201806290401986262018/C 249/383042017TC24920180716SL01SLINFO_JUDICIAL20180529313111Zadeva T-304/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. maja 2018 – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (5000) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Evropske unije 5000 — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 52(1)(a) in (b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 59(1)(a) in (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Člen 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 7(1)(c) Uredbe 2017/1001) — Enako obravnavanje — Načelo dobrega upravljanja — Obveznost obrazložitve)
 ---documentbreak--- C2492018SL3110120180529SL0038311311Sodba Splošnega sodišča z dne 29. maja 2018 – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (5000)
   (Zadeva T-304/17) (
         1
      )
   „(Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Evropske unije 5000 — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 52(1)(a) in (b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 59(1)(a) in (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Člen 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 7(1)(c) Uredbe 2017/1001) — Enako obravnavanje — Načelo dobrega upravljanja — Obveznost obrazložitve)“2018/C 249/38Jezik postopka: nemščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Sata GmbH & Ci, KG (Kornwestheim, Nemčija) (zastopnik: M.-C. Simon, avocat)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Hanf, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Kitajska) (zastopnika: S. Fröhlich in M. Hartmann, avocats)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. marca 2017 (zadeva R 655/2016-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Zhejiang Rongpeng Air Tools in Sata.

      Izrek

            1.

            Tožba se zavrne.

            2.

            Družbi Sata GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (
         1
      )	UL C 231, 17.7.2017.


201806290231986792018/C 249/192872018CJC24920180716SL01SLINFO_JUDICIAL20180309131312Zadeva C-287/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 9. marca 2018 – Fusignano Due Srl/Ministero dello Sviluppo Economico
 ---documentbreak--- C2492018SL1320120180309SL0019132131Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 9. marca 2018 – Fusignano Due Srl/Ministero dello Sviluppo Economico
   (Zadeva C-287/18)2018/C 249/19Jezik postopka: italijanščina
      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Fusignano Due Srl

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Ministero dello Sviluppo Economico

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Sodišče naj odloči, ali je treba člen 3(3)(a) Direktive 2009/28/ES (
         1
      ), tudi o upoštevanju splošnega načela varstva zaupanja v pravo in celotne ureditve iz direktive glede spodbud za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov, razlagati tako, da izključuje skladnost nacionalne zakonodaje, ki italijanski vladi omogoča, da s poznejšimi izvedbenimi uredbami določi zmanjšanje ali, vzporedno, izničenje predhodno določenih spodbujevalnih tarif, s pravom EU?
   (
         1
      )	Direktiva 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, spremembi in poznejši razveljavitvi direktiv 2001/77/ES in 2003/30/ES (UL L 140, 2009, str. 16).


201806290451986282018/C 249/571992017TC24920180716SL01SLINFO_JUDICIAL20180531454513Zadeva T-199/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 31. maja 2018 – QD/EUIPO
 ---documentbreak--- C2492018SL4530120180531SL0057453451Sklep Splošnega sodišča z dne 31. maja 2018 – QD/EUIPO
   (Zadeva T-199/17) (
         1
      )2018/C 249/57Jezik postopka: angleščinaPredsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.
   (
         1
      )	UL C 161, 22.5.2017.


201806290591986512018/C 249/329002016TC24920180716SL01SLINFO_JUDICIAL20180601262721Zadeva T-900/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 1. junija 2018 – Casual Dreams/EUIPO – López Fernández (Dayaday) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije Dayaday — Prejšnji nacionalni figurativni znamki DAYADAY in dayaday — Relativni razlog za zavrnitev — Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 8(5) Uredbe (EU) 2017/1001) — Ugled — Neupravičeno izkoriščanje razlikovalnega učinka ali ugleda prejšnje znamke)
 ---documentbreak--- C2492018SL2610120180601SL0032261272Sodba Splošnega sodišča z dne 1. junija 2018 – Casual Dreams/EUIPO – López Fernández (Dayaday)
   (Zadeva T-900/16) (
         1
      )
   „(Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije Dayaday — Prejšnji nacionalni figurativni znamki DAYADAY in dayaday — Relativni razlog za zavrnitev — Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 8(5) Uredbe (EU) 2017/1001) — Ugled — Neupravičeno izkoriščanje razlikovalnega učinka ali ugleda prejšnje znamke)“2018/C 249/32Jezik postopka: španščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Casual Dreams, SLU (Manresa, Španija) (zastopnik: A. Tarí Lázaro, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: sprva S. Palmero Cabezas, nato J. Crespo Carrillo, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO: Miguel Ángel López Fernández (Fuensalida, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 6. oktobra 2016 (zadeva R 375/2016-2) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbo Casual Dreams in Lópezom Fernándezom.

      Izrek

            1.

            Odločba drugega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 6. oktobra 2016 (zadeva R 375/2016-2) se razveljavi.

            2.

            EUIPO nosi svoje stroške in stroške, nastale družbi Casual Dreams, SLU, vključno s stroški, ki so tej nastali v okviru postopka pred odborom za pritožbe.

      (
         1
      )	UL C 95, 27.3.2017.


201807130152003562018/C 268/076712016CJC26820180730SL01SLINFO_JUDICIAL201806076611Zadeva C-671/16: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – Inter-Environnement Bruxelles ASBL in drugi/Région de Bruxelles-Capitale (Predhodno odločanje — Okolje — Direktiva 2001/42/ES — Člen 2(a) — Pojem „načrti in programi“ — Člen 3 — Presoja vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje — Regionalna urbanistična uredba o evropski četrti v Bruslju (Belgija))
 ---documentbreak--- C2682018SL610120180607SL00076161Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – Inter-Environnement Bruxelles ASBL in drugi/Région de Bruxelles-Capitale
   (Zadeva C-671/16) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Okolje — Direktiva 2001/42/ES — Člen 2(a) — Pojem „načrti in programi“ — Člen 3 — Presoja vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje — Regionalna urbanistična uredba o evropski četrti v Bruslju (Belgija))“2018/C 268/07Jezik postopka: francoščina
      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Inter-Environnement Bruxelles ASBL, Groupe d’Animation du Quartier Européen de la Ville de Bruxelles ASBL, Association du Quartier Léopold ASBL, Brusselse Raad voor het Leefmilieu ASBL, Pierre Picard, David Weytsman

      Nasprotna stranka: Région de Bruxelles-Capitale

      Izrek

   Člene 2(a), 3(1) in 3(2)(a) Direktive 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje je treba razlagati tako, da regionalna urbanistična uredba, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki določa nekatere zahteve za izvedbo nepremičninskih projektov, spada pod pojem „načrti in programi“, ki bodo verjetno znatno vplivali na okolje, v smislu te direktive in je treba zato glede nje opraviti presojo vplivov na okolje.
   (
         1
      )	UL C 78, 13.3.2017.


201807270322024652018/C 285/133112017CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20170529111111Zadeva C-311/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 29. maja 2017 – Jeannine Wieczarkowiecz/TUIfly GmbH
 ---documentbreak--- C2852018SL1110120170529SL0013111111Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 29. maja 2017 – Jeannine Wieczarkowiecz/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-311/17)2018/C 285/13Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Jeannine Wieczarkowiecz

      Tožena stranka: TUIfly GmbH
   S sklepom Sodišča z dne 8. maja 2018 je bila zadeva izbrisana iz vpisnika Sodišča.


title: Zadeva C-458/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Sofia-grad (Bolgarija) 12. julija 2018 – „GVC Services (Bulgaria)“ EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Sofia

text:
               24.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 341/8

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Sofia-grad (Bolgarija) 12. julija 2018 – „GVC Services (Bulgaria)“ EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Sofia
      (Zadeva C-458/18)
      (2018/C 341/09)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Administrativen sad Sofia-grad

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka:„GVC Services (Bulgaria)“ EOOD

         Tožena stranka: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Sofia

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 2(a), točka (i), v povezavi s Prilogo I, del A, točka (ab), Direktive 2011/96/EU (1) razlagati tako, da opredelitev „družbe, ustanovljene v skladu z zakonodajo Združenega kraljestva“, zajema tudi družbe, ustanovljene v Gibraltarju?

                  2.

                  Ali je treba člen 2(a), točka (iii), v povezavi s Prilogo I, del B, Direktive 2011/96/EU, razlagati tako, da opredelitev „corporation tax v Združenem kraljestvu“ zajema tudi davek od dobička pravnih oseb, ki ga je treba plačati v Gibraltarju?

         (1)  Direktiva Sveta 2011/96/EU z dne 30. novembra 2011 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic (UL 2011, L 345, str. 8).


title: Zadeva T-273/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2018 – Quadri di Cardano/Komisija (Javni uslužbenci – Pogodbeni uslužbenci – Izselitveni dodatek – Člen 4(1)(b) Priloge VII h Kadrovskim predpisom – Desetletno referenčno obdobje – Državljanstvo države zaposlitve – Prebivališče v državi zaposlitve – Delo v mednarodni organizaciji – Pogodba o začasnem delu)

text:
               24.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 341/14

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2018 – Quadri di Cardano/Komisija
      (Zadeva T-273/17) (1)

      ((Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenci – Izselitveni dodatek - Člen 4(1)(b) Priloge VII h Kadrovskim predpisom - Desetletno referenčno obdobje - Državljanstvo države zaposlitve - Prebivališče v državi zaposlitve - Delo v mednarodni organizaciji - Pogodba o začasnem delu))
      (2018/C 341/25)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Alessandro Quadri di Cardano (Alicante, Španija) (zastopnika: sprva N. de Montigny in J.-N. Louis, nato N. de Montigny, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva T. Bohr in M. Mensi, nato T. Bohr in L. Radu Bouyon, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe Urada za vodenje in plačevanje posameznih pravic pri Komisiji z dne 19. julija 2016 v delu, v katerem je z njo tožeči stranki zavrnjena dodelitev izseljenskega dodatka pri zaposlitvi v agenciji INEA.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Alessandru Quadriju di Cardanu se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 221, 10.7.2017.


title: Zadeva C-461/18 P: Pritožba, ki jo je Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd vložila 13. julija 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi razširjeni senat) z dne 3. maja 2018 v zadevi T-431/12, Distillerie Bonollo in drugi/Svet Evropske unije

text:
               24.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 341/8

      Pritožba, ki jo je Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd vložila 13. julija 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi razširjeni senat) z dne 3. maja 2018 v zadevi T-431/12, Distillerie Bonollo in drugi/Svet Evropske unije
      (Zadeva C-461/18 P)
      (2018/C 341/10)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd (zastopnika: K. Adamantopoulos, P. Billiet, lawyers)

         Druge stranke v postopku: Distillerie Bonollo SpA, Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA, Distillerie Mazzari SpA, Caviro Distillerie Srl, Comercial Química Sarasa, SL, Svet Evropske unije, Evropska komisija

         Predloga

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi v celoti sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 3. maja 2018 v zadevi T-431/12 in

                  —

                  tožečim strankam pred Splošnim sodiščem naloži, naj plačajo stroške pritožnice v zvezi s to pritožbo in stroške v zvezi s postopkom pred Splošnim sodiščem v zadevi T-431/12.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica uveljavlja en sam pritožbeni razlog. V izpodbijani sodbi je podana očitna napaka pri uporabi prava z ugotovitvijo, da člen 11(9) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 (1) z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti, na podlagi katere je bila sprejeta Uredba 626/2012 (2) (v nadaljevanju: osnovna uredba), institucijam Unije ne dovoljuje določitve normalne vrednosti zadevnega proizvoda pri izračunu dampinške stopnje med delnim vmesnim protidampinškim pregledom, če so institucije Unije med prvotno protidampinško preiskavo namesto tega v ta namen uporabile dejansko domačo prodajo.

