title: Zadeva C-6/20: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 20. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tallinna Ringkonnakohus – Estonija) – Sotsiaalministeerium/Riigi Tugiteenuste Keskus, nekdanji Innove SA (Predhodno odločanje – Javna naročila blaga – Direktiva 2004/18/ES – Člena 2 in 46 – Projekt, ki ga financira Evropski sklad za pomoč najbolj ogroženim – Merila za izbor ponudnikov – Uredba (ES) št. 852/2004 – Člen 6 – Zahteva po registraciji ali odobritvi s strani nacionalnega organa za varnost hrane v državi izvedbe naročila)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/13

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 20. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tallinna Ringkonnakohus – Estonija) – Sotsiaalministeerium/Riigi Tugiteenuste Keskus, nekdanji Innove SA
      (Zadeva C-6/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Javna naročila blaga - Direktiva 2004/18/ES - Člena 2 in 46 - Projekt, ki ga financira Evropski sklad za pomoč najbolj ogroženim - Merila za izbor ponudnikov - Uredba (ES) št. 852/2004 - Člen 6 - Zahteva po registraciji ali odobritvi s strani nacionalnega organa za varnost hrane v državi izvedbe naročila)
      (2021/C 278/17)
      Jezik postopka: estonščina

         Predložitveno sodišče

      Tallinna Ringkonnakohus

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Sotsiaalministeerium

         Tožena stranka: Riigi Tugiteenuste Keskus, nekdanji Innove SA

         ob udeležbi: Rahandusministeerium

         Izrek

                  1.

                  Člena 2 in 46 Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, na podlagi katere mora naročnik v obvestilu o javnem naročilu kot merilo za ugotavljanje usposobljenosti zahtevati, da ponudniki ob predložitvi ponudbe dokažejo, da so pri pristojnem organu države članice izvedbe zadevnega javnega naročila opravili registracijo ali pridobili odobritev, ki se zahteva z ureditvijo, ki se uporablja za dejavnost, ki je predmet tega naročila, čeprav so že registrirani v državi članici, v kateri imajo sedež, oziroma jim je bila tam izdana podobna odobritev.

                  2.

                  Načelo varstva legitimnih pričakovanj je treba razlagati tako, da se nanj ne more sklicevati naročnik, ki je v okviru postopka oddaje javnega naročila za uskladitev z nacionalno zakonodajo o živilih od ponudnikov zahteval, da so že ob predložitvi svoje ponudbe pri pristojnem organu države članice izvedbe naročila opravili registracijo ali pridobili odobritev.

         (1)  UL C 87, 16.3.2020.


title: Zadeva C-8/20: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 20. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht – Nemčija) – L.R./Bundesrepublik Deutschland (Predhodno odločanje – Območju svobode, varnosti in pravice – Mejni nadzor, azil in priseljevanje – Azilna politika – Direktiva 2013/32/EU – Skupni postopki za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite – Prošnja za mednarodno zaščito – Razlogi za nedopustnost – Člen 2(q) – Pojem „naknadna prošnja“ – Člen 33(2)(d) – Zavrženje prošnje za mednarodno zaščito kot nedopustne s strani države članice zaradi zavrnitve predhodne prošnje, ki jo je zadevna oseba vložila v tretji državi, ki je z Evropsko unijo sklenila sporazum o kriterijih in mehanizmih za določitev države, odgovorne za obravnavo prošnje za azil, vložene v eni od držav pogodbenic tega sporazuma – Dokončna odločba, ki jo je sprejela Kraljevina Norveška)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/14

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 20. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht – Nemčija) – L.R./Bundesrepublik Deutschland
      (Zadeva C-8/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Območju svobode, varnosti in pravice - Mejni nadzor, azil in priseljevanje - Azilna politika - Direktiva 2013/32/EU - Skupni postopki za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite - Prošnja za mednarodno zaščito - Razlogi za nedopustnost - Člen 2(q) - Pojem „naknadna prošnja“ - Člen 33(2)(d) - Zavrženje prošnje za mednarodno zaščito kot nedopustne s strani države članice zaradi zavrnitve predhodne prošnje, ki jo je zadevna oseba vložila v tretji državi, ki je z Evropsko unijo sklenila sporazum o kriterijih in mehanizmih za določitev države, odgovorne za obravnavo prošnje za azil, vložene v eni od držav pogodbenic tega sporazuma - Dokončna odločba, ki jo je sprejela Kraljevina Norveška)
      (2021/C 278/18)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: L.R.

         Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

         Izrek

      Člen 33(2)(d) Direktive 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite v povezavi z njenim členom 2(q) je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, ki določa možnost, da se kot nedopustna zavrže prošnja za mednarodno zaščito v smislu člena 2(b) te direktive, ki jo je v tej državi članici vložil državljan tretje države ali oseba brez državljanstva, katere predhodno prošnjo za priznanje statusa begunca, vloženo v tretji državi – ki v skladu s Sporazumom med Evropsko skupnostjo in Republiko Islandijo ter Kraljevino Norveško o kriterijih in mehanizmih za določitev države, odgovorne za obravnavo prošnje za azil, vložene v državi članici, na Islandiji ali na Norveškem, izvaja Uredbo (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva – je ta tretja država zavrnila.

         (1)  UL C 87, 16.3.2020.


title: Zadeva C-11/20: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 12. maja 2021 – Evropska komisija/Helenska republika (Neizpolnitev obveznosti države – Državne pomoči – Pomoč, razglašena za nezakonito in nezdružljivo z notranjim trgom – Člen 108(2), drugi pododstavek, PDEU – Slabe vremenske razmere – Izgube, ki jih utrpijo kmetje – Pomoči v obliki nadomestil – Obveznost vračila – Obveznost obvestitve – Neizvršitev)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/14

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 12. maja 2021 – Evropska komisija/Helenska republika
      (Zadeva C-11/20) (1)

      (Neizpolnitev obveznosti države - Državne pomoči - Pomoč, razglašena za nezakonito in nezdružljivo z notranjim trgom - Člen 108(2), drugi pododstavek, PDEU - Slabe vremenske razmere - Izgube, ki jih utrpijo kmetje - Pomoči v obliki nadomestil - Obveznost vračila - Obveznost obvestitve - Neizvršitev)
      (2021/C 278/19)
      Jezik postopka: grščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Bouchagiar in T. Ramopoulos, agenta)

         Tožena stranka: Helenska republika (zastopniki: E. Tsaousi, E. Leftheriotou, in A. Vasilopoulou, agenti)

         Izrek

                  1.

                  Helenska republika s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za izvršitev Sklepa Komisije 2012/157/UE z dne 7. decembra 2011 o pomočeh v obliki nadomestil, ki jih je grška kmetijska zavarovalna organizacija (ELGA) izplačala v letih 2008 in 2009, in s tem, da Evropske komisije ni zadostno obvestila o ukrepih, sprejetih na podlagi tega sklepa, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi členov od 2 do 4 navedenega sklepa in na podlagi Pogodbe DEU.

                  2.

                  Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 68, 2.3.2020.


title: Zadeva C-19/20: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 29. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Okręgowy w Gdańsku – Poljska) – I.W., R.W./Bank BPH S.A. (Predhodno odločanje – Varstvo potrošnikov – Direktiva 93/13/EGS – Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah – Učinki ugotovitve nepoštenosti pogoja – Pogodba o hipotekarnem posojilu, izraženem v tuji valuti – Določitev menjalnega tečaja valut – Pogodba o novaciji – Odvračilni učinek – Obveznosti nacionalnega sodišča – Člen 6(1) in člen 7(1))

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/15

      Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 29. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Okręgowy w Gdańsku – Poljska) – I.W., R.W./Bank BPH S.A.
      (Zadeva C-19/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Direktiva 93/13/EGS - Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah - Učinki ugotovitve nepoštenosti pogoja - Pogodba o hipotekarnem posojilu, izraženem v tuji valuti - Določitev menjalnega tečaja valut - Pogodba o novaciji - Odvračilni učinek - Obveznosti nacionalnega sodišča - Člen 6(1) in člen 7(1))
      (2021/C 278/20)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Okręgowy w Gdańsku

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: I.W., R.W.

         Tožena stranka: Bank BPH S.A.

         Ob udeležbi: Rzecznik Praw Obywatelskich

         Izrek

                  1.

                  Člen 6(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nepoštenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da mora nacionalno sodišče ugotoviti nepoštenost pogoja v pogodbi, sklenjeni med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom, tudi če sta ga ti stranki s pogodbo spremenili. Taka ugotovitev povzroči vzpostavitev položaja, v katerem bi bil potrošnik, če ne bi bilo tega pogoja, katerega nepoštenost je bila ugotovljena, razen če se je potrošnik s spremembo navedenega nepoštenega pogoja odpovedal taki vzpostavitvi s svobodnim in informiranim soglasjem, kar mora preveriti nacionalno sodišče. Vendar iz te določbe ne izhaja, da bi ugotovitev nepoštenosti prvotnega pogoja načeloma povzročila ničnost pogodbe, ker je sprememba tega pogoja omogočila vzpostavitev ravnotežja med obveznostmi in pravicami teh strank, ki izhajajo iz pogodbe, in odpravo nepravilnosti, ki je bila pri njej podana.

                  2.

                  Člen 6(1) in člen 7(1) Direktive 93/13 je treba razlagati tako, da, prvič, ne nasprotujeta temu, da nacionalno sodišče odpravi le nepošteni element pogoja iz pogodbe, sklenjene med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom, kadar je odvračilni cilj, ki mu sledi ta direktiva, zagotovljen z nacionalnimi zakonskimi določbami, ki urejajo uporabo tega pogoja, če ta element pomeni ločeno pogodbeno obveznost, ki je lahko predmet posamičnega preizkusa njene nepoštenosti. Drugič, te določbe nasprotujejo temu, da predložitveno sodišče odpravi le nepošten element pogoja iz pogodbe, sklenjene med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom, kadar bi taka odprava pomenila spremembo vsebine navedenega pogoja, tako da bi vplivala na njegovo bistvo, kar mora preveriti to sodišče.

                  3.

                  Člen 6(1) Direktive 93/13 je treba razlagati tako, da posledice sodne ugotovitve obstoja nepoštenega pogoja v pogodbi, sklenjeni med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom, spadajo na področje uporabe določb nacionalnega prava, pri čemer mora vprašanje nadaljnjega obstoja take pogodbe nacionalno sodišče po uradni dolžnosti presojati z objektivnim pristopom na podlagi teh določb.

                  4.

