title: Zadeva C-372/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzgericht (Avstrija) 6. avgusta 2020 – QY/Finanzamt Wien für den 8., 16. und 17. Bezirk

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/16

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzgericht (Avstrija) 6. avgusta 2020 – QY/Finanzamt Wien für den 8., 16. und 17. Bezirk
      (Zadeva C-372/20)
      (2020/C 433/20)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesfinanzgericht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: QY

         Toženi organ: Finanzamt Wien für den 8., 16. und 17. Bezirk

         Vprašanja za predhodno odločanje

      Prvo vprašanje:
      ali je treba člen 11(3)(e) Uredbe št. 883/2004 (1) razlagati tako, da na njegovo področje uporabe spada položaj delavke, ki je državljanka države članice, v kateri imajo ona in njeni otroci tudi kraj stalnega prebivališča, ki se kot razvojna delavka zaposli pri delodajalcu, ki ima sedež v drugi državi članici, zaradi česar mora biti na podlagi zakonodaje države sedeža vključena v sistem obveznega zavarovanja te države, delodajalec pa jo sicer ne takoj po zaposlitvi, ampak po zaključku pripravljalnega obdobja in po vrnitvi zaradi obdobja reintegracije v državi sedeža napoti v tretjo državo?
      Drugo vprašanje:
      ali je določba države članice, kot je člen 53(1) FLAG, ki med drugim samostojno odreja enako obravnavanje, kot so ga deležni njeni državljani, v nasprotju s prepovedjo prenosa uredb v smislu člena 288, drugi odstavek, PDEU?
      Tretje in četrto vprašanje za predhodno odločanje se postavljata za primer, da položaj vlagateljice zahtevkov spada na področje uporabe člena 11(3)(e) Uredbe št. 883/2004 in je v skladu s pravom Unije družinske dajatve zavezana izplačevati izključno država članica stalnega prebivališča.
      Tretje vprašanje:
      ali je treba prepoved diskriminacije na podlagi državljanstva delavcev, ki je določena v členu 45(2) PDEU, subsidiarno pa v členu 18 PDEU, razlagati tako, da nasprotuje nacionalni določbi, kot je člen 13(1) Entwicklungshelfergesetz (zakon o razvojnih delavcih), kakor je veljal do 31. decembra 2018 (v nadaljevanju: stara različica), ki pravico do družinskih dajatev v državi članici, ki na podlagi prava Unije ni pristojna, povezuje s tem, da je moral imeti razvojni delavec na ozemlju države članice sedeža že pred začetkom zaposlitve središče svojih življenjskih interesov oziroma običajno prebivališče, pri čemer morajo to zahtevo izpolnjevati tudi državljani te države članice?
      Četrto vprašanje:
      ali je treba člen 68(3) Uredbe št. 883/2004 in člen 60(2) in (3) Uredbe (ES) št. 987/2009 (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe (ES) št. 883/2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL 2009, L 284, str. 1; v nadaljevanju: Uredba št. 987/2009 ali izvedbena uredba) razlagati tako, da mora nosilec v državi članici, za katero je vlagateljica zahtevkov domnevala, da je država zaposlitve, ki je pristojna po prednostni pravici in v kateri je bil vložen zahtevek za družinske dajatve, katere zakonodaja pa se ne uporablja niti po prednostni pravici niti sekundarno, vendar pravica do družinskih dajatev v tej državi članici obstaja na podlagi alternativne določbe nacionalnega prava, po analogiji uporabiti določbe o obveznosti posredovanja zahtevka, obveščanja, izdaje začasne odločitve o veljavnih prednostnih pravilih in začasnega izplačevanja denarne dajatve?
      Peto vprašanje:
      ali obveznost izdaje začasne odločitve o veljavnih prednostnih pravilih velja izključno za toženi organ, ki je nosilec, ali tudi za upravno sodišče, pri katerem je bila vložena pritožba?
      Šesto vprašanje:
      kdaj je upravno sodišče zavezano izdati začasno odločitev o veljavnih prednostnih pravilih?
      Sedmo vprašanje za predhodno odločanje se postavlja za primer, da položaj vlagateljice zahtevkov spada na področje uporabe člena 11(3)(a) Uredbe št. 883/2004 in sta v skladu s pravom Unije družinske dajatve zavezani izplačevati država zaposlitve in država članica stalnega prebivališča skupaj.
      Sedmo vprašanje:
      ali je treba besedni red „ta nosilec zahtevek […] posreduje“ iz člena 68(3)(a) Uredbe št. 883/2004 in besedni red „ta nosilec zahtevek […] pošlje“ iz člena 60 Uredbe št. 987/2009 razlagati tako, da sta nosilec države članice, ki je pristojna po prednostni pravici, in nosilec sekundarno pristojne države članice zaradi teh določb tako povezana, da morata obe državi članici skupaj rešiti EN (v smislu ednine) zahtevek za družinske dajatve, ali mora vlagatelj zahtevka vložiti poseben zahtevek za morebitno potrebno doplačilo nosilca države članice, katere zakonodaja se uporablja sekundarno, tako da mora vlagatelj zahtevka pri dveh nosilcih dveh držav članic vložiti dva fizična zahtevka (obrazca), ki seveda sprožita različna roka?
      Osmo in deveto vprašanje za predhodno odločanje se nanašata na obdobje od 1. januarja 2019, ko je Avstrija skupaj z uvedbo indeksacije družinskega dodatka odpravila dodeljevanje družinskega dodatka razvojnim delavcem tako, da je razveljavila člen 13(1) stare različice EHG.
      Osmo vprašanje:
      ali je treba člen 4(4), člen 45 in člen 208 PDEU, člen 4(3) PEU ter člene 2, 3, 7 in naslov II Uredbe št. 883/2004 razlagati tako, da državi članici na splošno prepovedujejo, da bi odpravila družinske dajatve za razvojne delavce, ki v kraj opravljanja zaposlitve v tretjo državo s seboj vzamejo svoje družinske člane?
      Alternativno deveto vprašanje:
      ali je treba člen 4(4), člen 45 in člen 208 PDEU, člen 4(3) PEU ter člene 2, 3, 7 in naslov II Uredbe št. 883/2004 razlagati tako, da razvojnemu delavcu, ki je že pridobil pravico do družinskih dajatev za pretekla obdobja, v položaju, kot je obravnavani v postopku v glavni stvari, zagotavljajo individualen nadaljnji obstoj te pravice za obdobja, čeprav je država članica odpravila dodeljevanje družinskih dajatev razvojnim delavcem?

         (1)  Uredba (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL 2004, L 166, str. 1).

         (2)  Uredba (ES) št. 987/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe (ES) št. 883/2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL 2009, L 284, str. 1).


title: Zadeva C-421/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemčija) 8. septembra 2020 – Acacia Srl/Bayerische Motoren Werke Aktiengesellschaft

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemčija) 8. septembra 2020 – Acacia Srl/Bayerische Motoren Werke Aktiengesellschaft
      (Zadeva C-421/20)
      (2020/C 433/22)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožena stranka in pritožnica: Acacia Srl

         Tožeča stranka in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Bayerische Motoren Werke Aktiengesellschaft

         Vprašanji za predhodno odločanje:

                  1.

                  Ali lahko nacionalno sodišče, ki odloča o kršitvi, na katero je bila tožba vložena v okviru pravil o mednarodni pristojnosti glede na kraj kršitve v skladu s členom 82(5) Uredbe o modelih Skupnosti (1), pri kršitvah modelov Skupnosti za naknadne zahtevke, ki se nanašajo na ozemlje njegove države članice, uporabi nacionalno pravo države članice, v kateri ima sodišče, ki odloča o kršitvi, svoj sedež (lex fori)?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: ali lahko „začetni kraj kršitve“ v smislu sodbe Sodišča Evropske unije Nintendo/BigBen (C-24/16 in C-25/16) (2) za namene določitve prava, ki se za naknadne zahtevke uporablja v skladu s členom 8(2) Uredbe (ES) št. 864/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o pravu, ki se uporablja za nepogodbene obveznosti („Rim II“) (3) (v nadaljevanju: Uredba Rim II), leži tudi v tisti državi članici, v kateri so potrošniki, ki so ciljna skupina spletnega oglaševanja, in v kateri se v smislu člena 19 Uredbe o modelih Skupnosti dajejo na trg izdelki, ki kršijo model, če se izpodbijata le ponujanje in dajanje na trg v tej državi članici, in sicer tudi tedaj, če se spletne ponudbe, na katerih temeljita ponujanje in dajanje na trg, sprožijo v drugi državi članici?

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 6/2002 z dne 12. decembra 2001 o modelih Skupnosti (UL 2002, L 3, str. 1).

         (2)  ECLI:EU:C:2017:724.

         (3)  UL 2007, L. 199, str. 40.


title: Zadeva C-434/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Frankfurt am Main (Nemčija) 16. septembra 2020 – flightright GmbH/SunExpressGünes Ekspres Havacilik A.S.

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Frankfurt am Main (Nemčija) 16. septembra 2020 – flightright GmbH/SunExpressGünes Ekspres Havacilik A.S.
      (Zadeva C-434/20)
      (2020/C 433/23)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Frankfurt am Main

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Klägerin: flightright GmbH

         Beklagter: SunExpressGünes Ekspres Havacilik A.S.

         Vprašanji za predhodno odločanje:

                  1.

                  Ali je treba člena 4 in 7 Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) razlagati tako, da sprememba rezervacije na drug, zgodnejši let, s katerim letalski potnik na svoj končni namembni kraj prispe 10 ur in 1 minuto pred prihodom prvotno rezerviranega leta po voznem redu, pomeni primer zavrnitve vkrcanja, za katero je treba plačati odškodnino?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: Ali mora letalski potnik – kot načeloma zahteva člen 3(2) oziroma člen 2([j]) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 – tudi takrat priti ob navedenem času oziroma najpozneje 45 minut pred objavljenim časom odhoda prvotno rezerviranega leta zaradi prijave na let oziroma vkrcanja na letalo, da bi se uporabila Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 oziroma da bi se utemeljila zavrnitev vkrcanja, za katero je treba plačati odškodnino, čeprav to zaradi sprejetja zgodnejšega nadomestnega leta, na katerega je bil premeščen, dejansko ni bilo več mogoče?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 07 zvezek 008 str. 10 – 16).


title: Zadeva C-435/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht (Nemčija) 16. septembra 2020 – C./Bundesrepublik Deutschland

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/20

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht (Nemčija) 16. septembra 2020 – C./Bundesrepublik Deutschland
      (Zadeva C-435/20)
      (2020/C 433/24)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: C.

         Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je nacionalna ureditev, na podlagi katere je mogoče prošnjo za mednarodno zaščito zavreči kot nedopustno naknadno prošnjo, v skladu s členoma 33(2)(d) in 2(q) Direktive 2013/32/EU (1), kadar je bil neuspešni prvi azilni postopek izveden v drugi državi članici EU?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali je nacionalna ureditev, na podlagi katere je mogoče prošnjo za mednarodno zaščito zavreči kot nedopustno naknadno prošnjo, v skladu s členoma 33(2)(d) in 2(q) Direktive 2013/32/EU tudi, kadar neuspešni prvi azilni postopek ni bil izveden v državi članici EU, ampak v Švici?

                  3.

                  Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen: ali je nacionalna ureditev, na podlagi katere je prošnja za azil v primeru naknadne prošnje nedopustna, ne da bi se razlikovalo med statusom begunca in subsidiarne zaščite, v skladu s členom 33(2)(d) Direktive 2013/32/EU?

         (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (UL 2013, L 180, str. 60).


title: Zadeva C-438/20: Predlog za sprejetje predhodne odloćbe, ki ga je vložilo Landgericht Düsseldorf (Nemčija) 18. septembra 2020 – BT/Eurowings GmbH

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/21

      Predlog za sprejetje predhodne odloćbe, ki ga je vložilo Landgericht Düsseldorf (Nemčija) 18. septembra 2020 – BT/Eurowings GmbH
      (Zadeva C-438/20)
      (2020/C 433/25)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Düsseldorf

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: BT

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Eurowings GmbH

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali gre za „zavrnitev vkrcanja“ v smislu členov 4 in 2(j) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) tudi tedaj, če se potnikom prevoz na zadevnem letu ne zavrne šele pri izhodu za vkrcanje, temveč že prej na okencu za prijavo na let in iz tega razloga sploh ne pridejo do izhoda za vkrcanje?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali gre za „zavrnitev vkrcanja“ v smislu členov 4 in 2(j) Uredbe (ES) št. 261/2004 tudi tedaj, če se potniku prevoz na letu zavrne šele nekaj minut pred načrtovanim časom odhoda na okencu za prijavo na let, to pomeni v trenutku, ko je vkrcanje že jasno zaključeno in prevoz potnikov de facto ni več mogoč?

                  3.

                  Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen: ali sprememba rezervacije potnika na drug let pomeni „zavrnitev vkrcanja“ v smislu členov 4 in 2(j) navedene uredbe, če potnik na okence za prijavo na let pride šele nekaj minut pred načrtovanim časom odhoda, to pomeni v trenutku, ko je vkrcanje že jasno zaključeno in prevoz potnikov de facto ni več mogoč, in mu je bil prevoz zavrnjen zaradi že zaključenega vkrcanja?

                  4.

                  Če je odgovor na vprašanja od 1 do 3 nikalen: ali je treba člen 2(j) Uredbe (ES) št. 261/2004 razlagati tako, da gre za „zavrnitev vkrcanja“ v smislu člena 2(j) navedene uredbe v primeru, ko se potniki pravočasno (v obravnavanem primeru: približno dve uri) pred odhodom letala postavijo v čakalno vrsto pred okencem za prijavo na let, vendar pa zaradi organizacijskih napak letalske družbe (na primer nezadostnega števila odprtih okenc za prijavo na let, premalo osebja, neobveščanja potnikov po zvočnikih) in/ali zaradi motenj na strani letališča (v obravnavanem primeru: okvare tekočega traku za prtljago) na okencu za prijavo na let pridejo na vrsto šele v trenutku (v obravnavanem primeru: pet minut pred načrtovanim časom odhoda), ko je vkrcanje že zaključeno in se potnikov ne prepelje več iz tega razloga?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1).


title: Zadeva C-442/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Nürnberg (Nemčija) 21. septembra 2020 – flightright GmbH/Ryanair Designated Activity Company

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/22

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Nürnberg (Nemčija) 21. septembra 2020 – flightright GmbH/Ryanair Designated Activity Company
      (Zadeva C-442/20)
      (2020/C 433/26)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Amtsgericht Nürnberg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: flightright GmbH

         Tožena stranka: Ryanair Designated Activity Company

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali gre pri stavki lastnega osebja dejanskega letalskega prevoznika, ki jo organizira sindikat, za „izredne razmere“ v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)?

                  2.

                  Ali je odgovor odvisen od tega, ali navedena stavka poteka zaradi terjatev osebja, ki doslej niso bile predmet pogodbe, sklenjene med osebjem in dejanskim letalskim prevoznikom?

                  3.

                  Ali je odgovor odvisen od tega, ali je bil vzrok za konkretno stavko določeno ravnanje dejanskega letalskega prevoznika med pogajanji s sindikatom?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1).


title: Zadeva C-445/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Nürnberg (Nemčija) 21. septembra 2020 – PN in LM/Ryanair Designated Activity Company

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/24

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Nürnberg (Nemčija) 21. septembra 2020 – PN in LM/Ryanair Designated Activity Company
      (Zadeva C-445/20)
      (2020/C 433/29)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Amtsgericht Nürnberg

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: PN, LM

         Tožena stranka: Ryanair Designated Activity Company

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali gre pri stavki lastnega osebja dejanskega letalskega prevoznika, ki jo organizira sindikat, za „izredne razmere“ v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)?

                  2.

                  Ali je odgovor odvisen od tega, ali navedena stavka poteka zaradi terjatev osebja, ki doslej niso bile predmet pogodbe, sklenjene med osebjem in dejanskim letalskim prevoznikom?

                  3.

                  Ali je odgovor odvisen od tega, ali je bil vzrok za konkretno stavko določeno ravnanje dejanskega letalskega prevoznika med pogajanji s sindikatom?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1).


title: Zadeva C-449/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska) 22. septembra 2020 – Real Vida Seguros SA/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/24

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska) 22. septembra 2020 – Real Vida Seguros SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Zadeva C-449/20)
      (2020/C 433/30)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Supremo Tribunal Administrativo

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Real Vida Seguros SA

         Nasprotna stranka: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je to, da se na podlagi členov 31 in 2 Estatuto dos Benefícios Fiscais (zakon o davčnih ugodnostih) za namene davka od dohodkov pravnih oseb (IRC), ki je bil pritožnici odmerjen za leti 1999 in 2000, lahko odbije 50 % dividend, prejetih na nacionalnih (portugalskih) borzah, ob izključitvi navedenega odbitka za dividende, prejete na drugih borzah držav Evropske unije, v nasprotju s prostim pretokom kapitala iz člena 63 in naslednjih PDEU?


title: Zadeva C-451/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht Korneuburg (Avstrija) 23. septembra 2020 – Airhelp Limited/Austrian Airlines AG

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/25

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht Korneuburg (Avstrija) 23. septembra 2020 – Airhelp Limited/Austrian Airlines AG
      (Zadeva C-451/20)
      (2020/C 433/31)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesgericht Korneuburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Airhelp Limited

         Tožena stranka: Austrian Airlines AG

         Vprašanji za predhodno odločanje:

                  1.

                  Ali je treba člen 3(1) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (Uredba št. 261/2004) razlagati tako, da se navedena uredba uporablja tudi za enotno rezervirano letalsko zvezo, sestavljeno iz dveh letov, pri čemer naj bi oba leta opravil en (isti) letalski prevoznik Skupnosti, če tako kraj odhoda prvega leta kot tudi kraj prihoda drugega leta ležita v tretji državi in le kraj prihoda prvega leta in kraj odhoda drugega leta ležita na ozemlju države članice?
                  Če je odgovor na vprašanje 1 pritrdilen:

                  2.

                  Ali je treba člen 5(1)(c)(iii) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (Uredba št. 261/2004) razlagati tako, da je potnik upravičen do odškodnine v skladu s členom 7(1) navedene uredbe tudi tedaj, če bi s spremembo poti, ki mu je bila ponujena, v končni namembni kraj sicer po voznem redu prispel v manj kot dveh urah po času prihoda odpovedanega leta po voznem redu, vendar pa tja dejansko ne prispe v tem časovnem okviru?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1).


title: Zadeva C-456/20 P: Pritožba, ki jo je Crédit agricole SA vložila 21. septembra 2020 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi razširjeni senat) z dne 8. julija 2020 v zadevi T-576/18, Crédit agricole SA/ECB

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/26

      Pritožba, ki jo je Crédit agricole SA vložila 21. septembra 2020 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi razširjeni senat) z dne 8. julija 2020 v zadevi T-576/18, Crédit agricole SA/ECB
      (Zadeva C-456/20 P)
      (2020/C 433/33)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnica: Crédit agricole SA (zastopnika: A. Champsaur, A. Delors, avocates)

         Druga stranka v postopku: Evropska centralna banka

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj

                  —

                  razveljavi točko 2 izreka sodbe, ki jo je Splošno sodišče izdalo 8. julija 2020 v zadevi T-576/18, Crédit Agricole SA/ECB, v kateri je je bila v preostalem zavrnjena tožba pritožnice za razglasitev ničnosti Sklepa ECB ECB/SSM/2018-FRCAG-75 de la BCE z dne 16. julija 2018;

                  —

                  ugodi vsem predlogom, ki jih je pritožnica predložila na prvi stopnji pred Splošnim sodiščem;

                  —

                  ECB naloži plačilo vseh stroškov postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica trdi, da je:

                  (1)

                  Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je uporabilo določbe člena 26(3) Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja, ter kršilo načelo retroaktivne uporabe milejšega kazenskega zakona s tem, da je ugotovilo, da je pritožnica storila kršitev pri svojem razkritju informacij tretjega stebra in svojem poročilu COREP za drugo četrtletje 2016;

                  (2)