                  1.

                  Pritožnica zatrjuje, prvič, da izračun normalne vrednosti ni drugačna metodologija za določitev normalne vrednosti na podlagi dejanske domače prodaje glede na to, da je cilj obeh določitev normalne vrednosti ob upoštevanju posebnih značilnosti vsakega primera, in podatkov o strošku/ceni, ki se s potekom časa spreminjajo. Člen 2, od (1) (6) osnovne uredbe namreč določa nekaj okoliščin, ki upravičujejo uporabo določitve normalne vrednosti, v nasprotju z uporabo dejanske domače prodaje za namene izračuna dampinške stopnje za vsak posamezen primer. Omejitev diskrecijske pravice institucij Unije glede določitve normalne vrednosti med delnim vmesnim pregledom, kadar so v predhodnih preiskavah za isti namen uporabile dejansko domačo prodajo, institucijam Unije odvzema možnost uporabe različnih alternativ, določenih v členu 2 osnovne uredbe. Glede na znatne razlike v ceni med vinsko kislino, proizvedeno naravno ali sintetično, je izračun primerljive normalne vrednosti v Argentini v Uredbi 626/2012 najbolje odražal dejstvo, da je argentinski analogni proizvajalec vinsko kislino proizvajal po naravni metodi, ki je dražja od sintetične metode, ki jo je uporabljala pritožnica.

                  2.

                  Drugič, pritožnica v utemeljitvi svoje pritožbe zatrjuje, da sta bili v prvotni protidampinški preiskavi opredeljeni dve kategoriji izvoznikov: izvozniki, ki sodelujejo, kot je pritožnica, ki so bili deležni tržnogospodarske obravnave (TGO) na podlagi člena 2(7)(b) osnovne uredbe, in izvozniki, ki ne sodelujejo in ki jim ni bila odobrena TGO ter v zvezi s katerimi so institucije Unije uporabile metodologijo „najboljših razpoložljivih informacij“ na podlagi člena 18 osnovne uredbe. Med delnim vmesnim pregledom, ki je pripeljal do sprejetja Uredbe 626/2012, so institucije Unije sodelujočim izvoznikom, kot je pritožnica, zavrnile TGO in njihova normalna vrednost je bila določena na podlagi člena 2(7)(a) osnovne uredbe s sklicevanjem na Argentino, ki jo je Komisija izbrala za primerljivo državo. Ta kategorija izvoznikov v prvotni preiskavi ni sodelovala. Zato, tudi če bi bil namen člena 11(9) osnovne uredbe preprečevati, da institucije Unije uporabijo konstruirane normalne vrednosti kot nasprotje dejanskim domačim prodajam v vmesnem delnem pregledu, quod non, to še vedno ne bi institucijam Unije preprečilo uporabe konstruirane normalne vrednosti glede nove kategorije izvoznikov, ki sodelujejo, vendar jim ni odobrena GTO, do česar je prvič prišlo v vmesnem delnem pregledu.

                  3.

                  Končno, nekaj ugotovitev v izpodbijani sodbi je v nasprotju s sodno prakso unije in STO glede določitve normalne vrednosti in zagotavljanja poštene cenovne primerjave ter spoštovanja pravice izvoznikov do obrambe.

         (1)  UL 2009, L 343, str. 51.

         (2)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 626/2012 z dne 26. junija 2012 o spremembi Izvedbene uredbe (EU) št. 349/2012 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz vinske kisline s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL 2012, L 182, str. 1).


title: Zadeva C-618/17: Sklep predsednika Sodišča z dne 22. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal d'Instance de Limoges – Francija) – BNP Paribas Personal Finance SA/Roger Ducloux, Marie Josée Ducloux

text:
               24.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 341/11

      Sklep predsednika Sodišča z dne 22. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal d'Instance de Limoges – Francija) – BNP Paribas Personal Finance SA/Roger Ducloux, Marie Josée Ducloux
      (Zadeva C-618/17) (1)

      (2018/C 341/17)
      Jezik postopka: francoščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 22, 22.1.2018.


title: Zadeva C-439/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španija) 2. julija 2018 – OH/Agencia Estatal de la Administración Tributaria

text:
               15.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 373/5

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španija) 2. julija 2018 – OH/Agencia Estatal de la Administración Tributaria
      (Zadeva C-439/18)
      (2018/C 373/05)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Superior de Justicia de Galicia

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: OH

         Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Agencia Estatal de la Administración Tributaria

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je določba kolektivne pogodbe in poslovna praksa, v skladu s katerima je treba za namene plače in napredovanja delovno dobo delavke, zaposlene s krajšim delovnim časom, razporejenim vertikalno na letni ravni, izračunati tako, da se upošteva samo čas opravljanja dela, v nasprotju z določbo 4(1) in (2) evropskega okvirnega sporazuma o delu s krajšim delovnim časom – Direktiva Sveta 97/81/ES z dne 15. decembra 1997 (1) in členoma 2(1)(b) in 14(1) Direktive 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (preoblikovano) (2)?

         (1)  Direktiva Sveta 97/81/ES z dne 15. decembra 1997 o okvirnem sporazumu o delu s krajšim delovnim časom, sklenjenim med UNICE, CEEP in ETUC (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 267).

         (2)  Direktiva 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (preoblikovano) (UL 2006, L 204, str. 23).


title: Zadeva T-502/18: Tožba, vložena 22. avgusta 2018 – Pharmadom/EUIPO – IRF (MediWell)

text:
               15.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 373/15

      Tožba, vložena 22. avgusta 2018 – Pharmadom/EUIPO – IRF (MediWell)
      (Zadeva T-502/18)
      (2018/C 373/17)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Pharmadom (Boulogne-Billancourt, Francija) (zastopnica: M-P. Dauquaire, lawyer)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: IRF s. r. o. (Bratislava, Slovaška)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije MediWell – prijava št. 15 078 645

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. junija 2018 v zadevi R 6/2018-5

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  razveljavi odločbo oddelka za ugovore;

                  —

                  zavrne prijavljeno znamko;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) Evropskega parlamenta in Sveta 2017/1001.


title: Zadeva C-480/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Latvija) 23. julija 2018 – AS „PrivatBank“

text:
               22.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/5

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Latvija) 23. julija 2018 – AS „PrivatBank“
      (Zadeva C-480/18)
      (2018/C 381/07)
      Jezik postopka: latvijščina

         Predložitveno sodišče

      Augstākā tiesa

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka in vložnica revizije: AS „PrivatBank“

         Druga stranka v postopku: Finanšu un kapitāla tirgus komisija

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je nacionalna zakonodaja, ki določa, da [latvijska] komisija [za finančne in kapitalske trge] lahko obravnava pritožbe uporabnikov plačilnih storitev, tudi v zvezi s plačilnimi storitvami, ki niso izvedene v eurih ali v nacionalni valuti države članice, in torej presoja kršitve zakona [o plačilnih storitvah in elektronskem denarju] ter naloži sankcije, v skladu s členom 2(2) Direktive (1)?

                  2.

                  Ali je treba člena 20(1) in (5) ter 21(2) Direktive razlagati tako, da predvidevata možnost, da pristojni organ nadzira in nalaga sankcije tudi v zvezi s plačilnimi storitvami, ki niso bile izvedene v eurih ali valuti države članice izven euroobmočja?

                  3.

                  Ali je za namene izvajanja nalog nadzora, določenih v členih 20 in 21 Direktive, ali za namene pritožbenih postopkov iz členov od 80 do 82 Direktive pristojni organ upravičen reševati spore med plačnikom in ponudnikom plačilnih storitev, ki izhajajo iz pravnih razmerij, na katere se nanaša člen 75 Direktive, in določiti, katera oseba odgovarja za transakcijo, ki ni bila izvršena oziroma je bila izvršena napačno?

                  4.

                  Ali mora pristojni organ, ko izvaja naloge nadzora, določene v členih 20 in 21 Direktive, ali pritožbene postopke iz členov od 80 do 82 Direktive, upoštevati arbitražno odločbo, s katero je bil rešen spor med ponudnikom plačilnih storitev in uporabnikom plačilnih storitev?

         (1)  Direktiva 2007/64/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o plačilnih storitvah na notranjem trgu in o spremembah direktiv 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES in 2006/48/ES ter o razveljavitvi Direktive 97/5/ES (UL 2007, L 319, str. 1)


title: Zadeva C-496/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 30. julija 2018 – aergpiuaehrpgiuahepriguearg/wtrzbwretgbwgtbwrtbgwbtrg

text:
               22.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/9

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 30. julija 2018 – aergpiuaehrpgiuahepriguearg/wtrzbwretgbwgtbwrtbgwbtrg
      (Zadeva C-496/18)
      (2018/C 381/11)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Fővárosi Törvényszék

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: HUNGEOD Közlekedésfejlesztési, Földmérési, Út- és Vasúttervezési Kft., SIXENSE Soldata, Budapesti Közlekedési Zrt.

         Tožena stranka: Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság

         Druga stranka: Közbeszerzési Hatóság Elnöke

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člena 41(1) in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, uvodne izjave 2, 25, 27 in 36 Direktive 2007/66/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2007 o spremembi direktiv Sveta 89/665/EGS in 92/13/EGS glede izboljšanja učinkovitosti revizijskih postopkov oddaje javnih naročil, člen 1(1) in (3) Direktive Sveta 92/13/EGS (2) z dne 25. februarja 1992 o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o uporabi pravil Skupnosti za oddajo javnih naročil podjetij na vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem področju ter v tem okviru načelo pravne varnosti kot splošno načelo prava Unije ter zahtevo po učinkovitosti in hitrosti revizij, ki so na voljo na področju javnega naročanja zoper odločbe naročnikov, razlagati tako, da nasprotujejo zakonodaji države članice, ki v zvezi s pogodbami o izvedbi javnega naročila, sklenjenimi pred začetkom veljavnosti te zakonodaje, po izteku zastaralnih rokov za revizijo, določenih v prejšnji zakonodaji države članice za preiskavo kršitev na področju javnega naročanja, ki so bile storjene pred začetkom veljavnosti navedene nove zakonodaje, na splošno dovoljuje pristojnemu organu (za spremljanje), da sam v roku, določenem v tej novi zakonodaji, začne postopek, da bi raziskal določeno kršitev na področju javnega naročanja, in da meritorno odloči ter posledično ugotovi, da je bila kršitev storjena, naloži sankcijo na področju javnega naročanja in uveljavi posledice ničnosti pogodbe?

                  2.

