title: Zadeva C-149/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe prvega senata, oddelek A, Cour d'appel de Paris z dne 23. marca 2005 v zadevi Harold Price proti Conseil des ventes volontaires de meubles aux enchères publiques

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/17

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe prvega senata, oddelek A, Cour d'appel de Paris z dne 23. marca 2005 v zadevi Harold Price proti Conseil des ventes volontaires de meubles aux enchères publiques
   (Zadeva C-149/05)
   (2005/C 132/32)
   Jezik postopka: francoščina
   Prvi senat, oddelek A, Cour d'appel de Paris je s sodbo z dne 23. marca 2005 v zadevi Harold Price proti Conseil des ventes volontaires de meubles aux enchères publiques, ki jo je sodno tajništvo prejelo dne 4. aprila 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Prvi senat, oddelek A, Cour d'appel de Paris predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali se Direktiva Sveta 92/51/EGS z dne 18. junija 1992 o drugem splošnem sistemu priznavanja strokovne izobrazbe in usposabljanja, ki dopolnjuje Direktivo 89/48/EGS (1), uporablja za dejavnost vodje prostovoljne prodaje premičnin na javni dražbi, kot je urejajo členi L.321-1 do L.321-3, L.321-8 in L.321-9 Trgovinskega zakonika?

               2.

               Ali se v primeru pritrdilnega odgovora država članica gostiteljica lahko sklicuje na izjemo iz drugega pododstavka člena 4(1)(b), ki jo določa šesti pododstavek člena 4(1)(b) Direktive?

      (1)  UL L 209, 24.7.1992, str. 25.


title: Zadeva C-476/07: Sklep predsednika Sodišča z dne 3. junija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Berlin – Nemčija) – M.C.O. Congres proti Suxess GmbH

text:
               27.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/11

         Sklep predsednika Sodišča z dne 3. junija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Berlin – Nemčija) – M.C.O. Congres proti Suxess GmbH
   (Zadeva C-476/07) (1)

   (2008/C 247/21)

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 22, 26.1.2008.


title: Zadeva C-286/07: Tožba, vložena 13. junija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/17

         Tožba, vložena 13. junija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-286/07)
   (2007/C 211/32)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: B. Stromsky, zastopnik)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Veliko vojvodstvo Luksemburg, s tem da je za registracijo vozil, prej registriranih v drugih državah članicah, zahtevalo predložitev izpisa o prodajalcu iz sodnega registra, čeprav tak izpis ni obvezen za vozila, prej registrirana v Luksemburgu, ni izpolnilo obveznosti iz člena 28 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti;

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija s tožbo toženi stranki očita pogoje, ki jih je ta določila za registracijo rabljenih vozil, prej registriranih v drugi državi članici.
   S tem da za registracijo vozil v Luksemburgu zahteva dodatna preverjanja dokumentov, zlasti predložitev izpisa o prodajalcu vozila iz sodnega registra, naj bi namreč tožena stranka odvračala od uvoza vozil, prej registriranih v drugih državah članicah, in zato ovirala prost pretok tega blaga.
   Ta ovira, ki je prepovedana s členom 28 ES, naj bi bila še toliko večja, ker naj bi prizadela zlasti uvožena vozila, medtem ko rabljena vozila, prej registrirana v Luksemburgu, niso predmet istih preverjanj dokumentov.
   Tožena stranka naj poleg tega ne bi verodostojno upravičila te ovire, zlasti ker naj bi že razpolagala z učinkovitimi nadzorstvenimi ukrepi, da bi zagotovila, da zadevna vozila niso pretihotapljena, in v vsakem primeru z manj strogimi ukrepi, kot je zavrnitev registracije zaradi nepredložitve izpiska iz sodnega registra, ki je sedaj zahtevan, kot na primer prekinitev postopka registracije za čas, ki je potreben, da upravni organi opravijo preverjanja.


title: Zadeva T-99/10: Tožba, vložena 2. marca 2010 – Meica proti UUNT – Tofutown.com (TOFUKING)

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/66

         Tožba, vložena 2. marca 2010 – Meica proti UUNT – Tofutown.com (TOFUKING)
   (Zadeva T-99/10)
   2010/C 113/99
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG (Edewecht, Nemčija) (zastopnik: S. Russlies, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Tofutown.com GmbH (Wiesbaum/Vulkaneifel, Nemčija)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 7. januarja 2010 (zadeva R 63/2009-4) naj se razveljavi;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tofutown.com GmbH

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „TOFUKING“ za proizvode iz razredov 29, 30 in 32 (prijava št. 5 027 016)

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nemška besedna znamka „King“ (znamka št. 30 404 434), besedna znamka Skupnosti „Curry King“ (znamka št. 2 885 077) in nemška besedna znamka „Curry King“ (znamka št. 39 902 969), vse tri znamke registrirane za proizvode iz razredov 29 in 30

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), saj med zadevnimi znamkami obstaja verjetnost zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva C-81/06: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena  8. februarja 2006

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/17

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena 8. februarja 2006
   (Zadeva C-81/06)
   (2006/C 86/31)
   Jezik postopka: italijanščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata F. Simonetti in D. Recchia, zastopnici, je 8. februarja 2006 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Italijanski republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Italijanska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2001/42/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje, oziroma, v vsakem primeru s tem, da o sprejetju navedenih predpisov ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 13(1) te direktive;

               2.

               Italijanski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za prenos te direktive, se je iztekel 21. julija 2004.

      (1)  UL L 197, 21.7.2001, str. 30.


title: Zadeva T-138/07: Tožba, vložena 4. maja 2007 – Schindler Holding in drugi proti Komisiji

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/27

         Tožba, vložena 4. maja 2007 – Schindler Holding in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-138/07)
   (2007/C 155/52)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Schindler Holding Ltd (Hergiswil, Švica), Schindler Management AG (Ebikon, Švica), S.A. Schindler N.V. (Bruselj, Belgija), Schindler Sàrl (Luxembourg, Luksemburg), Schindler Liften B.V. ('s Gravenhage, Nizozemska) in Schindler Deutschland Holding GmbH (Berlin, Nemčija) (zastopniki: R. Bechtold, W. Bosch, U. Soltész in S. Hirsbrunner, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se v skladu s členom 231, prvi odstavek, ES razglasi za nično odločbo z dne 21. februarja 2007 (zadeva COMP/E-1/38.823 – PO/Elevators and Escalators);

               —

               podredno, naj se zmanjša v odločbi naložena globa;

               —

               naj se Komisiji v skladu s členom 87(2) Poslovnika Sodišča naloži plačilo stroškov tožečih strank.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke izpodbijano Odločbo Komisije C(2007) 512 konč. z dne 21. februarja 2007 v zadevi COMP/E-1/38.823 – PO/Elevators and Escalators. V izpodbijani odločbi so bile tožečim strankam in drugim podjetjem naložene globe zaradi sodelovanja v kartelu glede montaže in vzdrževanja dvigal ter tekočih stopnic v Belgiji, Nemčiji, Luksemburgu in na Nizozemskem. Po mnenju Komisije so zadevna podjetja kršila člen 81 ES.
   V utemeljitev svoje tožbe navajajo tožeče stranke naslednje tožbene razloge:

               —

               s členom 23(2) Uredbe (ES) št. 1/2003 (1) naj bi bilo kršeno načelo določenosti, ker ta določba Komisiji pri določanju višine globe daje neomejeno diskrecijsko pravico;

               —

               globa, ki jo je naložila Komisija, naj bi kršila prepoved povratne veljave;

               —

               Smernice o načinu določanja glob (v nadaljevanju: Smernice 1998) (2) naj ne bi bile učinkovite, ker v povezavi izhodiščnih zneskov s kršitvijo ne upoštevajo zadosti individualnih okoliščin in ker Komisiji prepuščajo preširoko diskrecijsko pravico pri določanju višine glob;

               —

               dokazovanje s kronskimi pričami na podlagi Obvestila o imuniteti pred globami in znižanju glob (3) naj bi bilo protipravno zaradi kršitve načela nemo tenetur oziroma pravice zavrniti odgovor na posamezno vprašanje, načela in dubio pro reo in načela sorazmernosti ter zaradi tega, ker je Komisija s sprejetjem tega pravila prekoračila diskrecijsko pravico;

               —

               kršitev načela delitve oblasti in zahteve v zvezi s postopkom, ki ustreza merilom pravne države;

               —

               izpodbijana odločba naj bi zaradi razlaščajočega značaja naloženih glob kršila mednarodno javno pravo;

               —

               kršene naj bi bile Smernice 1998 zaradi previsokih osnovnih in izhodiščnih zneskov glede na konkretne kršitve;

               —

               kršene naj bi bile Smernice 1998 zaradi nezadostnega upoštevanja oziroma neupoštevanja olajševalnih okoliščin;

               —

               kršena naj bi bila Uredba o kronskih pričah 2002 zaradi prenizkih znižanj glob zaradi sodelovanja oziroma zaradi tega, ker je bilo njihovo znižanje neupravičeno zavrnjeno;

               —

               globe naj bi bile nesorazmerno visoke;

               —

               izpodbijana odločba naj bi bila protipravna v delu, v katerem se nanaša na družbi Schindler Holding Ltd in Schindler Management AG, ker ti družbi zaradi neobstoja ustreznega mednarodnopravnega sporazuma s Švico o njej naj ne bi bili obveščeni;

               —

               predpostavke za solidarno odgovornost družbe Schindler Holding Ltd naj ne bi bile izpolnjene;

               —

               kršen naj bi bil člen 23(2) Uredbe št. 1/2003, ker naj bi bile prekoračene zgornje mejne vrednosti glob.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1).

      (2)  Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in členom 65(5) Pogodbe ESPJ (UL 1998, C 9, str. 3).

      (3)  Obvestilo Komisije o imuniteti pred globami in znižanju glob v kartelnih zadevah (UL 2002, C 45, str. 3).


title: Zadeva C-188/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 3. aprila 2007 – Commune de Mesquer proti Total France SA, Total International Ltd

text:
               9.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 3. aprila 2007 – Commune de Mesquer proti Total France SA, Total International Ltd
   (Zadeva C-188/07)
   (2007/C 129/16)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Cour de cassation
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Commune de Mesquer

      Toženi stranki: Total France SA, prej imenovana Total raffinage distribution, Total International Ltd
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je mogoče težko kurilno olje, ki se proizvede z rafiniranjem nafte, ustreza specifikacijam uporabnikom, ga proizvajalec namerava prodajati kot gorivo in je navedeno v Direktivi 68/414/EGS z dne 20. decembra 1968 (1), spremenjeni z Direktivo 98/93/ES z dne 14. decembra 1998 (2), ki se nanaša na strateške vire v povezavi z obveznostjo vzdrževanja zalog, opredeliti kot odpadek v smislu člena 1 Direktive 75/442/EGS z dne 15. julija (3), kakor je bila spremenjena z Direktivo 91/156/EGS z dne 18. marca 1991 (4) in prečiščena z Direktivo 2006/12/EGS (5)?

