title: Zadeva C-25/17: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 10. julija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus – Finska) – v postopku, ki ga je začel Tietosuojavaltuutettu (Predhodno odločanje – Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov – Direktiva 95/46/ES – Področje uporabe navedene direktive – Člen 3 – Osebni podatki, ki jih zberejo člani verske skupnosti med svojim oznanjevanjem od vrat do vrat – Člen 2(c) – Pojem „zbirka osebnih podatkov“ – Člen 2(d) – Pojem „upravljavec“ – Člen 10(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah)

text:
               10.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/7

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 10. julija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus – Finska) – v postopku, ki ga je začel Tietosuojavaltuutettu
      (Zadeva C-25/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov - Direktiva 95/46/ES - Področje uporabe navedene direktive - Člen 3 - Osebni podatki, ki jih zberejo člani verske skupnosti med svojim oznanjevanjem od vrat do vrat - Člen 2(c) - Pojem „zbirka osebnih podatkov“ - Člen 2(d) - Pojem „upravljavec“ - Člen 10(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah))
      (2018/C 319/07)
      Jezik postopka: finščina

         Predložitveno sodišče

      Korkein hallinto-oikeus

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tietosuojavaltuutettu

         ob udeležbi: Jehovan todistajat – uskonnollinen yhdyskunta

         Izrek

                  1.

                  Člen 3(2) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov v povezavi s členom 10(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da zbiranje osebnih podatkov, ki ga opravijo člani verske skupnosti med oznanjevanjem od vrat do vrat, in poznejša obdelava teh podatkov nista ne obdelava osebnih podatkov med dejavnostjo iz člena 3(2), prva alinea, te direktive ne obdelava osebnih podatkov, ki jo opravljajo fizične osebe med popolnoma osebnimi ali domačimi dejavnostmi, v smislu člena 3(2), druga alinea, navedene direktive.

                  2.

                  Člen 2(c) Direktive 95/46 je treba razlagati tako, da pojem „zbirka“ iz te določbe zajema niz osebnih podatkov, zbranih med oznanjevanjem od vrat do vrat, v katerem so imena, naslovi in drugi podatki o obiskanih osebah, če so ti podatki strukturirani v skladu s posebnimi merili, ki v praksi omogočajo, da se ti podatki za potrebe poznejše uporabe enostavno najdejo. Da bi tak niz spadal pod ta pojem, ni potrebno, da je sestavljen iz kartotek, posebnih seznamov in drugih sistemov razvrščanja.

                  3.

                  Člen 2(d) Direktive 95/46 v povezavi s členom 10(1) Listine o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da omogoča, da se verska skupnost skupaj s svojimi oznanjevalci šteje za upravljavca osebnih podatkov, ki jih oznanjevalci obdelujejo med oznanjevanjem od vrat do vrat, ki ga ta skupnost organizira, usklajuje in spodbuja, pri čemer ni potrebno, da ima ta skupnost dostop do teh podatkov, niti ni treba dokazati, da je svojim članom dala pisne smernice ali navodila v zvezi s to obdelavo.

         (1)  UL C 86, 20.3.2017.


title: Zadeva T-904/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 12. julija 2018 – Labiri/EESO in Odbor regij (Javni uslužbenci – Uradniki – Psihično nadlegovanje – Poravnava – Izvršitev sporazuma – [zaupno] – Zloraba pooblastil – Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               17.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/48

      Sklep Splošnega sodišča z dne 12. julija 2018 – Labiri/EESO in Odbor regij
      (Zadeva T-904/16) (1)

      ((Javni uslužbenci - Uradniki - Psihično nadlegovanje - Poravnava - Izvršitev sporazuma - [zaupno] - Zloraba pooblastil - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage))
      (2018/C 328/64)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Vassiliki Labiri (Bruselj, Belgija) (zastopnika: J.-N. Louis in N. de Montigny, avocats)

         Toženi stranki: Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) (zastopniki: M. Pascua Mateo, K. Gambino, X. Chamodraka in L. Camarena Januzec, agenti, skupaj z M. Troncoso Ferrerom in F.-M. Hislairem, avocats) in Odbor regij (zastopniki: S. Bachotet in M. Antonini, agenta, skupaj z B. Wägenbaurjem, avocat)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa generalnega sekretarja Odbora regij ob soglasju EESO z dne 11. maja 2016, da se z izvedbo poravnave iz zadeve F-33/15 [zaupno].

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže.

                  2.

                  Vassiliki Labiri se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 63, 27.2.2017.


title: Zadeva C-135/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 25. julija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Frankfurt am Main – Nemčija) – Georgsmarienhütte GmbH, Stahlwerk Bous GmbH, Schmiedag GmbH, Harz Guss Zorge GmbH/Bundesrepublik Deutschland (Predhodno odločanje – Državne pomoči – Shema podpore za električno energijo iz obnovljivih virov in za energetsko intenzivne uporabnike – Sklep (EU) 2015/1585 – Veljavnost glede na člen 107 PDEU – Dopustnost – Dejstvo, da tožeče stranke iz postopka v glavni stvari niso vložile ničnostne tožbe)

text:
               17.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/4

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 25. julija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Frankfurt am Main – Nemčija) – Georgsmarienhütte GmbH, Stahlwerk Bous GmbH, Schmiedag GmbH, Harz Guss Zorge GmbH/Bundesrepublik Deutschland
      (Zadeva C-135/16) (1)

      ((Predhodno odločanje - Državne pomoči - Shema podpore za električno energijo iz obnovljivih virov in za energetsko intenzivne uporabnike - Sklep (EU) 2015/1585 - Veljavnost glede na člen 107 PDEU - Dopustnost - Dejstvo, da tožeče stranke iz postopka v glavni stvari niso vložile ničnostne tožbe))
      (2018/C 328/04)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgericht Frankfurt am Main

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Georgsmarienhütte GmbH, Stahlwerk Bous GmbH, Schmiedag GmbH, Harz Guss Zorge GmbH

         Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

         Izrek

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (upravno sodišče v Frankfurtu na Majni, Nemčija) z odločbo z dne 23. februarja 2016, ni dopusten.

         (1)  UL C 211, 13.6.2016.


title: Zadeva C-388/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 13. junija 2018 – Finanzamt A/B

text:
               17.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/27

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 13. junija 2018 – Finanzamt A/B
      (Zadeva C-388/18)
      (2018/C 328/35)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesfinanzhof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: Finanzamt A

         Tožena stranka in predlagateljica revizije: B

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba v primerih maržne ureditve na podlagi členov 311 in naslednjih Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu (1) davka na dodano vrednost (Direktiva 2006/112/ES) določbo člena 288, prvi stavek, točka 1, Direktive 2006/112/ES razlagati tako, da se upoštevni promet pri dobavah blaga iz člena 314 Direktive 2006/112/ES v skladu s členom 315 Direktive 2006/112/ES določa na podlagi razlike med zaračunano prodajno ceno in nabavno ceno?

         (1)  UL 2006, L 347, str. 1.


title: Zadeva C-205/17: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 25. julija 2018 – Evropska komisija/Kraljevina Španija (Neizpolnitev obveznosti države – Zbiranje in čiščenje komunalne odpadne vode – Direktiva 91/271/EGS – Člena 3 in 4 – Sodba Sodišča o ugotovitvi neizpolnitve obveznosti – Neizvršitev – Člen 260(2) PDEU – Denarne kazni – Denarna kazen in pavšalni znesek)

text:
               17.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/17

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 25. julija 2018 – Evropska komisija/Kraljevina Španija
      (Zadeva C-205/17) (1)

      ((Neizpolnitev obveznosti države - Zbiranje in čiščenje komunalne odpadne vode - Direktiva 91/271/EGS - Člena 3 in 4 - Sodba Sodišča o ugotovitvi neizpolnitve obveznosti - Neizvršitev - Člen 260(2) PDEU - Denarne kazni - Denarna kazen in pavšalni znesek))
      (2018/C 328/20)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: E. Manhaeve in E. Sanfrutos Cano, agenta)

         Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnica: A. Gavela Llopis, agentka)

         Izrek

                  1.

                  Kraljevina Španija s tem, da ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za izvršitev sodbe z dne 14. aprila 2011, Komisija/Španija (C-343/10, neobjavljena, EU:C:2011:260), ni izpolnila obveznosti, ki jih ima v skladu s členom 260(1) PDEU.

                  2.

                  Če neizpolnitev obveznosti, ugotovljena v točki 1, na dan razglasitve te sodbe še traja, se Kraljevini Španiji naloži, naj Evropski komisiji plača denarno kazen v višini 10 950 000 EUR na polletje zamude pri izvrševanju ukrepov, potrebnih za uskladitev s sodbo z dne 14. aprila 2011, Komisija/Španija (C-343/10, neobjavljena, EU:C:2011:260), od dneva razglasitve te sodbe in do izvršitve sodbe z dne 14. aprila 2011, Komisija/Španija (C-343/10, neobjavljena, EU:C:2011:260), v celoti, katere dejanski znesek je treba izračunati na koncu vsakega šestmesečnega obdobja z znižanjem celotnega zneska glede vsakega od teh obdobij za odstotek, ki ustreza deležu, ki predstavlja populacijski ekvivalent aglomeracij, katerih kanalizacijski sistemi in sistemi za čiščenje komunalne odpadne vode so bili ob koncu zadevnega obdobja usklajeni s sodbo z dne 14. aprila 2011, Komisija/Španija (C-343/10, neobjavljena, EU:C:2011:260), v razmerju do števila populacijskega ekvivalenta aglomeracij, ki na dan razglasitve te sodbe nimajo takih sistemov.

                  3.

                  Kraljevini Španiji se naloži, naj Evropski komisiji plača pavšalni znesek 12 milijonov EUR.

                  4.