                  Ali se lahko pravne norme in načela, na katere se sklicuje prvo vprašanje, uporabijo – poleg za učinkovito uveljavljanje (subjektivne in osebne) pravice do pravnega varstva, ki jo imajo zainteresirani za dodelitev javnega naročila – tudi za pravico začeti in voditi postopek revizije, ki jo imajo organi (za spremljanje), ustanovljeni s pravnim redom države članice in pooblaščeni, da po uradni dolžnosti odkrivajo in preiskujejo kršitve na področju javnega naročanja, ter katerih naloga je zaščita javnega interesa?

                  3.

                  Ali iz člena 99(1) in (2) Direktive 2014/25/EU (3) Evropskega parlamenta in Sveta o javnem naročanju naročnikov, ki opravljajo dejavnosti v vodnem, energetskem in prometnem sektorju ter sektorju poštnih storitev ter o razveljavitvi Direktive 2004/17/ES (4) izhaja, da lahko pravo države članice s sprejetjem novega zakona zaradi zaščite finančnih interesov Unije na področju javnega naročanja na splošno dovoli, da organi (za spremljanje), ki so v skladu s pravnim redom države članice pooblaščeni, da po uradni dolžnosti odkrivajo in preiskujejo kršitve na področju javnega naročanja, in katerih naloga je zaščita javnega interesa, preiskujejo kršitve na področju javnega naročanja, ki so bile storjene pred začetkom veljavnosti navedenega zakona, ter začnejo in vodijo postopek, čeprav so zastaralni roki v skladu s prejšnjo zakonodajp že potekli?

                  4.

                  Ali je ob upoštevanju pravnih norm in načel, na katera se sklicuje prvo vprašanje, pri presoji združljivosti pooblastila za preiskovanje, podeljenega organom (za spremljanje) in opisanega v prvem in tretjem vprašanju, s pravom Unije pomembno, kakšne so bile pravne, normativne, tehnične ali sistemske praznine ali ovire druge vrste, zaradi katerih kršitev na področju javnega naročanja ni bila predmet preiskave takrat, ko je bila storjena?

                  5.

                  Ali je treba člena 41(1) in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, uvodne izjave 2, 25, 27 in 36 Direktive 2007/66/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2007 o spremembi direktiv Sveta 89/665/EGS in 92/13/EGS glede izboljšanja učinkovitosti revizijskih postopkov oddaje javnih naročil, člen 1(1) in (3) Direktive Sveta 92/13/EGS z dne 25. februarja 1992 o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o uporabi pravil Skupnosti za oddajo javnih naročil podjetij na vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem področju ter v tem okviru načelo pravne varnosti kot splošno načelo prava Unije, zahtevo po učinkovitosti in hitrosti revizij zoper odločbe naročnikov in načelo sorazmernosti razlagati tako, da lahko – tudi če je glede na ta načela mogoče podeliti pooblastilo, na katero se nanašajo prva štiri vprašanja, organom (za spremljanje), ki so v skladu s pravnim redom države članice pooblaščeni, da po uradni dolžnosti odkrivajo in preiskujejo kršitve na področju javnega naročanja, in katerih naloga je zaščita javnega interesa – nacionalno sodišče presoja razumnost in sorazmernost časa, ki je pretekel med storitvijo kršitve, iztekom prej določenega zastaralnega roka za revizijo in začetkom postopka preiskave kršitve, ter iz tega izpelje pravno posledico neveljavnosti sporne odločbe ali drugo posledico, določeno s pravom države članice?

         (1)  UL 2007, L 335, str. 31.

         (2)  UL 1992, L 76, str. 14.

         (3)  Direktiva z dne 26. Februarja 2014 (UL 2014, L 94, str. 243).

         (4)  Direktiva 2004/17/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev (UL 2004, L 134, str. 1).


title: Zadeva C-489/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 26. julija 2018 – Farmland Kft./Földművelésügyi Miniszter

text:
               22.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/6

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 26. julija 2018 – Farmland Kft./Földművelésügyi Miniszter
      (Zadeva C-489/18)
      (2018/C 381/08)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Farmland Kft.

         Tožena stranka: Földművelésügyi Miniszter

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je s pravom Unije združljiva ureditev iz 22/2010. (III.16.) FVM rendelet (uredba ministra za kmetijstvo in razvoj podeželja št. 22/2010 z dne 10. marca 2010), 34/2010. (IV.9.) FVM rendelet (uredba ministra za kmetijstvo in razvoj podeželja št. 34/2010 z dne 9. aprila 2010), 25/2011. (IV.7.) VM rendelet (uredba ministra za razvoj podeželja št. 25/2011 z dne 7. aprila 2011) in 22/2011. (III.25.) VM rendelet (uredba ministra za razvoj podeželja št. 22/2011 z dne 25. marca 20111), v skladu s katero se kmetov zahtevek za pomoč zavrne zgolj na podlagi sklopa meril glede t.i. „upravičenega uporabnika zemljišč“ iz nacionalnega prava in zaradi neobstoja t.i. „lista o uporabi zemljišč“, ki je določen v okviru teh meril, če pridelovalec Unije sicer izpolnjuje druga merila glede zahtevka za plačila oziroma lahko dokaže, da so mu bile površine, glede katerih zahteva pomoč, na razpolago, se pravi je upravljal z njimi in jih je izkoriščal?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: ali pravo Unije zahteva, da nacionalna agencija za izplačila pri odločanju o zahtevku za plačila upošteva tudi druge dokaze za to, da so površine „na razpolago kmetu“, kot to določa člen 124 Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 (1)?

                  3.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: kakšne pravne posledice ima z vidika prava Unije oziroma kako je treba glede na omejevalno nacionalno določbo, kot je sklop meril glede „upravičenega uporabnika zemljišč“, razlagati oziroma presojati „izjavo kmeta, da je seznanjen s pogoji, ki zadevajo zadevne sheme pomoči“, ki je za enotni zahtevek predpisana s členom 12[(1)](e) Uredbe Komisije (ES) št. 1122/2009 (2)?

                  4.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: kakšne pravne posledice ima z vidika prava Unije oziroma kako je treba razlagati oziroma presojati obveznost, ki jo je določila država članica, da se v enotnem zahtevku poda izjava o izpolnjevanju sklopa meril glede „upravičenega uporabnika zemljišč“ ali o tem, da so podani administrativni pogoji v zvezi s to omejevalno nacionalno določbo?

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 73/2009 z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/2003 (UL 2009, L 30, str. 16).

         (2)  Uredba Komisije (ES) št. 1122/2009 z dne 30. novembra 2009 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 v zvezi z navzkrižno skladnostjo, modulacijo ter integriranim administrativnim in kontrolnim sistemom v okviru shem neposrednih podpor za kmete, določenih za navedeno uredbo, ter za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 v zvezi z navzkrižno skladnostjo v okviru sheme podpore, določene za sektor vina (UL 2009, L 316, str. 65).


title: Zadeva C-497/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 30. julija 2018 – aretgbwergbwergbwergbwerbgwe/wergbwregbwergbwergbwergbwergbwerbg

text:
               22.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/10

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 30. julija 2018 – aretgbwergbwergbwergbwerbgwe/wergbwregbwergbwergbwergbwergbwerbg
      (Zadeva C-497/18)
      (2018/C 381/12)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Fővárosi Törvényszék

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Budapesti Közlekedési Zrt.

         Tožena stranka: Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság

         Druga stranka: Közbeszerzési Hatóság Elnöke

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člena 41(1) in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, uvodne izjave 2, 25, 27 in 36 Direktive 2007/66/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2007 o spremembi direktiv Sveta 89/665/EGS in 92/13/EGS glede izboljšanja učinkovitosti revizijskih postopkov oddaje javnih naročil, člen 1(1) in (3) Direktive Sveta z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (89/665/EGS (2)) ter v tem okviru načelo pravne varnosti kot splošno načelo prava Unije ter zahtevo po učinkovitosti in hitrosti revizij, ki so na voljo na področju javnega naročanja zoper odločbe naročnikov, razlagati tako, da nasprotujejo zakonodaji države članice, ki v zvezi s pogodbami o izvedbi javnega naročila, sklenjenimi pred začetkom veljavnosti te zakonodaje, po izteku zastaralnih rokov za revizijo, določenih v prejšnji zakonodaji države članice za preiskavo kršitev na področju javnega naročanja, ki so bile storjene pred začetkom veljavnosti navedene nove zakonodaje, na splošno dovoljuje pristojnemu organu (za spremljanje), da sam v roku, določenem v tej novi zakonodaji, začne postopek, da bi raziskal določeno kršitev na področju javnega naročanja, in da posledično ugotovi, da je bila kršitev storjena, naloži sankcijo na področju javnega naročanja in uveljavi posledice ničnosti javnega naročila?

                  2.

                  Ali se lahko pravne norme in načela, na katere se sklicuje prvo vprašanje, uporabijo – poleg za učinkovito uveljavljanje (subjektivne in osebne) pravice do pravnega varstva, ki jo imajo zainteresirani za dodelitev javnega naročila – tudi za pravico začeti in voditi postopek revizije, ki jo imajo organi (za spremljanje), ustanovljeni s pravnim redom države članice in pooblaščeni, da po uradni dolžnosti odkrivajo in preiskujejo kršitve na področju javnega naročanja, ter katerih naloga je zaščita javnega interesa?

                  3.

                  Ali iz člena 83(1) in (2) Direktive 2014/24/EU (3) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (4) izhaja, da lahko pravo države članice s sprejetjem novega zakona zaradi zaščite finančnih interesov Unije na področju javnega naročanja na splošno dovoli, da organi (za spremljanje), ki so v skladu s pravnim redom države članice pooblaščeni, da po uradni dolžnosti odkrivajo in preiskujejo kršitve na področju javnega naročanja, in katerih naloga je zaščita javnega interesa, preiskujejo kršitve na področju javnega naročanja, ki so bile storjene pred začetkom veljavnosti navedenega zakona, ter začnejo in vodijo postopek, čeprav so zastaralni roki v skladu s prejšnjo zakonodajo že potekli?

                  4.

                  Ali je ob upoštevanju pravnih norm in načel, na katera se sklicuje prvo vprašanje, pri presoji združljivosti pooblastila za preiskovanje, podeljenega organom (za spremljanje) in opisanega v prvem in tretjem vprašanju, s pravom Unije pomembno, kakšne so bile pravne, normativne, tehnične ali sistemske praznine ali ovire druge vrste, zaradi katerih kršitev na področju javnega naročanja ni bila predmet preiskave takrat, ko je bila storjena?

                  5.

