title: Zadeva C-398/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 28. junija 2021 – Conseil national des barreaux, Conférence des bâtonniers, Ordre des avocats du barreau de Paris/Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance

text:
               20.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/16

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 28. junija 2021 – Conseil national des barreaux, Conférence des bâtonniers, Ordre des avocats du barreau de Paris/Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance
      (Zadeva C-398/21)
      (2021/C 382/22)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Conseil national des barreaux, Conférence des bâtonniers, Ordre des avocats du barreau de Paris

         Tožene stranke: Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali člen 8ab(5) Direktive 2011/16 (1):

                  —

                  krši pravico do poštnega sojenja, zagotovljeno s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in členom 6 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, v delu, v katerem odvetnikov, ki opravljajo pravosodno funkcijo, načeloma ne izključuje iz pojma posrednikov, ki morajo davčni upravi predložiti podatke, potrebne za poročanje o čezmejni davčni shemi, ali o tej obveznosti uradno obvestiti drugega posrednika?

                  —

                  krši pravici do spoštovanja dopisovanja in zasebnega življenja, zagotovljeni s členom 7 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in členom 8 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, v delu, v katerem odvetnikov, ki ugotavljajo pravni položaj svoje stranke, načeloma ne izključuje iz pojma posrednikov, ki morajo davčni upravi predložiti podatke, potrebne za poročanje o čezmejni davčni shemi, ali o tej obveznosti uradno obvestiti drugega posrednika?

         (1)  Direktiva Sveta 2011/16/EU z dne 15. februarja 2011 o upravnem sodelovanju na področju obdavčevanja in razveljavitvi Direktive 77/799/EGS (UL 2011, L 64, str. 1).


title: Zadeva C-413/21 P: Pritožba, ki jo je Svet Evropske unije vložil 6. julija 2021 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 21. aprila 2021 v zadevi T-322/19, El-Qaddafi/Svet

text:
               20.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/17

      Pritožba, ki jo je Svet Evropske unije vložil 6. julija 2021 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 21. aprila 2021 v zadevi T-322/19, El-Qaddafi/Svet
      (Zadeva C-413/21 P)
      (2021/C 382/23)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnik: Svet Evropske unije (zastopnika: V. Piessevaux, M. Bishop, agenta)

         Druga stranka v postopku: Aisha Muammer Mohamed El-Qaddafi

         Predlogi

      Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano sodbo Splošnega sodišča razveljavi;

                  —

                  dokončno odloči o vprašanjih, ki so predmet te pritožbe, in zavrne tožbo tožeče stranke;
                  ter

                  —

                  tožeči stranki naloži plačilo stroškov, ki so nastali s to pritožbo in v zadevi T-322/19.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Svet trdi, da je Splošno sodišče v izpodbijani sodbi v zadevi T-322/19 storilo te napake:

                  —

                  prvi pritožbeni razlog: kršitev člena 47 Listine EU o temeljnih pravicah in člena 36 v povezavi s členom 53, prvi odstavek, Statuta Sodišča ter napačna razlaga Sklepa Sveta (SZVP) 2015/1333 (1);

                  —

                  drugi pritožbeni razlog: napačna razlaga členov 8(1) in 9(1) Sklepa Sveta 2015/1333 ter člena 6(1) Uredbe Sveta (EU) 2016/44 (2);

                  —

                  tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče je izkrivilo trditve Sveta, kršilo načelo zaupanja v procesne akte, napačno razlagalo Sklep Sveta 2015/1333 in Uredbo Sveta 2016/44 ter kršilo člen 47 Listine EU o temeljnih pravicah;

                  —

                  četrti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je izkrivilo dokaze, kršilo načelo zaupanja v procesne akte, kršilo člen 36 v povezavi s členom 53, prvi odstavek, Statuta Sodišča ter kršilo člen 263 PDEU in člen 47 Listine EU o temeljnih pravicah.

         (1)  Sklep Sveta (SZVP) 2015/1333 z dne 31. julija 2015 o omejevalnih ukrepih zaradi razmer v Libiji in razveljavitvi Sklepa 2011/137/SZVP (UL 2015, L 206, str. 34).

         (2)  Uredba Sveta (EU) 2016/44 z dne 18. januarja 2016 o omejevalnih ukrepih zaradi razmer v Libiji in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 204/2011 (UL 2016, L 12, str. 1).


title: Zadeva C-442/21 P: Pritožba, ki sta jo 15. julija 2021 vložili ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport A/S, Danske Fragtmænd A/S zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 5. maja 2021 v zadevi T-561/18, ITD in Danske Fragtmænd/Komisija

text:
               20.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/19

      Pritožba, ki sta jo 15. julija 2021 vložili ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport A/S, Danske Fragtmænd A/S zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 5. maja 2021 v zadevi T-561/18, ITD in Danske Fragtmænd/Komisija
      (Zadeva C-442/21 P)
      (2021/C 382/25)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnici: ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport A/S, Danske Fragtmænd A/S (zastopnik: L. Sandberg-Mørch, advokat)

         Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Jørgen Jensen Distribution A/S, Dansk Distribution A/S, Kraljevina Danska

         Predlog

      Pritožnici Sodišču predlagata, naj:

                  —

                  razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 5. maja 2021 v zadevi T-561/18 v delu, v katerem so bili zavrnjeni razlogi pritožnic, da je imela Komisija resne težave pri ugotovitvi, da je nadomestilo za obveznost zagotavljanja univerzalne poštne storitve združljiva pomoč, da je imela Komisija resne težave pri ugotovitvi, da je državno poroštvo obstoječa pomoč, in da je imela Komisija resne težave tudi pri presoji razporejanja stroškov;

                  —

                  drugim strankam v postopku naloži, da nosijo svoje stroške in stroške pritožnic.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

                  1.

                  Prvič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo in izkrivilo dejstva, ker je razsodilo, da Komisija ni imela resnih težav v zvezi z izključitvijo iz NAC materialnih koristi (kot sta ugled podjetja in splošna razširjenost), ki jih je imela družba Post Danmark zaradi zagotavljanja univerzalne poštne storitve.

                  2.

                  Drugič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker je razsodilo, da Komisija ni imela resnih težav ko je ugotovila, da je pomoč združljiva na podlagi okvira za storitve splošnega gospodarskega pomena za izpolnjevanje obveznosti zagotavljanja univerzalne poštne storitve, nato pa odobrila pomoč za stroške odpuščanja delavcev v okviru preoblikovanja/prestrukturiranja družbe Post Danmark.

                  3.

                  Tretjič, kršitev členov 107(1) in 108(2) PDEU, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker je ugotovilo, da Komisija ni imela resnih težav pri ugotovitvi, da razporeditev splošnih stroškov v prevelikem obsegu na račun obveznosti zagotavljanja univerzalne poštne storitve s strani družbe Post Danmark, ni državna pomoč.
                  Pritožnici trdita, da zmotna ugotovitev Splošnega sodišča temelji na dveh napačnih uporabah prava, ki se nanašata na dva podrazloga:

                              a.

                              Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker je ugotovilo, da sta člen 4(4)(c) pravilnika o računovodstvu iz leta 2006 in člen 4(3)(c) pravilnika o računovodstvu le posebna uporaba načel, določenih v členu 4(4)(a) in členu 4(4)(b) pravilnikov o računovodstvu iz leta 2006 in 2011.

                              b.

                              Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker je ugotovilo, da je ustreznost razporeditve splošnih stroškov s strani družbe Post Danmark dokazana s tem, da so računi družbe Post Danmark predmet rednih revizij.


title: Zadeva C-444/21: Tožba, vložena 16. julija 2021 – Evropska komisija/Irska

text:
               20.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/19

      Tožba, vložena 16. julija 2021 – Evropska komisija/Irska
      (Zadeva C-444/21)
      (2021/C 382/26)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Hermes in M. Noll-Ehlers, agenta)

         Tožena stranka: Irska

         Predloga

      Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da Irska ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 4(4) in člena 6(1) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (1) (v nadaljevanju: Direktiva), s tem da

                              —

                              ni čim prej, najpozneje pa v šestih letih, na svojem ozemlju določila 217 območij za posebna ohranitvena območja od 423 območij, pomembnih za Skupnost v atlantski biogeografski regiji, ki so bila kot taka opredeljena z Odločbo Komisije 2004/813/ES z dne 7. decembra 2004 (2), kakor je bila posodobljena z Odločbo Komisije 2008/23/ES z dne 12. novembra 2007 (3) in z Odločbo Komisije 2009/96/ES z dne 12. decembra 2008 (4);

                              —

                              ni določila podrobne ohranitvene cilje za 140 območij od skupno 423 območij iz zgoraj navedenih odločb Komisije, in

                              —

                              ni uvedla potrebne ohranitvene ukrepe, ki ustrezajo ekološkim zahtevam naravnih habitatnih tipov iz Priloge I in vrst iz Priloge II Direktive, za katero koli od 423 območij iz zgoraj navedenih odločb Komisije.

                  —

                  Irski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Komisija meni, da Irska ni uspela vzpostaviti in upravljati svojega omrežja Natura 2000 v skladu z zakonskimi zahtevami, določenimi v Direktivi.
      Prvič, Irska ni izpolnila obveznosti iz člena 4(4) Direktive, ker ni čim prej, najpozneje pa v šestih letih, za posebna ohranitvena območja določila vseh 423 območij, navedenih v zgoraj navedenih odločbah Komisije. Ta opustitev se nanaša na 217 območij do izteka obdobja, določenega v dodatnem obrazloženem mnenju.
      Drugič, Irska ni ravnala v skladu s členom 4(4) Direktive, ker ni določila posebne ohranitvene cilje za vsako od 423 zadevnih območij. Ta opustitev se nanaša na 140 območji do izteka obdobja, določenega v dodatnem obrazloženem mnenju.
      Tretjič, Irska ni uvedla potrebne ohranitvene ukrepe, ki ustrezajo ekološkim zahtevam naravnih habitatnih tipov iz Priloge I in vrst iz Priloge II Direktive, kot to določa člen 6(1) Direktive, za 423 območij, na katera se nanaša ta kršitev. Praksa Irske v zvezi z ohranitvenimi ukrepi je pripeljala do položaja, v katerem za nobeno od 423 območij, na katera se nanaša ta kršitev, do izteka obdobja, določenega v dodatnem obrazloženem mnenju, niso bili določeni ohranitveni ukrepi, ki bi ustrezali zakonskim zahtevam iz člena 6(1) Direktive. Za veliko območij ohranitveni ukrepi sploh niso bili določeni. Spet za druga območja so bili ohranitveni ukrepi določeni zgolj za nekatere od upoštevnih habitatnih tipov iz Priloge I in vrst iz Priloge II, ki so pretežno prisotni na teh območjih. Še več, za veliko število območji niso bili določeni ohranitveni ukrepi na podlagi jasno opredeljenih ohranitvenih ciljev posebej za posamezno območje. Poleg tega Irska na splošno in vztrajno ni ravnala v skladu s členom 6(1) Direktive, ker je uvedla ohranitvene ukrepe, ki niso dovolj jasni in podrobni ter s katerimi ni mogoče zajeti vseh resnih pritiskov in groženj.