                  Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 195, 19.6.2017.


title: Zadeva C-528/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 25. julija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État – Francija) – Confédération paysanne in drugi/Premier ministre, Ministre de l’agriculture, de l’agroalimentaire et de la forêt (Predhodno odločanje – Namerno sproščanje gensko spremenjenih organizmov v okolje – Mutageneza – Direktiva 2001/18/ES – Člena 2 in 3 – Prilogi I A in I B – Pojem „gensko spremenjeni organizem“ – Tehnike/metode genskega spreminjanja, ki se že konvencionalno uporabljajo in za katere se šteje, da so varne – Nove tehnike/metode mutageneze – Tveganja za zdravje človeka in okolje – Polje proste presoje držav članic pri prenosu direktive – Direktiva 2002/53/ES – Skupni katalog sort poljščin – Sorte rastlin, pretvorjene tako, da so odporne na herbicide – Člen 4 – Sprejem gensko spremenjenih sort, vzgojenih z mutagenezo, v skupni katalog – Zahteve glede varstva zdravja človeka in okolja – Izjema)

text:
               17.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/4

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 25. julija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État – Francija) – Confédération paysanne in drugi/Premier ministre, Ministre de l’agriculture, de l’agroalimentaire et de la forêt
      (Zadeva C-528/16) (1)

      ((Predhodno odločanje - Namerno sproščanje gensko spremenjenih organizmov v okolje - Mutageneza - Direktiva 2001/18/ES - Člena 2 in 3 - Prilogi I A in I B - Pojem „gensko spremenjeni organizem“ - Tehnike/metode genskega spreminjanja, ki se že konvencionalno uporabljajo in za katere se šteje, da so varne - Nove tehnike/metode mutageneze - Tveganja za zdravje človeka in okolje - Polje proste presoje držav članic pri prenosu direktive - Direktiva 2002/53/ES - Skupni katalog sort poljščin - Sorte rastlin, pretvorjene tako, da so odporne na herbicide - Člen 4 - Sprejem gensko spremenjenih sort, vzgojenih z mutagenezo, v skupni katalog - Zahteve glede varstva zdravja človeka in okolja - Izjema))
      (2018/C 328/05)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Confédération paysanne, Réseau Semences Paysannes, Les Amis de la Terre France, Collectif vigilance OGM et Pesticides 16, Vigilance OG2M, CSFV 49, OGM: dangers, Vigilance OGM 33, Fédération Nature et Progrès

         Toženi stranki: Premier ministre, Ministre de l’agriculture, de l’agroalimentaire et de la forêt

         Izrek

                  1.

                  Člen 2(2) Direktive 2001/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. marca 2001 o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje in razveljavitvi Direktive Sveta 90/220/EGS je treba razlagati tako, da so organizmi, dobljeni s tehnikami/metodami mutageneze, gensko spremenjeni organizmi v smislu te določbe.
                  Člen 3(1) Direktive 2001/18 v povezavi s Prilogo I B, točka 1, k tej direktivi in ob upoštevanju uvodne izjave 17 navedene direktive je treba razlagati tako, da so le organizmi, dobljeni s tehnikami/metodami mutageneze, ki se že konvencionalno uporabljajo v številnih aplikacijah in že dolgo veljajo za varne, izključeni s področja uporabe navedene direktive.

                  2.

                  Člen 4(4) Direktive Sveta 2002/53/ES z dne 13. junija 2002 o skupnem katalogu sort poljščin, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1829/2003 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 22. septembra 2003, je treba razlagati tako, da so gensko spremenjene sorte, dobljene s tehnikami/metodami mutageneze, ki se že konvencionalno uporabljajo v številnih aplikacijah in že dolgo veljajo za varne, oproščene obveznosti, ki so določene s tem členom.

                  3.

                  Člen 3(1) Direktive 2001/18 v povezavi s Prilogo I B, točka 1, k tej direktivi je treba v delu, v katerem s področja uporabe te direktive izključuje organizme, dobljene s tehnikami/metodami mutageneze, ki se že konvencionalno uporabljajo v številnih aplikacijah in že dolgo veljajo za varne, razlagati tako, da njegov učinek ni ta, da bi bila državam članicam odvzeta možnost, da za take organizme ob spoštovanju prava Unije, zlasti pravil v zvezi s prostim pretokom blaga iz členov od 34 do 36 PDEU, določi obveznosti iz navedene direktive ali druge obveznosti.

         (1)  UL C 14, 16.1.2017.


title: Zadeva C-446/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší správní soud (Češka republika) 9. julija 2018 – AGROBET CZ, s.r.o./Finanční úřad pro Středočeský kraj

text:
               17.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/28

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší správní soud (Češka republika) 9. julija 2018 – AGROBET CZ, s.r.o./Finanční úřad pro Středočeský kraj
      (Zadeva C-446/18)
      (2018/C 328/36)
      Jezik postopka: češčina

         Predložitveno sodišče

      Nejvyšší správní soud

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: AGROBET CZ, s.r.o.

         Tožena stranka: Finanční úřad pro Středočeský kraj

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je v skladu s pravom Unije in zlasti z načelom nevtralnosti DDV, če država članica sprejme ukrep, ki odmero in plačilo dela uveljavljanega odbitka DDV pogojuje s končanjem postopka, ki se nanaša na vse obdavčljive transakcije v danem davčnem obdobju?


title: Zadeva T-448/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2018 – Hitachi Metals/Komisija (Konkurenca – Karteli – Evropski trg električnih kablov – Sklep, s katerim je bila ugotovljena kršitev člena 101 PDEU – Enotna in trajajoča kršitev – Dokaz o kršitvi – Trajanje sodelovanja – Javno distanciranje – Izračun zneska globe – Resnost kršitve – Neomejena pristojnost)

text:
               17.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/37

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2018 – Hitachi Metals/Komisija
      (Zadeva T-448/14) (1)

      ((Konkurenca - Karteli - Evropski trg električnih kablov - Sklep, s katerim je bila ugotovljena kršitev člena 101 PDEU - Enotna in trajajoča kršitev - Dokaz o kršitvi - Trajanje sodelovanja - Javno distanciranje - Izračun zneska globe - Resnost kršitve - Neomejena pristojnost))
      (2018/C 328/50)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Hitachi Metals Ltd (Tokio, Japonska) (zastopnika: P. Crowther in C. Drew, solicitors)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: C. Giolito, H. van Vliet in J. Norris-Usher, agenti, skupaj z M. Grayjem, barrister)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU na eni strani, za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2014) 2139 final z dne 2. aprila 2014 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 [PDEU] in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva AT.39610 – Električni kabli), v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko in na drugi strani, za zmanjšanje globe, ki je bila naložena tožeči stranki.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Hitachi Metals Ltd se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 282, 25.8.2014.


title: Zadeva C-447/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovaška) 9. julija 2018 – UB/Generálny riaditeľ Sociálnej poisťovne Bratislava

text:
               17.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/28

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovaška) 9. julija 2018 – UB/Generálny riaditeľ Sociálnej poisťovne Bratislava
      (Zadeva C-447/18)
      (2018/C 328/37)
      Jezik postopka: slovaščina

         Predložitveno sodišče

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: UB

         Tožena stranka: Generálny riaditeľ Sociálnej poisťovne Bratislava

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali se v okoliščinah, kakršne so v postopku v glavni stvari, člen 1(w) ter člena 4 in člen 5 Uredbe (ES) št. 883/2004 (1) Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti ob hkratnem upoštevanju pravice do dajatev socialne varnosti in socialnih ugodnosti iz člena 34(1) in (2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah lahko razlagajo tako, da nasprotujejo uporabi nacionalne določbe, na podlagi katere slovaški zavod za socialno zavarovanje upošteva državljanstvo prosilca kot osnovni pogoj za priznanje pravice do dodatka k starostni pokojnini za športnike državne reprezentance, čeprav je del te nacionalne določbe tudi druga zakonska zahteva, to je članstvo v reprezentanci pravnih predhodnic[,] vključno s Češkoslovaško socialistično republiko?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 72.


title: Zadeva C-585/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 25. julija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo l’Administrativen sad Sofia-grad – Bolgarija) – Serin Alheto/Zamestnik-predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite (Predhodno odločanje – Skupna politika na področju azila in subsidiarne zaščite – Standardi glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite – Direktiva 2011/95/EU – Člen 12 – Izključitev iz statusa begunca – Osebe, registrirane pri Agenciji Združenih narodov za pomoč in zaposlovanje palestinskih beguncev na Bližnjem vzhodu (UNRWA) – Obstoj „prve države azila“ za palestinske begunce na območju delovanja UNRWA – Skupni postopki za priznanje mednarodne zaščite – Direktiva 2013/32/EU – Člen 46 – Pravica do učinkovitega pravnega sredstva – Podrobna in ex nunc presoja – Obseg pooblastil sodišča prve stopnje – Sodna preučitev potrebe po mednarodni zaščiti – Preizkus razlogov za nedopustnost)

text:
               17.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/6

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 25. julija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo l’Administrativen sad Sofia-grad – Bolgarija) – Serin Alheto/Zamestnik-predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite
      (Zadeva C-585/16) (1)

      ((Predhodno odločanje - Skupna politika na področju azila in subsidiarne zaščite - Standardi glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite - Direktiva 2011/95/EU - Člen 12 - Izključitev iz statusa begunca - Osebe, registrirane pri Agenciji Združenih narodov za pomoč in zaposlovanje palestinskih beguncev na Bližnjem vzhodu (UNRWA) - Obstoj „prve države azila“ za palestinske begunce na območju delovanja UNRWA - Skupni postopki za priznanje mednarodne zaščite - Direktiva 2013/32/EU - Člen 46 - Pravica do učinkovitega pravnega sredstva - Podrobna in ex nunc presoja - Obseg pooblastil sodišča prve stopnje - Sodna preučitev potrebe po mednarodni zaščiti - Preizkus razlogov za nedopustnost))
      (2018/C 328/07)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Administrativen sad Sofia-grad

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Serin Alheto

         Tožena stranka: Zamestnik-predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite

         Izrek

                  1.

                  Člen 12(1)(a) Direktive 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite v povezavi s členom 10(2) Direktive 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite je treba razlagati tako, da je treba za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo je vložila oseba, registrirana pri Agenciji Združenih narodov za pomoč in zaposlovanje palestinskih beguncev na Bližnjem vzhodu (UNRWA), preučiti, ali ta oseba uživa učinkovito varstvo ali pomoč tega organa, le če ta prošnja predhodno ni bila zavrnjena na podlagi razloga za nedopustnost ali na podlagi drugega razloga za izključitev, kot pa je ta iz člena 12(1)(a), prvi stavek, Direktive 2011/95.

                  2.

                  Člen 12(1)(a), drugi stavek, Direktive Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite in člen 12(1)(a), drugi stavek, Direktive 2011/95 je treba razlagati tako, da:

                              —

                              nasprotujeta nacionalni zakonodaji, ki ne določa razloga za prenehanje uporabe razloga za izključitev iz statusa begunca, ki ga vsebujeta, ali pa ga nepravilno prenese;

                              —

                              imata neposredni učinek in

                              —

                              se lahko uporabita, tudi če se prosilec za mednarodno zaščito ni izrecno skliceval nanju.

                  3.

                  Člen 46(3) Direktive 2013/32 v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da mora sodišče države članice, pri katerem je vloženo pravno sredstvo na prvi stopnji zoper odločbo o prošnji za mednarodno zaščito, preučiti tako dejanske in pravne elemente, kot je uporaba člena 12(1)(a) Direktive 2011/95 za položaj prosilca, ki jih je organ, ki je sprejel to odločbo, upošteval ali bi jih lahko upošteval, kot tudi elemente, ki so se pojavili po sprejetju navedene odločbe.

                  4.

                  Člen 46(3) Direktive 2013/32 v povezavi s členom 47 Listine o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da se zahteva glede podrobne in ex nunc presoje dejstev in pravnih vprašanj, če nacionalno pravo to dopušča, lahko nanaša tudi na razloge za nedopustnost prošnje za mednarodno zaščito iz člena 33(2) te direktive in da mora sodišče, pri katerem je bilo vloženo pravno sredstvo, če namerava preučiti razlog za nedopustnost, ki ga organ za presojo ni preučil, izvesti zaslišanje prosilca, da mu omogoči, da osebno in v jeziku, ki ga obvlada, predstavi svoje mnenje o uporabi navedenega razloga za njegove posebne okoliščine.