                  Člen 6(1) Direktive 93/13 v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da mora nacionalno sodišče, ki ugotovi nepoštenost pogoja v pogodbi, ki jo je prodajalec ali ponudnik sklenil s potrošnikom, zadnjenavedenega v okviru nacionalnih postopkovnih pravil in kontradiktorne razprave obvestiti o pravnih posledicah, ki jih lahko povzroči razveljavitev take pogodbe, ne glede na to, ali potrošnika zastopa poklicni pooblaščenec.

         (1)  UL C 191, 8.6.2020.


title: Zadeva C-27/20: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 12. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de grande instance de Rennes – Francija) – PF, QG/Caisse d’allocations familiales d’Ille et Vilaine (CAF) (Predhodno odločanje – Prosto gibanje delavcev – Enako obravnavanje – Socialne ugodnosti – Zgornje meje, vezane na sredstva – Upoštevanje sredstev, prejetih predzadnje leto pred obdobjem izplačila dajatev – Delavec, ki se vrne v matično državo članico – Znižanje pravic do družinskih dodatkov)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/16

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 12. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de grande instance de Rennes – Francija) – PF, QG/Caisse d’allocations familiales d’Ille et Vilaine (CAF)
      (Zadeva C-27/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Prosto gibanje delavcev - Enako obravnavanje - Socialne ugodnosti - Zgornje meje, vezane na sredstva - Upoštevanje sredstev, prejetih predzadnje leto pred obdobjem izplačila dajatev - Delavec, ki se vrne v matično državo članico - Znižanje pravic do družinskih dodatkov)
      (2021/C 278/21)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal de grande instance de Rennes

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: PF, QG

         Tožena stranka: Caisse d’allocations familiales d’Ille et Vilaine (CAF)

         Izrek

      Člen 45 PDEU in člen 7(2) Uredbe (EU) št. 492/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2011 o prostem gibanju delavcev v Uniji je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta ureditvi države članice, v skladu s katero se kot referenčno leto za izračun družinskih dajatev, ki se dodelijo, upošteva predzadnje leto pred obdobjem izplačila, tako da se znesek družinskih dodatkov v primeru znatnega povišanja dohodkov, ki jih nacionalni uradnik prejme ob napotitvi v institucijo Evropske unije, ki je v drugi državi članici, ob vrnitvi tega uradnika v matično državo članico za dve leti močno zniža.

         (1)  UL C 95, 23.3.2020.


title: Zadeva C-47/20: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 29. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – F/Stadt Karlsruhe (Predhodno odločanje – Promet – Vozniško dovoljenje – Odvzem dovoljenja na ozemlju države članice, ki ni država članica izdajateljica – Podaljšanje dovoljenja s strani države članice izdajateljice po izdaji odločbe o odvzemu – Neobstoj samodejnosti vzajemnega priznavanja)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/17

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 29. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – F/Stadt Karlsruhe
      (Zadeva C-47/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Promet - Vozniško dovoljenje - Odvzem dovoljenja na ozemlju države članice, ki ni država članica izdajateljica - Podaljšanje dovoljenja s strani države članice izdajateljice po izdaji odločbe o odvzemu - Neobstoj samodejnosti vzajemnega priznavanja)
      (2021/C 278/22)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: F

         Tožena stranka: Stadt Karlsruhe

         Izrek

      Člen 2(1) in člen 11(4), drugi pododstavek, Direktive 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vozniških dovoljenjih je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da država članica, na ozemlju katere je bila imetniku vozniškega dovoljenja za kategoriji A in B, ki ga je izdala druga država članica, odvzeta pravica do vožnje zaradi kršitvenega ravnanja, ki je bilo storjeno med začasnim prebivanjem na tem ozemlju po izdaji navedenega dovoljenja, nato zavrne priznanje veljavnosti tega vozniškega dovoljenja, potem ko je država članica, v kateri ima imetnik navedenega vozniškega dovoljenja običajno prebivališče v smislu člena 12, prvi odstavek, navedene direktive, to vozniško dovoljenje podaljšala na podlagi člena 7(3) te direktive. Vendar mora predložitveno sodišče preučiti, ali v skladu z načelom sorazmernosti pravila, določena v zakonodaji prve države članice, ki določajo pogoje, ki jih mora imetnik vozniškega dovoljenja izpolniti, da ponovno pridobi pravico do vožnje na njenem ozemlju, ne presegajo tega, kar je primerno in potrebno za uresničitev cilja Direktive 2006/126, in sicer izboljšanja prometne varnosti.

         (1)  UL C 161, 11.5.2020.


title: Zadeva C-63/20 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 20. maja 2021 – Sigrid Dickmanns/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (Pritožba – Javni uslužbenci – Začasni uslužbenci – Pogodba za določen čas s klavzulo o odpovedi – Nevpis na rezervni seznam natečaja – Povsem potrditveni akt – Rok za pritožbo)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/18

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 20. maja 2021 – Sigrid Dickmanns/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
      (Zadeva C-63/20 P) (1)

      (Pritožba - Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Pogodba za določen čas s klavzulo o odpovedi - Nevpis na rezervni seznam natečaja - Povsem potrditveni akt - Rok za pritožbo)
      (2021/C 278/24)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnica: Sigrid Dickmanns (zastopnik: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnika: A. Lukošiūtė, agent, skupaj z B. Wägenbaurjem, Rechtsanwalt)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Sigrid Dickmanns se naloži plačilo stroškov tega postopka.

         (1)  UL C 201, 15.6.2020.


title: Zadeva C-70/20: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 12. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – YL/Altenrhein Luftfahrt GmbH (Predhodno odločanje – Zračni promet – Montrealska konvencija – Člen 17(1) – Odgovornost letalskih prevoznikov v primeru nesreč – Pojem „nesreča“ – Trd pristanek, ki spada v okvir običajnega obratovanja zrakoplova – Telesna poškodba, ki jo je potnik domnevno utrpel ob takem pristanku – Neobstoj nesreče)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/18

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 12. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – YL/Altenrhein Luftfahrt GmbH
      (Zadeva C-70/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Zračni promet - Montrealska konvencija - Člen 17(1) - Odgovornost letalskih prevoznikov v primeru nesreč - Pojem „nesreča“ - Trd pristanek, ki spada v okvir običajnega obratovanja zrakoplova - Telesna poškodba, ki jo je potnik domnevno utrpel ob takem pristanku - Neobstoj nesreče)
      (2021/C 278/25)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberster Gerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: YL

         Tožena stranka: Altenrhein Luftfahrt GmbH

         Izrek

      Člen 17(1) Konvencije o poenotenju nekaterih pravil za mednarodni letalski prevoz, ki je bila sklenjena 28. maja 1999 v Montrealu in jo je Evropska skupnost podpisala 9. decembra 1999, v njenem imenu pa je bila odobrena s Sklepom Sveta 2001/539/ES z dne 5. aprila 2001, je treba razlagati tako, da pojem „nesreča“ iz te določbe ne zajema pristanka, ki je potekal v skladu z operativnimi postopki in omejitvami, ki veljajo za zadevni zrakoplov, vključno s predvidenimi odstopanji in rezervami v zvezi z dejavniki zmogljivosti, ki pomembno vplivajo na pristanek, ter ob upoštevanju zahtev dobre inženirske prakse in dobre prakse na področju upravljanja zrakoplovov, tudi če bi zadevni potnik ta pristanek dojemal kot nepredviden dogodek.

         (1)  UL C 201, 15.6.2020.


title: Zadeva C-87/20: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 12. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Hauptzollamt B/XY (Predhodno odločanje – Varstvo prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst z zakonsko ureditvijo trgovine z njimi – Uredbi (ES) št. 338/97 in št. 865/2006 – Kaviar jesetrovk – Vnos na carinsko območje Evropske unije kot osebni ali gospodinjski predmeti – Uvozno dovoljenje – Izjeme – Zgornja meja 125 gramov na osebo – Prekoračitev – Namen podaritve drugemu)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/19

      Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 12. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Hauptzollamt B/XY
      (Zadeva C-87/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Varstvo prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst z zakonsko ureditvijo trgovine z njimi - Uredbi (ES) št. 338/97 in št. 865/2006 - Kaviar jesetrovk - Vnos na carinsko območje Evropske unije kot osebni ali gospodinjski predmeti - Uvozno dovoljenje - Izjeme - Zgornja meja 125 gramov na osebo - Prekoračitev - Namen podaritve drugemu)
      (2021/C 278/26)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesfinanzhof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Hauptzollamt B

         Tožena stranka: XY

         Izrek

                  1.

                  Člen 7(3) Uredbe Sveta (ES) št. 338/97 z dne 9. decembra 1996 o varstvu prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst z zakonsko ureditvijo trgovine z njimi, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 1320/2014 z dne 1. decembra 2014, je treba razlagati tako, da se kaviar jesetrovk ob vnosu na carinsko območje Evropske unije lahko šteje za „osebni ali gospodinjski predmet“ v smislu te določbe, kadar je namenjen temu, da se podari tretji osebi, če iz nobene okoliščine ni razviden komercialni namen in lahko tako zanj velja izjema iz navedene določbe od obveznosti, da njegov uvoznik predloži uvozno dovoljenje.

                  2.

                  Člen 57(5)(a) Uredbe Komisije (ES) št. 865/2006 z dne 4. maja 2006 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe št. 338/97, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) 2015/870 z dne 5. junija 2015, je treba razlagati tako, da mora pristojni carinski organ, kadar je na carinsko območje Evropske unije vnesena količina kaviarja jesetrovk, ki presega zgornjo mejo 125 gramov na osebo, in uvoznik nima dovoljenja, izdanega za namene tega uvoza, zaseči celotno količino tako uvoženega kaviarja jesetrovk.

         (1)  UL C 175, 25.5.2020.


title: Zadeva C-130/20: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 12. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social n° 3 de Barcelona – Španija) – YJ/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) (Predhodno odločanje – Enako obravnavanje moških in žensk v zadevah socialne varnosti – Direktiva 79/7/EGS – Člen 4(1) – Diskriminacija na podlagi spola – Nacionalna ureditev, ki določa dodelitev pokojninskega dodatka za materinstvo ženskam, ki so imele določeno število otrok – Izključitev žensk, ki so zaprosile za predčasno upokojitev, iz upravičenja do tega pokojninskega dodatka – Področje uporabe Direktive 79/7/EGS)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/20

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 12. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona – Španija) – YJ/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)
      (Zadeva C-130/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Enako obravnavanje moških in žensk v zadevah socialne varnosti - Direktiva 79/7/EGS - Člen 4(1) - Diskriminacija na podlagi spola - Nacionalna ureditev, ki določa dodelitev pokojninskega dodatka za materinstvo ženskam, ki so imele določeno število otrok - Izključitev žensk, ki so zaprosile za predčasno upokojitev, iz upravičenja do tega pokojninskega dodatka - Področje uporabe Direktive 79/7/EGS)
      (2021/C 278/28)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: YJ

         Tožena stranka: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

         Izrek

      Direktiva Sveta z dne 19. decembra 1978 o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti (79/7/EGS) se ne uporablja za nacionalno ureditev, ki za ženske, ki so imele vsaj dva biološka ali posvojena otroka, določa dodelitev pokojninskega dodatka za materinstvo v primeru upokojitve pri zakonsko določeni upokojitveni starosti ali v primeru predčasne upokojitve iz razlogov, določenih z zakonom, ne pa v primeru prostovoljne predčasne upokojitve.