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 102.

         (2)  Odločba Komisije 2004/813/ES z dne 7. decembra 2004 o sprejemu, v skladu z Direktivo Sveta 92/43/EGS, seznama območij, pomembnih za Skupnost, za atlantsko biogeografsko regijo (UL 2004, L 387, str. 1).

         (3)  Odločba Komisije 2008/23/ES z dne 12. novembra 2007 o sprejetju prvega posodobljenega seznama območij, pomembnih za Skupnost, za atlantsko biogeografsko regijo v skladu z Direktivo Sveta 92/43/EGS (UL 2008, L 12, str. 1).

         (4)  Odločba Komisije 2009/96/ES z dne 12. decembra 2008 o sprejetju drugega posodobljenega seznama za Skupnost pomembnih območij v atlantski biogeografski regiji v skladu z Direktivo Sveta 92/43/EGS (UL 2009, L 43, str. 466).


title: Zadeva C-454/21 P: Pritožba, ki so jo 22. julija 2021 vložile Engie Global LNG Holding Sàrl, Engie Invest International SA, Engie SA zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi razširjeni senat) z dne 12. maja 2021 v združenih zadevah T-516/18 in T-525/18, Veliko vojvodstvo Luksemburg in drugi/Komisija

text:
               20.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/21

      Pritožba, ki so jo 22. julija 2021 vložile Engie Global LNG Holding Sàrl, Engie Invest International SA, Engie SA zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi razširjeni senat) z dne 12. maja 2021 v združenih zadevah T-516/18 in T-525/18, Veliko vojvodstvo Luksemburg in drugi/Komisija
      (Zadeva C-454/21 P)
      (2021/C 382/27)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Pritožnice: Engie Global LNG Holding Sàrl, Engie Invest International SA, Engie SA (zastopniki: C. Rydzynski, B Le Bret, M. Struys, F. Pili, odvetniki)

         Druga stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Pritožnice Sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  to pritožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

                  —

                  sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 12. maja 2021 v združenih zadevah T-516/18 in T-525/18, Luksemburg in Engie Global LNG Holding in drugi/Komisija, razveljavi;

                  —

                  v skladu s členom 61 Statuta Sodišča dokončno vsebinsko odloči o zadevi in, primarno, ugodi tožbenim predlogom, ki jih je družba Engie navedla na prvi stopnji, ali, podredno, člen 2 Sklepa Komisije (EU) 2019/421 z dne 20. junija 2018 o državni pomoči SA.44888 (2016/C) (ex 2016/NN), ki jo je Luksemburg odobril skupini Engie (UL 2019, L 78, str. 1), razglasi za ničen v delu, v katerem je z njim naložena izterjava pomoči;

                  —

                  še bolj podredno, zadevo vrne v ponovno odločanje Splošnemu sodišču;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo vseh stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Družbe Engie Global LNG Holding, Engie Invest International in Engie v utemeljitev pritožbe navajajo tri pritožbene razloge.
      Po mnenju pritožnic je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo in izkrivilo dejstva pri opredelitvi ozkega referenčnega okvira, ker je (i) Direktivo o matičnih in odvisnih družbah izključilo iz opredelitve tega referenčnega okvira; (ii) povezalo člena 164 in 166 luksemburškega zakona o dohodku; (iii) štelo, da prirast k posojilu ZORA pomeni razdelitev dobička; in (iv) štelo, da je z zadevnimi davčnimi stališči podeljena selektivna prednost.
      Poleg tega je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo in izkrivilo dejstva pri dokazovanju obstoja selektivne prednosti glede na luksemburško določbo o zlorabi pravice (i) glede upoštevanega referenčnega okvira; (ii) pri opredelitvi selektivne prednosti; in (iii) pri razlagi luksemburškega prava.
      Pritožnice na podlagi prvega in drugega pritožbenega razloga sklepajo, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker je zavrnilo njihove trditve, ki so jih v okviru ničnostne tožbe navedle glede omejene pristojnosti Komisije na podlagi členov 2, 3, 4 in 5 PDEU, ki se nanašajo na delitev pristojnosti med Evropsko unijo in državami članicami, v povezavi s členi od 113 do 117 PDEU.
      Nazadnje, izterjava pomoči, ki jo je odredilo Splošno sodišče, je v nasprotju z načeloma pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj.


title: Zadeva C-478/21 P: Pritožba, ki so jo 2. avgusta 2021 vložile China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products, Cangzhou Qinghong Foundry Co. Ltd, Botou City Qinghong Foundry Co. Ltd, Lingshou County Boyuan Foundry Co. Ltd, Handan Qunshan Foundry Co. Ltd, Heping Cast Co. Ltd Yi County, Hong Guang Handan Cast Foundry Co. Ltd, Shanxi Yuansheng Casting and Forging Industrial Co. Ltd, Botou City Wangwu Town Tianlong Casting Factory, Tangxian Hongyue Machinery Accessory Foundry Co. Ltd zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti razširjeni senat) z dne 19. maja 2021 v zadevi T-254/18, China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products in drugi/Komisija

text:
               20.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/22

      Pritožba, ki so jo 2. avgusta 2021 vložile China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products, Cangzhou Qinghong Foundry Co. Ltd, Botou City Qinghong Foundry Co. Ltd, Lingshou County Boyuan Foundry Co. Ltd, Handan Qunshan Foundry Co. Ltd, Heping Cast Co. Ltd Yi County, Hong Guang Handan Cast Foundry Co. Ltd, Shanxi Yuansheng Casting and Forging Industrial Co. Ltd, Botou City Wangwu Town Tianlong Casting Factory, Tangxian Hongyue Machinery Accessory Foundry Co. Ltd zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti razširjeni senat) z dne 19. maja 2021 v zadevi T-254/18, China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products in drugi/Komisija
      (Zadeva C-478/21 P)
      (2021/C 382/28)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnice: China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME), Cangzhou Qinghong Foundry Co. Ltd, Botou City Qinghong Foundry Co. Ltd, Lingshou County Boyuan Foundry Co. Ltd, Handan Qunshan Foundry Co. Ltd, Heping Cast Co. Ltd Yi County, Hong Guang Handan Cast Foundry Co. Ltd, Shanxi Yuansheng Casting and Forging Industrial Co. Ltd, Botou City Wangwu Town Tianlong Casting Factory, Tangxian Hongyue Machinery Accessory Foundry Co. Ltd (zastopniki: R. Antonini, avvocato, E. Monard in B. Maniatis, avocats)

         Druge stranke v postopku: Evropska komisija, EJ Picardie, Fondatel Lecomte, Fonderies Dechaumont, Fundiciones de Odena, SA, Heinrich Meier Eisengießerei GmbH & Co. KG, Saint-Gobain Construction Products UK Ltd, Saint-Gobain Pam, Ulefos Oy

         Predlogi

      Pritožnice Sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  izpodbijano sodbo razveljavi;

                  —

                  ugodi predlogom pritožnic v njihovi tožbi pred Splošnim sodiščem ter razglasi ničnost Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2018/140 z dne 29. januarja 2018 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz nekaterih izdelkov iz litega železa s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, ter zaključku preiskave o uvozu nekaterih izdelkov iz litega železa s poreklom iz Indije (1) v delu, v katerem se nanaša na CCCME, posamezne družbe in zadevne člane, ter

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov postopka pred Splošnim sodiščem in postopka pred Sodiščem, vključno s stroški pritožnic, intervenientom pa naloži plačilo njihovih lastnih stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je storilo napako, ker ni ugotovilo kršitve členov 3(2), 3(3), 3(5) 3(6) in 3(7) osnovne uredbe (2) ter načela dobrega upravljanja, kar zadeva podatke o uvozu.
      Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je storilo napako, ker ni ugotovilo kršitve členov 3(2), 3(3), 3(5), 3(6) in 3(7) osnovne uredbe in načela dobrega upravljanja, razlog za to kršitev pa je, da opredelitev škode in vzročne zveze ni temeljila na pozitivnih dokazih in objektivni preučitvi.
      Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da za izpolnitev obveznosti na podlagi členov 3(6) in 3(7) osnovne uredbe ni bilo treba izvesti segmentirane analize.
      Četrti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je storilo napako, ker ni ugotovilo kršitve členov 3(6) in 3(7) osnovne uredbe, kar zadeva neobstoj nelojalnega nižanja cen za del prodaje v Uniji.
      Peti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je pri ugotovitvi, da tretji tožbeni razlog delno ni bil dopusten, uporabilo napačen pravni standard. Splošno sodišče je storilo napako, ker ni ugotovilo kršitve členov 6(7), 19(1), 19(2), 20(2) in 20(4) osnovne uredbe ter pravice do obrambe, kar zadeva zahtevo po razkritju bistvenih dejstev in premislekov.

         (1)  UL 2018, L 25, str. 6.