                  5.

                  Člen 35, prvi odstavek, (b), Direktive 2013/32 je treba razlagati tako, da je treba za osebo, registrirano pri Agenciji Združenih narodov za pomoč in zaposlovanje palestinskih beguncev na Bližnjem vzhodu (UNRWA), če v tretji državi – ki ni ozemlje, na katerem običajno prebiva, vendar pa spada v območje delovanja navedenega organa – uživa učinkovito varstvo ali pomoč tega organa, šteti, da v tej tretji državi uživa zadostno zaščito v smislu te določbe, če se ta:

                              —

                              zaveže, da bo zadevno osebo po tem, ko je ta zapustila njeno ozemlje, da bi zaprosila za mednarodno zaščito v Evropski uniji, ponovno sprejela, in

                              —

                              priznava navedeno varstvo ali pomoč UNRWA in spoštuje načelo nevračanja ter zadevni osebi tako omogoči, da na njenem ozemlju prebiva varno in v dostojnih življenjskih razmerah, vse dokler bo to zaradi tveganja, ki mu je izpostavljena na ozemlju svojega običajnega prebivališča, potrebno.

                  6.

                  Člen 46(3) Direktive 2013/32 v povezavi s členom 47 Listine o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da ne uvaja skupnih postopkovnih standardov glede pristojnosti za sprejetje nove odločbe o prošnji za mednarodno zaščito po razveljavitvi prvotne odločbe o tej prošnji s strani sodišča, pri katerem je bilo vloženo pravno sredstvo. Vendar potreba po zagotovitvi polnega učinka člena 46(3) te direktive in zagotovitvi učinkovitega pravnega sredstva v skladu s členom 47 Listine zahteva, da se v primeru vrnitve spisa parasodnemu ali upravnemu organu iz člena 2(f) navedene direktive nova odločba sprejme v kratkem času in da bo v skladu s presojo iz sodbe, s katero je bila razglašena razveljavitev.

         (1)  UL C 46, 13.2.2017.


title: Zadeva C-239/17: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 25. julija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret – Danska) – Gert Teglgaard, Fløjstrupgård I/S/Fødevareministeriets Klagecenter (Predhodno odločanje – Skupna kmetijska politika – Sheme podpor za kmete – Uredba (ES) št. 1782/2003 – Člen 6(1) – Uredba (ES) št. 73/2009 – Člen 23(1) – Uredba (ES) št. 796/2004 – Člen 66(1) – Uredba (ES) št. 1122/2009 – Člen 70(8)(a) – Navzkrižna skladnost – Znižanje neposrednih plačil zaradi neupoštevanja predpisanih zahtev ravnanja ali dobrih kmetijskih in okoljskih pogojev – Določitev leta, ki se ga upošteva za določitev odstotka znižanja – Leto, v katerem pride do neupoštevanja)

text:
               17.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/17

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 25. julija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret – Danska) – Gert Teglgaard, Fløjstrupgård I/S/Fødevareministeriets Klagecenter
      (Zadeva C-239/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Skupna kmetijska politika - Sheme podpor za kmete - Uredba (ES) št. 1782/2003 - Člen 6(1) - Uredba (ES) št. 73/2009 - Člen 23(1) - Uredba (ES) št. 796/2004 - Člen 66(1) - Uredba (ES) št. 1122/2009 - Člen 70(8)(a) - Navzkrižna skladnost - Znižanje neposrednih plačil zaradi neupoštevanja predpisanih zahtev ravnanja ali dobrih kmetijskih in okoljskih pogojev - Določitev leta, ki se ga upošteva za določitev odstotka znižanja - Leto, v katerem pride do neupoštevanja))
      (2018/C 328/21)
      Jezik postopka: danščina

         Predložitveno sodišče

      Østre Landsret

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: Gert Teglgaard, Fløjstrupgård I/S

         Tožena stranka: Fødevareministeriets Klagecenter

         Izrek

                  1.

                  Člen 6(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001, člen 6(1) Uredbe št. 1782/2003, kakor je bil spremenjen z Uredbo Sveta (ES) št. 146/2008 z dne 14. februarja 2008, in člen 23(1) Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe št. 1782/2003 je treba razlagati tako, da je treba zmanjšanja neposrednih plačil zaradi neupoštevanja pravil o navzkrižni skladnosti izračunati na podlagi plačil, ki so ali bodo odobrena za leto, v katerem je prišlo do tega neupoštevanja.
                  Člen 66(1) Uredbe Komisije (ES) št. 796/2004 z dne 21. aprila 2004 o podrobnih pravilih za izvajanje navzkrižne skladnosti, modulacije in integriranega administrativnega in kontrolnega sistema, predvidenih z Uredbo št. 1782/2003 in člen 70(8)(a) Uredbe Komisije (ES) št. 1122/2009 z dne 30. november 2009 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe št. 73/2009 v zvezi z navzkrižno skladnostjo, modulacijo ter integriranim administrativnim in kontrolnim sistemom v okviru shem neposrednih podpor za kmete, določenih za navedeno uredbo, ter za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 v zvezi z navzkrižno skladnostjo v okviru sheme podpore, določene za sektor vina je treba razlagati tako, da se tako izračunana zmanjšanja neposrednih plačil odtegnejo od plačil, ki so ali bodo odobrena za koledarsko leto, v katerem je neupoštevanje pravil o navzkrižni skladnosti ugotovljeno.

                  2.

                  Kadar kmet pravil o navzkrižni skladnosti ni upošteval v letih 2007 in 2008, to neupoštevanje pa je bilo ugotovljeno šele v letu 2011, se za izračun zmanjšanja neposrednih plačil za leto 2007 in prve tri mesece leta 2008 uporabi ureditev Unije iz člena 6(1) Uredbe št. 1782/2003, za obdobje od aprila do decembra 2008 pa tista iz člena 6(1) te uredbe, kakor je bil spremenjen z Uredbo št. 146/2008.

         (1)  UL C 221, 10.7.2017.


title: Zadeva T-256/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 12. julija 2018 – Labiri/EESO (Javni uslužbenci – Uradniki – Psihično nasilje – Sporazumna poravnava – Izvajanje sporazuma – Napačna uporaba prava – Napaka pri presoji – Zloraba pooblastil – Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               17.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/48

      Sklep Splošnega sodišča z dne 12. julija 2018 – Labiri/EESO
      (Zadeva T-256/17) (1)

      ((Javni uslužbenci - Uradniki - Psihično nasilje - Sporazumna poravnava - Izvajanje sporazuma - Napačna uporaba prava - Napaka pri presoji - Zloraba pooblastil - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage))
      (2018/C 328/65)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Vassiliki Labiri (Bruselj, Belgija) (zastopnika: J.-N. Louis in N. de Montigny, avocats)

         Tožena stranka: Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) (zastopniki: M. Pascua Mateo, K. Gambino in L. Camarena Januzec, agenti, skupaj z M. Troncoso Ferrerom in F.-M. Hislairem, avocats)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa EESO z dne 23. junija 2016„o neizvršitvi točke sporazuma o poravnavi, dosežene med strankami pred Sodiščem za uslužbence“ v zadevi F-33/15 in plačilo 250 000 EUR za premoženjsko in nepremoženjsko škodo.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  V. Labiri se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 213, 3.7.2017.


title: Zadeva T-606/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2018 – Pereira/Komisija (Javni uslužbenci – Uradniki – Nenapredovanje – Napredovalno obdobje 2015 – Odločba o nenapredovanju tožeče stranke v razred AST 7 – Obveznost obrazložitve – Primerjava uspešnosti – Delovna doba v razredu – Dosežena uspešnost – Očitne napake pri presoji)

text:
               17.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/41

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2018 – Pereira/Komisija
      (Zadeva T-606/16) (1)

      ((Javni uslužbenci - Uradniki - Nenapredovanje - Napredovalno obdobje 2015 - Odločba o nenapredovanju tožeče stranke v razred AST 7 - Obveznost obrazložitve - Primerjava uspešnosti - Delovna doba v razredu - Dosežena uspešnost - Očitne napake pri presoji))
      (2018/C 328/56)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Felismino Pereira (Wavre, Belgija) (zastopniki: sprva N. de Montigny in J.-N. Louis, nato N. de Montigny, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva C. Berardis-Kayser in G. Berscheid, nato G. Berscheid in L. Radu Bouyon, agenti, skupaj z D. Waelbroeckom in A. Duronom, odvetnika)

         Predmet

      Predlog temelji na členu 270 PDEU in se nanaša na razglasitev ničnosti odločbe Komisije o nenapredovanju tožeče stranke v napredovalnem obdobju 2015 ter po potrebi odločbe o zavrnitvi njene pritožbe.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Felismino Pereira nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 335, 12.9.2016 (zadeva je bila sprva registrirana pri Sodišču za uslužbence Evropske unije pod številko F-36/16 in 1.9.2016 prenesena na Splošno sodišče Evropske unije).


title: Zadeva T-441/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2018 – Brugg Kabel in Kabelwerke Brugg/Komisija (Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Evropski trg električnih kablov – Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU – Enotna in trajajoča kršitev – Dokaz kršitve – Trajanje sodelovanja – Javno distanciranje – Izračun zneska globe – Teža kršitve – Neomejena sodna pristojnost)

text:
               17.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/34

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2018 – Brugg Kabel in Kabelwerke Brugg/Komisija
      (Zadeva T-441/14) (1)

      ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg električnih kablov - Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU - Enotna in trajajoča kršitev - Dokaz kršitve - Trajanje sodelovanja - Javno distanciranje - Izračun zneska globe - Teža kršitve - Neomejena sodna pristojnost))
      (2018/C 328/45)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Brugg Kabel AG (Brugg, Švica) in Kabelwerke Brugg AG Holding (Brugg) (zastopniki: A. Rinne, A. Boos in M. Lichtenegger, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: H. Leupold, H. van Vliet in C. Vollrath, agenti, skupaj z A. Israelom, odvetnikom)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2014) 2139 final z dne 2. aprila 2014 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 [PDEU] in člena 53 Sporazuma [EGP] (zadeva AT.39610 – Električni kabli) v delu, v katerem se nanaša na tožeči stranki, in, podredno, za znižanje zneska globe, ki jima je bila naložena.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbama Brugg Kabel AG in Kabelwerke Brugg AG Holding se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 303, 8.9.2014.


title: Zadeva T-250/18 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 12. julija 2018 – RATP/Komisija (Začasna odredba – Dostop do dokumentov – Predlog za odlog izvršitve – Neobstoj nujnosti)

text:
               17.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/51

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 12. julija 2018 – RATP/Komisija
      (Zadeva T-250/18 R)
      ((Začasna odredba - Dostop do dokumentov - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti))
      (2018/C 328/70)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Régie autonome des transports parisiens (RATP) (Pariz, Francija) (zastopniki: E. Morgan de Rivery, P. Delelis in C. Lavin, avocats)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Buchet, W. Mölls in C. Ehrbar, agenti)

         Intervenientka v podporo tožeče stranke: Francoska republika (zastopniki: E. de Moustier, I. Cohen in B. Fodda, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za odlog izvršitve sklepa Komisije C(2018) 1865 final z dne 21. marca 2018, Gestdem 2017/4598, v zvezi z delnim dostopom do dokumentov.