                  Splošno sodišče napačno uporabilo pravo in kršilo obveznost obrazložitve s tem, da ni obravnavalo tožbenega razloga, ki se je nanašal na to, da je bilo s Sklepom ECB/SSM/2018-FRCAG-75 kršeno načelo pravne varnosti, ter kršilo načelo pravne varnosti s tem, da je ugotovilo, da je bila storjena kršitev člena 26(3) Uredbe št. 575/2013, čeprav je izrecno priznalo, da ta določba ni jasna;

                  (3)

                  Splošno sodišče kršilo člen 18(1) Uredbe Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na ECB in obveznost obrazložitve s tem, da ni dokazalo, da je pritožnica ravnala malomarno;

                  (4)

                  Splošno sodišče napačno uporabilo pravo in kršilo obveznost obrazložitve s tem, da ni obravnavalo tožbenega razloga, ki se je nanašal na to, da sta bili s Sklepom ECB/SSM/2018-FRCAG-75 kršeni načeli sorazmernosti in enakega obravnavanja ter je kršilo ti dve načeli s tem, da je ugotovilo, da je bila kazen načelom utemeljena.


title: Zadeva C-457/20 P: Pritožba, ki sta jo Crédit agricole Corporate in Investment Bank vložila 21. septembra 2020 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi razširjeni senat) z dne 8. julija 2020 v zadevi T-577/18, Crédit agricole Corporate in Investment Bank/ECB

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/27

      Pritožba, ki sta jo Crédit agricole Corporate in Investment Bank vložila 21. septembra 2020 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi razširjeni senat) z dne 8. julija 2020 v zadevi T-577/18, Crédit agricole Corporate in Investment Bank/ECB
      (Zadeva C-457/20 P)
      (2020/C 433/34)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Pritožnica: Crédit agricole Corporate and Investment Bank (zastopnika: A. Champsaur, A. Delors, avocates)

         Druga stranka v postopku: Evropska centralna banka

         Predlogi

                  —

                  Razveljavitev točke 2 izreka sodbe Splošnega sodišča z dne 8. julija 2020 v zadevi T-577/18, Crédit Agricole Corporate and Investment Bank/BCE s katero so bili v preostalem zavrnjeni predlogi tožeče stranke, naj se Sklep ECB ECB/SSM/2018-FRCAG-76 z dne 16. julija 2018 razglasi za ničen;

                  —

                  Ugoditev predlogom, ki jih je družba Crédit Agricole Corporate and Investment Bank podala na prvi stopnji pred Splošnim sodiščem, v celoti;

                  —

                  ECB naloži plačilo vseh stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      S tremi pritožbenimi razlogi pritožnica trdi:

                  (1)

                  Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo in kršilo obveznost obrazložitve s tem, da ni odgovorilo na tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev, s Sklepom ECB/SSM/2018-FRCAG-76, načela pravne varnosti in je kršilo načelo pravne varnosti s tem, da je priznalo obstoj kršitve člena 26(3) Uredbe (EU) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja, kljub temu, da je izrecno priznalo, da je ta določba nejasna.

                  (2)

                  Splošno sodišče je kršilo člen 18(1) Uredbe Sveta (EU) 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na ECB, in obveznost obrazložitve, s tem da ni dokazalo malomarnega ravnanja pritožnice;

                  (3)

                  Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo in kršilo obveznost obrazložitve s tem, da ni odgovorilo na tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev, s Sklepom ECB/SSM/2018-FRCAG-76, načela sorazmernosti in načela enakega obravnavanja ter je kršilo ti načeli s tem da je implicitno priznalo, da je bila sankcija načeloma utemeljena.


title: Zadeva C-458/20 P: Pritožba, ki jo je CA Consumer Finance vložila 21. septembra 2020 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi razširjeni senat) z dne 8. julija 2020 v zadevi T-578/18, CA Consumer Finance/ECB

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/28

      Pritožba, ki jo je CA Consumer Finance vložila 21. septembra 2020 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi razširjeni senat) z dne 8. julija 2020 v zadevi T-578/18, CA Consumer Finance/ECB
      (Zadeva C-458/20 P)
      (2020/C 433/35)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnica: CA Consumer Finance (zastopnici: A. Champsaur, A. Delors, odvetnici)

         Druga stranka v postopku: Evropska centralna banka

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi točko 2 izreka Splošnega sodišča z dne 8. julija 2020 v zadevi T-578/18, CA Consumer Finance/ECB, s katero so bili v preostalem zavrnjeni tožbeni predlogi pritožnice za razglasitev ničnosti Sklepa ECB ECB/SSM/2018-FRCAG-77 z dne 16. julija 2018;

                  —

                  v celoti ugodi tožbenim predlogom, ki jih je družba CA Consumer Finance podala na prvi stopnji pred Splošnim sodiščem; in

                  —

                  ECB naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica s tremi pritožbenimi razlogi trdi, da je:

                  (1)

                  Splošno sodišče napačno uporabilo pravo in kršilo obveznost obrazložitve, ker ni odgovorilo na tožbeni razlog, ki se je nanašal na kršitev načela pravne varnosti s Sklepom ECB/SSM/2018-FRCAG-77, in kršilo načelo pravne varnosti, ker je ugotovilo, da obstaja kršitev člena 26(3) Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja, čeprav je izrecno priznalo, da ta določba ni jasna;

                  (2)

                  Splošno sodišče kršilo člen 18(1) Uredbe Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na ECB, in obveznost obrazložitve, ker ni dokazalo malomarnega ravnanja tožeče stranke;

                  (3)

                  Splošno sodišče napačno uporabilo pravo in kršilo obveznost obrazložitve, ker ni odgovorilo na tožbeni razlog, ki se je nanašal na kršitev načela sorazmernosti in načela enakega obravnavanja s Sklepom ECB/SSM/2018-FRCAG-77, ter kršilo ti načeli, ker je implicitno ugotovilo, da je sankcija načelno utemeljena.


title: Zadeva C-462/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Milano (Italija) 25. septembra 2020 – Associazione per gli Studi Giuridici sull’Immigrazione (ASGI) in drugi/Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento per le politiche della famiglia, Ministero dell’Economia e delle Finanze

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/28

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Milano (Italija) 25. septembra 2020 – Associazione per gli Studi Giuridici sull’Immigrazione (ASGI) in drugi/Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento per le politiche della famiglia, Ministero dell’Economia e delle Finanze
      (Zadeva C-462/20)
      (2020/C 433/36)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale di Milano

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Associazione per gli Studi Giuridici sull’Immigrazione (ASGI), Avvocati per niente onlus (APN), Associazione NAGA – Organizzazione di volontariato per l’Assistenza Socio-Sanitaria e per i Diritti di Cittadini Stranieri, Rom e Sinti

         Toženi stranki: Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento per le politiche della famiglia, Ministero dell’Economia e delle Finanze

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali člen 11(1), (d) ali (f), Direktive 2003/109/ES (1) nasprotuje nacionalni zakonodaji, kakršna je obravnavana, ki določa, da vlada države članice izda dokument, ki daje pravico do popusta na dobavo blaga ali storitev s strani javnih ali zasebnih subjektov, ki so sklenili pogodbo z vlado te države članice, samo državljanom te države članice in drugih držav članic Evropske unije, pri čemer so izključeni državljani tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas?

                  2.

                  Ali člen 12(1)(e) Direktive 2011/98/EU (2) v povezavi s členom 1(z) in členom 3(j) Uredbe 2004/883/ES (3) ali člen 12(1)(g) Direktive 2011/98/EU nasprotuje nacionalni zakonodaji, kakršna je obravnavana, ki določa, da vlada države članice izda dokument, ki daje pravico do popusta na dobavo blaga ali storitev s strani javnih ali zasebnih subjektov, ki so sklenili pogodbo z vlado te države članice, samo državljanom te države članice in drugih držav članic Evropske unije, pri čemer so izključeni državljani tretjih držav iz člena 3(1)(b) in (c) Direktive 2011/98/EU?

                  3.

                  Ali člen 14(1)(e) Direktive 2009/50/ES (4) v povezavi s členom 1(z) in členom 3(j) Uredbe 2004/883/ES ali člen 14(1)(g) Direktive 2009/50/ES nasprotuje nacionalni zakonodaji, kakršna je obravnavana, ki določa, da vlada države članice izda dokument, ki daje pravico do popusta na dobavo blaga ali storitev s strani javnih ali zasebnih subjektov, ki so sklenili pogodbo z vlado te države članice, samo državljanom te države članice in drugih držav članic Evropske unije, pri čemer so izključeni državljani tretjih držav, ki so imetniki „modre karte EU“ iz Direktive 2009/50/ES?

                  4.

                  Ali člen 29 Direktive 2011/95/EU nasprotuje nacionalni zakonodaji, kakršna je obravnavana, ki določa, da vlada države članice izda dokument, ki daje pravico do popusta na dobavo blaga ali storitev s strani javnih ali zasebnih subjektov, ki so sklenili pogodbo z vlado te države članice, samo državljanom te države članice in drugih držav članic Evropske unije, pri čemer so izključeni državljani tretjih držav, ki uživajo mednarodno zaščito?

         (1)  Direktiva Sveta 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas (UL 2004, L 16, str. 44).

         (2)  Direktiva 2011/98/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o enotnem postopku obravnavanja vloge za enotno dovoljenje za državljane tretjih držav za prebivanje in delo na ozemlju države članice ter o skupnem nizu pravic za delavce iz tretjih držav, ki zakonito prebivajo v državi članici (UL 2011, L 343, str. 1).

         (3)  Uredba (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL 2004, L 166, str. 1).