               2.

               Ali je ladijski tovor težkega kurilnega olja, ki se po nesreči razlije v morje, že sam po sebi ali pa zaradi dejstva, da se zmeša z vodo in usedlinami, odpadek v smislu skupine Q 4 iz Priloge I k Direktivi 2006/12/ES?

               3.

               Če je odgovor na prvo vprašanje odklonilen, na drugo pa pritrdilen, ali je v smislu člena 1(b) in (c) Direktive 2006/12/ES in zaradi uporabe člena 15 te direktive mogoče presoditi, da je proizvajalec težkega kurilnega olja (Total raffinage) in/ali prodajalec in špediter (Total international Ltd) proizvajalec in/ali imetnik odpadkov, če je v času nesreče, ko je proizvod postal odpadek, le-tega prevažala tretja oseba?

      (1)  Direktiva Sveta z dne 20. decembra 1968 o obveznosti držav članic EGS glede vzdrževanja minimalnih zalog surove nafte in/ali naftnih derivatov (UL L 308, str. 14).

      (2)  Direktiva Sveta 98/93/ES z dne 14. decembra 1998 o spremembi Direktive 68/414/EGS o obveznosti držav članic EGS glede vzdrževanja minimalnih zalog surove nafte in/ali naftnih derivatov (UL L 358, str. 100).

      (3)  Direktiva Sveta z dne 15. julija 1975 o odpadkih (UL L 194, str. 39).

      (4)  Direktiva Sveta z dne 18. marca 1991 o spremembi Direktive 75/442/EGS o odpadkih (UL L 78, str. 32).

      (5)  Direktiva 2006/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2006 o odpadkih (UL L 114, str. 9).


title: Zadeva C-589/14: Tožba, vložena 19. decembra 2014 – Evropska komisija/Kraljevina Belgija

text:
               2.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/15

      Tožba, vložena 19. decembra 2014 – Evropska komisija/Kraljevina Belgija
      (Zadeva C-589/14)
      (2015/C 073/21)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: J.-F. Brakeland in W. Roels, agenta)

         Tožena stranka: Kraljevina Belgija

         Predlogi tožeče stranke

                  —

                  ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija z ohranitvijo določb, v skladu s katerimi

                              —

                              je na področju obresti glede terjatev, ki niso v obliki vrednostnih papirjev, investicijska družba s sedežem v drugi državi članici ali v državi EGP zavezana davčnemu odtegljaju od teh obresti, medtem ko je investicijska družba s sedežem v Belgiji oproščena tega odtegljaja, in

                              —

                              se na področju obresti glede terjatev, ki so v obliki vrednostnih papirjev belgijskega izvora, uporabi davčni odtegljaj, kadar so vrednostni papirji vloženi v ali vpisani na račun finančne institucije s sedežem v drugi državi članici ali državi EGP, medtem ko so te obresti oproščene davčnega odtegljaja, kadar so vrednostni papirji vloženi v ali vpisani na račun finančne institucije s sedežem v Belgiji,
                              ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi členov 56 in 63 Pogodbe o delovanju Evropske unije ter členov 36 in 40 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru;

                  —

                  Kraljevini Belgiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Komisija meni, da različne določbe kraljeve uredbe za izvedbo belgijskega zakona o dohodnini iz leta 1992 za eventualne oprostitve davčnega odtegljaja od obresti določajo pogoje, ki niso združljivi s temeljnimi svoboščinami, zagotovljenimi s Pogodbama, in sicer s členoma 56 PDEU in 63 PDEU.
      Na prvem mestu, v zvezi z obrestmi glede terjatev, ki niso v obliki vrednostnih papirjev, naj bi bila investicijska družba s sedežem v drugi državi članici ali državi EGP zavezana davčnemu odtegljaju od teh obresti, medtem ko naj bi bila investicijska družba s sedežem v Belgiji oproščena tega odtegljaja.
      Na drugem mestu, za obresti od terjatev, ki so v obliki vrednostnih papirjev belgijskega izvora, naj bi se uporabil davčni odtegljaj, kadar so vrednostni papirji vloženi v ali vpisani na račun finančne institucije s sedežem v drugi državi članici ali državi EGP, medtem ko naj bi bile te obresti oproščene davčnega odtegljaja, kadar so vrednostni papirji vloženi v ali vpisani na račun finančne institucije s sedežem v Belgiji.


title: Zadeva C-424/07: Tožba, vložena 13. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/19

         Tožba, vložena 13. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-424/07)
   (2007/C 283/35)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Braun in A. Nijenhuis, zastopnika)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotoviti, da je Zvezna republika Nemčija z določbama členov 3 št. 12 b in 9a nemškega Telekommunikationsgesetz (zakon o telekomunikacijah), ki sta bila vanj na novo dodana z Gesetz zur Änderung telekommunikationsrechtlicher Vorschriften (zakon o spremembi predpisov o telekomunikacijah) z dne 18. februarja 2007, kršila člene 6, 7, 15(3), 16 in 8(1) in (2) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (1), člen 8(4) Direktive 2002/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju (2) ter člen 17(2) Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (3);

               —

               Zvezni republiki Nemčiji naložiti plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Leta 2002 vpeljan pravni okvir na ravni Skupnosti o elektronskih komunikacijskih omrežjih naj bi nacionalnim regulativnim organom določal cilje njihovega ravnanja in navajal ukrepe, ki jih oblast lahko sprejme za uresničitev teh ciljev. Ta pravni okvir naj bi nacionalnim regulativnim organom omogočal, da po skrbni tržni analizi, na podlagi proste presoje ravnajo, kot je potrebno glede na posamičen primer in ob upoštevanju njegovih posebnosti. Na podlagi določb prava Skupnosti naj bi nacionalni regulativni organi upoštevne trge določili ustrezno glede na nacionalne danosti, v skladu z načeli konkurenčnega prava in ob upoštevanju priporočil in smernic Komisije v največji možni meri. Nacionalni regulativni organi naj bi bili torej tisti, ki naj bi opredelili nacionalne trge, ne pa nacionalni zakonodajalec ali kaka druga nacionalna institucija. Glede na neodvisnost nacionalnih regulativnih organov, ki morajo svoja pooblastila izvajati nepristransko in transparentno, naj bi bil to osrednji strukturni dejavnik v postopku opredelitve trga, o katerem ne presoja zakonodajalec. Nacionalni regulativni organi naj bi dalje po potrebi izvajali tržne analize in določali, ali in – v primeru pritrdilnega odgovora – katere ukrepe pomoči je treba naložiti. Opredelitev trga in tržna analiza naj bi bili povezani z mehanizmom posvetovanja.
   V nasprotju s postopkom opredelitve trga in tržne analize na podlagi prava Skupnosti naj bi nemški zakonodajalec opredelil „nove trge“ in v naprej določil pogoje, pod katerimi je nacionalni regulativni organ izjemoma pristojen za regulacijo novih trgov, namesto da bi to presojo prepustil nacionalnim regulativnim organom. Poleg tega naj bi nacionalnemu regulativnemu organu določil regulativni cilj, po katerem se mora slednji natančno ravnati. Te določbe nemškega zakona o telekomunikacijah naj bi kršile določbe uredb 2002/19/ES, 2002/21/ES in 2002/22/ES, s tem da so obšle določbe o ureditvi trga, določene v njih, in s tem da so nedopustno omejile pravico do proste presoje nacionalnega regulativnega organa.
   Sporna nemška ureditev naj bi nacionalnemu regulativnemu organu namreč onemogočala, da bi opredelil vse trge v skladu z načeli konkurenčnega prava in da bi – ker je zakon iz ureditve pavšalno izključil določene trg, – sprejel meritorne določitve, ki ustrezajo posamičnim primerom. Dolžnost nacionalnega regulativnega organa naj bi bila samo, da izvede postopek posvetovanja in sodelovanja, ki ga določa pravo Skupnosti, in da udeležence na trgu, evropske nacionalne regulativne organe in Komisijo o rezultatu svoje analize „novega trga“ obvesti samo, če hkrati ugotovi, da so izpolnjeni dodatni pogoji in zato meni, da je ureditev nujna. Sporni predpisi nemškega zakona o telekomunikacijah bi lahko zato vodili do tega, da bi se lahko opredelilo in analiziralo trg in da bi odločitev, da se ga ne uredi, lahko sprejel nemški nacionalni regulativni organ, ne da bi pri tem upošteval prepisane postopke posvetovanja in sodelovanja.
   Komisija meni, da naj bi tako obstajala nevarnost, da bodo ti predpisi znatno ovirali liberalizacijo trgov za elektronske komunikacije, ki je bila dosežena s pravnim okvirom Skupnosti, in odpiranje konkurence na teh trgih. Določenim trgom, na primer širokopasovnim tržiščem, ki temeljijo na fiksnih telefonskih omrežjih nekdanjih monopolnih upravljalcev in so za tehnološki razvoj še posebno pomembni, naj bi grozila nevarnost ponovne monopolizacije, s čimer bi bil storjen korak nazaj glede na to, kar je bilo doseženo tudi zahvaljujoč pravnemu okviru Skupnosti.

      (1)  UL L 108, str. 33.

      (2)  UL L 108, str. 7.

      (3)  UL L 108, str. 51.


title: Zadeva T-379/12: Tožba, vložena 21. avgusta 2012 – Electric Bike World proti UUNT – Brunswick (LIFECYCLE)

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/28

         Tožba, vložena 21. avgusta 2012 – Electric Bike World proti UUNT – Brunswick (LIFECYCLE)
   (Zadeva T-379/12)
   2012/C 355/61
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Electric Bike World Ltd (Southampton, Združeno kraljestvo) (zastopnik: S. Malynicz, Barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Brunswick Corp. (Lake Forest, Združene države)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj odločbo odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 16. maja 2012 v zadevi R 2308/2011-1 razveljavi; in

               —

               uradu in drugi stranki naloži, da nosita lastne stroške in stroške tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „LIFECYCLE“ za proizvode in storitve iz razredov 12, 18 in 25 – prijava znamke Skupnosti št. 8546401

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: registracija španske besedne znamke št. 1271758 za proizvode iz razreda 28

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev izpodbijane odločbe v delu, v katerem je bil zavrnjen ugovor glede proizvodov iz razreda 12; zavrnitev prijave znamke Skupnosti za te proizvode; in zavrnitev pritožbe glede ostalih proizvodov iz razreda 12

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 8(1)(b) in 75 Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva C-57/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Španija) 3. februarja 2017 – Eva Soraya Checa Honrado/Fondo de Garantía Salarial

text:
               18.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Španija) 3. februarja 2017 – Eva Soraya Checa Honrado/Fondo de Garantía Salarial
   (Zadeva C-57/17)
   (2017/C 121/22)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Eva Soraya Checa Honrado

      Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Fondo de Garantía Salarial

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je odpravnino, ki jo v skladu z zakonom delodajalec dolguje delavcu zaradi prenehanja delovnega razmerja, ki je posledica spremembe bistvene sestavine pogodbe o zaposlitvi, kot je geografska mobilnost, v skladu s katero je delavec dolžan spremeniti prebivališče, mogoče razlagati tako, da pomeni „odpravnino ob prenehanju delovnega razmerja“ iz člena 3, prvi odstavek, [Direktive 2008/94] (1)?