         (2)  Uredba (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (UL 2016, L 176, str. 21).


title: Zadeva C-345/20: Sklep predsednika Sodišča z dne 25. junija 2021 – Evropska komisija/Portugalska republika

text:
               20.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/23

      Sklep predsednika Sodišča z dne 25. junija 2021 – Evropska komisija/Portugalska republika
      (Zadeva C-345/20) (1)

      (2021/C 382/29)
      Jezik postopka: portugalščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 329, 5.10.2020.


title: Zadeva C-9/21: Sklep predsednika Sodišča z dne 21. junija 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Köln – Nemčija) – AX/Deutsche Lufthansa AG

text:
               20.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/23

      Sklep predsednika Sodišča z dne 21. junija 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Köln – Nemčija) – AX/Deutsche Lufthansa AG
      (Zadeva C-9/21) (1)

      (2021/C 382/31)
      Jezik postopka: nemščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 88, 15.3.2021.


title: Zadeva C-37/21: Sklep predsednika Sodišča z dne 29. junija 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Hamburg – Nemčija) – flightright GmbH/Ryanair DAC

text:
               20.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/23

      Sklep predsednika Sodišča z dne 29. junija 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Hamburg – Nemčija) – flightright GmbH/Ryanair DAC
      (Zadeva C-37/21) (1)

      (2021/C 382/32)
      Jezik postopka: nemščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 163, 3.5.2021.


title: Zadeva C-182/21: Sklep predsednika Sodišča z dne 24. junija 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Düsseldorf – Nemčija) – Nokia Technologies Oy/Daimler AG, ob udeležbi: Continental Automotive GmbH e.a.

text:
               20.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/24

      Sklep predsednika Sodišča z dne 24. junija 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Düsseldorf – Nemčija) – Nokia Technologies Oy/Daimler AG, ob udeležbi: Continental Automotive GmbH e.a.
      (Zadeva C-182/21) (1)

      (2021/C 382/34)
      Jezik postopka: nemščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 252, 28.6.2021.


title: Zadeva T-866/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 12. julija 2021– Ryanair in Laudamotion/Komisija (Ničnostna tožba – Zračni prevoz – Uredba (ES) št. 1008/2008 – Pravila o porazdelitvi zračnega prometa med letališčema Schiphol in Lelystad – Prednost pri dodeljevanju slotov na letališču Lelystad – Predpis, ki potrebuje izvedbene ukrepe – Neobstoj posamičnega nanašanja – Nedopustnost)

text:
               20.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/25

      Sklep Splošnega sodišča z dne 12. julija 2021– Ryanair in Laudamotion/Komisija
      (Zadeva T-866/19) (1)

      (Ničnostna tožba - Zračni prevoz - Uredba (ES) št. 1008/2008 - Pravila o porazdelitvi zračnega prometa med letališčema Schiphol in Lelystad - Prednost pri dodeljevanju slotov na letališču Lelystad - Predpis, ki potrebuje izvedbene ukrepe - Neobstoj posamičnega nanašanja - Nedopustnost)
      (2021/C 382/35)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Ryanair DAC (Swords, Irska), Laudamotion GmbH (Schwechat, Avstrija) (zastopnika: E. Vahida in I.-G. Metaxas-Maranghidis, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: V. Di Bucci in W. Mölls, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2019/1585 z dne 24. septembra 2019 o določitvi pravil o porazdelitvi prometa za letališči Amsterdam Schiphol in Amsterdam Lelystad v skladu s členom 19 Uredbe (ES) št. 1008/2008 Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2019, L 246, str. 24).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže.

                  2.

                  Postopek s predlogom za intervencijo Kraljevine Nizozemske se ustavi.

                  3.

                  Družbi Ryanair DAC in Laudamotion GmbH nosita svoje stroške in plačata stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

                  4.

                  Kraljevina Nizozemska nosi svoje stroške v zvezi s predlogom za intervencijo.

         (1)  UL C 68, 2.3.2020.


title: Zadeva T-79/20: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. julija 2021 – AI/ECDC (Ničnostna in odškodninska tožba – Javni uslužbenci – Uslužbenci centra ECDC – Psihično nadlegovanje – Člen 12a Kadrovskih predpisov – Poseg v dobro ime – Prošnja za pomoč – Člen 24 Kadrovskih predpisov – Zavrnitev prošnje – Pravica do izjave – Neobstoj dokaza na prvi pogled – Dolžnost skrbnega ravnanja – Tožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno brez pravne podlage)

text:
               20.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/25

      Sklep Splošnega sodišča z dne 14. julija 2021 – AI/ECDC
      (Zadeva T-79/20) (1)

      (Ničnostna in odškodninska tožba - Javni uslužbenci - Uslužbenci centra ECDC - Psihično nadlegovanje - Člen 12a Kadrovskih predpisov - Poseg v dobro ime - Prošnja za pomoč - Člen 24 Kadrovskih predpisov - Zavrnitev prošnje - Pravica do izjave - Neobstoj dokaza na prvi pogled - Dolžnost skrbnega ravnanja - Tožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno brez pravne podlage)
      (2021/C 382/36)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: AI (zastopnika: L. Levi in A. Champetier, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropski center za preprečevanje in nadzor bolezni (zastopniki: A. Iber in J. Mannheim, agenta, skupaj z D. Waelbroeck in A. Duron, odvetnicama)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU, prvič, za razglasitev ničnosti sklepa centra ECDC z dne 5. aprila 2019 o zavrnitvi prošnje za pomoč, ki jo je tožeča stranka vložila 10. aprila 2018, in, po potrebi, sklepa centra ECDC z dne 4. novembra 2019 o zavrnitvi pritožbe zoper sklep z dne 5. aprila 2019, in, drugič, za povrnitev škode, ki naj bi jo utrpela.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  AI se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 129, 20.4.2020.


title: Zadeva T-455/20: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. julija 2021 – Roxtec/EUIPO – Wallmax (Upodobitev oranžnega kvadrata, ki vsebuje sedem črnih koncentričnih krogov) (Znamka Evropske unije – Postopek za ugotovitev ničnosti – Figurativna znamka Evropske unije, ki upodablja oranžen kvadrat, ki vsebuje sedem črnih koncentričnih krogov – Absolutni razlog za zavrnitev – Znak, ki je sestavljen izključno iz oblike proizvoda, ki je nujna za dosego tehničnega učinka – Člen 7(1)(e)(ii) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(e)(ii) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               20.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/26

      Sklep Splošnega sodišča z dne 15. julija 2021 – Roxtec/EUIPO – Wallmax (Upodobitev oranžnega kvadrata, ki vsebuje sedem črnih koncentričnih krogov)
      (Zadeva T-455/20) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka Evropske unije, ki upodablja oranžen kvadrat, ki vsebuje sedem črnih koncentričnih krogov - Absolutni razlog za zavrnitev - Znak, ki je sestavljen izključno iz oblike proizvoda, ki je nujna za dosego tehničnega učinka - Člen 7(1)(e)(ii) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(e)(ii) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2021/C 382/37)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka Roxtec AB (Karlskrona, Švedska) (zastopnika: J. Olsson in J. Adamsson, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: V. Ruzek, agent)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Wallmax Srl (Milano, Italija) (zastopniki: A. Bergmann, F. Ferrari in L. Goglia, odvetniki)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 20. aprila 2020 (zadeva R 2385/2018-2) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Wallmax in Roxtec.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družba Roxtec AB nosi svoje stroške in stroške Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

                  3.

                  Družba Wallmax Srl nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 304, 14.9.2020.


title: Zadeva T-230/21 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 12. julija 2021 – Jalkh/Parlament (Začasna odredba – Pravo institucij – Član Evropskega parlamenta – Privilegiji in imunitete – Odvzem poslanske imunitete – Predlog za odlog izvršitve – Neobstoj nujnosti)

text:
               20.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/27

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 12. julija 2021 – Jalkh/Parlament
      (Zadeva T-230/21 R)
      (Začasna odredba - Pravo institucij - Član Evropskega parlamenta - Privilegiji in imunitete - Odvzem poslanske imunitete - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti)
      (2021/C 382/38)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Jean-François Jalkh (Gretz-Armainvilliers, Francija) (zastopnik: F. Wagner, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: N. Lorenz in A.-M. Dumbrăvan, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 278 PDEU za odlog izvršitve sklepa Parlamenta P9_TA(2021)0092 z dne 25. marca 2021 o predlogu za odvzem imunitete tožeči stranki (2020/2110 (IMM)).

         Izrek

                  1.

                  Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                  Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-458/21: Tožba, vložena 2. avgusta 2021 – Quantic Dream/EUIPO – Quentia (Q)

text:
               20.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/28

      Tožba, vložena 2. avgusta 2021 – Quantic Dream/EUIPO – Quentia (Q)
      (Zadeva T-458/21)
      (2021/C 382/40)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Quantic Dream (Pariz, Francija) (zastopnik: A. Grolée, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Quentia GmbH (Gersthofen, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije Q – zahteva za registracijo št. 18069 734

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 2. junija 2021 v zadevi R 2070/2020-4

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  navedeno odločbo spremeni in zavrne ugovor št. B 3092 566 zoper registracijo prijave znamke Evropske unije Q št. 18069 734 z dne 21. maja 2019;

                  —

                  EUIPO in/ali družbi Quentia GmbH naloži plačilo stroškov tožeče stranke v postopku pred EUIPO in postopku pred Splošnim sodiščem.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev člena 71(1)(a) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625;

                  —

                  kršitev člena 7 PDEU;

                  —

                  kršitev člena 58a Statuta Sodišča;

                  —

                  kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-465/21: Tožba, vložena 4. avgusta 2021 – Ionfarma/EUIPO – LG Electronics (AION)

text:
               20.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/30

      Tožba, vložena 4. avgusta 2021 – Ionfarma/EUIPO – LG Electronics (AION)
      (Zadeva T-465/21)
      (2021/C 382/42)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Ionfarma, SL (Barcelona, Španija) (zastopnik: S. Correa Rodríguez, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: LG Electronics, Inc. (Seul, Južna Koreja)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije AION – prijava št. 17892 367

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 25. maja 2021 v zadevi R 2223/2020–4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi in zavrne prijavo znamke Evropske unije AION, št. 17892 367 za vse proizvode;

                  —

                  EUIPO in družbi LG Electronics, če bo intervenirala v tem postopku, naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-459/21: Tožba, vložena 3. avgusta 2021 – Calrose Rice/EUIPO – Ricegrowers (Sunwhite)

text:
               20.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/29

      Tožba, vložena 3. avgusta 2021 – Calrose Rice/EUIPO – Ricegrowers (Sunwhite)
      (Zadeva T-459/21)
      (2021/C 382/41)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Calrose Rice (Sofija, Bolgarija) (zastopnik: H. Raychev, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Ricegrowers Ltd (Leeton, New South Wales, Avstralija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije Sunwhite – Prijava št. 18 115 808

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. junija 2021 v zadevi R 2465/2020-4

         Tožbeni predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi in prijavo znamke Evropske unije št. 18 115 808 SUNWHITE odstopi EUIPO, da jo ta registrira;

                  —

                  EUIPO in intervenientki v tem postopku naloži, naj nosita svoje stroške in stroške tožeče stranke v tem postopku in pritožbenem postopku pred četrtim odborom za pritožbe .

