title: Zadeva C-136/15 P: Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 19. junija 2015 – Mohammad Makhlouf/Svet Evropske unije (Pritožba — Člen 181 Poslovnika Sodišča — Člen 169(2) — Nujna vsebina pritožbe — Očitna nedopustnost)

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/11

         Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 19. junija 2015 – Mohammad Makhlouf/Svet Evropske unije
   (Zadeva C-136/15 P) (1)

   ((Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Člen 169(2) - Nujna vsebina pritožbe - Očitna nedopustnost))
   (2015/C 398/13)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Mohammad Makhlouf (zastopnik: G. Karouni, odvetnik)

      Druga stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: G. Étienne in M.-M. Joséphidès, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrže.

               2.

               Mohammad Makhlouf poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasil Svet Evropske unije.

      (1)  UL C 311, 21.9.2015.


title: Zadeva T-393/14: Tožba, vložena 4. junija 2014 – Ingeperfil proti Komisiji

text:
               28.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/29

         Tožba, vložena 4. junija 2014 – Ingeperfil proti Komisiji
   (Zadeva T-393/14)
   2014/C 245/39
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ingeperfil, SL (Barcelona, Španija) (zastopniki: J. C. García Muñoz, J. I Jiménez-Blanco Carrillo de Albornoz in J. Corral García, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep razglasi za ničen.

               —

               Komisiji naloži plačilo vseh stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Razlogi in bistvene trditve so enaki kot tisti, ki so navedeni v zadevi T-392/14.


title: Zadeva T-544/11: Tožba, vložena 12. oktobra 2011 – Spectrum Brands (UK) proti UUNT – Philips (STEAM GLIDE)

text:
               7.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/17

         Tožba, vložena 12. oktobra 2011 – Spectrum Brands (UK) proti UUNT – Philips (STEAM GLIDE)
   (Zadeva T-544/11)
   2012/C 6/33
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Spectrum Brands (UK) Ltd (Manchester, Združeno kraljestvo) (zastopnik: S. Malynicz, Barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Koninklijke Philips Electronics NV (Eindhoven, Nizozemska)

      Predloga

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 14. julija 2011 (zadeva R 1289/2010-1) naj se razveljavi; in

               —

               toženi stranki in drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe naj se naloži plačilo njunih stroškov in stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Registrirana znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka „STEAM GLIDE“ za izdelke iz razreda 9 – registracija znamke Skupnosti št. 5167382

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: Druga stranka pred odborom za pritožbe je vložila zahtevo za ugotovitev ničnosti v skladu s členom 52(1)(a) v povezavi z absolutnimi razlogi za zavrnitev iz člena 7(1), od (a) do (c), Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009.

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev izpodbijane odločbe in ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(c) Uredbe Sveta št. 207/2009 s tem, da je odbor za pritožbe napačno presodil pomen in zgradbo znamke ter njenih sestavnih delov, kot tudi njeno primernost, da takoj in neposredno opiše obravnavano blago. Poleg tega odbor za pritožbe ni upošteval splošnega pomena člena 7(1)(c) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti. Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009 s tem, da odbor za pritožbe ni upošteval bistvene funkcije znamke in vidika povprečnega potrošnika, da člena 7(1)(b) ni obravnaval ločeno od člena 7(1)(c), da ni upošteval splošnega pomena člena 7(1)(b) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti in da ni preučil znamke kot celote.


title: Zadeva T-173/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2014 – Selo Medical/UUNT – biosyn Arzneimittel (SELOGYN) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti SELOGYN — Prejšnja nacionalna besedna znamka SELESYN — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Zavrnitev registracije)

text:
               9.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/47

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2014 – Selo Medical/UUNT – biosyn Arzneimittel (SELOGYN)
   (Zadeva T-173/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti SELOGYN - Prejšnja nacionalna besedna znamka SELESYN - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Zavrnitev registracije))
   (2015/C 046/58)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Selo Medical GmbH (Unternberg, Avstrija) (zastopnik: T. Schneider, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Walicka, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: biosyn Arzneimittel GmbH (Fellbach, Nemčija) (zastopnika: R. Kunz-Hallstein in H. Kunz-Hallstein, odvetnika)

      Predmet

   Tožba za razveljavitev odločbe četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 21. januarja 2013 (zadeva R 2601/2011-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama biosyn Arzneimittel GmbH in Selo Medical GmbH.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Selo Medical GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 141, 18.5.2013.


title: Zadeva C-50/08: Tožba, vložena 12. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki

text:
               24.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/18

         Tožba, vložena 12. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki
   (Zadeva C-50/08)
   (2008/C 128/31)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J.-P. Keppenne in M. H. Støvlbæk, zastopnika)

      Tožena stranka: Francoska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Francoska republika, s tem ko je določila državljanstvo kot pogoj za opravljanje poklica notarja, ni izpolnila obveznosti iz Pogodbe ES, zlasti členov 43 ES in 45 ES;

               —

               Francoski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija toženo stranko obtožuje, da je, s tem ko je določila državljanstvo kot pogoj za dostop do poklica notarja in opravljanja tega poklica, nesorazmerno kršila svobodo ustanavljanja iz člena 43 ES. Člen 45 ES izvzema od uporabe določb poglavja v zvezi s pravico do ustanavljanja dejavnosti, ki so neposredno in posebej povezane z izvajanjem javne oblasti. Po mnenju Komisije pa so naloge, ki jih francosko pravo nalaga notarjem, tako malo povezane z izvajanjem javne oblasti, da ne spadajo v področje uporabe tega člena in taka omejitev pravice do ustanavljanja ni upravičena.
   Po eni strani, notarjem s temi nalogami ni podeljena resnična pravica uporabljati prisilna sredstva ter funkcije in pravni položaj sodnika in notarja so zelo različne.
   Nacionalni zakonodajalec bi lahko, po drugi strani, določil manj omejevalne ukrepe od pogoja državljanstva, kot so na primer določitev strogih pogojev za dostop do poklica, posebne strokovne zahteve in/ali poseben nadzor zadevnih gospodarskih subjektov.


title: Zadeva T-445/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2012 – HerkuPlast Kubern proti UUNT – How (eco-pack) ( „Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava znamke Skupnosti eco-pack — Prejšnji nacionalna in prejšnja mednarodna besedna znamka ECOPAK — Verjetnost zmede — Podobnost proizvodov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009“ )

text:
               10.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2012 – HerkuPlast Kubern proti UUNT – How (eco-pack)
   (Zadeva T-445/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava znamke Skupnosti eco-pack - Prejšnji nacionalna in prejšnja mednarodna besedna znamka ECOPAK - Verjetnost zmede - Podobnost proizvodov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2012/C 343/25
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: HerkuPlast Kubern GmbH (Ering, Nemčija) (zastopnika: G. Würtenberger in R. Kunze, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Heidi A. T. How (Harrow, Združeno kraljestvo)

      Predmet

   Tožba zoper sklep četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 27. julija 2010 (zadeva R 1014/2009-4) glede postopka z ugovorom med družbama HerkuPlast Kubern GmbH in Heidi A. T. How.

      Izrek

               1.

               Sklep četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 27. julija 2010 (zadeva R 1014/2009-4) se razveljavi.

               2.

               UUNT poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasila družba HerkuPlast Kubern GmbH.

      (1)  UL C 317, 20.11.2010.


title: Zadeva C-101/12: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 17. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Stuttgart – Nemčija) – Herbert Schaible proti Land Baden-Württemberg (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Kmetijstvo — Uredba (ES) št. 21/2004 — Sistem za identifikacijo in registracijo ovc in koz — Obveznost elektronske individualne identifikacije — Obveznost vodenja registra na gospodarstvu — Veljavnost — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Svoboda gospodarske pobude — Sorazmernost — Enako obravnavanje)

text:
               14.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 367/7

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 17. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Stuttgart – Nemčija) – Herbert Schaible proti Land Baden-Württemberg
   (Zadeva C-101/12) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Kmetijstvo - Uredba (ES) št. 21/2004 - Sistem za identifikacijo in registracijo ovc in koz - Obveznost elektronske individualne identifikacije - Obveznost vodenja registra na gospodarstvu - Veljavnost - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Svoboda gospodarske pobude - Sorazmernost - Enako obravnavanje)
   2013/C 367/11
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Stuttgart

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Herbert Schaible

      Tožena stranka: Land Baden-Württemberg

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločne – Verwaltungsgericht Stuttgart – Veljavnost členov 3(1), 4(2), 5(1) in 9(3), prvi pododstavek, Uredbe Sveta (ES) št. 21/2004 z dne 17. decembra 2003 o uvedbi sistema za identifikacijo in registracijo ovc in koz ter o spremembi Uredbe (ES) št. 1782/2003 in direktiv 92/102/EGS in 64/432/EGS (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 42, str. 56), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 933/2008 z dne 23. septembra 2008 (UL L 256, str. 5) glede na Listino temeljnih pravic Evropske unije, zlasti njenih členov 15(1) in 16 – Sorazmernost sistema posamične identifikacije ovc in koz

      Izrek

   Preizkus postavljenih vprašanj ni izkazal ničesar, kar bi lahko vplivalo na veljavnost členov 3(1), 4(2), 5(1) in 9(3), prvi pododstavek, Uredbe Sveta (ES) št. 21/2004 z dne 17. decembra 2003 o uvedbi sistema za identifikacijo in registracijo ovc in koz ter o spremembi Uredbe (ES) št. 1782/2003 in direktiv 92/102/EGS in 64/432/EGS, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 933/2008 z dne 23. septembra 2008, ter Priloge B, točka 2, k tej uredbi.

      (1)  UL C 133, 5.5.2012.


title: Zadeva C-175/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (Združeno kraljestvo) 14. maja 2009 — Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs proti Axa UK Ltd

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/30

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (Združeno kraljestvo) 14. maja 2009 — Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs proti Axa UK Ltd
   (Zadeva C-175/09)
   2009/C 153/59
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

      Tožena stranka: Axa UK plc

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Kakšne so značilnosti oprostitve, ki ima „učinek prenosa sredstev in povzroči […] spremembe v pravnem in finančnem položaju“? Zlasti:

                           (a)

                           Ali se oprostitev uporablja za storitve, ki jih sicer ne bi bilo treba opravljati nobeni od finančnih institucij, ki (i) knjižijo v breme enega računa, (ii) opravijo ustrezni dobropis na drug račun ali (iii) opravijo vmesno nalogo med (i) ali (ii)?