                  Ali je treba člena 41(1) in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, uvodne izjave 2, 25, 27 in 36 Direktive 2007/66/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2007 o spremembi direktiv Sveta 89/665/EGS in 92/13/EGS glede izboljšanja učinkovitosti revizijskih postopkov oddaje javnih naročil, člen 1(1) in (3) Direktive Sveta z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (89/665/EGS) ter v tem okviru načelo pravne varnosti kot splošno načelo prava Unije, zahtevo po učinkovitosti in hitrosti revizij zoper odločbe naročnikov in načelo sorazmernosti razlagati tako, da lahko – tudi če je glede na ta načela mogoče podeliti pooblastilo, na katero se nanašajo prva štiri vprašanja, organom (za spremljanje), ki so v skladu s pravnim redom države članice pooblaščeni, da po uradni dolžnosti odkrivajo in preiskujejo kršitve na področju javnega naročanja, in katerih naloga je zaščita javnega interesa – nacionalno sodišče presoja razumnost in sorazmernost časa, ki je pretekel med storitvijo kršitve, iztekom prej določenega zastaralnega roka za revizijo in začetkom postopka preiskave kršitve ter iz tega izpelje pravno posledico neveljavnosti sporne odločbe ali drugo posledico, določeno s pravom države članice?

         (1)  UL 2007, L 335, str. 31.

         (2)  UL 1989, L 395, str. 33.

         (3)  Direktiva z dne 26. Februarja 2014 (UL 2014, L 94, str. 65).

         (4)  Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL 2004, L 134, str. 114).


title: Zadeva C-499/18 P: Pritožba, ki jo je družba Bayer CropScience AG vložila 27. julija 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi razširjeni senat) z dne 17. maja 2018 v zadevi T-429/13, Bayer CropScience AG/Evropska komisija

text:
               22.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/12

      Pritožba, ki jo je družba Bayer CropScience AG vložila 27. julija 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi razširjeni senat) z dne 17. maja 2018 v zadevi T-429/13, Bayer CropScience AG/Evropska komisija
      (Zadeva C-499/18 P)
      (2018/C 381/13)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Bayer CropScience AG (zastopniki: K. Nordlander, advokat, C. Zimmermann, avocat, A. Robert, advocate, M. Zdzieborska, Solicitor)

         Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Association générale des producteurs de maïs et autres céréales cultivées de la sous-famille des panicoïdées (AGPM), The National Farmers' Union (NFU), Association européenne pour la protection des cultures (ECPA), Rapool-Ring GmbH Qualitätsraps deutscher Züchter, European Seed Association (ESA), Agricultural Industries Confederation Ltd, Kingdom of Sweden, Union nationale de l'apiculture française (UNAF), Deutscher Berufs- und Erwerbsimkerbund eV, Österreichischer Erwerbsimkerbund, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), Bee Life European Beekeeping Coordination (Bee Life), Buglife – The Invertebrate Conservation Trust, Stichting Greenpeace Council

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-429/13;

                  —

                  ugodi predlogu, ki je bil podan na prvi stopnji, in razveljavi Uredbo št. 485/2013 v delu, v katerem se nanaša na pritožnico; (1)

                  —

                  nasprotni stranki naloži, naj poleg svojih stroškov nosi tudi stroške pritožnice, ki so nastali na prvi in drugi stopnji postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica trdi, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo iz naslednjih razlogov.
      Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je ugotovilo, da se lahko zvišanje stopnje gotovosti prejšnjih znanstvenih spoznanj šteje za „nova“ znanstvena spoznanja v smislu člena 21(1) Uredbe št. 1107/2009. (2)

      Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri razlagi člena 21(3) Uredbe št. 1107/2009 s tem, da je ugotovilo, da se od EFSA ni zahtevalo, da svojo oceno tveganja utemelji na uradnih smernicah, ki so se uporabljale v času preizkusa.
      Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je uporabilo člen 21(3) Uredbe o fitofarmacevtskih sredstvih.
      Četrti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker ni določilo ustrezne ravni znanstvene gotovosti, potrebne za dokaz zatrjevanega tveganja, ki je potreben za uporabo previdnostnih ukrepov.
      Peti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker ni uporabilo meril celovite in natančne presoje tveganja, ki jo je treba opraviti pred sprejetjem previdnostnih ukrepov.
      Šesti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je napačno opredelilo obseg in s tem, da ni upoštevalo zahtev za oceno učinkov, ki jo je treba opraviti pred sprejetjem previdnostnih ukrepov.

         (1)  Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 485/2013 z dne 24. maja 2013 o spremembi Izvedbene uredbe (EU) št. 540/2011 glede pogojev za registracijo aktivnih snovi klotianidin, tiametoksam in imidakloprid ter prepovedi uporabe in prodaje semen, tretiranih s fitofarmacevtskimi sredstvi, ki vsebujejo navedene aktivne snovi (UL 2013, L 139, str. 12).

         (2)  Uredba (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in razveljavitvi direktiv Sveta 79/117/EGS in 91/414/EGS (UL 2009, L 309, str. 1).


title: Zadeva C-500/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Specializat Cluj (Romunija) 30. julija 2018 – AU/Reliantco Investments LTD, Reliantco Investments LTD Limassol Sucursala Bucureşti

text:
               22.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/13

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Specializat Cluj (Romunija) 30. julija 2018 – AU/Reliantco Investments LTD, Reliantco Investments LTD Limassol Sucursala Bucureşti
      (Zadeva C-500/18)
      (2018/C 381/14)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunalul Specializat Cluj

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: AU

         Toženi stranki: Reliantco Investments LTD, Reliantco Investments LTD Limassol Sucursala Bucureşti

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali nacionalno sodišče pri razlagi izraza „majhni vlagatelj“ iz člena 4(1)(12) Direktive 2004/39/[ES] (1) sme/mora uporabiti enaka merila za razlago kot za opredelitev pojma potrošnika iz člena 2(b) Direktive 93/13/EGS (2)?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, pod katerimi pogoji se lahko torej „majhni vlagatelj“ v smislu Direktive 2004/[39/ES] v sporu, kakršen je spor o glavni stvari, sklicuje na položaj potrošnika?

                  3.

                  In zlasti, ali je to, da „majhni vlagatelj“ v smislu Direktive 2004/[39/ES] izvede veliko število trgovanj v sorazmerno kratkem času in vloži precejšen znesek denarja v finančne instrumente, kakršni so opredeljeni v členu 4 [(1)], točka 17, Direktive 2004/39/[ES], ustrezno merilo pri presoji, ali ima „majhni vlagatelj“ v smislu iste direktive položaj potrošnika?

                  4.

                  Ali nacionalno sodišče pri ugotavljanju lastne pristojnosti, glede na to, da mora ugotoviti, ali se v določenem primeru uporabljata člen 17(1)(c) ali člen 7, točka 2, Uredbe (EU) št. 1215/2012 (3), sme in/ali mora upoštevati materialnopravno podlago, ki jo uveljavlja tožeča stranka (izključno nepogodbena odgovornost) pri izpodbijanju pogojev, ki so po njenem mnenju nepošteni v smislu Direktive 93/13/EGS, zaradi česar naj bi se materialno pravo, ki se uporablja, določilo v skladu z Uredbo (ES) št. 864/2007 (Rim II) (4), ali je zaradi morebitne opredelitve tožeče stranke kot potrošnika materialnopravna podlaga njenega zahtevka nepomembna?

         (1)  Direktiva 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov in o spremembah direktiv Sveta 85/611/EGS, 93/6/EGS in Direktive 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/22/EGS (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 263).

         (2)  Direktiva Sveta 93/31/EGS z dne 14. junija 1993 o stojalih za dvokolesna motorna vozila (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 2, str. 67).

         (3)  Uredba (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 351, 2012, str. 1).

         (4)  Uredba (ES) št. 864/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o pravu, ki se uporablja za nepogodbene obveznosti (Rim II) (UL L 199, 2007, str. 40).


title: Zadeva C-503/18 P: Pritožba, ki jo je Inge Barnett vložila 26. julija 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 16. maja 2018 v zadevi T-23/17, Barnett/Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO)

text:
               22.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/14

      Pritožba, ki jo je Inge Barnett vložila 26. julija 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 16. maja 2018 v zadevi T-23/17, Barnett/Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO)
      (Zadeva C-503/18 P)
      (2018/C 381/15)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnica: Inge Barnett (zastopnika: S. Orlandi, T. Martin, avocats)

         Druga stranka v postopku: Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO)

         Predlogi

      Primarno:

                  —

                  razveljavitev sodbe Splošnega sodišča z dne 16. maja 2018, Barnett/EESO, T-23/17, EU:T:2018:271;

                  —

                  razglasitev ničnosti odločbe EESO z dne 21. marca 2016, sprejete za izvršitev sodbe z dne 22. septembra 2015, Barnett/EESO, F-20/14, EU:F:2015:107;

                  —

                  naložitev plačila stroškov EESO.

            Podredno:

                  —

                  razveljavitev sodbe Splošnega sodišča z dne 16. maja 2018, Barnett/EESO, T-23/17, EU:T:2018:271;

                  —

                  razglasitev ničnosti odločbe EESO z dne 21. marca 2016, sprejete za izvršitev sodbe z dne 22. septembra 2015, Barnett/EESO, F-20/14, EU:F:2015/107;

                  —

                  naložitev EESO, da pritožnici plača znesek 207 994,14 EUR iz naslova nastale premoženjske škode, povišan za zamudne obresti, izračunane od datuma zapadlosti dolgovanih zneskov po obrestni meri, ki jo določa ECB za operacije glavnega refinanciranja, povišani za tri točke in pol, in znesek 25 000 EUR iz naslova nastale nepremoženjske škode;

                  —

                  naložitev plačila stroškov EESO.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica trdi, da je Splošno sodišče večkrat napačno uporabilo pravo s tem, da je menilo, da se lahko EESO pri izvršitvi sodbe Sodišča za uslužbence omeji na ponovno preučitev kandidature pritožnice ob upoštevanju domnevnega interesa službe, ki je bil opredeljen tri leta po sprejetju prve odločitve o zavrnitvi njene kandidature in je bil strankam do 21. marca 2016 neznan. Ta domnevni interes službe, ki stranki onemogoča vpis na seznam upravičencev, ker naj bi bila nepogrešljiva za dobro delovanje službe, naj ne bi bil povezan z upoštevnima SDI EESO. Poleg tega naj bi bil ta domnevni interes službe naveden brez posvetovanja s skupnim odborom. Ta skupni organ pa naj bi leta 2013 navedel, da se bo v primeru odpovedi enega od dveh upravičencev ukrepa, predlagalo, naj se ta korist ob upoštevanju interesa službe prizna pritožnici.
      Pritožnica trdi tudi, da Splošno sodišče ni upoštevalo pravnomočnosti sodbe Sodišča za uslužbence.
      Nazadnje, v izpodbijani sodbi naj bi bilo pravo napačno uporabljeno, ker je Splošno sodišče menilo, da je bil EESO kljub razveljavitvi pravne podlage, ki je potrebna za sprejetje izpodbijane odločbe, še vedno pristojen za sprejetje odločitve v zvezi s kandidaturo pritožnice. Splošno sodišče naj bi v odgovoru na ta tožbeni razlog med drugim izkrivilo trditve, ki so bile navedene v podporo ugovoru nepristojnosti, ki ga je podala pritožnica.


title: Zadeva C-525/18 P: Pritožba, ki jo je Marion Le Pen vložila 9. avgusta 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 19. junija 2018 v zadevi T-86/17, Le Pen/Evropski parlament

text:
               22.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/15

      Pritožba, ki jo je Marion Le Pen vložila 9. avgusta 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 19. junija 2018 v zadevi T-86/17, Le Pen/Evropski parlament
      (Zadeva C-525/18 P)
      (2018/C 381/16)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Pritožnica: Marion Le Pen (zastopnik: R. Bosselut, avocat)

         Drugi stranki v postopku: Evropski parlament, Svet Evropske unije

         Predlogi

                  —

                  Sodba šestega senata Splošnega sodišča z dne 19. junija 2018 v zadevi T-86/17 naj se razveljavi.