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Odbor za pritožbe je napačno domneval, da je tožeča stranka v svoji pritožbi navedla, da so primerjani izdelki iz razreda 30 enaki;

                  —

                  odbor za pritožbe je napačno ugotovil, da sta primerjana znaka enaka v vseh svojih elementih;

                  —

                  odbor za pritožbe se je v svojih ugotovitvah glede primerjave znakov napačno omejil, ali se izključno osredotočil na besedne komponente znakov;

                  —

                  odbor za pritožbe ni zadostno upošteval vizualnih razlik med znamkama in v zvezi s tem podal le splošne ugotovitve brez konkretne obrazložitve.


title: Zadeva T-466/21: Tožba, vložena 4. avgusta 2021 – Baumberger/EUIPO – Nube (Lío)

text:
               20.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/31

      Tožba, vložena 4. avgusta 2021 – Baumberger/EUIPO – Nube (Lío)
      (Zadeva T-466/21)
      (2021/C 382/43)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Dino Baumberger (Wesel, Nemčija) (zastopnika: J. Fusbahn in D. Dawirs, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Nube, SL (Ibiza, Španija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije Lío v zlatorumeni in črni barvi – znamka Evropske unije št. 14194 872

         Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 2. junija 2021 v zadevi R 1221/2020-5

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo in posledično odločbo oddelka za izbris z dne 28. aprila 2020 (ničnost št. 000025762 C);

                  —

                  zavrne zahtevo za ugotovitev ničnosti in registracijo sporne znamke št. 14194 872 ohrani v veljavi;

                  —

                  odloči, da stroške postopka nosita EUIPO in družba Nube SL.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 59(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-467/21: Tožba, vložena 4. avgusta 2021 – DBM Videovertrieb/EUIPO – Nube (Lío)

text:
               20.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/31

      Tožba, vložena 4. avgusta 2021 – DBM Videovertrieb/EUIPO – Nube (Lío)
      (Zadeva T-467/21)
      (2021/C 382/44)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: DBM Videovertrieb GmbH (Wesel, Nemčija) (zastopnika: J. Fusbahn in D. Dawirs, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Nube, SL (Ibiza, Španija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije Lío v zlatorumeni in črni barvi – znamka Evropske unije št. 17225 939

         Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 2. junija 2021 v zadevi R 1220/2020-5

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo in posledično odločbo oddelka za izbris z dne 28. aprila 2020 (ničnost št. 000025781 C);

                  —

                  zavrne zahtevo za ugotovitev ničnosti in sporno registracijo znamke št. 17225 939 ohrani v veljavi;

                  —

                  naloži plačilo stroškov EUIPO in družbi Nube, SL.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 59(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-472/21: Tožba, vložena 4. avgusta 2021 – RTE/ACER

text:
               20.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/32

      Tožba, vložena 4. avgusta 2021 – RTE/ACER
      (Zadeva T-472/21)
      (2021/C 382/45)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: RTE Réseau de transport de l’électricité (Pariz, Francija) (zastopniki: M. Levitt, odvetnik, B. Byrne, Solicitor, in D. Vasbeck, odvetnik)

         Tožena stranka: Agencija Evropske unije za sodelovanje energetskih regulatorjev

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  odločbo odbora za pritožbe tožene stranke A-001-2021 (konsolidirana) z dne 28. maja 2021 (v nadaljevanju: odločba), s katero je bila potrjena odločba tožene stranke 30/2020 z dne 30. novembra 2020, razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

                  —

                  ugodi predlogom tožeče stranke iz pritožbe, predložene odboru za pritožbe pri toženi stranki; in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: pri sprejetju odločbe je prišlo do napačne uporabe prava, ker je odbor za pritožbe pri toženi stranki s tem, da je potrdil odločbo tožene stranke 30/2020 z dne 30. novembra 2020, nezakonito razširil področje uporabe člena 16(13) uredbe o električni energiji (1) in člena 74 Uredbe DZUP (2) ter kršil temeljno načelo prenosa pristojnosti iz člena 5(2) PEU.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: pri sprejetju odločbe je prišlo do napačne uporabe prava, ker je odbor za pritožbe pri toženi stranki nepravilno razlagal upoštevni pravni okvir in ni pravilno uporabil upoštevnih parametrov za sprejetje skupne metodologije deljenja stroškov pri ponovnem dispečiranju in kompenzacijskih poslih za območje določanja zmogljivosti Core.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: z odločbo se kršita načelo dobrega upravljanja in obveznost obrazložitve ter niso izpolnjene pravne obveznosti odbora za pritožbe pri toženi stranki kot odbora za pritožbe.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: pri sprejetju odločbe je prišlo do napačne uporabe prava, ker je odbor za pritožbe pri toženi stranki nepravilno razlagal in uporabil člen 3 Uredbe (3) ter s tem povezane določbe in načela prava Unije o določitvi jezikov, v katerih mora tožena stranka izdajati svoje odločbe, vključno s členom 342 PDEU, členom 3(3) PEU, členom 22 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, členom 44(1) Uredbe ASER (4), načelom pravne varnosti in pravico do obrambe.

         (1)  Uredba (EU) 2019/943 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. junija 2019 o notranjem trgu električne energije (UL 2019, L 158, str. 54).

         (2)  Uredba Komisije (EU) 2015/1222 z dne 24. julija 2015 o določitvi smernic za dodeljevanje zmogljivosti in upravljanje prezasedenosti (UL 2015, L 197, str. 24).

         (3)  Uredba Sveta št. 1 o določitvi jezikov, ki se uporabljajo v Evropski gospodarski skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1, str. 3), kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Sveta 517/2013 z dne 13. maja 2013 (UL 2013, L 158, str. 1).

         (4)  Uredba (EU) 2019/942 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. junija 2019 o ustanovitvi Agencije Evropske unije za sodelovanje energetskih regulatorjev (UL 2019 L 158, str. 22).


title: Zadeva T-474/21: Tožba, vložena 4. avgusta 2021 – Schenk Italia/EUIPO – Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella (AMICONE)

text:
               20.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/33

      Tožba, vložena 4. avgusta 2021 – Schenk Italia/EUIPO – Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella (AMICONE)
      (Zadeva T-474/21)
      (2021/C 382/46)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Schenk Italia SpA (Ora, Italija) (zastopnika: D. Caneva in M. Lucchini, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella (San Pietro in Cariano, Italija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije AMICONE – znamka Evropske unije št. 11 005 725

         Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 10. junija 2021 v zadevi R 2885/2019-2

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  ugotovi, da znamka Evropske unije AMICONE št. 11 005 725 ne pomeni prikazovanja ZOP „Amarone della Valpolicella“ v smislu člena 103(2)(b) Uredbe (EU) št. 1308/2013, (1) in da ni podan noben drug razlog za ničnost, ne absoluten ne relativen, ki jih navaja Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella, ter da je torej ta znamka veljavna;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov, vključno s stroški Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella in morebitnih intervenientk.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Napačna opredelitev bistvenega dela ZOP „Amarone della Valpolicella“ za namene uporabe člena 103(2)(b) Uredbe (EU) št. 1308/2013;

                  —

                  napačna uporaba člena 103(2)(b) Uredbe (EU) št. 1308/2013 glede presoje prikazovanja ZOP v sporni znamki;

                  —

                  napačna uporaba člena 95(2) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta v povezavi s členom 27(4) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625;

                  —

                  v zvezi z znamko AMICONE ni podan noben drug razlog za ničnost, ne absoluten ne relativen, ki jih navaja Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella.

         (1)  Uredba (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 922/72, (EGS) št. 234/79, (ES) št. 1037/2001 in (ES) št. 1234/2007 (UL 2013, L 347, str. 671).


title: Zadeva T-477/21: Tožba, vložena 9. avgusta 2021 – Glaxo Group/EUIPO – Cipla Europe (Oblika inhalatorja)

text:
               20.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/34

      Tožba, vložena 9. avgusta 2021 – Glaxo Group/EUIPO – Cipla Europe (Oblika inhalatorja)
      (Zadeva T-477/21)
      (2021/C 382/47)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Glaxo Group Ltd (Brentford, Združeno kraljestvo) (zastopnika: T. de Haan in F. Verhoestraete, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Cipla Europe NV (Antwerpen, Belgija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: tridimenzionalna znamka Evropske unije (Oblika inhalatorja) – znamka Evropske unije št. 2 179 562

         Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. maja 2021 v zadevi R 1835/2016-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO in intervenientki naloži, naj nosita stroške, vključno s stroški, ki so tožeči strani nastali pred prvim odborom za pritožbe pri Uradu.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev člena 94(1) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta ter člena 41(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah;

                  —

                  kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta (ES) 40/94;

                  —

                  kršitev člena 52(2) Uredbe Sveta (ES) 207/2009.


title: Zadeva T-478/21: Tožba, vložena 9. avgusta 2021 – Les Éditions P. Amaury proti EUIPO – Golden Balls (BALLON D’OR)

text:
               20.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/35

      Tožba, vložena 9. avgusta 2021 – Les Éditions P. Amaury proti EUIPO – Golden Balls (BALLON D’OR)
      (Zadeva T-478/21)
      (2021/C 382/48)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Les Éditions P. Amaury (Boulogne-Billancourt, Francija) (zastopnika: T. de Haan in M. Laborde, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Golden Balls Ltd (London, United Kingdom)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije BALLON D’OR – znamka Evropske unije št. 4226148

         Postopek pred EUIPO: postopek za razveljavitev

         Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 7. junija 2021 v zadevi R 1073/2020-4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano določbo delno razveljavi;

