title: Zadeva T-111/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Ryanair in Airport Marketing Services/Komisija (Državne pomoči – Sporazumi, ki jih je sklenil mešan sindikat letališč v departmaju Charente z družboRyanair in njeno podružnico Airport Marketing Services – Letališke storitve – Storitve marketinga – Sklep o razglasitvi pomoči za nezdružljivo z notranjim trgom in o odreditvi njenega povračila – Pojem državne pomoči – Pripisljivost državi – Trgovinska in industrijska zbornica – Prednost – Merilo zasebnega vlagatelja – Vračilo – Člen 41 Listine o temeljnih pravicah – Pravica do vpogleda v spis – Pravica do izjave)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/33

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Ryanair in Airport Marketing Services/Komisija
      (Zadeva T-111/15) (1)

      ((Državne pomoči - Sporazumi, ki jih je sklenil mešan sindikat letališč v departmaju Charente z družboRyanair in njeno podružnico Airport Marketing Services - Letališke storitve - Storitve marketinga - Sklep o razglasitvi pomoči za nezdružljivo z notranjim trgom in o odreditvi njenega povračila - Pojem državne pomoči - Pripisljivost državi - Trgovinska in industrijska zbornica - Prednost - Merilo zasebnega vlagatelja - Vračilo - Člen 41 Listine o temeljnih pravicah - Pravica do vpogleda v spis - Pravica do izjave))
      (2019/C 82/36)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Ryanair DAC, nekdanja Ryanair Ltd (Dublin, Irska), Airport Marketing Services Ltd (Dublin) (zastopniki: G. Berrisch, E. Vahida, I.-G. Metaxas-Maranghidis, odvetniki, in B. Byrne, solicitor)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Flynn in S. Noë, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije z dne 23. julija 2014 o državni pomoči SA.33963 (2012/C) (ex 2012/NN), ki jo je Francija dodelila trgovinski in industrijski zbornici v Angoulême, SNC-Lavalin, Ryanair in Airport Marketing Services (UL 2015, L 201, str. 48).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Ryanair DAC in družbi Airport Marketing Services Ltd se naloži plačilo stroškov in stroškov Evropske komisije.

         (1)  UL C 178, 1.6.2015.


title: Zadeva T-165/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Ryanair in Airport Marketing Services/Komisija (Državne pomoči – Sporazumi med gospodarsko zbornico Pau-Béarn ter med družbo Ryanair in njeno hčerinsko družbo Airport Marketing Services – letališke storitve – Storitve trženja – Sklep o razglasitvi pomoči za nezdružljivo z notranjim trgom in o odreditvi njenega povračila – Pojem državne pomoči – Pripisljivost državi – Gospodarska zbornica – Prednost – Merilo zasebnega vlagatelja – Vračilo – Člen 41 Listine o temeljnih pravicah – Pravica do vpogleda v spis – Pravica do izjave)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/34

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Ryanair in Airport Marketing Services/Komisija
      (Zadeva T-165/15) (1)

      ((Državne pomoči - Sporazumi med gospodarsko zbornico Pau-Béarn ter med družbo Ryanair in njeno hčerinsko družbo Airport Marketing Services - letališke storitve - Storitve trženja - Sklep o razglasitvi pomoči za nezdružljivo z notranjim trgom in o odreditvi njenega povračila - Pojem državne pomoči - Pripisljivost državi - Gospodarska zbornica - Prednost - Merilo zasebnega vlagatelja - Vračilo - Člen 41 Listine o temeljnih pravicah - Pravica do vpogleda v spis - Pravica do izjave))
      (2019/C 82/37)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeči stranki: Ryanair DAC, prej Ryanair Ltd (Dublin, Irska), Airport Marketing Services Ltd (Dublin) (zastopniki: G. Berrisch, E. Vahida, I.-G. Metaxas-Maranghidis, odvetniki, in B. Byrne, solicitor)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Flynn in S. Noë, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije (EU) 2015/1227 z dne 23. julija 2014 o državni pomoči SA.22614 (C 53/07), ki jo je Francija odobrila gospodarski zbornici Pau-Béarn ter družbam Ryanair, Airport Marketing Services in Transavia (UL 2015, L 201, str. 109).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Ryanair DAC in Airport Marketing Services Ltd se naloži, naj nosita svoje stroške in stroške Evropske komisije.

         (1)  UL C 228, 13.7.2015.


title: Zadeva T-284/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – AlzChem/Komisija (Državne pomoči – Kemična industrija – Odločitev o nadaljevanju poslovanja podjetja med stečajnim postopkom – Odločba o neobstoju državne pomoči – Ničnostna tožba – Posamično nanašanje – Dopustnost – Pojem državne pomoči – Prednost – Merilo zasebnega upnika – Pripisljivost državi – Obveznost obrazložitve)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/34

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – AlzChem/Komisija
      (Zadeva T-284/15) (1)

      ((Državne pomoči - Kemična industrija - Odločitev o nadaljevanju poslovanja podjetja med stečajnim postopkom - Odločba o neobstoju državne pomoči - Ničnostna tožba - Posamično nanašanje - Dopustnost - Pojem državne pomoči - Prednost - Merilo zasebnega upnika - Pripisljivost državi - Obveznost obrazložitve))
      (2019/C 82/38)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: AlzChem AG (Trostberg, Nemčija) (zastopniki: sprva P. Alexiadis, solicitor, A. Borsos in I. Georgiopoulos, odvetnika, nato P. Alexiadis, A. Borsos, E. Kazili, P. Oravec in K. Csach, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Conte in L. Armati, agenta)

         Intervenientki v podporo tožene stranke: Slovaška republika (zastopnica: B. Ricziová, agentka); in Fortischem a.s. (Nováky, Slovaška) (zastopniki: C. Arhold, P. Hodál in M. Staroň, odvetniki)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti člena 2 Sklepa Komisije (EU) 2015/1826 z dne 15. oktobra 2014 o državni pomoči SA.33797 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2011/CP), ki jo je Slovaška izvedla za podjetje NCHZ (UL 2015, L 269, str. 71).

         Izrek

                  1.

                  Člen 2 Sklepa Komisije (EU) 2015/1826 z dne 15. oktobra 2014 o državni pomoči SA.33797 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2011/CP), ki jo je Slovaška izvedla za podjetje NCHZ, se razglasi za ničen.

                  2.

                  Evropska komisija poleg svojih stroškov nosi stroške družbe AlzChem AG.

                  3.

                  Slovaška republika in družba Fortischem a.s. nosita svoje stroške.

         (1)  UL C 302, 14.9.2015.


title: Zadeva T-558/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Iran Insurance/Svet (Nepogodbena odgovornost – Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi proti Iranu – Zamrznitev sredstev – Vključitev in ohranitev imena tožeče stranke na seznamih oseb in subjektov, za katere veljajo omejevalni ukrepi – Premoženjska škoda – Nepremoženjska škoda)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/35

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Iran Insurance/Svet
      (Zadeva T-558/15) (1)

      ((Nepogodbena odgovornost - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu - Zamrznitev sredstev - Vključitev in ohranitev imena tožeče stranke na seznamih oseb in subjektov, za katere veljajo omejevalni ukrepi - Premoženjska škoda - Nepremoženjska škoda))
      (2019/C 82/39)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Iran Insurance Company (Teheran, Iran) (zastopnik: D. Luff, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: B. Driessen in M. Bishop, agenta)

         Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: F. Ronkes Agerbeek in R. Tricot, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 268 PDEU za povrnitev nepremoženjske in premoženjske škode, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela po sprejetju Sklepa Sveta 2010/644/SZVP z dne 25. oktobra 2010 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL 2010, L 281, str. 81), Uredbe Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2007 (UL 2010, L 281, str. 1), Sklepa Sveta 2011/783/SZVP z dne 1. decembra 2011 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL 2011, L 319, str. 71), Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1245/2011 z dne 1. decembra 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL 2011, L 319, str. 11) in Uredbe Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL 2012, L 88, str. 1), s katerimi je bila tožeča stranka vključena in ohranjena na seznamih oseb in subjektov, za katere veljajo omejevalni ukrepi.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družba Iran Insurance Company nosi svoje stroške in stroške Sveta Evropske unije.