      (1)  UL L 283, str. 36.


title: Zadeva T-65/08: Sklep Splošnega sodišča z dne 1. junija 2010 – Španija proti Komisiji

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/51

         Sklep Splošnega sodišča z dne 1. junija 2010 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-65/08) (1)

   ()
   2010/C 209/78
   Jezik postopka: španščina
   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 92, 12.4.2008.


title: Zadeva C-411/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) 18. avgusta 2010 – NS proti Secretary of State for the Home Department

text:
               9.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) 18. avgusta 2010 – NS proti Secretary of State for the Home Department
   (Zadeva C-411/10)
   ()
   2010/C 274/34
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: NS

      Nasprotna stranka: Secretary of State for the Home Department

      Intervenienti: 1. Amnesty International Limited and the AIRE Centre (Advice on Individual Rights in Europe), 2. United Nations High Commissioner for Refugees, 3. Equality and Human Rights Commission

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali odločba, ki jo sprejme država članica na podlagi člena 3(2) Uredbe Sveta št. 343/2003 (1) (v nadaljevanju: Uredba) o tem, ali bo obravnavala prošnjo za azil, za obravnavanje katere glede na merila, ki so določena v poglavju III Uredbe ni odgovorna, spada na področje uporabe prava EU za namen člena 6 Pogodbe o Evropski uniji in/ali člena 51 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina)?
               Če je odgovor na vprašanje 1 pritrdilen:

               2.

               Ali dolžnost države članice, da upošteva temeljne pravice EU (skupaj s pravicami, določenimi v členih 1, 4, 18, 19(2) in 47 Listine), preneha, če ta država pošlje prosilca za azil v državo članico, ki je v členu 3(1) določena kot odgovorna glede na merila iz poglavja III Uredbe (v nadaljevanju: odgovorna država), ne glede na položaj v odgovorni državi?

               3.

               Zlasti: ali obveznost upoštevanja temeljnih pravic EU nasprotuje uporabi neizpodbojne domneve, da bo odgovorna država spoštovala (i) temeljne pravice prosilca na podlagi prava EU in/ali (ii) minimalne standarde, ki jih določajo direktive 2003/9/ES (2) (v nadaljevanju: Direktiva o sprejemu), 2004/83/ES (3) (v nadaljevanju: Direktiva o pogojih) in/ali 2005/85/ES (4) (v nadaljevanju: Direktiva o postopkih) (v nadaljevanju skupaj: direktive)?

               4.

               Podredno, ali pravo EU nalaga državi članici – in če nalaga, v kakšnih okoliščinah – da uporabi pooblastilo na podlagi člena 3(2) Uredbe za obravnavo in prevzem odgovornosti za prošnjo, če bi prenos v odgovorno državo prosilca izpostavil tveganju kršitve njegovih temeljnih pravic, zlasti pravic, določenih v členih 1, 4, 18, 19(2) in/ali 47 Listine, in/ali tveganju, da se zanj ne bodo uporabljali minimalni standardi, določeni v direktivah?

               5.

               Ali je obseg varstva, ki ga ima oseba, za katero se uporablja Uredba, v skladu s splošnimi načeli prava EU in zlasti pravicami, določenimi v členih 1, 18 in 47 Listine, širši kot tisti, ki ga ima oseba v skladu s členom 3 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (v nadaljevanju: konvencija)?

               6.

               Ali je v skladu s pravicami iz člena 47 Listine, da določba nacionalnega prava zahteva od sodišča, da se za odločitev, ali se oseba lahko zakonito odstrani v drugo državo članico na podlagi Uredbe, ta država članica obravnava kot država, iz katere ta oseba ne bo poslana v drugo državo ob kršitvi njenih pravic na podlagi konvencije ali njenih pravic na podlagi Konvencije o statusu beguncev iz leta 1951 ter njenega protokola iz leta 1967?

               7.

               V delu, v katerem se ta vprašanja pojavljajo glede obveznosti Združenega kraljestva, ali upoštevanje Protokola (št. 30) o uporabi Listine na Poljskem in v Združenem kraljestvu kakorkoli vpliva na odgovore na vprašanja od 2 do 6?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 343/2003 z dne 18. februarja 2003 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za azil, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države (UL L 50, str. 1).

      (2)  Direktiva Sveta 2003/9/ES z dne 27. januarja 2003 o minimalnih standardih za sprejem prosilcev za azil (UL L 31, str. 18).

      (3)  Direktiva Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite (UL L 304, str. 12).

      (4)  Direktiva Sveta 2005/85/ES z dne 1. decembra 2005 o minimalnih standardih glede postopkov za priznanje ali odvzem statusa begunca v državah članicah (UL L 326, str. 13).


title: Zadeva T-194/05: Sklep Sodišča prve stopnje z dne  11. maja 2006  — Teletech Holdings proti UUNT — Teletech International (TELETECH INTERNATIONAL) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Obseg obveznosti preizkusa — Konverzija prijave znamke Skupnosti v prijavo nacionalne znamke — Člen 58 Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/32

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 11. maja 2006 — Teletech Holdings proti UUNT — Teletech International (TELETECH INTERNATIONAL)
   (Zadeva T-194/05) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Obseg obveznosti preizkusa - Konverzija prijave znamke Skupnosti v prijavo nacionalne znamke - Člen 58 Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2006/C 178/60)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: TeleTech Holdings, Inc. (Denver, Kolorado, Združene države) (zastopnika: A. Gould in M. Blair, solicitors)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Botis, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Teletech International SA (Pariz, Francija) (zastopnika: J.-F. Adelle in F. Zimeray, avocats)
   Predmet zadeve
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. marca 2005 (zadeva R 497/2004-1), ki se nanaša na postopek z ugovorom med družbama TeleTech Holdings, Inc. in Teletech International SA
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov, razen stroškov intervenienta.

               3)

               Intervenient nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 171, 9.7.2005.


title: Zadeva T-691/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 8. junija 2017 – Elevolution – Engenharia/Komisija (ERS — Program podpore za razvoj Mavretanije — Podjemna pogodba, sklenjena z Mavretanijo, v okviru izvrševanja tega programa — Umik izpodbijanih opominov — Ustavitev postopka)

text:
               7.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/28

         Sklep Splošnega sodišča z dne 8. junija 2017 – Elevolution – Engenharia/Komisija
   (Zadeva T-691/16) (1)

   ((ERS - Program podpore za razvoj Mavretanije - Podjemna pogodba, sklenjena z Mavretanijo, v okviru izvrševanja tega programa - Umik izpodbijanih opominov - Ustavitev postopka))
   (2017/C 256/34)
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Elevolution – Engenharia SA (Amadora, Portugalska) (zastopnika: A. Pinto Cardoso in L. Fuzeta da Ponte, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Aresu in M. França, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti „sklepov“, ki vključujejo dopis in tri opomine Komisije z dne 26. julija 2016 v zvezi s povračilom različnih zneskov na podlagi podjemne pogodbe, sklenjene med tožečo stranko in Islamsko republiko Mavretanijo.

      Izrek

               1.

               Postopek v zvezi s to tožbo se ustavi.

               2.

               Evropska komisija poleg svojih stroškov nosi tudi stroške družbe Elevolution – Engenharia, SA.

      (1)  UL C 441, 28.11.2016.


title: Zadeva C-210/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour administrative d'appel de Nantes (Francija) 10. junija 2009 — Scott SA, Kimberly Clark SNC, sedaj Kimberly Clark SAS, proti Ville d'Orléans

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour administrative d'appel de Nantes (Francija) 10. junija 2009 — Scott SA, Kimberly Clark SNC, sedaj Kimberly Clark SAS, proti Ville d'Orléans
   (Zadeva C-210/09)
   2009/C 205/36
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour administrative d'appel de Nantes

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Scott SA, Kimberly Clark SNC, sedaj Kimberly Clark SAS

      Tožena stranka: Ville d'Orléans

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali bi morebitna razveljavitev nalogov za izterjavo, izdanih za izterjavo pomoči, ki jo je Komisija Evropskih skupnosti 12. julija 2000 razglasila za nezdružljivo s skupnim trgom (1), s strani upravnega sodnika zaradi kršitve zakonskih določb o vsebinski predstavitvi teh nalogov, ob upoštevanju možnosti, da pristojna uprava odpravi napako v teh odločbah, lahko ovirala takojšnjo in učinkovito izvršitev Odločbe Komisije Evropskih skupnosti z dne 12. julija 2000, kar bi pomenilo kršitev zgoraj navedenega člena 14(3) Uredbe Sveta z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe (2)?