         Izrek

                  1.

                  Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                  Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-588/17 P: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 25. julija 2018 – Kraljevina Španija/Evropska komisija (Pritožba – EKJS in EKSRP – Odhodki, izključeni iz financiranja s strani Evropske unije – Odhodki Kraljevine Španije – Pomoč območjem z naravnimi omejitvami in kmetijsko-okoljski ukrepi v okviru programa razvoja podeželja v avtonomni skupnosti Kastilija in Leon)

text:
               17.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/21

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 25. julija 2018 – Kraljevina Španija/Evropska komisija
      (Zadeva C-588/17 P) (1)

      ((Pritožba - EKJS in EKSRP - Odhodki, izključeni iz financiranja s strani Evropske unije - Odhodki Kraljevine Španije - Pomoč območjem z naravnimi omejitvami in kmetijsko-okoljski ukrepi v okviru programa razvoja podeželja v avtonomni skupnosti Kastilija in Leon))
      (2018/C 328/27)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Pritožnica: Kraljevina Španija (zastopnica: M. J. García-Valdecasas Dorrego, agentka)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: D. Triantafyllou in I. Galindo Martín, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 5, 8.1.2018.


title: Zadeva T-429/18: Tožba, vložena 13. julija 2018 – BRF in SHB Comercio e Industria de Alimentos/Komisija

text:
               24.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 341/22

      Tožba, vložena 13. julija 2018 – BRF in SHB Comercio e Industria de Alimentos/Komisija
      (Zadeva T-429/18)
      (2018/C 341/33)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: BRF SA (Itajaí, Brazilija) in SHB Comercio e Industria de Alimentos SA (Itajaí) (zastopnika: D. Arts in G. van Thuyne, lawyers)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

                  —

                  razveljavi Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2018/700 (1);

                  —

                  podredno, razveljavi Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2018/700 v delu, v katerem podjetji BRF SA in SHB Comercio e Industria de Alimentos SA, navedeni v Prilogi k Izvedbeni uredbi Komisije (EU) 2018/700, izključuje iz seznamov, navedenih v Prilogi k Izvedbeni uredbi Komisije (EU) 2018/700; in

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov v skladu s členom 134 Poslovnika.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata šest tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Izvedbena uredba krši člen 296, drugi odstavek, PDEU, ker ne vsebuje obrazložitve, na kateri Izvedbena uredba temelji.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: Komisija je s sprejetjem Izvedbene uredbe kršila pravico tožeče stranke do obrambe, kot je ta določena v členu 41(2) Listine EU o temeljnih pravicah, ker je tožeči stranki zavrnila pravico da se izjasni.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: Izvedbena uredba krši člena 12(2) in 12(4)(c) Uredbe 854/2004 (2) z oceno skladnosti posameznih podjetij, Komisija pa je storila očitno napako pri presoji upoštevnih dejstev.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: Izvedbena uredba krši načelo nediskriminatornosti, ker tožečo stranko obravnavo drugače od drugih Brazilskih izvoznikov perutninskih proizvodov, ki so v primerljivem položaju.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: Izvedbena uredba krši načelo sorazmernosti, ker presega tisto, kar je primerno in nujno za varstvo javnega zdravja.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: Izvedbena uredba krši člen 291(3), drugi pododstavek, PDEU ter člene 3(3), 10(4) in 11 Uredbe EU 182/2011 (3) zaradi bistvenih kršitev postopkov, določenih v navedenih členih.

         (1)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2018/700 z dne 8. maja 2018 o spremembi seznamov obratov tretjih držav, iz katerih je dovoljen uvoz navedenih proizvodov živalskega izvora, glede določenih obratov iz Brazilije (UL 2018, L 118, str. 1)

         (2)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 854/2004 z dne 29. aprila 2004 o določitvi posebnih predpisov za organizacijo uradnega nadzora proizvodov živalskega izvora, namenjenih za prehrano ljudi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 45, str. 75).

         (3)  Uredba (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije (UL 2011, L 55, str. 291).


title: Zadeva C-502/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Městský soud v Praze (Češka republika) 30. julija 2018 – CS in drugi/České aerolinie a.s.

text:
               24.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 341/9

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Městský soud v Praze (Češka republika) 30. julija 2018 – CS in drugi/České aerolinie a.s.
      (Zadeva C-502/18)
      (2018/C 341/11)
      Jezik postopka: češčina

         Predložitveno sodišče

      Městský soud v Praze

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: CS, DR, EQ, FP, GO, HN, IM, JL, KK, LJ, MI

         Tožena stranka: České aerolinie a.s.

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali mora prevoznik Skupnosti potnikom plačati odškodnino v skladu s členom 3(5), drugi stavek, Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) [Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91], če je prevoznik Skupnosti kot pogodbeni letalski prevoznik izvedel prvi del leta s postankom na letališču v tretji državi, iz katere je v skladu s pogodbo o letih pod isto oznako letalski prevoznik, ki ni letalski prevoznik Skupnosti, izvedel drugi del leta, pri čemer je prišlo do več kot triurne zamude pri prihodu na letališče v končnem namembnem kraju, ki je nastala izključno v drugem delu leta?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).


title: Zadeva C-20/18: Sklep predsednika Sodišča z dne 14. junija 2018 – Evropska komisija/Veliko vojvodstvo Luksemburg, intervenientka: Francoska republika

text:
               24.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 341/11

      Sklep predsednika Sodišča z dne 14. junija 2018 – Evropska komisija/Veliko vojvodstvo Luksemburg, intervenientka: Francoska republika
      (Zadeva C-20/18) (1)

      (2018/C 341/18)
      Jezik postopka: francoščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 104, 19.3.2018.


title: Zadeva T-457/18: Tožba, vložena 25. julija 2018 – Zotkov/Komisija

text:
               24.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 341/23

      Tožba, vložena 25. julija 2018 – Zotkov/Komisija
      (Zadeva T-457/18)
      (2018/C 341/34)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Rossen D. Zotkov (Bruselj, Belgija) (zastopnik: N. Stankov, адвокат)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za ničen sklep tožene stranke št. Ares (2018)2294884 z dne 30. aprila 2018 in odredi preizkus tega sklepa z vidika njenega zahtevka za dodatek za njene starše – po popravku izračuna v skladu z njenimi tožbenimi razlogi in argumenti.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog se nanaša na to, kako je tožeča stranka razlagala sklep Komisije št. 50-2004/28.5.2005 [C(2004) 1364 final z dne 15. aprila 2004 – sklep Komisije o splošnih določbah za izvajanje člena 2(4) Priloge VII h Kadrovskim predpisom (osebe, ki se štejejo za vzdrževane otroke) – (in na iz te razlage izhajajoč finančni izračun) v zvezi s praktično uporabo tega sklepa pri upoštevanju lastništva nepremičnine, pri čemer tožeča stranka graja:

                              —

                              pomanjkljivosti razlage z vidika (finančno-gospodarskih) posebnosti razmerij, ki se urejajo s sklepom Komisije,

                              —

                              razlago, ki temelji na objektivno nemogočih predpostavkah,

                              —

                              na razlagi, ki jo zagovarja tožena stranka, temelječa notranja nasprotja med posameznimi deli sklepa Komisije, če se preizkusijo v povezavi in ne samostojno,

                              —

                              subjektivno in sporno razlago besed, pojmov in navedb v besedilu sklepa Komisije, ki so po svojem bistvu z vidika jezikovne in/ali splošno pomenske razlage večpomenski,

                              —

                              dajanje prednosti upoštevanju teoretičnih indikatorjev za določene finančne elemente, za katere obstajajo dejanski indikatorji.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog se nanaša na to, kako je tožena stranka razlagala sklep Komisije št.. 50-2004/28.5.2004 (in iz te razlage izhajajoč finančni izračun) v zvezi s praktično uporabo sklepa pri upoštevanju teže (nekega koeficienta) za zemljišče, pri čemer tožeča stranka meni, da je ta razlaga napačna:

                              —

                              razlaga in uporaba teže (nekega koeficienta) pri konkretnem elementu finančnega izračuna sta z vidika finančno-gospodarske teorije in prakse v nasprotju z dejanskim bistvom in logiko tega koeficienta.


title: Zadeva C-462/18 P: Pritožba, ki jo je Mylène Troszczynski vložila 13. julija 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 16. maja 2018 v zadevi T-626/16, Troszczynski/Parlament

text:
               8.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 364/2

      Pritožba, ki jo je Mylène Troszczynski vložila 13. julija 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 16. maja 2018 v zadevi T-626/16, Troszczynski/Parlament
      (Zadeva C-462/18 P)
      (2018/C 364/03)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnica: Mylène Troszczynski (zastopnik: F. Wagner, avocat)

         Druga stranka v postopku: Evropski parlament

         Predlog

      Razveljavitev sodbe Splošnega sodišča z dne 16. maja 2018 v zadevo T-626/16;
      zato naj Sodišče:

                  —

                  razglasi ničnost odločbe Generalnega sekretarja parlamenta z dne 23. junija 2016, ki se bila sprejeta zaradi izvajanja člena 68 Sklepa 2009/C 159/01 Predsedstva parlamenta z dne 19. maja in 9. julija 2008„o izvedbenih ukrepih v zvezi s Statutom poslancev Evropskega parlamenta“, kakor je bil spremenjen, s katero je bila ugotovljena terjatev v znesku 56 554 €;

                  —

                  razglasi ničnost obvestila o dolgovanem znesku št. 2016-888, ki je bilo vročeno 30. junija 2016, s katerim je bila pritožnica obveščena, da je bila zoper njo ugotovljena terjatev v skladu z odločbo Generalnega sekretarja z dne 23. junija 2016, o „izterjavi zneskov, ki so bili neupravičeno plačani iz naslova parlamentarne pomoči, uporabi člena 68 izvedbenih ukrepih v zvezi s Statutom in členov 78, 79 in 80 Finančne uredbe“;

                  —

                  po pravu odloči glede zneska, ki se pritožnici prisodi za povrnitev njene nepremoženjske škode, ki je posledica neutemeljenih obtožb, ki so bile podane pred kakršnimi koli izsledki preiskave, posega v njeno podobo in zelo hude težave, ki jih je izpodbijana odločba povzročila v njenem osebnem in političnem življenju;

                  —

                  po pravu odloči glede zneska, ki se pritožnici prisodi iz naslova stroškov postopka;

                  —

                  Parlamentu naloži plačilo vseh stroškov;