                  —

                  EUIPO in intervenientki naloži plačilo stroškov, vključno s tistimi, ki so tožeči stranki nastali v postopku pred četrtim odborom za pritožbe pri EUIPO.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 51(1)(a) Uredbe Sveta (EU) št. 207/2009.


title: Zadeva T-482/21: Tožba, vložena 9. avgusta 2021 – TenneT TSO in TenneT TSO/ACER

text:
               20.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/35

      Tožba, vložena 9. avgusta 2021 – TenneT TSO in TenneT TSO/ACER
      (Zadeva T-482/21)
      (2021/C 382/49)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: TenneT TSO GmbH (Bayreuth, Nemčija), TenneT TSO BV (Arnhem, Nizozemska) (zastopniki: D. Uwer, J. Meinzenbach, P. Rieger, R. Klein in S. Westphal, odvetniki)

         Tožena stranka: Agencija Evropske unije za sodelovanje energetskih regulatorjev

         Predloga

      Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

                  —

                  odločbo odbora za pritožbe pri ACER A-001-2021 (konsolidirana) z dne 28. maja 2021, s katero je bila potrjena odločba ACER 30/2020 z dne 30. novembra 2020 o predlogu operaterjev prenosnih sistemov o območju določanja zmogljivosti Core za skupno metodologijo deljenja stroškov pri ponovnem dispečiranju in kompenzacijskih poslih (RDCTCS), v celoti razglasi za nično;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: področje uporabe metodologije deljenja stroškov pri ponovnem dispečiranju in kompenzacijskih poslih je nezakonito. V skladu s tem področjem uporabe bi bili načeloma „vsi“ elementi omrežja z zmogljivostjo 220 kilovoltov ali več pri delitvi stroškov v skladu na podlagi člena 16(13) Uredbe (EU) 2019/943 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. junija 2019 o notranjem trgu električne energije (v nadaljevanju: uredba o električni energiji) obravnavani po načelu odgovornosti povzročitelja. To je nezakonito. Področje uporabe metodologije deljenja stroškov mora biti v skladu s postopkom določanja zmogljivosti, v skladu s katerim samo elementi omrežja s faktorjem porazdelitve pretokov moči (PTDF) vsaj 5 % tehnično omogočajo omejevanje čezmejnega trgovanja in torej zahtevajo ukrepe prerazporejanja in nasprotnega trgovanja s čezmejnimi učinki.
                  Izpodbijano odločbo je treba razglasiti za nično, ker se z njo krši zlasti člen 16(13) uredbe o električni energiji ter člen 74(2) in (4) Uredbe Komisije (EU) 2015/1222 z dne 24. julija 2015 o določitvi smernic za dodeljevanje zmogljivosti in upravljanje prezasedenosti (v nadaljevanju: uredba DZUP). Odbor za pritožbe ni upošteval, da je za razširitev deljenja stroškov po načelu odgovornosti povzročitelja tudi na elemente omrežja s faktorjem porazdelitve pretokov moči, ki je manjši od 5 %, potrebna pravna podlaga. Taka pravna podlaga vsekakor ne obstaja. Poleg tega je vključevanje skoraj vseh elementov omrežja na področje uporabe zadevne metodologije v nasprotju s členom 74 uredbe DZUP, ker se s tem povzročajo napačne spodbude ter ni združljivo s predpisano odgovornostjo in obveznostmi vpletenih operaterjev prenosnih sistemov.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: izpodbijano odločbo je treba razglasiti za nično, ker je odbor za pritožbe nezakonito potrdil Power Flow Colouring Method (metoda obarvanja pretoka moči, v nadaljevanju: PFC) kot metodo razčlembe pretoka, ki se uporablja za zadevno metodologijo.
                  PFC je v nasprotju s ciljem iz člena 16(13) uredbe o električni energiji, da se uveljavi načelo odgovornosti povzročitelja. PFC ne temelji na dejanskih fizičnih pretokih, ampak na virtualnih tržnih rezultatih. Splošno znano pa je, da fizični pretoki odstopajo od tržnih rezultatov. Zato izid PFC ne omogoča, da se zanesljivo ugotovi, kdo je dejanski povzročitelj zadevne prezasedenosti. Posledično PFC tudi ne omogoča določitve ustreznih spodbud za upravljanje prezasedenosti, popravnih ukrepov in učinkovitih naložb, kar je v nasprotju s členom 74 uredbe DZUP. Odbor za pritožbe poleg tega ni ustrezno ocenil tehničnih vidikov, ki imajo za posledico nezakonitost PFC, in na podlagi nedoslednih dokazov sprejel ugotovitve, ki so malo verjetne.
                  Odbor za pritožbe je v zvezi z razčlembo pretoka prav tako nezakonito potrdil posebne predpostavke, ki jih je mogoče uporabiti zgolj glede procesa razčlembe pretoka za elemente omrežja z visokonapetostnim enosmernim tokom (high-voltage direct current; v nadaljevanju: HVDC). Te predpostavke so fizično neutemeljene, v nasprotju s členom 16(13) uredbe o električni energiji in povzročajo dodelitev višjih stroškov za elemente omrežja HVDC. Poleg tega te predpostavke povzročajo diskriminatorno obravnavanje elementov omrežja HVDC v primerjavi z elementi omrežja z izmeničnim tokom. Odbor za pritožbe ni zadostno preučil teh predpostavk v zvezi z elementi omrežja HVDC in na podlagi nedoslednih dokazov sprejel ugotovitve, ki so malo verjetne.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: izpodbijano odločbo je treba razglasiti za nično, ker je z njo nezakonito potrjen skupni prag zančnega pretoka, ki ga je ACER določila na 10 % ocenjenih stroškov. To je v nasprotju s členom 16(13) uredbe o električni energiji, ker prag ne temelji na zanesljivih dejanskih podatkih o ravni zančnih pretokov, ki bi obstajali, če ne bi bilo strukturne prezasedenosti. ACER ni pristojna za določitev praga 10 %. Prag je tudi v nasprotju s členom 16(8) uredbe o električni energiji, v skladu s katero lahko operaterji prenosnih sistemov uporabijo do 30 % za notranje pretoke, rezerve za zanesljivost in zančne pretoke. Poleg tega ugotovitev odbora za pritožbe temelji na dejanskih napakah in določa napačne spodbude za naložbe v omrežje, kar je v nasprotju s členom 74 uredbe DZUP. Odbor za pritožbe je tudi napačno uporabil pravo, ker je štel, da člen 16(13) uredbe o električni energiji zahteva prag zančnega pretoka zgolj za vsako trgovalno območje namesto za vsako mejo trgovalnega območja.


title: Zadeva T-49/21: Sklep Splošnega sodišča z dne 13. julija 2021 – PZ/Komisija

text:
               20.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 382/37

      Sklep Splošnega sodišča z dne 13. julija 2021 – PZ/Komisija
      (Zadeva T-49/21) (1)

      (2021/C 382/50)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 128, 12.4.2021.


title: Zadeva C-403/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Romunija) 29. junija 2021 – SC NV Construct SRL/Judeţul Timiş

text:
               4.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 401/3

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Romunija) 29. junija 2021 – SC NV Construct SRL/Judeţul Timiş
      (Zadeva C-403/21)
      (2021/C 401/03)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor

         Stranke

         Tožeča stranka: SC NV Construct SRL

         Naročnik: Judeţul Timiş

         Intervenientka: SC Proiect Construct Regiunea Transilvania SRL

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1)

                  Ali je treba člen 58 Direktive 2014/24 (1), načelo sorazmernosti in načelo odgovornosti razlagati tako, da ima naročnik pravico določiti merila tehnične zmogljivosti, to je presoditi, ali je treba v razpisno dokumentacijo vključiti ali ne vključiti merila tehnične in strokovne zmogljivosti ter sposobnosti za opravljanje tehnične in strokovne dejavnosti, ki bi izhajala iz določb posebnih zakonov, za dejavnosti, ki so v okviru naročila manj pomembne?

                  2)

                  Ali načeli preglednosti in sorazmernosti nasprotujeta temu, da se v razpisno dokumentacijo samodejno vključijo kvalifikacijska merila, ki bi izhajala iz posebnih zakonov, ki se uporabljajo za dejavnosti, povezane z javnim naročilom, ki niso bile predvidene v razpisni dokumentaciji in za katere se je naročnik odločil, da jih ne bo naložil gospodarskim subjektom?

                  3)

                  Ali člen 63 Direktive in načelo sorazmernosti nasprotujeta temu, da se iz postopka javnega razpisa izključi ponudnik, ki ni poimensko določil gospodarskega subjekta kot podizvajalca, da bi dokazal izpolnjevanje določenih meril v zvezi s tehnično in strokovno zmogljivostjo ter sposobnostjo opravljanja tehnične in strokovne dejavnosti, ki bi izhajala iz določb posebnih zakonov, ki niso predvidene v razpisni dokumentaciji, če je zadevni ponudnik izbral drugo pogodbeno obliko sodelovanja strokovnjakov pri naročilu, in sicer naročilo dobave/zagotavljanja storitev, ali pa če je predložil izjavo o njihovi razpoložljivosti? Ali ima gospodarski subjekt pravico, da določi svojo organizacijo in pogodbena razmerja znotraj skupine, in ali obstaja možnost vključitve nekaterih ponudnikov storitev/dobaviteljev v naročilo, ob upoštevanju, da ta ponudnik storitev ni eden od subjektov, na čigar zmogljivost se namerava ponudnik sklicevati pri dokazovanju izpolnjevanja ustreznih meril?