      (1)  Odločba Komisije št. 2002/14/CE z dne 12. julija o državni pomoči, ki jo je Francija dodelila družbi Scott Paper SA/Kimberly-Clark (UL 2002, L 12, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL L 83, str. 1).


title: Zadeva T-267/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 10. februarja 2017 – Tarmac Trading/Komisija

text:
               10.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/50

         Sklep Splošnega sodišča z dne 10. februarja 2017 – Tarmac Trading/Komisija
   (Zadeva T-267/16) (1)

   (2017/C 112/68)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 287, 8.8.2016.


title: Zadeva T-588/08: Tožba, vložena 24. decembra 2008 – Dole Food in Dole Germany proti Komisiji

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/67

         Tožba, vložena 24. decembra 2008 – Dole Food in Dole Germany proti Komisiji
   (Zadeva T-588/08)
   (2009/C 44/114)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Dole Food Company, Inc. (Wilmington, Združene države) in Dole Germany OHG (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: J.-F. Bellis, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               izpodbijana odločba naj se razglasi za nično;

               —

               odpravi ali zniža naj se znesek naložene globe;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeči stranki s to tožbo na podlagi člena 230 ES predlagata razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2008) 5955 konč. z dne 15. oktobra 2008 (zadeva COMP/39.188 – Banane) v zvezi s postopkom iz člena 81 ES, s katero se ju obravnava kot odgovorni za udeležbo v usklajenem ravnanju glede usklajevanja referenčnih cen za banane, uvožene v osem držav članic severnega dela Evropske skupnosti. Predlagata tudi odpravo ali znižanje globe, ki jima je bila naložena.
   Tožeči stranki v utemeljitev svoje tožbe navajata dva tožbena razloga.
   Prvič, tožeči stranki trdita, da je Komisija storila napako, ker je ugotovila, da je bil cilj zadevnega ravnanja omejevanje konkurence v smislu člena 81 ES. Trdita, da je bilo zadevno ravnanje v bistvu zgolj občasno dvostransko obveščanje med uvoznikoma banan, ki vključuje splošno razpravo glede trga in ni bilo del širšega dogovora določanja cen ali kartelne razdelitve trga in torej ni imelo za cilj omejevati konkurenco. To obveščanje je potekalo pred določitvijo referenčnih cen, kar je mnogo pred pogajanji s potrošniki glede določanja dejanskih cen. Tožeči stranki poleg tega trdita, da obveščanje ni bilo in ne bi moglo biti namenjeno omejevanje konkurence na trgu banan, saj referenčne cene niso dejanske cene in niso osnova za pogajanja dejanskih cen zelenih banan.
   Drugič, tožeči stranki trdita, da jima je bila globa naložena neutemeljeno, saj osnovni znesek globe temelji na prodajni vrednosti blaga, na katerega se domnevne nepravilnosti ne nanašajo. Poleg tega tožeči stranki trdita, da je globa nesorazmerna, ker je bil osnovni znesek globe napačno določen zaradi predpostavke, da se je zadevno ravnanje nanašalo na določanje cen.


title: Zadeva F-124/12: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 23. oktobra 2013 – Solberg proti EMCDDA (Javni uslužbenci — Nekdanji začasni uslužbenec — Nepodaljšanje pogodbe za določen čas — Obveznost obrazložitve — Obseg diskrecijske pravice)

text:
               30.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/25

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 23. oktobra 2013 – Solberg proti EMCDDA
   (Zadeva F-124/12) (1)

   (Javni uslužbenci - Nekdanji začasni uslužbenec - Nepodaljšanje pogodbe za določen čas - Obveznost obrazložitve - Obseg diskrecijske pravice)
   2013/C 352/49
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ulrik Solberg (Lizbona, Portugalska) (zastopniki: D. Abreu Caldas, A. Coolen, S. Orlandi, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropski center za spremljanje drog in zasvojenosti z drogami (EMCDDA) (zastopnika: D. Storti, zastopnik, skupaj z B. Wägenbaurom, odvetnikom)

      Predmet zadeve

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe, s katero se tožeči stranki ne podaljša pogodba začasnega uslužbenca.

      Izrek sodbe

               1.

               Tožba U. Solberga se zavrne.

               2.

               U. Solberg nosi svoje stroške in naloži se mu plačilo stroškov, ki jih je priglasil Evropski center za spremljanje drog in zasvojenosti z drogami.

      (1)  UL C 26, 26.1.2013, str. 72.


title: Zadeva T-664/14: Tožba, vložena 15. septembra 2014 – Belgija proti Komisiji

text:
               27.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 380/24

         Tožba, vložena 15. septembra 2014 – Belgija proti Komisiji
   (Zadeva T-664/14)
   2014/C 380/31
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Belgija (zastopniki: C. Pochet in J.-C. Halleux, zastopnika, skupaj z J. Meyersom, odvetnikom)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničen razglasi člen 2(4) sklepa Evropske komisije C(2014) 1021 z dne 3. julija 2014, ki se nanaša na sistem jamstva, s katerim so varovani deleži fizičnih oseb v finančnih zadrugah, v zadevi SA.33927;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja tožbeni razlog, s katerim zatrjuje, da je Komisija kršila člena 107 in 108 PDEU ter načelo sorazmernosti, ker navedeni sklep Belgiji poleg obveznosti izterjave pomoči od zadrug upravičenk nalaga prepoved vsakršnega plačila fizičnim osebam, ki so zaščitene z jamstvom.


title: Zadeva C-194/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social n °1 de Benidorm (Španija) 26. aprila 2012 – Concepción Maestre García proti Centros Comerciales CARREFOUR S.A.

text:
               28.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 227/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social no 1 de Benidorm (Španija) 26. aprila 2012 – Concepción Maestre García proti Centros Comerciales CARREFOUR S.A.
   (Zadeva C-194/12)
   2012/C 227/11
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Social no 1 de Benidorm

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Concepción Maestre García

      Tožena stranka: Centros Comerciales CARREFOUR S.A.

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 7(1) Direktive 2003/88 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa nasprotuje razlagi nacionalnega prava, ki ne dopušča prekinitve obdobja dopusta zaradi izrabe celotnega obdobja – ali njegovega preostanka – v poznejšem trenutku, če pride do začasne nezmožnosti za delo pred nastopom dopusta in obstajajo razlogi v zvezi s proizvodnjo ali organizacijo, ki preprečujejo, da bi se dopust izrabil pozneje?

               2.

               Ali člen 7(1) Direktive 2003/88 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa nasprotuje razlagi nacionalnega prava, ki podjetju dopušča enostransko določitev obdobja za izrabo dopusta, ki sovpada z začasno nezmožnostjo za delo, če delavec predhodno ni izrazil želje, da bi dopust izrabil v drugem obdobju, in če obstaja sporazum med predstavniki delavcev podjetja in podjetjem, ki bi to dopuščal?

               3.

               Ali člen 7(1) Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa nasprotuje razlagi nacionalnega prava, ki dopušča izplačilo finančnega nadomestila za dopust, ki ni bil izrabljen zaradi začasne nezmožnosti za delo, če obstajajo razlogi v zvezi s proizvodnjo ali organizacijo, ki ne omogočajo dejanske izrabe dopusta, čeprav pogodba o zaposlitvi ni prenehala?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 381.


title: Zadeva C-572/12: Tožba, vložena 6. decembra 2012 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski

text:
               9.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/15

         Tožba, vložena 6. decembra 2012 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-572/12)
   2013/C 38/22
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: P. Hetsch, E. Manhaeve, A. Tokár)

      Tožena stranka: Kraljevina Nizozemska

      Predlog tožeče stranke

   Komisija predlaga, naj

               —

               se ugotovi, da Kraljevina Nizozemska ni izpolnila obveznosti iz člena 72(1) Direktive 2009/81/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o usklajevanju postopkov za oddajo nekaterih naročil gradenj, blaga in storitev, ki jih oddajo naročniki na področju obrambe in varnosti, ter spremembi direktiv 2004/17/ES in 2004/18/ES (1), saj ni sprejela potrebnih zakonov in drugih predpisov za prenos te direktive oziroma, v vsakem primeru, o njih ni obvestila Komisije;

               —

               se Kraljevini Nizozemski v skladu s členom 260(3) PDEU naloži plačilo denarne kazni v višini 57 324,80 EUR na dan od razglasitve sodbe v tej zadevi;

               —

               se Kraljevini Nizozemski naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos direktive v nacionalno pravo naj bi potekel 21. avgusta 2011.

      (1)  UL L 216, str. 76.


title: Zadeva C-204/06: Tožba, vložena  4. maja 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Češki Republiki

text:
               17.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/28

         Tožba, vložena 4. maja 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Češki Republiki
   (Zadeva C-204/06)
   (2006/C 143/53)
   Jezik postopka: češčina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: K. Walkerová and H. Støvlbæk, zastopnika)

      Tožena stranka: Češka Republika
   Tožeča stranka predlaga Sodišču, naj:

               —

               ugotovi, da Češka Republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 78/686/EGS z dne 25. julija 1978 o medsebojnem priznavanju diplom, spričeval in drugih dokazil o formalnih kvalifikacijah zobozdravnikov in o ukrepih za olajšanje uresničevanja pravice do ustanavljanja podjetij in pravice do zagotavljanja storitev (1) oziroma jih v vsakem primeru ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 24 te direktive;

               —

               Češki Republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za prenos direktive, se je iztekel 30. aprila 2004.

      (1)  UL 1978 L 233, str. 1.


title: Zadeva T-125/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 25. marca 2009 — Scientific and Technological Committee of AGH in drugi proti Komisiji ( Tožba zaradi nedelovanja — Postopki podzemnega odlaganja ogljikovega dioksida — Neoblikovanje stališča Komisije — Nedopustnost )

text:
               6.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/13

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 25. marca 2009 — Scientific and Technological Committee of AGH in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-125/07) (1)

   („Tožba zaradi nedelovanja - Postopki podzemnega odlaganja ogljikovega dioksida - Neoblikovanje stališča Komisije - Nedopustnost“)
   2009/C 129/23
   Jezik postopka: poljščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Scientific and Technological Committee of AGH University of Science and Technology (Krakov, Poljska); Europejskie Stowarzyszenie Ochrony Środowiska (Krakov); Przedsiębiorstwo Usług Geologiczno — Wiertniczych Chemkop-Geowiert sp. z o.o. (Krakov); Stowarzyszenie Obrony Środowiska (Krakov); Fundacja Partnerstwo dla Środowiska (Krakov); Niezależne Forum Ochrony Biosfery Ziemi (Skawina, Poljska); Jan Adamczyk (Krakov), in Emanuel Lipartowski (Krakov) (zastopniki: sprva A. Żuraniewski, nato M. Rogoziński in B. Balcerzak, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Alcover San Pedro in M. Kaduczak, zastopnika)

      Predmet

   Tožba zaradi nedelovanja, s katero se predlaga ugotovitev nedelovanja Komisije, ker ta, po eni strani, ni sprejela stališča glede problematike tveganj za prebivalstvo Evropske unije v zvezi z odlaganjem ogljikovega dioksida pod zemeljsko površje in njegovim prehajanjem iz geoloških formacij na zemeljsko površje in, po drugi strani, ni sprejela dejanskih ukrepov za zaščito življenja prebivalstva in okolja.

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrže.