         (1)  UL C 201, 15.6.2020.


title: Zadeva C-142/20: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana – Italija) – Analisi G. Caracciolo srl/Regione Siciliana – Assessorato regionale della salute – Dipartimento regionale per la pianificazione, Regione Sicilia – Assessorato della salute – Dipartimento per le attività sanitarie e osservatorio, Accredia – Ente Italiano di Accreditamento, Azienda sanitaria provinciale di Palermo (Predhodno odločanje – Približevanje zakonodaj – Uredba (ES) št. 765/2008 – Zahteve za akreditacijo in nadzor trga v zvezi s trženjem proizvodov – Enotni nacionalni akreditacijski organ – Izdaja potrdila o akreditaciji organom za ugotavljanje skladnosti – Akreditacijski organ s sedežem v tretji državi – Člen 56 PDEU – Člen 102 PDEU – Člena 20 in 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Veljavnost)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/21

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana – Italija) – Analisi G. Caracciolo srl/Regione Siciliana – Assessorato regionale della salute – Dipartimento regionale per la pianificazione, Regione Sicilia – Assessorato della salute – Dipartimento per le attività sanitarie e osservatorio, Accredia – Ente Italiano di Accreditamento, Azienda sanitaria provinciale di Palermo
      (Zadeva C-142/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Približevanje zakonodaj - Uredba (ES) št. 765/2008 - Zahteve za akreditacijo in nadzor trga v zvezi s trženjem proizvodov - Enotni nacionalni akreditacijski organ - Izdaja potrdila o akreditaciji organom za ugotavljanje skladnosti - Akreditacijski organ s sedežem v tretji državi - Člen 56 PDEU - Člen 102 PDEU - Člena 20 in 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Veljavnost)
      (2021/C 278/29)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Analisi G. Caracciolo srl

         Tožene stranke: Regione Siciliana – Assessorato regionale della salute – Dipartimento regionale per la pianificazione, Regione Sicilia – Assessorato della salute – Dipartimento per le attività sanitarie e osservatorio, Accredia – Ente Italiano di Accreditamento, Azienda sanitaria provinciale di Palermo

         Ob udeležbi: Perry Johnson Laboratory Accreditation Inc.

         Izrek

                  1.

                  Člen 4(1) in (5) ter člen 7(1) Uredbe (ES) št. 765/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o določitvi zahtev za akreditacijo in nadzor trga v zvezi s trženjem proizvodov ter razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 339/93 je treba razlagati tako, da nasprotujeta razlagi nacionalne zakonodaje, v skladu s katero lahko akreditacijo opravljajo organi, ki niso enotni nacionalni organ za akreditacijo v smislu te uredbe, ki imajo sedež v tretji državi, tudi če ti organi zagotavljajo spoštovanje mednarodnih standardov in zlasti s sporazumi o medsebojnem priznavanju dokažejo, da imajo enakovredne kvalifikacije kot navedeni enotni organ za akreditacijo.

                  2.

                  Pri preučitvi drugega vprašanja za predhodno odločanje ni bil ugotovljen noben element, ki bi lahko vplival na veljavnost določb poglavja II Uredbe št. 765/2008 z vidika členov 56 in 102 PDEU ter členov 20 in 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

         (1)  UL C 209, 22.6.2020.


title: Zadeva C-202/20 P: Sodba Sodišča (osmi senat) dne 12. maja 2021 – Claudio Necci/Evropska komisija, Evropski parlament, Svet Evropske unije (Pritožba – Javni uslužbenci – Nekdanji pogodbeni uslužbenec – Socialna varnost – Skupni sistem zdravstvenega zavarovanja (SSZZ) – Člen 95 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije (PZDU) – Ohranitev vključenosti po upokojitvi – Pogoj, da je bila oseba zaposlena več kot tri leta – Zahteva za vključitev v SSZZ po prenosu pokojninskih pravic – Izenačitev priznane pokojninske dobe z leti zaposlitve – Zavrnitev zahteve – Ničnostna tožba – Akt, ki posega v položaj – Sklep Splošnega sodišča, s katerim je ugotovljena nedopustnost tožbe – Razveljavitev)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/22

      Sodba Sodišča (osmi senat) dne 12. maja 2021 – Claudio Necci/Evropska komisija, Evropski parlament, Svet Evropske unije
      (Zadeva C-202/20 P) (1)

      (Pritožba - Javni uslužbenci - Nekdanji pogodbeni uslužbenec - Socialna varnost - Skupni sistem zdravstvenega zavarovanja (SSZZ) - Člen 95 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije (PZDU) - Ohranitev vključenosti po upokojitvi - Pogoj, da je bila oseba zaposlena več kot tri leta - Zahteva za vključitev v SSZZ po prenosu pokojninskih pravic - Izenačitev priznane pokojninske dobe z leti zaposlitve - Zavrnitev zahteve - Ničnostna tožba - Akt, ki posega v položaj - Sklep Splošnega sodišča, s katerim je ugotovljena nedopustnost tožbe - Razveljavitev)
      (2021/C 278/30)
      Jezik postopka francoščina

         Stranke

         Pritožnik: Claudio Necci (zastopnik: sprva S. Orlandi in T. Martin, avocats, nato S. Orlandi, avocat)

         Druge stranke v postopku: Evropska komisija (zastopnika: B. Mongin in T. S. Bohr, agenta), Evropski parlament (zastopnika: J. Van Pottelberge in I. Terwinghe, agenta), Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in M. Alver, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Sklep Splošnega sodišča Evropske unije z dne 25. marca 2020, Necci/Komisija (T-129/19, neobjavljen, EU:T:2020:131), se razveljavi.

                  2.

                  Zadeva se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije.

                  3.

                  Odločitev o stroških se pridrži.

         (1)  UL C 304, 14.9.2020.


title: Zadeva C-209/20: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 20. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Združeno kraljestvo) – Renesola UK Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (Predhodno odločanje – Carinska unija – Presoja veljavnosti – Izvedbena uredba (EU) št. 1357/2013 – Določitev države porekla solarnih modulov, sestavljenih v tretji državi, iz sončnih celic, izdelanih v drugi tretji državi – Uredba (EGS) št. 2913/92 – Carinski zakonik Skupnosti – Člen 24 – Poreklo blaga, ki je bilo proizvedeno v več tretjih državah – Pojem ‚zadnja bistvena predelava ali obdelava)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/22

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 20. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Združeno kraljestvo) – Renesola UK Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Zadeva C-209/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Carinska unija - Presoja veljavnosti - Izvedbena uredba (EU) št. 1357/2013 - Določitev države porekla solarnih modulov, sestavljenih v tretji državi, iz sončnih celic, izdelanih v drugi tretji državi - Uredba (EGS) št. 2913/92 - Carinski zakonik Skupnosti - Člen 24 - Poreklo blaga, ki je bilo proizvedeno v več tretjih državah - Pojem ‚zadnja bistvena predelava ali obdelava)
      (2021/C 278/31)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožena stranka: Renesola UK Ltd

         Tožena stranka: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Izrek

      Pri preučitvi prvega vprašanja za predhodno odločanje ni bil ugotovljen noben element, ki bi lahko vplival na veljavnost Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 1357/2013 z dne 17. decembra 2013 o spremembi Uredbe (EGS) št. 2454/93 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti.

         (1)  UL C 262, 10.8.2020.


title: Zadeva C-230/20: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 20. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā tiesa (Senāts) – Latvija) – „BTA Baltic Insurance Company“ AAS/Valsts ieņēmumu dienests (Predhodno odločanje – Uredba (EGS) št. 2913/92 – Carinski zakonik Skupnosti – Člen 195 – Člen 232(1)(a) – Člen 221(3) – Skupna carinska tarifa – Izterjava zneska carinskega dolga – Sporočilo dolžniku o znesku dajatve – Zastaralni rok – Poziv garantu za izpolnitev jamstva – Izvršba za dosego plačila – Razumen rok)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/23

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 20. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā tiesa (Senāts) – Latvija) – „BTA Baltic Insurance Company“ AAS/Valsts ieņēmumu dienests
      (Zadeva C-230/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Uredba (EGS) št. 2913/92 - Carinski zakonik Skupnosti - Člen 195 - Člen 232(1)(a) - Člen 221(3) - Skupna carinska tarifa - Izterjava zneska carinskega dolga - Sporočilo dolžniku o znesku dajatve - Zastaralni rok - Poziv garantu za izpolnitev jamstva - Izvršba za dosego plačila - Razumen rok)
      (2021/C 278/32)
      Jezik postopka: latvijščina

         Predložitveno sodišče

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka:„BTA Baltic Insurance Company“ AAS

         Tožena stranka: Valsts ieņēmumu dienests

         Izrek

                  1.

                  Člen 195 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1186/2009 z dne 16. novembra 2009 o sistemu oprostitev carin v Skupnosti, je treba razlagati tako, da garanta pri carinskem dolgu iz tega člena ni mogoče šteti za „dolžnika“ v smislu člena 221(3) Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1186/2009, in da se zastaralni rok treh let od nastanka carinskega dolga iz te določbe zato ne more uporabljati.

                  2.

                  Člen 232(1)(a) Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1186/2009, je treba razlagati tako, da obveznost držav članic iz te določbe, da uporabijo vse možnosti, določene v veljavnih predpisih, za zagotovitev plačila dajatev, ne velja samo za dolžnika, ampak tudi za garanta, in da je zadnjenavedenega na podlagi člena 232(1)(a) torej mogoče šteti za osebo, zoper katero je predlagana izvršba in za katero veljajo pravila države članice, vključno s pravili glede rokov na področju izvršbe.

                  3.

                  Pravilo, ki izhaja iz načela pravne varnosti in v skladu s katerim je treba spoštovati razumen zastaralni rok, je treba razlagati tako, da se uporablja za tožbo, vloženo zoper garanta za zagotovitev vračila carinskega dolga.