                           (b)

                           Ali se oprostitev uporablja za storitve, ki ne vključujejo opravljanja nalog knjiženja v breme računa in ustreznega dobropisa na drug račun, ki pa se lahko, če pride do prenosa sredstev, razumejo kot vzrok tega prenosa?

               2.

               Ob upoštevanju sodbe SDC, ali gospodarski subjekt (ki sam ni banka) opravlja oproščeno storitev v skladu s členom 13B(d)(3), če naloge, ki jih opravlja za svojo stranko, (1) vključujejo dvig, obdelavo in nadaljnje plačilo denarnih sredstev, ki jih stranki dolguje tretja oseba, zlasti pa naloge:

                           (a)

                           posredovanja podatkov banki tretje osebe in zahtevanje plačila z bančnega računa tretje osebe na bančni račun gospodarskega subjekta na podlagi trajnega pooblastila, ki ga tretja oseba da banki (v okviru sheme „Direct Debit“), in nato, če banka opravi plačilo,

                           (b)

                           dajanje navodila lastni banki, da prenese sredstva z njegovega računa na bančni račun stranke, vendar (2) ne vključujejo nalog (a) knjiženja v breme bančnega računa, (b) ustreznega dobropisa na drug bančni račun ali (c) opravljanja katere koli vmesne naloge med (a) in (b)?

               3.

               Ali bi bil odgovor na drugo vprašanje drugačen, če se storitev, opisana v tem vprašanju, opravlja s posredovanjem podatkov elektronskemu sistemu, ki nato samodejno komunicira z zadevno banko, čeprav posredovanje podatkov morda ne bo vedno povzročilo izvedbe prenosa (na primer ker je tretja oseba preklicala svoje trajno pooblastilo svoji banki ali na računu nima dovolj sredstev)?


title: Zadeva F-112/06: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 18. oktobra 2007 – Krcova proti Sodišču (Javni uslužbenci – Uradnik na poskusnem delu – Člen 34 Kadrovskih predpisov – Odpoved delovnega razmerja uradnika na poskusnem delu – Odločanje po prostem preudarku – Dolžna skrbnost – Načelo dobrega upravljanja)

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/47

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 18. oktobra 2007 – Krcova proti Sodišču
   (Zadeva F-112/06) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradnik na poskusnem delu - Člen 34 Kadrovskih predpisov - Odpoved delovnega razmerja uradnika na poskusnem delu - Odločanje po prostem preudarku - Dolžna skrbnost - Načelo dobrega upravljanja)
   (2007/C 297/95)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Erika Krcova (Trnava, Slovaška) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Sodišče Evropskih skupnosti (zastopnik: M. Schauss)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe Sodišča z dne 18. oktobra 2005 o odpovedi delovnega razmerja tožeče stranke na koncu njenega obdobja poskusnega dela.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Stranki nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 281, 18.11.2006, str. 49.


title: Zadeva C-157/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 2. aprila 2010 – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A. proti Administración General del Estado

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 2. aprila 2010 – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A. proti Administración General del Estado
   (Zadeva C-157/10)
   2010/C 179/26
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Kasacijski pritožnik: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

      Druga stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Administración General del Estado

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člena 63 in 65 Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi (ki je bila sprejeta enostransko ali na podlagi dvostranske konvencije z namenom izogibanja dvojnega obdavčevanja), ki glede davka od dohodkov pravnih oseb v okviru določb, ki preprečujejo mednarodno dvojno obdavčevanje, prepoveduje odbiti davek, dolgovan v drugih državah članicah Evropske unije iz naslova dohodkov, ki so bili pridobljeni na njihovem ozemlju in za katere nastane obveznost plačila davka od dohodkov pravnih oseb, če se kljub nastanku obdavčljivega dogodka davek ne plača, ker zanj velja oprostitev, olajšava ali druga davčna ugodnost?


title: Zadeva C-56/11: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemčija) – Raiffeisen-Waren-Zentrale Rhein-Main e.G. proti Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH (Žlahtniteljske pravice v Skupnosti — Uredba (ES) št. 2100/94 — Predelava — Obveznost predelovalca, da posreduje informacije imetniku žlahtniteljske pravice v Skupnosti — Zahteve glede trenutka vložitve in vsebine zahteve za informacije)

text:
               12.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/11

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemčija) – Raiffeisen-Waren-Zentrale Rhein-Main e.G. proti Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH
   (Zadeva C-56/11) (1)

   (Žlahtniteljske pravice v Skupnosti - Uredba (ES) št. 2100/94 - Predelava - Obveznost predelovalca, da posreduje informacije imetniku žlahtniteljske pravice v Skupnosti - Zahteve glede trenutka vložitve in vsebine zahteve za informacije)
   2013/C 9/15
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Raiffeisen-Waren-Zentrale Rhein-Main e.G.

      Druga stranka: Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberlandesgericht Düsseldorf – Razlaga člena 14(3), šesta alinea, Uredbe Sveta (ES) št. 2100/94 z dne 27. julija 1994 o žlahtniteljskih pravicah v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 16, str. 390) in člena 9(2) in (3) Uredbe Komisije (ES) št. 1768/95 z dne 24. julija 1995 o izvajanju pravil o kmetijski izjemi, predvideni v členu 14(3) Uredbe Sveta (ES) št. 2100/94 o žlahtniteljskih pravicah v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 18, str. 63) – Obveznost predelovalca, da posreduje informacije imetniku žlahtniteljske pravice v Skupnosti – Zahteve glede trenutka vložitve in vsebine zahteve za informacije, ki lahko utemelji obveznost posredovanja informacij

      Izrek

               1.

               Člen 9(3) Uredbe Komisije (ES) št. 1768/95 z dne 24. julija 1995 o izvajanju pravil o kmetijski izjemi, predvideni v členu 14(3) Uredbe Sveta (ES) št. 2100/94 o žlahtniteljskih pravicah v Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 2605/98 z dne 3. decembra 1998, je treba razlagati tako, da obveznost predelovalca, da poda informacije v zvezi z zavarovanimi sortami, nastane, če zahtevo za informacije v zvezi z določenim tržnim letom prejme pred iztekom tržnega leta, na katero se ta zahteva nanaša. Vendar lahko taka obveznost obstaja v zvezi z informacijami, ki se nanašajo na zadnja tri predhodna tržna leta, če je imetnik žlahtniteljske pravice v Skupnosti prvo zahtevo glede istih sort istemu predelovalcu predložil v prvem letu od predhodnih tržnih let, na katere se zahteva nanaša.

               2.

               Določbe člena 14(3) Uredbe Sveta (ES) št. 2100/94 z dne 27. julija 1994 o žlahtniteljskih pravicah v Skupnosti v povezavi s členom 9 Uredbe št. 1768/95, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 2605/98, je treba razlagati tako, da ni treba, da zahteva za informacije, ki jo imetnik žlahtniteljske pravice v Skupnosti predloži predelovalcu, vsebuje dokaze za indice, ki se navajajo. Poleg tega okoliščina, da je nek kmet opravil pogodbeno sajenje zavarovane sorte, še ne pomeni indica, da je predelovalec pridelek, pridobljen s sajenjem semenskega materiala navedene sorte, predelal za njegovo sajenje ali ga namerava predelati. Vendar lahko to glede na ostale okoliščine primera omogoča sklep o obstoju takega indica, kar pa mora predložitveno sodišče preveriti v sporu, o katerem odloča.

      (1)  UL C 145, 14.5.2011.


title: Zadeva F-100/06: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 15. marca 2007 — Simon proti Sodišču in Komisiji

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/60

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 15. marca 2007 — Simon proti Sodišču in Komisiji
   (Zadeva F-100/06) (1)

   (2007/C 95/120)

      Jezik postopka: madžarščina

   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 294, 2.12.2006, str. 65.


title: Zadeva C-441/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Cour administrative d'appel de Douai z dne  1. decembra 2005  v zadevi Société Roquette Frères proti Ministre de l'Agriculture, de l'Alimentation, de la Pêche et de la Ruralité

text:
               11.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 36/25

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Cour administrative d'appel de Douai z dne 1. decembra 2005 v zadevi Société Roquette Frères proti Ministre de l'Agriculture, de l'Alimentation, de la Pêche et de la Ruralité
   (Zadeva C-441/05)
   (2006/C 36/51)
   Jezik postopka: francoščina
   Cour administrative d'appel de Douai je s sodbo z dne 1. decembra 2005 v zadevi Société Roquette Frères proti Ministre de l'Agriculture, de l'Alimentation, de la Pêche et de la Ruralité, ki jo je sodno tajništvo Sodišča prejelo 12. decembra 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložilo predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Cour administrative d'appel de Douai Sodišču predlaga, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali je bila Société Roquette Frères nedvomno upravičena neposredno pred tem sodiščem izpodbijati zakonitost točke 2 člena 24 Uredbe št. 1785/81 (1), točke 3 člena 27 Uredbe št. 2038/1999 (2), člena 1 Uredbe št. 2073/2000 (3), točke 2 člena 11 Uredbe št. 1260/2001 (4), člena 1 Uredbe št. 1745/2002 (5) in člena 1 Uredbe št. 1739/2003 (6)?

               2.

               V primeru, da bi se bila Société Roquette Frères upravičena sklicevati na nezakonitost navedenih določb, ali točka 2 člena 24 Uredbe št. 1785/81, točka 3 člena 27 Uredbe št. 2038/1999, člen 1 Uredbe št. 2073/2000, točka 2 člena 11 Uredbe št. 1260/2001, člen 1 Uredbe št. 1745/2002 in člen 1 Uredbe št. 1739/2003 veljajo v delu, v katerem določajo maksimalne osnovne količine za proizvodnjo izoglukoze za celinsko Francijo brez upoštevanja izoglukoze, ki je bila v tej državi proizvedena med 1. novembrom 1978 in 30. aprilom 1979 kot vmesni proizvod za izdelavo drugih proizvodov, namenjenih prodaji?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 1785/81 z dne 30. junija 1981 o skupni ureditvi trgov za sladkor (UL L 177, str. 4).