                  3.

                  Komisija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 27, 25.1.2016.


title: Zadeva T-559/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Post Bank Iran/Svet (Nepogodbena odgovornost – Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi proti Iranu – Zamrznitev sredstev – Vključitev in ohranitev imena tožeče stranke na seznamih oseb in subjektov, za katere veljajo omejevalni ukrepi – Nepremoženjska škoda)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/36

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Post Bank Iran/Svet
      (Zadeva T-559/15) (1)

      ((Nepogodbena odgovornost - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu - Zamrznitev sredstev - Vključitev in ohranitev imena tožeče stranke na seznamih oseb in subjektov, za katere veljajo omejevalni ukrepi - Nepremoženjska škoda))
      (2019/C 82/40)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Post Bank Iran (Teheran, Iran) (zastopnik: D. Luff, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: B. Driessen in M. Bishop, agenta)

         Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: F. Ronkes Agerbeek in R. Tricot, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 268 PDEU za povrnitev škode, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi sprejetja Sklepa Sveta 2010/644/SZVP z dne 25. oktobra 2010 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL 2010, L 281, str. 81), Uredbe Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2007 (UL 2010, L 281, str. 1), Sklepa Sveta 2011/783/SZVP z dne 1. decembra 2011 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL 2011, L 319, str. 71), Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1245/2011 z dne 1. decembra 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL 2011, L 319, str. 11) in Uredbe Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL 2012, L 88, str. 1), s katerimi je bilo ime tožeče stranke vpisano in ohranjeno na seznamih oseb in subjektov, za katere so veljali omejevalni ukrepi.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družba Post Bank Iran nosi svoje stroške in stroške Sveta Evropske unije.

                  3.

                  Evropska komisija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 27, 25.1.2016.


title: Zadeva T-591/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Transavia Airlines/Komisija (Državne pomoči – Pogodba o letaliških storitvah in o storitvah trženja – Pogodba, ki jo je gospodarska zbornica Pau-Béarn sklenila z družbo Transavia – Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom in s katerim je bilo odrejeno njeno vračilo – Pojem državne pomoči – Pripisovanje odgovornosti državi – Gospodarska zbornica – Ugodnost – Merilo zasebnega vlagatelja – Vračilo – Člen 41 Listine o temeljnih pravicah – Pravica do vpogleda v spis – Pravica do izjave)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/37

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Transavia Airlines/Komisija
      (Zadeva T-591/15) (1)

      ((Državne pomoči - Pogodba o letaliških storitvah in o storitvah trženja - Pogodba, ki jo je gospodarska zbornica Pau-Béarn sklenila z družbo Transavia - Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom in s katerim je bilo odrejeno njeno vračilo - Pojem državne pomoči - Pripisovanje odgovornosti državi - Gospodarska zbornica - Ugodnost - Merilo zasebnega vlagatelja - Vračilo - Člen 41 Listine o temeljnih pravicah - Pravica do vpogleda v spis - Pravica do izjave))
      (2019/C 82/41)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Transavia Airlines CV (Schiphol, Nizozemska) (zastopnika: R. Elkerbout in M. Baneke, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Flynn in S. Noë, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije (EU) 2015/1227 z dne 23. julija 2014 o državni pomoči SA.22614 (C 53/07), ki jo je Francija odobrila Gospodarski zbornici Pau-Béarn ter družbam Ryanair, Airport Marketing Services in Transavia (UL 2015, L 201, str. 109).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družba Transavia Airlines CV nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

         (1)  UL C 398, 30.11.2015.


title: Zadeva T-630/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Scandlines Danmark in Scandlines Deutschland/Komisija (Državne pomoči – Javno financiranje stalne železniške in cestne povezave čez ožino Fehmarn – Posamezne pomoči – Sklep o nenasprotovanju – Sklep o ugotovitvi neobstoja državne pomoči in o razglasitvi pomoči za združljivo z notranjim trgom – Pojem državne pomoči – Oviranje konkurence in vpliv na trgovino med državami članicami – Pogoji za združljivost – Pomoč za pospeševanje izvedbe pomembnega projekta skupnega evropskega interesa – Nujnost pomoči – Spodbujevalni učinek – Sorazmernost pomoči – Resne težave, zaradi katerih je utemeljena uvedba formalnega postopka preiskave – Obveznost obrazložitve – Sporočilo o državnih pomočeh za pospeševanje izvedbe pomembnih projektov skupnega evropskega interesa)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/37

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Scandlines Danmark in Scandlines Deutschland/Komisija
      (Zadeva T-630/15) (1)

      ((Državne pomoči - Javno financiranje stalne železniške in cestne povezave čez ožino Fehmarn - Posamezne pomoči - Sklep o nenasprotovanju - Sklep o ugotovitvi neobstoja državne pomoči in o razglasitvi pomoči za združljivo z notranjim trgom - Pojem državne pomoči - Oviranje konkurence in vpliv na trgovino med državami članicami - Pogoji za združljivost - Pomoč za pospeševanje izvedbe pomembnega projekta skupnega evropskega interesa - Nujnost pomoči - Spodbujevalni učinek - Sorazmernost pomoči - Resne težave, zaradi katerih je utemeljena uvedba formalnega postopka preiskave - Obveznost obrazložitve - Sporočilo o državnih pomočeh za pospeševanje izvedbe pomembnih projektov skupnega evropskega interesa))
      (2019/C 82/42)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Scandlines Danmark ApS (Köbenhavn, Danska) in Scandlines Deutschland GmbH (Hamburg, nemčija) (zastopnici: sprva L. Sandberg-Mørch in M.-E. Vitali, nato L. Sandberg-Mørch, odvetnici)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Armati, L. Flynn in S. Noë, agenti)

         Intervenienta v podporo tožečih strank: Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV (Stuttgart, Nemčija) (zastopniki: T. Hohmuth, odvetnik); in Föreningen Svensk Sjöfart (Göteborg, Švedska) (zastopnika: L. Sandberg-Mørch in J. Buendía Sierra, odvetnika)

         Intervenientka v podporo tožene strank: Kraljevina Danska (zastopniki: sprva C. Thorning, nato J. Nymann-Lindegren, agenta, skupaj z R. Holdgaardom, odvetnikom)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa Komisije C(2015) 5023 final z dne 23. julija 2015 v zvezi z državno pomočjo SA.39078 (2014/N) (Danska) za financiranje projekta stalne povezave čer ožino Fehmarn (UL 2015, C 325, str. 5).

         Izrek

                  1.

                  Sklep Komisije C(2015) 5023 final z dne 23. julija 2015 v zvezi z državno pomočjo SA.39078 (2014/N) (Danska) za financiranje projekta stalne povezave čer ožino Fehmarn (UL 2015, C 325, str. 5) se razglasi za ničen v delu, v katerem je Komisije sklenila, da ne bo nasprotovala ukrepom, ki jih je Kraljevina Danska odobrila družbi Femern A/S za načrtovanje, izgradnjo in upravljanje stalne povezave čez ožino Fehmarn.

                  2.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                  Komisija nosi poleg svojih stroškov tudi stroške, ki so nastali družbama Scandlines Danmark ApS in Scandlines Deutschland GmbH.

                  4.

                  Kraljevina Danska, Föreningen Svensk Sjöfart in Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV nosijo vsak svoje stroške.