               2)

               Scientific and Technological Committee of AGH University of Science and Technology, Europejskie Stowarzyszenie Ochrony Środowiska, Przedsiębiorstwo Usług Geologiczno — Wiertniczych Chemkop-Geowiert sp. z o.o., Stowarzyszenie Obrony Środowiska, Fundacja Partnerstwo dla Środowiska, Niezależne Forum Ochrony Biosfery Ziemi, J. Adamczyku in E. Lipartowskiemu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 140, 23.6.2007.


title: Zadeva T-341/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne  6. februarja 2006  — Datac proti UUNT

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/32

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 6. februarja 2006 — Datac proti UUNT
   (Zadeva T-341/04) (1)

   (2006/C 74/60)

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 284 z dne 20.11.2004.


title: Zadeva C-624/10: Tožba, vložena 21. decembra 2010 – Evropska komisija proti Francoski republiki

text:
               5.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/16

         Tožba, vložena 21. decembra 2010 – Evropska komisija proti Francoski republiki
   (Zadeva C-624/10)
   2011/C 72/28
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnik: M. Afonso, zastopnik)

      Tožena stranka: Francoska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Francoska republika, s tem da je v naslovu IV upravnih navodil št. 105 z dne 23. junija 2006 (3 A-9-06) določila upravno toleranco, ki odstopa od postopka obrnjene davčne obveznosti DDV in je med drugim vključila, da prodajalec ali izvajalec storitev s sedežem zunaj Francije določi davčnega respondenta, ni izpolnila obveznosti iz Direktive DDV, zlasti iz njenih členov 168, 171, 193, 194, 204 in 214;

               —

               Francoski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija v tožbi poudarja, da je francoska zakonodaja, ki odstopa od postopka obrnjene davčne obveznosti DDV, v nasprotju s pravom Evropske unije.
   Prvič, davčni zavezanci, ki želijo koristiti ugodnost, uvedeno v izreku naslova IV upravnih navodil 3 A-9-06, morajo določiti davčnega zastopnika, to pa ni v skladu s členom 204 Direktive DDV. Ta člen omogoča državam članicam, da določijo tako obveznost samo v primeru, kadar z državo, v kateri ima davčni zavezanec sedež, ne obstaja noben pravni instrument o pravni pomoči na področju posrednih davkov, podobno temu, ki je določen v pravu Unije.
   Drugič, upravna toleranca je prav tako odvisna od obveznosti prodajalca, da se identificira za namene DDV v Franciji, kar ni v skladu s členom 214(1) Direktive DDV. Iz te določbe je razvidno, da obveznost identifikacije za namene DDV ne zadeva davčnih zavezancev, ki na ozemlju države članice, kjer nimajo sedeža, ne opravljajo dobav blaga ali storitev, za katere velja postopek obrnjene davčne obveznosti za stranko, zlasti ob uporabi člena 194 Direktive DDV.
   Tretjič in zadnjič, izrek predvideva, da se odbitni DDV naloži prodajalcu ali ponudniku storitev na DDV, pobranega od ene ali več strank. To ni v skladu z določbami členov 168 in 171 Direktive DDV, na podlagi katerih je treba kompenzacijo med odbitnim DDV in pobranim DDV opraviti na ravni vsakega zavezanca. Taka določba, ki odstopa, poleg tega ne more temeljiti na členu 11 te direktive.


title: Zadeva T-13/12: Tožba, vložena 9. januarja 2012 – Andechser Molkerei Scheitz proti Komisiji

text:
               24.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/25

         Tožba, vložena 9. januarja 2012 – Andechser Molkerei Scheitz proti Komisiji
   (Zadeva T-13/12)
   2012/C 89/43
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Andechser Molkerei Scheitz GmbH (Andechs, Nemčija) (zastopnik: H. Schmidt, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga naj:,

               —

               Uredbo Komisije (EU) št. 1131/2011 o spremembi Priloge II k Uredbi (ES) št. 1333/2008 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s steviol glikozidi razglasi za nično v delu, v katerem glede steviol glikozidov, pridobljenih iz listov rastline Stevia rebaudiana Bertoni, določa odobritev za uporabo le kot aditivov za živila, ne pa kot rastlinskih sestavin živil kmetijskega izvora ali kot aromatičnih pripravkov;

               —

               v skladu z obrazložitvijo ugotovi, da je Evropska unija zavezana tožeči stranki nadomestiti škodo, ki ji nastaja s tem, da je z Uredbo Komisije (EU) št. 1131/2011 o spremembi Priloge II k Uredbi (ES) št. 1333/2008 Evropskega parlamenta in Sveta glede steviol glikozidov, pridobljenih iz listov rastline Stevia rebaudiana Bertoni, določena odobritev za uporabo le kot aditivov za živila, ne pa kot rastlinskih sestavin živil kmetijskega izvora ali kot aromatičnih pripravkov in druga podjetja zato uporabljajo steviol glikozide za proizvodnjo njihovih konvencionalnih mlečnih izdelkov in s tem izpodrivajo tožečo stranko iz konkurence, medtem ko je tožeči stranki kot ekološki mlekarni in proizvajalki ekoloških proizvodov z določbami uredb št. 834/2007 in št. 889/2008 preprečeno uporabljati steviol glikozide kot aditive za živila, čeprav so ti pridobljeni iz ekološko pridelanih listov Stevie z ekstrakcijo po postopkih, ki so v skladu s pravom Unije odobreni za ekološke proizvode.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka izpodbija Uredbo Komisije (EU) št. 1131/2011 o spremembi Priloge II k Uredbi (ES) št. 1333/2008 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s steviol glikozidi (1), v delu, v katerem glede steviol glikozidov, pridobljenih iz listov rastline Stevia rebaudiana Bertoni, določa odobritev za uporabo le kot aditivov za živila, ne pa kot rastlinskih sestavin živil kmetijskega izvora ali kot aromatičnih pripravkov.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev načela „non ultra vires“
               Tožeča stranka na prvem mestu zatrjuje, da je Komisija steviol glikozide, ki so bili ekstrahirani iz listov rastline Stevia rebaudiana Bertoni, napačno obravnavala kot aditive za živila in je s tem uredbo, ki je predmet tega postopka, sprejela zunaj okvira nanjo prenesenih pooblastil. Trdi, da je izbira steviol glikozidov zaradi njihovega okusa zapletena. Zato se iz tehnoloških razlogov v skladu s členom 3(2) Uredbe (ES) št. 1333/2008 (2) ne uporabljajo kot aditivi za živila, ampak v smislu uvodne izjave 5 te uredbe izključno za dodajanje arome in/ali okusa. Trdi, da bi bilo treba steviol glikozide zato uvrstiti med rastlinske sestavine živil ali aromatične pripravke. Komisija naj bi zato ravnala ultra vires.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev načela enakega obravnavanja
               Tožeča stranka na drugem mestu zatrjuje, da ji je bila kršena temeljna pravica do enakega obravnavanja v smislu prepovedi samovolje, saj ji je bilo kot ekološki mlekarni preprečeno proizvajati in prodajati ekološki jogurt z ekološkimi steviol glikozidi, medtem ko je njenim konkurentom, ki ponujajo jogurt iz konvencionalnega kmetijstva, dovoljena uporaba steviol glikozidov. Uporaba ekoloških steviol glikozidov kot aditivov za živila je na podlagi člena 19(2)(b) Uredbe (ES) št. 834/2007 (3) prepovedana, zato se sme pri proizvodnji uporabljati le aditive za živila, ki so odobreni za ekološke proizvode. Trdi, da ta odobritev ni določena niti v členu 27(1)(a) Uredbe (ES) št. 889/2008 (4) niti s sprejemom na pozitivni seznam iz Priloge VIII, oddelek A, k tej uredbi. Komisija je zato z odobritvijo steviol glikozidov le kot dodatkov k živilom nezakonito posegla v trg v korist ponudnikov konvencionalnih proizvodov, s čimer je ovirala konkurenco.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev načela varstva lastnine in svobode opravljanja trgovske dejavnosti
               Tretjič, tožeča stranka se sklicuje na kršitev njene temeljne pravice do varstva lastnine in njene svobode opravljanja trgovske dejavnosti.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: pomanjkljiva obrazložitev
               Tožeča stranka trdi, da je Uredba št. 1131/2011 poleg tega nezadostno obrazložena, ker v uvodnih izjavah ni navedeno, zakaj se steviol glikozidi, ki so namenjeni izključno dajanju okusa, slajenju in dajanju kisle note okusu, obravnavajo kot aditivi za živila.

      (1)  Uredba Komisije (EU) št. 1131/2011 z dne 11. novembra 2011 o spremembi Priloge II k Uredbi (ES) št. 1333/2008 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s steviol glikozidi (UL L 295, str. 205).

      (2)  Uredba (ES) št. 1333/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o aditivih za živila (UL L 354, str. 16).

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 834/2007 z dne 28. junija 2007 o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov in razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 2092/91 (UL L 189, str. 1).

      (4)  Uredba Komisije (ES) št. 889/2008 z dne 5. septembra 2008 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 834/2007 o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov glede ekološke pridelave, označevanja in nadzora (UL L 250, str. 1).


               18.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/8

         Tožba skupine DB Schenker proti Nadzornemu organu Efte, vložena 9. julija 2012
   (Zadeva E-7/12)
   2012/C 314/08
   Podjetja Schenker North AB, Schenker Privpak AB in Schenker Privpak AS (skupaj „skupina DB Schenker“), ki jih zastopa odvetnik Jon Midthjell, odvetnik, Advokatfirmaet Midthjell AS, Grev Wedels plass 5, 0151 Oslo, Norveška, so 9. julija 2012 pri Sodišču Efte vložila tožbo proti Nadzornemu organu Efte.
   Tožeče stranke Sodišču Efte predlagajo:
   V zvezi z zahtevkom zaradi opustitve dolžnega ravnanja naj:

               1.

               Razglasi, da je tožena stranka kršila člen 37(1) Sporazuma o nadzornem organu in sodišču z opustitvijo dolžnega ravnanja v skladu s pravili o vpogledu v dokumentacijo, s Sporazumom o nadzornem organu in sodišču ter Sporazumom o EGP, in sicer ni zavzela stališča o prošnji, ki so jo tožeče stranke vložile 3. avgusta 2010 za vpogled v celotni spis v zadevi Nadzornega organa Efte št. 34250 (Norway Post/Privpak); ter

               2.

               Toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         V zvezi z odškodninskim zahtevkom naj izda vmesno sodbo o odgovornosti tožene stranke, vprašanje o cenitvi škode, ki naj bi jo povzročila tožena stranka, pa preloži na poznejšo fazo postopka:

               1.

               Ugotovi naj, da je opustitev dolžnega ravnanja tožene stranke od 7. septembra 2010 ali poznejšega datuma, do takrat, ko je tožena stranka zakonito zavzela stališče o prošnji tožečih strank za vpogled v celotni spis v zadevi Nadzornega organa Efte št. 34250 (Norway Post) z dne 3. avgusta 2010, take narave, da je v skladu s členom 46(2) Sporazuma o nadzornem organu in sodišču tožena stranka odgovorna, tudi za zamudne obresti.

               2.