      (2)  Uredba Sveta (EGS) št. 2038/1999 z dne 13. septembra 1999 o skupni ureditvi trgov za sladkor (UL L 252, str. 1).

      (3)  Uredba Komisije (ES) št. 2073/2000 z dne 29. septembra 2000 o znižanju, za tržno leto 2000/2001, zajamčene količine po proizvodnih kvotah za sektor sladkorja in predvidenih največjih potreb rafinerij sladkorja po preferencialnih uvozih (UL L 246, str. 38).

      (4)  Uredba Sveta (ES) št. 1260/2001 z dne 19. junija 2001 o skupni ureditvi trgov za sladkor (UL L 178, str. 1).

      (5)  Uredba Komisije (ES) št. 1745/2002 z dne 30. septembra 2002 o znižanju, za tržno leto 2002/2003, zajamčene količine po proizvodnih kvotah za sektor sladkorja in predvidenih največjih potreb rafinerij sladkorja po preferencialnih uvozih (UL L 263, str. 31).

      (6)  Uredba Komisije (ES) št. 1739/2003 z dne 30. septembra 2003 o znižanju, za tržno leto 2003/2004, zajamčene količine po proizvodnih kvotah za sektor sladkorja in predvidenih največjih potreb rafinerij sladkorja po preferencialnih uvozih (UL L 249, str. 38).


title: Zadeva T-293/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. junija 2014 – Syria International Islamic Bank proti Svetu (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Siriji — Zamrznitev sredstev — Očitna napaka pri presoji — Dokazno breme — Odškodninski zahtevek)

text:
               28.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/9

         Sodba Splošnega sodišča z dne 11. junija 2014 – Syria International Islamic Bank proti Svetu
   (Zadeva T-293/12) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Siriji - Zamrznitev sredstev - Očitna napaka pri presoji - Dokazno breme - Odškodninski zahtevek))
   2014/C 245/12
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Syria International Islamic Bank PJSC (Damask, Sirija) (zastopnika: G. Laguesse in J.-P. Buyle, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: B. Driessen in D. Gicheva, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev delne ničnosti Izvedbene uredbe Sveta 2012/544 z dne 25. junija 2012 o izvajanju člena 32(1) Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (UL L 165, str. 20) in Izvedbenega sklepa Sveta 2012/335/SZVP z dne 25. junija 2012 o izvajanju Sklepa Sveta 2011/782/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL L 165, str. 80), in sicer v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, in odškodninski zahtevek .

      Izrek

               1.

               Izvedbena uredba Sveta 2012/544 z dne 25. junija 2012 o izvajanju člena 32(1) Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na Syria International Islamic Bank PJSC.

               2.

               Izvedbeni sklep Sveta 2012/335/SZVP z dne 25. junija 2012 o izvajanju Sklepa Sveta 2011/782/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji se razveljavi v delu, v katerem se nanaša na Syria International Islamic Bank.

               3.

               Odškodninski zahtevek se zavrže kot nedopusten.

               4.

               Syria International Islamic Bank nosi eno četrtino svojih stroškov.

               5.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške in tri četrtine stroškov, ki jih je priglasila Syria International Islamic Bank.

      (1)  UL C 258, 25.8.2012.


title: Zadeva C-290/12: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 11. aprila 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Napoli – Italija) – Oreste Della Rocca proti Poste Italiane SpA (Socialna politika — Direktiva 1999/70/ES — Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP — Določba 2 — Področje uporabe okvirnega sporazuma — Podjetje za zagotavljanje dela — Posredovanje dela napotenih delavcev podjetju uporabniku — Zaporedne pogodbe o zaposlitvi za določen čas)

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/15

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 11. aprila 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Napoli – Italija) – Oreste Della Rocca proti Poste Italiane SpA
   (Zadeva C-290/12) (1)

   (Socialna politika - Direktiva 1999/70/ES - Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP - Določba 2 - Področje uporabe okvirnega sporazuma - Podjetje za zagotavljanje dela - Posredovanje dela napotenih delavcev podjetju uporabniku - Zaporedne pogodbe o zaposlitvi za določen čas)
   2013/C 156/24
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Napoli

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Oreste Della Rocca

      Tožena stranka: Poste Italiane SpA

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale di Napoli – Razlaga določb 2 in 5 Direktive Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 368) – Področje uporabe – Uporaba direktive za družbe, ki zagotavljajo začasno delo – Možnost, da te družbe sklenejo zaporedne pogodbe o zaposlitvi za določen čas z začasnimi delavci zaradi okoliščin, ki upravičujejo začasnost delovnega razmerja med začasnim delavcem in podjetjem uporabnikom

      Izrek

   Direktivo Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP in Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen 18. marca 1999, ki je priloga k tej direktivi, je treba razlagati tako, da se ne uporabljata ne za delovno razmerje za določen čas med napotenim delavcem in podjetjem za zagotavljanje dela ne za delovno razmerje za določen čas med takim delavcem in podjetjem uporabnikom.

      (1)  UL C 243, 11.8.2012.


title: Zadeva T-412/11: Tožba, vložena 28. julija 2011 – Maharishi Foundation proti UUNT (TRANSCENDENTAL MEDITATION)

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/41

         Tožba, vložena 28. julija 2011 – Maharishi Foundation proti UUNT (TRANSCENDENTAL MEDITATION)
   (Zadeva T-412/11)
   2011/C 282/78
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Maharishi Foundation Ltd (St. Helier, Jersey) (zastopnik: A. Meijboom, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga

               —

               Razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 24. marca 2011 v zadevi R 1293/2010-2;

               —

               naložitev plačila stroškov toženi stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „TRANSCENDENTAL MEDITATION“ za proizvode in storitve iz razredov 16, 41, 44 in 45 - prijava znamke Skupnosti št. 8246647

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave znamke Skupnosti za del proizvodov in storitev

      Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi in vrnitev zadeve preizkuševalnemu oddelku v nadaljnjo obravnavo

      Navajani tožbeni razlogi: Tožeča stranka navaja štiri tožbene razloge: (i) kršitev členov 75 in 7(1)(a) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker odbor za pritožbe ni izrecno odločil glede člena 7(1)(a) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti, vseeno pa je menil, da je znamka „TRANSCENDANTAL MEDITATION“ generična; (ii) kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno odločil, da je znamka brez slehernega razlikovalnega učinka; kršitev člena 7(1)(c) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno ugotovil, da znamko sestavljajo izključno podatki, ki lahko v gospodarskem prometu označujejo lastnosti blaga ali storitev, za katere je tožeča stranka prijavila znamko; in (iv) kršitev člena 7(3) Uredbe sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno odločil, da znamka z uporabo ni pridobila razlikovalnega učinka za blago ali storitve, za katere se zahteva registracija.


title: Zadeva T-75/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 13. julija 2012 – Embraer in drugi proti Komisiji

text:
               8.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/23

         Sklep Splošnega sodišča z dne 13. julija 2012 – Embraer in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-75/10) (1)

   2012/C 273/39
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 113, 1.5.2010.


title: Zadeva T-251/15: Tožba, vložena 14. maja 2015 – Espírito Santo Financial (Portugal) proti ECB

text:
               27.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/34

         Tožba, vložena 14. maja 2015 – Espírito Santo Financial (Portugal) proti ECB
   (Zadeva T-251/15)
   (2015/C 245/40)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Espírito Santo Financial (Portugal), SGPS, SA (Lizbona, Portugalska) (zastopniki: R. Oliveira, N. Cunha Barnabé in S. Estima Martins, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično implicitno odločbo Evropske centralne banke (ECB), sprejeto 4. marca 2015 na podlagi člena 8(3) Sklepa ECB/2004/3 (implicitna odločba), da ne bo odobrila popolnega dostopa do sklepa ECB z dne 1. avgusta 2014, da bo začasno razveljavila status banke Banco Espírito Santo S.A. kot stranke v denarni politiki Eurosistema in navedeni banki naložila, naj v celoti poplača svoj dolg v Eurosistem do zneska 10 bilijonov EUR, ter vse dokumente, ki jih ima ECB in ki so kakor koli povezani z navedeno odločbo;

               —

               razglasi za nično izrecno odločbo ECB z dne 1. aprila 2015 (izrecna odločba), da ne bo odobrila popolnega dostopa do zgoraj navedenih dokumentov;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve glede implicitne odločbe

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da z implicitno odločbo, v kateri niso navedeni razlogi za zavrnitev odobritve popolnega dostopa do zahtevanih dokumentov ECB, ni izpolnjena obveznost obrazložitve in bi jo bilo zato treba razglasiti za nično.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve glede izrecne odločbe v povezavi s sklepom Sveta ECB

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da je treba izrecno odločbo o zavrnitvi dostopa do zahtevanih dokumentov razglasiti za nično, ker je z njo kršena obveznost obrazložitve v delu, v katerem (i) so podani le splošni preudarki glede navajanih ugovorov, ki so našteti v členu 4 Sklepa ECB/2004/3, in zlasti v delu, v katerem (ii) ni podanih razlogov, zakaj naj bi ugovor iz prve alinee člena 4(1)(a) Sklepa ECB/2004/3 utemeljeval omejitev pravice tožeče stranke do dostopa.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 4(1)(a), prva, druga in sedma alinea, Sklepa ECB/2004/3 glede izrecne odločbe

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 4(2), prva alinea, Sklepa ECB/2004/3 glede izrecne odločbe v povezavi s sklepi Sveta ECB

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve glede izrecne odločbe v povezavi s predlogi Izvršilnega odbora

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da je treba izrecno odločbo razglasiti za nično, ker je z njo kršena obveznost obrazložitve v delu, v katerem: (i) so podani le splošni preudarki glede navajanih ugovorov, ki so našteti v členu 4 Sklepa ECB/2004/3; (ii) ni podanih posebnih razlogov za zavrnitev dostopa do posebnih podatkov, ki jih je zahtevala tožeča stranka; (iii) ni podanih razlogov za zavrnitev razkritja podatkov na podlagi člena 4(1)(a), sedma alinea, Sklepa ECB/2004/3; (iv) ni podanih razlogov za zavrnitev razkritja podatkov na podlagi člena 4(2), prva alinea, Sklepa ECB/2004/3; (v) ni podanih razlogov za zavrnitev razkritja podatkov na podlagi člena 4(3) Sklepa ECB/2004/3.