         (4)  Direktiva Sveta 2009/50/ES z dne 25. maja 2009 o pogojih za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav za namene visokokvalificirane zaposlitve (UL 2009, L 155, str. 17).


title: Zadeva C-467/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hamburg (Nemčija) 28. septembra 2020 – BC/Deutsche Lufthansa AG

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/31

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hamburg (Nemčija) 28. septembra 2020 – BC/Deutsche Lufthansa AG
      (Zadeva C-467/20)
      (2020/C 433/38)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Amtsgericht Hamburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: BC

         Tožena stranka: Deutsche Lufthansa AG

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 5(1)(c) in člen 7(1) Uredbe št. 261/2004 (1), v povezavi s členom 3(5) te uredbe, razlagati tako, da lahko potnik, ki je – v okviru leta, ki ga sestavljata dva delna leta in ki je predmet enotne rezervacije, z odhodom z letališča zunaj ozemlja države članice (tretja država) v namembno letališče, ki je na ozemlju države članice, prek letališča tretje države – v končni namembni kraj prispel z zamudo treh ur ali več, ki je nastala pri prvem letu, ki ga je v okviru dogovora o letih pod skupno oznako opravil letalski prevoznik s sedežem v tretji državi, vloži odškodninsko tožbo na podlagi te uredbe proti letalskemu prevozniku Skupnosti, pri katerem je bila za zadevni let opravljena enotna rezervacija in ki je opravil le drugi let?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1).


title: Zadeva C-470/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Riigikohus (Estonija), 29. septembra 2020 – AS Veejaam, OÜ Espo/AS Elering

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/31

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Riigikohus (Estonija), 29. septembra 2020 – AS Veejaam, OÜ Espo/AS Elering
      (Zadeva C-470/20)
      (2020/C 433/39)
      Jezik postopka: estonščina

         Predložitveno sodišče

      Riigikohus

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: AS Veejaam, OÜ Espo

         Tožena stranka: AS Elering

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba pravila Unije o državnih pomočeh, med drugim zahtevo po spodbujevalnem učinku, določeno v točki 50 Sporočila Komisije – Smernice o državni pomoči za varstvo okolja in energijo za obdobje 2014-2020 (1), razlagati tako, da je shema pomoči v skladu s temi pravili, če proizvajalcu energije iz obnovljivih virov omogoča, da zaprosi za izplačilo državne pomoči, potem ko je začel z deli na projektu, če nacionalni predpis vsakemu proizvajalcu, ki izpolnjuje v zakonu določene pogoje, podeljuje pravico do podpore, pristojnim organom pa v zvezi s tem ne priznava nobene diskrecije?

                  2.

                  Ali je spodbujevalni učinek pomoči vsekakor izključen, če je bila naložba, ki je povod za pomoč, izvedena zaradi spremembe pogojev okoljskega dovoljenja – tudi če bi prosilec, kot v obravnavanem primeru, verjetno nehal opravljati dejavnost zaradi strožjih pogojev za dovoljenje, če ne bi prejel državne pomoči?

                  3.

                  Ali gre – ob upoštevanju tudi navedb Sodišča Evropske unije v sodbi C-590/14 P (točki 49, 50) (2) – v primeru, v katerem je Komisija tako kot v obravnavanem primeru s sklepom o državni pomoči razglasila tako obstoječo shemo pomoči kot tudi načrtovane spremembe za združljive z notranjim trgom in je država med drugim navedla, da bo obstoječo shemo pomoči uporabljala samo do določenega datuma, za novo pomoč v smislu člena 1(c) Uredbe (EU) 2015/1589 (3), če se obstoječa shema pomoči na podlagi veljavnih pravnih predpisov uporablja še naprej po datumu, ki ga je navedla država?

                  4.

                  Ali so v primeru, da je Komisija pozneje sklenila, da ne bo nasprotovala shemi pomoči, ki se uporablja ob kršitvi člena 108(3) PDEU, osebe, ki imajo pravico do pomoči za tekoče poslovanje, upravičene prositi za izplačilo pomoči tudi za obdobje pred sklepom Komisije pod pogojem, da nacionalni postopkovni predpisi to dopuščajo?

                  5.

                  Ali ima prosilec, ki je v okviru sheme pomoči zaprosil za pomoč za tekoče poslovanje in je začel projekt, ki izpolnjuje pogoje, ki se štejejo za združljive z notranjim trgom, izvajati, ko se je shema pomoči uporabljala zakonito, ki pa je prošnjo za državno pomoč vložil takrat, ko je bila shema pomoči podaljšana, ne da bi bila Komisija o tem obveščena, pravico do pomoči ne glede na ureditev v členu 108(3) PDEU?

         (1)  UL 2014, C 200, str. 1.

         (2)  Sodba Sodišča z dne 26. oktobra 2016, DEI/Komisija (C-590/14 P, EU:C:2016:797).

         (3)  Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL 2016, L 248, str. 9).


title: Zadeva C-473/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sofijski rajonen sad (Bolgarija) 30. septembra 2020 – INVEST FUND MANAGEMENT/Komisia za finansov nadzor

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/32

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sofijski rajonen sad (Bolgarija) 30. septembra 2020 – INVEST FUND MANAGEMENT/Komisia za finansov nadzor
      (Zadeva C-473/20)
      (2020/C 433/40)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Sofijski rajonen sad

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: INVEST FUND MANAGEMENT

         Tožena stranka: Komisia za finansov nadzor

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Kakšen pomen je hotel evropski zakonodajalec dati pojmu „bistvene sestavine“ prospekta, kot je uporabljen v členu 72 Direktive 2009/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o kolektivnih naložbenih podjemih za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (1)?

                  2.

                  Ali je treba določbo člena 69(2) Direktive 2009/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 razlagati tako, da pojem „bistvene sestavine“ iz člena 72 Direktive vedno zajema vsako spremembo minimalnih potrebnih podatkov prospektov, ki so določeni na seznamu A Priloge I, tako da je treba te prospekte pravočasno posodobiti?

                  3.

                  Ali je treba v primeru nikalnega odgovora na drugo vprašanje šteti, da pojem „bistvene sestavine“, kot je uporabljen v členu 72 Direktive 2009/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009, zajema podatke o spremembi kadrovske zasedbe članov uprave neke družbe za upravljanje, ki niso poslovodni člani in ki jim niso bile dodeljene nobene naloge v zvezi z upravljanjem?

                  4.

                  Ali je treba določbo člena 99a(r) Direktive 2009/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 razlagati tako, da je mogoče družbi za upravljanje – za vsak splošni [investicijski] sklad, ki ga upravlja – izreči kazen le, če večkrat ne izpolni obveznosti, ki zadevajo informacije, ki jih je treba zagotoviti vlagateljem, in so naložene v skladu z nacionalnimi določbami za prenos členov od 68 do 82 Direktive 2009/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009?

         (1)  UL 2009, L 302, str. 32.


title: Zadeva C-487/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Alba Iulia (Romunija) 2. oktobra 2020 – Philips Orăştie S.R.L./Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/34

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Alba Iulia (Romunija) 2. oktobra 2020 – Philips Orăştie S.R.L./Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
      (Zadeva C-487/20)
      (2020/C 433/42)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Curtea de Apel Alba Iulia

         Stranki

         Tožeča stranka: SC Philips Orăştie S.R.L.

         Tožena stranka: Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali se lahko določbe člena 179, [prvi odstavek], in člena 183, [prvi odstavek], Direktive 112/2006/ES (1) v povezavi z načeli enakovrednosti, učinkovitosti in nevtralnosti razlagajo tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi/praksi, ki nalaga znižanje zneska vračila DDV, tako da se v izračun dolgovanega DDV vključijo zneski iz naslova dodatnih obveznosti plačila, ki so bili določeni z odločbo o odmeri davka, ki je bila razveljavljena z nepravnomočno sodbo, če so te dodatne obveznosti zajamčene z bančnim poroštvom in nacionalni predpisi davčnega postopka priznavajo odložilni učinek izvrševanja navedenega jamstva za druge davke in dajatve?

         (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).


title: Zadeva C-484/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht München (Nemčija) 1. oktobra 2020 – Vodafone Kabel Deutschland GmbH/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/33

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht München (Nemčija) 1. oktobra 2020 – Vodafone Kabel Deutschland GmbH/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.
      (Zadeva C-484/20)
      (2020/C 433/41)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberlandesgericht München

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožena stranka in pritožnica: Vodafone Kabel Deutschland GmbH

         Tožeča stranka in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 62(4) Direktive (EU) 2015/2366 (1) razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi ali praksi, ki v obliki prehodne določbe pri trajnih obligacijskih razmerjih, ki zajemajo potrošnike, prepoved nadomestil za uporabo plačilnih instrumentov in plačilnih storitev v skladu z ustrezno nacionalno določbo za prenos določa le, če je zadevno obligacijsko razmerje nastalo po 13. januarju 2018, ne pa če je zadevno obligacijsko razmerje nastalo pred 13. januarjem 2018 in so se (nadaljnje) plačilne transakcije začele opravljati šele po 13. januarju 2018?

         (1)  Direktiva (EU) 2015/2366 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o plačilnih storitvah na notranjem trgu, spremembah direktiv 2002/65/ES, 2009/110/ES ter 2013/36/EU in Uredbe (EU) št. 1093/2010 ter razveljavitvi Direktive 2007/64/ES (UL 2015, L 337, str. 35).


title: Zadeva C-490/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Sofia-grad (Bolgarija) 2. oktobra 2020 – V.M.A./Stolichna Obsthina, Rayon „Pancharevo“

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/35

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Sofia-grad (Bolgarija) 2. oktobra 2020 – V.M.A./Stolichna Obsthina, Rayon „Pancharevo“
      (Zadeva C-490/20)
      (2020/C 433/44)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Administrativen sad Sofia-grad

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: V.M.A.

         Tožena stranka: Stolichna Obsthina, Rayon „Pancharevo“

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 20 PDEU in člen 21 PDEU ter člene 7, 24 in 45 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da bolgarskim upravnim organom, pri katerih je bila vložena zahteva za potrditev rojstva otroka, rojenega v drugi državi članici EU, z bolgarskim državljanstvom, ki je bilo potrjeno s španskim rojstnim listom, v katerem sta kot materi navedeni dve osebi ženskega spola, brez natančnejših podatkov, ali je ena in če da, katera od njiju biološka mati otroka, ne dopušča zavrnitve izdaje bolgarskega rojstnega lista z utemeljitvijo, da tožeča stranka ne želi navesti, katera je biološka mati otroka?

                  2.

                  Ali je treba člen 4(2) PEU člen 9 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da varstvo nacionalne identitete in ustavne identitete držav članic EU pomeni, da imajo slednje glede določb o ugotavljanju starševstva široko polje proste presoje? Konkretno:

                              —

                              Ali je treba člen 4(2) PEU razlagati tako, da je državam članicam dopuščeno zahtevati informacije o biološkem starševstvu otroka?