         (1)  UL C 255, 3.8.2020.


title: Zadeva C-665/20: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 29. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Amsterdam – Nizozemska) – Izvršitev evropskega naloga za prijetje, izdanega zoper X (Predhodno odločanje – Nujni postopek predhodnega odločanja – Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Okvirni sklep 2002/584/PNZ – Evropski nalog za prijetje – Razlogi za fakultativno neizvršitev – Člen 4, točka 5 – Zahtevana oseba, ki ji je bila izrečena pravnomočna sodba za ista dejanja v tretji državi – Kazen, ki je že prestana ali je ni več mogoče izvršiti po zakonodaji kaznujoče države – Izvajanje – Polje proste presoje izvršitvenega pravosodnega organa – Pojem „ista dejanja“ – Odpustitev kazni s strani organa, ki ni sodišče, v okviru splošne pomilostitve)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/24

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 29. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Amsterdam – Nizozemska) – Izvršitev evropskega naloga za prijetje, izdanega zoper X
      (Zadeva C-665/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Nujni postopek predhodnega odločanja - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Okvirni sklep 2002/584/PNZ - Evropski nalog za prijetje - Razlogi za fakultativno neizvršitev - Člen 4, točka 5 - Zahtevana oseba, ki ji je bila izrečena pravnomočna sodba za ista dejanja v tretji državi - Kazen, ki je že prestana ali je ni več mogoče izvršiti po zakonodaji kaznujoče države - Izvajanje - Polje proste presoje izvršitvenega pravosodnega organa - Pojem „ista dejanja“ - Odpustitev kazni s strani organa, ki ni sodišče, v okviru splošne pomilostitve)
      (2021/C 278/33)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank Amsterdam

         Stranka v postopku v glavni stvari

      X

         Izrek

                  1.

                  Člen 4, točka 5, Okvirnega sklepa Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom Sveta 2009/299/PNZ z dne 26. februarja 2009, je treba razlagati tako, da mora imeti izvršitveni pravosodni organ, če se država članica odloči, da bo to določbo prenesla v nacionalno pravo, polje proste presoje za ugotovitev, ali je treba izvršitev evropskega naloga za prijetje zavrniti ali ne iz razloga, navedenega v navedeni določbi.

                  2.

                  Člen 3, točka 2, in člen 4, točka 5, Okvirnega sklepa 2002/584, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom 2009/299, je treba razlagati tako, da je treba pojem „ista dejanja“ iz teh dveh določb razlagati enotno.

                  3.

                  Člen 4, točka 5, Okvirnega sklepa 2002/584, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom 2009/299, s katerim je uporaba razloga za fakultativno neizvršitev iz te določbe pogojena s tem, da je v primeru obsodbe kazen že prestana, se prestaja ali se po zakonodaji kaznujoče države ne more več izvršiti, je treba razlagati tako, da je ta pogoj izpolnjen, če je bila zahtevana oseba za ista dejanja pravnomočno obsojena na kazen zapora, ki je bila deloma izvršena v tretji državi, v kateri je bila obsojena, za preostali del pa ji je kazen odpustil organ v tej državi, ki ni sodišče, v okviru splošne pomilostitve, ki velja tudi za obsojence, ki so storili huda kazniva dejanja, in ki ne temelji na objektivnih premislekih kaznovalne politike. Izvršitveni pravosodni organ mora v okviru polja proste presoje, ki ga ima, pretehtati med preprečevanjem nekaznovanosti in bojem proti kriminalu na eni strani ter zagotovitvijo pravne varnosti zadevne osebe na drugi strani.

         (1)  UL C 128, 12.4.2021.


title: Zadeva C-428/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Apelacyjny w Warszawie (Poljska) 11. septembra 2020 – A.K./Skarb Państwa

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/24

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Apelacyjny w Warszawie (Poljska) 11. septembra 2020 – A.K./Skarb Państwa
      (Zadeva C-428/20)
      (2021/C 278/34)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Apelacyjny w Warszawie

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: A.K.

         Tožena stranka: Skarb Państwa

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali se v skladu s členom 2 Direktive 2005/14/ES z dne 11. maja 2005 o spremembi direktiv Sveta 72/166/EGS, 84/5/EGS, 88/357/EGS in 90/232/EGS ter Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/26/ES o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (1) obveznost države članice, ki je uvedla prehodno obdobje za prilagoditev minimalnih vsot kritja, da v 30 mesecih od datuma začetka izvajanja te direktive zagotovi zvišanje odškodnin vsaj do polovice ravni zneskov, določenih v spremenjenem členu 1(2) Direktive 84/5/EGS, nanaša na:

                  —

                  pogodbe o avtomobilskem zavarovanju, veljavne po poteku navedenih 30 mesecev, vključno s pogodbami, sklenjenimi pred 11. decembrom 2009, ki pa po tem datumu še veljajo – za škodne dogodke, nastale po 11. decembru 2009,

                  —

                  ali samo na nove pogodbe o avtomobilskem zavarovanju, sklenjene po 11. decembru 2009?

         (1)  UL 2005, L 149, str. 14.


title: Zadeva C-580/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Neamţ (Romunija) 3. novembra 2020 – Ministerul Public –D.N.A. – Serviciul Teritorial Bacău/XXX, YYY

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/25

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Neamţ (Romunija) 3. novembra 2020 – Ministerul Public –D.N.A. – Serviciul Teritorial Bacău/XXX, YYY
      (Zadeva C-580/20)
      (2021/C 278/35)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunalul Neamţ

         Stranke

         Obdolženca: XXX, YYY

         Druga stranka v postopku: Ministerul Public – D.N.A. – Serviciul Teritorial Bacău
      Sodišče (šesti senat) je s sklepom z dne 11. maja 2021 predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Neamț (višje sodišče v Neamțu, Romunija) z odločbo z dne 14. oktobra 2020, razglasilo za očitno nedopusten.


title: Zadeva C-190/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Stuttgart (Nemčija) 26. marca 2021 – Paypal (Europe) Sàrl et Cie, SCA/PQ

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/25

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Stuttgart (Nemčija) 26. marca 2021 – Paypal (Europe) Sàrl et Cie, SCA/PQ
      (Zadeva C-190/21)
      (2021/C 278/36)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberlandesgericht Stuttgart

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožena stranka in pritožnica: Paypal (Europe) Sàrl et Cie, SCA

         Tožeča stranka in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: PQ

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba zahtevek, ki se ob ločeni obravnavi in avtonomni razlagi šteje za deliktnega, opredeliti kot pogodbeni zahtevek v skladu s členom 7, točka 1, Uredbe (EU) št. 1215/2012 (1) že, če je deliktni zahtevek na nek način v konkurenci s pogodbenim zahtevkom, ne da bi bil obstoj deliktnega zahtevka odvisen od razlage pogodbe?

                  2.

                  Če je odgovor na vprašanje 1 nikalen: kje je treba lokalizirati kraj nastanka škode v smislu člena 7, točka 2, Uredbe Bruselj Ia, če ponudnik plačilnih storitev nakaže elektronski denar z računa stranke na prevzemni račun igralniške družbe pri istem ponudniku plačilnih storitev in je v sodelovanju ponudnika plačilnih storitev pri plačilih v korist igralniške družbe mogoče prepoznati nedovoljeno ravnanje:

                  2.1

                  Na sedežu ponudnika plačilnih storitev kot kraju transakcije z elektronskim denarjem?

                  2.2

                  Na kraju, na katerem zaradi transakcije (vsaj v primeru zakonite transakcije) nastane pravica ponudnika plačilnih storitev, da zahteva povračilo stroškov od stranke, ki je naročila plačilo?

                  2.3

                  Na kraju prebivališča stranke, ki je naročila plačilo?

                  2.4

                  Na kraju, kjer je odprt bančni račun stranke, na katerega lahko ponudnik plačilnih storitev poseže na podlagi dovoljenja za direktno bremenitev, da bi napolnil račun elektronskega denarja?

                  2.5

                  Na kraju, kjer se denar, ki ga ponudnik plačilnih storitev prenese na stavni račun igralca pri igralniški družbi, izgubi v igri na srečo, torej na sedežu igralniške družbe?

                  2.6

                  Na kraju, kjer se stranka udeleži prepovedane igre na srečo (če je kraj igre na srečo hkrati tudi prebivališče stranke)?

                  2.7

                  Na nobenem od teh krajev?

                  2.8

                  Če je odgovor na vprašanje 2.2 pritrdilen in je odločilen kraj, kjer zaradi transakcije nastane zahtevek ponudnika plačilnih storitev za povračilo stroškov do stranke: Kje nastane zahtevek za povračilo stroškov proti stranki, ki naroči plačilo? Ali se lahko za lokalizacijo te obveznosti uporabi kraj izpolnitve okvirne pogodbe o plačilnih storitvah ali dolžnikovo prebivališče?

         (1)  Uredba (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 2012, L 351, str. 1).


title: Zadeva C-206/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal administratif de Dijon (Francija) 31. marca 2021 – M. X/Préfet de Saône-et-Loire

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/26

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal administratif de Dijon (Francija) 31. marca 2021 – M. X/Préfet de Saône-et-Loire
      (Zadeva C-206/21)
      (2021/C 278/37)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal administratif de Dijon

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: M. X

         Tožena stranka: Préfet de Saône-et-Loire

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali člena 7(1)(b) in 8(4) Direktive 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 (1) s tem, da predpisujeta zdravstveno zavarovanje in zadostna sredstva, da oseba ne bi postala breme sistema socialne pomoči, določata posredno diskriminacijo, ki je v nasprotju z določbami, navedenimi v točki 7 te sodbe, v škodo oseb, ki zaradi invalidnosti niso sposobne opravljati poklicne dejavnosti ali lahko opravljajo le omejeno dejavnost in zato ne morejo imeti dovolj sredstev za lastne potrebe, ne da bi znatno ali celo nesorazmerno uveljavljale sistem socialne pomoči države članice, v kateri prebivajo?

         (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (UL 2004, L 158, str. 77).


title: Zadeva C-245/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 19. aprila 2021 – Bundesrepublik Deutschland, ki jo zastopa Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat/MA, PB

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/27

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 19. aprila 2021 – Bundesrepublik Deutschland, ki jo zastopa Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat/MA, PB
      (Zadeva C-245/21)
      (2021/C 278/38)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Vlagateljica revizije: Bundesrepublik Deutschland

         Nasprotni stranki v postopku z revizijo: MA, PB

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali to, da upravni organ, medtem ko pred sodiščem poteka postopek s pritožbo, odloči, da z možnostjo preklica odloži izvršitev odločitve o predaji le zaradi dejanske (začasne) nemožnosti opravljanja predaj, ki jo je povzročila pandemija COVID-19, spada na področje uporabe člena 27(4) Uredbe Dublin III (1)?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali se zaradi take odločitve o odložitvi prekine rok za predajo iz člena 29(1) Uredbe Dublin III?