         (1)  Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL 2014, L 94, str. 65).


title: Zadeva C-409/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven administrativen sad (Bolgarija) 2. julija 2021 – DELID EOOD/Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie“

text:
               4.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 401/4

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven administrativen sad (Bolgarija) 2. julija 2021 – DELID EOOD/Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie“
      (Zadeva C-409/21)
      (2021/C 401/04)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Varhoven administrativen sad

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Vlagateljica kasacijske pritožbe: DELID EOOD

         Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie“

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je s členom 17 Uredbe št. 1305/2013 (1) združljivo, da nacionalna določba, kakršna je člen 26 Naredba No 9/2015, ki vsebuje pogoj za upravičenost za vlagatelje, ki v okviru podukrepa 4.1 „Naložbe v kmetijska gospodarstva“ ukrepa 4 „Naložbe v osnovna sredstva“ v okviru programa za razvoj podeželja za obdobje 2014 – 2020 zaprosijo za podporo, določa, da je treba predložiti potrdilo o registraciji obrata za vzrejo živali na ime vlagatelja kot dokazilo za izvajanje dejavnosti vzreje živali pred vložitvijo vloge za podporo na kmetijskem gospodarstvu, s katerim vlagatelj upravlja, v smislu člena 4 Uredbe št. 1307/2013 (2) ali pa za doseganje ciljev zadevne uredbe zadošča, če nosilec kmetijskega gospodarstva dokaže, da je v postopku pridobivanja zahtevane registracije obrata za vzrejo živali na njegovo ime?

                  2.

                  Ali je pogoj v nacionalni določbi, kakršna je člen 8(1), točka 2, Naredba No 9 z dne 21. marca 2015 o uporabi podukrepa 4.1 „Naložbe v kmetijska gospodarstva“ ukrepa 4 „Naložbe v osnovna sredstva“ v okviru programa za razvoj podeželja za obdobje 2014 – 2020, v skladu s katerim morajo vlagatelji dokazati minimalni standardni rezultat za konkretno kmetijsko gospodarstvo v času vložitve vloge za pomoč, ki, preračunan v bolgarske leve (BGN), ne sme biti nižji od 8000 EUR, združljiv s ciljem podpore v okviru ukrepa „Naložbe v osnovna sredstva“ v skladu s členom 17 Uredbe št. 1305/201[3], prednostnimi nalogami Unije za razvoj podeželja v skladu s členom 5 Uredbe št. 1305/2013 in pojmom standardnega rezultata kmetijskega gospodarstva v smislu razveljavljene Uredbe Komisije št. 1242/2008 (3) z dne 8. decembra 2008 o določitvi tipologije Skupnosti za kmetijska gospodarstva?

                  3.

                  Ali je treba, če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen, izhajati iz tega, da se nosilce kmetijskih gospodarstev, na novo registrirane v času vložitve vloge za pomoč v okviru ukrepa „Naložbe v osnovna sredstva“, izključi iz finančne podpore v skladu z Uredbo št. 1306/2013 (4)?

         (1)  Uredba (EU) št. 1305/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 (UL 2013, L 347, str. 487).

         (2)  Uredba (EU) št. 1307/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o pravilih za neposredna plačila kmetom na podlagi shem podpore v okviru skupne kmetijske politike ter razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 637/2008 in Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 (UL 2013, L 347, str. 608).

         (3)  Uredba Komisije (ES) št. 1242/2008 z dne 8. decembra 2008 o določitvi tipologije Skupnosti za kmetijska gospodarstva (UL 2008, L 335, str. 3).

         (4)  Uredba (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (ES) št. 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 (UL 2013, L 347, str. 549).


title: Zadeva C-412/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Satu Mare (Romunija) 6. julija 2021 – Dual Prod SRL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca – Comisia regională pentru autorizarea operatorilor de produse supuse accizelor armonizate

text:
               4.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 401/5

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Satu Mare (Romunija) 6. julija 2021 – Dual Prod SRL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca – Comisia regională pentru autorizarea operatorilor de produse supuse accizelor armonizate
      (Zadeva C-412/21)
      (2021/C 401/05)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunalul Satu Mare

         Stranki

         Tožeča stranka: Dual Prod SRL

         Tožena stranka: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca – Comisia regională pentru autorizarea operatorilor de produse supuse accizelor armonizate

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba določbe člena 48(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah glede načela domneve nedolžnosti v povezavi s členom 16(1) Direktive 2008/118/ES (1) razlagati tako, da nasprotujejo pravnemu položaju, kot je ta v obravnavani zadevi, v katerem se lahko upravni ukrep začasnega odvzema dovoljenja za opravljanje dejavnosti proizvodnje alkohola odredi zgolj na podlagi domnev, ki so predmet tekoče kazenske preiskave, ne da bi bila izrečena pravnomočna kazenska obsodba.

                  2.

                  Ali je mogoče določbe člena 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah glede načela ne bis in idem v povezavi s členom 16(1) Direktive 2008/118/ES razlagati tako, da nasprotujejo pravnemu položaju, kot je ta v obravnavani zadevi, v katerem se isti osebi za isto dejanje izrečeta dve sankciji enake narave (začasni odvzem dovoljenja za opravljanje dejavnosti proizvodnje alkohola), ki se razlikujeta le po trajanju.

         (1)  Direktiva Sveta 2008/118/ES z dne 16. decembra 2008 o splošnem režimu za trošarino in razveljavitvi Direktive 92/12/EGS (UL 2009, L 9, str. 12).


title: Zadeva C-431/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Bremen (Nemčija) 15. julija 2021 – X GmbH & Co. KG/Finanzamt Bremen

text:
               4.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 401/5

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Bremen (Nemčija) 15. julija 2021 – X GmbH & Co. KG/Finanzamt Bremen
      (Zadeva C-431/21)
      (2021/C 401/06)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgericht Bremen

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: X GmbH & Co. KG

         Tožena stranka: Finanzamt Bremen

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 43 PES oziroma člen 49 PDEU, ki zagotavljata svobodo ustanavljanja (oziroma člen 49 PES oziroma člen 56 PDEU, ki zagotavljata svobodo opravljanja storitev), razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, v skladu s katero mora davčni zavezanec pri dejanskih stanjih, ki se nanašajo na transakcije s čezmejnim elementom, voditi evidence o vrsti in vsebini njegovih poslovnih razmerij s povezanimi osebami, ki vključujejo tudi ekonomske in pravne podlage za sporazum o cenah in drugih pogojih poslovanja s povezanimi osebami, ki temelji na neodvisnem tržnem načelu, in v skladu s katero v primeru, da davčni zavezanec na zahtevo finančne uprave ne predloži navedenih evidenc ali pa so predložene evidence v glavnem neuporabne, ne velja le domneva iuris tantum, da so njegovi obdavčljivi dohodki v matični državi članici, določitvi katerih so namenjene te evidence, višji od dohodkov, ki jih je davčni zavezanec izkazal, in lahko finančni organ, če mora v takih primerih opraviti oceno in je te dohodke mogoče določiti le v določenem okviru, zlasti le na podlagi razponov cen, ta okvir izkoristi v breme davčnega zavezanca, ampak se poleg tega odmeri dodatni davek, ki znaša vsaj 5 odstotkov in največ 10 odstotkov ugotovljenega presežka dohodkov, vendar najmanj 5 000 EUR, v primeru predložitve uporabnih evidenc z zamudo pa največ 1 000 000 EUR in najmanj 100 EUR za vsak poln dan prekoračitve roka, pri čemer se dodatnega davka ne odmeri le, če je neizpolnitev obveznosti vodenja evidenc opravičljiva ali je krivda le neznatna?


title: Zadeva C-493/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (Irska) 11. avgusta 2021 – K.M./The Director of Public Prosecutions

text:
               4.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 401/6

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (Irska) 11. avgusta 2021 – K.M./The Director of Public Prosecutions
      (Zadeva C-493/21)
      (2021/C 401/07)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      Court of Appeal

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: K.M.

         Nasprotna stranka: The Director of Public Prosecutions

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali pogoji iz člena 89 in/ali 90 Uredbe (1) ter zahteve sorazmernosti, določene v Listini in v pravu Unije, zahtevajo, da ima sodišče, ki izreče obsodilno sodbo, diskrecijsko pravico za prilagoditev, spremembo ali ublažitev obsega naloga za zaplembo ulova in orodja, zlasti ob upoštevanju okoliščin iz členov 89 in 90 Uredbe št. 1224/2009?

                  2.

                  Ali se lahko ob upoštevanju potencialnega vpliva na sredstva za preživetje kapitana, ki ga ima samodejna obvezna zaplemba vsega ulova in orodja, določba nacionalnega prava, kot je člen 28(5)(b) (2), ki nacionalnemu sodišču ne dopušča, da preuči vpliv na pravico osebe, na podlagi obtožnice obsojene za kaznivo dejanje, do pridobivanja sredstev za preživetje, v nasprotju s tem členom in Uredbo (razen v okviru presoje o globi, ki bi bila primerna), šteje za združljivo z določbami Uredbe, Listine in prava Unije glede na temeljno pravico kapitana, da opravlja svoj poklic?

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1224/2009 z dne 20. novembra 2009 o vzpostavitvi nadzornega sistema Unije za zagotavljanje skladnosti s pravili skupne ribiške politike, o spremembi uredb (ES) št. 847/96, (ES) št. 2371/2002, (ES) št. 811/2004, (ES) št. 768/2005, (ES) št. 2115/2005, (ES) št. 2166/2005, (ES) št. 388/2006, (ES) št. 509/2007, (ES) št. 676/2007, (ES) št. 1098/2007, (ES) št. 1300/2008, (ES) št. 1342/2008 in razveljavitvi uredb (EGS) št. 2847/93, (ES) št. 1627/94 in (ES) št. 1966/2006 (UL 2009, L 343, str. 1).

         (2)  Zakona o morskem ribištvu in pomorski pristojnosti iz leta 2006.


title: Zadeva T-500/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 20. julija 2021 – Coravin/EUIPO – Cora (CORAVIN) (Znamka Evropske unije – Postopek za ugotovitev ničnosti – Razveljavitev prejšnje nacionalne znamke, na kateri temelji izpodbijana odločba – Ustavitev postopka)

text:
               4.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 401/7

      Sklep Splošnega sodišča z dne 20. julija 2021 – Coravin/EUIPO – Cora (CORAVIN)
      (Zadeva T-500/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Razveljavitev prejšnje nacionalne znamke, na kateri temelji izpodbijana odločba - Ustavitev postopka)
      (2021/C 401/08)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Coravin, Inc. (Wilmington, Delaware, Združene države) (zastopnik: F. Valentin, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Hanf, agent)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Cora (Marne-la-Vallée, Francija) (zastopnica: M. Georges-Picot, odvetnica)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 12. aprila 2019 (zadeva R 2385/2016-1) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Cora in Coravin.