                              —

                              Ali je treba člen 4(2) PEU v povezavi s členoma 7 in 24(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da je nujno, da se pretehta nacionalno identiteto in ustavno identiteto države članice na eni strani in korist otroka na drugi strani, da bi se vzpostavilo ravnovesje interesov, pri čemer je treba upoštevati, da trenutno glede možnosti, da se kot starša v rojstni list vpišeta osebi istega spola, brez podrobnejših podatkov, ali in če da, kateri od njiju je otrokov biološki starš, niti iz vidika vrednot niti iz pravnega vidika, ni konsenza? Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen, kako bi lahko konkretno dosegli tako ravnovesje interesov?

                  3.

                  Ali so pravne posledice izstopa Združenega kraljestva iz EU upoštevne za odgovor na prvo vprašanje, če je ena od mater, ki je navedena v rojstnem listu, ki ga je izdala druga država članica, državljanka Združenega kraljestva, druga mati pa državljanka članice EU, če zlasti upoštevamo, da zavrnitev izdaje otrokovega bolgarskega rojstnega lista predstavlja oviro za izdajo otrokovega osebnega dokumenta v državi članici EU in s tem morebiti otežuje neomejeno uveljavljanje njegovih pravic kot državljanu Unije?

                  4.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: Ali pravo Unije, zlasti načelo učinkovitosti zavezuje pristojne nacionalne organe, da odstopajo od obrazca za sestavo rojstnega lista, ki je sestavni del veljavnega nacionalnega prava?


title: Zadeva C-499/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Symvoulio tis Epikrateias (Grčija) 1. oktobra 2020 – DIMCO Dimovasili M.I.KΕ./Ypourgos Perivallontos kai Energeias

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/37

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Symvoulio tis Epikrateias (Grčija) 1. oktobra 2020 – DIMCO Dimovasili M.I.KΕ./Ypourgos Perivallontos kai Energeias
      (Zadeva C-499/20)
      (2020/C 433/46)
      Jezik postopka: grščina

         Predložitveno sodišče

      Symvoulio tis Epikrateias

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: DIMCO Dimovasili M.I.KΕ.

         Tožena stranka: Ypourgos Perivallontos kai Energeias

         Vprašanji za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 4(1.1), člen 7(4) in člen 8 v povezavi s Prilogo I Direktive 97/23/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. maja 1997 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s tlačno opremo (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 19, str. 86), razlagati tako, da nasprotujejo določbam nacionalne zakonodaje, kot so odstavki 1.2.4, P9.5.6.9 in P9.5.8.2 grškega tehničnega pravilnika o notranjih napravah na zemeljski plin z delovnim tlakom do 500 mbar, obravnavanih v postopku v glavni stvari, ki z namenom zagotavljanja varnosti oseb v primeru potresa določajo pogoje in omejitve (obveznost prezračevanja, prepoved podzemnega prečkanja) za nameščanje tlačne opreme (plinski cevovod), če se ti pogoji in omejitve uporabljajo brez razlik tudi za cevovode, kot so ti, ki so predmet obravnavane zadeve, ki imajo oznako CE in za katere je proizvajalec izdal potrdilo, da se lahko namestijo in varno uporabijo, tudi če niso skladni z zgoraj navedenimi pogoji in omejitvami?
      Ali je treba, nasprotno, zgoraj navedene določbe Direktive 97/23/ES v povezavi s členom 2 te direktive razlagati tako, da ne nasprotujejo pogojem in omejitvam, ki se nanašajo na nameščanje tlačne opreme (plinski cevovod), kakršna je ta, ki je predmet obravnavane zadeve?


title: Zadeva C-510/20: Tožba, vložena 12. oktobra 2020 – Evropska komisija/Republika Bolgarija

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/39

      Tožba, vložena 12. oktobra 2020 – Evropska komisija/Republika Bolgarija
      (Zadeva C-510/20)
      (2020/C 433/48)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: O. Beynet, Ivan Zalogin)

         Tožena stranka: Republika Bolgarija

         Predlog

      Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da Republika Bolgarija ni izpolnila obveznosti iz člena 5(2)(a), točke (i), (ii) in (iii), ter iz člena 17(2) in (3) Direktive 2008/56/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju politike morskega okolja (1);

                  —

                  Republiki Bolgariji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Republika Bolgarija je s tem, da Komisije ni pravočasno obvestila o obveznih posodobitvah začetne presoje stanja morja, opredelitve dobrega okoljskega stanja in okoljskih ciljnih vrednosti, kršila zgoraj navedene določbe Direktive 2008/56/ES.

         (1)  UL 2008, L 164, str. 19.


title: Zadeva C-520/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Silistra (Bolgarija) 16. oktobra 2020 – DB, LY/Nachalnik na Rayonno upravlenie Silistra pri Oblastna direktsia na Ministerstvo na vatreshnite raboti

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/40

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Silistra (Bolgarija) 16. oktobra 2020 – DB, LY/Nachalnik na Rayonno upravlenie Silistra pri Oblastna direktsia na Ministerstvo na vatreshnite raboti
      (Zadeva C-520/20)
      (2020/C 433/49)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Administrativen sad Silistra

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: DB, LY

         Tožena stranka: Nachalnik na Rayonno upravlenie Silistra pri Oblastna direktsia na Ministerstvo na vatreshnite raboti

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 39 in zlasti člen 39(3) Sklepa Sveta 2007/533/PNZ z dne 12. junija 2007 o vzpostavitvi, delovanju in uporabi druge generacije schengenskega informacijskega sistema (SIS II) razlagati tako, da dopušča nacionalno ureditev in upravno prakso, v skladu s katero pristojni izvršitveni organ, če obstajajo indici za stališče, da razpis ukrepa, ki je bil vnesen v SIS, ni zajet z nameni, za uresničitev katerih je bil vnesen, in zlasti ne z nameni iz člena 38(1), lahko zavrne in mora zavrniti izvršitev?


title: Zadeva T-316/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2020 – Intermarché Casino Achats/Komisija (Državne pomoči – Poštni sektor – Obveznost zagotavljanja univerzalne storitve – Odločba o nenasprotovanju – Varstvo procesnih pravic – Trajanje postopka – Celovita in zadostna presoja zadeve s strani Komisije – Povračilo za izpolnitev obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve – Storitev splošnega gospodarskega pomena – Direktiva 97/67/ES – Metoda izognitve neto stroškom – Obveznost obrazložitve)

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/42

      Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2020 – Intermarché Casino Achats/Komisija
      (Zadeva T-316/18) (1)

      (Državne pomoči - Poštni sektor - Obveznost zagotavljanja univerzalne storitve - Odločba o nenasprotovanju - Varstvo procesnih pravic - Trajanje postopka - Celovita in zadostna presoja zadeve s strani Komisije - Povračilo za izpolnitev obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve - Storitev splošnega gospodarskega pomena - Direktiva 97/67/ES - Metoda izognitve neto stroškom - Obveznost obrazložitve)
      (2020/C 433/51)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: První novinová společnost a.s., pravna naslednica Mediaservis s.r.o. (Praga, Češka republika) (zastopnika: D. Vosol in C. Schneider, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Flynn, D. Recchia in K. Blanck, agenti)

         Intervenientki v podporo tožene stranke: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, J. Vláčil, T. Müller in I. Gavrilová, agenti), Česká pošta s. p. (Praga) (zastopnik: P. Kadlec, odvetnik)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU, s katerim se predlaga razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2018) 753 final z dne 19. februarja 2018, državna pomoč SA.45281 (2017/N) in državna pomoč SA. 44859 (2016/FC), s katerim je bilo ugotovljeno, da povračila, ki jih je Češka republika odobrila družbi Česká pošta za opravljanje storitev pošte v okviru obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve za obdobje od 2013 do 2017, pomenijo državno pomoč, ki je v skladu s členom 106(2) PDEU združljiva z notranjim trgom.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družba První novinová společnost a.s., pravna naslednica družbe Mediaservis s. r. o., nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

                  3.

                  Češka republika in družba Česká pošta nosita svoje stroške.

         (1)  UL C 276, 6.8.2018.


title: Združeni zadevi T-479/11 RENV in T-157/12 RENV: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. oktobra 2020 – Francija in IFP Énergies nouvelles/Komisija (Državne pomoči – Iskanje nafte – Shema pomoči, ki jo je izvajala Francija – Implicitno in neomejeno državno poroštvo, zagotovljeno IFPEN z dodelitvijo statusa EPIC – Prednost – Domneva prednosti – Sorazmernost)

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/41

      Sodba Splošnega sodišča z dne 5. oktobra 2020 – Francija in IFP Énergies nouvelles/Komisija
      (Združeni zadevi T-479/11 RENV in T-157/12 RENV) (1)

      (Državne pomoči - Iskanje nafte - Shema pomoči, ki jo je izvajala Francija - Implicitno in neomejeno državno poroštvo, zagotovljeno IFPEN z dodelitvijo statusa EPIC - Prednost - Domneva prednosti - Sorazmernost)
      (2020/C 433/50)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka v zadevi T-479/11 RENV: Francoska republika (zastopnik: P. Dodeller, agent)

         Tožeča stranka v zadevi T-157/12 RENV: IFP Énergies nouvelles (Rueil-Malmaison, Francija) (zastopnika: E. Lagathu in É. Barbier de La Serre, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Stromsky in D. Grespan, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije 2012/26/EU z dne 29. junija 2011 o državni pomoči C 35/08 (ex NN 11/08), ki jo je Francija odobrila osebi javnega prava Institut Français du Pétrole (UL 2012, L 14, str. 1).

         Izrek

                  1.

                  Člen 5(3) in (4) ter člen 6(1) v delu, v katerem se nanaša na največji učinek državnega poroštva, kot je ocenjen v členu 5(3) in (4) Sklepa Komisije 2012/26/EU z dne 29. junija 2011 o državni pomoči C 35/08 (ex NN 11/08), ki jo je Francija odobrila osebi javnega prava Institut Français du Pétrole, se razglasita za nična.

                  2.

                  V preostalem se tožbi zavrneta.

                  3.

                  Evropska komisija, Francoska republika in IFP Énergies nouvelles nosijo vsaka svoje stroške v zadevah T-479/11 in T-157/12.

                  4.

                  Francoska republika, IFP Énergies nouvelles in Komisija nosijo vsaka svoje stroške v zadevi C-438/16 P.

                  5.