                  —

                  Pred razsodbo: Parlament pozove, naj predloži upravni spis J.O. in spis OLAF, ki se nanaša nanjo.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvi pritožbeni razlog je napačna uporaba prava in bistvena kršitev postopka. Sodbe Splošnega sodišča v zadevah Bilde in Montel so novo dejstvo, ki je nastopilo po koncu pisnega dela postopka, v katerem se je razjasnila narava in število dokazov, ki jih je treba predložiti. Pogoji iz člena 85(3) Poslovnika so izpolnjeni. Poleg tega je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo z ugotovitvijo, da ne more presojati drugih dejstev kot so tista, ki so bila predložena Generalnemu sekretarju. Postopek za vračilo neupravičeno izplačanih zneskov je podoben sporu polne jurisdikcije, v okviru katerega se lahko vsa dokazila, koristna za dobro presojo spora, predložijo tudi med postopkom.
      Drugi pritožbeni razlog je, da je Splošno sodišče kršilo pravico do obrambe in bistveno kršilo postopek. Splošno sodišče ni dopustilo pravične in kontradiktorne debate, saj od Parlamenta ni zahtevalo spoštovanja členov 41 in 42 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Parlament razpolaga z upravnim spisom in spisom OLAF od katerih ima lahko korist, ker se v teh dveh spisih lahko nahajajo dokazi o delu, a ostanejo prikriti pritožnici. Poleg tega je Splošno sodišče storilo napako pri presoji kot je za zakonito ocenilo, da pritožnica ni bila osebno zaslišana pri generalnem sekretarju.
      Tretji pritožbeni razlog je napačna uporaba prava, napačna pravna opredelitev dejstev in dokazov, diskriminacija, fumus persecutionis, kršitev načel varstva legitimnih pričakovanj in zakonitosti ter zloraba pooblastil. Prvič neobstoj kritične presoje predloženih dokazil je neobstoj obrazložitve. Drugič, posega se v politične pravice asistentov. Tretjič, pri vračilu neupravičeno izplačanih zneskov dokazno tveganje najprej nosi uprava, ki mora predložiti upravičene razloge za dvom v tisto kar je izplačano. Četrtič, Predsednik in Generalni sekretar sta diskriminirala poslance Front national. Nazadnje, zavrnitev predložitve upravnega spisa in spisa OLAF krši načeli upravičenih pričakovanj in zakonitosti in pomeni zlorabo pooblastil.


title: Zadeva C-493/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 26. julija 2018 – UB/VA, Tiger SCI, WZ, kot stečajni upravitelj osebe UB, Banque patrimoine et immobilier SA

text:
               8.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 364/4

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 26. julija 2018 – UB/VA, Tiger SCI, WZ, kot stečajni upravitelj osebe UB, Banque patrimoine et immobilier SA
      (Zadeva C-493/18)
      (2018/C 364/04)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour de cassation

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnica v postopku s kasacijsko pritožbo: UB

         Nasprotne stranke v postopku s kasacijsko pritožbo: VA, Tiger SCI, WZ, kot stečajni upravitelj osebe UB, Banque patrimoine et immobilier SA

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je tožba stečajnega upravitelja, ki ga je imenovalo sodišče države članice, ki je uvedlo postopek v primeru insolventnosti, katere namen je razglasiti neizvršljivost hipotek, vpisanih na dolžnikove nepremičnine v drugi državi članici, in prodaje teh nepremičnin, opravljene v tej državi, za vračilo teh nepremičnin v dolžnikovo premoženje, neposredna posledica postopka v primeru insolventnosti in je z njim tesno povezana?

                  2.

                  Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen, ali so sodišča države članice, v kateri je bil uveden postopek v primeru insolventnosti, izključno pristojna za odločanje o tej tožbi stečajnega upravitelja, ali pa so v ta namen pristojna edino sodišča države članice, v kateri se nahajajo nepremičnine, oziroma ali obstaja med temi različnimi sodišči vzporedna pristojnost in pod kakšnimi pogoji?

                  3.

                  Ali ima lahko odločba, s katero sodišče države članice, v kateri je bil uveden postopek v primeru insolventnosti, dovoli stečajnemu upravitelju, da v drugi državi članici vloži tožbo, za katero bi bilo načeloma pristojno sodišče, ki je uvedlo postopek, za posledico, da se določi pristojnost sodišča te druge države, zlasti če bi bilo mogoče to odločbo opredeliti kot odločbo, ki zadeva vodenje postopka v primeru insolventnosti v smislu člena 25(1) Uredbe [št. 1346/2000] (1), in jo v tem okviru priznati brez kakršnih koli nadaljnjih formalnosti na podlagi iste določbe?

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 1, str. 191).


title: Zadeva C-477/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemska) 23. julija 2018 – Exportslachterij J. Gosschalk en Zn. BV/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

text:
               15.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 373/8

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemska) 23. julija 2018 – Exportslachterij J. Gosschalk en Zn. BV/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
      (Zadeva C-477/18)
      (2018/C 373/09)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Exportslachterij J. Gosschalk en Zn. BV

         Tožena stranka: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba besedni zvezi „osebje, ki je vključeno v uradne nadzore“ iz točke 1 Priloge VI k Uredbi št. 882/2004 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali (Uredba št. 882/2004) in „osebje, ki je vključeno v uradne nadzore“ iz točke 2 Priloge VI k Uredbi št. 882/2004 razlagati tako, da so lahko stroški (plač), ki se lahko upoštevajo pri izračunu pristojbin za uradne nadzore, izključno stroški (plač) uradnih veterinarjev in uradnih asistentov, ki opravljajo uradne inšpekcijske preglede, ali pa so lahko v to vključeni tudi stroški (plač) drugega osebja, zaposlenega pri Nederlandse Voedsel- en Warenautoriteit (nizozemski uprava za varnost hrane in živil, v nadaljevanju: NVWA) ali družbe z omejeno odgovornostjo Kwaliteitskeuring Dierlijke Sector (nadzor kakovosti v živinorejskem sektorju, v nadaljevanju: KDS)?

                  2.

                  Če je odgovor na vprašanje 1 pritrdilen, torej, da so lahko z besednima zvezama „osebje, ki je vključeno v uradne nadzore“ iz točke 1 Priloge VI k Uredbi št. 882/2004 in „osebje, ki je vključeno v uradne nadzore“ iz točke 2 Priloge VI k Uredbi št. 882/2004, zajeti tudi stroški (plač) drugega osebja, zaposlenega pri NVWA ali KDS, v kakšnih okoliščinah in v kakšnih mejah je še mogoče govoriti o takšnem odnosu med stroški za to dodatno osebje in uradnim nadzorom, da lahko plačilo stroškov (plač) temelji na členu 27(4) Uredbe št. 882/2004 in Prilogi VI, točki 1 in 2, k tej uredbi?

                  3.

                              a.

                              Ali je treba določbe iz člena 27(4), uvodni del in točka (a), Uredbe št. 882/2004 in Priloge VI, točki 1 in 2, k tej uredbi razlagati tako, da navedena člen 27(4) in Priloga VI, točki 1 in 2, nasprotujeta temu, da bi se klavnicam zaračunavale pristojbine za uradni nadzor za tiste četrturne enote, ki so jih klavnice pri pristojnih organih naročile za potrebe uradnega nadzora, ki pa dejansko ni bil izveden?

                              b.

                              Ali velja odgovor na vprašanje 3a tudi v primeru uradnih veterinarjev, ki jih je najel pristojni organ in ki ne prejemajo plače za četrturne enote, ki jih je klavnica sicer pri pristojnem organu naročila, ampak se v tem času naloge za potrebe uradnih nadzorov niso dejansko izvajale, medtem ko je znesek, ki se klavnici zaračuna za naročene, ampak nekoriščene četrturne enote, namenjen za pokrivanje splošnih stroškov upravljanja pristojnega organa?

                  4.

                  Ali je treba določbe iz člena 27(4), uvodni del in točka (a), Uredbe št. 882/2004 in Priloge VI, točki 1 in 2, te uredbe razlagati tako, da navedeni člen 27(4) nasprotuje temu, da bi se klavnicam zaračunavala povprečna tarifa za dela ki jih za potrebe uradnih nadzorov opravijo veterinarji, zaposleni pri NVWA in (manj plačani) najeti veterinarji, tako da se klavnicam zaračuna višja tarifa od tiste, ki je bila plačana najetim veterinarjem?

                  5.

                  Ali je treba določbe iz členov 26 in 27(4), uvodni del in točka (a), Uredbe št. 882/2004 in Priloge VI, točki 1 in 2, k tej uredbi razlagati tako, da se pri izračunu pristojbin za uradne nadzore lahko upoštevajo stroški za vzpostavitev rezerve za odpornost družbe z omejeno odgovornostjo (KDS), pri kateri pristojni organi najemajo uradne asistente, in se ta rezerva za odpornost lahko v primeru krize uporabi za plačilo plač in stroškov usposabljanja za osebje, ki dejansko izvaja uradne nadzore, kot tudi za osebje, ki omogoča izvajanje uradnih nadzorov?

                  6.

                  Če je odgovor na [peto] vprašanje pritrdilen: do kakšnega zneska se sme taka rezerva za odpornost povečevati in kako dolgo sme biti obdobje, ki ga ta rezerva za odpornost pokriva?

         (1)  UL 2004, L 165, str. 1.


title: Zadeva C-445/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemska) 9. julija 2018 – Vaselife International BV, Chrysal International BV/College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

text:
               15.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 373/6

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemska) 9. julija 2018 – Vaselife International BV, Chrysal International BV/College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden
      (Zadeva C-445/18)
      (2018/C 373/06)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: Vaselife International BV, Chrysal International BV

         Tožena stranka: College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali ima pristojni organ, College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden (Ctgb), pooblastilo za to, da po izdaji odločbe o ponovni registraciji referenčnega sredstva po potrebi po uradni dolžnosti spremeni veljavnost dovoljenja za vzporedno trgovanje v smislu člena 52 Uredbe (ES) št. 1107/2009 (1), ki je bilo izdano pred odločbo o ponovni registraciji, glede na – poznejši – datum veljavnosti, ki se nanaša na odločbo o ponovni registraciji referenčnega sredstva?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je sprememba veljavnosti dovoljenja za vzporedno trgovanje avtomatična posledica – ki sama po sebi izhaja iz Uredbe (ES) št. 1107/2009 – odločbe o ponovni registraciji referenčnega sredstva? Ali je zato vpis novega datuma veljavnosti dovoljenja za vzporedno trgovanje v bazo podatkov pristojnega organa zgolj upravna formalnost ali pa je treba o tem odločiti po uradni dolžnosti ali na zahtevek?

                  3.

                  Če je odgovor na drugo vprašanje, da je treba izdati odločbo, ali se pri tem uporabi člen 52 Uredbe (ES) št. 1107/2009, zlasti odstavek 3 tega člena?

                  4.