                  3.

                  Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen, ali to velja tudi, kadar je sodišče pred izbruhom pandemije COVID-19 zavrnilo zahtevo prosilca za mednarodno zaščito, naj se izvršitev odločitve o predaji na podlagi člena 27(3)(c) Uredbe Dublin III odloži do zaključka postopka s pritožbo?

         (1)  Uredba (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (UL 2013, L 180, str. 31).


title: Zadeva C-248/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 21. aprila 2021 – Bundesrepublik Deutschland, ki jo zastopa Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat/LE

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/28

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 21. aprila 2021 – Bundesrepublik Deutschland, ki jo zastopa Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat/LE
      (Zadeva C-248/21)
      (2021/C 278/39)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Vlagateljica revizije: Bundesrepublik Deutschland

         Nasprotna stranka v postopku z revizijo: LE

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali to, da upravni organ, medtem ko pred sodiščem poteka postopek s pritožbo, odloči, da z možnostjo preklica odloži izvršitev odločitve o predaji le zaradi dejanske (začasne) nemožnosti opravljanja predaj, ki jo je povzročila pandemija COVID-19, spada na področje uporabe člena 27(4) Uredbe Dublin III (1)?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali se zaradi take odločitve o odložitvi prekine rok za predajo iz člena 29(1) Uredbe Dublin III?

                  3.

                  Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen, ali to velja tudi, kadar je sodišče pred izbruhom pandemije COVID-19 zavrnilo zahtevo prosilca za mednarodno zaščito, naj se izvršitev odločitve o predaji na podlagi člena 27(3)(c) Uredbe Dublin III odloži do zaključka postopka s pritožbo?

         (1)  Uredba (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (UL 2013, L 180, str. 31).


title: Zadeva C-254/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale ordinario di Roma (Italija) 22. aprila 2021 – DG/Ministero dell'Interno – Dipartimento per le Libertà Civili e l'Immigrazione – Direzione Centrale dei Servizi Civili per L’Immigrazione e l’Asilo – Unità Dublino

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/28

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale ordinario di Roma (Italija) 22. aprila 2021 – DG/Ministero dell'Interno – Dipartimento per le Libertà Civili e l'Immigrazione – Direzione Centrale dei Servizi Civili per L’Immigrazione e l’Asilo – Unità Dublino
      (Zadeva C-254/21)
      (2021/C 278/40)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale ordinario di Roma

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: DG

         Tožena stranka: Ministero dell'Interno – Dipartimento per le Libertà Civili e l'Immigrazione – Direzione Centrale dei Servizi Civili per L’Immigrazione e l’Asilo – Unità Dublino

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali pravica do učinkovitega pravnega sredstva iz člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah zahteva, da člena 4 in 19 te Listine v primeru, kakršen je v postopku v glavni stvari, zagotavljata zaščito tudi pred tveganjem posrednega vračanja po predaji državi članici Unije, v kateri ne obstajajo sistemske pomanjkljivosti v skladu s členom 3(2) dublinske uredbe (1) (če ni drugih držav članic, pristojnih v skladu z merili iz poglavij III in IV) in ki je že preučila in zavrnila prvo prošnjo za mednarodno zaščito?

                  2.

                  Ali mora sodišče države članice, v kateri je bila vložena druga prošnja za mednarodno zaščito, ki obravnava pritožbo v skladu s členom 27 dublinske uredbe – in je torej pristojno za presojo predaje znotraj Unije, ne pa tudi za odločanje o prošnji za zaščito – tveganje posrednega vračanja v tretjo državo obravnavati kot obstoječe, če je država članica, v kateri je bila vložena prva prošnja za mednarodno zaščito, pojem „notranja zaščita“ v smislu člena 8 Direktive 2011/95/EU (2) presodila drugače?

                  3.

                  Ali je presoja [tveganja] posrednega vračanja glede na različno razlago potrebe po „notranji zaščiti“ v dveh državah članicah skladna s členom 3(1) (drugi del) dublinske uredbe in s splošno prepovedjo, ki velja za državljane tretje države, da bi odločali, v kateri državi članici Unije bodo vložili prošnjo za mednarodno zaščito?

                  4.

                  Če so odgovori na zgoraj navedena vprašanja pritrdilni:

                              a)

                              Ali presoja obstoja [tveganja] posrednega vračanja, kot jo je opravil pravosodni organ v državi, v kateri je prosilec vložil drugo prošnjo za mednarodno zaščito, potem ko je bila prva zavrnjena, zavezuje k uporabi določbe iz člena 17(1), ki je v Uredbi opredeljena kot „diskrecijska klavzula“?

                              b)

                              Katera merila mora uporabiti sodišče, ki obravnava zadevo [v skladu s] členom 27 Uredbe, da lahko oceni tveganje posrednega vračanja, poleg tistih iz poglavja III in IV, ob upoštevanju, da je to tveganje že izključila država, ki je prva obravnavala prošnjo za mednarodno zaščito?

         (1)  Uredba (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (UL 2013, L 180, str. 31.).

         (2)  Direktiva 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite (prenovitev) (UL 2011, L 337, str. 9.).


title: Zadeva C-256/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht München (Nemčija) 22. aprila 2021 – KP/TV in Gemeinde Bodman-Ludwigshafen

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/29

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht München (Nemčija) 22. aprila 2021 – KP/TV in Gemeinde Bodman-Ludwigshafen
      (Zadeva C-256/21)
      (2021/C 278/41)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberlandesgericht München

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: KP

         Toženi stranki: TV, Gemeinde Bodman-Ludwigshafen

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člena 124(d) in 128 Uredbe 2017/1001 (1) razlagati tako, da je sodišče za blagovne znamke EU pristojno za odločanje o ničnosti znamke Unije, ki se uveljavlja z nasprotno tožbo v smislu člena 128 Uredbe 2017/1001, tudi še po tem, ko je bila tožba zaradi kršitve pravic v smislu člena 124(a), oprta na to znamko Unije, veljavno umaknjena?

         (1)  Uredba (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2017 o blagovni znamki Evropske unije (UL 2017, L 154, str. 1).


title: Zadeva C-264/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein oikeus (Finska) 22. aprila 2021 – Keskinäinen Vakuutusyhtiö Fennia/Koninklijke Philips N.V.

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/30

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein oikeus (Finska) 22. aprila 2021 – Keskinäinen Vakuutusyhtiö Fennia/Koninklijke Philips N.V.
      (Zadeva C-264/21)
      (2021/C 278/42)
      Jezik postopka: finščina

         Predložitveno sodišče

      Korkein oikeus

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Keskinäinen Vakuutusyhtiö Fennia

         Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Koninklijke Philips N.V.

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali se pri pojmu proizvajalec v smislu člena 3(1) Direktive o odgovornosti za proizvode (1) izhaja iz tega, da se oseba, ki je na proizvod pritrdila svoje ime, blagovno znamko ali drug razpoznavni znak ali pa je dopustila njihovo pritrditev, tudi na drug način predstavlja kot proizvajalec proizvoda?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: na podlagi katerih vidikov je treba presojati predstavljanje kot proizvajalec proizvoda? Ali je za to presojo pomembno, da je proizvod izdelala hčerinska družba imetnika znamke, distribuirala pa ga je druga hčerinska družba?

         (1)  Direktiva 1999/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. maja 1999 o spremembi Direktive Sveta 85/374/EGS o prilagajanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi z odgovornostjo za proizvode z napako (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 4, str. 147).


title: Zadeva C-277/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d’État (Belgija) 29. aprila 2021 – Secrétariat général de l’Enseignement catholique ASBL (SeGEC), Fédération des Établissements libres subventionnés indépendants ASBL (FELSI), Groupe scolaire Don Bosco à Woluwe-Saint-Lambert ASBL, École fondamentale libre de Chênée ASBL, Collège Saint-Guibert de Gembloux ASBL, Collège Saint-Benoit de Maredsous ASBL, Pouvoir organisateur des Centres PMS libres à Woluwe ASBL/Institut des Comptes nationaux (ICN), Banque nationale de Belgique

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/30

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d’État (Belgija) 29. aprila 2021 – Secrétariat général de l’Enseignement catholique ASBL (SeGEC), Fédération des Établissements libres subventionnés indépendants ASBL (FELSI), Groupe scolaire Don Bosco à Woluwe-Saint-Lambert ASBL, École fondamentale libre de Chênée ASBL, Collège Saint-Guibert de Gembloux ASBL, Collège Saint-Benoit de Maredsous ASBL, Pouvoir organisateur des Centres PMS libres à Woluwe ASBL/Institut des Comptes nationaux (ICN), Banque nationale de Belgique
      (Zadeva C-277/21)
      (2021/C 278/43)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d’État

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Secrétariat général de l’Enseignement catholique ASBL (SeGEC), Fédération des Établissements libres subventionnés indépendants ASBL (FELSI), Groupe scolaire Don Bosco à Woluwe-Saint-Lambert ASBL, École fondamentale libre de Chênée ASBL, Collège Saint-Guibert de Gembloux ASBL, Collège Saint-Benoit de Maredsous ASBL, Pouvoir organisateur des Centres PMS libres à Woluwe ASBL

         Toženi stranki: Institut des Comptes nationaux (ICN), Banque nationale de Belgique

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba Prilogo A, odstavek 20.309, točka (h), k Uredbi (EU) št. 549/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o Evropskem sistemu nacionalnih in regionalnih računov v Evropski uniji (1) razlagati tako, da se predpisi, v skladu s katerimi državna uprava, pristojna na področju dejavnosti izobraževanja:

                              —

                              odobri programe šolanja,

                              —

                              ureja tako strukturo šolanja kot tudi prednostne in posebne naloge, organizira nadzor nad pogoji vpisa in izključitve učencev, odločitvami razrednih svetov in finančno udeležbo, organizira združevanje šolskih zavodov znotraj strukturiranih mrež ter zahteva pripravo izobraževalnih in pedagoških načrtov in načrtov zavoda, pa tudi oddajo poročila o dejavnostih;

                              —

                              organizira nadzor in inšpekcijo, ki se nanašata predvsem na poučevane panoge, raven šolanja in uporabo jezikovnih zakonov, kar ne vključuje pedagoških metod, ter

                              —

                              nalaga najmanjše število učencev na razred, usmeritev, stopnjo ali druge podkategorije, če ni na ministrski ravni določeno odstopanje,

                        obravnavajo kot tako „čezmerni“ v smislu te določbe, da dejansko narekujejo ali zavezujejo splošno politiko ali program enot z zadevnega področja dejavnosti?