         Izrek

                  1.

                  Postopek s tožbo se ustavi.

                  2.

                  Vsaka stranka nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 288, 26.8.2019.


title: Zadeva T-249/21 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 28. julija 2021 – SN/Parlament („Začasna odredba – Član Evropskega parlamenta – Izterjava nadomestil, nakazanih iz naslova povračila stroškov za parlamentarno pomoč – Predlog za odlog izvršitve – Nespoštovanje formalnih zahtev – Nedopustnost – Neobstoj nujnosti“)

text:
               4.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 401/7

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 28. julija 2021 – SN/Parlament
      (Zadeva T-249/21 R)
      („Začasna odredba - Član Evropskega parlamenta - Izterjava nadomestil, nakazanih iz naslova povračila stroškov za parlamentarno pomoč - Predlog za odlog izvršitve - Nespoštovanje formalnih zahtev - Nedopustnost - Neobstoj nujnosti“)
      (2021/C 401/09)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: SN (zastopnik: P. Eleftheriadis, barrister)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: N. Görlitz in M. Ecker, agenta)

         Predmet

      Predlog, vložen na podlagi členov 278 in 279 PDEU, ki se nanaša na odlog izvršitve odločbe Parlamenta z dne 21. decembra 2020 o izterjavi neupravičeno izplačanega zneska v višini 196 199,84 EUR ter obvestila o dolgovanem znesku št. 7010000021, z dne 15. januarja 2021, ki je bil izdan na podlagi te odločbe.

         Izrek

                  1.

                  Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                  Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-377/21: Tožba, vložena 5. julija 2021 – Eurecna/Komisija

text:
               4.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 401/8

      Tožba, vložena 5. julija 2021 – Eurecna/Komisija
      (Zadeva T-377/21)
      (2021/C 401/10)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Eurecna SpA (Benetke, Italija) (zastopnik: R. Sciaudone, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost Sklepa Komisije z dne 26. aprila 2021 (v nadaljevanju: izpodbijani sklep), s katerim je Komisija potrdila prejšnji sklep o zavrnitvi z dne 3. marca 2021 in zavrnila prošnjo tožeče stranke za dostop do končnega poročila in njegovih prilog, ki ga je Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) sestavil ob koncu preiskave OC/2019/0766;

                  —

                  Komisiji naloži, naj predloži poročilo OLAF in njegove priloge; in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: napačna razlaga posledic, ki izhajajo iz dostopa do poročila OLAF.
                  V zvezi s tem navaja, da je treba izpodbijani sklep razglasiti za ničen, ker dostop do poročila OLAF v skladu s členoma 10(1) in (2) ter 2(4) Uredbe št. 1049/2001 (1) ne more postati „javen“.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 4(2), tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001.
                  V zvezi s tem navaja, da je tožena stranka kršila člen 4(2), tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001, kot se razlaga s sodno prakso, v smislu katere imajo zainteresirane osebe, kadar namerava naslovnik poročila OLAF sprejeti akte, ki posegajo v interese teh oseb, pravico do dostopa do zadevnega poročila.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 4(1)(b) Uredbe št. 1049/2001 in načela sorazmernosti.
                  Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da nikoli ni zahtevala prenosa osebnih podatkov fizičnih oseb, zaradi česar bi bilo mogoče morebitne osebne podatke, vsebovane v poročilu, zavarovati z uporabo zelo razširjene tehnike zakritja teh podatkov.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: napačna uporaba in napačna razlaga člena 4(6) Uredbe št. 1049/2001.
                  V zvezi s tem navaja, da je treba izpodbijani sklep razglasiti za ničen, ker tožena stranka v resnici ni preverila, ali bi bilo mogoče v konkretnem primeru dovoliti delni dostop.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve.
                  V zvezi s tem navaja, da tožena stranka sploh ni obrazložila možnosti uporabe izjeme iz člena 4(3) Uredbe št. 1049/2001.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: napačna izključitev javnega interesa za objavo.
                  V zvezi s tem navaja, da je tožena stranka pravico do obrambe napačno razlagala kot zgolj interes ene stranke in pri tem ni upoštevala, da je tožeča stranka za to, da bi lahko ugodila zahtevam Generalnega direktorata za mednarodno sodelovanje in razvoj (GD DEVCO) za finančno vračilo, potrebovala dostop do poročila OLAF.

         (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL 2001, L 145, str. 43).


title: Zadeva T-379/21: Tožba, vložena 5. julija 2021 – Vendrame/Komisija

text:
               4.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 401/9

      Tožba, vložena 5. julija 2021 – Vendrame/Komisija
      (Zadeva T-379/21)
      (2021/C 401/11)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Michele Vendrame (Benetke, Italija) (zastopnik: R. Sciaudone, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost Sklepa Komisije z dne 26. aprila 2021 (v nadaljevanju: izpodbijani sklep), s katerim je Komisija potrdila prejšnji sklep o zavrnitvi z dne 3. marca 2021 in zavrnila prošnjo tožeče stranke za dostop do končnega poročila in njegovih prilog, ki ga je Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) sestavil ob koncu preiskave OC/2019/0766;

                  —

                  Komisiji naloži, naj predloži poročilo OLAF in njegove priloge; in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: napačna razlaga posledic, ki izhajajo iz dostopa do poročila OLAF.
                  V zvezi s tem navaja, da je treba izpodbijani sklep razglasiti za ničen, ker dostop do poročila OLAF v skladu s členoma 10(1) in (2) ter 2(4) Uredbe št. 1049/2001 (1) ne more postati „javen“.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 4(2), tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001.
                  V zvezi s tem navaja, da je tožena stranka kršila člen 4(2), tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001, kot se razlaga s sodno prakso, v smislu katere imajo zainteresirane osebe, kadar namerava naslovnik poročila OLAF sprejeti akte, ki posegajo v interese teh oseb, pravico do dostopa do zadevnega poročila.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 4(1)(b) Uredbe št. 1049/2001 in načela sorazmernosti.
                  Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da nikoli ni zahtevala prenosa osebnih podatkov fizičnih oseb, zaradi česar bi bilo mogoče morebitne osebne podatke, vsebovane v poročilu, zavarovati z uporabo zelo razširjene tehnike zakritja teh podatkov.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: napačna uporaba in napačna razlaga člena 4(6) Uredbe št. 1049/2001.
                  V zvezi s tem navaja, da je treba izpodbijani sklep razglasiti za ničen, ker tožena stranka v resnici ni preverila, ali bi bilo mogoče v konkretnem primeru dovoliti delni dostop.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve.
                  V zvezi s tem navaja, da tožena stranka sploh ni obrazložila možnosti uporabe izjeme iz člena 4(3) Uredbe št. 1049/2001.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: napačna izključitev javnega interesa za objavo.
                  V zvezi s tem navaja, da je tožena stranka pravico do obrambe napačno razlagala kot zgolj interes ene stranke in pri tem ni upoštevala, da je pravica do obrambe temelj pravne države in kot taka zagotavlja varnost in zaščito skupnosti in ne le posameznega pravnega subjekta.

         (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL 2001, L 145, str. 43).


title: Zadeva T-411/21: Tožba, vložena 8. julija 2021 — Alfa Acciai/Komisija

text:
               4.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 401/10

      Tožba, vložena 8. julija 2021 — Alfa Acciai/Komisija
      (Zadeva T-411/21)
      (2021/C 401/12)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Alfa Acciai SpA (Brescia, Italija) (zastopniki: D. Fosselard, D. Slater in G. Carnazza, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  — i.

                  Uniji, ki jo zastopa Komisija, naloži plačilo zamudnih obresti od zneska 7 175 000 EUR po obrestni meri, ki jo Evropska centralna banka (ECB) uporablja v svojih operacijah glavnega refinanciranja, ki velja na prvi koledarski dan meseca, v katerem se izteče rok za plačilo, povečani za tri odstotne točke in pol, za obdobje od 9. marca 2010 do 14. novembra 2017, pri čemer se znesek teh obresti zmanjša za obresti v višini 260 968,15 EUR, ki jih je tožeča stranka že prejela, skupaj torej .2 222 073,29 EUR, ali, podredno, plačilo zamudnih obresti izračunanih po obrestni meri, ki jo Splošno sodišče šteje za primerno;

                  — ii.

                  Uniji, ki jo zastopa Komisija, naloži plačilo zamudnih obresti od zneska iz točke (i) zgoraj za obdobje od 14. novembra 2017 do datuma dejanskega plačila po obrestni meri, ki jo ECB uporablja v svojih operacijah glavnega refinanciranja, ki velja na prvi koledarski dan meseca, v katerem se izteče rok za plačilo, povečani za tri odstotne točke in pol, ali, podredno, po obrestni meri, ki jo Splošno sodišče šteje za primerno;

                  — iii.

                  podredno glede na točko (ii) zgoraj, Uniji, ki jo zastopa Komisija, naloži plačilo zamudnih obresti od zneska iz točke (i) zgoraj za obdobje od 2. marca 2021 do datuma dejanskega plačila po obrestni meri, ki jo ECB uporablja v svojih operacijah glavnega refinanciranja, ki velja na prvi koledarski dan meseca, v katerem se izteče rok za plačilo, povečani za tri odstotne točke in pol, ali, podredno, po obrestni meri, ki jo Splošno sodišče šteje za primerno;

                  — iv.

                  poleg tega oziroma podredno sklep Komisije z dne 30. aprila 2021, ref. Ares(2021) 2904247, razglasi za ničen;

                  — v.