                  Če je odgovor na tretje vprašanje nikalen, katera določba (katere določbe) se potem uporabi(jo)?

                  5.

                  Ali je mogoče za fitofarmacevtsko sredstvo šteti, da ni identično v smislu člena 52 Uredbe št. 1107/2009, že če referenčno sredstvo ne izvira (več) iz istega podjetja? Sodišče se naproša, naj pri odgovoru na to vprašanje obenem preuči, ali je mogoče tudi povezano podjetje ali podjetje, ki deluje na podlagi licence, šteti za podjetje, ki – ob soglasju imetnika pravice – proizvaja sredstvo po istem receptu. Ali je pri tem pomembno, ali proizvodni postopek, po katerem se proizvajata referenčno sredstvo in sredstvo, ki se bo vneslo, poteka – kar zadeva aktivne snovi – v istem podjetju?

                  6.

                  Ali je zgolj sprememba kraja proizvodnje referenčnega sredstva upoštevna za presojo vprašanja, ali je sredstvo identično?

                  7.

                  Če je odgovor na peto in/ali šesto vprašanje pritrdilen, ali je mogoče ugotovitev, ki jo je treba iz tega izpeljati („ni identično“), omajati z dejstvom, da je pristojni organ že ugotovil, da se sestava sredstva ni spremenila ali da so spremembe le majhne?

                  8.

                  Kdo in v kolikšni meri nosi dokazno breme za to, da so izpolnjeni pogoji iz člena 52(3) Uredbe št. 1107/2009, če se imetnika registracije vzporednega sredstva in referenčnega sredstva glede tega ne strinjata?

         (1)  Uredba (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in razveljavitvi direktiv Sveta 79/117/EGS in 91/414/EGS (UL 2009, L 309, str. 1).


               15.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 373/12

      Tožba, vložena 8. julija 2018 – Triantafyllopoulos in drugi/ECB
      (Zadeva T-451/18)
      (2018/C 373/13)
      Jezik postopka: grščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Panaghiote Triantafyllopoulos (Patras, Grčija) in 487 drugih tožečih strank (zastopnik: N. Ioannou, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka

         Predlogi

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  Evropski centralni banki naloži, naj povrne škodo, ki so jo utrpele, in ki je za vsako od teh strank natančneje določena v tožbi, škodo ki znaša 83,77 EUR na delež zadruge, pomnoženo s številom deležev katerih lastnik je vsaka tožeča stranka, kot fizična ali pravna oseba;

                  —

                  ECB naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Predmet tožbe se nanaša na odškodninski zahtevek v zvezi s škodo, ki naj bi nastala tožečim strankam kot lastnikom deležev „Achaiki Syneteristiki Trapeza SYN.P.E.“ (zadružna kreditna banka Aheja), ob posebni likvidaciji te zadruge, ki zajema dovolj veliko dejansko izgubo, zlasti zaradi vrednosti deležev, ki jih ima vsaka od tožečih strank. Škoda naj bi nastala zaradi nepravilne kontrole in nadzora, ki jih je izvajala Banka Grčije (TtE) od leta 1999 do leta 2012 izvajala nad zadružno kreditno banko Aheja, pa tudi zaradi nepravilne kontrole in nadzora, ki jo je Evropska centralna banka izvajala nad TtE, in, prek slednje, pa tudi neposredno, nad zadružno kreditno banko Aheja.
      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja naslednje tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: dejanske okoliščine, kazenski spis ter nacionalno pravo.

                              —

                              Od leta 1999 do odvzema dovoljenja zadružne kreditne banke Aheja s strani TtE, so si upravni organi oportunistično prisvojili družbeno premoženje ter ga porabili za kriminalne namene, ki so povsem drugačni od tistih, ki so določeni z zakonom. Premoženje je bilo odvzeto ne da bi bili pri tem spoštovani zakoniti postopki, ki so določeni v zvezi z banko. TtE je na podlagi nacionalnega prava edini nadzorni organ, ki je odgovoren za sprejetje vseh preventivnih, nadzornih in izvršilnih ukrepov, da ne pride do tega, do česar je prišlo in kar je privedlo do zapravljanja zadružnega premoženja.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: člen 340 PDEU.

                              —

                              V skladu s členom 340(3) PDEU ima ECB, na podlagi tega člena, ločeno pravno osebnost, in je dolžna v skladu s splošnimi načeli, ki so skupna pravnim ureditvam držav članic, nadomestiti škodo, ki jo je povzročila ali so jo povzročili njeni uslužbenci pri opravljanju svojih dolžnosti.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: sodna praksa Splošnega sodišča

                              —

                              Sodna praksa Splošnega sodišča zahteva, da mora biti ugotovljena dovolj resna kršitev pravnih predpisov, katerih namen je dodelitev pravic pravnim osebam pravnega sistema. Glede zahteve, da mora biti kršitev dovolj resna je treba šteti, da je osnovni pogoj izpolnjen, če so nekateri uradi zadevnega zadružnega organa resno in očitno kršili omejitve svoje diskrecijske pravice. Obseg in intenzivnost nastale škode ter število oškodovancev se lahko uporabi kot merilo glede tega, ali je organ, ki je povzročil ravnanje, očitno in resno kršil meje svoje diskrecijske pravice. Zato je treba poudariti, da obstaja dovolj resna kršitev prava Skupnosti, če organ ne bi napravil napak, če bi deloval z običajno pozornostjo in previdnostjo. ECB je kršila obveznost, ki zanjo izhajajo iz Pogodbe ter iz njenega Statuta, da mora Banki Grčije naložiti učinkovite sankcije zaradi pomanjkljivega nadzora v zvezi z zadružno kreditno banko Aheja. ECB mora pod drugi strani nadzirati, da nacionalne banke držav članic ravnajo v skladu z določbami Pogodbe in njenega Statuta. Če se tak nadzor ne izvaja, lahko govorimo o upravnih pomanjkljivostih – kršitev načela dobrega upravljanja – ki bi jih bilo mogoče lahko predvideti, če bi ECB sprejela ustrezne ukrepe, da bi Banko Grčije „spomnila“, katere so naloge, ki so ji naložene s Pogodbo ter da ne sme opustiti nadzora nad kreditnimi institucijami, saj se tako ogrozi finančna stabilnost Evropske unije, ki je temeljni cilj obstoja ECB. ECB bi morala nadzirati, ali je Banka Grčije spoštovala obveznosti, ki jih ima kot del Evropskega sistema centralnih bank in v primeru, da se ugotovi, da obveznosti niso bile spoštovani, bi bilo treba sprejeti ustrezne ukrepe, ne pa ostati v stanju nedelovanja.


title: Zadeva T-503/18: Tožba, vložena 22. avgusta 2018 – Haba Trading/EUIPO – Vida (vidaXL)

text:
               15.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 373/16

      Tožba, vložena 22. avgusta 2018 – Haba Trading/EUIPO – Vida (vidaXL)
      (Zadeva T-503/18)
      (2018/C 373/18)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Haba Trading BV (Utrecht, Nizozemska) (zastopnika: B. Schneiders in A. Brittner, lawyers)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Vida AB (Alvesta, Švedska)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije vidaXL – prijava št. 11 603 024

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 12. junija 2018 v zadevi R 190/2016-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 18(1)(a) Uredbe (EU) Evropskega parlamenta in Sveta 2017/1001;

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) Evropskega parlamenta in Sveta 2017/1001.


title: Zadeva T-478/18: Tožba, vložena 6. avgusta 2018 – Bezouaoui in HB Consultant/Komisija

text:
               15.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 373/13

      Tožba, vložena 6. avgusta 2018 – Bezouaoui in HB Consultant/Komisija
      (Zadeva T-478/18)
      (2018/C 373/14)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Hacène Bezouaoui (Avanne, Francija) in HB Consultant (Beure, Francija) (zastopnika: J.-F. Henrotte in N. Neyrinck, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

                  —

                  tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno. Posledično,

                  —

                  Sklep Komisije C(2018) 2075 final z dne 10. aprila 2018 v zadevi SA.46897 (2018/NN) – France Aide présumée – CACES razglasi za ničen;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata tri tožbene razloge.

                  1.

                  S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev pojma „pripisljivost“ iz člena 107 PDEU, ker povrnitev stroškov za izobraževanje o varnem upravljanju z gradbenimi stroji, ki jo izvedejo skupni organi za zbiranje, ki jih odobri država (organismes paritaires collecteur agréés par l’État, OPCA), pomeni uporabo državnih sredstev, kar je posledica ukrepa, ki ga je mogoče pripisati državi. Tožeči stranki tako trdita, da sklep, katerega razglasitev ničnosti zahtevata, ne upošteva sodbe Pearle (sodba z dne 15. julija 2004, Pearle in drugi, C-345/02, EU:C:2004:448).

                  2.

                  Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev pojma „prednost“ iz člena 107 PDEU, ker ukrepi, ki jih je v obravnavanem primeru sprejela francoska država, dajejo prednost podjetjem, ki zagotavljajo izobraževanja „CACES®“ (Certificat d’Aptitude à la Conduite En Sécurité, potrdilo o varnem upravljanju z vozili), v primerjavi s podjetji, ki zagotavljajo „PCE®“ (Permis à la Conduite d’Engins, dovoljenje za upravljanje s stroji).

                  3.

                  S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev pojma „selektivnost“ iz člena 107 PDEU, ker so sprejeti ukrepi selektivni. Ta tožbeni razlog je razdeljen na tri dele:

                              —

                              s prvim delom se zatrjuje, da OPCA ne smejo diskriminirati med različnimi izobraževanji, ki ustrezajo enakemu namenu in ki jih je odobrila francoska država;

                              —

                              z drugim delom se zatrjuje, da je francoska država s svojimi interveniranjem zavedla OPCA glede usposabljan, ki ustrezajo zakonskim zahtevam in v zvezi s katerimi je mogoče povračilo;

                              —

                              s tretjim delom se zatrjuje, da različno obravnavanje dveh izobraževalnih sistemov (CACES® in PCE®) ni upravičeno glede na naravo in splošno sistematiko referenčnega sistema.


title: Zadeva C-459/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgija) 16. julija 2018 – Argenta Spaarbank NV/Belgische Staat

text:
               15.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 373/7

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgija) 16. julija 2018 – Argenta Spaarbank NV/Belgische Staat
      (Zadeva C-459/18)
      (2018/C 373/07)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Argenta Spaarbank NV

         Tožena stranka: Belgische Staat

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali člen 49 Pogodbe o delovanju Evropske unije nasprotuje nacionalni davčni ureditvi, na podlagi katere se ob izračunu obdavčljivega dobička družbe, ki je v celoti davčno zavezana v Belgiji in ki ima stalno poslovno enoto v drugi državi članici, katere dobički so v Belgiji na podlagi konvencije o preprečevanju dvojnega obdavčevanja med Belgijo in drugo državo članico v celoti oproščeni:

                  —

                  odbitek za tvegani kapital zmanjša za znesek odbitka od tveganega kapitala, ki se izračuna kot pozitivna razlika med neto knjigovodsko vrednostjo sredstev stalne poslovne enote in vsemi obveznostmi, ki ne spadajo v lastni kapital družbe in ki jih je mogoče pripisati stalni poslovni enoti, in

                  —

                  se zgoraj navedeno zmanjšanje ne uporabi, če je znesek zmanjšanja nižji od dobička te stalne poslovne enote,

            pri čemer se ne uporabi zmanjšanja odbitka za tvegani kapital, če je mogoče to pozitivno razliko prišteti stalni poslovni enoti, ki je v Belgiji?


title: Zadeva T-484/18: Tožba, vložena 14. avgusta 2018 – XB/ECB

text:
               15.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 373/14

      Tožba, vložena 14. avgusta 2018 – XB/ECB
      (Zadeva T-484/18)
      (2018/C 373/15)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: XB (zastopnici: L. Levi in A. Champetier, odvetnici)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka (ECB)

         Predlogi

                  —

                  Razglasitev ničnosti odločb z dne 6. novembra 2017 in 4. decembra 2017, s katerima je bila tožeča stranka obveščena o tem, da ni upravičena do nekaterih dodatkov (gospodinjski dodatek, otroški dodatki, dodatki za šolanje in dodatek za predšolsko izobraževanje);

                  —

                  posledično odredba plačila zneskov od zahtevanih datumov z zamudnimi obrestmi (po obrestni meri ECB + 2 točki). Upošteva naj se, da se v skladu z Uredbo (EGS, Euratom, ESPJ) št. 260/68 (1) davek na naknadna plačila, ki se ne nanašajo na mesec, v katerem so izplačana, obračuna na način, ki bi se bil uporabil, če bi bila izplačana v mesecu, na katerega se nanašajo;

                  —

                  po potrebi razglasitev ničnosti sklepa z dne 5. junija 2018 o zavrnitvi pritožbe, ki jo je tožeča stranka vložila 29. marca 2018;

                  —

                  po potrebi razglasitev ničnosti odločb z dne 2. februarja 2018 o zavrniti zahteve tožeče stranke po upravnem pregledu z dne 15. decembra 2017;

                  —

                  naložitev vseh stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: pogoji ECB za zaposlitev za določen čas in njena pravila o zaposlitvi za določen čas so nezakoniti (ugovor nezakonitosti)

                              —

                              Pogoji ECB za zaposlitev za določen čas in njena pravila o zaposlitvi za določen čas kršijo, prvič, pravice otroka ter načeli varstva družine in prepovedi diskriminacije, določene v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah, drugič, načelo prepovedi diskriminacije začasnih delavcev v razmerju do stalnih delavcev, in tretjič, načelo prepovedi diskriminacije in enakosti davkoplačevalcev.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev kolektivnih pravic zaradi neobstoja ustreznih posvetovanj z odborom uslužbencev ECB pri sprejemanju pogojev ECB za zaposlitev za določen čas in njenih pravil o zaposlitvi za določen čas

         (1)  Uredba Sveta (EGS, Euratom, ESPJ) št. 260/68 z dne 29. februarja 1968 o pogojih in postopku obdavčevanja v korist Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1, str. 33).


title: Zadeva T-504/18: Tožba, vložena 24. avgusta 2018 – XG/Komisija

text:
               15.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 373/17

      Tožba, vložena 24. avgusta 2018 – XG/Komisija
      (Zadeva T-504/18)
      (2018/C 373/19)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: XG (zastopnika: S. Kaisergruber in A. Burghelle-Vernet, avocats)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

            in posledično:

                  —

                  razglasi ničnost odločbe z dne 3. julija 2018, ki jo je sprejel(-a) [zaupno] (1) Evropska komisija, da se potrdi zavrnitev dostopa tožeče stranke do prostorov Komisije;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: nepristojnost izdajatelja izpodbijanega akta.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 3 Sklepa Komisije (EU, Euratom) 2015/443 z dne 13. marca 2015 o varnosti v Komisiji (UL 2015, L 72, str. 41) (v nadaljevanju: Sklep 2015/443) in neobstoj pravne podlage izpodbijanega akta.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev temeljnih pravic tožeče stranke, zlasti kršitev člena 67 PDEU, člena 6 PEU, člena 3 Sklepa 2015/443 in členov 6, 7, 8, 15, 27, 31, 41, 42, 47, 48 in 49 Listine o temeljnih pravicah. Ta tožbeni razlog je razdeljen na tri dele:

                              —

                              prvi del v zvezi s kršitvijo pravice do svobode, pravice do zasebnega življenja, pravice do varstva osebnih podatkov in pravice do svobodnega opravljanja zaposlitve;

                              —

                              drugi del v zvezi s kršitvijo pravice do dobrega upravljanja, pravice do preglednosti, pravice do dostopa do dokumentov in pravice do učinkovitega pravnega sredstva ter kršitev domneve dolžnosti in pravice do obrambe;

                              —

                              tretji del v zvezi s kršitvijo načela sorazmernosti in člena 49 Listine o temeljnih pravicah.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog, uveljavljan podredno: kršitev člena 296 PDEU, člena 41(2) Listine o temeljnih pravicah ter načela formalne in vsebinske obrazložitve enostranskih aktov. Ta tožbeni razlog je razdeljen na dva dela:

                              —

                              prvi del v zvezi s formalno obrazložitvijo izpodbijanega akta;

                              —

                              drugi del v zvezi z neobstojem vsebinske obrazložitve izpodbijanega akta.

         (1)  Prikriti zaupni podatki.


title: Zadeva C-423/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgerichts Baden-Württemberg (Nemčija) 27. junija 2018 – Südzucker AG/Hauptzollamt Karlsruhe

text:
               15.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 373/2

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgerichts Baden-Württemberg (Nemčija) 27. junija 2018 – Südzucker AG/Hauptzollamt Karlsruhe
      (Zadeva C-423/18)
      (2018/C 373/02)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgerichts Baden-Württemberg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Südzucker AG

         Tožena stranka: Hauptzollamt Karlsruhe

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 3(2), prvi stavek, Uredbe (ES) št. 967/2006 (1) razlagati tako, da rok iz tega člena velja tudi za spremembo pravočasnega obvestila o prelevmanu, ki je posledica spremembe količine upoštevnega presežnega sladkorja na podlagi izvedenega nadzora iz člena 10 Uredbe (ES) št. 952/2006 (2), ugotovljene po izteku roka?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:
                  Ali v takšnem primeru, če gre za spremembo pravočasnega obvestila, izdanega na podlagi ugotovitev nadzora, predpostavke za prekoračitev roka za obvestilo iz člena 3(2) Uredbe (EGS) št. 2670/81, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 3559/91 (3), iz sodbe Sodišča z dne 10. januarja 2002 v zadevi British Sugar, C-101/99, ECLI:EU:C:2002:7, veljajo tudi za prekoračitev roka za obvestilo na podlagi člena 3(2) Uredbe št. 967/2006?

                  3.

                  Ali je v primeru, če se člen 3(2), prvi stavek, Uredbe (ES) št. 967/2006 ne uporablja za spremenjena obvestila na podlagi nadzorov (glej prvo vprašanje), ali če so izpolnjene predpostavke za prekoračitev roka (glej drugo vprašanje), za določitev roka, v katerem je treba posredovati obvestilo o spremembi prelevmana, upošteven naslednji 1. maj, ali pa se uporablja nacionalno pravo?

                  4.

                  Če je odgovor na tretje vprašanje, da ni upošteven niti naslednji 1. maj niti se ne uporablja nacionalno pravo:
                  Ali je združljivo s splošnimi načeli prava Skupnosti, med katere sodijo tudi načela sorazmernosti, pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj, če se v primeru, kakršen je obravnavani, zaradi trajanja postopka nadzora, izdelave poročila o nadzoru in njegove analize, obvestilo o prelevmanu za tržno leto 2007/2008 posreduje 20. oktobra 2010 oziroma 27. oktobra 2011? Ali je v tej zvezi upoštevno, da je proizvajalec sladkorja zoper ugotovljene presežke vložil ugovor?

         (1)  Uredba Komisije (ES) št. 967/2006 z dne 29. junija 2006 o podrobnih izvedbenih pravilih za Uredbo Sveta (ES) št. 318/2006 glede proizvodnje izvenkvotnega sladkorja v sektorju sladkorja (UL 2006, L 176, str. 22).

         (2)  Uredba Komisije (ES) št. 952/2006 z dne 29. junija 2006 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 318/2006 kar zadeva upravljanje notranjega trga za sladkor in sistem kvot (UL 2006, L 178, str. 39).

         (3)  Uredba Komisije (EGS) št. 3559/91 z dne 6. decembra 1991 o spremembi Uredbe (EGS) št. 2670/81 o podrobnih izvedbenih pravilih glede proizvodnje sladkorja, ki presega kvoto (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 12, str. 131).


title: Zadeva T-500/18: Tožba, vložena 20. avgusta 2018 – Puma/EUIPO – Destilerias MG (MG PUMA)

text:
               15.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 373/15

      Tožba, vložena 20. avgusta 2018 – Puma/EUIPO – Destilerias MG (MG PUMA)
      (Zadeva T-500/18)
      (2018/C 373/16)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Puma SE (Herzogenaurach, Nemčija) (zastopnika: P. Trieb in M. Schunke, lawyers)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Destilerias MG SL (Vilanova i la Geltru, Španija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: prijava blagovne znamke Evropske unije MG PUMA – prijava št. 15 108 848

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 6. junija 2018 v zadevi R 2019/2017-2

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov, vključno s stroški pred odborom za pritožbe.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) Evropskega parlamenta in Sveta 2017/1001.


title: Zadeva C-429/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid (Španija) 28. junija 2018 – Berta Fernández Álvarez, BMM, TGV, Natalia Fernández Olmos in María Claudia Téllez Barragán/Consejería de Sanidad de la Comunidad de Madrid

text:
               15.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 373/3

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid (Španija) 28. junija 2018 – Berta Fernández Álvarez, BMM, TGV, Natalia Fernández Olmos in María Claudia Téllez Barragán/Consejería de Sanidad de la Comunidad de Madrid
      (Zadeva C-429/18)
      (2018/C 373/03)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Berta Fernández Álvarez, BMM, TGV, Natalia Fernández Olmos in María Claudia Téllez Barragán

         Tožena stranka: Consejería de Sanidad de la Comunidad de Madrid

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je ustrezna razlaga Okvirnega sporazuma, priloženega k Direktivi 1999/70/ES (1), kakor jo je podalo to sodišče in v skladu s katero se šteje, da gre pri zaposlitvi tožečih strank za določen čas za zlorabo, ker javni delodajalec uporablja različne oblike zaposlitve, ki so vse za določen čas, za stalno in nespremenljivo opravljanje vsakdanjih nalog, ki so običajne za uslužbence, zaposlene za nedoločen čas, za pokrivanje strukturnih pomanjkljivosti in potreb, ki dejansko niso začasne, temveč stalne in nespremenljive? Ali zato opisano zaposlovanje za določen čas ni upravičeno v smislu določbe 5(1)(a) okvirnega sporazuma z objektivnim razlogom, saj je taka uporaba pogodb o zaposlitvi za določen čas v neposrednem nasprotju z drugim odstavkom preambule k okvirnemu sporazumu ter točkama 6 in 8 splošnih ugotovitev navedenega sporazuma, saj niso podane okoliščine, ki bi upravičevale te pogodbe o zaposlitvi za določen čas?