                  2.

                  Ali je treba Prilogo A, odstavek 20.15, k isti uredbi razlagati tako, da so v pojem splošnih predpisov vključena posebna pravila, s katerimi je določen „status“ in ki se uporabljajo za člane osebja nepridobitnih institucij, dejavnih na področju izobraževanja, ki jih financira država?

         (1)  UL 2013, L 174, str. 1.


title: Zadeva C-278/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret (Danska) 28. aprila 2021 – Dansk Akvakultur, v imenu AquaPri A/S/Miljø- og Fødevareklagenævnet

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/31

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret (Danska) 28. aprila 2021 – Dansk Akvakultur, v imenu AquaPri A/S/Miljø- og Fødevareklagenævnet
      (Zadeva C-278/21)
      (2021/C 278/44)
      Jezik postopka: danščina

         Predložitveno sodišče

      Østre Landsret

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Dansk Akvakultur, v imenu AquaPri A/S

         Tožena stranka: Miljø- og Fødevareklagenævnet

         Intervenient: Landbrug & Fødevarer (in support of AquaPri A/S)

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba [prvi stavek] člena 6(3) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (direktiva o habitatih) (1) razlagati tako, da se uporablja v položaju, kot je v obravnavani zadevi, ko je zaprošeno za dovoljenje za nadaljnje obratovanje obstoječe ribogojnice, kjer dejavnost ribogojnice ter izpust dušika in drugih hranilnih snovi ostajata nespremenjena glede na dejavnost in izpust, ki sta bila odobrena leta 2006, vendar pri izdaji prejšnjega dovoljenja za ribogojnico ni bila opravljena presoja celotne dejavnosti in kumulativnih učinkov vseh ribogojnic na območju, saj so pristojni organi ocenili le skupni dodatni izpust dušika itd. iz zadevne ribogojnice?

                  2.

                  Ali je za odgovor na prvo vprašanje za predhodno odločanje upoštevno, da nacionalni načrt upravljanja povodja za obdobje 2015–2021 upošteva obstoj ribogojnic na območju, tako da dodeljuje določeno količino dušika, s čimer zagotavlja, da lahko obstoječe ribogojnice na območju uporabljajo trenutno veljavna dovoljenja za izpuste in da dejanski izpust iz ribogojnic ostaja znotraj omejitev?

                  3.

                  Če je treba v položaju, kot je v obravnavani zadevi, opraviti presojo v skladu s [prvim stavkom] člena 6(3) direktive o habitatih, ali se od pristojnega organa v zvezi s to presojo zahteva, da upošteva omejitve izpusta dušika, dodeljene v načrtu upravljanja povodja za obdobje 2015–2021, ter kakršne koli druge upoštevne informacije in presoje, ki bi za območje lahko izhajale iz načrta upravljanja povodja ali načrta Natura 2000?

         (1)  UL 1992 L 206, str. 7.


title: Zadeva C-279/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret (Danska) 28. aprila 2021 – X/Udlændingenævnet

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/32

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret (Danska) 28. aprila 2021 – X/Udlændingenævnet
      (Zadeva C-279/21)
      (2021/C 278/45)
      Jezik postopka: danščina

         Predložitveno sodišče

      Østre Landsret

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: X

         Tožena stranka: Udlændingenævnet

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali klavzula standstill iz člena 13 Sklepa št. 1/80 (1) nasprotuje uvedbi in uporabi nacionalnega pravila, s katerim se v položaju, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v katerem je turški delavec pridobil pravico do stalnega prebivanja v državi članici Unije na podlagi prej veljavnih pravil, v skladu s katerimi uspešno opravljen izpit iz jezika zadevne države članice ni bil pogoj za pridobitev te pravice, kot pogoj za združitev zakoncev zahteva – razen če v konkretni zadevi obstajajo posebej tehtni razlogi – da zakonec/zunajzakonski partner, za katerega, ker ima status turškega delavca v zadevni državi članici Unije, veljata Pridružitveni sporazum in Sklep št. 1/80, uspešno opravi izpit iz znanja uradnega jezika države članice gostiteljice?

                  2.

                  Ali je z izrecno prepovedjo diskriminacije, določeno v členu 10(1) Sklepa št. 1/80, zajeto nacionalno pravilo, s katerim se v položaju, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v katerem je turški delavec pridobil pravico do stalnega prebivanja v državi članici Unije na podlagi prej veljavnih pravil, v skladu s katerimi uspešno opravljen izpit iz jezika zadevne države članice ni bil pogoj za pridobitev te pravice, kot pogoj za združitev zakoncev zahteva – razen če v konkretni zadevi obstajajo posebej tehtni razlogi – da zakonec/zunajzakonski partner, za katerega, ker ima status turškega delavca v zadevni državi članici Unije, veljata Pridružitveni sporazum in Sklep št. 1/80, uspešno opravi izpit iz znanja uradnega jezika države članice gostiteljice?

                  3.

                  Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen, ali potem splošna prepoved diskriminacije, določena v členu 9 Pridružitvenega sporazuma, nasprotuje nacionalnemu pravilu, kakršno je navedeno, v položaju, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v katerem je turški delavec pridobil pravico do stalnega prebivanja v zadevni državi članici Unije na podlagi prej veljavnih pravil, v skladu s katerimi uspešno opravljen izpit iz jezika države članice gostiteljice ni bil pogoj za pridobitev te pravice,, če taka zahteva ni naložena državljanom zadevne nordijske države članice (v obravnavani zadevi Danske) in drugih nordijskih držav ali drugim osebam, ki so državljani države Unije (in torej ni naložena državljanom EU/EGP)?

                  4.

                  Če je odgovor na tretje vprašanje pritrdilen, ali se je mogoče pred nacionalnimi sodišči neposredno sklicevati na splošno prepoved diskriminacije, določeno v členu 9 Pridružitvenega sporazuma?

         (1)  Sklep št. 1/80 Pridružitvenega sveta z dne 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve.


title: Zadeva C-280/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 30. aprila 2021 – P.I./Migracijos departamentas prie Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerijos

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/33

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 30. aprila 2021 – P.I./Migracijos departamentas prie Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerijos
      (Zadeva C-280/21)
      (2021/C 278/46)
      Jezik postopka: litvanščina

         Predložitveno sodišče

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: P.I.

         Nasprotna stranka: Migracijos departamentas prie Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerijos

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba nasprotovanje nezakonito delujoči in koruptivno vplivni skupini, ki prek državnega aparata zatira prosilca za azil in proti kateri se je nemogoče zakonito braniti zaradi zelo razširjene korupcije v državi, šteti za enakovredno pripisanemu političnemu prepričanju v smislu člena 10 Direktive 2011/95/EU (1)?

         (1)  Direktiva 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite (UL 2011 L 337, str. 9).


title: Zadeva C-287/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht Salzburg (Avstrija) 5. maja 2021 – FC/FTI Touristik GmbH

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/33

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht Salzburg (Avstrija) 5. maja 2021 – FC/FTI Touristik GmbH
      (Zadeva C-287/21)
      (2021/C 278/47)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesgericht Salzburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: FC

         Tožena stranka: FTI Touristik GmbH

         Vprašanja za predhodno odločanje:

                  1.

                  Ali je treba člen 12(2) Direktive (EU) 2015/2302 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o paketnih potovanjih in povezanih potovalnih aranžmajih (1) (v nadaljevanju: Direktiva) razlagati tako, da je odstop potnika od turističnega paketa ob sklicevanju na „neizogibne in izredne okoliščine“ načeloma dopusten šele neposredno pred začetkom potovanja, ali pa lahko pride do tega odstopa v posameznem primeru tudi od 3 do 4 mesece pred tem?

                  2.

                  Če naj bi bila izjava o odstopu načeloma dopustna brez časovne omejitve, se poleg tega postavlja vprašanje,

                              (a)

                              ali za predvidevanje, ki ga je treba izvesti, z vidika potnika v zvezi z načrtovanim obdobjem potovanja v okviru ex-ante premisleka zadostuje, da je zgoraj navedene okoliščine in oviro, ki iz njih izhaja, že mogoče z neko verjetnostjo oceniti in da pri stanju nevarnosti, do katerega je že prišlo, znatnega izboljšanja s pretežno verjetnostjo ni mogoče pričakovati, ter

                              (b)

                              ali morebiti prenagljeno izjavljen odstop potniku ne škodi, če se okoliščine, ki so ob izjavi o odstopu že obstajale, šele neposredno pred načrtovanim začetkom potovanja izkažejo za takšne, da organizator potovanja končno ne more izvesti ali da od potnika ne bi bilo mogoče pričakovati, da se tega potovanja udeleži?

                  3.

                  Ali so pri oceni obstoja neizogibnih in izrednih okoliščin v kraju potovanja ali v njegovi neposredni bližini ter s tem nastale ovire za izvedbo turističnega paketa odločilne

                              (a)

                              le objektivne okoliščine ali pa je treba poleg tega upoštevati tudi subjektivne okoliščine na strani potnika, v tej zadevi na primer poseben namen potovanja in to, da bi sabo vzel dva mala otroka, ter

                              (b)

                              je pri oceni verjetnega položaja nevarnosti v obdobju potovanja poleg poti tja in nazaj odločilen predvsem kraj potovanja, to je Sardinija, in ne preostala Italija?

                  4.

                  Ali ni upravičenosti do brezplačne pravice do odstopa, če so okoliščine, na katere se potnik sklicuje, ob rezervaciji že obstajale oziroma so bile te vsaj predvidljive, ali pa lahko to povzroči vsaj, da se uporabi strožje merilo pri presoji, ali se lahko od nekoga pričakuje, da sprejme oviro?

                  5.

                  Če pogoji za brezplačen odstop od potovanja ne bi bili izpolnjeni, se postavlja vprašanje, ali morajo biti dogovorjene „razumne standardne odstopnine“ v smislu člena 12(1) Direktive le v okviru odstotkov, ki so v panogi standardni, pri čemer se izhaja iz obstoječe prakse, ali pa mora sodišče vedno izvesti presojo pričakovanih prihrankov stroškov in prihodkov iz nadomestne uporabe potovalnih storitev v posameznem primeru ob tem, da organizator razkrije osnovo za izračun?

