title: Zadeva C-681/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgericht (Nemčija) 17. decembra 2015 – Asklepios Dienstleistungsgesellschaft mbH/Vittoria Graf

text:
               4.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgericht (Nemčija) 17. decembra 2015 – Asklepios Dienstleistungsgesellschaft mbH/Vittoria Graf
   (Zadeva C-681/15)
   (2016/C 118/07)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesarbeitsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Asklepios Dienstleistungsgesellschaft mbH

      Tožena stranka: Vittoria Graf

      Vprašanja za predhodno odločanje

   I.

               1.

               Ali člen 3 Direktive Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 (1) nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki določa, da se v primeru prenosa podjetja ali obrata vsi delovni pogoji, ki sta jih v okviru zasebne avtonomije individualno dogovorila odsvojitelj in delavec v pogodbi o zaposlitvi, v nespremenjeni obliki prenesejo na pridobitelja, kot da bi jih sam dogovoril z delavcem, če je pridobitelj na podlagi nacionalnega prava upravičen tako do sporazumne kot tudi enostranske prilagoditve teh določb?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen v celoti ali za določeno skupino individualno dogovorjenih delovnih pogojev iz pogodbe o zaposlitvi med odsvojiteljem in delavcem:
               Ali uporaba člena 3 Direktive 2001/23/ES pomeni, da je treba iz nespremenjenega prenosa na pridobitelja izvzeti določene v okviru zasebne avtonomije individualno dogovorjene delovne pogoje med odsvojiteljem in delavcem, ki se lahko prilagodijo izključno zaradi prenosa podjetja ali obrata?

               3.

               Če se v skladu z merili odgovorov Sodišča na vprašanji 1 in 2 individualno pogodbeno dogovorjena napotitev, na podlagi katere postanejo v okviru zasebne avtonomije nekatere določbe kolektivne pogodbe na dinamičen način vsebina pogodbe o zaposlitvi, v nespremenjeni obliki ne prenese na pridobitelja:

                           a)

                           Ali to velja tudi v primeru, če niti odsvojitelj niti pridobitelj nista stranki kolektivne pogodbe oziroma člana takšne stranke, to je, če se določbe kolektivne pogodbe že pred prenosom podjetja ali obrata, brez obstoja v okviru zasebne avtonomije v pogodbi o zaposlitvi dogovorjene napotitvene klavzule za delovno razmerje z odsvojiteljem, ne bi uporabljale?

                           b)

                           Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen:
                           Ali to velja tudi v primeru, ko sta odsvojitelj in pridobitelj podjetje iste skupine?

         II.
   Ali člen 16 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah nasprotuje nacionalni zakonodaji za prenos direktiv 77/187/EGS (2) ali 2001/23/ES, ki določa, da je v primeru prenosa podjetja ali obrata pridobitelj vezan na pogoje iz pogodbe o zaposlitvi, glede katerih se je odsvojitelj v okviru zasebne avtonomije individualno dogovoril z delavcem pred prenosom podjetja, v enaki meri, kot da bi jih dogovoril sam, tudi v primeru, če ti pogoji na dinamičen način določajo, da postanejo določbe kolektivne pogodbe, ki se sicer za delovno razmerje ne uporablja, vsebina pogodbe o zaposlitvi, če je pridobitelj na podlagi nacionalnega prava upravičen tako do sporazumne kot tudi enostranske prilagoditve teh določb?

      (1)  Direktiva Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 98).

      (2)  Direktivo Sveta 77/187/EGS z dne 14. februarja 1977 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov (UL L 61, str. 26).


title: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 30. septembra 2004 v zadevi C-417/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2001/18/ES — Namerno sproščanje gensko spremenjenih organizmov v okolje — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               20.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 284/5

      SODBA SODIŠČA

   (četrti senat)
   z dne 30. septembra 2004
   v zadevi C-417/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2001/18/ES - Namerno sproščanje gensko spremenjenih organizmov v okolje - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2004/C 284/10)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-417/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: B. Stromsky) proti Kraljevini Belgiji (zastopnica: E. Dominkovits), zaradi tožbe zatadi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES z dne 3. oktobra 2003, je Sodišče (četrti senat) v sestavi J. N. Cunha Rodrigues, predsednik senata, K. Schiemann (poročevalec) in M. Ilešič, sodnika, generalni pravobranilec: A. Tizzano, sodni tajnik: R. Grass, dne 30. septembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Kraljevina Belgija s tem, ko ni sprejela zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov, ki so potrebni za uskladitev z Direktivo 2001/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. marca 2001 o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje in razveljavitvi Direktive Sveta 90/220/EGS, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 275, 15.11.2003.


title: Zadeva C-205/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Umweltsenat (Avstrija) 19. maja 2008 – Umweltanwalt von Kärnten, drugi stranki: Kärntner Landesregierung, Alpe Adria Energia SpA

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Umweltsenat (Avstrija) 19. maja 2008 – Umweltanwalt von Kärnten, drugi stranki: Kärntner Landesregierung, Alpe Adria Energia SpA
   (Zadeva C-205/08)
   (2008/C 209/30)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Umweltsenat
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Umweltanwalt von Kärnten

      Drugi stranki: Kärntner Landesregierung, Alpe Adria Energia SpA
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je treba Direktivo Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (1), kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997 o spremembi Direktive 85/337/EGS o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (2) in z Direktivo 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč (3) razlagati tako, da mora država predvideti obveznost presoje za vrste projektov, navedene v prilogi I k tej direktivi, zlasti v točki 20 (gradnja nadzemnih elektrovodov z napetostjo 220 kV ali več in dolžino več kot 15 km), pri načrtovanem elektrovodu na območju dveh ali več držav članic, tudi takrat, kadar je prag, ki povzroči obveznost presoje (v tem primeru dolžina 15 km), dosežen oziroma prekoračen, ne sicer na delu obrata, ki leži na njenem državnem ozemlju, ampak na celotnem elektrovodu, katerega del leži tudi v sosednji državi/sosednjih državah?

      (1)  UL L 175, str. 40.

      (2)  UL L 73, str. 5.

      (3)  UL 156, str. 17.


title: Zadeva C-442/14: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 23. novembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Nizozemska) – Bayer CropScience SA-NV, Stichting De Bijenstichting/College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden (Predhodno odločanje — Okolje — Aarhuška konvencija — Direktiva 2003/4/ES — Člen 4(2) — Dostop javnosti do informacij — Pojem „informacije o emisijah v okolje“ — Direktiva 91/414/EGS — Direktiva 98/8/ES — Uredba (ES) št. 1107/2009 — Dajanje fitofarmacevtskih sredstev in biocidnih pripravkov v promet — Zaupnost — Varstvo industrijskih in poslovnih interesov)

text:
               30.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/3

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 23. novembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Nizozemska) – Bayer CropScience SA-NV, Stichting De Bijenstichting/College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden
   (Zadeva C-442/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Okolje - Aarhuška konvencija - Direktiva 2003/4/ES - Člen 4(2) - Dostop javnosti do informacij - Pojem „informacije o emisijah v okolje“ - Direktiva 91/414/EGS - Direktiva 98/8/ES - Uredba (ES) št. 1107/2009 - Dajanje fitofarmacevtskih sredstev in biocidnih pripravkov v promet - Zaupnost - Varstvo industrijskih in poslovnih interesov))
   (2017/C 030/03)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Bayer CropScience SA-NV, Stichting De Bijenstichting

      Tožena stranka: College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

      ob udeležbi: Makhtesim-Agan Holland BV

      Izrek

               1.

               Člen 4(2) Direktive 2003/4/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive Sveta 90/313/EGS je treba razlagati tako, da okoliščina, da vlagatelj zahteve za registracijo za dajanje fitofarmacevtskega sredstva ali biocidnega pripravka v promet med postopkom za izdajo te registracije ni v skladu s členom 14 Direktive Sveta z dne 15. julija 1991 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet (91/414/EGS), členom 19 Direktive 98/8/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 1998 o dajanju biocidnih pripravkov v promet ali s členoma 33(4) in 63 Uredbe (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in razveljavitvi direktiv Sveta 79/117/EGS in 91/414/EGS zahteval zaupne obravnave v okviru tega postopka predloženih informacij, pristojnemu organu, ki po koncu navedenega postopka odloča o zahtevi za dostop do teh informacij, ki jo na podlagi Direktive 2003/4 vloži tretja oseba, ne preprečuje, da preuči ugovor navedenega vlagatelja zahteve na to zahtevo za dostop in jo, odvisno od primera, zavrne v skladu s členom 4(2), prvi pododstavek, točka (d), te direktive iz razloga, da bi razkritje navedenih informacij negativno vplivalo na zaupnost poslovnih ali industrijskih informacij.

               2.

               Člen 4(2), drugi pododstavek, Direktive 2003/4 je treba razlagati tako, da:

                           —

                           je s pojmom „emisije v okolje“ v smislu te določbe zajeto sproščanje proizvodov ali snovi, kot so fitofarmacevtska sredstva ali biocidni pripravki in snovi, ki jih ti proizvodi vsebujejo, v okolje, če je to sproščanje dejansko ali predvidljivo v običajnih ali realnih pogojih uporabe;

                           —

                           so s pojmom „informacije o emisijah v okolje“ v smislu navedene določbe zajete navedbe o naravi, sestavi, količini, datumu in kraju „emisij v okolje“ teh proizvodov ali snovi in podatki o bolj ali manj dolgoročnih vplivih teh emisij na okolje, zlasti informacije o ostankih v okolju po uporabi zadevnega proizvoda in študije o merjenju zanašanja snovi pri tej uporabi, pa naj ti podatki izhajajo iz študij, ki so bile v celoti ali delno opravljene na terenu, iz laboratorijskih raziskav ali iz translokacijskih študij.

               3.