            Posledično naj se:

                  —

                  razglasi ničnost sklepa generalnega sekretarja Parlamenta z dne 5. decembra 2016, sprejetega na podlagi člena 68 Sklepa 2009/C 159/01 predsedstva Evropskega parlamenta z 19. maja in 9. julija 2008„o izvedbenih ukrepih v zvezi s Statutom poslancev Evropskega parlamenta“, kakor je bil spremenjen, s katerim je bila ugotovljena terjatev v znesku 298 497,87 EUR;

                  —

                  razglasi ničnost opomina št. 2016-1560, vročenega 6. decembra 2016, s katerim je bila pritožnica obveščena, da je bila do nje ugotovljena terjatev v skladu s sklepom generalnega sekretarja z dne 5. decembra 2016, in s katerim je bilo naloženo vračilo neupravičeno izplačanih zneskov iz naslova parlamentarne pomoči na podlagi člena 68 izvedbenih ukrepov v zvezi s Statutom poslancev ter členov 78, 79 in 80 Finančne uredbe;

                  —

                  določi znesek, ki ga je treba dodeliti pritožnici za povračilo nepremoženjske škode, ki ji je nastala zaradi neutemeljenih obtožb, podanih pred zaključkom preiskave, škodovanja njenega ugleda ter velikih neprijetnosti v njenem zasebnem in političnem življenju, nastalih zaradi izpodbijanega sklepa;

                  —

                  določi znesek, ki ga je treba dodeliti pritožnici iz naslova stroškov postopka;

                  —

                  Parlamentu naloži plačilo vseh stroškov;

                  —

                  pred sprejetjem odločitve pozove Parlament, naj predloži upravni spis v zvezi z osebo CG, izpisek prihodov in odhodov osebe CG na sedež Parlamenta v Strasbourgu in Bruslju, anonimno pismo, na podlagi katerega se je začel sporni postopek, ter spis urada OLAF v zvezi s pritožnico in njeno pomočnico.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je kršilo pravo Unije, napačno uporabilo pravo in storilo bistvene kršitve postopka. Pritožnica je izčrpno utemeljila predložitev novih dokazov med postopkom zaradi novih dejstev. Ti dokazi pomenijo dopolnitev dokazov, ki so bili predloženi pred generalnim sekretarjem Parlamenta. Splošno sodišče je imelo neomejeno pristojnost, na podlagi katere je bilo treba upoštevati te dokaze, da bi se presodilo, ali je parlamentarni pomočnik dejansko delal, in torej, ali je zahtevek za povračilo neupravičeno izplačanih zneskov utemeljen. Poleg tega je Parlament z nekaterimi od teh dokazov razpolagal, vendar so bili ti pritožnici prikriti.
      Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je kršilo pravico do obrambe in storilo bistvene kršitve postopka. To, da generalni sekretar Parlamenta pritožnice ni zaslišal in da ji ni bil posredovan spis, pomeni kršitev pravice pritožnice do obrambe, njene pravice, da bi bila pred sprejetjem kakršne koli odločbe, tudi upravne, osebno zaslišana, načel enakosti orožij in postopkovne pravičnosti, pravice do nepristranskega sodišča in prepovedi odrekanja sodnega varstva, ki izhajata iz določb izvedbenih ukrepov v zvezi s Statutom poslancev, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 6 EKČP in splošnih pravnih načel. Splošno sodišče prav tako ni ugotovilo pomanjkljivosti obrazložitve v sklepu generalnega sekretarja.
      Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče je kršilo pravo Unije, napačno uporabilo pravo in pravno napačno opredelilo dejstva, izkrivilo je dejstva in dokaze, ravnalo je diskriminatorno in na podlagi fumus persecutionis, prav tako pa je kršilo načeli varstva legitimnih pričakovanj in zakonitosti.
      Četrti pritožbeni razlog: zloraba pooblastil, saj je z izpodbijano sodbo potrjeno ravnanje generalnega sekretarja Parlamenta, katerega resnični namen in končni cilj sta bila škodovati pritožnici in njeni stranki.


title: Zadeva T-525/18: Tožba, vložena 4. septembra 2018 – ENGIE Global LNG Holding in drugi/Komisija

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/44

      Tožba, vložena 4. septembra 2018 – ENGIE Global LNG Holding in drugi/Komisija
      (Zadeva T-525/18)
      (2018/C 399/59)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeče stranke: ENGIE Global LNG Holding Sàrl (Luxembourg, Luksemburg), Engie Invest International SA (Luxemburg), ENGIE (Courbevoie, Francija) (zastopnika: B. Le Bret, M. Struys, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  to tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

                  —

                  izpodbijani sklep razglasi za ničen;

                  —

                  podredno, člen 2 navedenega sklepa razglasi za ničen v delu, v katerem nalaga zagotovitev vračila pomoči;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe zoper Sklep Komisije z dne 20. junija 2018 o državni pomoči SA.44888 (2016/C) (ex 2016/NN), ki jo je Luksemburg odobril skupini ENGIE, navajajo devet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Komisije naj bi napačno uporabila pravo pri uporabi prvega merila glede pojma državne pomoči, ki se nanaša na obstoj državnega posega.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: Komisija naj bi napačno uporabila pojem prednosti, ker naj bi zamenjala pojem prednost in pojem selektivnost, obstoj gospodarske prednosti ugotovila na podlagi kombiniranega učinka ukrepov, ki so posamično v skladu s splošnim pravom, in ta učinek analizirala ob izkrivljanju dejstev in ob več napakah pri uporabi prava in pri presoji.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: Komisija naj bi napačno uporabila pravo in storila napake pri presoji, in sicer pri opredelitvi dveh referenčnih okvirov, ki naj bi ju alternativno ugotovila (splošno in ozko) za dokaz o obstoju diskriminatorne izjeme v korist holdingov (LNG Holding in CEF) na eni strani in skupine ENGIE na drugi strani.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: Komisija naj bi napačno uporabila pravo in storila napake pri presoji, in sicer pri presoji obstoja izjem in diskriminatorne obravnave v korist holdingov na eni strani in skupine ENGIE na drugi strani.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: Komisija naj bi napačno uporabila pravo pri opredelitvi selektivne prednosti, ki naj bi izhajala iz neuporabe luksemburškega pravila o zlorabi pravice.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: Komisija naj bi napačno uporabila pravo pri opredelitvi zadevnih ukrepov kot posamične pomoči.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: Komisija naj bi kršila razdelitev pristojnosti med državami članicami in Unijo ter zlorabila pooblastila, ki so ji na področju državnih pomoči dodeljena za posredovanje zoper splošne ukrepe, ki izhajajo iz nacionalne politike na področju neposrednega obdavčevanja.

                  8.

                  Osmi tožbeni razlog: Komisija naj bi kršila procesne pravice tožečih strank in svojo obveznost obrazložitve iz člena 296 PDEU.

                  9.

                  Deveti tožbeni razlog: podredno, kršitev člena 16 Uredbe Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL 2015, L 248, str. 9), ker naj bi Komisija zagotovitev vračila zadevne domnevne pomoči naložila ob kršitvi splošnih načel prava Unije.


title: Zadeva T-574/18: Tožba, vložena 28. septembra 2018 – Agrochem-Maks/Komisija

text:
               26.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 427/93

      Tožba, vložena 28. septembra 2018 – Agrochem-Maks/Komisija
      (Zadeva T-574/18)
      (2018/C 427/122)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Agrochem-Maks d.o.o. (Zagreb, Hrvaška) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2018/1019 (1) razglasi za nično;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov tožeče stranke v tem postopku.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev obveznosti uprave, da navede obrazložitev, v skladu s členom 41(2)(c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 6(f) Uredbe (ES) št. 1107/2009 (2) ali točke 2.2 Priloge II k tej uredbi ter načela sorazmernosti, kar zadeva zatrjevane pomanjkljive podatke v zvezi z aktivno snovjo, katere odobritev se zahteva.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: zatrjevana napačna uporaba previdnostnega načela glede zatrjevanih pomanjkljivih podatkov/vpašanj, ki jih ni bilo mogoče dokončati za namene ocene tveganja.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 4 Uredbe (ES) št. 1107/2009, kar zadeva opredelitev visoke stopnje tveganja za vodne organizme.

         (1)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2018/1019 z dne 18. julija 2018 o neobnovitvi odobritve aktivne snovi oksasulfuron v skladu z Uredbo (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet ter o spremembi Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 540/2011 (UL 2018, L 183, str. 14).

         (2)  Uredba (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in razveljavitvi direktiv Sveta 79/117/EGS in 91/414/EGS (UL 2009, L 309, str. 1).


title: Združeni zadevi C-569/16 in C-570/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesarbeitsgericht – Nemčija) – Stadt Wuppertal/Maria Elisabeth Bauer (C-569/16), Volker Willmeroth, kot lastnik družbe TWI Technische Wartung und Instandsetzung Volker Willmeroth eK/Martina Broßonn (C-570/16) (Predhodno odločanje – Socialna politika – Organizacija delovnega časa – Direktiva 2003/88/ES – Člen 7 – Pravica do plačanega letnega dopusta – Delovno razmerje, ki preneha zaradi smrti delavca – Nacionalna ureditev, v skladu s katero delavčevim dedičem ni mogoče plačati denarnega nadomestila za plačani letni dopust, ki ga delavec ni izrabil – Obveznost skladne razlage nacionalnega prava – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Člen 31(2) – Možnost sklicevanja v okviru spora med posamezniki)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/2

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesarbeitsgericht – Nemčija) – Stadt Wuppertal/Maria Elisabeth Bauer (C-569/16), Volker Willmeroth, kot lastnik družbe TWI Technische Wartung und Instandsetzung Volker Willmeroth eK/Martina Broßonn (C-570/16)
      (Združeni zadevi C-569/16 in C-570/16) (1)

      ((Predhodno odločanje - Socialna politika - Organizacija delovnega časa - Direktiva 2003/88/ES - Člen 7 - Pravica do plačanega letnega dopusta - Delovno razmerje, ki preneha zaradi smrti delavca - Nacionalna ureditev, v skladu s katero delavčevim dedičem ni mogoče plačati denarnega nadomestila za plačani letni dopust, ki ga delavec ni izrabil - Obveznost skladne razlage nacionalnega prava - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 31(2) - Možnost sklicevanja v okviru spora med posamezniki))
      (2019/C 16/02)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesarbeitsgericht

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Vlagatelja revizije: Stadt Wuppertal (C-569/16), Volker Willmeroth, kot lastnik družbe TWI Technische Wartung und Instandsetzung Volker Willmeroth eK (C-570/16)

         Nasprotni stranki v postopku revizije: Maria Elisabeth Bauer (C-569/16), Martina Broßonn (C-570/16)

         Izrek

                  1.