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: odškodninski zahtevek, ki temelji na tem, da je Komisija napačno izvršila sodbo z 21. septembra 2017, Ferriera Valsabbia in drugi/Komisija (C-86/15 P in C-87/15 P, EU:C:2017:717), kar pomeni kršitev člena 266, prvi odstavek, PDEU in člena 41(3) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.
                  V zvezi s tem se zatrjuje, da Komisija ni nakazala vseh zamudnih obresti od sankcije, vrnjene na podlagi sodbe.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: predlog za razglasitev ničnosti na podlagi kršitve in napačne uporabe členov 266 in 296 PDEU. Kršitev in napačna uporaba člena 46 Statuta Sodišča Evropske unije. Pomanjkljivost obrazložitve dopisa Komisije z dne 30. aprila 2021. Napačna uporaba prava in očitna napaka pri presoji.
                  V zvezi s tem se zatrjuje, da dopis, s katerim je Komisija zavrnila plačilo zamudnih obresti tožeči stranki, ni ustrezno obrazložen in krši načela zastaranja.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: predlog za razglasitev ničnosti na podlagi kršitve in napačne uporabe členov 266 PDEU in Delegirane uredbe (EU) št. 1268/2012. (1)

                  V zvezi s tem se zatrjuje, da člen 85a(2) Delegirane uredbe (ES, EURATOM) št. 2342/2002, (2) na katerega se Komisija sklicuje v dopisu z dne 30. aprila 2021, v trenutku povrnitve sankcije ni več veljal, in se torej ni več uporabljal.

         (1)  Delegirana uredba Komisije (EU) št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012 o pravilih uporabe Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije 2012, L 362, str. 1).

         (2)  Uredba Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL 2002, L 357, str. 1).


title: Zadeva T-414/21: Tožba, vložena 10. julija 2021 – Ferriere Nord/Komisija

text:
               4.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 401/11

      Tožba, vložena 10. julija 2021 – Ferriere Nord/Komisija
      (Zadeva T-414/21)
      (2021/C 401/13)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Ferriere Nord SpA (Osoppo, Italija) (zastopniki: W. Viscardini, G. Donà in B. Comparini, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  1.

                              (a)

                              Evropski uniji, ki jo zastopa Evropska komisija, naloži (na podlagi člena 266(2), člena 268 in člena 340(2) PDEU) plačilo zneska 1 096 814,68 EUR (ali podredno, zneska, ki ga bo eventualno določilo Splošno sodišče, če bi uporabilo drugo obrestno mero kot tisto, ki je navedena v nadaljevanju) – to je znesek, ki izhaja iz uporabe obrestne mere (v višini 1 %), ki jo Evropska centralna banka (ECB) uporablja za refinanciranje, z dne 9. marca 2010, povišane za tri odstotne točke in pol, za obdobje od 9. marca 2010 do 25. oktobra 2017 (z odštetjem zneska 129 847,10 EUR, ki je bil že nakazan iz naslova „nabranih“ obresti) – kot povračilo škode, ki je družbi Ferriere Nord S.p.A. nastala zaradi neplačila (v nasprotju s členom 266(1) PDEU) zamudnih obresti iz naslova globe (naložene s sklepoma Komisije C(2009) 7492 final z dne 30. septembra 2009 in C(2009) 9912 final z dne 8. decembra 2009), ki jo je tožeča stranka začasno plačala 9. marca 2010 in jo je Evropska komisija na podlagi sodbe Sodišča z dne 21. septembra 2017 v zadevi C-88/15 P vrnila 25. oktobra 2017;
                              posledično,

                              (b)

                              Evropski uniji, ki jo zastopa Evropska komisija, naloži plačilo dodatnega zneska iz naslova kapitalizacije odškodnine iz točke (a) zgoraj, za obdobje od 25. oktobra 2017 (ali, podredno, drugega datuma, ki bi ga ugotovilo Splošno sodišče), do popolnega in dejanskega plačila, ki se izračuna na podlagi obrestne mere, ki jo Evropska centralna banka uporablja za refinanciranje, povečane za tri odstotne točke in pol (ali, podredno, po obrestni meri, ki jo Splošno sodišče šteje za primerno);

                  2.

                  dopis Evropske Komisije (Generalni direktorat za proračun) Ares(2021)2904048 z dne 30. aprila 2021 razglasi za ničen (na podlagi člena 263 PDEU);

                  3.

                  vsekakor Evropski komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbena razloga in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga, pri čemer se eden nanaša na povračilo škode (1), drugi pa na razglasitev ničnosti izpodbijanega dopisa (2).

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: nezakonitost ravnanja Komisije zaradi kršitve člena 266(1) PDEU (in člena 83 Uredbe št. 1268/2012 (1) in/ali, če gre za tak primer, člena 86 Uredbe št. 2342/2002 (2))

                              —

                              V zvezi s tem se zatrjuje, bi morala Komisija za popolno izvršitev (v smislu člena 266, prvi odstavek, PDEU) sodbe z dne 21. septembra 2017 v zadevi C-88/15 P (s katero je bila odločba iz leta 2009 o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU razglašena za nično) družbi Ferriere Nord povrniti ne le globe, ki je bila začasno plačana leta 2010, temveč tudi s tem povezane zamudne obresti, ki jih je treba izračunati po obrestni meri, določeni v členu 83(2)(b) Uredbe št. 1268/2012, in torej po obrestni meri, ki jo ECB uporablja v svojih operacijah glavnega refinanciranja, ki velja na prvi koledarski dan meseca, v katerem se izteče rok za plačilo, povečani za tri odstotne točke in pol. Komisija pa je 25. oktobra 2017 iz naslova obresti nakazala le „nabrane“ obresti v smislu člena 90(4) Uredbe št. 1268/2012, kot donos na bančnem računu, na katerem je začasno deponirala znesek globe. Neplačilo zamudnih obresti pomeni kršitev primarnega prava Unije (člen 266, prvi odstavek, PDEU), kar ima za posledico nepogodbeno odgovornost Komisije. Odškodnina, dolgovana iz zgoraj navedenih razlogov, mora biti predmet kapitalizacije od datuma plačila zgolj „nabranih“ obresti do datuma dejanskega plačila.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 46 Statuta in posledično člena 266, prvi odstavek, PDEU (ter člena 83 Uredbe št. 1268/2012 in/ali, če gre za tak primer, člena 86 Uredbe št. 2342/2002)

                              —

                              V zvezi s tem se zatrjuje, da je Komisija z dopisom z dne 30. aprila 2021 izjavila, da ne more/želi ugoditi zahtevi družbe Ferriere Nord za povračilo na podlagi člena 46 Statuta Sodišča, ker naj bi se z njim določen petletni zastaralni rok že iztekel, saj je – po mnenju institucije – podlaga za nastanek nepogodbene odgovornosti (in torej trenutek začetka teka zastaralnega roka) začasno plačilo globe, do katerega je prišlo leta 2010. Družba Ferriere Nord pa trdi, da je dogodek, ki je podlaga za odgovornost, to, da Komisija 25. oktobra 2017 – ko je bila na podlagi sodbe iz leta 2017 vrnjena globa – ni nakazala zamudnih obresti del 2017 iz člena 83 Uredbe št. 1268/2012, temveč je plačala le „nabrane“ obresti iz člena 90 iste uredbe. Taka kršitev člena 266, prvi odstavek, PDEU pomeni nezakonito ravnanje Komisije in je podlaga za nepogodbeno odgovornost, zato petletni zastaralni rok, določen v členu 46 Statuta, teče od trenutka take kršitve.

         (1)  Delegirana uredba Komisije (EU) št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012 o pravilih uporabe Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije 2012, L 362, str. 1).

         (2)  Uredba Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL 2002, L 357, str. 1).


title: Zadeva T-415/21: Tožba, vložena 10. julija 2021 – Banca Popolare di Bari/Komisija

text:
               4.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 401/13

      Tožba, vložena 10. julija 2021 – Banca Popolare di Bari/Komisija
      (Zadeva T-415/21)
      (2021/C 401/14)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Banca Popolare di Bari SpA (Bari, Italija) (zastopniki: A. Zoppini, G. Roberti, I. Perego in G. Parisi, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Uniji, ki jo zastopa Komisija, naloži, da tožeči stranki plača znesek 280 milijonov EUR zaradi premoženjske škode in ustrezen znesek za nadomestilo nepremoženjske škode, povzročene s Sklepom Komisije (EU) 2016/1208 z dne 23. decembra 2015 o državni pomoči SA.39451 (2015/C) (ex 2015/NN), ki jo je Italija dodelila banki Tercascondannare;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbena razloga in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: nezakonito ravnanje Komisije

                              —

                              Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da je prišlo do dovolj resne kršitve glede na to, da Komisija pri sprejetju sklepa: ni imela nikakršne diskrecijske pravice, ker je člen 107(1) PDEU določba z neposrednim učinkom, natančna in brezpogojna; in je storila očitno napako pri presoji. Poleg tega se je Komisija oprla na nezadostne dokaza in je napačno razlagala sodno prakso Splošnega sodišča Evropske unije (sodba Italija in drugi/Komisija, T-98/16, T-196/16 in T-198/16) in Sodišča (sodba Komisija/Italija in drugi, C-425/19 P).

                              —

                              Določbe, kršene s sklepom, so določbe, ki posameznikom dajejo pravice, in je v nasprotju s svobodo gospodarske pobude in načelom dobrega upravljanja.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: nepremoženjska in premoženjska škoda, ki je tožeči stranki nastala z nezakonitim ravnanjem Komisije

                              —

                              Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da je sklep Komisije, ob neobstoju drugih mogočih dejavnikov, odločilen dejavnik, ki je privedel do tega, da so stranke izgubile zaupanje v banko in je s tem povzročil izgube; Komisija je preprečila projekt integracije Tercas in Caripe ter projekt intervencije Fondo Interbancario di Tutela dei Depositi (mednarodni sklad za zaščito depozitov, FITD).


title: Zadeva T-437/21: Tožba, vložena 20. julija 2021 – Greenwich Polo Club/EUIPO – Lifestyle Equities (GREENWICH POLO CLUB)

text:
               4.10.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 401/13

      Tožba, vložena 20. julija 2021 – Greenwich Polo Club/EUIPO – Lifestyle Equities (GREENWICH POLO CLUB)
      (Zadeva T-437/21)
      (2021/C 401/15)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Greenwich Polo Club, Inc. (Greenwich, Connecticut, Združene države) (zastopnik: R. Zammitt, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Lifestyle Equities CV (Amsterdam, Nizozemska)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije GREENWICH POLO CLUB – zahteva za registracijo št. 17 791 153

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 10. maja 2021 v zadevi R 300/2020-1

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo in odredi registracijo sporne znamke za sporne proizvode (in za preostale proizvode iz prijave), ali podredno, zadevo vrne v odločanje EUIPO;

                  —

                  naloži plačilo stroškov, ki so tožeči strani nastali v zvezi s pritožbo.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.