               Člen 4(2), drugi pododstavek, Direktive 2003/4 je treba razlagati tako, da je treba v primeru zahteve za dostop do informacij o emisijah v okolje, katerih razkritje bi negativno vplivalo na enega od interesov iz člena 4(2), prvi pododstavek, točke (a), (d), (f), (g) in (h), te direktive, razkriti le upoštevne podatke, ki jih je mogoče izpeljati iz vira informacij in ki se nanašajo na emisije v okolje, če je mogoče te podatke ločiti od drugih informacij, ki jih ta vir vsebuje, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 462, 22.12.2014.


title: Zadeva T-278/16: Tožba, vložena 31. maja 2016 – Atlas Copco Airpower in Atlas Copco/Komisija

text:
               1.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/34

         Tožba, vložena 31. maja 2016 – Atlas Copco Airpower in Atlas Copco/Komisija
   (Zadeva T-278/16)
   (2016/C 279/49)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Atlas Copco Airpower (Antwerpen, Belgija) in Atlas Copco AB (Nacka, Švedska) (zastopniki: A. von Bonin, A. Haelterman in O. Brouwer, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               Sklep Evropske komisije z dne 11. januarja 2016 o sistemu državne pomoči za presežne dobičke SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) razglasi za ničen;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: napačna uporaba prava in očitna napaka pri presoji pri ugotovitvi zatrjevane pomoči in njeni opredelitvi kot sistem pomoči v smislu člena 1(d) Uredbe Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 107 PDEU.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: napačna uporaba prava in napačna uporaba člena 107(1) PDEU pri ugotovitvi, da sistem prilagoditve presežnih dobičkov pomeni državno pomoč.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji pri opredelitvi upravičencev do zatrjevane pomoči, nedoslednost pri ugotovitvi, da so upravičenci mednarodne skupine, ter kršitev načela zakonitosti in člena 16(1) Uredbe Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev načel pravne varnosti, varstva legitimnih pričakovanj in dobrega upravljanja.


title: Zadeva C-3/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal du travail de Nivelles (Belgija) 8. januarja 2008 – Ketty Leyman proti Institut national d'assurance maladie-invalidité (I.N.A.M.I.)

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal du travail de Nivelles (Belgija) 8. januarja 2008 – Ketty Leyman proti Institut national d'assurance maladie-invalidité (I.N.A.M.I.)
   (Zadeva C-3/08)
   (2008/C 79/27)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal du travail de Nivelles
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ketty Leyman

      Tožena stranka: Institut national d'assurance maladie-invalidité (I.N.A.M.I.)
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali sta člen 40(3)(b) Uredbe (EGS) št. 1408/71 (1) in člen 93 usklajenih zakonov z dne 14. julija 1994 o zdravstvenem zavarovanju in nadomestilih v nasprotju s členom 18 ES, ker ne dovoljujeta, da se delavcu, ki prebiva in dela v državi tipa A (v tem primeru Belgiji) in se nato preseli v državo tipa B (v tem primeru Veliko vojvodstvo Luksemburg), v prvem letu nezmožnosti za delo dodeli nadomestilo, v katerem se upošteva delovno dobo in dobo plačevanja prispevkov v državi tipa A (Belgiji)?

               2.

               Ali sta člen 40(3)(b) Uredbe (EGS) št. 1408/71 in člen 93 usklajenih zakonov z dne 14. julija 1994 o zdravstvenem zavarovanju in nadomestilih v nasprotju s členom 18 ES, ker naj bi delavca, ki prebiva in dela v državi tipa A (v tem primeru Belgiji) in se nato preseli v državo tipa B (v tem primeru Veliko vojvodstvo Luksemburg) ter tako izvršuje pravico do prostega gibanja, diskriminirala, s tem da ne dovoljujeta, da se mu v prvem letu nezmožnosti za delo dodeli nadomestilo, v katerem se upošteva delovno dobo in dobo plačevanja prispevkov v državi tipa A (Belgiji)?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL L 149, str. 2), kot je bila spremenjena.


title: Zadeva T-227/13: Tožba, vložena 17. aprila 2013 – Bayer Intellectual Property proti UUNT – Interhygiene (INTERFACE)

text:
               22.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/15

         Tožba, vložena 17. aprila 2013 – Bayer Intellectual Property proti UUNT – Interhygiene (INTERFACE)
   (Zadeva T-227/13)
   2013/C 178/25
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bayer Intellectual Property GmbH (Monheim am Rhein, Nemčija) (zastopnik: E. Armijo Chávarri, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Interhygiene GmbH (Cuxhaven, Nemčija)

      Predloga

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo, ker krši pravo v delu, v katerem je razglašeno, da prijava znamke Skupnosti INTERFACE ni v skladu s prejšnjo znamko Interfog;

               —

               UUNT izrecno naloži plačilo sodnih taks.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „INTERFACE“ za proizvode iz razreda 5 – registracija znamke Skupnosti št. 8133977

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: registracija besedne znamke Skupnosti „Interfog“ za proizvode iz razreda 5

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009


title: Zadeva T-286/16: Tožba, vložena 2. junija 2016 – Kneidinger/EUIPO – Topseat International (Toilettendeckel)

text:
               18.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/50

         Tožba, vložena 2. junija 2016 – Kneidinger/EUIPO – Topseat International (Toilettendeckel)
   (Zadeva T-286/16)
   (2016/C 260/62)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ernst Kneidinger (Wilhering, Avstrija) (zastopnik: M. Grötschl, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Topseat International (Plano, Teksas, Združene države Amerike)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik spornega modela: tožeča stranka

      Zadevni sporni model: model Skupnosti št. 2274035-0001

      Izpodbijana odločba: odločba tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 5. aprila 2016 v zadevi R 1030/2015-3

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov tega postopka – posebej stroške te vloge in druge stroške morebitnega ustnega postopka ter potne stroške – in stroške postopka pred odborom za pritožbe.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 6(1) in (3) Uredbe št. 6/2002.


title: Zadeva C-230/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret (Danska) 28. maja 2008 – Dansk Transport og Logistik proti Skatteministeriet

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret (Danska) 28. maja 2008 – Dansk Transport og Logistik proti Skatteministeriet
   (Zadeva C-230/08)
   (2008/C 197/24)
   Jezik postopka: danščina
   Predložitveno sodišče
   Østre Landsret
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Dansk Transport og Logistik

      Tožena stranka: Skatteministeriet (dansko davčno ministrstvo)
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba izraz „[…] zapleni in istočasno ali pozneje odvzame“ iz člena 233(d) carinskega zakonika (1) razlagati tako, da določba pokriva položaje, v katerih blago, ki se ga zadrži na podlagi prvega stavka člena 83(1) carinskega zakona o nezakonitih uvozih, carinski organi istočasno ali pozneje uničijo, dokler je v njihovi posesti?

               2)

               Ali je treba sistemsko direktivo (2) razlagati tako, da je treba nezakonito uvoženo blago, ki je pri uvozu zaseženo ali istočasno ali pozneje uničeno, šteti, da je bilo pod „režimom odloga“, tako da trošarina ni nastala ali je ugasnila (glej prvi pododstavek člena 5(2) in člen 6(1)(c) sistemske direktive v povezavi s členoma 84(1) in 98 carinskega zakonika in členom 876a izvedbenih določb (3))? Ali na odgovor vpliva dejstvo, da carinski dolg, ki je nastal ob takem nezakonitem uvozu, ugasne na podlagi člena 233(d) carinskega zakonika?

               3)

               Ali je treba Šesto direktivo (4) razlagati tako, da je treba nezakonito uvoženo blago, ki so ga organi pri uvozu zaplenili in istočasno ali pozneje uničili, šteti kot da je bilo v „postopku carinskega skladiščenja“, tako da DDV dolg ni nastal ali je ugasnil (glej člene 7(3), 10(3) in 16(1)(B)(c) Šeste direktive in člen 876a izvedbenih določb)? Ali na odgovor vpliva dejstvo, da carinski dolg, ki je nastal ob takem nezakonitem uvozu, ugasne na podlagi člena 233(d) carinskega zakonika?

               4)

               Ali je treba carinski zakonik, izvedbene določbe in Šesto direktivo razlagati tako, da so carinski organi države članice, v kateri je odkrit nezakonit uvoz blaga med operacijo TIR, pristojni, da obračunajo carino, trošarino in DDV za operacijo, če carinski organi v drugi državi članici, v kateri je prišlo do nezakonitega uvoza, niso odkrili nepravilnosti in zato niso obračunali carine, trošarine in DDV (glej člen 215 carinskega zakonika v povezavi z njegovim členom 217, člen 454(2) in (3) takrat veljavnih izvedbenih določb in člen 7 Šeste direktive)?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302 str. 1).

      (2)  Direktiva Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov (UL L 76, str. 1).

      (3)  Uredba Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 253, str. 1).

      (4)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1).


               26.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 233/1

         2009/C 233/01
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 220, 12.9.2009

      Prejšnje objave

      UL C 205, 29.8.2009

      UL C 193, 15.8.2009

      UL C 180, 1.8.2009

      UL C 167, 18.7.2009

      UL C 153, 4.7.2009

      UL C 141, 20.6.2009

   Ti teksti so na voljo na:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Združene zadeve T-44/02 OP, T-54/02 OP, T-56/02 OP, T-60/02 OP in T-61/02 OP: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 27. septembra 2006 — Dresdner Bank in drugi proti Komisiji ( Konkurenca — Člen 81 ES — Sporazum o določitvi cen in pogojev zaračunavanja storitev menjave gotovine — Nemčija — Dokazi o kršitvi — Ugovor )

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/42

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 27. septembra 2006 — Dresdner Bank in drugi proti Komisiji
   (Združene zadeve T-44/02 OP, T-54/02 OP, T-56/02 OP, T-60/02 OP in T-61/02 OP) (1)

   („Konkurenca - Člen 81 ES - Sporazum o določitvi cen in pogojev zaračunavanja storitev menjave gotovine - Nemčija - Dokazi o kršitvi - Ugovor“)
   (2006/C 294/88)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Dresdner Bank AG (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnika: M. Hirsch in W. Bosch, odvetniki); Bayerische Hypo- und Vereinsbank AG, nekdanja Vereins- und Westbank AG (München, Nemčija) (zastopniki: najprej J. Schulte, M. Ewen in A. Neus, nato W. Knapp, T. Müller-Ibold in C. Feddersen, odvetniki); Bayerische Hypo- und Vereinsbank AG (München) (zastopniki: najprej W. Knapp, T. Müller-Ibold in B. Bergmann, nato W. Knapp, T. Müller-Ibold in C. Feddersen, odvetniki); DVB Bank AG, nekdanja Deutsche Verkehrsbank AG (Frankfurt na Majni) (zastopnika: M. Klusmann in F. Wiemer, odvetnika); in Commerzbank AG (Frankfurt na Majni) (zastopnika: H. Satzky in B. Maassen, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: T. Christoforou, A. Nijenhuis in M. Schneider, odvetniki)
   Predmet zadeve
   Ugovor Komisije zoper zamudne sodbe Sodišča prve stopnje z dne 14. oktobra 2004 v zadevah Dresdner Bank proti Komisiji (T-44/02, ZOdl., str. I-0000), Vereins- und Westbank proti Komisiji (T-54/02, ZOdl., str. I-0000), Bayerische Hypo- und Vereinsbank proti Komisiji (T-56/02, Recueil, str. II-3495), Deutsche Verkehrsbank proti Komisiji (T-60/02, ZOdl., str. I-0000), in Commerzbank proti Komisiji (T-61/02, ZOdl., str. I-0000).
   Izrek sodbe

               1)

               Ugovor se zavrne.