                  Člen 7 Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa in člen 31(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji, kot je ta iz postopkov v glavni stvari, v skladu s katero pravica do plačanega letnega dopusta, ki je bil pridobljen na podlagi navedenih določb in ki ga ta delavec pred svojo smrtjo ni izrabil, ugasne, če delovno razmerje preneha zaradi smrti delavca, ne da bi iz nje nastala pravica do denarnega nadomestila za navedeni dopust, ki bi se z dedovanjem lahko prenesla na pravne naslednike navedenega delavca.

                  2.

                  Če nacionalne zakonodaje, kot je ta iz postopkov v glavni stvari, ni mogoče razlagati tako, da bi bila v skladu s členom 7 Direktive 2003/88 in členom 31(2) Listine, nacionalno sodišče, ki odloča o sporu med pravnim naslednikom pokojnega delavca in nekdanjim delodajalcem tega delavca, ne sme uporabiti navedene nacionalne zakonodaje in mora zagotoviti, da se navedenemu pravnemu nasledniku v breme tega delodajalca prizna denarno nadomestilo za plačani letni dopust, ki ga je delavec pridobil na podlagi navedenih določb in ga pred smrtjo ni izrabil. Če gre za spor med pravnim naslednikom in delodajalcem, ki ima status organa javne oblasti, ima nacionalno sodišče to obveznost na podlagi člena 7 Direktive 2003/88 in člena 31(2) Listine, če pa gre za spor med pravnim naslednikom in delodajalcem, ki je zasebni subjekt, pa na podlagi zadnje od teh določb.

         (1)  UL C 53, 20.2.2017.


title: Zadeva C-592/17: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 15. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vestre Landsret – Danska) – Skatteministeriet/Baby Dan A/S (Predhodno odločanje – Skupna carinska tarifa – Kombinirana nomenklatura – Tarifna uvrstitev – Tarifne številke in podštevilke 4421, 7326, 7318 15 90, 7318 19 00 in 9403 90 10 – Izdelek, posebej zasnovan za pritrditev varnostne ograje za otroke – Damping – Veljavnost Uredbe (ES) št. 91/2009 – Uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Kitajske – Protidampinški sporazum Svetovne trgovinske organizacije (STO) – Uredba (ES) št. 384/96 – Člen 3(2) in člen 4(1) – Opredelitev industrije Unije)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/24

      Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 15. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vestre Landsret – Danska) – Skatteministeriet/Baby Dan A/S
      (Zadeva C-592/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Skupna carinska tarifa - Kombinirana nomenklatura - Tarifna uvrstitev - Tarifne številke in podštevilke 4421, 7326, 7318 15 90, 7318 19 00 in 9403 90 10 - Izdelek, posebej zasnovan za pritrditev varnostne ograje za otroke - Damping - Veljavnost Uredbe (ES) št. 91/2009 - Uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Kitajske - Protidampinški sporazum Svetovne trgovinske organizacije (STO) - Uredba (ES) št. 384/96 - Člen 3(2) in člen 4(1) - Opredelitev industrije Unije))
      (2019/C 16/30)
      Jezik postopka: danščina

         Predložitveno sodišče

      Vestre Landsret

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Skatteministeriet

         Tožena stranka: Baby Dan A/S

         Izrek

                  1.

                  Kombinirano nomenklaturo iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi v različicah, kot zaporedno izhajata iz Uredbe Komisije (ES) št. 1214/2007 z dne 20. septembra 2007 in Uredbe Komisije (ES) št. 1031/2008 z dne 19. septembra 2008, je treba razlagati tako, da izdelek, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, ki omogoča pritrditev premičnih varnostnih ograj za otroke v steno ali vratni podboj, ni del teh ograj in ga je treba uvrstiti pod tarifno podštevilko 7318 15 90 kombinirane nomenklature.

                  2.

                  Pri obravnavanju četrtega vprašanja za predhodno odločanje ni bil ugotovljen noben element, ki bi lahko vplival na veljavnost Uredbe Sveta (ES) št. 91/2009 z dne 26. januarja 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske.

         (1)  UL C 424, 11.12.2017.


title: Zadeva T-793/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. novembra 2018 – Tempus Energy in Tempus Energy Technology/Komisija (Državne pomoči – Trg zmogljivosti v Združenem kraljestvu – Shema pomoči – Člen 108(2) in (3) PDEU – Pojem dvomi v smislu člena 4(3) ali (4) Uredbe (ES) št. 659/1999 – Smernice o državni pomoči za varstvo okolja in energijo za obdobje 2014 – 2020 – Odločba o nenasprotovanju – Neuvedba formalnega postopka preiskave – Procesne pravice zainteresiranih strank)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/35

      Sodba Splošnega sodišča z dne 15. novembra 2018 – Tempus Energy in Tempus Energy Technology/Komisija
      (Zadeva T-793/14) (1)

      ((Državne pomoči - Trg zmogljivosti v Združenem kraljestvu - Shema pomoči - Člen 108(2) in (3) PDEU - Pojem dvomi v smislu člena 4(3) ali (4) Uredbe (ES) št. 659/1999 - Smernice o državni pomoči za varstvo okolja in energijo za obdobje 2014 – 2020 - Odločba o nenasprotovanju - Neuvedba formalnega postopka preiskave - Procesne pravice zainteresiranih strank))
      (2019/C 16/43)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Tempus Energy Ltd (Worcester, Združeno kraljestvo) in Tempus Energy Technology Ltd (Cheltenham, Združeno kraljestvo) (zastopniki: sprva J. Derenne, J. Blockx, C. Ziegler in M. Kinsella, nato J. Derenne, J. Blockx in C. Ziegler ter nazadnje J. Derenne in C. Ziegler, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: É. Gippini Fournier, R. Sauer, K. Herrmann in P. Němečková, agenti)

         Intervenient v podporo tožene stranke: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: sprva C. Brodie in L. Christie, agentki, skupaj z G. Facenno, QC, nato S. Simmons, M. Holt, C. Brodie, in S. Brandon, agenti, skupaj z G. Facenno, QC, nato M. Holt, C. Brodie, S. Brandon in D. Robertson, agenti, skupaj z G. Facenno, QC, in nazadnje S. Brandon, agent)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2014) 5083 final z dne 23. julija 2014 o nenasprotovanju shemi pomoči glede trga zmogljivosti v Združenem kraljestvu, ker da je ta shema združljiva z notranjim trgom na podlagi člena 107(3)(c) PDEU (državna pomoč 2014/N-2) (UL 2014, C 348, str. 5).

         Izrek

                  1.

                  Sklep Komisije C(2014) 5083 final z dne 23. julija 2014 o nenasprotovanju shemi pomoči glede trga zmogljivosti v Združenem kraljestvu, ker da je ta shema združljiva z notranjim trgom na podlagi člena 107(3)(c) PDEU (državna pomoč 2014/N-2), se razglasi za ničen.

                  2.

                  Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške, ki sta jih priglasili družbi Tempus Energy Ltd in Tempus Energy Technology Ltd.

                  3.

                  Združeno kraljestvo nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 81, 9.3.2015.


title: Zadeva C-648/17: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā tiesa– Latvija) – „BTA Baltic Insurance Company“ AS, nekdanja „Balcia Insurance“ SE/„Baltijas Apdrošināšanas Nams“ AS (Predhodno odločanje – Obvezno zavarovanje civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil – Direktiva 72/166/EGS – Člen 3(1) – Pojem „uporaba vozil“ – Nesreča, v kateri sta udeleženi vozili, parkirani na parkirišču – Premoženjska škoda, ki jo na vozilu povzroči potnik v sosednjem vozilu, ko odpre vrata)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/25

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā tiesa– Latvija) – „BTA Baltic Insurance Company“ AS, nekdanja „Balcia Insurance“ SE/„Baltijas Apdrošināšanas Nams“ AS
      (Zadeva C-648/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Obvezno zavarovanje civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil - Direktiva 72/166/EGS - Člen 3(1) - Pojem „uporaba vozil“ - Nesreča, v kateri sta udeleženi vozili, parkirani na parkirišču - Premoženjska škoda, ki jo na vozilu povzroči potnik v sosednjem vozilu, ko odpre vrata))
      (2019/C 16/31)
      Jezik postopka: latvijščina

         Predložitveno sodišče

      Augstākā tiesa

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica:„BTA Baltic Insurance Company“ AS, nekdanja „Balcia Insurance“ SE

         Nasprotna stranka:„Baltijas Apdrošināšanas Nams“ AS

         Izrek

      Člen 3(1) Direktive Sveta z dne 24. aprila 1972 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti (72/166/EGS) je treba razlagati tako, da pojem „uporaba vozil“ iz te določbe zajema položaj, v katerem je potnik vozila, parkiranega na parkirišču, pri odpiranju vrat tega vozila udaril ob sosednje parkirano vozilo in to sosednje vozilo poškodoval.

         (1)  UL C 72, 26.2.2018.


title: Združene zadeve od C-622/16 do C- 624/16 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. novembra 2018 – Scuola Elementare Maria Montessori Srl/Evropska komisija, Italijanska republika (C-622/16 P), Evropska komisija/Scuola Elementare Maria Montessori Srl, Italijanska republika (C-623/16 P), Evropska komisija/Pietro Ferracci, Italijanska republika (C-624/16 P) (Pritožba – Državne pomoči – Sklep, s katerim je bila razglašena nezmožnost zagotovitve vračila državne pomoči, ki ni združljiva z notranjim trgom – Sklep o ugotovitvi neobstoja državne pomoči – Ničnostna tožba, ki so jo vložili konkurenti upravičencev do državnih pomoči – Dopustnost – Predpis, ki ne potrebuje izvedbenih ukrepov – Neposredno nanašanje – Pojem „absolutna nezmožnost“ zagotovitve vračila državne pomoči, ki ni združljiva z notranjim trgom – Pojem „državna pomoč“ – Pojma „podjetje“ in „gospodarska dejavnost“)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/4

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. novembra 2018 – Scuola Elementare Maria Montessori Srl/Evropska komisija, Italijanska republika (C-622/16 P), Evropska komisija/Scuola Elementare Maria Montessori Srl, Italijanska republika (C-623/16 P), Evropska komisija/Pietro Ferracci, Italijanska republika (C-624/16 P)
      (Združene zadeve od C-622/16 do C- 624/16 P) (1)

      ((Pritožba - Državne pomoči - Sklep, s katerim je bila razglašena nezmožnost zagotovitve vračila državne pomoči, ki ni združljiva z notranjim trgom - Sklep o ugotovitvi neobstoja državne pomoči - Ničnostna tožba, ki so jo vložili konkurenti upravičencev do državnih pomoči - Dopustnost - Predpis, ki ne potrebuje izvedbenih ukrepov - Neposredno nanašanje - Pojem „absolutna nezmožnost“ zagotovitve vračila državne pomoči, ki ni združljiva z notranjim trgom - Pojem „državna pomoč“ - Pojma „podjetje“ in „gospodarska dejavnost“))
      (2019/C 16/04)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranke

      (C-622/16 P)

         Pritožnica: Scuola Elementare Maria Montessori Srl (zastopnika: E. Gambaro in F. Mazzocchi, avvocati)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija (zastopniki: D. Grespan, P. Stancanelli in F. Tomat, agenti), Italijanska republika (zastopniki: G. Palmieri, agent, skupaj z G. De Bellisom in S. Fiorentinom, avvocati dello Stato)
      (C-623/16 P)

         Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: D. Grespan, P. Stancanelli in F. Tomat, agenti)

         Drugi stranki v postopku: Scuola Elementare Maria Montessori Srl (zastopnika: E. Gambaro in F. Mazzocchi, avvocati), Italijanska republika (zastopniki: G. Palmieri, agent, skupaj z G. De Bellisom in S. Fiorentinom, avvocati dello Stato)
      (C-624/16 P)

         Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: D. Grespan, P. Stancanelli in F. Tomat, agenti)

         Drugi stranki v postopku: Pietro Ferracci, Italijanska republika (zastopniki: G. Palmieri, agent, skupaj z G. De Bellisom in S. Fiorentinom, avvocati dello Stato)

         Izrek

                  1.