title: Zadeva T-194/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. novembra 2012 – Madžarska proti Komisiji ( „Ničnostna tožba — Uredba (ES) št. 1234/2007 — Uredba (ES) št. 607/2009 — Podatkovna zbirka E-Bacchus — Vpis zaščitene označbe porekla ‚Vinohradnícka oblasť Tokaj‘ iz katerega izhaja, da je država porekla Slovaška — Akt zoper katerega ni pravnega sredstva — Nedopustnost“ )

text:
               22.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/18

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. novembra 2012 – Madžarska proti Komisiji
   (Zadeva T-194/10) (1)

   (Ničnostna tožba - Uredba (ES) št. 1234/2007 - Uredba (ES) št. 607/2009 - Podatkovna zbirka E-Bacchus - Vpis zaščitene označbe porekla ‚Vinohradnícka oblasť Tokaj‘ iz katerega izhaja, da je država porekla Slovaška - Akt zoper katerega ni pravnega sredstva - Nedopustnost)
   2012/C 399/31
   Jezik postopka: madžarščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Madžarska (zastopniki: sprva J. Fazekas, M. Fehér in K. Szíjjártó, nato M. Fehér in K. Szíjjártó, zastopniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: B. Schima, V. Bottka in M. Vollkommer, zastopniki)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Slovaška republika (zastopnik: B. Ricziová, zastopnica)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti vpisa zaščitene označbe porekla „Vinohradnícka oblas Tokaj“, iz katerega izhaja, da je država porekla Slovaška, v elektronski register zaščitenih označb porekla in geografskih označb za vina (podatkovna zbirka E-Bacchus).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne kot nedopustna.

               2.

               Madžarska nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

               3.

               Republika Slovaška nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 195, 17.7.2010.


title: Zadeva T-169/14: Tožba, vložena 17. marca 2014 – Ferring/UUNT – Kora Corporation (Koragel)

text:
               19.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/28

         Tožba, vložena 17. marca 2014 – Ferring/UUNT – Kora Corporation (Koragel)
   (Zadeva T-169/14)
   2014/C 151/35
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ferring BV (Hoofddorp, Nizozemska) (zastopnik: A. Thünken, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Kora Corporation Ltd (Swords, Irska)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 13. januarja 2014 v zadevi R 721/2013-4;

               —

               toženi stranki in intervenientki, če bo intervenirala, naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Koragel“ za proizvode iz razreda 5 – prijava znamke Skupnosti št. 10 490 027

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: besedna znamka „CHORAGON“ za proizvode iz razreda 5 – prijava znamke Skupnosti št. 8 695 314

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe o znamki Skupnosti.


title: Izbris zadeve T-423/03

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/45

         Izbris zadeve T-423/03 (1)

   (2004/C 228/108)

      (Jezik postopka: nizozemščina)

   Predsednik drugega senata Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 24. maja 2004, odločil o izbrisu zadeve pod opr. št. T-423/03: Elisabeth Saskia SMIT proti Europolu.

      (1)  UL C 47, 21.2.2004.


title: Zadeva T-64/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. januarja 2017 – Wieromiejczyk/EUIPO (Tasty Puff) (Znamka Evropske unije — Prijava figurativne znamke Evropske unije Tasty Puff — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Neobstoj opisnosti — Člen 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009)

text:
               27.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/28

         Sodba Splošnega sodišča z dne 18. januarja 2017 – Wieromiejczyk/EUIPO (Tasty Puff)
   (Zadeva T-64/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije Tasty Puff - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Neobstoj opisnosti - Člen 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009))
   (2017/C 063/38)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Michał Wieromiejczyk (Pabianice, Poljska) (zastopnik: R. Rumpel, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: E. Śliwińska in D. Walicka, agentki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 5. novembra 2015 (zadeva R 3058/2014-5) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka Tasty Puff kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Michału Wieromiejczyku se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 111, 29.3.2016.


title: Zadeva C-593/12 P: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 24. oktobra 2013 – Lancôme parfums et beauté & Cie proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Focus Magazin Verlag GmbH (Pritožba — Znamka Skupnosti — Besedna znamka Color Focus — Predlog imetnika besedne znamke Skupnosti Focus za razveljavitev — Ugotovitev ničnosti — Umik — Člen 149 Poslovnika — Pritožba, ki je postala brezpredmetna — Ustavitev postopka)

text:
               7.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/6

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 24. oktobra 2013 – Lancôme parfums et beauté & Cie proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Focus Magazin Verlag GmbH
   (Zadeva C-593/12 P) (1)

   ((Pritožba - Znamka Skupnosti - Besedna znamka Color Focus - Predlog imetnika besedne znamke Skupnosti Focus za razveljavitev - Ugotovitev ničnosti - Umik - Člen 149 Poslovnika - Pritožba, ki je postala brezpredmetna - Ustavitev postopka))
   2014/C 102/07
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Lancôme parfums et beauté & Cie (zastopnik: A. von Mühlendahl, odvetnik)

      Drugi stranki: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: A. Folliard-Monguiral, agent, R. Schweizer, odvetnik), Focus Magazin Verlag GmbH (zastopnik: R. Schweizer, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 5. oktobra 2012 v zadevi T-204/10, Lancôme proti UNNT, s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo, ki jo je imetnica besedne znamke „COLOR FOCUS“ za proizvode iz razreda 3 vložila zoper odločbo R 238/2009-2 drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 11. februarja 2010 o zavrnitvi pritožbe zoper odločbo oddelka za izbris o ugoditvi zahteve za ugotovitev ničnosti navedene znamke, ki jo je vložila imetnica besedne znamke Skupnosti „FOCUS“ za proizvode iz razreda 3 – Člena 8(1)(b) in 53(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 – Verjetnost zmede – Podobnost znamk – Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke – Zloraba pravice

      Izrek

               1.

               Postopek s pritožbo se ustavi.

               2.

               Družbi Lancôme parfums et beauté & Cie se naloži plačilo stroškov tega postopka.

      (1)  UL C 55, 23.2.2013.


title: Zadeva C-2/15 SA: Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 29. septembra 2015 – ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias/Evropska komisija (Predlog za dovolitev rubeža pri Evropski komisiji)

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/17

         Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 29. septembra 2015 – ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias/Evropska komisija
   (Zadeva C-2/15 SA) (1)

   ((Predlog za dovolitev rubeža pri Evropski komisiji))
   (2016/C 038/24)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (zastopnik: S. Paliou, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Triantafyllou in R. Lyal, agenta)

      Izrek

               1.

               Predlog se zavrne.

               2.

               ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias in Evropska komisija nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 118, 13.4.2015.


title: Izbris zadeve C-8/04

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/32

         Izbris zadeve C-8/04 (1)

   (2006/C 60/63)

      (Jezik postopka: nizozemščina)

   Predsednik četrtega senata Sodišča Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 15. decembra 2005 odredil izbris zadeve pod opr. št. C-8/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Gerechtshof 's-Hertogenbosch): E. Bujara proti Inspecteur der Belastingdienst Limburg.

      (1)  UL C 59, 6.3.2004.


title: Zadeva T-306/11: Tožba, vložena 10. junija 2011 – Schwenk Zement proti Komisiji

text:
               13.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/29

         Tožba, vložena 10. junija 2011 – Schwenk Zement proti Komisiji
   (Zadeva T-306/11)
   2011/C 238/51
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Zement KG (Ulm, Nemčija) (zastopnik: M. Raible, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Komisije C(2011) 2367 konč. z dne 30. marca 2011 (zadeva COMP/39.520 – cement in podobni proizvodi) razglasi za ničen;

               —

               v skladu s členom 87(2) Poslovnika Splošnega sodišča Komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na nesorazmernost oblike odločbe
               Izpodbijani sklep krši načelo sorazmernosti, ker sklep pomeni prvi preiskovalni ukrep proti tožeči stranki, ki pa je pripravljena sodelovati.

                           —

                           Sicer Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 (1) ne predvideva stopnjevanja med enostavno zahtevo po informacijah in sklepom o predložitvi podatkov. Vendar to ne pomeni, da načela sorazmernosti pri izbiri preiskovalnega ukrepa ni treba upoštevati.

                           —

                           Zahteva po informacijah iz člena 18(2) Uredbe št. 1/2003 je glede na sklep o predložitvi podatkov iz člena 18(3) Uredbe št. 1/2003 milejše in pri družbi, ki je pripravljena sodelovati, tudi učinkovitejše sredstvo.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 18(3) Uredbe št. 1/2003
               Izpodbijani sklep ne ustreza pogojem pravne podlage iz člena 18(3) Uredbe št. 1/2003.

                           —

                           Komisija ne imenuje konkretnega očitka in informacije, ki jih želi pridobiti z zahtevo po informacijah, v glavnem niso v zvezi z domnevnim očitkom.

                           —

                           Zahteva po informacijah tako za Komisijino preiskavo ni potrebna. Dokaz obstoja kršitve kartelnega prava z zahtevanimi informacijami ni možen.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na nesorazmernost trajanja rokov.
               Rok dveh tednov za odgovor na vprašanje 11 za tožečo stranko ni bil dovolj dolg.

                           —

                           Komisija je rok za odgovor na vprašanje 11 v izpodbijanem sklepu glede na osnutek sklepa brez obrazložitve z dveh mesecev skrajšala na dva tedna.

                           —

                           Posredovanje pravočasnega odgovora v roku dveh tednov za tožečo stranko ni bilo mogoče. Kljub temu je Komisija podaljšanje roka kategorično zavrnila.

                           —

                           Daljši rok je glede na obseg zahtevanih informacij, težave pri pridobivanju informacij kot tudi individualni položaj tožeče stranke tako nujno potreben.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na nezadostno obrazložitev izpodbijanega sklepa
               Izpodbijani sklep ni ustrezno obrazložen.

                           —

                           Iz izpodbijane sklepa ne izhaja očitek, ki se uveljavlja zoper tožečo stranko. Prav tako iz njega ne izhaja, kakšna je povezava med zahtevanimi informacijami in domnevnim očitkom.