               2)

               Komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 109, 4.5.2002.


title: Zadeva T-16/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. februarja 2017 – Mast-Jägermeister/EUIPO (Gobelets) (Model Skupnosti — Prijava modelov Skupnosti, ki prikazujeta kozarca — Pojem „prikaz, primeren za reprodukcijo“ — Nenatančnost prikaza glede obsega zahtevanega varstva — Zavrnitev odprave pomanjkljivosti — Zavrnitev potrditve datuma vložitve — Člena 36 in 46 Uredbe (ES) št. 6/2002 — Člen 4(1)(e) ter člen 10(1) in (2) Uredbe (ES) št. 2245/2002)

text:
               20.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/26

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. februarja 2017 – Mast-Jägermeister/EUIPO (Gobelets)
   (Zadeva T-16/16) (1)

   ((Model Skupnosti - Prijava modelov Skupnosti, ki prikazujeta kozarca - Pojem „prikaz, primeren za reprodukcijo“ - Nenatančnost prikaza glede obsega zahtevanega varstva - Zavrnitev odprave pomanjkljivosti - Zavrnitev potrditve datuma vložitve - Člena 36 in 46 Uredbe (ES) št. 6/2002 - Člen 4(1)(e) ter člen 10(1) in (2) Uredbe (ES) št. 2245/2002))
   (2017/C 086/34)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mast Jägermeister SE (Wolfenbüttel, Nemčija) (zastopniki: H. P. Schrammek, C. Drzymalla, S. Risthaus in J. Engberding, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske Unije za intelektualno lastnino (zastopnik: S. Hanne, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo tretjega odbora EUIPO za pritožbe z dne 17. novembra 2015 (zadeva R 1842/2015-3) v zvezi s prijavama za registracijo kozarcev kot modelov Skupnosti

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Mast-Jägermeister SE se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 90, 7.3.2016.


title: Zadeva F-9/16: Tožba, vložena 17. februarja 2016 – ZZ in drugi/Parlament

text:
               25.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/40

         Tožba, vložena 17. februarja 2016 – ZZ in drugi/Parlament
   (Zadeva F-9/16)
   (2016/C 145/49)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: ZZ in drugi (zastopnik: M. Casado Garcia-Hirschfeld, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločb, s katerimi je bila štirim tožečim strankam zavrnjena dodelitev dodatka za šolanje za šolsko leto 2014/2015 in za naslednja leta ter naložitev toženi stranki, naj tožečim strankam izplača dodatke za šolanje za šolsko leto 2015/2016, povišane za obresti, izračunane od datuma zapadlosti teh zneskov na podlagi Priloge VII Kadrovskih predpisov.

      Predlogi tožečih strank

               —

               Razglasitev ničnosti izpodbijanih individualnih odločb z dne 24. aprila 2015;

               —

               po potrebi razglasitev ničnosti odločb Generalnega sekretarja Evropskega parlamenta z dni 17. novembra in 19. novembra 2015;

               —

               naložitev Evropskemu parlamentu, da tožečim strankam plača nadomestilo za dodatek za šolanje za šolsko leto 2015/2016, povišano za obresti, izračunane od datuma zapadlosti teh zneskov na podlagi Priloge VII Kadrovskih predpisov;

               —

               Parlamentu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-509/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Bergamo (Italija) 21. novembra 2007 – Luigi Scarpelli proti NEOS Banca SpA

text:
               9.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Bergamo (Italija) 21. novembra 2007 – Luigi Scarpelli proti NEOS Banca SpA
   (Zadeva C-509/07)
   (2008/C 37/08)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunale di Bergamo
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Luigi Scarpelli

      Tožena stranka: NEOS Banca SpA
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je treba člen 11(2) Direktive Sveta [87/102/EGS] (1) razlagati tako, da je dogovor med dobaviteljem in posojilodajalcem, na podlagi katerega je strankam tega dobavitelja dano na voljo posojilo le tega posojilodajalca, nujen pogoj za obstoj potrošnikove pravice, da – v primeru dobaviteljeve neizpolnitve – sproži postopek proti posojilodajalcu, tudi če ta pravica predstavlja: a) le pravico razdreti posojilno pogodbo ali b) pravico razdreti pogodbo in zahtevati povrnitev zneskov, plačanih posojilodajalcu?

      (1)  UL L 42, str. 48.


title: Zadeva T-398/07: Tožba, vložena 31. oktobra 2007 – Španija proti Komisiji

text:
               12.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 8/17

         Tožba, vložena 31. oktobra 2007 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-398/07)
   (2008/C 8/32)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: N. Díaz Abad, zastopnica)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se odločba Komisije z dne 4. julija 2007 v zvezi s postopkom izvajanja člena 82 ES (zadeva COMP/38.784 – Wanadoo España proti Telefónica) in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Ta tožba je vložena zoper Odločbo z dne 4. julija 2007 v zvezi s postopkom izvajanja člena 82 ES (zadeva COMP/38.784 – Wanadoo España proti Telefónica), s katero je Komisija družbi Telefónica, S.A., solidarno z družbo Telefónica de España S.A.U. naložila globo v višini 151 875 000 eurov zaradi kršitve člena 82 ES. Po mnenju Komisije sta ti družbi od septembra 2001 do decembra 2006 uporabljali nepoštene cene zaradi razkoraka med cenami na debelo in maloprodajnimi cenami za širokopasovni dostop.
   V utemeljitev svojih zahtevkov tožeča stranka navaja naslednje razloge:

               —

               Kršitev obveznosti sodelovanja iz člena 10 ES in člena 7(2) Direktive 2002/21/CE (1) ker Komisija španskemu nacionalnemu regulativnemu organu ni dala možnosti, da bi z njo sodeloval za to, da bi se poiskala sredstva, ki bi omogočala odpravo zatrjevane storjene kršitve, na najboljši možen način.

               —

               Kršitev člena 82 ES zaradi očitnih napak pri presoji v zvezi z nujno potrebnostjo produktov za prodajo na debelo, izračunom stroškov in učinki ravnanja družbe Telefónica na konkurente in potrošnike.

               —

               Uporaba člena 82 ES ultra vires, ob tem, da izpodbijana Odločba vpliva na veljavni regulativni okvir za elektronske komunikacije v Španiji, s tem da ruši ravnovesje med ex ante regulativo in pravili o konkurenci. Poleg tega se rezultati, ki jih je pridobila Komisija ne ujemajo z mednarodnimi izkušnjami in stvarnostjo španskega trga, s čimer se španskemu nacionalnemu regulativnemu organu preprečuje, da bi dosegel cilje, ki so določeni v navedenem regulativnem okviru in se krši načelo posebnosti.

               —

               Kršitev načela pravne varnosti, ker se z izpodbijano odločbo prepostavlja ex post sprememba razumevanja regulativnega okvira, ki je bil opredeljen ex ante.

               —

               Kršitev načela zaupanja v pravo glede operaterja, kateremu je bila naložena globa, in glede ostalih operaterjev na tem trgu, z odstopanjem od regulativnega okvira na področju, ki ga je že regulirala Komisija za trg telekomunikacij.

      (1)  Direktiva evropskega parlamenta in sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) (UL L 108, 24.4.2002, str. 33).


title: Zadeva C-299/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van Koophandel te Antwerpen (Belgija) 27. junija 2007 – Galatea BVBA proti Sanoma Magazines Belgium NV

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van Koophandel te Antwerpen (Belgija) 27. junija 2007 – Galatea BVBA proti Sanoma Magazines Belgium NV
   (Zadeva C-299/07)
   (2007/C 199/36)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Rechtbank van Koophandel te Antwerpen
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Galatea BVBA

      Tožena stranka: Sanoma Magazines Belgium NV
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali člen 49 ES o svobodi opravljanja storitev ter Direktiva 2005/29/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta o nepoštenih poslovnih praksah nasprotujeta nacionalni določbi, kot je člen 54 belgijskega zakona z dne 14. julija 1991 o poslovnih praksah, obveščanju in zaščiti potrošnikov, ki – z izjemo v zakonu taksativno naštetih primerov – prepoveduje vsak povezan posel, ki ga prodajalec ponudi potrošniku, in pri katerem je odplačna oziroma brezplačna pridobitev blaga, storitev, drugih ugodnosti oziroma listin, na podlagi katerih jih je mogoče pridobiti, povezana s pridobitvijo drugega, čeprav istovetnega blaga ali storitev – in to ne glede na okoliščine primera in zlasti ne glede na morebiten vpliv, ki ga ima lahko konkreten posel za povprečnega potrošnika, ter ne glede na to, ali tak posel v konkretnih okoliščinah nasprotuje zahtevam poklicne skrbnosti in dobrim poslovnim običajem?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, Direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 149, str. 22).


title: Zadeva T-438/04: Tožba Elke Houber proti Svetu Evropske unije, vložena dne 29. oktobra 2004

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/44

         Tožba Elke Houber proti Svetu Evropske unije, vložena dne 29. oktobra 2004
   (Zadeva T-438/04)
   (2005/C 6/87)
   Jezik postopka: francoščina
   Elke Houber, stanujoča v Bruslju, ki jo zastopajo Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis in Etienne Marchal, avocats, je dne 29. oktobra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Svetu Evropske unije.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Sveta, s katero je bila tožeči stranki zavrnjena dodelitev izselitvenega dodatka in izvedenih pravic od nastopa dela dne 1. septembra 2003;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Pred nastopom dela v službi Sveta, je bila tožeča stranka zaposlena v uradu za informacije Land-Bade-Würtemberg v Bruslju. S to tožbo tožeča stranka ugovarja odločbi o zavrnitvi pravice do izselitvenega dodatka.
   V utemeljitev svoje tožbe se tožeča stranka sklicuje na kršitev člena 4(1)(a) Priloge VII Kadrovskih predpisov, ker naj Svet ne bi upošteval, da je bila v takšnem položaju zaradi službe, ki jo je opravljala za drugo državo. Tožeča stranka navaja tudi kršitev načela enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije.