               V šestih mesecih odkar je tožena stranka zakonito zavzela stališče o prošnji tožečih strank za vpogled v celotni spis v zadevi Nadzornega organa Efte št. 34250 (Norway Post) z dne 3. avgusta 2010, bodo tožeče stranke obvestile Sodišče o znesku odškodnine, ki jo zahtevajo, in o tem, ali se stranke strinjajo glede tega zneska.

               3.

               Če se stranke ne bodo strinjale o znesku odškodnine, bodo Sodišču v istem roku predložile svoje izračune o znesku odškodnine za škodo, ki naj bi jo povzročilo to, da tožena stranka ni zakonito zavzela stališča o prošnji tožečih strank za vpogled v celotni spis v zadevi Nadzornega organa Efte št. 34250 (Norway Post) z dne 3. avgusta 2010.

               4.

               Toženi stranki naj naloži plačilo stroškov.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               Tožeče stranke, podjetja Schenker North AB, Schenker Privpak AB in Schenker Privpak AS, so del mednarodne špediterske in logistične skupine DB Schenker, ki je v lasti Deutsche Bahn AG. Schenker North AB vodi poslovne dejavnosti skupine po kopnem, morju in železnici na ozemlju Norveške, Švedske in Danske, vključno z dejavnostmi podružnic Schenker Privpak AS in Schenker Privpak AB (skupaj „skupina DB Schenker“).

               —

               Nadzorni organ Efte je 14. julija 2010 sprejel odločbo v zadevi št. 34250 (Norway Post/Privpak), v kateri je ugotovil, da je podjetje Norway Post v letih 2000–2006 na Norveškem zlorabilo svoj prevladujoči položaj na trgu za storitve dostavljanja paketov od podjetij do potrošnika. Odločbo je potrdilo Sodišče Efte v zadevi E-15/10 Posten Norge AS proti Nadzornemu organu Efte. Tožeče stranke zoper Norway Post uveljavljajo svoje pravice v zvezi z nadomestilom za škodo, ki jim je nastala zaradi kršitve, in želijo preveriti, kako je tožena stranka izvajala preiskavo in upravni postopek. Tožeče stranke so 3. avgusta 2010 vložile prošnjo za vpogled v dokumentacijo v zvezi z zadevo Nadzornega organa Efte št. 34250, in sicer na podlagi pravil o vpogledu v dokumentacijo, ki so bila določena z Odločbo Nadzornega organa Efte št. 407/08/COL z dne 27. junija 2008.

               —

               Tožeče stranke so 8. marca 2012 toženi stranki poslale pisni opomin pred tožbo, s katerim se začne predhodni postopek v skladu s členom 37(2) Sporazuma o nadzornem organu in sodišču, pri čemer se sklicujejo, da tožena stranka ni dokončno odločila o njihovi prošnji za vpogled, ki so jo predložile 3. avgusta 2010. Tožeče stranke navajajo, da tožena stranka naknadno ni odločila o njihovi prošnji za vpogled, potem ko je potekel predpisani rok za začetek predhodnega postopka, s čimer jim je povzročila škodo.

         Tožeče stranke zatrjujejo, da je Nadzorni organ Efte:

               —

               kršil člen 37 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču, ker ni izpolnil svojih pravnih obveznosti, in sicer ni odločil o prošnji za vpogled, ki so jo tožeče stranke vložile 3. avgusta 2010, ter

               —

               kršil člen 46(2) Sporazuma o nadzornem organu in sodišču, ker ni izpolnil svojih pravnih obveznosti, in sicer ni pravočasno odločil o prošnji za vpogled, ki so jo tožeče stranke vložile 3. avgusta 2010, in prošnje tudi sicer ni obravnaval v skladu s predpisi.


title: Zadeva T-681/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. maja 2017 – Environmental Manufacturing/EUIPO – Société Elmar Wolf (Upodobitev volčje glave) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije, ki zajema upodobitev volčje glave — Prejšnja mednarodna figurativna znamka Outils WOLF — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               19.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. maja 2017 – Environmental Manufacturing/EUIPO – Société Elmar Wolf (Upodobitev volčje glave)
   (Zadeva T-681/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije, ki zajema upodobitev volčje glave - Prejšnja mednarodna figurativna znamka Outils WOLF - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 195/28)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Environmental Manufacturing LLP (Stowmarket, Združeno kraljestvo) (zastopnik: S. Malynicz, QC)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Société Elmar Wolf (Wissembourg, Francija) (zastopnik: N. Boespflug, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 3. septembra 2015 (zadeva R 1252/2015-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med Société Elmar Wolf in Environmental Manufacturing.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Environmental Manufacturing LLP se naloži plačilo stroškov.

      (1)  . UL C 38, 1.2.2016.


title: Zadeva T-107/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  18. januarja 2006  — Regione Marche proti Komisiji ( Integrirani program za Sredozemlje (IPS) za Regione Marche (Italija) — Konec finančnega prispevka — Neupravičeni izdatki — Ničnostna tožba — Odsotnost pravnega temelja — Zaupanje v pravo — Pomanjkanje obrazložitve )

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/15

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 18. januarja 2006 — Regione Marche proti Komisiji
   (Zadeva T-107/03) (1)

   („Integrirani program za Sredozemlje (IPS) za Regione Marche (Italija) - Konec finančnega prispevka - Neupravičeni izdatki - Ničnostna tožba - Odsotnost pravnega temelja - Zaupanje v pravo - Pomanjkanje obrazložitve“)
   (2006/C 74/30)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Regione Marche (zastopnika: A. Pappalardo, M. Merola in D. Domenicucci, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: E. de March in L. Flynn, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferro, avocat)
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, ki je sledila dopisu z dne 18. decembra 2002, naslovljenemu na italijansko vlado, in ki se nanaša na konec finančnega prispevka Skupnosti, dodeljenega na podlagi integriranega programa za Sredozemlje (IPS) za Regione Marche (Italija).
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeča stranka nosi lastne stroške in stroške, ki jih je priglasila Komisija.

      (1)  UL C 124, 24.5.2003.


title: Zadeva T-223/13: Tožba, vložena 22. aprila 2013 – Cofresco Frischhalteprodukte proti Komisiji

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/35

         Tožba, vložena 22. aprila 2013 – Cofresco Frischhalteprodukte proti Komisiji
   (Zadeva T-223/13)
   2013/C 171/67
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG (Minden, Nemčija) (zastopnik: H. Weil, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               na podlagi člena 263 PDEU za nično s takojšnjim učinkom razglasi Direktivo Komisije 2013/2/EU z dne 7. februarja 2013 o spremembi Priloge I k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 94/62/ES o embalaži in odpadni embalaži, in sicer ker med proizvode, ki štejejo za embalažo, uvršča „zvitke, cevi in valje, okrog katerih je navit upogljiv material (npr. plastična folija, aluminij, papir)“;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja pet tožbenih razlogov, ki so v bistvu enaki ali podobni prvim petim tožbenim razlogom, navedenim v zadevi Group’Hygiène proti Komisiji, T-202/13.


title: Zadeva T-94/16: Tožba, vložena 1. marca 2016 – Sheridan/Parlament

text:
               25.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/33

         Tožba, vložena 1. marca 2016 – Sheridan/Parlament
   (Zadeva T-94/16)
   (2016/C 145/40)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Gavin Sheridan (Midleton, Irska) (zastopnica: N. Pirc Musar, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za nično razglasi odločbo Evropskega parlamenta A(2015)13844 C z dne 14. januarja 2016 o zavrnitvi potrdilne prošnje tožeče stranke za dostop do nekaterih dokumentov glede podatkov – za člane Evropskega parlamenta – o potnih stroških, dnevnicah, nadomestilih splošnih stroškov in stroških parlamentarne pomoči;

               —

               Parlamentu v skladu s členoma 134 in 140 Poslovnika Splošnega sodišča naloži plačilo stroškov, vključno s stroški intervenientov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve tožeče stranke so v glavnem enaki ali podobni tistim, ki so bili navedeni v okviru zadeve T-639/15, Psara/Parlament (UL 2016 C 48, str. 53).


title: Zadeva C-618/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 23. novembra 2015 – Concurrence Sàrl/Samsung Electronics France SAS, Amazon Services Europe Sàrl

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/37

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 23. novembra 2015 – Concurrence Sàrl/Samsung Electronics France SAS, Amazon Services Europe Sàrl
   (Zadeva C-618/15)
   (2016/C 038/51)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Vlagateljica kasacijske pritožbe: Concurrence Sàrl

      Nasprotni stranki v postopku s kasacijsko pritožbo: Samsung Electronics France SAS, Amazon Services Europe Sàrl

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 5, točka 3, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (1) razlagati tako, da ima v primeru zatrjevane kršitve prepovedi nadaljnje prodaje zunaj mreže selektivne distribucije in na spletnem trgu s prodajnimi ponudbami, objavljenimi na več spletnih mestih, ki se upravljajo v različnih državah članicah, pooblaščeni distributer, ki meni, da je oškodovan, možnost vložiti opustitveno tožbo zaradi posledične protipravne škode pri sodišču, na ozemlju katerega so ali so bile dostopne vsebine, objavljene na spletnih mestih, ali pa je potrebna druga navezna okoliščina?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42.


title: Zadevi T-40/12 in T-183/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. novembra 2014 – European Dynamics Luxembourg in Evropaïki Dynamiki/Europol (Javna naročila storitev — Postopek javnega razpisa — Izvedba računalniških storitev v zvezi s sistemom za upravljanje dokumentov in intranetnega portala podjetja — Zavrnitev ponudbe ponudnika — Obveznost obrazložitve — Enako obravnavanje — Preglednost — Sorazmernost — Nepogodbena odgovornost)

text:
               12.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 19. novembra 2014 – European Dynamics Luxembourg in Evropaïki Dynamiki/Europol
   (Zadevi T-40/12 in T-183/12) (1)

   ((Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa - Izvedba računalniških storitev v zvezi s sistemom za upravljanje dokumentov in intranetnega portala podjetja - Zavrnitev ponudbe ponudnika - Obveznost obrazložitve - Enako obravnavanje - Preglednost - Sorazmernost - Nepogodbena odgovornost))
   (2015/C 007/30)
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Tožeči stranki: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luksemburg) in Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnika: V. Christianos in S. Paliou, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski policijski urad (Europol) (zastopniki: J. Teal in T. de Maignas, zastopnika, skupaj s P. Anestisem, odvetnikom, C. Kennedy-Loestom, solicitor, N. Pourbaixem in D. Vallindasom, odvetnikoma)

      Predmet

   V zadevi T-40/12, predlog za razglasitev ničnosti odločbe Europola z dne 22. novembra 2011 o zavrnitvi ponudbe tožečih strank, predložene v okviru javnega razpisa D/C3/1104 za dobavo sistema za upravljanje vsebine podjetja (upravljanje dokumentov, spisov in postopka poslovanja) in intranetnega portala podjetja (UL 2011/S 134 222044) in, v zadevi T-183/12, prvič, predlog za razglasitev ničnosti odločbe Europol o oddaji javnega naročila v zvezi z zgoraj navedenim javnim razpisom drugemu ponudniku in, drugič, predlog za povrnitev škode, nastale zaradi izgube možnosti tožečih strank za pridobitev tega javnega naročila.