                           —

                           Prav tako manjka ustrezna obrazložitev glede določitve rokov nasploh kot tudi za skrajšanje roka iz osnutka sklepa z dveh mesecev na dva tedna za odgovor na vprašanje 11.

               5.

               Peti tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice do obrambe tožeče stranke
               Zaradi časovnega pritiska, ki ga je ustvarila Komisija, je kršena pravica tožeče stranke do obrambe, predvsem varstvo pred morebitno samoobtožbo.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL 2003, L 1, str. 1).


title: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 10. marca 2005 v zadevi C-449/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Ravnanje z odpadki — Odlagališče Saint-Laurent du Maroni — Direktivi 75/442/EGS in 91/156/EGS)

text:
               14.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 115/5

      SODBA SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 10. marca 2005
   v zadevi C-449/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Ravnanje z odpadki - Odlagališče Saint-Laurent du Maroni - Direktivi 75/442/EGS in 91/156/EGS)
   (2005/C 115/10)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-449/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Konstantinidis in B. Stromsky) proti Francoski republiki (zastopnika: G. de Bergues in D. Petrausch), zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene dne 24. oktobra 2003, je Sodišče (peti senat) v sestavi R. Silva de Lapuerta (poročevalka), predsednica senata, C. Gulmann in J. Klučka, sodnika, generalni pravobranilec: L. A. Geelhoed, sodni tajnik: R. Grass, dne 10. marca 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Francoska republika s tem, da ni izdala uporabnega dovoljenja za odlagališče gospodinjskih in podobnih odpadkov, ki se nahaja na ozemlju občine Saint-Laurent du Maroni v Francoski Gvajani,

                           —

                           da ni sprejela potrebnih ukrepov za zagotovitev take predelave ali odstranjevanja odpadkov na kraju tega odlagališča, da ti ne ogrožajo zdravja ljudi in brez uporabe postopkov ali načinov, ki bi lahko škodovali okolju in

                           —

                           da ni sprejela potrebnih ukrepov za to, da imetnik navedenega odlagališča sam zagotovi predelavo ali odstranitev odpadkov ali jih preda zasebnemu ali javnemu zbiralcu odpadkov,

                           —

                           ni izpolnila obveznosti iz členov 9, 4 in 8 Direktive Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 91/156/EGS z dne 18. marca 1991.

               2.

               Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 289, 29.11.2003.


title: Zadeva C-347/04: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 29. marca 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Köln – Nemčija) – Rewe Zentralfinanz eG, univerzalna pravna naslednica ITS Reisen GmbH proti Finanzamt Köln-Mitte (Svoboda ustanavljanja – Davek od dohodka pravnih oseb – Takojšnje nadomestilo za izgube, ki jih ima matična družba – Izgube iz naslova odpisa vrednosti deležev v hčerinskih družbah, s sedežem v drugih državah članicah)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/4

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 29. marca 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Köln – Nemčija) – Rewe Zentralfinanz eG, univerzalna pravna naslednica ITS Reisen GmbH proti Finanzamt Köln-Mitte
   (Zadeva C-347/04) (1)

   (Svoboda ustanavljanja - Davek od dohodka pravnih oseb - Takojšnje nadomestilo za izgube, ki jih ima matična družba - Izgube iz naslova odpisa vrednosti deležev v hčerinskih družbah, s sedežem v drugih državah članicah)
   (2007/C 96/06)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Finanzgericht Köln
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Rewe Zentralfinanz eG, univerzalna pravna naslednica ITS Reisen GmbH

      Tožena stranka: Finanzamt Köln-Mitte
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Finanzgericht Köln – Razlaga člena 52 (po spremembi postal člen 43 ES), člena 58 (postal člen 48 ES) in člena 73 B (postal člen 56 ES) – Nacionalna zakonodaja glede davka od dohodka pravnih oseb, ki določa omejitve izravnave izgub, ki nastanejo matičnim družbam rezidentkam zaradi zmanjšanja vrednosti deležev v hčerinskih družbah, ki so davčne rezidentke v drugih državah članicah
   Izrek
   V okoliščinah kot so podane v zadevi v postopku v glavni stvari, ko ima matična družba delež v hčerinski družbi nerezidentki, ki ji omogoča izvajanje določenega vpliva na odločitve te tuje hčerinske družbe in na določanje njenih dejavnosti, člena 52 Pogodbe ES (po spremembi postal člen 43 ES) in 58 Pogodbe ES (postal člen 48 ES) nasprotujeta ureditvi države članice, ki matični družbi s sedežem v tej državi omejuje možnosti davčnega odbitka izgub te družbe iz naslova odpisa vrednosti deležev v hčerinskih družbah, s sedežem v drugih državah članicah.

      (1)  UL C 273, 6.11.2004.


title: Zadeva T-159/04: Tožba Davida Rovette proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 24. aprila 2004

text:
               10.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/13

         Tožba Davida Rovette proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 24. aprila 2004
   (Zadeva T-159/04)
   (2004/C 179/25)
   Jezik postopka: italijanščina
   David Rovetta, ki ga zastopa Maurizio Gambardella, avvocato, je dne 24. aprila 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično končno odločbo o imenovanju tožeče stranke v naziv B5/3 z dne 14.05.2003, s katero je bil tudi zavrnjen njen predlog št. D/77/03 za imenovanje v karierni naziv B4;

               —

               razglasi za nično odločbo, s katero je bila zavrnjena zahteva za dostop do dokumentov Paritetnega odbora za imenovanja, vsebovana v odgovoru na ugovor št. R/563/03;

               —

               simbolično določi 1 EUR odškodnine za povrnitev nepremoženjske škode, ki jo je tožeča stranka utrpela zaradi izpodbijane odločbe;

               —

               Komisiji naloži plačilo zneska, do katerega bi bil tožeča stranka upravičena z retroaktivnim učinkom od dneva, ko je nastopila delo, če bi bila takrat imenovana v naziv B4, pri čemer plačilni razred naknadno določi OPI;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   David Rovetta, uslužbenec Generalnega direktorata za davke in carine je po opravljeni poskusni dobi in na podlagi člena 31 Kadrovskih predpisov pri OPI vložil predlog za imenovanje v višji karierni naziv, torej v njegovem primeru B4. V svojem prelogu navaja, da je bil zaposlen tudi za opravljanje del pravnika na Generalnem direktoratu za davke in carine, Enota A3 „Pravne zadeve in nadzor nad uporabo predpisov Skupnosti“.
   Po tem, ko je prejela negativni odgovor s strani OPI ter bila imenovana v naziv B5/3, je tožeča stranka vložila ugovor proti tej odločbi po členu 90(2) Kadrovskih predpisov, ki je bil z odločbo zavrnjen.
   S tožbo pred Sodiščem prve stopnje tožeča stranka predlaga, da se razglasi za nično navedena odločba o ugovoru ter predhodna odločba o imenovanju, kot tudi odločba o zavrnitvi dostopa do dokumentov Paritetnega odbora za imenovanja.
   Tožeča stranka meni, da so navedene odločbe neveljavne zaradi kršitve členov 25 in 31 Kadrovskih predpisov ter sodne prakse Sodišča in Sodišča prve stopnje glede tega vprašanja, kot tudi zaradi bistvenih kršitev postopka, kršitve obveznosti obrazložitve ter kršitve pooblastila za odločanje po prostem preudarku. V zvezi s tem tudi navaja, da v njenem primeru ni bila upoštevana temeljna odločba o imenovanju iz leta 1983, kot spremenjena z odločbo z dne 7. februarja 1996.
   Na koncu tožeča stranka opozarja na nelegitimnost sistema pooblastil za imenovanja, ki jih Komisija prenese na OPI, in sicer zaradi kršenja načel sorazmernosti, transparentnosti in dobrega upravljanja.


title: Zadeva T-335/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. septembra 2016 – Universal Protein Supplements/EUIPO (Prikaz bodibilderja) (Znamka Evropske unije — Prijava figurativne znamke Evropske unije, ki prikazuje bodibilderja — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               14.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 419/39

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. septembra 2016 – Universal Protein Supplements/EUIPO (Prikaz bodibilderja)
   (Zadeva T-335/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije, ki prikazuje bodibilderja - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 419/49)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Universal Protein Supplements Corp. (New Brunswick, New Jersey, Združene države) (zastopnik: S. Malynicz, QC)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnika: H. O’Neill in A. Folliard-Monguiral, agenta)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 6. marca 2015 (zadeva R 2958/2014-5) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka, ki prikazuje bodibilderja, kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Universal Protein Supplements Corp. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 279, 24.8.2015.


title: Zadeva C-229/07: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 21. januarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal administratif de Paris – Francija) – Diana Mayeur proti Ministère de la santé et des solidarités (Člen 104(3) Poslovnika – Člen 23 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES – Svoboda ustanavljanja – Priznavanje diplom, dokazil in pridobljenih izkušenj – Položaj državljana tretje države, ki ima diplomo iz medicine, ki jo je izdala ta tretja država in jo je priznala država članica, in ki želi pridobiti dovoljenje za opravljanje poklica zdravnika v drugi državi članici, v kateri zakonito prebiva s svojim zakoncem, državljanom te slednje države članice)

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/10

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 21. januarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal administratif de Paris – Francija) – Diana Mayeur proti Ministère de la santé et des solidarités
   (Zadeva C-229/07) (1)

   (Člen 104(3) Poslovnika - Člen 23 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES - Svoboda ustanavljanja - Priznavanje diplom, dokazil in pridobljenih izkušenj - Položaj državljana tretje države, ki ima diplomo iz medicine, ki jo je izdala ta tretja država in jo je priznala država članica, in ki želi pridobiti dovoljenje za opravljanje poklica zdravnika v drugi državi članici, v kateri zakonito prebiva s svojim zakoncem, državljanom te slednje države članice)
   (2008/C 92/17)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal administratif de Paris
   Stranki

      Tožeča stranka: Diana Mayeur

      Tožena stranka: Ministère de la santé et des solidarités
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal administratif de Paris – Razlaga člena 23 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS (UL L 158, str. 77) – Vzajemno priznavanje diplom in svoboda ustanavljanja – Obveznost upoštevanja vseh diplom, spričeval in drugih dokazil ter ustreznih izkušenj, ki jih je pridobila zainteresirana oseba – Položaj državljana tretje države, ki ima diplomo iz medicine, ki jo je izdala ta tretja država in jo je priznala država članica, in ki želi pridobiti dovoljenje za opravljanje poklica zdravnika v drugi državi članici, v kateri zakonito prebiva s svojim zakoncem, državljanom Skupnosti.
   Izrek
   Člen 23 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS, ne nasprotuje temu, da država članica državljanu tretje države, ki je zakonec državljana Skupnosti, ki ni koristil svoje pravice do prostega gibanja, ne omogoči sklicevanja na pravila Skupnosti v zvezi z vzajemnim priznavanjem diplom in v zvezi s svobodo ustanavljanja ter ne nalaga pristojnim organom države članice, pri katerih se zaprosi za dovoljenje za opravljanje zakonsko urejenega poklica, da upoštevajo vse diplome, spričevala in druga dokazila, čeprav so bili pridobljeni zunaj Evropske unije in so bili vsaj priznani v drugi državi članici, ter ustrezne izkušnje zainteresirane osebe, tako da izvedejo primerjavo med, na eni strani, sposobnostjo, ki jo dokazujejo ta dokazila, in temi izkušnjami, in na drugi strani, znanjem in usposobljenostjo, ki ju zahteva nacionalna zakonodaja.