title: Zadeva T-745/14: Tožba, vložena 5. novembra 2014 – TeamBank/UUNT – Easy Asset Management (easy Credit)

text:
               12.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/43

         Tožba, vložena 5. novembra 2014 – TeamBank/UUNT – Easy Asset Management (easy Credit)
   (Zadeva T-745/14)
   (2015/C 007/48)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: TeamBank AG Nürnberg (Nürnberg, Nemčija) (zastopniki: H. Lindner, D. Terheggen in T. Kiphuth, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Easy Asset Management AD (Sofia, Bolgarija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „easy Credit“ – mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, št. 8 11  527

      Postopek pred UUNT: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 5. septembra 2014 v zadevi R 1975/2013-1

      Tožbena predloga

   Prijavitelj predlaga, naj Splošno sodišče:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo v delu, v katerem zadeva blago in storitve iz razredov 36 in 38;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev členov 52(1)(a), 7(1)(b) in 7(2) Uredbe št. 207/2009

               —

               Kršitev členov 53(1)(a) in 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-56/06: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. junija 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – Euro Tex Textilverwertung GmbH proti Hauptzollamt Duisburg (Pridružitev med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami ter Republiko Poljsko – Pojem blago s poreklom – Rabljena oblačila)

text:
               4.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/11

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. junija 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – Euro Tex Textilverwertung GmbH proti Hauptzollamt Duisburg
   (Zadeva C-56/06) (1)

   (Pridružitev med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami ter Republiko Poljsko - Pojem „blago s poreklom“ - Rabljena oblačila)
   (2007/C 183/17)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Finanzgericht Düsseldorf
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Euro Tex Textilverwertung GmbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt Duisburg
   Predmet
   Predlog za sprejem predhodne odločbe – Finanzgericht Düsseldorf – Razlaga člena 7(1)(b) Protokola št. 4 k Evropskemu sporazumu o vzpostavitvi združenja med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Republiko Poljsko po drugi strani (UL L 348 31.12.1993, str. 2), kot je bil spremenjen z Odločbo št. 1/97 Pridružitvenega sveta med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Republiko Poljsko na drugi strani z dne 30. junija 1997, ki spreminja Protokol št. 4 k Evropskemu sporazumu o vzpostavitvi združenja med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Republiko Poljsko po drugi strani (UL L 221, str.1) – Pojem, „izdelki s poreklom“ – Določitev porekla rabljenih oblačil, ki so bila predmet razvrščanja in sortiranja na ozemlju Skupnosti.
   Izrek
   Ker člen 7(1)(b) Protokola 4 k Evropskemu sporazumu o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani ter Republiko Poljsko na drugi strani, kakor je bil spremenjen s Sklepom Pridružitvenega sveta št. 1/97 med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani ter Republiko Poljsko na drugi strani z dne 30. junija 1997, ne omogoča razlikovanja med preprostimi in bolj zapletenimi postopki usklajevanja, postopki usklajevanja, kot so opisani v predložitveni odločbi, spadajo pod pojem preprostih postopkov usklajevanja v smislu te določbe.

      (1)  UL C 86, 8.4.2006.


title: Zadeva T-142/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 1. februarja 2016 – SolarWorld in drugi/Svet (Ničnostna tožba — Subvencije — Uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Kitajske ali ki so od tam poslani — Dokončna izravnalna dajatev — Oprostitev na uvoz, ki je predmet sprejete zaveze — Neločljivost — Nedopustnost)

text:
               29.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 111/24

         Sklep Splošnega sodišča z dne 1. februarja 2016 – SolarWorld in drugi/Svet
   (Zadeva T-142/14) (1)

   ((Ničnostna tožba - Subvencije - Uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Kitajske ali ki so od tam poslani - Dokončna izravnalna dajatev - Oprostitev na uvoz, ki je predmet sprejete zaveze - Neločljivost - Nedopustnost))
   (2016/C 111/29)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: SolarWorld AG (Bonn, Nemčija), Brandoni solare SpA (Castelfidardo, Italija) in Solaria Energia y Medio Ambiente, SA (Madrid, Španija) (zastopnika: L. Ruessmann, odvetnik, in J. Beck, solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnik: B. Driessen, agent)

      Intervenienti v podporo toženih strank: Evropska komisija (zastopniki: J.-F. Brakeland, T. Maxian Rusche in A. Stobiecka-Kuik, agenti), Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc. (Changshu, Kitajska), Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc. (Luoyang, Kitajska), Csi Cells Co. Ltd (Suzhou, Kitajska) in CsiSolar Power (Kitajska), Inc. (Suzhou) (zastopniki: A. Willems in S. De Knop, odvetnika, in K. Daly, solicitor) in China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (Peking, Kitajska) (zastopniki: J.-F. Bellis, F. Di Gianni in A. Scalini, odvetniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti člena 2 Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1239/2013 z dne 2. decembra 2013 o uvedbi dokončne izravnalne dajatve na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani (UL L 325, str. 66).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Družbe Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd in Csi Solar Power (China), Inc. se iz zadeve T–142/14 izbrišejo kot intervenientke.

               3.

               Družbam SolarWorid AG, Brandoni solare SpA in Solaria Energia y Medio Ambiente, SA se naloži plačilo svojih stroškov in stroškov Sveta Evropske unije, vključno s tistimi, ki so nastali v postopku za izdajo začasne odredbe.

               4.

               Evropski komisiji ter družbam Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. in China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products se naloži plačilo svojih stroškov.

      (1)  UL C 142, 12.5.2014.


title: Zadeva T-367/05: Tožba, vložena  23. septembra 2005  — UPC France proti Komisiji

text:
               10.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/15

         Tožba, vložena 23. septembra 2005 — UPC France proti Komisiji
   (Zadeva T-367/05)
   (2005/C 315/29)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: UPC France Holding B.V. (Schiphol-Rijk, Nizozemska) (zastopnika: D. Powell, solicitor, N. Flandin, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se razglasi za nično Odločba Komisije Državna pomoč št. 382/2004-Francija,

               —

               naj se Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka s to tožbo predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije Državna pomoč št. 382/2004-Francija z dne 3. maja 2005 (1), s katero je ugotovila, da subvencija francoskih organov za vzpostavitev in obratovanje telekomunikacijskega omrežja z visoko zmogljivostjo na območju Limousin (DORSAL) ne šteje za pomoč.
   V podporo svoji tožbi tožeča stranka navaja več tožbenih razlogov bistvene kršitve postopka in kršitve prava Skupnosti.
   Glede bistvenih kršitev postopka tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila njene postopkovne pravice, ker ni sprožila formalnega postopka preiskave iz člena 88(2) Pogodbe in člena 6 Uredbe št. 659/1999 (2), ki bi ji kot zainteresirani stranki omogočil, da pošlje svoje pripombe, preden Komisija sprejme odločbo.
   S svojim prvim tožbenim razlogom kršitve prava Skupnosti tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija kršila pooblastila za odločanje po prostem preudarku s tem, da je menila, da zadevni ukrep ni vseboval elementov pomoči, ker je bila subvencija dodeljena v okviru nadomestila za javno službo in ker so bili v tem primeru izpolnjena merila, izvedena v sodni praksi Altmark (3).
   Razen tega tožeča stranka ugovarja izpodbijani odločbi, ker storitev visoke zmogljivosti kvalificira za javno službo, medtem ko definicija javne službe na področju telekomunikacij, kot izhaja iz Direktive „univerzalne storitve“, omenja le storitve nizke zmogljivosti.
   Tožeča stranka nato trdi, da če bi bilo treba šteti, da so zadevne obveznosti naloga javne službe, quod non, je Komisija kršila pooblastila za odločanje po prostem preudarku, ker je menila, da je v mestu Limoges primanjkovalo privatne iniciative in da ni obstajala konkurenčnost. Zatrjuje tudi, da uporabljeni postopek za izbiro operaterja, zadolženega za izvršitev domnevne naloge v splošnem javnem interesu, ni omogočil izbire kandidata, sposobnega izvajati to storitev po najnižji ceni za skupnost. Po njenem mnenju v tej zadevi glede mesta Limoges javna subvencija kot nadomestilo za izvršitev naloge javne službe vsekakor ni upravičena in se sodna praksa Altmark ne sme uporabiti.
   S svojim drugim tožbenim razlogom tožeča stranka navaja tudi bistvene postopkovne nepravilnosti v postopku podelitve koncesije za opravljanje javne službe, ki naj bi bile povzročile neenakost med morebitnimi kandidati za koncesijo za javno službo.
   Tretji tožbeni razlog tožeče stranke temelji na nezadostni obrazložitvi, ker Komisija ni pojasnila, zakaj je presojala celotno regijo Limousin, ne da bi pri tem upoštevala posebnosti urbanih območij, kot je mesto Limoges, ki bi bila prava središča konkurence v regiji, in zakaj v izpodbijani odločbi na nobenem mestu ni omenila obstoječe mreže tožeče stranke v Limogesu.

      (1)  K (2005) 1170 končna 1.

      (2)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES, UL L 83, 27.03.1999, str. 1.