         (1)  UL C 59, 15.2.2016.


title: Zadeva T-631/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Stena Line Scandinavia/Komisija (Državne pomoči – Javno financiranje projekta fiksne železniško-cestne povezave v ožini Fehmarn – Individualne pomoči – Sklep o nenasprotovanju – Sklep, s katerim je ugotovljen neobstoj državne pomoči in pomoč razglašena za združljivo z notranjim trgom – Pojem državne pomoči – Izkrivljanje konkurence in prizadetje trgovine med državami članicami – Pogoji združljivosti – Pomoč za pospeševanje izvedbe pomembnega projekta skupnega evropskega interesa – Nujnost pomoči – in Spodbujevalni učinek – Sorazmernost pomoči – Resne težave, ki upravičujejo začetek formalnega postopka preiskave – Obveznosti obrazložitve – Sporočilo o državnih pomočeh za pospeševanje izvedbe pomembnega projekta skupnega evropskega interesa)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/38

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Stena Line Scandinavia/Komisija
      (Zadeva T-631/15) (1)

      ((Državne pomoči - Javno financiranje projekta fiksne železniško-cestne povezave v ožini Fehmarn - Individualne pomoči - Sklep o nenasprotovanju - Sklep, s katerim je ugotovljen neobstoj državne pomoči in pomoč razglašena za združljivo z notranjim trgom - Pojem državne pomoči - Izkrivljanje konkurence in prizadetje trgovine med državami članicami - Pogoji združljivosti - Pomoč za pospeševanje izvedbe pomembnega projekta skupnega evropskega interesa - Nujnost pomoči - in Spodbujevalni učinek - Sorazmernost pomoči - Resne težave, ki upravičujejo začetek formalnega postopka preiskave - Obveznosti obrazložitve - Sporočilo o državnih pomočeh za pospeševanje izvedbe pomembnega projekta skupnega evropskega interesa))
      (2019/C 82/43)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Stena Line Scandinavia AB (Göteborg, Švedska) (zastopnika: P. Alexiadis, solicitor, in L. Sandberg-Mørch, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Armati, L. Flynn in S. Noë, agenti)

         Intervenientka v podporo tožeče stranke: Föreningen Svensk Sjöfart (Göteborg) (zastopnika: L. Sandberg-Mørch in J. Buendía Sierra, odvetnika)

         Intervenientka v podporo tožene stranke: Kraljevina Danska (zastopniki: najprej C. Thorning, nato J. Nymann-Lindegren, agenta, skupaj z R. Holdgaardom, odvetnikom)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2015) 5023 final z dne 23. julija 2015 o državni pomoči SA.39078 (2014/N) (Danska) za financiranje projekta fiksne povezave v ožini Fehmarn (UL 2015, C 325, str. 5).

         Izrek

                  1.

                  Sklep Komisije C(2015) 5023 final z dne 23. julija 2015 o državni pomoči SA.39078 (2014/N) (Danska) za financiranje projekta fiksne povezave v ožini Fehmarn (UL 2015, C 325, str. 5) se za ničen razglasi v delu, v katerem je Komisija odločila, da ne bo nasprotovala ukrepom, ki jih je Kraljevina Danska dodelila družbi Femern A/S za projektiranje, izgradnjo in uporabo fiksne povezave v ožini Fehmarn.

                  2.

                  V preostalem delu se tožba zavrne.

                  3.

                  Komisija poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasila Stena Line Scandinavia AB.

                  4.

                  Kraljevina Danska in Föreningen Svensk Sjöfart nosita svoje stroške.

         (1)  UL C 59, 15.2.2016.


title: Zadeva T-53/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Ryanair in Airport Marketing Services/Komisija (Državne pomoči – Pogodbe, ki jih je gospodarska zbornica Nîmes-Uzès-Le Vigan sklenila z družbo Ryanair in njeno hčerinsko družbo Airport Marketing Services – Letališke storitve – Storitve trženja – Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom in s katerim je bilo odrejeno njeno vračilo – Pojem državne pomoči – Pripisovanje odgovornosti državi – Gospodarska zbornica – Ugodnost – Merilo zasebnega vlagatelja – Vračilo – Člen 41 Listine o temeljnih pravicah – Pravica do vpogleda v spis – Pravica do izjave)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/39

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Ryanair in Airport Marketing Services/Komisija
      (Zadeva T-53/16) (1)

      ((Državne pomoči - Pogodbe, ki jih je gospodarska zbornica Nîmes-Uzès-Le Vigan sklenila z družbo Ryanair in njeno hčerinsko družbo Airport Marketing Services - Letališke storitve - Storitve trženja - Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom in s katerim je bilo odrejeno njeno vračilo - Pojem državne pomoči - Pripisovanje odgovornosti državi - Gospodarska zbornica - Ugodnost - Merilo zasebnega vlagatelja - Vračilo - Člen 41 Listine o temeljnih pravicah - Pravica do vpogleda v spis - Pravica do izjave))
      (2019/C 82/44)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Ryanair DAC, nekdanja Ryanair Ltd (Dublin, Irska), Airport Marketing Services Ltd (Dublin) (zastopniki: G. Berrisch, E. Vahida, I.-G. Metaxas-Maranghidis, odvetniki, in B. Byrne, solicitor)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Flynn in S. Noë, agenta)

         Intervenient v podporo tožene stranke: Svet Evropske unije (zastopniki: S. Boelaert, S. Petrova in J. Kneale, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije (EU) 2016/633 z dne 23. julija 2014 o državni pomoči SA.33961 (2012/C) (ex 2012/NN), ki jo je Francija izvedla za gospodarsko zbornico Nîmes-Uzès-Le Vigan ter družbe Veolia Transport Aéroport Nîmes, Ryanair Ltd in Airport Marketing Services Ltd (UL 2016, L 113, str. 32).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Ryanair DAC in Airport Marketing Services Ltd nosita svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

                  3.

                  Svet Evropske unije nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 145, 25.4.2016.


title: Zadeva T-77/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Ryanair in Airport Marketing Services/Komisija (Državne pomoči – Sporazumi, sklenjeni z letalsko družbo Ryanair in njeno hčerinsko družbo Airport Marketing Services – Letališke storitve – Storitve trženja – Sklep, s katerim je državna pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom, in naloženo njeno vračilo – Pojem državne pomoči – Prednost – Merilo zasebnega vlagatelja – Vračilo – Selektivnost)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/40

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Ryanair in Airport Marketing Services/Komisija
      (Zadeva T-77/16) (1)

      ((Državne pomoči - Sporazumi, sklenjeni z letalsko družbo Ryanair in njeno hčerinsko družbo Airport Marketing Services - Letališke storitve - Storitve trženja - Sklep, s katerim je državna pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom, in naloženo njeno vračilo - Pojem državne pomoči - Prednost - Merilo zasebnega vlagatelja - Vračilo - Selektivnost))
      (2019/C 82/45)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Ryanair DAC, nekdanja Ryanair Ltd (Dublin, Irska), Airport Marketing Services Ltd (Dublin) (zastopniki: G. Berrisch, E. Vahida, I.-G. Metaxas-Maranghidis, odvetniki, in B. Byrne, solicitor)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Armati, L. Flynn in S. Noë, agenti)

         Intervenienta v podporo tožene stranke: Republika Latvija (zastopniki: sprva D. Pelše, J. Treijs-Gigulis in I. Kalniņš, nato I. Kucina, agenti), Svet Evropske unije (zastopnici: S. Boelaert in S. Petrova, agentki)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije (EU) 2016/152 z dne 1. oktobra 2014 o državni pomoči SA 27339 (12/C) (ex 11/NN), ki jo je Nemčija odobrila letališču Zweibrücken in letalskim prevoznikom, ki ga uporabljajo (UL 2016, L 34, str. 68).

         Izrek

                  1.

                  Člen 1(2) Sklepa Komisije (EU) 2016/152 z dne 1. oktobra 2014 o državni pomoči SA 27339 (12/C) (ex 11/NN), ki jo je Nemčija odobrila letališču Zweibrücken in letalskim prevoznikom, ki ga uporabljajo ter členi 3, 4 in 5 tega sklepa v delu, v katerem se nanašajo na Ryanair DAC in Airport Marketing Services Ltd, se razglasijo za nične.

                  2.

                  Evropska komisija nosi svoje stroške ter stroške Ryanair in Airport Marketing Services.

                  3.

                  Svet Evropske unije nosi svoje stroške.

                  4.