                  6.

                  Ali se lahko pri presoji razumnosti standardno dogovorjenih odstopnin uporabi nacionalno pravo, če to v primeru, v katerem se lahko pričakuje nesorazmerna obremenitev za postopek, omogoča, da se višina zneska določi po prostem preudarku sodišča?

                  7.

                  Ali se zadnji stavek člena 12(1) Direktive, v skladu s katerim organizator na zahtevo potnika predloži obrazložitev zneska odstopnin, nanaša tudi na standardno, z odstotkom dogovorjeno odstopnino in kakšne so pravne posledice, če organizator te obveznosti ne izpolni ali je ne izpolni zadostno?

                  8.

                  Ali ima organizator trditveno in dokazno breme glede razumnosti standardno, z odstotkom dogovorjene odstopnine, ali pa mora vedno potnik zatrjevati in dokazati, koliko organizator glede na trenutek odstopa navadno prihrani in koliko lahko z nadomestno prodajo potovalne storitve navadno zasluži?

         (1)  Direktiva (EU) 2015/2302 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o paketnih potovanjih in povezanih potovalnih aranžmajih, spremembi Uredbe (ES) št. 2006/2004 in Direktive 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 90/314/EGS (UL 2015, L 326, str. 1).


title: Zadeva C-288/21 P: Pritožba, ki jo je 5. maja 2021 vložila Universität Koblenz-Landau zoper sodbo Splošnega sodišča (deseti razširjeni senat) z dne 24. februarja 2021 v zadevi T-108/18, Universität Koblenz-Landau/Evropska izvajalska agencija za izobraževanje in kulturo

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/34

      Pritožba, ki jo je 5. maja 2021 vložila Universität Koblenz-Landau zoper sodbo Splošnega sodišča (deseti razširjeni senat) z dne 24. februarja 2021 v zadevi T-108/18, Universität Koblenz-Landau/Evropska izvajalska agencija za izobraževanje in kulturo
      (Zadeva C-288/21 P)
      (2021/C 278/48)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnica: Universität Koblenz-Landau (zastopnika: C. von der Lühe, Rechtsanwalt, R. Di Prato, Rechtsanwältin)

         Druga stranka v postopku: Evropska izvajalska agencija za izobraževanje in kulturo

         Predlog

                  —

                  Razveljavitev sodbe Splošnega sodišča z dne 24. februarja 2021 v zadevi T-108/18 in ugotovitev neobstoja terjatev za vračilo, uveljavljanih zoper pritožnico s sklepoma nasprotne stranke v pritožbenem postopku z dne 21. decembra 2017 (št. OF/2016/0720) in z dne 7. februarja 2018 (št. OF/2016/0720),

                  —

                  podredno, razveljavitev zadevne sodbe Splošnega sodišča Evropske unije in vrnitev zadeve v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije,

                  —

                  naložitev plačila stroškov toženi stranki.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja tri pritožbene razloge.

                  1.

                     Prvi pritožbeni razlog: procesni ugovor, ker ni bil ponovno uveden ustni postopek
                  Pritožnica trdi, da se z novimi elementi dejanskega stanja, na katere se sklicuje tožeča stranka, in s katerimi se je seznanila šele po koncu ustnega postopka, do sedaj pa jih ni mogla vključiti v postopek, izpodbijanemu sklepu v bistvenih točkah odpravlja podlaga za argumentacijo, saj ta sklep temelji na dejanskem stanju, ki ga zadevni nacionalni organ, pristojen za preiskovanje kaznivih dejanj še ni potrdil.
                  Poleg tega je bil predlog tožeče stranke za ponovno odprtje ustnega dela postopka zaradi doslej nepoznanih novih dejstev, ki bi bili pravno relevantni za izid spora, saj bi lahko vplivali nanj v korist tožeče stranke, zavrnjen zaradi napačne presoje.

                  2.

                     Drugi pritožbeni razlog: neupoštevanje obsega načela pravice do izjave
                  Splošno sodišče ni upoštevalo okoliščine, da je tožena stranka sprejela za tožečo stranko neugodno ugotovitev glede zakonite uporabe sredstev, ker je bilo za tožečo stranko brez lastne krivde objektivno nemogoče, da bi ob sprejetju izpodbijanega sklepa predložila dokumente, s katerimi bi dokazala zakonito rabo subvencij.

                  3.

                     Tretji pritožbeni razlog: neupoštevanje načela varstva legitimnih pričakovanj in neupoštevanje obsega načela sorazmernosti
                  Splošno sodišče ni upoštevalo oziroma pravno pravilno upoštevalo legitimnega pričakovanja, na katerega se je lahko sklicevala tožeča stranka zaradi pisne potrditve tožene stranke glede nemotenega poteka spornih financiranih projektov.
                  Splošno sodišče ni ugotovilo nobenega očitnega dejanskega odstopanja, ki bi se naknadno izkazalo glede na dejanski položaj, na katerega se je sklicevala tožena stranka glede pravilne uporabe sredstev, ob vedenju, da bi že samo sklicevanje lahko postavilo pod vprašaj prvotno pozitivno presojo postopka uporabe sredstev in njegovo primernost.
                  Nazadnje ni skladno z načelom sorazmernosti, da niso bili popolnoma razjasnjeni pokazatelji, ki bi nakazovali na obstoj morebitnega drugačnega dejanskega položaja, z obsežnim preizkusom virov informacij, dostopnih toženi stranki in Splošnemu sodišču, preden je tožena stranka od vseh možnih ukrepov sprejela najbolj omejevalne (v zadevnem primeru vračilo vseh subvencij, ki so bile odobrene in nakazane).


title: Zadeva C-291/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance de Liège (Belgija) 7. maja 2021 – Starkinvest SRL

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/35

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance de Liège (Belgija) 7. maja 2021 – Starkinvest SRL
      (Zadeva C-291/21)
      (2021/C 278/49)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal de première instance de Liège

         Stranka v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Starkinvest SRL

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je vročena sodna odločba, s katero se stranki naloži plačilo denarne kazni, če krši odredbo o prenehanju ravnanja, sodna odločba, v kateri je določeno, da mora dolžnik poplačati upnikov zahtevek, v smislu člena 7.2 Uredbe št. 655/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o določitvi postopka za evropski nalog za zamrznitev bančnih računov (1)?

                  2.

                  Ali sodna odločba, s katero se stranki naloži plačilo denarne kazni, čeprav je izvršljiva v državi izvora, spada pod pojem „sodna odločba“ v smislu člena 4 Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta št. 655/2014 z dne 15. maja 2014 o določitvi postopka za evropski nalog za zamrznitev bančnih računov, čeprav denarna kazen ni bila določena v skladu s členom 55 Uredbe 1215/12 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (2)?

         (1)  Uredba (EU) št. 655/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o določitvi postopka za evropski nalog za zamrznitev bančnih računov z namenom olajšanja čezmejne izterjave dolgov v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 2014, L 189, str. 59).

         (2)  UL 2012, L 351, str. 1.


title: Zadeva C-297/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Ordinario di Firenze (Italija) 10. maja 2021 – XXX.XX/Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità Dublino

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/36

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Ordinario di Firenze (Italija) 10. maja 2021 – XXX.XX/Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità Dublino
      (Zadeva C-297/21)
      (2021/C 278/50)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale Ordinario di Firenze

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: XXX.XX

         Tožena stranka: Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità Dublino

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Primarno, ali je treba člen 17(1) Uredbe EU 604/2013 (1), ob upoštevanju členov 19 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člena 27 Uredbe EU 604/2013, razlagati tako, da lahko sodišče države članice, ki odloča o pritožbi zoper ukrep, ki ga sprejme Unità Dublino (dublinska enota), določi pristojnost nacionalne države, ki bi morala izvesti predajo v skladu s členom 18(1)(d), če ugotovi, da v pristojni državi članici obstaja tveganje kršitve načela nevračanja v zvezi z vrnitvijo prosilca v državo izvora, kjer bi bil izpostavljen smrtni nevarnosti ali nečloveškemu in ponižujočemu ravnanju?

                  2.

                  Podredno, ali je treba člen 3(2) Uredbe EU 604/2013, ob upoštevanju členov 19 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člena 27 Uredbe EU 604/2013, razlagati tako, da nacionalno sodišče lahko določi pristojnost države, ki je dolžna izvesti predajo v skladu s členom 18(1)(d) iste uredbe, če ugotovi:

                              a)

                              da v pristojni državi članici obstaja tveganje kršitve načela nevračanja v zvezi z vrnitvijo prosilca v državo izvora, kjer bi bil izpostavljen smrtni nevarnosti ali nečloveškemu in ponižujočemu ravnanju;

                              b)

                              da predaja v drugo državo članico, določeno na podlagi meril iz poglavja III Uredbe EU 604/2013 ni mogoča?

         (1)  Uredba (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (UL 2013, L 180, str. 31.).


title: Zadeva C-303/21: Tožba, vložena 11. maja 2021 – Evropska komisija/Italijanska republika

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/37

      Tožba, vložena 11. maja 2021 – Evropska komisija/Italijanska republika
      (Zadeva C-303/21)
      (2021/C 278/51)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: W. Roels, A. Spina, agenta)

         Tožena stranka: Italijanska republika

         Predloga tožeče stranke

      Komisija Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da Italijanska republika s tem, da je državljane Evropske unije, ki niso Italijani in se ne nameravajo stalno naseliti v Italiji, izključila iz ureditve znižanja davčne stopnje pri nakupu njihovega prvega standardnega stanovanja na italijanskem ozemlju, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima v skladu s členoma 18 in 63 Pogodbe o delovanju Evropske unije;

                  —

                  Italijanski republiki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znižanje takse za vpis v register pri nakupu nepremičnine, namenjene stanovanju (t. i. „prvi dom“), v Italiji, se uporablja pod določenimi pogoji, med katerimi je ta, da mora biti nepremičnina na ozemlju občine, kjer davčni zavezanec prebiva ali na katerem namerava v 18 mesecih od nakupa nepremičnine določiti svoje prebivališče. Za uporabo davčne olajšave se ta pogoj brez razlikovanja uporablja tako za italijanske državljane kot tudi za državljane drugih držav članic. Na podlagi določb, ki so predmet te tožbe, pa se tak pogoj ne zahteva samo za italijanske državljane, ki so se iz službenih razlogov preselili v tujino.
      Komisija ob ugotovitvi, da je za namene davčne olajšave italijansko državljanstvo davčnih zavezancev odločilni dejavnik pri razlikovanju med italijanskimi državljani in državljani drugih držav članic, meni, da zadevna nacionalna zakonodaja pomeni neposredno diskriminacijo na podlagi državljanstva, ki je prepovedana s členom 18 PDEU.
      Komisija poleg tega trdi, da glede na to, da je nakup nepremičnine na ozemlju države članice s strani nerezidenta naložba v nepremičnino, ki spada v kategorijo prostega pretoka kapitala med državami članicami, ugodnejša obravnava državljanov ene države članice, ki je določana v zadevni nacionalni zakonodaji, pomeni omejitev prostega pretoka kapitala, kar je prepovedano s členom 63(1) PDEU, in ne more biti objektivno upravičena na podlagi člena 65(1) in (3) PDEU.


title: Zadeva C-342/21: Tožba, vložena 3. junija 2021 – Evropska komisija/Slovaška republika

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/37

      Tožba, vložena 3. junija 2021 – Evropska komisija/Slovaška republika
      (Zadeva C-342/21)
      (2021/C 278/52)
      Jezik postopka: slovaščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Noll-Ehlers, R. Lindenthal, agenta)

         Tožena stranka: Slovaška republika

         Predlog

                  —

                  Ugotovi naj se, da Slovaška republika s tem, da je od leta 2005 sistematično in trajno presegala dnevne mejne vrednosti PM10 na območju SKBB01 Banskobystrický kraj, Slovaška (z izjemo leta 2016), in v aglomeraciji SKKO0.1 Košice, Slovaška (iz izjemo let 2009, 2015 in 2016), ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 13(1) Direktive 2008/50/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2008 o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo (1) v povezavi s Prilogo XI k tej direktivi.