      (3)  Zadeva C-280/00 z dne 24. julija 2003, Recueil, str. I-7747.


title: Zadeva T-881/16: Tožba, vložena 14. decembra 2016 – HJ/EMA

text:
               13.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/24

         Tožba, vložena 14. decembra 2016 – HJ/EMA
   (Zadeva T-881/16)
   (2017/C 046/27)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: HJ (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: L. Levi in A. Blot, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               toženi stranki naloži, da tožeči stranki plača simboličen znesek 1 EUR za utrpelo nepremoženjsko škodo;

               —

               toženi stranki odredi, naj umakne memorandum z dne 22. julija 2015 in posledično odgovor tožeče stranke z dne 23. julija 2015 iz njenega osebnega spisa;

               —

               po potrebi, razglasi ničnost odločbe organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb, z dne 21. marca 2016, s katero je bil zavrnjen odškodninski zahtevek, ki ga je tožeča stranka vložila 26. novembra 2015, in razglasi ničnost odločbe organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb, z dne 19. oktobra 2016, s katero je bil zavrnjen ugovor tožeče stranke z dne 20. junija 2016 zoper navedeno odločbo;

               —

               toženi stranki naj naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en sam tožbeni razlog, s katerim zatrjuje, da so v obravnavanem primeru izpolnjeni pogoji za uveljavljanje nepogodbene odgovornosti Evropske unije, in sicer nezakonitost očitanega ravnanja, dejanski nastanek škode in vzročna zveza med ravnanjem in uveljavljano škodo. Po mnenju tožeče stranke listine iz njenega osebnega spisa, ki naj bi bile dane v javnost in bile dostopne vsem uslužbencem Evropske agencije za zdravila v določenem obdobju, niso bile lojalno in dopustno obravnavane, temveč naj bi jih obdelovali za druge namene, kot so bili zbrani, ne da bi ta spremenjeni namen tožeča stranka izrecno dovolila. Razširjenje teh občutljivih podatkov bi zato ogrozilo integriteto tožeče stranke, saj bi s tem utrpela dejansko in gotovo nepremoženjsko škodo. Tožeča stranka meni, da je treba to škodo v celoti pripisati krivdnemu ravnanju Agencije.


title: Zadeva T-314/07: Tožba, vložena 22. avgusta 2007 – Simsalagrimm Filmproduktion proti Komisiji in EACEI

text:
               6.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/25

         Tožba, vložena 22. avgusta 2007 – Simsalagrimm Filmproduktion proti Komisiji in EACEI
   (Zadeva T-314/07)
   (2007/C 235/47)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Simsalagrimm Filmproduktion GmbH (München, Nemčija) (zastopnika: D. Reich in D. Sharma, odvetnika)

      Toženi stranki: Komisija Evropskih skupnosti in Izvajalska agencija za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo (EACEA)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasiti ničnost opomina dolžniku št. 3240905584 z dne 20. junija 2007;

               —

               toženima strankama naložiti plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka in Komisija sta leta 1998 sklenili Pogodbo o spodbujanju računalniško animirane serije risanega filma v okviru programa MEDIA II – Razvoj in distribucija (1). Z dopisom z dne 20. junija 2007 je EACEA od tožeče stranke zahtevala povračilo celotnega zneska, ki je bil izplačan v okviru te pogodbe. Zoper to odločbo tožeča strank vlaga obravnavano tožbo.
   Tožeča stranka najprej navaja, da EACEA formalno ni bila pristojna za sprejetje izpodbijane odločbe, ker naj bi bila za to še naprej pristojna Komisija.
   Poleg tega tožeča stranka navaja, da naj bi bila izpodbijana odločba nezakonita zaradi kršitve obveznosti obrazložitve oblastnega ravnanja v smislu člena 256 ES.
   Nadalje, kršene naj bi bile pravice obrambe tožeče stranke, ker je bil zavrnjen njen zahtevek za pregled spisa in ji je bila zato onemogočena ugotovitev, kateri element dejanskega stanu se je upošteval za utemeljitev zahtevka za povračilo zneska.
   Poleg tega tožeča stranka očita, da pogodba o spodbujanju naj ne bi bila odpovedana pravno učinkovito in da tudi naj ne bi bile izpolnjene predpostavke za odpoved. V zvezi s tem med drugim navaja, da pomenita odpoved te pogodbe ter zahteva za povračilo plačane spodbude kršitev načela legitimnega pričakovanja.

      (1)  Sklep Sveta 95/563/ES z dne 10. julija 1995 o izvajanju programa za spodbujanje razvoja in distribucije evropskih avdiovizualnih del (MEDIA II – Razvoj in distribucija) (1996-2000) (UL L 321, str. 25).


title: Zadeva C-90/07: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 12. julija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2004/12/ES – Embalaža in odpadna embalaža – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/11

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 12. julija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-90/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2004/12/ES - Embalaža in odpadna embalaža - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2007/C 211/20)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Konstantinidis in J.-B. Laignelot, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija (zastopnik: S. Raskin, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o spremembi Direktive 94/62/ES o embalaži in odpadni embalaži (UL L 47, str. 26), v predpisanem roku
   Izrek

               1)

               Kraljevina Belgija s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o spremembi Direktive 94/62/ES o embalaži in odpadni embalaži, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2)

               Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 95, 28.4.2007.


title: Zadeva T-886/16: Tožba, vložena 15. decembra 2016 – Nf Nails In Vogue/EUIPO – Nails & Beauty (NAILS FACTORY)

text:
               27.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/30

         Tožba, vložena 15. decembra 2016 – Nf Nails In Vogue/EUIPO – Nails & Beauty (NAILS FACTORY)
   (Zadeva T-886/16)
   (2017/C 063/41)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Nf Nails In Vogue, SL (Arganda del Rey, Španija) (zastopnik: L. Jáudenes Sánchez, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Nails & Beauty Vertriebs GmbH (Kiel, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije, ki vključuje besedna elementa „NAILS FACTORY“ – zahteva za registracijo št. 13 528 336

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 5. oktobra 2016 v zadevi R 202/202016-1

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbo dopusti;

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo in ohrani v veljavi odločbo, ki jo je izdal oddelek za ugovore;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov, vključno s stroški postopka pred odborom za pritožbe.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-192/07: Tožba, vložena 3. aprila 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               26.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 117/20

         Tožba, vložena 3. aprila 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-192/07)
   (2007/C 117/33)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Condou-Durande in W. Bogensberger, pooblaščenec)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija
   Predlogi tožeče stranke:
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Zvezna republika Nemčija s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine (1), oziroma, da o njih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Zvezni republiki Nemčiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za prenos Direktive 2003/86/ES, se je iztekel 3. oktobra 2005.

      (1)  UL L 251, str. 12.


title: Zadeva C-156/12: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 13. junija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht Salzburg – Avstrija) – GREP GmbH proti Freitstaat Bayern (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Člena 47 in 51(1) — Izvrševanje prava Unije — Pritožba zoper sklep o izvršljivosti sklepa, izdanega v drugi državi članici, in o odreditvi zasega in rubeža — Učinkovito sodno varstvo — Pravica do dostopa do sodišča — Pravna pomoč — Nacionalna ureditev, ki zavrača pravno pomoč pravnim osebam)

text:
               6.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/9

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 13. junija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht Salzburg – Avstrija) – GREP GmbH proti Freitstaat Bayern
   (Zadeva C-156/12) (1)

   (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člena 47 in 51(1) - Izvrševanje prava Unije - Pritožba zoper sklep o izvršljivosti sklepa, izdanega v drugi državi članici, in o odreditvi zasega in rubeža - Učinkovito sodno varstvo - Pravica do dostopa do sodišča - Pravna pomoč - Nacionalna ureditev, ki zavrača pravno pomoč pravnim osebam)
   2012/C 303/19
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landesgericht Salzburg

      Stranki

      Tožeča stranka: GREP GmbH

      Tožena stranka: Freitstaat Bayern

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Landesgericht Salzburg – Razlaga člena 51(1), prvi stavek, in člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in, podredno, člena 43(1) Uredbe Sveta št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 04, str. 42) in člena 6(1) Evropske konvencije o človekovih pravicah – Področje uporabe Listine o temeljnih pravicah – Postopek izvršitve odločbe, izdane v drugi državi članici – Pravica do pravne pomoči – Dopustnost nacionalne ureditve, ki te pravice ne priznava pravnim osebam

      Izrek

   Tožba na podlagi člena 43 Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadeva, vložena z namenom izpodbijanja sklepa o izvršljivosti sklepa o zasegu v skladu s členi od 38 do 42 navedene uredbe in o odreditvi rubeža, pomeni izvrševanje prava Unije v smislu člena 51 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.
   Načelo učinkovitega sodnega varstva, kot je določeno v členu 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, lahko zajema pravico biti oproščen plačila stroškov postopka in/ali honorarja, ki se dolguje za prejemanje pomoči odvetnika v okviru takšne tožbe.
   Vendar mora nacionalno sodišče v zvezi s tem preveriti, ali predpostavke za odobritev pravne pomoči pomenijo omejitev pravice do dostopa do sodišč, s katero bi bila ta pravica kršena v svojem bistvu, ali se je z navedenimi predpostavkami uresničeval legitimni cilj in ali med uporabljenimi sredstvi in uresničevanim ciljem obstaja razumno razmerje sorazmernosti.
   V okviru te presoje lahko nacionalno sodišče upošteva predmet spora, razumno možnost za uspeh prosilca, pomen zadeve zanj, zapletenost prava in postopka, ki ju je treba uporabiti, ter sposobnost tega prosilca, da učinkovito zastopa svoje stališče. Pri presoji sorazmernosti lahko nacionalno sodišče upošteva tudi, kolikšni so stroški postopka, ki jih je treba plačati kot predujem, in ali je ovira, ki jo ti stroški morebiti pomenijo za dostop do sodnega varstva, nepremagljiva.
   Kar zadeva posebej pravne osebe, lahko nacionalno sodišče upošteva njihov položaj. Tako lahko upošteva zlasti obliko družbe in to, ali je zadevna pravna oseba pridobitna, ter finančno sposobnost njenih družbenikov oziroma delničarjev in možnost, da si priskrbijo denarna sredstva, potrebna za vložitev tožbe pri sodišču.

      (1)  UL C 194, 30.6.2012.