                  Republika Latvija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 165, 10.5.2016.


title: Zadeva T-165/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Ryanair in Airport Marketing Services/Komisija (Državne pomoči – Sporazumi, sklenjeni z letalsko družbo Ryanair in njeno hčerinsko družbo Airport Marketing Services – Letališke storitve – Storitve trženja – Sklep, s katerim je državna pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom, in naloženo njeno vračilo – Pojem državne pomoči – Prednost – Merilo zasebnega vlagatelja – Vračilo – Člen 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Vpogled v spis – Pravica do izjave)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/41

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Ryanair in Airport Marketing Services/Komisija
      (Zadeva T-165/16) (1)

      ((Državne pomoči - Sporazumi, sklenjeni z letalsko družbo Ryanair in njeno hčerinsko družbo Airport Marketing Services - Letališke storitve - Storitve trženja - Sklep, s katerim je državna pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom, in naloženo njeno vračilo - Pojem državne pomoči - Prednost - Merilo zasebnega vlagatelja - Vračilo - Člen 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Vpogled v spis - Pravica do izjave))
      (2019/C 82/46)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Ryanair DAC, nekdanja Ryanair Ltd (Dublin, Irska), Airport Marketing Services Ltd (Dublin) (zastopniki: G. Berrisch, E. Vahida, I.-G. Metaxas-Maranghidis, odvetniki, in B. Byrne, solicitor)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Flynn, L. Armati in S. Noë, agenti)

         Intervenient v podporo tožene stranke: Svet Evropske unije (zastopnici: S. Boelaert in S. Petrova, agentki)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije (EU) 2016/287 z dne 15. oktobra 2014 o državni pomoči SA.26500 – 2012/C (ex 2011/NN, ex CP 227/2008), ki jo je Nemčija odobrila družbama Flugplatz Altenburg-Nobitz GmbH in Ryanair Ltd. (UL 2016, L 59, str. 22).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Ryanair DAC in Airport Marketing Services Ltd se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov Evropske komisije.

                  3.

                  Svet Evropske unije nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 222, 20.6.2016.


title: Zadeva T-290/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Fruits de Ponent/Komisija (Nepogodbena odgovornost – Kmetijstvo – Trg breskev in nektarin – Motnje v tržnem letu 2014 – Ruska prepoved uvoza – Začasni izredni podpornih ukrepi za proizvajalce – Delegirani uredbi (EU) št. 913/2014 in 923/2014 – Pravna pravila, katerih namen je podelitev pravic posameznikom – Dolžnost skrbnega ravnanja in načelo dobrega upravljanja – Dovolj resna kršitev – Vzročna zveza)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/42

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Fruits de Ponent/Komisija
      (Zadeva T-290/16) (1)

      ((Nepogodbena odgovornost - Kmetijstvo - Trg breskev in nektarin - Motnje v tržnem letu 2014 - Ruska prepoved uvoza - Začasni izredni podpornih ukrepi za proizvajalce - Delegirani uredbi (EU) št. 913/2014 in 923/2014 - Pravna pravila, katerih namen je podelitev pravic posameznikom - Dolžnost skrbnega ravnanja in načelo dobrega upravljanja - Dovolj resna kršitev - Vzročna zveza))
      (2019/C 82/47)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Fruits de Ponent, SCCL (Alcarràs, Španija) (zastopniki: M. Roca Junyent, J. Mier Albert, R. Vallina Hoset in A. Sellés Marco, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnici: sprva I. Galindo Martín in K. Skelly, nato I. Galindo Martín, agentki)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 268 PDEU za povračilo škode, ki naj bi jo trije člani tožeče stranke utrpeli zaradi storitev in opustitev Komisije v okviru sprejetja Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 913/2014 z dne 21. avgusta 2014 o določitvi začasnih izrednih podpornih ukrepov za proizvajalce breskev in nektarin (UL 2014, L 248, str. 1) in Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 932/2014 z dne 29. avgusta 2014 o določitvi začasnih izrednih podpornih ukrepov za proizvajalce nekaterih vrst sadja in zelenjave ter spremembi Delegirane uredbe (EU) št. 913/2014 (UL 2014, L 259, str. 2).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Fruits de Ponent, SCCL se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 270, 25.7.2016.


title: Zadeva T-530/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Schubert in drugi/Komisija (Javni uslužbenci – Plačilo – Letna prilagoditev osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev – Uredbi (EU) št. 422/2014 in 423/2014 – Letna prilagoditev osebnih prejemkov in pokojnin za leti 2011 in 2012 – Obveznost obrazložitve – Sorazmernost – Legitimno pričakovanje – Pravila o socialnem dialogu)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/43

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Schubert in drugi/Komisija
      (Zadeva T-530/16) (1)

      ((Javni uslužbenci - Plačilo - Letna prilagoditev osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev - Uredbi (EU) št. 422/2014 in 423/2014 - Letna prilagoditev osebnih prejemkov in pokojnin za leti 2011 in 2012 - Obveznost obrazložitve - Sorazmernost - Legitimno pričakovanje - Pravila o socialnem dialogu))
      (2019/C 82/49)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Ludwig Schubert (Overijse, Belgija) in šest drugih tožečih strank, katerih imena so navedena v prilogi k sodbi (zastopniki: C. Bernard-Glanz, N. Flandin in S. Rodrigues, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: najprej J. Currall in G. Gattinara, nato G. Gattinara in L. Radu Bouyon, agenti)

         Intervenientki v podporo tožene stranke: Evropski parlament (zastopnici: E. Taneva in M. Ecker, agentki); in Svet Evropske unije (zastopniki: najprej M. Bauer in M. Veiga, nato M. Bauer in R. Meyer, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za, na eni strani, razglasitev ničnosti sklepov Komisije o tem, da se za leto 2011 za osebne prejemke in pokojnine tožečih strank uporabi prilagoditev v višini 0 %, določena z Uredbo (EU) št. 422/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o prilagoditvi osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev Evropske unije ter korekcijskih koeficientov, ki se zanje uporabljajo, z učinkom od 1. julija 2011 (UL 2014, L 129, str. 5), in za leto 2012 prilagoditev v višini 0,8 %, določena z Uredbo (EU) št. 423/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o prilagoditvi osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev Evropske unije ter korekcijskih koeficientov, ki se zanje uporabljajo, z učinkom od 1. julija 2012 (UL 2014, L 129, str. 12), in na drugi strani, povračilo škode, ki naj bi tožečim strankam domnevno nastala zaradi teh sklepov.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Tožeče stranke poleg svojih stroškov nosijo stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

                  3.

                  Svet Evropske unije in Evropski parlament nosita svoje stroške.

         (1)  UL C 96, 23.3.2015 (zadeva je bila najprej registrirana pri Sodišču za uslužbence Evropske unije pod številko F-4/15, nato je bila 1. 9. 2016 prenesena na Splošno sodišče Evropske unije).


title: Združeni zadevi T-543/16 in T-544/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Carpenito in drugi/Svet (Javni uslužbenci – Osebni prejemki – Letna prilagoditev osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev – Uredbi (EU) št. 422/2014 in 423/2014 – Prilagoditev plač in pokojnin za leti 2011 in 2012 – Obveznost obrazložitve – Sorazmernost – Zaupanje v pravo – Pravila o socialnem dialogu)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/44

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Carpenito in drugi/Svet
      (Združeni zadevi T-543/16 in T-544/16) (1)

      ((Javni uslužbenci - Osebni prejemki - Letna prilagoditev osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev - Uredbi (EU) št. 422/2014 in 423/2014 - Prilagoditev plač in pokojnin za leti 2011 in 2012 - Obveznost obrazložitve - Sorazmernost - Zaupanje v pravo - Pravila o socialnem dialogu))
      (2019/C 82/50)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka v zadevi T-543/16: Renzo Carpenito (Overijse, Belgija) (zastopnica: M. Velardo, odvetnica)

         Tožeče stranke v zadevi T-544/16: Maria Kannellopoulou (Cranves-Sales, Francija), José Carlos Lechado García (Bruselj, Belgija), Bernd Loescher (Rhode-Saint-Genèse, Belgija), Evelina Milenova (Bruselj) (zastopnica: M. Velardo, odvetnica)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva M. Bauer in M. Veiga, nato M. Bauer in R. Meyer, agenti)

         Intervenient v podporo tožene stranke: Evropski parlament (zastopnici: M. Ecker in E. Taneva, agentki)

         Predmet

      Tožba na podlagi čelna 270 PDEU, prvič, za razglasitev ničnosti odločb Sveta, da se za plače ali pokojnine tožečih strank za leto 2011 uporabi raven prilagoditve 0 %, ki je določena z Uredbo (EU) št. 422/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o prilagoditvi osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev Evropske unije ter korekcijskih koeficientov, ki se zanje uporabljajo, z učinkom od 1. julija 2011 (UL 2014, L 219, str. 5), za leto 2012 pa raven prilagoditve 0,8 %, ki je določena z Uredbo (EU) št. 423/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o prilagoditvi osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev Evropske unije ter korekcijskih koeficientov, ki se zanje uporabljajo, z učinkom od 1. julija 2012 (UL 2014, L 129, str. 12), in drugič, za popravilo škode, ki naj bi tožečim strankam nastala zaradi teh odločb.

