalnih sodišč, da ne uporabijo neustrezne nacionalne ureditve)
      (2020/C 222/04)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveni sodišči

      Juzgado Contencioso-Administrativo no 8 de Madrid, Juzgado Contencioso-Administrativo no 14 de Madrid

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Domingo Sánchez Ruiz (C-103/18), Berta Fernández Álvarez in drugi (C-429/18)

         Tožena stranka: Comunidad de Madrid (Servicio Madrileño de Salud)

         Izrek

                  1.

                  Določbo 5 okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999, ki je priloga k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP, je treba razlagati tako, da države članice in/ali socialni partnerji iz pojma „veriženje pogodb o zaposlitvi ali delovnih razmerij za določen čas“ v smislu te določbe ne smejo izključiti položaja, v katerem je delavec – ki je bil zaposlen na podlagi delovnega razmerja za določen čas, torej do dokončne zapolnitve prostega delovnega mesta, na katero je bil zaposlen – v okviru več imenovanj neprekinjeno več let zasedal isto delovno mesto ter stalno in neprekinjeno opravljal enake naloge, pri čemer je ohranjanje ustaljenega položaja tega delavca na tem prostem delovnem mestu posledica tega, da delodajalec ne spoštuje svoje zakonske obveznosti, da v določenem roku izvede natečaj za dokončno zapolnitev navedenega prostega delovnega mesta, in pri čemer je bilo njegovo delovno razmerje zaradi tega implicitno podaljševano iz leta v leto.

                  2.

                  Določbo 5 okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999, ki je priloga k Direktivi 1999/70, je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji in nacionalni sodni praksi, v skladu s katerima se za zaporedno podaljšanje delovnih razmerij za določen čas šteje, da je z „objektivnimi razlogi“ v smislu točke 1(a) te določbe upravičeno že zgolj zato, ker to podaljšanje ustreza razlogom za zaposlitev iz te zakonodaje, namreč če je potrebno, ali nujno oziroma zaradi izvajanja začasnih, občasnih ali izrednih programov, in sicer, če taka nacionalna zakonodaja in nacionalna sodna praksa zadevnemu delodajalcu ne preprečujeta, da v praksi s takšnimi podaljšanji zadovoljuje stalne in trajne potrebe po zaposlenih.

                  3.

                  Določbo 5 okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999, ki je priloga k Direktivi 1999/70, je treba razlagati tako, da mora nacionalno sodišče v skladu z vsemi pravili svojega upoštevnega nacionalnega prava presoditi, ali izvedba natečajev za dokončno zapolnitev delovnih mest, ki jih začasno zasedajo delavci, zaposleni v okviru delovnih razmerij za določen čas, sprememba statusa teh delavcev v „delavce, zaposlene za nedoločen čas, a ne za stalno“, in to, da se navedenim delavcem dodeli odškodnina, primerljiva odškodnini, ki se izplača v primeru nezakonite odpovedi, pomenijo primerne ukrepe za preprečevanje in po potrebi sankcioniranje zlorab veriženja pogodb o zaposlitvi ali delovnih razmerij za določen čas oziroma ustrezne pravne ukrepe v smislu te določbe.

                  4.

                  Določbo 2, določbo 3(1) in določbo 5 okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999, ki je priloga k Direktivi 1999/70, je treba razlagati tako, da če javni delodajalec zlorablja veriženje delovnih razmerij za določen čas, to, da je zadevni delavec privolil v sklenitev in/ali podaljšanje teh delovnih razmerij, s tega vidika ne more izničiti vsakršne narave zlorabe ravnanja tega delodajalca, tako da se ta okvirni sporazum ne bi uporabljal za položaj tega delavca.

                  5.

                  Pravo Unije je treba razlagati tako, da nacionalnemu sodišču, ki odloča o sporu med delavcem in njegovim javnim delodajalcem, ne nalaga, da ne uporabi nacionalne ureditve, ki ni v skladu z določbo 5(1) okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999, ki je priloga k Direktivi 1999/70.

         (1)  UL C 161, 7.5.2018

         UL C 373, 15.10.2018.