               12.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 8/1

         (2008/C 8/01)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 315, 22.12.2007

   Prejšnje objave

      UL C 297, 8.12.2007

      UL C 283, 24.11.2007

      UL C 269, 10.11.2007

      UL C 247, 20.10.2007

      UL C 235, 6.10.2007

      UL C 223, 22.9.2007

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


               6.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/18

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Court of Appeal (England and Wales) (Civil Division) z dne 30. julija 2004 v zadevi Commissioners of Customs and Excise in H.M. Attorney-General proti Federation of Technological Industries in 53-im drugim
   (Zadeva C-384/04)
   (2004/C 273/31)
   Court of Appeal (England and Wales) (Civil Division) je s sklepom z dne 30. julija 2004 v zadevi Commissioners of Customs and Excise in H.M. Attorney-General proti Federation of Technological Industries in 53-im drugih, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 4. septembra 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Court of Appeal (England and Wales) (Civil Division) predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali člen 21(3) Direktive Sveta 77/388/EGS (1), kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2000/65/ES dovoljuje, da države članice določijo, da je lahko katerakoli oseba, skupaj s katerokoli osebo, ki je dolžna plačati davek na podlagi člena 21(1) ali 21(2), solidarno odgovorna za plačilo davka, zgolj ob upoštevanju splošnih načel prava Skupnosti, namreč, da mora biti tak ukrep objektivno utemeljen, smotrn, sorazmeren in v skladu z načelom pravne varnosti?

               2.

               Ali člen 22(8) Direktive dovoljuje, da države članice določijo, da je lahko katerakoli oseba odgovorna na ta način ali določijo da mora ena oseba zagotoviti varščino za davčni dolg druge osebe, zgolj ob upoštevanju prej omenjenih splošnih načel?

               3.

               Če je odgovor na vprašanje 1 negativen, kakšne so omejitve, razen tistih naloženih s prej omenjenimi splošnimi načeli, pooblastila podeljenega s členom 21(3)?

               4.

               Če je odgovor na vprašanje 2 negativen, kakšne so omejitve, razen tistih naloženih s prej omenjenimi splošnimi načeli, pooblastila podeljenega s členom 22(8)?

               5.

               Ali direktiva, kot je bila spremenjena, državam članicam preprečuje, da določijo solidarno odgovornost davkoplačevalcev ali zahtevajo od enega davkoplačevalca, da zagotovi varščino za davčni dolg drugega, z namenom, da preprečijo zlorabo sistema DDV in zaščitijo redno dolgovane prihodke iz tega sistema, če so ti ukrepi v skladu s prej omenjenimi splošnimi načeli?

      (1)  UL L 145, 13.6.1977, str.1.


title: Zadeva T-456/15: Tožba, vložena 10. avgusta 2015 – Foodcare/UUNT – Michalczewski (T.G.R. ENERGY DRINK)

text:
               5.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/29

         Tožba, vložena 10. avgusta 2015 – Foodcare/UUNT – Michalczewski (T.G.R. ENERGY DRINK)
   (Zadeva T-456/15)
   (2015/C 328/26)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Foodcare sp. z o.o. (Zabierzów, Poljska) (zastopnik: A. Matusik, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Dariusz Michalczewski (Gdańsk, Poljska)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti, T.G.R. ENERGY DRINK‘ –znamka Skupnosti št. 5 689 237

      Postopek pred UUNT: postopek za razveljavitev

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe OHIM z dne 12. maja 2015 v zadevi R 265/2014-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo v celoti razveljavi;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               kršitev člena 52(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-3/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 3. januarja 2014 – Polska Telefonia Cyfrowa S.A. (Varšava) proti Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

text:
               7.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 3. januarja 2014 – Polska Telefonia Cyfrowa S.A. (Varšava) proti Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej
   (Zadeva C-3/14)
   2014/C 102/17
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Sąd Najwyższy

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Polska Telefonia Cyfrowa S.A.

      Tožena stranka: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 7(3) Direktive 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o skupnem pravnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (Okvirna direktiva) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 349) v povezavi s členom 28 Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalni storitvi) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 367) razlagati tako, da vsak ukrep, ki ga sprejme nacionalni regulativni organ, da bi izpolnil obveznost, ki izhaja iz člena 28 Direktive 2002/22, vpliva na trgovino med državami članicami, če je mogoče s tem ukrepom končnim uporabnikom iz drugih držav članic zagotoviti dostop do negeografskih številk na ozemlju te države članice?

               2.

               Ali je treba člen 7(3) v povezavi s členoma 6 in 20 Direktive 2002/21 razlagati tako, da nacionalni regulativni organ, kadar odloča v sporih med podjetji, ki ponujajo elektronska komunikacijska omrežja ali storitve, in se ti spori nanašajo na izpolnitev obveznosti iz člena 28 Direktive 2002/2 s strani enega od teh podjetij, ne sme opraviti nobenega konsolidacijskega postopka, tudi če ukrep vpliva na trgovino med državami članicami in notranje pravo od nacionalnega regulativnega organa zahteva, naj opravi konsolidacijski postopek vedno, kadar bi lahko ukrep vplival na to trgovino?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: ali je treba člen 7(3) v povezavi s členoma 6 in 20 Direktive 2002/21 v povezavi s členom 288 Pogodbe o delovanju Evropske unije in členom 4(3) Pogodbe o Evropski uniji razlagati tako, da nacionalno sodišče ne sme uporabiti predpisov notranjega prava, ki nacionalnemu regulativnemu organu predpisujejo izvedbo konsolidacijskega postopka vedno, kadar bi lahko ukrep, ki ga ta sprejme, vplival na trgovino med državami članicami?


title: Zadeva C-354/06: Tožba, vložena 25. avgusta 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               14.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/6

         Tožba, vložena 25. avgusta 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-354/06)
   (2006/C 249/13)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Hottiaux, F. Simonetti, zastopnika)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg
   Predlogi tožeče stranke:
   Tožeča stranka s tožbo predlaga Sodišču, naj:

               —

               ugotovi, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč (1), in, v vsakem primeru, s tem, da teh predpisov ni sporočilo Komisiji, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2003/35/ES se je iztekel 25. junija 2005.

      (1)  UL L 156, str. 17.


title: Zadeva C-520/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Združeno kraljestvo) 8. novembra 2010 – Lebara Ltd proti The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Združeno kraljestvo) 8. novembra 2010 – Lebara Ltd proti The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Zadeva C-520/10)
   ()
   2011/C 30/29
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Lebara Ltd

      Naprotna stranka: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 2, točka 1, Šeste direktive o DDV (1), kadar davčni zavezanec (v nadaljevanju: trgovec A) prodaja telefonske kartice, ki predstavljajo pravico do prejema telekomunikacijskih storitev od tega subjekta, razlagati tako, da trgovec A opravi dve dobavi za namene DDV: eno, ko prvotno proda telefonsko kartico drugemu davčnemu zavezancu (v nadaljevanju: trgovec B), drugo pa ob unovčenju te kartice (tj. ko jo oseba – v nadaljevanju: končni uporabnik – uporablja za opravljanje telefonskih klicev)?

               2.

               Če je odgovor pritrdilen, kako je treba (v skladu z zakonodajo EU o DDV) uporabiti DDV v dobavni verigi, če trgovec A proda telefonsko kartico trgovcu B, trgovec B telefonsko kartico proda naprej v državi članici B, na koncu pa jo kupi končni uporabnik v državi članici B in nato telefonsko kartico uporablja za opravljanje telefonskih klicev?

      (1)  Šesta direktiva sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero
   UL L 145, str. 1.


title: Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 23. septembra 2004 v združenih zadevah C-435/02 in C-103/03 (predloga za sprejem predhodne odločbe Landgericht Essen in Landgericht Hagen): Axel Springer AG proti Zeitungsverlag Niederrhein GmbH & Co. Essen KG in Hans-Jürgen Weske (Člen 104(3) Poslovnika — Pravo družb — Direktiva Sveta 90/605/EGS o spremembah Direktive 78/660/EGS in Direktive 83/349/EGS glede področja uporabe navedenih direktiv — Člen 54(3)(g) Pogodbe ES [po spremembi člen 44(2)(g) ES] — Družba, ki ima obliko komanditne družbe, kjer so vsi neomejeno odgovorni družbeniki družbe z omejeno odgovornostjo – GmbH & Co. KG — Razkritje letnih računovodskih izkazov — Možnost vpogleda tretjih oseb v te listine — Pojem tretjih oseb — Vključitev med drugim konkurentov — Veljavnost — Pravna podlaga — Načelo svobodnega opravljanja poklicnih dejavnosti, svobode tiska in enakega obravnavanja)

text:
               18.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/2

      SKLEP SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 23. septembra 2004
   v združenih zadevah C-435/02 in C-103/03 (predloga za sprejem predhodne odločbe Landgericht Essen in Landgericht Hagen): Axel Springer AG proti Zeitungsverlag Niederrhein GmbH & Co. Essen KG in Hans-Jürgen Weske (1)

   (Člen 104(3) Poslovnika - Pravo družb - Direktiva Sveta 90/605/EGS o spremembah Direktive 78/660/EGS in Direktive 83/349/EGS glede področja uporabe navedenih direktiv - Člen 54(3)(g) Pogodbe ES [po spremembi člen 44(2)(g) ES] - Družba, ki ima obliko komanditne družbe, kjer so vsi neomejeno odgovorni družbeniki družbe z omejeno odgovornostjo – GmbH & Co. KG - Razkritje letnih računovodskih izkazov - Možnost vpogleda tretjih oseb v te listine - Pojem tretjih oseb - Vključitev med drugim konkurentov - Veljavnost - Pravna podlaga - Načelo svobodnega opravljanja poklicnih dejavnosti, svobode tiska in enakega obravnavanja)
   (2004/C 314/03)
   Jezik postopka: nemščina
   V združenih zadevah C-435/02 in C-103/03, katerih predmet sta predloga za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljena na Sodišče s sklepoma Landgericht Essen (Nemčija) in Landgericht Hagen (Nemčija) z dne 25. novembra 2002 in 11. februarja 2003, ki sta prispela na Sodišče dne 2. decembra 2002 oziroma 5. marca 2003, v postopkih: Axel Springer AG proti Zeitungsverlag Niederrhein GmbH & Co. Essen KG (C- 435/02) in Axel Springer AG proti Hans-Jürgen Weske (C-103/03), je Sodišče (drugi senat), v sestavi C.W.A. Timmermans (poročevalec), predsednik senata, J.-P. Puissochet in R. Schintgen, sodnika, F. Macken in N. Colneric, sodnici, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: R. Grass, dne 23. septembra 2004 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Člen 54(3)(g) Pogodbe ES [po spremembi člen 44(2)(g) ES] je pravno veljavna podlaga, na kateri je bilo možno izdati Direktivo Sveta 90/605/EGS z dne 8. novembra 1990 o spremembah Direktive 78/660/EGS o letnih računovodskih izkazih in Direktive 83/349/EGS o konsolidiranih računovodskih izkazih glede področja uporabe navedenih direktiv, kolikor iz nje izhaja, da ima vsakdo možnost vpogledati v letne računovodske izkaze in v poročilo o poslovanju za tiste oblike družb, ki so z njo urejene (ali: ki jih zadeva), ne da bi pri tem moral izkazati pravico do pravnega varstva ali interes.