         Izrek

                  1.

                  Tožbi se zavrneta.

                  2.

                  Tožeče stranke nosijo svoje stroške in stroške Sveta Evropske unije.

                  3.

                  Evropski parlament nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 146, 4.5.2015 (zadeva, sprva vpisana pri Sodišču za uslužbence Evropske unije pod številko F-31/15 in 1. septembra 2016 prenesena na Splošno sodišče Evropske unije).


title: Zadeva T-591/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Wahlström/Frontex (Javni uslužbenci – Začasni uslužbenci – Frontex – Nepodaljšanje pogodbe o zaposlitvi za določen čas – Člen 8 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije – Dolžnost skrbnega ravnanja – Uporaba razveljavljenega ocenjevalnega poročila – Očitna napaka pri presoji – Odgovornost – Stroški – Pravičnost – Člen 135(1) Poslovnika)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/45

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Wahlström/Frontex
      (Zadeva T-591/16) (1)

      ((Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Frontex - Nepodaljšanje pogodbe o zaposlitvi za določen čas - Člen 8 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije - Dolžnost skrbnega ravnanja - Uporaba razveljavljenega ocenjevalnega poročila - Očitna napaka pri presoji - Odgovornost - Stroški - Pravičnost - Člen 135(1) Poslovnika))
      (2019/C 82/51)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Kari Wahlström (Espoo, Finska) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska agencija za mejno in obalno stražo (zastopniki: H. Caniard in S. Drew, agenta, skupaj z B. Wägenbaurom, odvetnikom)

         Predmet

      Tožba na podlagi člena 270 PDEU za, prvič, razglasitev ničnosti odločbe z dne 26. junija 2015, da se tožeči stranki ne podaljša pogodbe o zaposlitvi za določen pri agenciji Frontex in, drugič, povračilo škode, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela zaradi posledičnega izpada osebnega dohodka in izgube spremljajočih pokojninskih pravic.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Vsaka stranka nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 251, 11.7.2016 (zadeva je bila sprva vložena pri Sodišču za uslužbence Evropske unije pod številko F-21/16 in nato 1. septembra 2016 prenesena na Splošno sodišče Evropske unije).


title: Zadeva T-672/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – C=Holdings/EUIPO – Trademarkers (C=commodore) (Znamka Evropske unije – Postopek za razveljavitev – Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija – Figurativna znamka C=commodore – Razglasitev ničnosti učinkov mednarodne registracije – Člen 158(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 198(2) Uredbe (EU) 2017/1001) – Člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 58(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001) – Neobstoj resne in dejanske uporabe, ki zadeva nekatere proizvode ali storitve, na katere se nanaša mednarodna registracija – Obstoj upravičenih razlogov za neuporabo)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/47

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – C=Holdings/EUIPO – Trademarkers (C=commodore)
      (Zadeva T-672/16) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Postopek za razveljavitev - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija - Figurativna znamka C=commodore - Razglasitev ničnosti učinkov mednarodne registracije - Člen 158(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 198(2) Uredbe (EU) 2017/1001) - Člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 58(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001) - Neobstoj resne in dejanske uporabe, ki zadeva nekatere proizvode ali storitve, na katere se nanaša mednarodna registracija - Obstoj upravičenih razlogov za neuporabo))
      (2019/C 82/53)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: C=Holdings BV (Oldenzaal, Nizozemska) (zastopniki: sprva P. Maeyaert in K. Neefs, nato P. Maeyaert in J. Muyldermans, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Gája, agent)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Trademarkers NV (Anvers, Belgija)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 13. julija 2016 (zadeva R 2585/2015-4) v zvezi s postopkom za razveljavitev med družbama Trademarkers in C=Holdings.

         Izrek

                  1.

                  Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za intelektualno lastnino Evropske unije (EUIPO) z dne 13. julija 2016 (zadeva R 2585/2015-4) v zvezi s postopkom za razveljavitev med družbama Trademarkers NV in C=Holdings BV se razveljavi v delu, v katerem je odbor za pritožbe zavrnil pritožbo družbe C=Holdings glede obstoja upravičenih razlogov za neuporabo mednarodne registracije, katere imetnica je.

                  2.

                  EUIPO se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 410, 7.11.2016.


title: Zadeva T-689/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Pipiliagkas/Komisija (Javni uslužbenci – Uradniki – Razporeditev – Odločba z retroaktivnim učinkom – Člen 22a Kadrovskih predpisov – Nepristojen organ – Odgovornost – Povrnitev premoženjske in nepremoženjske škode)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/47

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Pipiliagkas/Komisija
      (Zadeva T-689/16) (1)

      ((Javni uslužbenci - Uradniki - Razporeditev - Odločba z retroaktivnim učinkom - Člen 22a Kadrovskih predpisov - Nepristojen organ - Odgovornost - Povrnitev premoženjske in nepremoženjske škode))
      (2019/C 82/54)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Nikolaos Pipiliagkas (Bruselj, Belgija) (zastopniki: sprva J.-N. Louis in N. de Montigny, nato J.-N. Louis, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva C. Berardis-Kayser in G. Gattinara, nato G. Gattinara in L. Radu Bouyon, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za, prvič, razglasitev ničnosti Odločbe z dne 22. decembra 2015 vodje oddelka „Spremljanje poklicne poti in uspešnosti“ generalnega direktorata Komisije „Človeški viri in varnost“ o retroaktivni prerazporeditvi tožeče stranke, in drugič, povrnitev premoženjske in nepremoženjske škode, ki naj bi jo utrpela tožeča stranka.

         Izrek

                  1.

                  Odločba vodje oddelka „Spremljanje poklicne poti in uspešnosti“ generalnega direktorata Evropske komisije „Človeški viri in varnost“ o prerazporeditvi Nikolaosa Pipiliagkasa z učinkom od 1. januarja 2013 se razglasi za nično.

                  2.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                  Komisija nosi svoje stroške in polovico stroškov N. Pipiliagkasa.

                  4.

                  N. Pipiliagkas nosi polovico svojih stroškov.

         (1)  UL C 441, 28.11.2016.


title: Zadeva T-743/16 RENV: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – CX/Komisija (Javni uslužbenci – Uradniki – Disciplinski ukrep – Odstranitev z delovnega mesta – Pravica do obrambe – Dolžnost skrbnega ravnanja – Člen 11(1) Priloge IX h Kadrovskim predpisom – Člena 41 in 52 Listine o temeljnih pravicah – Odgovornost – Resničnost zatrjevane škode – Vzročna zveza)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/48

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – CX/Komisija
      (Zadeva T-743/16 RENV) (1)

      ((Javni uslužbenci - Uradniki - Disciplinski ukrep - Odstranitev z delovnega mesta - Pravica do obrambe - Dolžnost skrbnega ravnanja - Člen 11(1) Priloge IX h Kadrovskim predpisom - Člena 41 in 52 Listine o temeljnih pravicah - Odgovornost - Resničnost zatrjevane škode - Vzročna zveza))
      (2019/C 82/55)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: CX (zastopnik: É. Boigelot, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnici: F. Simonetti in C. Ehrbar, agentki)

         Predmet

      Tožba na podlagi člena 270 PDEU, prvič, za razglasitev ničnosti odločbe z dne 16. oktobra 2013, s katero je Komisija ugotovila, da je tožeča stranka odgovorna za dve hudi napaki, in ji je zato izrekla ukrep odstranitve z delovnega mesta brez znižanja pokojnine, in drugič, za nadomestilo škode, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi te odločbe.