      Izrek

               1.

               Zadevi T-40/12 in T-183/12 se združita za izdajo sodbe.

               2.

               Tožbi se zavrneta.

               3.

               Družbi European Dynamics Luxembourg SA in Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE nosita svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Evropski policijski urad (Europol).

      (1)  UL C 109, 14.4.2012.


title: Zadeva C-70/11: Sklep predsednice osmega senata Sodišča z dne 5. julija 2012 – Evropska komisija proti Kraljevini Švedski

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/27

         Sklep predsednice osmega senata Sodišča z dne 5. julija 2012 – Evropska komisija proti Kraljevini Švedski
   (Zadeva C-70/11) (1)

   2012/C 366/49
   Jezik postopka: švedščina
   Predsednica osmega senata je odredila izbris zadeve.

      (1)  UL C 120, 16.4.2011.


title: Zadeva T-195/08: Tožba, vložena 30. maja 2008 – Antwerpse Bouwerken proti Komisiji

text:
               19.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/28

         Tožba, vložena 30. maja 2008 – Antwerpse Bouwerken proti Komisiji
   (Zadeva T-195/08)
   (2008/C 183/52)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Antwerpse Bouwwerken NV (Antwerpen, Belgija) (zastopnika: J. Verbist in D. de Keuster, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost odločbe z dne 29. aprila 2008, ki jo je Evropska komisija poslala z dopisom z dne 29. aprila 2008 in jo je tožeča stranka prejela 5. maja 2008, s katero je Evropska komisija tožeči stranki sporočila, da njena ponudba ni bila izbrana, kot je bila dopolnjena z dopisom Evropske komisije z dne 6. maja 2008, ki ga je tožeča stranka prejela 8. maja 2008, v katerem je Evropska komisija navedla obrazložitev zavrnilne odločbe, in naj razglasi ničnost odločbe o oddaji javnega naročila z dne 23. aprila 2008, ki jo je Evropska komisija poslala z dopisom z dne 15. maja 2008 in jo je tožeča stranka prejela 16. maja 2008;

               —

               se ugotovi odškodninska odgovornost Komisije za škodo, ki je nastala tožeči stranki, in naj se nato ugotovi višina škode;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka je vložila ponudbo na podlagi razpisa Komisije za gradnjo objekta za proizvodnjo referenčnih materialov (1). Komisija te ponudbe ni izbrala.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka uveljavlja kršitev člena 91 Uredbe št. 1605/2002 (2) in členov 122, 138 in 148 Uredbe št. 2342/2002 (3) v povezavi s členoma 2 in 28 Direktive 2004/18/ES (4).
   Po mnenju tožeče stranke iz besedila odločbe o oddaji javnega naročila izhaja, da izbrana ponudba ne izpolnjuje bistvene določbe razpisne dokumentacije, in da bi bilo posledično tako ponudbo treba zavreči. Tožeča stranka meni, da vloga, ki jo je poslal konkurent izbrane ponudbe, ni vsebovala zgolj pojasnitve ponudbe, ampak se je nanašala na dopolnitev, ki v tisti fazi postopka ni bila dopustna.
   Tožeča stranka tudi navaja, da z odločbo o oddaji javnega naročila ni spoštovano načelo preglednosti, ker so bili v dokumentaciji v zvezi z vrednotenjem, ki je bila poslana tožeči stranki, nečitljivi bistveni deli.

      (1)  B-Geel: Gradnja objekta za proizvodnjo referenčnih materialov (UL S 102-108785).

      (2)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 248, 16.9.2002, str. 1).

      (3)  Uredba Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 357, 31.12.2002, str. 1).

      (4)  Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL L 134, 30.4.2004, str. 114).


title: Zadeva C-217/05: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 14. decembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo — Španija) — Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio proti Compañía Española de Petróleos SA (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Sporazumi med podjetji — Člen 85 Pogodbe EGS (postal člen 85 Pogodbe ES, ki je postal člen 81 ES) — Členi od 10 do 13 Uredbe (EGS) št. 1984/83 — Pogodbe o izključni nabavi motornih goriv, imenovane pogodbe o komisijski prodaji z garancijo in pogodbe o trgovskem zastopanju med imetniki bencinskih postaj in naftnimi podjetji)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/9

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 14. decembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo — Španija) — Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio proti Compañía Española de Petróleos SA
   (Zadeva C-217/05) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Sporazumi med podjetji - Člen 85 Pogodbe EGS (postal člen 85 Pogodbe ES, ki je postal člen 81 ES) - Členi od 10 do 13 Uredbe (EGS) št. 1984/83 - Pogodbe o izključni nabavi motornih goriv, imenovane „pogodbe o komisijski prodaji z garancijo“ in „pogodbe o trgovskem zastopanju“ med imetniki bencinskih postaj in naftnimi podjetji)
   (2006/C 331/15)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal Supremo
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio

      Tožena stranka: Compañía Española de Petróleos SA
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Tribunal Supremo — Razlaga členov od 10 do 13 Uredbe Komisije (EGS) št. 1984/83 z dne 22. junija 1983 o uporabi člena 85(3) Pogodbe za skupine sporazumov o izključni nabavi (UL L 173, str. 5) — Pogodbe o izključni distribuciji motornih in drugih pogonskih goriv, opredeljenih za pogodbe o trgovinskem zastopanju ali komisijske pogodbe, ki imajo določene posebnosti.
   Izrek

               1)

               Člen 85 Pogodbe EGS (postal člen 85 Pogodbe ES, ki je postal člen 81 ES) velja za pogodbo o ekskluzivni distribuciji motornih goriv in drugih pogonskih goriv, kot je ta v postopku v glavni stvari, sklenjena med dobaviteljem in imetnikom bencinske postaje, če ta imetnik prevzame nezanemarljiv del enega ali več finančnih in poslovnih tveganj, povezanih s prodajo tretjim osebam.

               2)

               Člene od 10 do 13 Uredbe Komisije (EGS) št. 1984/83 z dne 22. junija 1983 o uporabi člena 85(3) Pogodbe za skupine sporazumov o izključni nabavi, je treba razlagati tako, da ta uredba take pogodbe ne pokriva, ker predvideva obveznost navedenega imetnika, da spoštuje končno prodajno ceno, ki jo določi dobavitelj.

      (1)  UL C 193, 6.8.2005.


title: Zadeva C-137/05: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. decembra 2007 – Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska proti Svetu Evropske unije (Uredba (ES) št. 2252/2004 – Potni listi in potovalni dokumenti, ki jih izdajo države članice – Standardi glede varnostnih značilnosti in biometričnih podatkov – Veljavnost)

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/6

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. decembra 2007 – Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-137/05) (1)

   (Uredba (ES) št. 2252/2004 - Potni listi in potovalni dokumenti, ki jih izdajo države članice - Standardi glede varnostnih značilnosti in biometričnih podatkov - Veljavnost)
   (2008/C 51/10)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: C. Jackson in C. Gibbs, zastopnika, A. Dashwood, Barrister)

      Intervenientki v podporo tožeči stranki: Irska (zastopniki: D. O'Hagan, zastopnik, skupaj z A. Collinsom, SC, in P. McGarryem, BL), Slovaška republika (zastopniki: R. Procházka, J. Čorba in B. Ricziová, zastopniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: M. J. Schutte, R. Szostak in G. Giglio, zastopniki)

      Intervenientke v podporo toženi stranki: Kraljevina Španija (zastopnik: J. Rodríguez Cárcamo, zastopnik), Kraljevina Nizozemska (zastopnik: H. G. Sevenster, zastopnik), Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: C. O'Reilly, zastopnik)
   Predmet
   Razveljavitev Uredbe Sveta (ES) št. 2252/2004 z dne 13. decembra 2004 o standardih za varnostne značilnosti in biometrične podatke v potnih listih in potovalnih dokumentih, ki jih izdajo države članice (UL L 385, str. 1).
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Kraljevina Španija, Irska, Kraljevina Nizozemska in Slovaška republika ter Komisija Evropskih skupnosti nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 132, 28.5.2005.


title: Zadeva T-289/06: Tožba, vložena 1. oktobra 2006 — CESD-Communautaire proti Komisiji

text:
               16.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/20

         Tožba, vložena 1. oktobra 2006 — CESD-Communautaire proti Komisiji
   (Zadeva T-289/06)
   (2006/C 310/41)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Centre Européen pour la Statistique et le Développement ASBL — CESD-Communautaire ASBL (Luxembourg, Veliko vojvodstvo Luksemburg) (zastopnika: D. Grisay in D. Piccininno, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se ugodi tej ničnostni tožbi, ki temelji na členu 230 ES, vloženi zoper odločbo Komisije z dne 11. avgusta 2006,

               —

               naj se tožbo razglasi za dopustno,

               —

               primarno, naj se tožbo razglasi za utemeljeno in razglasi odločbo Komisije z dne 11. avgusta 2006 za nično v delu, ki temelji na zlorabi pooblastil in/ali v delu, v katerem ni obrazložena, pri presoji pa je bila storjena očitna napaka,