                  —

                  Ugotovi naj se, da Slovaška republika s tem, da v načrtih za kakovost zraka ni določila ustreznih ukrepov za to, da bi bilo obdobje preseganja mejnih vrednosti na območju SKBB01 Banskobystrický kraj, Slovaška, v aglomeraciji SKKO0.1 Košice, Slovaška, in na območju SKKO02 Košický kraj, Slovaška, čim krajše, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 23(1), drugi pododstavek, Direktive 2008/50/ES v povezavi s Prilogo XV k tej direktivi.

                  —

                  Slovaški republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Direktiva 2008/50/ES določa mejno vrednost dnevne koncentracije PM10 (50 μg/m3). Dnevna mejna vrednost koncentracije ne sme biti prekoračena več kot 35-krat na leto. Slovaška republika je sistematično in trajno kršila člen 13(1) Direktive 2008/50 na območju Banskobystrický kraj, Slovaška, in v aglomeraciji Košice, Slovaška; to izhaja iz različnih poročil o kakovosti zraka, ki jih je Slovaška republika predložila na podlagi člena 27 te direktive.
      Člen 23(1) Direktive 2008/50/ES poleg tega določa, da kadar na določenih območjih ali v aglomeracijah ravni onesnaževal v zunanjem zraku presežejo katero koli mejno vrednost, države članice zagotovijo, da se pripravijo načrti za kakovost zraka na navedenih območjih ali aglomeracijah, da bi bila dosežena s tem povezana mejna vrednost iz priloge XI. V primeru preseganj teh mejnih vrednosti, za katere je rok za dosego skladnosti že potekel, se v načrtih za kakovost zraka predvidijo ustrezni ukrepi, tako da bo lahko obdobje preseganja čim krajše. Komisija trdi, da Slovaška republika ni izpolnila obveznosti priprave načrtov za kakovost zraka v zvezi s preseganjem mejnih vrednosti na območjih Banskobystrický kraj, Slovaška, in Košický kraj, Slovaška, v katerih bi bili določeni ustrezni ukrepi za to, da bi bilo obdobje preseganja mejnih vrednosti čim krajše. Kršitev je razvidna že iz dejstva, da je v teh dveh območjih in eni aglomeraciji Slovaška republika sistematično in trajno kršila člen 13(1) s tem, da je presegala dnevne mejne vrednosti PM10. Poleg tega je ta kršitev člena 23(1) omenjene direktive razvidna tudi iz dejstva, da ni ustreznih načrtov za kakovost zraka, da ni zadostne strategije za kakovost zraka, da ni zadosti dodatnih sredstev in da je slovaška zakonodaja pomanjkljiva.

         (1)  UL 2008, L 152, str. 1.


title: Zadeva T-769/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. marca 2021 – Picard/Komisija (Javni uslužbenci – Pogodbeni uslužbenci – Reforma kadrovskih predpisov iz leta 2014 – Prehodni ukrepi v zvezi z nekaterimi pravili za izračun pokojnine – Sprememba ureditve po podpisu nove pogodbe pogodbenega uslužbenca – Pojem biti „zaposlen“)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/39

      Sodba Splošnega sodišča z dne 24. marca 2021 – Picard/Komisija
      (Zadeva T-769/16) (1)

      (Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenci - Reforma kadrovskih predpisov iz leta 2014 - Prehodni ukrepi v zvezi z nekaterimi pravili za izračun pokojnine - Sprememba ureditve po podpisu nove pogodbe pogodbenega uslužbenca - Pojem biti „zaposlen“)
      (2021/C 278/53)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Maxime Picard (Hettange-Grande, Francija) (zastopnika: M.-A. Lucas in M. Bertha, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Mongin in G. Gattinara, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU po eni strani za razglasitev ničnosti odgovora upravitelja iz sektorja „Pokojnine“ Urada Komisije za vodenje in plačevanje posameznih pravic (PMO) z dne 4. januarja 2016 in po drugi strani, po potrebi, za razglasitev ničnosti odločbe direktorja direktorata E generalnega direktorata Komisije za človeške vire z dne 25. julija 2016 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke z dne 1. aprila 2016 zoper odločbo oziroma neobstoj odločbe, ki izhaja iz odgovora z dne 4. januarja 2016.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Maximu Picardu se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 14, 16.1.2017.


title: Zadeva T-223/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 2. junija 2021 – Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo/Komisija (Državne pomoči – Zdravstvene storitve – Nepovratna sredstva, dodeljena javnim bolnišnicam v deželi Lacij (Italija) – Sklep o ugotovitvi neobstoja državne pomoči – Ničnostna tožba – Predpis, ki ne potrebuje izvedbenih ukrepov – Neposredno nanašanje – Dopustnost – Obveznost obrazložitve – Pojem gospodarske dejavnosti)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/39

      Sodba Splošnega sodišča z dne 2. junija 2021 – Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo/Komisija
      (Zadeva T-223/18) (1)

      (Državne pomoči - Zdravstvene storitve - Nepovratna sredstva, dodeljena javnim bolnišnicam v deželi Lacij (Italija) - Sklep o ugotovitvi neobstoja državne pomoči - Ničnostna tožba - Predpis, ki ne potrebuje izvedbenih ukrepov - Neposredno nanašanje - Dopustnost - Obveznost obrazložitve - Pojem gospodarske dejavnosti)
      (2021/C 278/54)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo (Albano Laziale, Italija) (zastopnik: F. Rosi, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnik: K. Herrmann in F. Tomat, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2017) 7973 final z dne 4. decembra 2017 o državni SA.39913 (2017/NN) – Italija – Domnevno nadomestilo javnih bolnišnic v regiji Lacij.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

         (1)  UL C 190, 4.6.2018.


title: Zadeva T-854/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 2. junija 2021 – Franz Schröder/EUIPO – RDS Design (MONTANA) (Znamka Evropske unije – Postopek za ugotovitev ničnosti – Besedna znamka Evropske unije MONTANA – Absolutni razlog za zavrnitev – Opisnost – Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001) – Pravica do izjave – Člen 94(1) Uredbe 2017/1001 – Ugotavljanje dejanskega stanja po uradni dolžnosti – Dopustitev dokazov, ki so bili prvič predloženi pred odborom za pritožbe – Člen 95(1) in (2) Uredbe 2017/1001)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/40

      Sodba Splošnega sodišča z dne 2. junija 2021 – Franz Schröder/EUIPO – RDS Design (MONTANA)
      (Zadeva T-854/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Evropske unije MONTANA - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001) - Pravica do izjave - Člen 94(1) Uredbe 2017/1001 - Ugotavljanje dejanskega stanja po uradni dolžnosti - Dopustitev dokazov, ki so bili prvič predloženi pred odborom za pritožbe - Člen 95(1) in (2) Uredbe 2017/1001)
      (2021/C 278/55)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Franz Schröder GmbH & Co. KG (Delbrück, Nemčija) (zastopnika: L. Pechan in N. Fangmann, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Gája, agent)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: RDS Design ApS (Allerød, Danska) (zastopnik: J. Viinberg, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 14. oktobra 2019 (zadeva R 2393/201 4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Franz Schröder in RDS Design.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Franz Schröder GmbH & Co. KG se poleg njenih stroškov naloži plačilo stroškov, nastalih Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

                  3.

                  Družba RDS Design ApS nosi lastne stroške.

         (1)  UL C 54, 17.2.2020.


title: Zadeva T-855/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 2. junija 2021 – Franz Schröder/EUIPO – RDS Design (MONTANA) (Znamka Evropske unije – Postopek za ugotovitev ničnosti – Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija – Figurativna znamka MONTANA – Absolutni razlog za zavrnitev – Opisnost – Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001) – Pravica do izjave – Člen 94(1) Uredbe 2017/1001 – Preučitev dejanskega stanja po uradni dolžnosti – Dopustitev dokazov, ki so bili prvič predloženi pred odborom za pritožbe – Člen 95(1) in (2) Uredbe 2017/1001)

text:
               12.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 278/41

      Sodba Splošnega sodišča z dne 2. junija 2021 – Franz Schröder/EUIPO – RDS Design (MONTANA)
      (Zadeva T-855/19) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija - Figurativna znamka MONTANA - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001) - Pravica do izjave - Člen 94(1) Uredbe 2017/1001 - Preučitev dejanskega stanja po uradni dolžnosti - Dopustitev dokazov, ki so bili prvič predloženi pred odborom za pritožbe - Člen 95(1) in (2) Uredbe 2017/1001)
      (2021/C 278/56)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Franz Schröder GmbH & Co. KG (Delbrück, Nemčija) (zastopnika: L. Pechan in N. Fangmann, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: D. Gája, agent)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: RDS Design ApS (Allerød, Danska) (zastopnik: J. Viinberg, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 14. oktobra 2019 (zadeva R 1006/2019–4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Franz Schröder in RDS Design.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Franz Schröder GmbH & Co. KG se naloži plačilo njenih stroškov in stroškov, ki jih je priglasil Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

                  3.

                  Družba RDS Design ApS nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 54, 17.2.2020.