         Izrek

                  1.

                  Odločba z dne 16. oktobra 2013, s katero je Evropska komisija osebi CX izrekla ukrep odstranitve z delovnega mesta brez pro tempore znižanja pokojnine. se razglasi za nično.

                  2.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                  Vsaka stranka nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 85, 22.3.2014 (zadeva, sprva vpisana pri Sodišču za uslužbence Evropske unije pod številko F-5/14 in 1. septembra 2016 prenesena na Splošno sodišče Evropske unije).


title: Zadeva T-830/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Monolith Frost/EUIPO – Dovgan (PLOMBIR) (Znamka Evropske unije – Postopek za ugotovitev ničnosti – Besedna znamka Evropske unije PLOMBIR – Absolutni razlog za zavrnitev – Opisnost – Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001) – Preverjanje dejstev – Člen 76(1) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 95(1) Uredbe 2017/1001) – Dokazi, ki so bili prvič predloženi pred Splošnim sodiščem)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/49

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Monolith Frost/EUIPO – Dovgan (PLOMBIR)
      (Zadeva T-830/16) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Evropske unije PLOMBIR - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001) - Preverjanje dejstev - Člen 76(1) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 95(1) Uredbe 2017/1001) - Dokazi, ki so bili prvič predloženi pred Splošnim sodiščem))
      (2019/C 82/56)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Monolith Frost GmbH (Leopoldshöhe, Nemčija) (zastopnika: E. Liebich in S. Labesius, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: A. Söder, D. Walicka in M. Fischer, agenti)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Dovgan GmbH (Hambourg, Nemčija) (zastopnika: J.-C. Plate in R. Kaase, odvetnika)

         Predmet

      Tožba, vložena zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 22. septembra 2016 (zadeva R 1812/2015-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Monolith Frost in Dovgan.

         Izrek

                  1.

                  Odločba četrtega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 22. septembra 2016 (zadeva R 1812/2015 4) se razveljavi.

                  2.

                  EUIPO poleg svojih stroškov nosi stroške, nastale družbi Monolith Frost GmbH, vključno z nujnimi stroški, ki so družbi Monolith Frost nastali v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO.

                  3.

                  Družba Dovgan GmbH nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 22, 23.1.2017.


title: Zadeva T-247/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Azarov/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini – Zamrznitev sredstev – Seznam oseb, subjektov in organov, za katere se uporabi zamrznitev sredstev in gospodarskih virov – Ohranitev imena tožeče stranke na seznamu – Lastninska pravica – Pravica do opravljanja gospodarske dejavnosti – Očitna napaka pri presoji)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/50

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Azarov/Svet
      (Zadeva T-247/17) (1)

      ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini - Zamrznitev sredstev - Seznam oseb, subjektov in organov, za katere se uporabi zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Ohranitev imena tožeče stranke na seznamu - Lastninska pravica - Pravica do opravljanja gospodarske dejavnosti - Očitna napaka pri presoji))
      (2019/C 82/57)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Mykola Yanovych Azarov (Kijev, Ukrajina) (zastopnika: G. Lansky in A. Egger, odvetnika)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: J.-P. Hix in F. Naert, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta (SZVP) 2017/381 z dne 3. marca 2017 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2017, L 58, str. 34), in Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2017/374 z dne 3. marca 2017 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2017, L 58, str. 1), v delu v katerem je bilo ime tožeče stranke ohranjeno na seznamu oseb, subjektov in organov, za katere se uporabljajo ti omejevalni ukrepi.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  M. Yanovychu Azarovu se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 195, 19.6.2017.


title: Zadeva T-274/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Monster Energy/EUIPO (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Zahteva za registracijo figurativne znamke Evropske unije MONSTER DIP – Prejšnje besedne in figurativne znamke Evropske unije in neregistrirani znak, ki se uporablja v gospodarskem prometu, ki vsi vsebujejo besedni element „monster“ – Relativni razlogi za zavrnitev – Neobstoj verjetnosti zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Neobstoj nevarnosti zavajajoče povezave – Člen 8(4) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 8(4) Uredbe 2017/1001) – Neobstoj nevarnosti oslabitve prejšnje ugledne znamke – Člen 8(5) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 8(5) Uredbe 2017/1001))

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/50

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Monster Energy/EUIPO
      (Zadeva T-274/17) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Zahteva za registracijo figurativne znamke Evropske unije MONSTER DIP - Prejšnje besedne in figurativne znamke Evropske unije in neregistrirani znak, ki se uporablja v gospodarskem prometu, ki vsi vsebujejo besedni element „monster“ - Relativni razlogi za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Neobstoj nevarnosti zavajajoče povezave - Člen 8(4) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 8(4) Uredbe 2017/1001) - Neobstoj nevarnosti oslabitve prejšnje ugledne znamke - Člen 8(5) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 8(5) Uredbe 2017/1001)))
      (2019/C 82/58)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Monster Energy Company (Corona, Kalifornija, Združene države Amerike) (zastopnik: P. Brownlow, solicitor)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Gája, agent)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Marco Bösel (Bad Fallingbostel, Nemčija)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 13. decembra 2016 (zadeva R 1062/2016-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Monster Energy Company in Marcom Böselom.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Monster Energy Company se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 221, 10.7.2017.


title: Zadeva T-537/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – De Loecker/ESZD (Javni uslužbenci – ESZD – Začasni uslužbenci – Psihično nasilje – Prošnja za pomoč – Zavrnitev zahteve – Pravica do izjave – Odgovornost)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/51

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – De Loecker/ESZD
      (Zadeva T-537/17) (1)

      ((Javni uslužbenci - ESZD - Začasni uslužbenci - Psihično nasilje - Prošnja za pomoč - Zavrnitev zahteve - Pravica do izjave - Odgovornost))
      (2019/C 82/59)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Stéphane De Loecker (Bruselj, Belgija) (zastopniki: sprva J.N. Louis in N. de Montigny, nato J.N. Louis, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje (zastopnika: S. Marquardt in R. Spac, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe ESZD z dne 10. oktobra 2016 o zavrnitvi prošnje za pomoč, ki jo je tožeča stranka vložila na podlagi členov 12a in 24 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije na eni strani in za povračilo škode, ki naj bi jo utrpela tožeča stranka, na drugi.

         Izrek

                  1.

                  Odločba Evropske službe za zunanje delovanje (ESZD) z dne 10. oktobra 2016 o zavrnitvi prošnje za pomoč, ki jo je S. De Loecker vložil na podlagi členov 12a in 24 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije, se razglasi za nično.

                  2.

                  V preostalem delu se tožba zavrne.

                  3.

                  ESZD se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 347, 16.10.2017.


title: Zadeva T-609/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Francija/Komisija (EKJS – Odhodki, izključeni iz financiranja – Odhodki Francije – Izvozna nadomestila za perutninsko meso – Pavšalni finančni popravki – Uredbi (ES) št. 1290/2005 in (EU) št. 1306/2013 – Neoporečna in zadovoljiva tržna kakovost – Pregledi – Sorazmernost)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/52

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Francija/Komisija
      (Zadeva T-609/17) (1)

      ((EKJS - Odhodki, izključeni iz financiranja - Odhodki Francije - Izvozna nadomestila za perutninsko meso - Pavšalni finančni popravki - Uredbi (ES) št. 1290/2005 in (EU) št. 1306/2013 - Neoporečna in zadovoljiva tržna kakovost - Pregledi - Sorazmernost))
      (2019/C 82/60)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Francoska republika (zastopniki: F. Alabrune, D. Colas, B. Fodda in E. de Moustier, agenti)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Lewis in D. Bianchi, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2017/1144 z dne 26. junija 2017 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL 2017, L 165, str. 37) v delu, v katerem izključuje določena izvozna nadomestila, ki jih je plačala Francoska republika iz naslova EKJS v znesku 120 901 216,61 EUR.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 382, 13.11.2017.