      (1)  UL C 155, 7.7.2007.


title: Zadeva C-297/12: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 19. septembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Laufen – Nemčija) – kazenska postopka proti Gjoku Filevu, Adnanu Osmaniju (Območje svobode, varnosti in pravice — Vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav — Direktiva 2008/115/ES — Člen 11(2) — Odločba o vrnitvi s prepovedjo vstopa — Trajanje prepovedi vstopa, omejeno na načeloma pet let — Nacionalna ureditev, ki ob nevložitvi prošnje za omejitev določa časovno neomejeno prepoved vstopa — Člen 2(2)(b) — Državljani tretje države, ki se morajo vrniti zaradi kazenske sankcije ali zaradi posledice kazenske sankcije — Neuporaba direktive)

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/31

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 19. septembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Laufen – Nemčija) – kazenska postopka proti Gjoku Filevu, Adnanu Osmaniju
   (Zadeva C-297/12) (1)

   (Območje svobode, varnosti in pravice - Vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav - Direktiva 2008/115/ES - Člen 11(2) - Odločba o vrnitvi s prepovedjo vstopa - Trajanje prepovedi vstopa, omejeno na načeloma pet let - Nacionalna ureditev, ki ob nevložitvi prošnje za omejitev določa časovno neomejeno prepoved vstopa - Člen 2(2)(b) - Državljani tretje države, ki se morajo vrniti zaradi kazenske sankcije ali zaradi posledice kazenske sankcije - Neuporaba direktive)
   2013/C 344/53
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Laufen

      Stranki v kazenskem postopku v glavni stvari

   Gjoko Filev, Adnan Osmani

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Amtsgericht Laufen – Razlaga členov 2(2)(b) in 11(2) Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL L 348, str. 98) – Prepoved vstopa na nacionalno ozemlje, povezana z odločbo o vrnitvi – Najdaljše možno trajanje te prepovedi – Nacionalna zakonodaja, ki za tujce, ki jim je bila izdana odločba o odstranitvi, določa prepoved vstopa na nacionalno ozemlje za nedoločen čas in sankcionira kršitev te prepovedi z denarno kaznijo ali zaporno kaznijo do treh let – Zamuden prenos direktive – Neposredni učinek njenih določb – Možnost, ki jo določa nacionalna zakonodaja, da se vloži predlog za časovno omejitev učinkovanja prepovedi – Prepoved vstopa, omejena v takem primeru na pet let, pod pogojem, da ni kazenske obsodbe ali grožnje za javni red in varnost – Državljani tretjih držav, ki jim je bila izdana odločba o odstranitvi pred več kot petimi leti.

      Izrek

               1.

               Člen 11(2) Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni določbi, kakršna je člen 11(1) zakona o prebivanju, delu in integraciji tujcev na zveznem ozemlju (Gesetz über den Aufenthalt, die Erwerbstätigkeit und die Integration von Ausländern im Bundesgebiet), ki omejitev trajanja prepovedi vstopa pogojuje s tem, da zadevni državljan tretje države vloži prošnjo za odobritev take omejitve.

               2.

               Člen 11(2) Direktive 2008/115 je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da je kršitev prepovedi vstopa in prebivanja na ozemlju države članice, ki je bila izrečena več kot pet let pred ponovnim vstopom zadevnega državljana tretje države na to ozemlje ali pred začetkom veljavnosti nacionalne zakonodaje, s katero je bila prenesena ta direktiva, podlaga za kazensko sankcijo, razen če ta državljan pomeni resno grožnjo za javni red, javno varnost ali državno varnost.

               3.

               Direktivo 2008/115 je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da država članica določi, da je lahko ukrep izgona ali odstranitve, ki je bil uveden pet ali več let pred obdobjem med vključno dnevom, ko bi morala biti ta direktiva prenesena, in dnevom, ko je bil ta prenos opravljen, pozneje ponovno podlaga za kazenski postopek, če je ta ukrep temeljil na kazenski sankciji v smislu člena 2(2)(b) navedene direktive in je ta država članica uporabila možnost iz te določbe.

      (1)  UL C 250, 18.8.2012.


title: Zadeva T-471/17: Tožba, vložena 28. julija 2017 – Edison/EUIPO (EDISON)

text:
               18.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 309/39

         Tožba, vložena 28. julija 2017 – Edison/EUIPO (EDISON)
   (Zadeva T-471/17)
   (2017/C 309/52)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Edison SpA (Milano, Italija) (zastopniki: F. Boscariol de Roberto, D. Martucci in I. Gatto, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije, ki vsebuje besedni element „EDISON“ – Prijava za registracijo št. 3 315 991

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 28. aprila 2017 v zadevi R 1355/2016-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Nepravilnost zaradi izključitve iz razreda 4 „električna energija“ saj se ni nanašala „fuel (including motors spirits)“, „motor fuels“ in „illuminants“ osme izdaje Nicejske klasifikacije.


title: Zadeva C-267/09: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 5. maja 2011 – Evropska komisija proti Portugalski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Prosti pretok kapitala — Člen 56 ES in člen 40 Sporazuma EGP — Omejitve — Neposredno obdavčenje — Davčni zavezanci nerezidenti — Obveznost imenovanja davčnega zastopnika)

text:
               25.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/2

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 5. maja 2011 – Evropska komisija proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-267/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Prosti pretok kapitala - Člen 56 ES in člen 40 Sporazuma EGP - Omejitve - Neposredno obdavčenje - Davčni zavezanci nerezidenti - Obveznost imenovanja davčnega zastopnika)
   2011/C 186/03
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Lyal in G. Braga da Cruz, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika (zastopnik: L. Inez Fernandes, zastopnik)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Kraljevina Španija (zastopnik: M. Muñoz Pérez, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 18 ES in 56 ES – Obveznost davčnih zavezancev nerezidentov, da imenujejo davčnega zastopnika

      Izrek

               1.

               Portugalska republika s tem, da je odobrila in ohranila v veljavi člen 130 zakonika o dohodnini (Código do Imposto sobre o Rendimento das Pessoas Singulares), ki davčne zavezance nerezidente zavezuje, da – če prejemajo dohodke, za katere je treba oddati davčno napoved – imenujejo davčnega zastopnika na Portugalskem, ni izpolnila obveznosti iz člena 56 ES.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Portugalska republika nosi tri četrtine vseh stroškov. Evropska komisija nosi preostalo četrtino stroškov.

               4.

               Kraljevina Španija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 220, 12.9.2009.


title: Zadeva F-102/10: Tožba, vložena 18. oktobra 2010 – Geradon proti Svetu

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/64

         Tožba, vložena 18. oktobra 2010 – Geradon proti Svetu
   (Zadeva F-102/10)
   ()
   2011/C 30/125
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Félix Geradon (Sint Pieters Leeuw, Belgija) (zastopniki: A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti popravka plačilnih listov tožeče stranke za obdobje od julija do decembra 2009 in plačilnih listov, izdanih po 1. januarju 2010, v okviru letne prilagoditve osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev na podlagi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1296/2009 z dne 23. decembra 2009

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Sveta z dne 5. julija 2010 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke zoper popravek plačilnih listov za obdobje od julija do decembra 2009 in zoper plačilne liste, izdane po 1. januarju 2010, naj se razglasi za nično;

               —

               odločbe Sveta o popravku plačilnih listov za obdobje od julija do decembra 2009 in o plačilnih listih od 1. januarja 2010 naj se po potrebi razglasijo za nične;

               —

               Svetu naj se naloži, da mora tožeči stranki plačati zaostale osebne prejemke, zvišane za zamudne obresti;

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-189/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. januarja 2016 – TMG Landelijke Media in Willems/Komisija (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Korespondenca med nizozemskimi organi in Komisijo glede letne prilagoditve prispevke Nizozemske v proračun Unije, opravljene na podlagi bruto nacionalnega dohodka — Delna zavrnitev dostopa — Ustavitev postopka)

text:
               14.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/44

         Sklep Splošnega sodišča z dne 15. januarja 2016 – TMG Landelijke Media in Willems/Komisija
   (Zadeva T-189/15) (1)

   ((Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Korespondenca med nizozemskimi organi in Komisijo glede letne prilagoditve prispevke Nizozemske v proračun Unije, opravljene na podlagi bruto nacionalnega dohodka - Delna zavrnitev dostopa - Ustavitev postopka))
   (2016/C 098/58)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: TMG Landelijke Media BV (Amsterdam, Nizozemska) in Menzo Willems (Voorburg, Nizozemska) (zastopnika: R.S. Le Poole in L. Broers, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Clotuche-Duvieusart in F. Ronkes Agerbeek, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa Komisije z dne 17. februarja 2015, s katerim je bil M. Willems delno zavrnjen dostop do dokumentov v zvezi s korespondenco med nizozemskimi organi in Komisijo glede letne prilagoditve prispevke Nizozemske v proračun Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Evropska komisija poleg svojih stroškov nosi stroške, ki sta jih priglasila TMG Landelijke Media BV in Menzo Willems.