                  Francoska republika nosi svoje stroške in stroške Komisije v zadevi T-479/11 RENV.

                  6.

                  IFP Énergies nouvelles in Komisija nosita vsaka svoje stroške v zadevi T-157/12 RENV.

         (1)  UL C 340, 19.11.2011.


title: Zadeva T-583/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. oktobra 2020 – GVN/Komisija (Državne pomoči – Javni potniški prevoz – Nadomestilo stroškov za opravljanje obveznosti javnih služb – Obveznost določitve maksimalnih tarif za učence, dijake in študente, vajence ter osebe z zmanjšano mobilnostjo – Člen 7a Niedersächsisches Nahverkehrsgesetz (zakon Spodnje Saške o lokalnem prevozu) – Sklep o nenasprotovanju – Člen 3(2) in (3) Uredbe (ES) št.°1370/2007 – Prenos finančnih sredstev dežele na organe, ki organizirajo prevoz na občinski ravni – Pojem pomoči)

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/42

      Sodba Splošnega sodišča z dne 5. oktobra 2020 – GVN/Komisija
      (Zadeva T-583/18) (1)

      (Državne pomoči - Javni potniški prevoz - Nadomestilo stroškov za opravljanje obveznosti javnih služb - Obveznost določitve maksimalnih tarif za učence, dijake in študente, vajence ter osebe z zmanjšano mobilnostjo - Člen 7a Niedersächsisches Nahverkehrsgesetz (zakon Spodnje Saške o lokalnem prevozu) - Sklep o nenasprotovanju - Člen 3(2) in (3) Uredbe (ES) št.o1370/2007 - Prenos finančnih sredstev dežele na organe, ki organizirajo prevoz na občinski ravni - Pojem pomoči)
      (2020/C 433/52)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Gesamtverband Verkehrsgewerbe Niedersachsen e.V. (GVN) (Hannover, Nemčija) (zastopnik: C. Antweiler, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Tomat in K.-P. Wojcik, agenta)

         Intervenientki v podporo toženi stranki: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: J. Möller, D. Klebs in S. Heimerl, agenti) in Land Niedersachsen (dežela Spodnja Saška, Nemčija) (zastopnika: S. Barth in H. Gading, odvetnici)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2018) 4385 final z dne 12. julija 2018 o nenasprotovanju ukrepu, ki ga je dežela Spodnja Saška sprejela na podlagi člena 7a Niedersächsisches Nahverkehrsgesetz (zadeva SA.46538 (2017/NN)) (UL 2018, C 292, str. 1).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Gesamtverband Verkehrsgewerbe Niedersachsen e.V. (GVN) poleg svojih nosi stroške Evropske komisije.

                  3.

                  Zvezna republika Nemčija in dežela Spodnja Saška nosita svoje stroške.

         (1)  UL C 427, 26.11.2018.


title: Zadeva T-597/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. oktobra 2020 – Hermann Albers/Komisija (Državne pomoči – Javni potniški prevoz – Nadomestilo stroškov za opravljanje obveznosti javnih služb – Obveznost določitve maksimalnih tarif za učence, dijake in študente, vajence ter osebe z zmanjšano mobilnostjo – Člen 7a Niedersächsisches Nahverkehrsgesetz (zakon Spodnje Saške o lokalnem prevozu) – Sklep o nenasprotovanju – Člen 3(2) in (3) Uredbe (ES) št.°1370/2007 – Prenos finančnih sredstev dežele na organe, ki organizirajo prevoz na občinski ravni – Pojem pomoči – Obveznost priglasitve)

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/43

      Sodba Splošnega sodišča z dne 5. oktobra 2020 – Hermann Albers/Komisija
      (Zadeva T-597/18) (1)

      (Državne pomoči - Javni potniški prevoz - Nadomestilo stroškov za opravljanje obveznosti javnih služb - Obveznost določitve maksimalnih tarif za učence, dijake in študente, vajence ter osebe z zmanjšano mobilnostjo - Člen 7a Niedersächsisches Nahverkehrsgesetz (zakon Spodnje Saške o lokalnem prevozu) - Sklep o nenasprotovanju - Člen 3(2) in (3) Uredbe (ES) št.o1370/2007 - Prenos finančnih sredstev dežele na organe, ki organizirajo prevoz na občinski ravni - Pojem pomoči - Obveznost priglasitve)
      (2020/C 433/53)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Hermann Albers e.K. (Neubörger, Nemčija) (zastopnik: S. Roling, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Tomat in K.-P. Wojcik, agenta)

         Intervenientki v podporo toženi stranki: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: J. Möller, D. Klebs in S. Heimerl, agenti) in Land Niedersachsen (dežela Spodnja Saška, Nemčija) (zastopnika: S. Barth in H. Gading, odvetnici)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2018) 4385 final z dne 12. julija 2018 o nenasprotovanju ukrepu, ki ga je dežela Spodnja Saška sprejela na podlagi člena 7a Niedersächsisches Nahverkehrsgesetz (zakon Spodnje Saške o lokalnem prevozu) (zadeva SA.46697 (2017/NN)) (UL 2018, C 292, str. 1).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družba Hermann Albers e.K. poleg svojih nosi stroške Evropske komisije.

                  3.

                  Zvezna republika Nemčija in dežela Spodnja Saška nosita svoje stroške.

         (1)  UL C 427, 26.11.2018.


title: Zadeva T-48/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2020 – smart things solutions/EUIPO – Samsung Electronics (smart:)things) (Znamka Evropske unije – Postopek za ugotovitev ničnosti – Figurativna znamka Evropske unije smart:)things – Absolutni razlog za zavrnitev – Opisnost – Člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 – Člen 59(1)(a) Uredbe 2017/1001 – Člen 95(1) Uredbe 2017/1001)

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/44

      Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2020 – smart things solutions/EUIPO – Samsung Electronics (smart:)things)
      (Zadeva T-48/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka Evropske unije smart:)things - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 - Člen 59(1)(a) Uredbe 2017/1001 - Člen 95(1) Uredbe 2017/1001)
      (2020/C 433/54)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: smart things solutions GmbH (Seefeld, Nemčija) (zastopnik: R. Dissmann, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: A. Söder, H. O’Neill in V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka v postopku pred odborom EUIPO za pritožbe, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Samsung Electronics GmbH (Schwalbach/Taunus, Nemčija) (zastopniki: T. Schmitz, M. Breuer in I. Dimitrov, odvetniki)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora EUIPO za pritožbe z dne 20. novembra 2018 (zadeva R 835/2018-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbo Samsung Electronics in družbo smart things solutions.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi smart things solutions GmbH se naloži, da poleg svojih stroškov nosi tudi stroške, ki so nastali Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in družbi Samsung Electronics GmbH.

         (1)  UL C 103, 18.3.2019.


title: Zadeva T-249/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2020 – Karpeta-Kovalyova/Komisija (Javni uslužbenci – Pogodbeni uslužbenci – Osebni prejemki – Sklep o zavrnitvi upravičenosti do izselitvenega dodatka, dnevnic, nadomestila za nastanitev, povračila stroškov selitve in potnih stroškov ob nastopu zaposlitve – Člen 4(1)(a) Priloge VII h Kadrovskih predpisom – Diplomatski status – Petletno referenčno obdobje – Pojem običajnega prebivališča)

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/45

      Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2020 – Karpeta-Kovalyova/Komisija
      (Zadeva T-249/19) (1)

      (Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenci - Osebni prejemki - Sklep o zavrnitvi upravičenosti do izselitvenega dodatka, dnevnic, nadomestila za nastanitev, povračila stroškov selitve in potnih stroškov ob nastopu zaposlitve - Člen 4(1)(a) Priloge VII h Kadrovskih predpisom - Diplomatski status - Petletno referenčno obdobje - Pojem običajnega prebivališča)
      (2020/C 433/55)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Marina Karpeta-Kovalyova (Woluwe-Saint-Pierre, Belgija) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: T. Bohr in D. Milanowska, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 14. junija 2018, s katerim so bili tožeči stranki zavrnjeni izselitveni dodatek, dnevnice, nadomestilo za nastanitev in povračilo potnih stroškov ob nastopu zaposlitve ter stroškov selitve.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Marini Karpeta-Kovalyova se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 187, 3.6.2019.


title: Zadeva T-607/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2020 – Itinerant Show Room/EUIPO (FAKE DUCK) (Znamka Evropske unije – Prijava figurativne znamke Evropske unije FAKE DUCK – Absolutni razlog za zavrnitev – Opisnost – Člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 – Načeli enakega obravnavanja in zakonitosti)

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/46

      Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2020 – Itinerant Show Room/EUIPO (FAKE DUCK)
      (Zadeva T-607/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije FAKE DUCK - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 - Načeli enakega obravnavanja in zakonitosti)
      (2020/C 433/57)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Itinerant Show Room Srl (San Giorgio in Bosco, Italija) (zastopnik: E. Montelione, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: M. Capostagno, agent)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 1. julija 2019 (zadeva R 830/2019-2) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka FAKE DUCK kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Itinerant Show Room Srl se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 372, 4.11.2019.


title: Zadeva T-788/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2020 – Body Attack Sports Nutrition/EUIPO – Sakkari (Sakkattack) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije Sakkattack – Prejšnji mednarodni besedni znamki ATTACK in Body Attack ter prejšnja besedna znamka Body Attack SPORTS NUTRITION – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/46

      Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2020 – Body Attack Sports Nutrition/EUIPO – Sakkari (Sakkattack)
      (Zadeva T-788/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije Sakkattack - Prejšnji mednarodni besedni znamki ATTACK in Body Attack ter prejšnja besedna znamka Body Attack SPORTS NUTRITION - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2020/C 433/58)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Body Attack Sports Nutrition GmbH & Co. KG (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: S. Labesius, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: J. Crespo Carrillo in V. Ruzek, agenta)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Maria Sakkari (Nikozija, Ciper) (zastopnik: M. Nikolaraki, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 26. avgusta 2019 (združeni zadevi R 2432/2018-4 in R 2562/2018-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Body Attack Sports Nutrition in M. Sakkari.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Body Attack Sports Nutrition GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 10, 13.1.2020.