                  2.

                  Ali je ustrezna razlaga Okvirnega sporazuma, priloženega k Direktivi 1999/70/ES, kakor jo je podalo to sodišče in v skladu s katero se šteje, da običajni razpis javnega natečaja z opisanimi značilnostmi ni enakovreden ukrep niti ga ni mogoče šteti za sankcijo, saj ni sorazmeren s storjeno zlorabo, njegova posledica pa je prenehanje delovnega razmerja delavca, zaposlenega za določen čas, s čimer se kršijo cilji Direktive in ohranja neugodni položaj uslužbencev, zaposlenih za določen čas, niti ga ni mogoče šteti za učinkovit ukrep, saj nikakor ni v škodo delodajalca, prav tako pa nima nobene odvračilne funkcije in zato ni v skladu s členom 2, prvi odstavek, Direktive 1999/70, saj ne zagotavlja, da bo španska država dosegla rezultate, določene v njej?

                  3.

                  Ali je ustrezna razlaga člena 2, prvi odstavek, Direktive 1999/70 in sodbe Sodišča Evropske unije z dne 14. septembra 2016 v zadevi C-16/15 (2), ki jo je podalo to sodišče in v skladu s katero se šteje, da razpis javnega natečaja, ki se ga lahko udeležijo tudi zunanji kandidati, ni ustrezna sankcija za sankcioniranje zlorabe veriženja pogodb o zaposlitvi za določen čas, saj v španski zakonodaji ni mehanizma učinkovite in odvračilne sankcije, ki bi preprečila zlorabo pri imenovanju javnih uslužbencev, zaposlenih za določen čas, ta zakonodaja pa ne omogoča, da bi ta ustvarjena strukturna delovna mesta zasedli zaposleni, ki so bili žrtve zlorabe, tako da ti delavci ostajajo v negotovem položaju?

                  4.

                  Ali je ustrezna razlaga tega sodišča, v skladu s katero sprememba delavca, zaposlenega za določen čas, ki je bil žrtev zlorabe, v „delavca, zaposlenega za nedoločen čas, a ne za stalno“, ni učinkovita sankcija, če je mogoče, da tako opredeljenemu delavcu preneha delovno razmerje bodisi, ker se njegovo delovno mesto zasede na podlagi javnega natečaja bodisi se delovno mesto ukine, in zato ni v skladu z okvirnim sporazumom za namene preprečitve zlorabe pogodb o zaposlitvi za določen čas, saj se krši člen 2, prvi odstavek, Direktive 1999/70, ker ne zagotavlja, da bo španska država dosegla rezultate, določene v njej?
                  Glede na te okoliščine je v opisani zadevi nujno ponoviti naslednja vprašanja, ki so bila postavljena v predlogu za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 30. januarja 2018 v skrajšanem postopku 193/2017 vložilo Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 8 de Madrid (upravno sodišče št. 8 v Madridu). (3)

                  5.

                  Ali je treba določbo 5 okvirnega sporazuma, ki je priloga k Direktivi 1999/70/ES – če nacionalno sodišče ugotovi zlorabo veriženja pogodb o zaposlitvi javnega uslužbenca, zaposlenega prehodno za določen čas (empleado público estatutario temporal interino) pri SERMAS [Servicio Madrileño de la Salud de la Comunidad de Madrid (madridska zdravstvena služba avtonomne skupnosti Madrid)], s katerim naj bi se pokrivale stalne in strukturne potrebe, ki izhajajo iz dela uslužbencev, zaposlenih za nedoločen čas, in ker ni nobenega učinkovitega sankcijskega niti odvračilnega ukrepa v nacionalnem pravnem redu za sankcioniranje take zlorabe in za odpravo posledic kršitve predpisa Unije – razlagati tako, da nacionalnemu sodišču nalaga, da sprejme učinkovite in odvračilne ukrepe, ki zagotavljajo polni učinek okvirnega sporazuma in torej da sankcionira navedeno zlorabo ter odpravi posledice kršitve navedenega evropskega predpisa, tako da ne uporabi nacionalne določbe, ki to preprečuje?
                  Če bi bil odgovor pritrdilen in kot ugotavlja Sodišče Evropske unije v točki 41 sodbe z dne 14. septembra 2016, zadevi C-184/15 in C-197/15. (4)

                  Ali bi bila kot ukrep za preprečevanje in sankcioniranje zlorabe veriženja delovnih razmerij za določen čas in za odpravo posledice kršitve prava Unije v skladu s cilji Direktive 1999/70/ES sprememba javnopravnega delovnega razmerja uslužbenca, zaposlenega za določen čas prehodno/občasno/zaradi nadomeščanja (relación estatutaria temporal interina/eventual/sustituta), v stalno javnopravno delovno razmerje bodisi kot javni uslužbenec za nedoločen čas bodisi za nedoločen čas[, a ne za stalno,] z enako stabilnostjo zaposlitve kot primerljivi javni uslužbenci, zaposleni za nedoločen čas, in sicer na podlagi tega, da je v nacionalni zakonodaji absolutno prepovedano spremeniti zaporedne pogodbe o zaposlitvi za določen čas v pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas v javnem sektorju, ker ne obstaja drug učinkovit ukrep za preprečevanje in po potrebi sankcioniranje zlorabe veriženja pogodb o zaposlitvi za določen čas?

                  6.

                  Ali je mogoče v primeru zlorabe veriženja pogodb za določen čas spremembo prehodnega delovnega razmerja za določen čas v delovno razmerje za nedoločen čas oziroma za nedoločen čas[, a ne za stalno,] razumeti tako, da izpolnjuje cilje Direktive 1999/70/ES in okvirnega sporazuma samo, če javni uslužbenec, zaposlen za določen čas, ki ga je zloraba prizadela, uživa enake pogoje zaposlitve kot uslužbenci, zaposleni za nedoločen čas (na področju socialnega varstva, napredovanja, zapolnjevanja prostih delovnih mest, poklicnega usposabljanja, odsotnosti z dela, upravnega statusa, dopusta iz drugih razlogov, pasivnih pravic in prenehanja delovnega razmerja ter sodelovanje na javnih natečajih, razpisanih za zapolnitev prostih delovnih mest in napredovanje), v skladu z načeloma stalnosti in varnosti zaposlitve z vsemi s tem povezanimi pravicami in obveznostmi, enako kot uslužbenci, zaposleni za nedoločen čas?

                  7.

                  Ali bi bila – v primeru obstoja zlorabe zaposlitve za določen čas, namenjene temu, da se izpolnijo dolgoročne potrebe, ne da bi obstajal objektivni razlog, to je kadar zaposlitev ne izhaja iz nujne in neodložljive potrebe, ki bi jo upravičevala, in glede na neobstoj učinkovitih sankcij ali omejitev v nacionalnem pravu – skladna s cilji Direktive 1999/70/ES odškodnina, primerljiva z odškodnino za nezakonito odpoved, kot sredstvo za preprečitev zlorabe in odpravo posledice kršitve prava Unije, če delodajalec delavcu ne zagotovi stabilnosti, in tako kot ustrezna, sorazmerna, učinkovita in odvračilna sankcija?

         (1)  Direktiva Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 368).

         (2)  Sodba z dne 14. septembra 2016, Pérez López (C-16/15, EU:C:2016:679).

         (3)  Zadeva C-103/18, Sánchez Ruiz.

         (4)  Sodba z dne 14. septembra 2016, Martínez Andrés in Castrejana López (C-184/15 in C-197/15, EU:C:2016:680).


title: Zadeva T-671/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. septembra 2018 – Villeneuve/Komisija (Javni uslužbenci – Zaposlovanje – Javni natečaj – Razpis natečaja EPSO/AD/303/15 (AD 7) – Preveritev pogojev za pripustitev k natečaju, ki jo opravi EPSO – Krajše delovne izkušnje, kot so minimalno zahtevane – Narava preizkusa pogoja za pripustitev, ki se navezuje na delovne izkušnje – Obveznost obrazložitve – Očitna napaka natečajne komisije pri presoji – Enako obravnavanje)

text:
               15.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 373/11

      Sodba Splošnega sodišča z dne 5. septembra 2018 – Villeneuve/Komisija
      (Zadeva T-671/16) (1)

      ((Javni uslužbenci - Zaposlovanje - Javni natečaj - Razpis natečaja EPSO/AD/303/15 (AD 7) - Preveritev pogojev za pripustitev k natečaju, ki jo opravi EPSO - Krajše delovne izkušnje, kot so minimalno zahtevane - Narava preizkusa pogoja za pripustitev, ki se navezuje na delovne izkušnje - Obveznost obrazložitve - Očitna napaka natečajne komisije pri presoji - Enako obravnavanje))
      (2018/C 373/11)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Vincent Villeneuve (Montpellier, Francija) (zastopnik: C. Mourato, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Gattinara in L. Radu Bouyon, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe natečajne komisije z dne 5. novembra 2015 o zavrnitvi prijave tožeče stranke na javni natečaj na podlagi kvalifikacij in preizkusov EPSO/AD/303/15 – Razvojno sodelovanje in upravljanje pomoči za države nečlanice EU (AD 7).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Vincentu Villeneuveu se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 419, 14.11.2016.


title: Zadeva C-431/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Zaragoza (Španija) 29. junija 2018 – María Pilar Bueno Ruiz, Zurich Insurance PL, Sucursal de España/Irene Conte Sánchez

text:
               15.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 373/5

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Zaragoza (Španija) 29. junija 2018 – María Pilar Bueno Ruiz, Zurich Insurance PL, Sucursal de España/Irene Conte Sánchez
      (Zadeva C-431/18)
      (2018/C 373/04)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Audiencia Provincial de Zaragoza

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnici: María Pilar Bueno Ruiz, Zurich Insurance PL, Sucursal de España

         Nasprotna stranka: Irene Conte Sánchez

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Vloži se predlog za sprejetje predhodne odločbe Sodišča Evropske unije, da se odgovori na vprašanje, ali člen 3 Direktive 2009/103/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti (1) nasprotuje razlagi, da je v kritje obveznega zavarovanje vključena tudi škoda, ki jih povzroči nevarno stanje, nastalo zaradi iztekanja tekočin iz vozila na parkirno mesto, na katerem je parkirano, ali kadar se premika ob parkiranju na zasebnem parkirnem mestu, ki se nahaja v solastniškem kompleksu, in v razmerju do tretjih uporabnikov teh prostorov.

         (1)  UL 2009, L 263, str. 11.