title: Zadeva T-743/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Bischoff/EUIPO – Miroglio Fashion (CARACTÈRE) (Znamka Evropske unije – Postopek za ugotovitev ničnosti – Besedna znamka Evropske unije CARACTÈRE – Absolutni razlogi za zavrnitev – Neobstoj opisnosti – Razlikovalni učinek – Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001])

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/53

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Bischoff/EUIPO – Miroglio Fashion (CARACTÈRE)
      (Zadeva T-743/17) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Evropske unije CARACTÈRE - Absolutni razlogi za zavrnitev - Neobstoj opisnosti - Razlikovalni učinek - Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001]))
      (2019/C 82/62)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Bischoff GmbH (Muggensturm, Nemčija) (zastopnik: D. Régnier, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: S. Pétrequin in A. Folliard-Monguiral, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Miroglio Fashion Srl (Alba, Italija) (zastopnik: O. Vanner, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 20. julija 2017 (zadeva R 328/2016-1) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Bischoff in Miroglio Fashion.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Bischoff GmbH se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 13, 15.1.2018.


title: Zadeva T-821/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Vitromed/EUIPO – Vitromed Healthcare (VITROMED Germany) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije VITROMED Germany – Prejšnja besedna znamka Evropske unije Vitromed – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/53

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2018 – Vitromed/EUIPO – Vitromed Healthcare (VITROMED Germany)
      (Zadeva T-821/17) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije VITROMED Germany - Prejšnja besedna znamka Evropske unije Vitromed - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)))
      (2019/C 82/63)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Vitromed GmbH (Jena, Nemčija) (zastopnik: M. Linß, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: A. Graul, D. Walicka in M. Fischer, agenti)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Vitromed Healthcare (Džaipur, Indija) (zastopnik: J. Schmidt, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 26. septembra 2017 (zadeva R 2402/2016-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Vitromed Healthcare in Vitromed.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  družbi Vitromed GmbH se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 52, 12.2.2018.


title: Zadeva T-76/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – CN/Parlament (Javni uslužbenci – Akreditirani parlamentarni pomočniki – Člen 24 Statuta – Prošnja za pomoč – Člen 12a Statuta – Psihično nadlegovanje – Posvetovalni odbor za obravnavo pritožb zaradi nadlegovanja med akreditiranimi parlamentarnimi pomočniki in poslanci Evropskega parlamenta ter preprečevanje nadlegovanja na delovnem mestu – Odločba o zavrnitvi prošnje za pomoč – Pravica do izjave – Načelo kontradiktornosti – Zavrnitev posredovanja mnenja Posvetovalnega odbora in zapisnikov o zaslišanju prič – Nespoštovanje pripravljalnega ukrepa Splošnega sodišča s strani institucije, tožene stranke)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/54

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – CN/Parlament
      (Zadeva T-76/18) (1)

      ((Javni uslužbenci - Akreditirani parlamentarni pomočniki - Člen 24 Statuta - Prošnja za pomoč - Člen 12a Statuta - Psihično nadlegovanje - Posvetovalni odbor za obravnavo pritožb zaradi nadlegovanja med akreditiranimi parlamentarnimi pomočniki in poslanci Evropskega parlamenta ter preprečevanje nadlegovanja na delovnem mestu - Odločba o zavrnitvi prošnje za pomoč - Pravica do izjave - Načelo kontradiktornosti - Zavrnitev posredovanja mnenja Posvetovalnega odbora in zapisnikov o zaslišanju prič - Nespoštovanje pripravljalnega ukrepa Splošnega sodišča s strani institucije, tožene stranke))
      (2019/C 82/64)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: CN (zastopnika: C. Bernard-Glanz in A. Tymen, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnici: D. Boytha in E. Taneva, agentki)

         Predmet

      Predlog temelji na členu 270 PDEU in se nanaša, prvič, na razglasitev ničnosti odločbe Parlamenta z dne 20. marca 2017, s katero je organ te institucije, pooblaščen za sklepanje pogodb o zaposlitvi, zavrnil prošnjo za pomoč, ki jo je tožeča stranka vložila 13. februarja 2013 in drugič, na povrnitev škode, ki naj bi nastala.

         Izrek

                  1.

                  Odločba Evropskega parlamenta z dne 20. marca 2017, s katero je organ te institucije, pooblaščen za sklepanje pogodb o zaposlitvi, zavrnil prošnjo za pomoč, ki jo je oseba CN 13. februarja 2013, se razglasi za nično.

                  2.

                  Parlamentu se naloži, naj osebi zaradi nastale nepremoženjske škode plača 8 500 EUR.

                  3.

                  Tožba se v preostalem zavrne.

                  4.

                  Parlament nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 134, 16.4.2018.


title: Zadeva T-83/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – CH/Parlament (Javni uslužbenci – Akreditirani parlamentarni pomočniki – Člen 24 Statuta – Prošnja za pomoč – Člen 12a Statuta – Psihično nadlegovanje – Posvetovalni odbor za obravnavo pritožb zaradi nadlegovanja med akreditiranimi parlamentarnimi pomočniki in poslanci Evropskega parlamenta ter preprečevanje nadlegovanja na delovnem mestu – Odločba o zavrnitvi prošnje za pomoč – Pravica do izjave – Načelo kontradiktornosti – Zavrnitev posredovanja mnenja Posvetovalnega odbora in zapisnikov o zaslišanju prič – Nespoštovanje pripravljalnega ukrepa Splošnega sodišča s strani institucije, tožene stranke)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/55

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – CH/Parlament
      (Zadeva T-83/18) (1)

      ((Javni uslužbenci - Akreditirani parlamentarni pomočniki - Člen 24 Statuta - Prošnja za pomoč - Člen 12a Statuta - Psihično nadlegovanje - Posvetovalni odbor za obravnavo pritožb zaradi nadlegovanja med akreditiranimi parlamentarnimi pomočniki in poslanci Evropskega parlamenta ter preprečevanje nadlegovanja na delovnem mestu - Odločba o zavrnitvi prošnje za pomoč - Pravica do izjave - Načelo kontradiktornosti - Zavrnitev posredovanja mnenja Posvetovalnega odbora in zapisnikov o zaslišanju prič - Nespoštovanje pripravljalnega ukrepa Splošnega sodišča s strani institucije, tožene stranke))
      (2019/C 82/65)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: CH (zastopnika: C. Bernard-Glanz in A. Tymen, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnici: D. Boytha in E. Taneva, agentki)

         Predmet

      Predlog temelji na členu 270 PDEU in se nanaša, prvič, na razglasitev ničnosti odločbe Parlamenta z dne 20. marca 2017, s katero je organ te institucije, pooblaščen za sklepanje pogodb o zaposlitvi, zavrnil prošnjo za pomoč, ki jo je tožeča stranka vložila 22. decembra 2011 in, drugič, na povrnitev škode, ki naj bi nastala.

         Izrek

                  1.

                  Odločba Evropskega parlamenta z dne 20. marca 2017, s katero je organ te institucije, pooblaščen za sklepanje pogodb o zaposlitvi, zavrnil prošnjo za pomoč, ki jo je oseba CH vložila 22. decembra 2011, se razglasi za nično.

                  2.

                  Parlamentu se naloži, naj osebi zaradi nastale nepremoženjske škode plača 8 500 EUR.

                  3.

                  Tožba se v preostalem zavrne.

                  4.

                  Parlament nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 134, 16.4.2018.


title: Zadeva T-94/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Multifit/EUIPO (fit+fun) (Znaka Evropske unije – Prijava besedne znamke Evropske unije fit+fun – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/55

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Multifit/EUIPO (fit+fun)
      (Zadeva T-94/18) (1)

      ((Znaka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije fit+fun - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2019/C 82/66)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Multifit Tiernahrungs GmbH (Krefeld, Nemčija) (zastopnika: N. Weber in L. Thiel, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: M. Fischer, D. Walicka, M. Eberl in A. Sesma Merino, agenti)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 7. decembra 2017 (zadeva R 847/2017-1) v zvezi z registracijo besednega znaka fit+fun kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družba Multifit Tiernahrungs GmbH nosi stroške postopka.