      (1)  UL C 190, 8.6.2015.


title: Zadeva T-110/10: Tožba, vložena 8. marca 2010 – Insula proti Komisiji

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/40

         Tožba, vložena 8. marca 2010 – Insula proti Komisiji
   (Zadeva T-110/10)
   2010/C 134/68
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Conseil scientifique international pour le développement des îles (Insula) (Pariz, Francija) (zastopnika: J.-D. Simonet in P. Marsal, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               tožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               ugotovi naj se, da je zahteva Komisije za povračilo zneska 84 120 EUR neutemeljena, in zato naj se Komisiji naloži izdajo dobropisa v znesku 84 120 EUR;

               —

               ugotovi naj se, da mora biti ta zadeva zaradi povezanosti združena z zadevo T 366/09 za pisni in ustni postopek;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s to tožbo, ki jo je vložila na podlagi arbitražne klavzule, Splošnemu sodišču predlaga, naj ugotovi, da opomin z dne 28. januarja 2010, s katerim je Komisija po prejemu revizijskega poročila urada OLAF zahtevala vrnitev predplačil, ki jih je izplačala tožeči stranki, ni v skladu z določili pogodbe EL HIERRO (NNE5/2001/950), sklenjene v okviru posebnega programa za raziskovanje, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti na področju energije, okolja in trajnostnega razvoja.
   Tožeča stranka uveljavlja dva tožbena razloga.
   S prvim tožbenim razlogom izpodbija upravičenost terjatve, ki jo zahteva Komisija na podlagi revizije, ki je bila opravljena leta 2005.
   Z drugim tožbenim razlogom navaja, da Komisija z izdajo novega opomina krši pogodbene obveznosti, ki ji ne dopuščajo, da bi šest let po zadnjem plačilu Insuli in brez obvestila, poslanega v roku, ki je določen v pogodbi, zahtevala predložitev dodatnih dokazil.


title: Zadeva C-263/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) dne 30. marca 2006 — Carboni e derivati Srl proti Ministero dell'Economia e delle Finanze in Riunione Adriatica di Sicurtà SpA

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) dne 30. marca 2006 — Carboni e derivati Srl proti Ministero dell'Economia e delle Finanze in Riunione Adriatica di Sicurtà SpA
   (Zadeva C-263/06)
   (2006/C 224/36)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Corte suprema di cassazione
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Carboni e derivati Srl

      Toženi stranki: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Riunione Adriatica di Sicurtà SpA
   Vprašanje za predhodno odločanje
   „Ali se carinski organ za uporabo protidampinške dajatve, kot jo določa Odločba Komisije št. 67/94/ESPJ (1), glede na načela carinskega prava Skupnosti lahko sklicuje na prodajno ceno istega blaga, ki je bila določena pred ceno, na podlagi katere je bila predložena carinska deklaracija, če je kupec državljan Skupnosti oziroma je bila prodaja opravljena za uvoz v Skupnost?“

      (1)  UL L 32, str. 44.


title: Zadeva C-14/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 15. januarja 2014 vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – X proti Staatssecretaris van Financiën

text:
               28.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 15. januarja 2014 vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – X proti Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-14/14)
   2014/C 129/12
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagateljica kasacijske pritožbe: X

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Staatssecretaris van Financiën

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali mora pri uporabi člena 63 PDEU primerjava med nerezidentom in rezidentom v primeru, kakršen je obravnavani, v katerem je država vira od izplačila dividend odtegnila davek od dividend, zajemati tudi dohodnino, pobrano od prihodkov od dividend, od katere se rezidentom odbije davek od dividend?

               2.

               Ali je treba v primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje pri presoji, ali je efektivna davčna obremenitev nerezidenta višja od obremenitve rezidenta, primerjati nerezidentov odtegnjeni nizozemski davek od dividend in rezidentovo dolgovano nizozemsko dohodnino, ki se izračuna na podlagi pavšalnega dohodka, ki ga je mogoče v letu izplačila dividend pripisati skupnemu obsegu investicijskih deležev v nizozemskih družbah, ali pa pravo Evropske unije zahteva uporabo drugačnega primerjalnega merila? Ali je treba pri tej primerjavi upoštevati tudi premoženje rezidenta, oproščeno plačila davka, in če je odgovor pritrdilen, v kakšnem obsegu (glej sodbo Sodišča z dne 17. oktobra 2013 v zadevi Welte, C-181/12, […] (ni prevedeno))?

               3.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali pri presoji, ali se morebitni diskriminatorni davek pri viru pravno učinkovito nevtralizira na podlagi konvencije za izogibanje dvojnemu obdavčevanju, ki jo je sklenila država vira, zadošča, da (i) ta konvencija o izogibanju dvojnemu obdavčevanju znižanje davka v državi prebivališča določa z odbitkom davka pri viru in da v konkretnem primeru, čeprav ta možnost ni brezpogojna, (ii) znižanje davka, ki ga zagotavlja država prebivališča – saj se obdavčijo le neto prejete dividende – pripelje do celotnega nadomestila diskriminatornega dela davka pri viru?


title: Zadeva C-477/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 5. septembra 2013 – Eintragungsausschuss bei der Bayerischen Architektenkammer proti Hansu Angererju

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/46

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 5. septembra 2013 – Eintragungsausschuss bei der Bayerischen Architektenkammer proti Hansu Angererju
   (Zadeva C-477/13)
   2013/C 344/79
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagateljica zahtevka za revizijo: Eintragungsausschuss bei der Bayerischen Architektenkammer

      Nasprotna stranka v revizijskem postopku: Hans Angerer

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

                           (a)

                           Ali so „posebni in izjemni razlogi“ v smislu člena 10 Direktive (1) tiste okoliščine, ki so navedene v točkah od (a) do (g) tega člena, ali pa morajo poleg teh okoliščin obstajati „posebni in izjemni razlogi“, iz katerih prosilec ne izpolnjuje zahtev iz poglavij II in III naslova III te direktive?

                           (b)

                           Če velja zadnjenavedeni primer, kakšni morajo biti „posebni in izjemni razlogi“? Ali gre pri tem za osebne razloge ‒ kakršni bi lahko bili razvidni iz življenjepisa ‒ zaradi katerih migrant izjemoma ne izpolnjuje pogojev za avtomatično priznavanje njegove izobrazbe v skladu s poglavjem III naslova III Direktive?

               2.

                           (a)

                           Ali je pogoj za uporabo pojma arhitekt v smislu člena 10(c) Direktive to, da je migrant v državi članici izvora poleg tehničnih dejavnosti načrtovanja gradenj, nadzora nad izvedbo gradenj in izvajanja gradenj opravljal tudi umetniško-oblikovalske, prostorsko-načrtovalne in gospodarske dejavnosti ter po potrebi dejavnosti povezane s spomeniškim varstvom, ali bi jih na podlagi svoje izobrazbe lahko opravljal, ter, po potrebi, v kakšnem obsegu?

                           (b)

                           Ali je pogoj za uporabo pojma arhitekt v smislu člena 10(c) Direktive to, da ima migrant opravljeno visokošolsko izobraževanje, katerega vsebina se v glavnem nanaša na arhitekturo, v tem smislu, da poleg tehničnih vprašanj načrtovanja gradenj, nadzora nad izvedbo gradenj in izvajanja gradenj obsega tudi umetniško-oblikovalske, prostorsko-načrtovalne in gospodarske dejavnosti ter po potrebi dejavnosti, povezane s spomeniškim varstvom, in, po potrebi, v kakšnem obsegu?

                           (c)

                                       (i)

                                       Ali je za odgovor na točki (a) in (b) drugega vprašanja pomembno, kako se poklicni naziv „arhitekt“ običajno uporablja v drugih državah članicah (člen 48(1) Direktive),

                                       (ii)

                                       ali je dovolj, da se ugotovi, kako se poklicni naziv „arhitekt“ običajno uporablja v državi članici izvora in državi članici gostiteljici,

                                       (iii)

                                       ali pa je mogoče iz člena 46(1), drugi pododstavek, Direktive razbrati, katere dejavnosti so na območju Evropske unije redno povezane z nazivom „arhitekt“?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/36/ES z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij (UL L 255, str. 22).


title: Zadeva T-208/10: Tožba, vložena 6. maja 2010 – Cree proti UUNT (TRUEWHITE)

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/53

         Tožba, vložena 6. maja 2010 – Cree proti UUNT (TRUEWHITE)
   (Zadeva T-208/10)
   2010/C 179/91
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Cree, Inc. (Durham, Združene države) (zastopnik: V. Schiller, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 17. februarja 2010 v zadevi R 985/2009-2 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „TRUEWHITE“ za proizvode iz razredov 9 in 11

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 4, 7(1)(b) in (2) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), saj naj bi zadevna znamka Skupnosti imela razlikovalni učinek.
   Kršitev člena 7(1)(c) in (2) Uredbe (ES) št. 207/2009 (2), saj zadevna znamka Skupnosti naj ne bi bila opisna.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva C-355/04 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 27. februarja 2007 — Segi, Araitz Zubimendi Izaga, Aritza Galarraga proti Svetu Evropske unije, Kraljevini Španiji, Združenemu kraljestvu Velike Britanije in Severne Irske (Pritožba — Evropska unija — Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah — Skupna stališča 2001/931/SZVP, 2002/340/SZVP in 2002/462/SZVP — Ukrepi v zvezi z osebami, skupinami in organizacijami, vpletenimi v teroristična dejanja — Pristojnost Sodišča)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 27. februarja 2007 — Segi, Araitz Zubimendi Izaga, Aritza Galarraga proti Svetu Evropske unije, Kraljevini Španiji, Združenemu kraljestvu Velike Britanije in Severne Irske
   (Zadeva C-355/04 P) (1)

   (Pritožba - Evropska unija - Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Skupna stališča 2001/931/SZVP, 2002/340/SZVP in 2002/462/SZVP - Ukrepi v zvezi z osebami, skupinami in organizacijami, vpletenimi v teroristična dejanja - Pristojnost Sodišča)
   (2007/C 95/06)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Segi, Araitz Zubimendi Izaga, Aritza Galarraga (zastopnik: D. Rouget, avocat)

      Druge stranke v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: E. Finnegan in M. Bauer, zastopnika), Kraljevina Španija, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska
   Predmet
   Pritožba zoper sklep Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 7. junija 2004 v zadevi Segi in drugi proti Svetu Evropske unije (T-338/02), s katerim je bila zavrnjena tožba tožečih strank za povrnitev škode, ki naj bi jo le-te utrpele zaradi vpisa Segi na seznam, izdelan na podlagi predpisov, ki zadevajo boj proti terorizmu.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Segi, A. Zubimendi Izaga in A. Galarragaju se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Kraljevina Španija nosi lastne stroške.