               —

               naj se Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Z odločbo z dne 11. avgusta 2006 je Komisija na podlagi člena 93(1)(f) finančne uredbe (1) na strani tožeče stranke ugotovila resno kršitev izvajanja treh pogodb o tehničnem sodelovanju na področju statistike (program PHARE), sklenjenih z Eurostatom, zato ker Komisiji ni dala na razpolago podatkov, na podlagi katerih bi bilo mogoče izvesti revizijo izvedbe zadevnih pogodb. Poleg tega izpodbijana odločba določa, da si Komisija pridržuje pravico, da uveljavlja uporabo kršenih pogodbenih določil z vsemi primernimi sredstvi, tudi po sodni poti, in, če je to potrebno, da izterja zneske, za katere bi se izkazalo, da so dolgovani.
   V utemeljitev predloga za razglasitev ničnosti izpodbijane odločbe tožeča stranka navaja tri tožbene razloge.
   Prvi tožbeni razlog je domnevna zloraba pooblastil, preučena z vidika zlorabe postopka, kolikor se sporna odločba izogne posebnim postopkom poravnave sporov, ki so predvideni z vsako pogodbo, sklenjeno med tožečo stranko Komisijo, in ki temeljijo na uporabi člena 57 finančne uredbe št. 1605/2002, s tem ko jih je enostransko nadomestila z odločbo, ki temelji na členu 93(1)(f) iste uredbe. Tožeča stranka trdi, da je Komisija zglede na prvotni cilj, ki naj bi po mnenju tožeče stranke bil ta, da iz sodelovanja pri zadnjem postopku za oddajo naročil izključi ponudnike, za katere se je ob prvem postopku za oddajo naročil ugotovila resna kršitev pogodbe, zlorabila postopek iz člena 93(1)(f), da bi razveljavila pogodbe, ki predvidevajo različne načine poravnave sporov s tem, da določajo pristojna sodišča in pravo, ki se za spore uporablja.
   Drugi tožbeni razlog, ki ga navaja tožeča stranka, je pomanjkanje obrazložitve. Tožeča stranka trdi, da sporna odločba ni pravilno obrazložena niti na pravni ravni, ker vsebuje nezadostno obrazložitev v delu, v katerem uporabi na pogodbenem področju določbo o dobrem upravljanju postopkov za oddajo javnih naročil Skupnosti, niti na ravni dejanskega stanja, ker očitki Komisije, ki jih ta navaja glede tožeče stranke, niso utemeljeni, tožeča stranka pa je pokazala željo do sodelovanja z revizijskimi službami Komisije.
   S tretjim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da je Komisija storila očitno napako pri presoji, kolikor sporna odločba opredeljuje dejstva, očitana tožeči stranki, ne da bi jih prej opredelila kot resno kršitev pogodbe, tako da bi sledila pogodbenim postopkom, ki izvirajo iz člena 57(2) Uredbe št. 1605/2002.

      (1)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 248, str. 1).


title: Zadeva C-279/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Upper Tribunal (Združeno kraljestvo) 4. junija 2012 – Fish Legal, Emily Shirley proti The Information Commissioner, United Utilities, Yorkshire Water in Southern Water

text:
               18.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 250/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Upper Tribunal (Združeno kraljestvo) 4. junija 2012 – Fish Legal, Emily Shirley proti The Information Commissioner, United Utilities, Yorkshire Water in Southern Water
   (Zadeva C-279/12)
   2012/C 250/17
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Upper Tribunal

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Fish Legal, Emily Shirley

      Tožene stranke: The Information Commissioner, United Utilities, Yorkshire Water in Southern Water

      Vprašanja za predhodno odločanje

      Člen 2(2)(b) Direktive 2003/4/ES
       (1)

               1.

               Ali je treba vprašanje, ali je fizična ali pravna oseba tista, „ki opravlja naloge javne uprave po nacionalni zakonodaji“, presojati izključno na podlagi nacionalnih predpisov in njihove razlage?

               2.

               Če je odgovor nikalen, katera merila prava Unije se lahko uporabijo oziroma jih ni treba uporabiti, zato da se ugotovi, ali:

                           (i)

                           je zadevna naloga v bistvu „naloga javne uprave“;

                           (ii)

                           je v skladu z nacionalnim pravom ta oseba dejansko pooblaščena za opravljanje te naloge?

      Člen 2(2)(c) Direktive 2003/4/ES

               3.

               Kako je treba razumeti pojem osebe, ki je „pod nadzorom organa ali osebe iz člena 2(2)(a) ali (b)“? Natančneje, kakšne vrste, oblike in stopnje je potrebni nadzor in kakšna merila je mogoče uporabiti za opredelitev tega nadzora?

               4.

               Ali je „izraz države“ (v točki 20 sodbe Foster proti British Gas plc (C-188/89)) nujno oseba, zajeta s členom 2(2)(c)?

      Člen 2(2)(b) in (c)

               5.

               Ali so dolžnosti osebe, ki glede na nekatere svoje naloge, dolžnosti ali storitve ustreza eni od teh določb, glede zagotavljanja informacij o okolju omejene na informacije, ki so pomembne za te naloge, dolžnosti ali storitve, ali pa se nanašajo na vse informacije o okolju, shranjene za kateri koli namen?

      (1)  Direktiva 2003/4/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive Sveta 90/313/EGS (UL L 41, str. 26).


title: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 14. junija 2004 v zadevi T-267/02, Rewe-Zentral AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Znamka Skupnosti — Delna zavrnitev registracije — Umik ugovora — Ustavitev postopka)

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/39

      SKLEP SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 14. junija 2004
   v zadevi T-267/02, Rewe-Zentral AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Znamka Skupnosti - Delna zavrnitev registracije - Umik ugovora - Ustavitev postopka)
   (2004/C 228/89)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi T-267/02, REWE-ZENTRAL AG, s sedežem v Kölnu (Nemčija), ki ga zastopajo H. Eichmann, G. Barth, U. Blumenröder, C. Niklas-Falter, M. Kinkeldey, K. Brandt, A. Franke, U. Stephani, B. Allekotte, E. Pfrang, K. Lochner in B. Ertle, avocats, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnika: J. Weberndorfer in G. Schneider), intervenient pred Sodiščem Fritidsresor AB, s sedežem v Stockholmu, ki ga zastopa U. Sander, avocat, zaradi tožbe zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT, z dne 1. julija 2002 (zadeva R 888/2000-1) o registaciji znaka Atlasreisen kot znamke Skupnosti, je Sodišče prve stopnje (drugi senat), v sestavi J. Pirrung, predsednik, A. W. H. Meij, sodnik in Pelikánová, sodnica; sodni tajnik: H. Jung, dne 14. junija 2004 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi kot sledi:

               1)

               Postopek se ustavi.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 289, 23.11.2002.


title: Zadeva T-319/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne  1. junija 2006  — Port Support Customs Rotterdam proti Komisiji

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/40

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 1. junija 2006 — Port Support Customs Rotterdam proti Komisiji
   (Zadeva T-319/04) (1)

   (2006/C 178/73)

      Jezik postopka: nizozemščina

   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 262, 23.10.2004.


title: Izbris zadeve C-81/04

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/32

         Izbris zadeve C-81/04 (1)

   (2005/C 217/64)

      (Jezik postopka: nemščina)

   Predsednik Sodišča Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 8. junija 2005 odredil izbris zadeve pod opr. št. C-81/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Arbeitsgericht Berlin): Veronika Richert proti VK GmbH Service Gesellschaft für Vermögenszuordnung und Kommunalisierung mbH.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.


title: Zadeva C-181/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto  7. aprila 2006  — Deutsche Lufthansa Aktiengesellschaft (LUFTHANSA) proti Aeroportos de Portugal, S.A

text:
               1.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 154/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto 7. aprila 2006 — Deutsche Lufthansa Aktiengesellschaft (LUFTHANSA) proti Aeroportos de Portugal, S.A
   (Zadeva C-181/06)
   (2006/C 154/18)
   Jezik postopka: portugalščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto.
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Deutsche Lufthansa Aktiengesellschaft (LUFTHANSA)

      Tožena stranka: Aeroportos de Portugal, S.A.
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba vsoto, ki se zahteva kot strošek administrativne pomoči in nadzora, v skladu s členom 10(1) Uredbe št. 12/99 z dne 30. julija 1999 šteti za pristojbine, ki se določijo na podlagi primernih, objektivnih, preglednih in nediskriminatornih meril, kot zahteva člen 16(3) Direktive Sveta Evropske unije 96/67 (1) z dne 15. oktobra 1997?

               2.

               Ali so v nasprotju ali nezdružljivi s prostim dostopom do trga določba o zemeljski oskrbi tretjih iz člena 6 Direktive Sveta 96/971, plačilo vsote, ki se zahteva kot stroški administrativne pomoči in nadzora v skladu s členom 10(1) Uredbe št. 12/99 z dne 30. julija 1999 in členom 18(2) Zakonske uredbe št. 102/90 z dne 21. marca 1990, kot je bila spremenjena z Zakonsko uredbo št. 280/99 z dne 26. julija 1999, ter druge določbe, ki določajo znesek te vsote?

               3.

               Ali so v nasprotju ali nezdružljivi z dokončanjem notranjega trga in načeli, ki so določeni v členih 3(c) in 4 Pogodbe ES, plačilo vsote, ki se zahteva kot strošek administrativne pomoči in nadzora v skladu s členom 10(1) Uredbe št. 12/99 z dne 30. julija 1999 in členom 18(2) Zakonske uredbe št. 102/90 z dne 21. marca 1990, kot je bila spremenjena z Zakonsko uredbo št. 280/99 z dne 26. julija 1999, ter druge določbe, ki določajo znesek te vsote?

               4.

               Ali je treba zahtevo po plačilu vsote kot strošek administrativne pomoči in nadzora v skladu s členom 10(1) Uredbe št. 12/99 z dne 30. julija 1999 in členom 18(2) Zakonske uredbe št. 102/90 z dne 21. marca 1990, kot je bila spremenjena z Zakonsko uredbo št. 280/99 z dne 26. julija 1999, ter druge določbe, ki določajo znesek te vsote, šteti za zlorabo v smislu člena 82 Pogodbe ES?

      (1)  Direktiva Sveta 96/67/ES z dne 15. oktobra 1996 o dostopu do trga storitev zemeljske oskrbe na letališčih Skupnosti (UL L 272, str. 36).


title: Zadeva F-87/11: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 30. januarja 2013 – Wahlström proti Frontex ( „Javni uslužbenci — Začasni uslužbenec — Nepodaljšanje pogodbe o zaposlitvi za določen čas — Člen 8 PZDU — Postopek — Bistvena kršitev postopka — Pristojnost“ )

text:
               25.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 147/32

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 30. januarja 2013 – Wahlström proti Frontex
   (Zadeva F-87/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Začasni uslužbenec - Nepodaljšanje pogodbe o zaposlitvi za določen čas - Člen 8 PZDU - Postopek - Bistvena kršitev postopka - Pristojnost)
   2013/C 147/57
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kari Wahlström (Alimos, Grčija) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije (Frontex) (zastopniki: S. Vuorensola in H. Caniard, agenta, skupaj z D. Waelbroeckom in A. Duronom, odvetnikoma)

      Predmet zadeve

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o nepodaljšanju pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke kot začasnega uslužbenca.

      Izrek

               1.

               Odločba izvršnega direktorja Evropske agencije za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije z dne 10. decembra 2010 o nepodaljšanju pogodbe o zaposlitvi K. Wahlströma kot začasnega uslužbenca se razglasi za nično.

               2.

               Evropska agencija za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije nosi svoje stroške in se ji naloži plačilo stroškov K. Wahlströma.

      (1)  UL C 347 z dne 26.11.2011, str. 45.