                  Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 15. septembra 2016, Scuola Elementare Maria Montessori/Komisija (T-220/13, neobjavljena, EU:T:2016:484), se razveljavi v delu, v katerem je bila zavrnjena tožba Scuola Elementare Maria Montessori Srl za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije 2013/284/EU z dne 19. decembra 2012 o državni pomoči S.A. 20829 (C 26/2010, ex NN 43/2010 (ex CP 71/2006)) Shema v zvezi z oprostitvijo davka na nepremičnine, ki jih nekomercialni subjekti uporabljajo za posebne namene, Italije v delu, v katerem Evropska komisija ni odredila zagotovitve vračila nezakonitih pomoči, dodeljenih z oprostitvijo Imposta comunale sugli immobili (občinski davek na nepremičnine).

                  2.

                  Pritožba v zadevi C-622/16 P se v preostalem zavrne.

                  3.

                  Sklep 2013/284 se razglasi za ničen v delu, v katerem Evropska komisija ni odredila zagotovitve vračila nezakonitih pomoči, dodeljenih z oprostitvijo Imposta comunale sugli immobili (občinski davek na nepremičnine).

                  4.

                  Pritožbi v zadevah C-623/16 P in C-624/16 P se zavrneta.

                  5.

                  Scuola Elementare Maria Montessori Srl nosi polovico stroškov, ki so ji nastali v okviru pritožbe v zadevi C-622/16 P, ter dve tretjini stroškov Evropske komisije in lastnih stroškov v zvezi s tožbo pred Splošnim sodiščem Evropske unije v zadevi T-220/13.

                  6.

                  Evropska komisija, kar zadeva lastne stroške, nosi tretjino stroškov v zvezi s tožbo pred Splošnim sodiščem Evropske unije v zadevi T-220/13 in stroške v zvezi s pritožbami v zadevah od C-622/16 P do C-624/16 P, ter kar zadeva stroške Scuola Elementare Maria Montessori Srl, tretjino stroškov v zvezi s tožbo pred Splošnim sodiščem Evropske unije v zadevi T-220/13 in polovico stroškov v zvezi s pritožbo v zadevi C-622/16 P ter stroške v okviru zadeve C-623/16 P.

                  7.

                  Italijanska republika nosi stroške, ki so ji nastali v zadevah od C-622/16 P do C-624/16 P.

         (1)  UL C 38, 6.2.2017.


title: Zadeva C-534/18 P: Pritožba, ki jo je Xabier Uribe-Etxebarría Jiménez vložil 15. avgusta 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 29. maja 2018 v zadevi T-577/15, Xabier Uribe-Etxebarría Jiménez/EUIPO – Núcleo de comunicaciones y control, S.L.

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/27

      Pritožba, ki jo je Xabier Uribe-Etxebarría Jiménez vložil 15. avgusta 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 29. maja 2018 v zadevi T-577/15, Xabier Uribe-Etxebarría Jiménez/EUIPO – Núcleo de comunicaciones y control, S.L.
      (Zadeva C-534/18 P)
      (2019/C 16/34)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Pritožnik: Xabier Uribe-Etxebarría Jiménez (zastopnik: M. Esteve Sanz, odvetnica)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in Núcleo de comunicaciones y control, S.L.

         Predlogi

                  —

                  Izpodbijana sodba naj se razveljavi v delu, v katerem je z njo zavrnjen prvi tožbeni razlog tožbe tožeče stranke pred Splošnim sodiščem in v katerem je deloma zavrnjen tretji tožbeni razlog iz te tožbe.

                  —

                  Ugodi naj se predlogom, ki izhajajo iz prvega tožbenega razloga tožbe tožeče stranke pred Splošnim sodiščem in, podredno, iz tretjega tožbenega razloga te tožbe.

                  —

                  EUIPO in intervenientki naj se naloži, da tožeči stranki plačata vse stroške, ki so ji nastali pred Splošnim sodiščem in v okviru te pritožbe.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

            Prvi pritožbeni razlog
         , ki je razdeljen na šest delov, se uveljavlja zoper obrazložitev izpodbijane sodbe s katero je bil ob oceni, da je odbor za pritožbe utemeljeno lahko zavrnil dopolnilno vlogo, ki jo je pritožnik v roku vložil pri odboru za pritožbe pri EUIPO, zavrnjen prvi tožbeni razlog tožbe pred Splošnim sodišče, da odločba odbora za pritožbe pri EUIPO krši člene 63(1), 64(1) in 76(1) Uredbe (ES) 207/2009 (1).
      S prvim delom tega razloga se očita kršitev člena 36 Statuta Sodišča in člena 81 Poslovnika Splošnega sodišča, ker ni bila izpolnjena obveznost obrazložitve, saj se izpodbijana sodba ne opredeli glede trditve, ki jo je pritožnik podal na ustni obravnavi, o nedopustnosti argumentacije, ki jo je EUIPO podal v svojem odgovoru na tožbo.
      Z drugim delom se očita: (i) kršitev člena 36 Statuta Sodišča in člena 81 Poslovnika Splošnega sodišča, ker ni bila izpolnjena obveznost, da se po uradni dolžnosti ugotovi neobstoj obrazložitve v izpodbijani odločbi glede razlogov, zaradi katerih ni bil upoštevan predlog pritožnika za ponovni preizkus dokaza uporabe, predloženega pred oddelkom za izbris (ii) kršitev pravice do obrambe pritožnika, saj je bila v izpodbijani sodbi sprejeta nova obrazložitev, podana v odgovoru EUIPO na tožbo, namesto da bi bil po uradni dolžnosti ugotovljen neobstoj obrazložitve odločbe odbora za pritožbe; (iii) izkrivljanje dejstev, saj je bilo v izpodbijani sodbi ugotovljeno, da je odbor za pritožbe lahko utemeljeno zavrnil pisanje pritožnice, čeprav odbor za pritožbe ni zavrnil tega pisanja.

         S tretjim delom se očita izkrivljanje dejstev in konkretno elementov iz obrazložitve glavne in dopolnilne vloge, ki ju je pritožnik vložil pri odboru za pritožbe EUIPO.

         S četrtim delom se očita kršitev členov 63(1), 64(1) in 76(1) ter 57(2) Uredbe (ES) 207/2009, ker je v izpodbijani sodbi podana napačna razlaga teh členov in je potrjeno to, da se odbor za pritožbe pri EUIPO ne opredeli do zahtevka tožeče stranke, o katerem se je razpravljalo pred odborom za pritožbe.

         S petim delom se očita kršitev člena 64 Uredbe (ES) 207/2009, ker je v izpodbijani sodbi presojeno, da ker se pred oborom za pritožbe ni specifično zastavilo vprašanje resne in dejanske uporabe prejšnje znamke, to vprašanje ni pravno vprašanje, ki ga mora ta odbor nujno obravnavati za rešitev spora, ki ga obravnava.

         S šestim delom se očita kršitev členov 64 in 60 Uredbe (ES) 207/2009 in pravila 49(1) Uredbe št. 2868/95 (2), ker je bila za to zadevo uporabljena sodna praksa glede teh dveh zadnjenavedenih členov, ki urejata dopustnost pritožb pri odboru za pritožbe EUIPO, saj v tej zadevi odbor za pritožbe pritožbe ni razglasil za nedopustno in, četudi bi jo, bi ta ugotovitev kršila ta člena, ker pisanja, ki jih je vložil pritožnik, nikakor niso dopustna.

         Z drugim pritožbenim razlogom se izpodbija obrazložitev izpodbijane sodbe, s katero je bil delno zavrnjen tretji tožbeni razlog tožbe pred Splošnim sodiščem, ki se nanaša na to, da je bil z odločbo odbora za pritožbe kršen člen 8 Uredbe (ES) 207/2009. Ta pritožbeni razlog se deli na dva dela.

         S prvim delom se očita kršitev člena 36 Statuta Sodišča in člena 81 Poslovnika Splošnega sodišča, ker v izpodbijani sodbi ni obrazložitve glede pomena, ki se ga pripisuje preudarkom iz odločb oddelka za izbris in odbora za pritožbe EUIPO glede proizvodov, za katere bi bilo treba šteti, da je zanje prejšnja znamka registrirana. Očita se tudi izkrivljanje teh preudarkov, ker je pomen, ki jim ga pripisuje izpodbijana sodba, v protislovju s preudarki iz teh odločb, trditvami strank in dokazi v postopku.

         Z drugim delom se očita kršitev člena 8 Uredbe 207/2009, ker se v izpodbijani sodbi za podobne štejejo storitve iz razreda 42, ki jih zajema sporna znamka, in proizvodi, za katere se šteje, da je zanje registrirana prejšnja znamka.

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).

         (2)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 189).


title: Zadeva C-342/17: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 14. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto – Italija) – Memoria Srl, Antonia Dall'Antonia/Comune di Padova (Predhodno odločanje – Omejitve svobode ustanavljanja – Pristojnost Sodišča – Dopustnost predloga za sprejetje predhodne odločbe – Povsem notranji položaj – Nacionalna ureditev, s katero je prepovedana vsakršna pridobitna dejavnost, povezana s shranjevanjem mrliških žar – Test sorazmernosti – Doslednost nacionalne ureditve)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/18

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 14. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto – Italija) – Memoria Srl, Antonia Dall'Antonia/Comune di Padova
      (Zadeva C-342/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Omejitve svobode ustanavljanja - Pristojnost Sodišča - Dopustnost predloga za sprejetje predhodne odločbe - Povsem notranji položaj - Nacionalna ureditev, s katero je prepovedana vsakršna pridobitna dejavnost, povezana s shranjevanjem mrliških žar - Test sorazmernosti - Doslednost nacionalne ureditve))
      (2019/C 16/21)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: Memoria Srl, Antonia Dall'Antonia

         Tožena stranka: Comune di Padova

         ob udeležbi: Alessandra Calore

         Izrek

      Člen 49 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki osebi, ki ji je mrliška žara izročena v hrambo, prepoveduje, da bi kljub izrecno izraženi volji pokojnika shranjevanje te žare poverila tretjim osebam, in ki tej osebi nalaga, da jo shranjuje na svojem domu, razen če jo shrani na mestnem pokopališču, poleg tega pa prepoveduje vsakršno dejavnost, ki se opravlja s pridobitnim namenom, katere predmet – čeprav ne izključni – bi bil shranjevanje mrliških žar na kakršni koli podlagi in za kakršno koli obdobje.