               2.

               Pri preučitvi prvih dveh vprašanj v zadevi C-435/02 in drugega in tretjega vprašanja v zadevi C-103/03, se ni, kar zadeva splošni načeli prava Skupnosti o svobodnem opravljanju poklicnih dejavnosti in svobodi govora, izkazalo nič takega, kar bi lahko vplivalo na veljavnost Direktive 90/605.

               3.

               Pri preučitvi tretjega vprašanja v zadevi C-435/02 in četrtega vprašanja v zadevi C-103/03, se ni, kar zadeva načelo enakega obravnavanja, izkazalo nič takega, kar bi lahko vplivalo na veljavnost Direktive 90/605.

      (1)  UL C 44, 22.2.2003

      UL C 12, 10.5.2003


title: Zadeva C-42/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Okresný súd Dunajská Streda (Slovaška) 2. februarja 2015 – Home Credit Slovakia a. s./Klára Bíróová

text:
               11.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Okresný súd Dunajská Streda (Slovaška) 2. februarja 2015 – Home Credit Slovakia a. s./Klára Bíróová
   (Zadeva C-42/15)
   (2015/C 155/10)
   Jezik postopka: slovaščina

      Predložitveno sodišče

   Okresný súd Dunajská Streda

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Home Credit Slovakia a. s.

      Tožena stranka: Klára Bíróová

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba pojma „na papirju“ in „drugi trajni nosilec podatkov“ iz člena 10(1) [v povezavi s členom 3(m)] Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (UL L 133, 22.5.2008, str. 66; v nadaljevanju: Direktiva 2008/48/ES) razlagati tako, da zajemata

                           —

                           ne le besedilo (fizično „hard copy“) dokumenta, ki sta ga podpisali pogodbeni stranki in ki naj bi vseboval podatke (informacije), zahtevane v členu 10(2), točke od (a) do (v), navedene direktive, temveč tudi

                           —

                           kateri koli drugi dokument, na katerega napotuje navedeno besedilo in je na podlagi nacionalnega prava sestavni del pogodbenega dogovora (na primer dokument, ki vsebuje „splošne pogoje pogodbe“, „kreditne pogoje“, „seznam stroškov“, „načrt za obročno odplačevanje“,ki ga je pripravil kreditodajalec), čeprav tak dokument kot tak ne izpolnjuje zahteve po „pisni obliki“ v skladu z nacionalnim pravom (na primer, ker ga nista podpisali pogodbeni stranki)?

               2.

               Glede na odgovor na prvo vprašanje:
               Ali je treba člen 10(1) in (2) Direktive 2008/48/ES v povezavi z njenim členom 1, v skladu s katerim je cilj navedene direktive popolna uskladitev na zadevnem področju, razlagati tako, da nasprotuje zakonodaji ali nacionalni praksi, ki

                           —

                           določata, da so vsi podatki pogodbe, določeni v členu 10(2), od (a) do (v), zajeti v enem samem dokumentu, ki izpolnjuje zahtevo po „pisni obliki“ v skladu s pravom zadevne države članice (to je načeloma v dokumentu, ki ga podpišeta pogodbeni stranki), in

                           —

                           ne priznavata polnih pravnih učinkov pogodbe o potrošniškem kreditu samo zato, ker del navedenih podatkov ni zajet v takem podpisanem dokumentu, čeprav so ti podatki (ali njihov del) vsebovani v ločenem dokumentu (na primer dokumentu, ki vsebuje „splošne pogoje pogodbe“, „kreditne pogoje“, „seznam stroškov“, „načrt za obročno odplačevanje“, ki ga pripravi kreditodajalec), pri čemer (i) na tak dokument napotuje sama pisna pogodba, (ii) so izpolnjeni pogoji, določeni z nacionalnim pravom za vključitev takega dokumenta kot dela pogodbe, in (iii) tako sklenjena pogodba o potrošniškem kreditu v celoti izpolnjuje zahteve po sklenitvi na „drugem trajnem nosilcu podatkov“ v smislu člena 10(1) navedene direktive?

               3.

               Ali je treba člen 10(2)(h) Direktive 2008/48/ES razlagati tako, da je treba podatke, zahtevane s to določbo (natančneje: „pogostost plačil“),

                           —

                           natančno navesti med pogoji zadevne posebne pogodbe (načeloma z navedbo natančnih datumov (dan, mesec, leto) zapadlosti posameznih obrokov), ali

                           —

                           zadostuje, da pogodba vsebuje splošno napotilo in objektivno ugotovljive parametre, iz katerih je mogoče razbrati take podatke (na primer določbe „mesečne obroke je treba plačati do 15. dne v posameznem koledarskem mesecu“, „prvi obrok je treba plačati v enem mesecu od podpisa pogodbe in vsak naslednji obrok vedno v enem mesecu od roka za plačilo prejšnjega obroka“ ali druge podobne formulacije)?

               4.

               Če je razlaga iz druge alinee tretjega vprašanja pravilna:
               Ali je treba člen 10(2)(h) Direktive 2008/48/ES razlagati tako, da je lahko podatek, zahtevan v tej določbi (natančneje: „pogostost plačil“), naveden tudi v ločenem dokumentu, na katerega napotuje pogodba, ki izpolnjuje zahtevo po pisni obliki (v smislu člena 10(1) navedene direktive), vendar ni nujno, da kot tak izpolnjuje tako zahtevo (torej da načeloma ni treba, da ga podpišejo pogodbene stranke; lahko gre na primer za dokument, ki vsebuje „splošne pogoje pogodbe“, „kreditne pogoje“, „seznam stroškov“, „načrt odplačevanja obrokov“, ki ga pripravi kreditodajalec)?

               5.

               Ali je treba člen 10(2)(i) v povezavi s točko (h) Direktive 2008/48/ES razlagati tako, da

                           —

                           ni nujno, da kreditna pogodba za določen čas, v skladu s katero se glavnica kredita povrne/odplača v posameznih obrokih, ob sklenitvi za vsak posamezni obrok vsebuje natančno določitev deleža, namenjenega povračilu glavnice kredita, in deleža, namenjenega plačilu rednih obresti in stroškov (to pomeni, da ni nujno, da je podroben načrt za obročno odplačevanje/amortizacijski načrt sestavni del pogodbe), temveč je mogoče te podatke navesti v načrtu za obročno odplačevanje/amortizacijskem načrtu, ki ga kreditodajalec predloži kreditojemalcu na njegovo zahtevo, ali tako, da

                           —

                           je s členom 10(2)(h) kreditojemalcu zagotovljena dodatna pravica, da zahteva finančni izkaz v obliki preglednice odplačil za natančno določen dan v obdobju veljavnosti kreditne pogodbe, vendar ta pravica pogodbenih strank ne odvezuje obveznosti, da že v samo pogodbo vključijo porazdelitev posameznih načrtovanih obrokov (ki bodo zapadli na podlagi kreditne pogodbe med njenim trajanjem) na odplačilo glavnice ter odplačilo rednih obresti in stroškov, in sicer v individualizirani obliki za vsako zadevno pogodbo?

               6.

               Če je razlaga iz prve alinee petega vprašanja pravilna:
               Ali to vprašanje spada na področje popolne uskladitve, določene z Direktivo 2008/48/ES, tako da država članica v smislu njenega členoa22(1) ne more zahtevati, da kreditna pogodba vsebuje natančno določitev deleža vsakega posameznega obroka, namenjenega povračilu glavnice, in deleža, namenjenega plačilu rednih obresti in stroškov (to pomeni, da je podroben načrt za obročno odplačevanje sestavni del pogodbe)?

               7.

               Ali je treba člen 1 Direktive 2008/48/ES, v skladu s katerim je njen cilj popolna uskladitev na zadevnem področju, ali člen 23, v skladu s katerim morajo biti kazni sorazmerne, razlagati tako, da navedena direktiva nasprotuje določbi nacionalnega prava, v skladu s katero je posledica neobstoja večine elementov kreditne pogodbe, zahtevanih v členu 10(2) Direktive 2008/48/ES, to, da se za podeljeni kredit šteje, da je oproščen obresti in stroškov, tako da mora kreditojemalec kreditodajalcu povrniti samo glavnico, prejeto na podlagi pogodbe?


title: Zadeva C-6/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (Chancery Division) (Združeno kraljestvo) 5. januarja 2011 – Daiichi Sankyo Company proti Comptroller-General of Patents

text:
               26.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (Chancery Division) (Združeno kraljestvo) 5. januarja 2011 – Daiichi Sankyo Company proti Comptroller-General of Patents
   (Zadeva C-6/11)
   2011/C 63/42
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Daiichi Sankyo Company

      Tožena stranka: Comptroller-General of Patents

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Uredba 469/2009 (v nadaljevanju: Uredba) (1) med drugimi cilji, navedenimi v uvodnih izjavah, priznava tudi potrebo, da, kakor je navedeno v uvodnih izjavah 7 in 8, pod enakimi pogoji vsaka država članica Skupnosti podeli dodatni varstveni certifikat imetniku nacionalnega ali evropskega patenta. Kako je treba glede na to, da patentno pravo na ravni Skupnosti ni usklajeno, razumeti besedilo iz člena 3(a) Uredbe „izdelek varovan z veljavnim osnovnim patentom“ in na podlagi katerih meril se odloči, da je to tako?

               2.

               Ali v primeru, kot je obravnavani, ko zdravilo vsebuje več kot eno učinkovino, obstajajo dodatna ali druga merila za ugotovitev, ali je v skladu s členom 3(a) Uredbe „izdelek varovan z veljavnim osnovnim patentom“, in, če da, katera so ta dodatna ali druga merila?

               3.

               Ali je – da bi lahko bila kombinacija učinkovin, navedenih v dovoljenju za promet z zdravilom, predmet dodatnega varstvenega certifikata in glede na besedilo člena 4 Uredbe – pogoj, da je izdelek „varovan z osnovnim patentom“ v smislu členov 1 in 3 Uredbe, izpolnjen, če se z izdelkom krši osnovni patent iz nacionalnega prava?