title: Zadeva T-818/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2020 – Dvectis CZ/EUIPO – Yado (Sedežna blazina) (Model Skupnosti – Postopek za ugotovitev ničnosti – Registrirani model Skupnosti, ki predstavlja sedežno blazino – Prejšnji model Skupnosti – Razlog za ničnost – Neobstoj individualne narave – Seznanjeni uporabnik – Stopnja svobode oblikovalca – Neobstoj različnega celotnega vtisa – Člen 6 in člen 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002 – Obveznost obrazložitve)

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/47

      Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2020 – Dvectis CZ/EUIPO – Yado (Sedežna blazina)
      (Zadeva T-818/19) (1)

      (Model Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Registrirani model Skupnosti, ki predstavlja sedežno blazino - Prejšnji model Skupnosti - Razlog za ničnost - Neobstoj individualne narave - Seznanjeni uporabnik - Stopnja svobode oblikovalca - Neobstoj različnega celotnega vtisa - Člen 6 in člen 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 6/2002 - Obveznost obrazložitve)
      (2020/C 433/59)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Dvectis CZ s.r.o. (Brno, Češka republika) (zastopnica: J. Svojanovská, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: J. Ivanauskas in V. Ruzek, agenta)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO: Yado s.r.o. (Handlová, Slovaška)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 10. septembra 2019 (zadeva R 513/2018-3) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Yado in Dvectis CZ.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Dvectis CZ s.r.o. se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 27, 27.1.2020.


title: Zadeva T-847/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. oktobra 2020 – X-cen-tek/EUIPO – Altenloh, Brinck & Co. (PAX) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Evropske unije PAX – Prejšnji figurativni znamka Evropske unije in mednarodna znamka SPAX – Relativni razlog za zavrnitev – Prevladujoči element – Neobstoj nevtralizacije – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b)Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Časovna uporaba zakona)

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/48

      Sodba Splošnega sodišča z dne 5. oktobra 2020 – X-cen-tek/EUIPO – Altenloh, Brinck & Co. (PAX)
      (Zadeva T-847/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije PAX - Prejšnji figurativni znamka Evropske unije in mednarodna znamka SPAX - Relativni razlog za zavrnitev - Prevladujoči element - Neobstoj nevtralizacije - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b)Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Časovna uporaba zakona)
      (2020/C 433/60)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: X-cen-tek GmbH & Co. KG (Wardenburg, Nemčija) (zastopnik: H. Hillers, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: S. Hanne, agent)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO: Altenloh, Brinck & Co. GmbH & Co. KG (Ennepetal, Nemčija)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 27. septembra 2019 (zadeva R 2324/2018-2) glede postopka z ugovorom med družbama Altenloh, Brinck & Co. in X-cen-tek.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi X-cen-tek GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 45, 10.2.2020.


title: Zadeva T-851/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2020 – Body Attack Sports Nutrition/EUIPO – Sakkari (SAKKATTACK) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije SAKKATTACK – Prejšnji mednarodni besedni znamki ATTACK in Body Attack ter prejšnja figurativna znamka Body Attack SPORTS NUTRITION – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/48

      Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2020 – Body Attack Sports Nutrition/EUIPO – Sakkari (SAKKATTACK)
      (Zadeva T-851/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije SAKKATTACK - Prejšnji mednarodni besedni znamki ATTACK in Body Attack ter prejšnja figurativna znamka Body Attack SPORTS NUTRITION - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2020/C 433/61)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Body Attack Sports Nutrition GmbH & Co. KG (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: S. Labesius, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: J. Crespo Carrillo in V. Ruzek, agenta)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Maria Sakkari (Nikozija, Ciper) (zastopnik: M. Nikolaraki, odvetnica)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 14. oktobra 2019 (zadeva R 2560/2018-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Body Attack Sports Nutrition in M. Sakkari.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Body Attack Sports Nutrition GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 61, 24.2.2020.


title: Zadeva T-2/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2020 – Laboratorios Ern/EUIPO – Bio-tec Biologische Naturverpackungen (BIOPLAST BIOPLASTICS FOR A BETTER LIFE) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija – Figurativna znamka BIOPLAST BIOPLASTICS FOR A BETTER LIFE – Prejšnja nacionalna besedna znamka BIOPLAK – Relativni razlog za zavrnitev – Neobstoj verjetnosti zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/49

      Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2020 – Laboratorios Ern/EUIPO – Bio-tec Biologische Naturverpackungen (BIOPLAST BIOPLASTICS FOR A BETTER LIFE)
      (Zadeva T-2/20) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija - Figurativna znamka BIOPLAST BIOPLASTICS FOR A BETTER LIFE - Prejšnja nacionalna besedna znamka BIOPLAK - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2020/C 433/62)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Španija) (zastopnica: S. Correa Rodríguez, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: J. Crespo Carrillo in E. Śliwińska, agenta)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO: Bio-tec Biologische Naturverpackungen GmbH & Co. KG (Emmerich, Nemčija)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 10. oktobra 2019 (zadeva R 418/2019-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Laboratorios Ern in Bio-tec Biologische Naturverpackungen.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Laboratorios Ern, SA se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 68, 2.3.2020.


title: Zadeva T-49/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2020 – Rothenberger/EUIPO – Paper Point (ROBOX) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Evropske unije ROBOX – Prejšnja besedna znamka Evropske unije OROBOX – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Samostojna podkategorija blaga – Upoštevanje opisnega elementa – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/50

      Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2020 – Rothenberger/EUIPO – Paper Point (ROBOX)
      (Zadeva T-49/20) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije ROBOX - Prejšnja besedna znamka Evropske unije OROBOX - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Samostojna podkategorija blaga - Upoštevanje opisnega elementa - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2020/C 433/63)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Rothenberger AG (Kelkheim, Nemčija) (zastopnika: V. von Bomhard in J. Fuhrmann, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: G. Sakalaitė-Orlovskienė, J. Crespo Carrillo in V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Paper Point S.n.c. di Daria Fabbroni e Simone Borghini (Arezzo, Italija)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 31. oktobra 2019 (zadeva R 210/2019-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Paper Point in Rothenberger.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Rothenberger AG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 87, 16.3.2020.


title: Zadeva T-180/20: Sklep Splošnega sodišča z dne 6. oktobra 2020– Sharpston/Svet in Konferenca predstavnikov vlad držav članic (Ničnostna tožba – Izstop Združenega kraljestva iz Unije – Izjava konference predstavnikov vlad držav članic o posledicah izstopa Združenega kraljestva za generalne pravobranilce Sodišča – Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva – Očitna nedopustnost)

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/50

      Sklep Splošnega sodišča z dne 6. oktobra 2020– Sharpston/Svet in Konferenca predstavnikov vlad držav članic
      (Zadeva T-180/20) (1)

      (Ničnostna tožba - Izstop Združenega kraljestva iz Unije - Izjava konference predstavnikov vlad držav članic o posledicah izstopa Združenega kraljestva za generalne pravobranilce Sodišča - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Očitna nedopustnost)
      (2020/C 433/64)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Eleanor Sharpston (Schoenfels, Luksemburg) (zastopniki: N. Forwood, J. Robb, barristers, in H. Mercer, QC)

         Toženi stranki: Svet Evropske unije, Konferenca predstavnikov vlad držav članic (zastopniki: M. Bauer, R. Meyer in A. Sikora-Kalėda, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Izjave konference predstavnikov vlad držav članic z dne 29. januarja 2020 o posledicah izstopa Združenega kraljestva iz Evropske unije za generalne pravobranilce Sodišča Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže.

                  2.

                  Eleanor Sharpston nosi svoje stroške in stroške Sveta Evropske unije ter konference predstavnikov vlad držav članic.

         (1)  UL C 201, 15.6.2020.


title: Zadeva T-184/20: Sklep Splošnega sodišča z dne 6. oktobra 2020 – Sharpston/Sodišče Evropske unije (Ničnostna tožba – Izstop Združenega kraljestva iz Unije – Dopis predsednika Sodišča, s katerim države članica poziva, naj imenujejo generalnega pravobranilca – Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva – Nedopustnost)

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/51

      Sklep Splošnega sodišča z dne 6. oktobra 2020 – Sharpston/Sodišče Evropske unije
      (Zadeva T-184/20) (1)

      (Ničnostna tožba - Izstop Združenega kraljestva iz Unije - Dopis predsednika Sodišča, s katerim države članica poziva, naj imenujejo generalnega pravobranilca - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Nedopustnost)
      (2020/C 433/65)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Eleanor Sharpston (Schoenfels, Luksemburg) (zastopnik: N. Forwood, barrister)

         Tožena stranka: Sodišče Evropske unije (zastopnika: J. Inghelram in Á. Almendros Manzano, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe, vsebovane v dopisu predsednika Sodišča z dne 31. januarja 2020, naslovljenem na predsednika Sveta Evropske unije, s katerim ta države članice poziva, naj na položaj, ki ga trenutno zaseda tožeča stranka, imenujejo generalnega pravobranilca.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže.

                  2.

                  Eleanor Sharpston nosi svoje stroške in stroške Sodišča Evropske unije.

         (1)  UL C 201, 15.6.2020.


title: Zadeva T-550/20: Sklep Splošnega sodišča z dne 6. oktobra 2020 – Sharpston/Svet in predstavniki vlad držav članic (Ničnostna tožba – Izstop Združenega kraljestva iz Unije – Sklep predstavnikov vlad držav članic o imenovanju generalnega pravobranilca Sodišča – Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva – Očitna nedopustnost)

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/51

      Sklep Splošnega sodišča z dne 6. oktobra 2020 – Sharpston/Svet in predstavniki vlad držav članic
      (Zadeva T-550/20) (1)

      (Ničnostna tožba - Izstop Združenega kraljestva iz Unije - Sklep predstavnikov vlad držav članic o imenovanju generalnega pravobranilca Sodišča - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Očitna nedopustnost)
      (2020/C 433/66)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Eleanor Sharpston (Schoenfels, Luksemburg) (zastopnika: N. Forwood, barrister, in J. Flynn, QC)

         Toženi stranki: Svet Evropske unije, Predstavniki vlad držav članic (zastopniki: M. Bauer, R. Meyer in A. Sikora-Kalėda, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Sklepa (EU) 2020/1251 predstavnikov vlad držav članic z dne 2. septembra 2020 o imenovanju treh sodnikov in generalnega pravobranilca Sodišča (UL 2020, L 292, str. 1), in sicer v delu, v katerem se nanaša na imenovanje Anathasiosa Rantosa na položaj generalnega pravobranilca Sodišča.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže.