      (1)  UL C 251, 9.10.2004.


title: Zadeva C-366/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgerichts Hamburg (Nemčija) 14. junija 2017 – Jörg Scharnweber in Henning Kuhlmann/Société Air France SA

text:
               25.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 318/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgerichts Hamburg (Nemčija) 14. junija 2017 – Jörg Scharnweber in Henning Kuhlmann/Société Air France SA
   (Zadeva C-366/17)
   (2017/C 318/07)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hamburg

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Jörg Scharnweber in Henning Kuhlmann

      Tožena stranka: Société Air France SA
   S sklepom z dne 19. julija 2017 je Sodišče izbrisalo zadevo iz vpisnika Sodišča.


title: Zadeva F-130/06: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 8. julija 2010 – Sotgia proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Imenovanje — Začasni uslužbenci, imenovani v uradnike — Kandidati, vpisani na rezervni seznam pred začetkom veljavnosti novih Kadrovskih predpisov — Razvrstitev v plačilni razred na podlagi novih, manj ugodnih pravil — Člena 5(4) in 12(3) priloge XIII h Kadrovskim predpisom)

text:
               11.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/40

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 8. julija 2010 – Sotgia proti Komisiji
   (Zadeva F-130/06) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Imenovanje - Začasni uslužbenci, imenovani v uradnike - Kandidati, vpisani na rezervni seznam pred začetkom veljavnosti novih Kadrovskih predpisov - Razvrstitev v plačilni razred na podlagi novih, manj ugodnih pravil - Člena 5(4) in 12(3) priloge XIII h Kadrovskim predpisom)
   2010/C 246/69
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Stefano Sotgia (Dublin, Irska) (zastopniki: sprva T. Bontinck in J. Feld, odvetnika, nato T. Bontinck in S. Woog, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in H. Krämer, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe OPI, ki je začela veljati 16. aprila 2006, s katero je bila tožeča stranka, začasni uslužbenec, razvrščen v naziv A*11, ki je uspešno opravil splošni natečaj EPSO/A/18/04, imenovana v uradnika in na podlagi določb priloge XIII h Kadrovskim predpisom razvrščena v naziv A*6, plačilni razred 2.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Stranki nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 326, 30.12.2006, str. 86.


title: Zadeva F-105/06: Tožba, vložena 4. septembra 2006 — Lübking in drugi proti Komisiji

text:
               18.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/45

         Tožba, vložena 4. septembra 2006 — Lübking in drugi proti Komisiji
   (Zadeva F-105/06)
   (2006/C 281/82)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Johannes Lübking (Bruselj, Belgija) in drugi (zastopnika: B. Cortese in C. Cortese, avvocati)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               razglasitev ničnosti odločbe organa, pristojnega za imenovanja (OPI), objavljene v Upravnih informacijah št. 85-2005 z dne 23. novembra 2005, ker je v njej določeno napredovanje tožečih strank v naziv A*9, plačilni razred 1;

               —

               po potrebi, razglasitev ničnosti odločbe OPI z dne 23. maja 2006, ker je z njo zavrnjena pritožba, ki so jo vložile tožeče stranke;

               —

               naložitev plačila stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke, uradniki Komisije, izpodbijajo odločbo OPI o njihovem napredovanju v napredovalnem obdobju 2005 v naziv A*9, nov naziv, ki je od 1. maja 2004 vstavljen med naziv A*8 (nekdanji A7) in A*10 (nekdanji A6). Zatrjujejo, da bi moral OPI določiti, ne da v naziv A*9, ampak v naziv A*10, kot je to storil v okviru napredovalnega obdobja 2004 v primeru uradnikov, ki so bili tako kot tožeče stranke 30. aprila 2004 razvrščeni v naziv A7, in so lahko napredovali v višji razred A6.
   V utemeljitev tožbe tožeče stranke navajajo tri tožbene razloge, prvi je kršitev načel enakega obravnavanja in upravičenosti do kariere. Tožeče stranke zatrjujejo, da bi na podlagi teh načel za uradnike, ki so bili 30. aprila 2004 razvrščeni v naziv A7 (od 1. maja 2004 preimenovan v A*8) in so lahko napredovali v višji razred, morali veljati enaki pogoji glede kariere. Vendar so bili uradniki, ki so napredovali novembra 2004 v okviru napredovalnega obdobja 2004 — torej po začetku veljavnosti novih Kadrovskih predpisov — imenovani po napredovanju v naziv A*10, medtem ko so bili tisti — kot tožeče stranke — ki so napredovali v napredovalnem obdobju 2005, imenovani le v za eno stopnjo nižji naziv, in sicer v vmesni naziv A*9, čeprav naj bi bili obe skupini zgoraj navedenih oseb v položaju, ki je bil z vseh vidikov primerljiv.
   V okviru tega tožbenega razloga tožeče stranke navajajo tudi ugovor nezakonitosti v smislu člena 241 ES splošnih določb za izvajanje (SDI) člena 45 Kadrovskih predpisov, ki veljajo za napredovalno obdobje 2005, ali bolj bistveno člena 45 in Priloge XIII h Kadrovskim predpisom, ker te določbe niso določile prehodnih ukrepov za zagotovitev načel enakega obravnavanja in upravičenosti do kariere za uradnike, ki so imeli 30. aprila 2004 naziv A7 in ki so na ta dan lahko napredovali v višji naziv A6.
   Z drugim tožbenim razlogom tožeče stranke zatrjujejo kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj. Poudarjajo zlasti, da člen 10(5) SDI člena 45 Kadrovskih predpisov, ki veljajo za napredovalno obdobje 2004, s tem, da uradnikom z nazivom A7, ki bi 30. aprila 2004 lahko napredovali (in bili 1. maja 2004 prerazvrščeni v naziv A*8), s pravno domnevo (retroaktivno napredovanje) določa njihovo neposredno napredovanje iz naziva A*8 v naziv A*10, zagotavlja pogoje glede kariere, ki so primerljivi s tistimi, ki naj bi jih imeli v okviru kariernega sistema, ki je veljal do tega datuma. Tožeče stranke zatrjujejo, da so zaradi sprejetja tega prehodnega ukrepa nastala legitimna pričakovanja, da bo za naslednje napredovalno obdobje sprejet ukrep z enakim učinkom.
   Tretji tožbeni razlog se nanaša na odsotnost obrazložitve izpodbijane odločbe. Tožeče stranke v zvezi s tem zatrjujejo, da čeprav narava odločbe o napredovanju ne zahteva, da mora taka odločba vsebovati posebne obrazložitve izbir OPI, mora uprava svoje izbire pri odgovoru na pritožbo, vloženo zoper to odločbo, vendarle obrazložiti. Vendar naj bi v obravnavani zadevi OPI na očitke, ki so jih navedle tožeče stranke, odgovoril le površno in zlasti naj ne bi odgovoril na bistveno vprašanje pritožbe, ki je povezano z neenakim obravnavanjem uradnikov A7 (prerazvrščenih v naziv A*8), ki so napredovali v napredovalnem obdobju 2005, in njihovih primerljivih kolegov, ki so napredovali v napredovalnem obdobju 2004.


title: Zadeva T-270/17: Tožba, vložena 8. maja 2017 – Clean Sky 2 Joint Undertaking/Revoind Industriale

text:
               17.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 231/33

         Tožba, vložena 8. maja 2017 – Clean Sky 2 Joint Undertaking/Revoind Industriale
   (Zadeva T-270/17)
   (2017/C 231/41)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Clean Sky 2 Joint Undertaking (CSJU) (zastopnika: B. Mastantuono, agent, in M. Velardo, odvetnik)

      Tožena stranka: Revoind Industriale Srl (Oricola, Italija)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               toženi stranki naloži, naj CSJU plača znesek 625 793,42 EUR v zvezi s Partnerskim sporazumom o dodelitvi sredstev št. 620108 „LOSITA-LOw Subsonic Investigation of a large complete Turboprop Aircraft“, skupaj z zneskom 3 240,41 EUR iz naslova zamudnih obresti po obrestni meri 3,5 % za obdobje med 7. februarjem 2017 in 1. aprilom 2017;

               —

               toženi stranki naloži, naj iz naslova obresti od 2. aprila 2017 do datuma popolnega plačila dolga plača znesek 60,01 EUR na dan; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja te razloge.
   Tožeča stranka navaja, da je tožena stranka kršila svoje pogodbene obveznosti, saj ni izvedla projekta LOSITA in CSJU ni predložila ustreznih poročil in elementov v skladu s členom II.2 priloge II k Sporazumu o dodelitvi sredstev.
   Poleg tega tožeča stranka ni opravila zahtevanega dela, kot je opredeljeno v prilogi I in s tem kršila svoje obveznosti po členu II.3(a)(e) in (h) priloge II k Sporazumu o dodelitvi sredstev.
   Zato je tožeča stranka razdrla Sporazum o dodelitvi sredstev na podlagi člena II.38 priloge II k Sporazumu o dodelitvi sredstev in izdala bremepis za predhodno financiranje v višini 625 793,42 EUR, ki ga je koordinator plačal toženi stranki v skladu z določbami Sporazuma o dodelitvi sredstev. Predhodno financiranje namreč ostane v lasti tožeče stranke do končnega plačila.
   Dejstva, zaradi katerih družba Revoind Industriale S.r.l., kot upravičenec iz Sporazuma o dodelitvi sredstev, nosi obveznosti v tej zadevi v glavnem niso sporna, ugovori tožene stranke pa se generični, nepopolni in brez vsakršnih utemeljitvenih elementov, zaradi česar so v celoti neutemeljeni.
   Zato ima tožeča stranka pravico zahtevati izterjavo in vračilo zneska, ki ga je tožeči stranki plačala kot predhodno financiranje, skupaj z zamudnimi obrestmi.