               4.

               Ali je – da bi lahko bila kombinacija učinkovin, navedenih v dovoljenju za promet z zdravilom, predmet dodatnega varstvenega certifikata in glede na besedilo člena 4 Uredbe – izpolnitev pogoja, da je izdelek „varovan z osnovnim patentom“ v smislu členov 1 in 3 Uredbe, odvisna od tega, ali osnovni patent vsebuje eno (ali več) zahtev, v katerih je izrecno navedena kombinacija (1) razreda spojin, ki vključuje eno od učinkovin iz navedenega izdelka, in (2) razreda dodatnih učinkovin navedenega izdelka, ki niso nujno določene, vendar je v razred vključena druga učinkovina navedenega izdelka; ali zadostuje, da osnovni patent vsebuje eno (ali več) zahtev, v katerih (1) je določen razred spojin, ki vključuje eno od učinkovin navedenega izdelka, in (2) je uporabljen poseben jezik, s katerim se v nacionalnem pravu razširi varstvo tako, da vključuje prisotnost druge nedoločene učinkovine, skupaj z drugo učinkovino navedenega izdelka?

      (1)  UL L 152, str. 1.


title: Zadeva C-106/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 29. februarja 2012 – Staat der Nederlanden proti Eneco Holding NV

text:
               26.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 29. februarja 2012 – Staat der Nederlanden proti Eneco Holding NV
   (Zadeva C-106/12)
   2012/C 151/27
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagateljica kasacijske pritožbe: Staat der Nederlanden

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Eneco Holding NV

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 345 PDEU razlagati tako, da „lastninskopravna ureditev v državah članicah“ zajema tudi ureditev absolutne prepovedi privatizacije iz obravnavanega primera, kakor je določena v uredbi o lastništvu deležev upravljavcev omrežja v povezavi s členom 93 zakona o električni energiji iz leta 1998 in členom 85 zakona o plinu, na podlagi katere je deleže upravljavca omrežja mogoče prenašati izključno znotraj državne sfere?

               2.

               Če je odgovor na vprašanje 1 pritrdilen, ali se iz tega lahko sklepa, da se določbe o prostem pretoku kapitala ne uporabljajo za prepoved udeležbe v skupini, oziroma vsaj to, da prepovedi udeležbe v skupini ni treba preizkusiti glede na določbe o prostem pretoku kapitala?

               3.

               Ali sta cilja, ki jima sledi tudi WON, da se z onemogočanjem navzkrižnega subvencioniranja v širšem smislu (vključno z izmenjavo strateških informacij) doseže preglednost energetskega trga in preprečevanje izkrivljanja konkurence, povsem gospodarska interesa ali pa ju je mogoče šteti tudi za negospodarska interesa v tem smislu, da sta lahko v nekaterih okoliščinah nujna razloga v splošnem interesu, ki upravičujeta omejitev prostega pretoka kapitala?


title: Zadeva T-511/17: Tožba, vložena 7. avgusta 2017 – Corra González in drugi/SRB

text:
               23.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 357/19

         Tožba, vložena 7. avgusta 2017 – Corra González in drugi/SRB
   (Zadeva T-511/17)
   (2017/C 357/25)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeče stranke: José María Francisco Corra González (Madrid, Španija) in 7 drugih tožečih strank (zastopnika: C. de Santiago Álvarez in J. Redondo Martin, odvetnika)

      Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               ugotovi, da je SRB s tem, da je na izvršni seji dne 7. junija 2017 izdal sklep št. SRB/EES/2017/08 o določitvi sheme za reševanje za finančno družbo Banco Popular Español, S. A., kršil evropsko pravo;

               —

               se zato navedeni akt skupaj s poznejšimi izvršilnimi akti, ki jih je SRB lahko sprejel, razglasi za ničen z učinkom ex tunc.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni kot v zadevah Mutualidad de la Abogacía in Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Enotni odbor za reševanje (T-478/17), Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno in SFL/Enotni odbor za reševanje (T-481/17), Comercial Vascongada Recalde/Komisija in Enotni odbor za reševanje (T-482/17), García Suárez in drugi/Komisija in Enotni odbor za reševanje (T-483/17), Fidesban in drugi/Enotni odbor za reševanje (T-484/17), Sáchez del Valle in Calatrava Real State 2015/Komisija in Enotni odbor za reševanje (T-497/17) ter Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija in Enotni odbor za reševanje (T-498/17).


title: Zadeva C-432/15: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. novembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nejvyšší správní soud – Češka republika) – Odvolací finanční ředitelství/Pavlína Baštová (Predhodno odločanje — Obdavčenje — Davek na dodano vrednost — Direktiva 2006/112/ES — Člen 2(1)(c) — Pojem „opravljanje storitev za plačilo“ — Davčni zavezanec, ki organizatorju konjskih dirk daje na voljo konja — Presoja obstoja plačila — Pravica do odbitka stroškov, povezanih s pripravo konjev davčnega zavezanca na dirke — Splošni stroški, povezani s celotno gospodarsko dejavnostjo — Priloga III, točka 14 — Nižja stopnja DDV, ki velja za uporabo športnih objektov — Uporaba za upravljanje s hlevom za dirkalne konje — Transakcija, ki jo tvori enotna storitev ali več neodvisnih storitev)

text:
               16.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 14/14

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. novembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nejvyšší správní soud – Češka republika) – Odvolací finanční ředitelství/Pavlína Baštová
   (Zadeva C-432/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost - Direktiva 2006/112/ES - Člen 2(1)(c) - Pojem „opravljanje storitev za plačilo“ - Davčni zavezanec, ki organizatorju konjskih dirk daje na voljo konja - Presoja obstoja plačila - Pravica do odbitka stroškov, povezanih s pripravo konjev davčnega zavezanca na dirke - Splošni stroški, povezani s celotno gospodarsko dejavnostjo - Priloga III, točka 14 - Nižja stopnja DDV, ki velja za uporabo športnih objektov - Uporaba za upravljanje s hlevom za dirkalne konje - Transakcija, ki jo tvori enotna storitev ali več neodvisnih storitev))
   (2017/C 014/18)
   Jezik postopka: češčina

      Predložitveno sodišče

   Nejvyšší správní soud

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagatelj revizije (tožena stranka na prvi stopnji): Odvolací finanční ředitelství

      Nasprotna stranka v postopku (tožeča stranka na prvi stopnji): Pavlína Baštová

      Izrek

               1.

               Člen 2(1)(c) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da se za opravljanje storitev za plačilo v smislu te določbe ne šteje to, da lastnik konja, davčni zavezanec za davek na dodano vrednost, da organizatorju konjske dirke tega konja na voljo za namene njegovega sodelovanja na tej dirki, če za to ni plačana dajatev za sodelovanje ali drugo neposredno plačilo in če le lastniki konjev, ki so dosegli določeno uvrstitev na dirki, prejmejo nagrado, čeprav je ta določena vnaprej. To dajanje konja na voljo pa pomeni opravljanje storitev za plačilo, če da organizator zanj plačilo, ne glede na uvrstitev zadevnega konja na dirki.

               2.

               Direktivo 2006/112 je treba razlagati tako, da je pravica do odbitka vstopnega davka na dodano vrednost v okviru transakcij v zvezi s pripravo in sodelovanjem na dirkah s konji, ki so v lasti davčnega zavezanca, ki vzreja in dresira svoje dirkalne konje in dirkalne konje tretjih oseb, priznana, ker so stroški, povezani s temi transakcijami, del splošnih stroškov njegove gospodarske dejavnosti, če so stroški za vsako zadevno transakcijo v neposredni in takojšnji povezavi s to celotno dejavnostjo. To je mogoče, če se tako nastali stroški nanašajo na dirkalne konje, ki so dejansko namenjeni za prodajo, ali če je sodelovanje navedenih konjev na dirkah z objektivnega vidika sredstvo za promocijo gospodarske dejavnosti, kar mora preveriti predložitveno sodišče.
               Če ta pravica do odbitka obstaja, se morebitna nagrada, ki jo davčni zavezanec prejme za uvrstitev enega od svojih konjev na dirki, ne vključi v davčno osnovo za davek na dodano vrednost.

               3.

               Člen 98 Direktive 2006/112 v povezavi s točko 14 Priloge III k tej direktivi je treba razlagati tako, da se opravljanja enotne kompleksne storitve, sestavljene iz več elementov, in sicer zlasti dresure konjev, uporabe športnih objektov, nastanitve konjev v hlevu, krmljenja in druge oskrbe konjev, ne sme obdavčiti z davkom na dodano vrednost po nižji stopnji, če sta uporaba športnih objektov v smislu točke 14 Priloge III k tej direktivi in dresura konjev enakovredna elementa te kompleksne storitve ali če je dresura konjev glavni element navedene storitve, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 371, 9.11.2015.


title: Zadeva T-139/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. oktobra 2011 – Francija proti Komisiji (Neizvršitev sodbe Sodišča, ki je ugotovilo neizpolnitev obveznosti države — Periodična denarna kazen — Sprejetje nekaterih ukrepov s strani države članice — Zahteva za plačilo — Pristojnost Komisije — Pristojnost Splošnega sodišča)

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 19. oktobra 2011 – Francija proti Komisiji
   (Zadeva T-139/06) (1)

   (Neizvršitev sodbe Sodišča, ki je ugotovilo neizpolnitev obveznosti države - Periodična denarna kazen - Sprejetje nekaterih ukrepov s strani države članice - Zahteva za plačilo - Pristojnost Komisije - Pristojnost Splošnega sodišča)
   2011/C 347/39
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Francoska republika (zastopniki: najprej E. Belliard, G. de Bergues in S. Gasri, nato E. Belliard, G. de Bergues in B. Cabouat, zastopniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: T. van Rijn, K. Banks in F. Clotuche-Duvieusart, zastopniki)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: S. Behzadi-Spencer, T. Harris in C. Murrell, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 659 konč. z dne 1. marca 2006 glede zahteve za plačilo periodičnih denarnih kazni, naloženih s sodbo z dne 12. julija 2005, v zadevi C-304/02, Komisija proti Franciji (C-304/02, Rec. str. I-6263).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Francoska republika nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

               3.

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 165, 15.7.2006.