                  2.

                  Eleanor Sharpston nosi svoje stroške in stroške Sveta Evropske unije in predstavnikov vlad držav članic vključno s stroški v okviru postopka za izdajo začasne odredbe pred Splošnim sodiščem in Sodiščem v zadevah T-550/20 R, C-423/20 P(R) in C-424/20 P(R).

         (1)  UL C 348, 10.10.2020.


title: Zadeva T-575/20: Tožba, vložena 11. septembra 2020 – OD/Komisija

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/52

      Tožba, vložena 11. septembra 2020 – OD/Komisija
      (Zadeva T-575/20)
      (2020/C 433/67)
      Jezik postopka: slovenščina

         Stranki

         Tožeča stranka: OD (zastopnica: V. Cukrov, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2020/1025 z dne 13. julija 2020 o uporabi člena 34 Direktive 2014/25/EU Evropskega parlamenta in Sveta za železniški tovorni promet v Sloveniji (notificirano pod dokumentarno številko C(2020) 4540) (UL 2020, L 226, str. 5, v nadaljevanju: izpodbijani sklep) razglasi za ničen v celoti, tako v členu 1, po katerem se Direktiva 2014/25/EU še naprej uporablja za javna naročila, ki jih oddajo naročniki in so namenjena omogočanju opravljanja storitev železniškega tovornega prometa na ozemlju Slovenije, kot v členu 2, po katerem je sklep naslovljen na Republiko Slovenijo.

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo vseh stroškov postopka, tudi stroškov tožeče stranke, ki so specificirani v stroškovniku, v roku 15 dni od dneva izdaje sodbe, v primeru zamude pa skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo po preteku tega 15-dnevnega roka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: vsebinska nezakonitost izpodbijanega sklepa zaradi napačnega naslovnika

                              —

                              tožena stranka je v členu 2 sklep naslovila na Republiko Slovenijo, čeprav je tožeča stranka edina sodelovala v postopku pred toženo stranko in je tudi zahtevala, da naj se sklep naslovi nanjo in na Republiko Slovenijo.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: formalna nezakonitost izpodbijanega sklepa

                              —

                              tožena stranka ni pozvala tožeče stranke na predložitev dodatnih potrebnih podatkov in je v njihovi odsotnosti sprejela napačno odločitev, da upoštevni (stvarni) trg ne zajema tovornega cestnega prometa, s čimer je kršila pravico do dobrega upravljanja;

                              —

                              tožena stranka ni obrazložila izpodbijanega sklepa v zadostni meri v zvezi s tretjim, četrtim in petim tožbenim razlogom, saj se ni opredelila do svojih preteklih odločitev, ki so v prid tožeči stranki, s čimer je storila bistveno kršitev pravil postopka.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: vsebinska nezakonitost izpodbijanega sklepa zaradi napačne opredelitve upoštevnega (stvarnega) trga

                              —

                              tožena stranka je upoštevni (stvarni) trg v nasprotju z lastno prakso (npr. Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2017/132 z dne 24. januarja 2017) zamejila na trg železniškega prometa, namesto na trg železniškega, cestnega in letalskega prometa;

                              —

                              tožena stranka je s tem kršila načelo enakosti in prepovedi diskriminacije tožeče stranke, saj je v bistveno podobni zadevi iz prejšnje alineje odločila v prid vlagatelja, zahtevek tožeče stranke pa je zavrnila.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: vsebinska nezakonitost izpodbijanega sklepa zaradi napačne opredelitve geografskega trga

                              —

                              tožena stranka je geografski trg neutemeljeno omejila na ozemlje Republike Slovenije na podlagi napačnega tolmačenja vsebine Posebnega poročila št. 8/2016 z naslovom „Železniški tovorni promet v EU še vedno ni na pravi poti“, ki ga je izdalo Evropsko računsko sodišče, brez upoštevanja navedb in dokazov tožeče stranke, da dejansko posluje v mednarodnem prometu.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: vsebinska nezakonitost izpodbijanega sklepa zaradi neupoštevanja vseh kazalnikov ocene konkurence

                              —

                              tožena stranka je v okviru ocenjevanja konkurence upoštevala izključno tržni delež tožeče stranke, čeprav bi morala upoštevati več drugih kazalnikov, kot je dejanska in potencialna prisotnost konkurence v skladu z drugim odstavkom člena 34 Direktive 2014/25/EU; tožena stranka ni upoštevala dejstva vstopa štirih novih konkurentov poleg treh obstoječih konkurentov in dejstva, da bo v bodoče zato tržni delež tožeče stranke še padal;

                              —

                              ob tem, da je tožena stranka upoštevala izključno tržni delež tožeče stranke, je napačno presodila, da je ta (85,21 %) previsok za oceno, da je trg izpostavljen konkurenci, čeprav je v svoji praksi že odločila, da 86,7 % in 73,6 % tržna deleža nista previsoka ob upoštevanju drugih okoliščin (Odločba Komisije 2007/706/ES z dne 29. oktobra 2007 in Odločba Komisije 2006/422/ES z dne 29. oktobra 2007).


title: Zadeva T-576/20: Tožba, vložena 17. septembra 2020 – Evropská vodní doprava-sped. in drugi/Parlament in Svet

text:
               14.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 433/53

      Tožba, vložena 17. septembra 2020 – Evropská vodní doprava-sped. in drugi/Parlament in Svet
      (Zadeva T-576/20)
      (2020/C 433/68)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeče stranka: Evropská vodní doprava-sped. s. r. o. (Praga, Češka republika), Konakl s. r. o. (Klíčany, Češka republika), Eurex AD s. r. o. (Děčín, Češka republika), Ladislav Říha (Heřmanov, Češka republika) in Vladimír Hurych (Ústí nad Labem, Češka republika) (zastopnik: A. Verny, odvetnik)

         Toženi stranki: Evropski parlament in Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  Uredbo (EU) 2020/1054 (1) o spremembi Uredbe (ES) št. 561/2006 in Uredbe (EU) št. 165/2014, ki sta bili sprejeti na podlagi Direktive (EU) 2018/957 (2), s katero je bila spremenjena Direktiva 96/71/ES (3) o napotitvi delavcev na delo, razglasi za nično;

                  —

                  Uredbo (EU) 2020/1055 (4) o spremembi uredb (ES) št. 1071/2009, (ES) št. 1072/2009 in (EU) št. 1024/2012, ki so bile sprejete na podlagi Direktive (EU) 2018/957, s katero je bila spremenjena Direktiva 96/71/ES o napotitvi delavcev na delo, razglasi za nično;

                  —

                  Direktivo (EU) 2020/1057 (5) o uporabi direktiv 96/71/ES in 2014/67/EU in o spremembi Direktive 2006/22/ES (6), ki je bila sprejeta na podlagi Direktive (EU) 2018/957, s katero je bila spremenjena Direktiva 96/71/ES o napotitvi delavcev na delo, razglasi za nično;

                  —

                  če bi se štelo za dopustno, ta postopek na podlagi uporabe, po analogiji, člena 68 Poslovnika Splošnega sodišča združi z zadevama C-626/18 in C-620/18 za izdajo skupne odločbe;

                  —

                  Evropskemu parlamentu in Svetu na podlagi člena 87(2) Poslovnika Splošnega sodišča naloži plačilo nujnih stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožba temelji na teh tožbenih razlogih.
      V skladu s prvimi tremi očitki tožeče stranke navajajo, da se tožba, ki je pravočasna, v bistvenem nanaša na zakonodajne določbe, ki so glede tožečih strank diskriminatorne in jih s konkurenčnega vidika postavljajo v manj ugoden položaj, in sicer določbe, ki sta jih sprejela Evropski parlament in Svet Evropske unije na podlagi Direktive (EU) 2018/957, s katero je bila spremenjena Direktiva 96/71/ES o napotitvi delavcev na delo.
      Vsebina zgoraj navedenih zakonodajnih določb naj bi pomenila znatno prednost za sektor cestnega prometa v obliki „Cestnoprometnega svežnja“ v primerjavi s položajem tožečih strank, za katere se bodo še naprej uporabljale obvezne določbe v skladu z Direktivo (EU) 2018/957.
      Podredno tožeče stranke predlagajo – tako kot Republika Poljska v zadevi C-626/18 in Republika Madžarska v zadevi C-620/18 – delno ali podredno razglasitev ničnosti Direktive (EU) 2018/957 v celoti, ker je ta direktiva podlaga za opisano diskriminacijo storitvenega sektorja tožečih strank.

         (1)  Uredba (EU) 2020/1054 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2020 o spremembi Uredbe (ES) št. 561/2006 glede minimalnih zahtev za najdaljši dnevni in tedenski čas vožnje, najkrajše odmore ter dnevni in tedenski čas počitka ter Uredbe (EU) št. 165/2014 glede določanja položaja s tahografi (UL 2020, L 249, str. 1).

         (2)  Direktiva (EU) 2018/957 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. junija 2018 o spremembi Direktive 96/71/ES o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev (UL 2018, L 173, str. 16).

         (3)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 96/71/ES z dne 16. decembra 1996 o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 2, str. 431).

         (4)  Uredba (EU) 2020/1055 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2020 o spremembi uredb (ES) št. 1071/2009, (ES) št. 1072/2009 in (EU) št. 1024/2012 za njihovo prilagoditev razvoju v sektorju cestnega prevoza (UL 2020, L 249, str. 17).

         (5)  Direktiva (EU) 2020/1057 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2020 o določitvi posebnih pravil v zvezi z Direktivo 96/71/ES in Direktivo 2014/67/EU za napotitev voznikov v sektorju cestnega prometa ter spremembi Direktive 2006/22/ES glede zahtev za izvrševanje in Uredbe (EU) št. 1024/2012 (UL 2020, L 249, str. 49).

         (6)  Direktiva 2006/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o minimalnih pogojih za izvajanje uredb Sveta (EGS) št. 3820/85 in (EGS) št. 3821/85 o socialni zakonodaji v zvezi z dejavnostmi v cestnem prometu in razveljavitvi Direktive Sveta 88/599/EGS (UL 2006, L 102, str. 35).