         (1)  UL C 309, 18.9.2017.


title: Zadeva T-636/18: Tožba, vložena 23. oktobra 2018 – Tokai erftcarbon/Komisija

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/48

      Tožba, vložena 23. oktobra 2018 – Tokai erftcarbon/Komisija
      (Zadeva T-636/18)
      (2019/C 16/59)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Tokai erftcarbon GmbH (Grevenbroich, Nemčija) (zastopniki: K. Van Maldegem, M. Grunchard, R. Crespi in S. Saez Moreno, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

                  —

                  tožeči stranki nadomesti škodo, ki ji jo je povzročila tožena stranka;

                  —

                  toženi stranki naloži, naj tožeči stranki plača odškodnino za škodo, ki ji je nastala neposredno zaradi tega, ker je Komisija sprejela Uredbo (EU) št. 944/2013 z dne 2. oktobra 2013 o spremembi Uredbe (ES) št. 1272/2008 Evropskega Parlamenta in Sveta o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi z namenom njene prilagoditve tehničnemu in znanstvenemu napredku (UL 2013, L 261, str. 5), kolikor je v njej snov smola, premogov katran, visokotemperaturna uvrščena v skupini Aquatic Acute 1 (H400) in Aquatic Chronic 1 (H410), pri čemer je ta odškodnina ocenjena na skupno 66 236,74 EUR ali katerikoli drug znesek, ki ga bosta ugotovila tožeča stranka med postopkom ali Splošno sodišče;

                  —

                  podredno, z vmesno sodbo razsodi, da mora tožena stranka povrniti škodo za nastalo izgubo, in strankama naloži, naj Splošnemu sodišču v razumnem času od izdaje sodbe predložita številčne podatke glede odškodnine, o kateri se bosta stranki dogovorili, ali, če se o njej ne bosta dogovorili, strankama naloži, naj v istem obdobju predložita svoja predloga, utemeljena z natančnimi številčnimi podatki;

                  —

                  toženi stranki naloži, naj tožeči stranki plača kompenzacijske obresti po privzeti stopnji od nastanka izgube (torej ali od datuma začetka veljavnosti nezakonite uvrstitve ali od datuma dejanske škode);

                  —

                  toženi stranki naloži, naj plača zamudne obresti po stopnji 8 % ali kakršne koli druge obresti po ustrezni stopnji, ki jih bo določilo Splošno sodišče, izračunane od dolgovanega zneska od datuma razglasitve sodbe do dejanskega plačila, in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlog in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en sam razlog, ki se nanaša na to, da je tožena stranka tožeči stranki povzročila škodo s sprejetjem in začetkom veljavnosti Uredbe Komisije (EU) št. 944/13 (1), s katero je bila snov smola, premogov katran, visokotemperaturna uvrščena v skupini Aquatic Acute 1 (H400) in Aquatic Chronic 1 (H410). Sodišče Evropske unije je 22. novembra 2017 zavrnilo pritožbo Evropske komisije zoper odločitev Splošnega sodišča o razglasitvi ničnosti Uredbe (EU) št. 944/13 v delu, v katerem je bila v njej snov smola, premogov katran, visokotemperaturna uvrščena v skupini Aquatic Acute 1 (H400) in Aquatic Chronic 1 (H410), zaradi očitne napake pri presoji. Tožeči stranki so v zvezi z uporabo nezakonite uvrstitve nastali stroški. Tožena stranka na podlagi členov 268 in 340 PDEU odgovarja za te stroške, ker je bilo ravnanje tožene stranke nezakonito, saj pomeni dovolj resno kršitev prava, ker je povzročena škoda dejanska in gotova ter ker obstaja neposredna vzročna zveza med ravnanjem tožene stranke in zatrjevano škodo.

         (1)  Uredba Komisije (EU) št. 944/2013 z dne 2. oktobra 2013 o spremembi Uredbe (ES) št. 1272/2008 Evropskega Parlamenta in Sveta o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi z namenom njene prilagoditve tehničnemu in znanstvenemu napredku (UL 2013, L 261, str. 5).


title: Zadeva C-18/17: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 14. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Danieli & C. Officine Meccaniche SpA, in drugi/Regionale Geschäftsstelle Leoben des Arbeitsmarktservice (Predhodno odločanje – Pristop novih držav članic – Republika Hrvaška – Prehodni ukrepi – Svoboda opravljanja storitev – Direktiva 96/71/ES – Napotitev delavcev – Napotitev hrvaških državljanov in državljanov tretjih držav v Avstrijo prek podjetja s sedežem v Italiji)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/6

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 14. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Danieli & C. Officine Meccaniche SpA, in drugi/Regionale Geschäftsstelle Leoben des Arbeitsmarktservice
      (Zadeva C-18/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Pristop novih držav članic - Republika Hrvaška - Prehodni ukrepi - Svoboda opravljanja storitev - Direktiva 96/71/ES - Napotitev delavcev - Napotitev hrvaških državljanov in državljanov tretjih držav v Avstrijo prek podjetja s sedežem v Italiji))
      (2019/C 16/06)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgerichtshof

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranka: Danieli & C. Officine Meccaniche SpA, Dragan Panic, Ivan Arnautov, Jakov Mandic, Miroslav Brnjac, Nicolai Dorassevitch, Alen Mihovic

         Tožena stranka: Regionale Geschäftsstelle Leoben des Arbeitsmarktservice

         Izrek

                  1.

                  Člena 56 in 57 PDEU in odstavek 2 poglavja 2 Priloge V k Aktu o pogojih pristopa Republike Hrvaške in prilagoditvah Pogodbe o Evropski uniji, Pogodbe o delovanju Evropske unije in Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo je treba razlagati tako, da ima država članica pravico, da z zahtevo po delovnem dovoljenju omeji napotitev hrvaških delavcev, ki so zaposleni pri podjetju s sedežem na Hrvaškem, če se napotitev teh delavcev izvaja kot posredovanje teh delavcev v smislu člena 1(3)(c) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 96/71/ES z dne 16. decembra 1996 o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev podjetju s sedežem v drugi državi članici zaradi opravljanja storitev zadnjenavedenega podjetja v prvi od teh držav članic.

                  2.

                  Člena 56 in 57 PDEU je treba razlagati tako, da država članica nima pravice zahtevati, da morajo državljani tretjih držav, ki jih podjetje, ki ima sedež v drugi državi članici, posreduje drugemu podjetju s sedežem v tej drugi državi članici zaradi opravljanja storitev v prvi od teh držav članic, imeti delovno dovoljenje.

         (1)  UL C 144, 8.5.2017.


title: Zadeva C-568/18 P: Pritožba, ki jo je Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH vložila 11. septembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 11. julija 2018 v zadevi T-643/13, Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH/Evropska komisija

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/29

      Pritožba, ki jo je Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH vložila 11. septembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 11. julija 2018 v zadevi T-643/13, Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH/Evropska komisija
      (Zadeva C-568/18 P)
      (2019/C 16/36)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnica: Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH (zastopnika: S. Altenschmidt, D. Jacob, Rechtsanwälte)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj

                  —

                  sodbo Splošnega sodišča z dne 11. julija 2018 v zadevi T-643/13 razveljavi;

                  —

                  odločbo Komisije z dne 15. septembra 2013 z oznako GestDem 2013/1504 razglasi za nično;

                  —

                  podredno razveljavi sodbo Splošnega sodišča in zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica uveljavlja te pritožbene razloge:

                  1.

                  Splošno sodišče ni izpolnilo zahtev iz Uredbe (ES) št. 1367/2006 (1) za zavrnitev prostega dostopa do okoljskih informacij. Zavrnitveni razlog iz člena 4(2), prva alinea, Uredbe (ES) št. 1049/2001 (2) v povezavi s členom 6(1) Uredbe (ES) št. 1367/2006 ob upoštevanju določb Aarhuške konvencije je razlagalo preširoko. Splošno sodišče je napačno izhajalo iz načela, da so informacije o učinkovitosti glede emisij ogljika industrijskega obrata občutljive poslovne informacije.

                  2.

                  Splošno sodišče je zanikalo obstoj okoljskih informacij o emisijah, s čimer je kršilo člen 6(1) Uredbe (ES) št. 1367/2006 in člen 4(2) Uredbe (ES) št. 1049/2001.

                  3.

                  Splošno sodišče poleg tega tudi ni zadostno upoštevalo prevladujoči javni interes za dostop do zadevnih okoljskih informacij, na katerega se je sklicevala pritožnica.

         (1)  Uredba (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti (UL 2006, L 264, str. 13).

         (2)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).


title: Zadeva C-33/17: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 13. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bezirksgericht Bleiburg/Okrajno Sodišče Pliberk – Avstrija) – Čepelnik d.o.o./Michael Vavti (Predhodno odločanje – Člen 56 PDEU – Svoboda opravljanja storitev – Omejitve – Storitve na notranjem trgu – Direktiva 2006/123/ES – Delovno pravo – Napotitev delavcev za izvedbo gradbenih del – Prijava delavcev – Hramba in prevod plačilnih listov – Ustavitev plačil – Plačilo varščine s strani prejemnika storitev – Zavarovanje morebitne denarne kazni, ki bi bila naložena izvajalcu storitev)

text:
               14.1.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/7

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 13. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bezirksgericht Bleiburg/Okrajno Sodišče Pliberk – Avstrija) – Čepelnik d.o.o./Michael Vavti
      (Zadeva C-33/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Člen 56 PDEU - Svoboda opravljanja storitev - Omejitve - Storitve na notranjem trgu - Direktiva 2006/123/ES - Delovno pravo - Napotitev delavcev za izvedbo gradbenih del - Prijava delavcev - Hramba in prevod plačilnih listov - Ustavitev plačil - Plačilo varščine s strani prejemnika storitev - Zavarovanje morebitne denarne kazni, ki bi bila naložena izvajalcu storitev))
      (2019/C 16/07)
      Jezika postopka: nemščina in slovenščina

         Predložitveno sodišče

      Bezirksgericht Bleiburg/Okrajno Sodišče Pliberk

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Čepelnik d.o.o.

         Tožena stranka: Michael Vavti

         Izrek

      Člen 56 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, v skladu s katero lahko pristojni organi naročniku del, ki ima sedež v tej državi članici, odredijo ustavitev plačil njegovemu sopogodbeniku, ki ima sedež v drugi državi članici, in mu celo naložijo plačilo varščine v višini še neplačanega zneska plačila za delo, in sicer za zavarovanje plačila morebitne denarne kazni, ki bi bila lahko temu sopogodbeniku naložena v primeru ugotovljene kršitve delovnega prava prvonavedene države članice.

         (1)  UL C 86, 20.3.2017.