         (1)  UL C 134, 16.4.2018.


title: Zadeva T-102/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Knauf/EUIPO (upgrade your personality) (Znamka Evropske unije – Prijava besedne znamke Evropske unije upgrade your personality – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Oglaševalski slogan – Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/56

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 – Knauf/EUIPO (upgrade your personality)
      (Zadeva T-102/18) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije upgrade your personality - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Oglaševalski slogan - Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2019/C 82/68)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Martin Knauf (Berlin, Nemčija) (zastopnik: H. Jaeger, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: R. Manea in A. Folliard-Monguiral, agenta)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. decembra 2017 (zadeva R 1011/2017-4) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka upgrade your personality kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Martin Knauf nosi svoje stroške in stroške Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

         (1)  UL C 134, 16.4.2018.


title: Zadeva T-745/18: Tožba, vložena 20. decembra 2018 – Covestro Deutschland/Komisija

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/57

      Tožba, vložena 20. decembra 2018 – Covestro Deutschland/Komisija
      (Zadeva T-745/18)
      (2019/C 82/69)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Covestro Deutschland AG (Leverkusen, Nemčija) (zastopniki: M. Küper, J. Otter, C. Anger in M. Goldberg, Rechtsanwälte)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

                  —

                  razglasitev ničnosti sklepa Komisije z dne 28. maja 2018 o državni pomoči SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), ki jo je Nemčija izvedla za pasovne odjemalce na podlagi člena 19 StromNEV Stromnetzentgeltverordnung (v nadaljevanju: StromNEV), opr. št.. C(2018) 3166, zlasti zahteve za popolno oprostitev pasovnih odjemalcev plačila omrežnin v letih 2012 in 2013 kot pomoč, ugotovitev njihove nezdružljivosti z notranjim trgom in zahteve za takojšnje vračilo od upravičencev, ob uporabi predpisov o minimalni plači v skladu s členom 19(2), drugi stavek, StromNEV, v različici z dne 3. septembra 2010, in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja naslednje tožbene razloge:

                  1.

                  Nerazumno trajanje postopka

                              —

                              S prvim tožbenim razlogom se očita, da trajanje postopka v obsegu 62 mesecev več kot dvakrat prekorači običajen rok, ki je določen v členu 9(6) Uredbe o postopku državne pomoči (1).

                  2.

                  Oprostitev ni pomoč v skladu s členom 107(1) PDEU

                              —

                              Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje, da ne obstaja ugodnost, ker zaradi stabilizacijskega učinka na pasovne odjemalcev omrežja obstaja primerno nadomestilo. V preostalem oprostitev ni bila financirana iz državnih sredstev.

                  3.

                  Združljivost z notranjim trgom (utemeljitev, člen 107(3) PDEU)

                              —

                              S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje, da popolna oprostitev pasovnih odjemalcev omrežja odpravlja resno motnjo v gospodarstvu v Nemčiji. Zlasti energetsko intenzivne panoge bi morale ostati konkurenčne in preprečiti izseljevanje v tujino.

                  4.

                  Nezakonitost odreditve vračila pomoči

                              —

                              S četrtim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je vračilo minimalne plače v višini 20 % objavljenih omrežnin, ob sklicevanju na različico člena 19(2) StromNEV, v različici, veljavni do 3. avgusta 2011, samovoljno, in krši prepoved diskriminacije.

                              —

                              Dalje se zatrjuje, da določanje omrežnin s pomočjo fizične poti zagotavlja upoštevanje načela vzroka za stroške, kakor tudi plačilo primernih in nediskriminatornih omrežnin.

                              —

                              Nalog za vračilo krši prepoved diskriminacije tudi s tem, da se Komisija ni sklicevala na prehodno določbo v členu 32(3) StromNEV.

                              —

                              Nazadnje se uveljavlja, da se pasovni odjemalci omrežja in netipični uporabniki omrežja v smislu člena 19(2), prvi stavek, StromNEV, bistveno razlikujejo. Okoliščina, da morata obe skupini uporabnikov, kljub razlikam, izplačati minimalno plačo v višini 20 %, vsebinsko ni upravičena.

         (1)  Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL 2015, L 248, str. 9).


title: Zadeva T-750/18: Tožba, vložena 21. decembra 2018 – Briois/Parlament

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/58

      Tožba, vložena 21. decembra 2018 – Briois/Parlament
      (Zadeva T-750/18)
      (2019/C 82/70)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Steeve Briois (Hénin-Beaumont, Francija) (zastopnik: F. Wagner, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep Evropskega parlamenta z dne 24. oktobra 2018 o zahtevi za odvzem imunitete Steevu Brioisu (2018/2075 IMM) ki se nanaša na sprejetje poročila Odbora za pravne zadeve A8-0349/2018, razglasi za ničen;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 8 Protokola št. 7 o privilegijih in imunitetah Evropske unije (v nadaljevanju: Protokol), ker zapis S. Brioisa, na podlagi katerega je bil zoper njega v njegovi matični državi članici uveden kazenski pregon, pomeni mnenje, izraženo pri opravljanju njegovih poslanskih funkcij v smislu navedene določbe.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 9 Protokola, ker naj bi Parlament, s tem ko je sprejel sklep o odvzemu imunitete S. Brioisu, kršil tako besedilo kot smisel te določbe, zaradi česar naj bi bil navedeni sklep ničen.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev načel enakega obravnavanja in dobrega upravljanja.
                  Prvič, tožeča stranka meni, da je Parlament kršil načelo enakega obravnavanja glede nje, ker jo je obravnaval drugače kot poslance, ki so v primerljivem položaju, s čimer naj bi kršil tudi načelo dobrega upravljanja, ki pomeni, da ima pristojna institucija obveznost, da skrbno in nepristransko preuči vse upoštevne elemente obravnavanega primera.
                  Drugič, tožeča stranka meni, da skupek indicev omogoča sklep o očitnem primeru fumus persecutionis glede nje.


title: Zadeva T-758/18: Tožba, vložena 21. decembra 2018 – ABLV bank/SRB

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/59

      Tožba, vložena 21. decembra 2018 – ABLV bank/SRB
      (Zadeva T-758/18)
      (2019/C 82/71)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: ABLV bank (Riga, Latvija) (zastopniki: O. Behrends, M. Kirchner in L. Feddern, odvetniki)

         Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje (SRB)

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep SRB z dne 17. oktobra 2018 v delu, v katerem se nanaša na zavrnitev SRB, da ponovno izračuna in povrne ex ante prispevke ABLV Bank v Enotni sklad za reševanje, razglasi za ničen;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja deset tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: SRB ni ustrezno upošteval pro rata temporis narave prispevkov v Sklad.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: SRB ni upošteval, da je SRB sam izrecno priznal, da se lahko prispevki v Sklad vrnejo na pro rata temporis podlagi.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: SRB ni upošteval, da je v členu 12(1) Delegirane uredbe Komisije 2015/63 (1) izrecno priznano, da se, če so pogoji izpolnjeni samo v določenem delu upoštevnega leta, dolgujejo samo delna plačila.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: SRB se je napačno oprl na člen 70(4) Uredbe št. 806/2014 (2).

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: SRB se je oprl na napačno razlago člena 12(2) Delegirane uredbe Komisije 2015/63.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: SRB je kršil načeli pravne varnosti in upravičenih pričakovanj.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: SRB je kršil načelo sorazmernosti.

                  8.

                  Osmi tožbeni razlog: SRB je kršil načelo nemo auditur.

                  9.

                  Deveti tožbeni razlog: SRB ni upošteval relevantnosti svojih prejšnjih ukrepov.

                  10.

                  Deseti tožbeni razlog: SRB je kršil člena 16 in 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

         (1)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/63 z dne 21. oktobra 2014 o dopolnitvi Direktive 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s predhodnimi prispevki v sheme za financiranje reševanja (UL L 11, 2015, str. 44).

         (2)  Uredba (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2014 o določitvi enotnih pravil in enotnega postopka za reševanje kreditnih institucij in določenih investicijskih podjetij v okviru enotnega mehanizma za reševanje in enotnega sklada za reševanje ter o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 (UL L 225, 2014, str. 1).


title: Zadeva T-2/19: Tožba, vložena 4. januarja 2019 – Algebris (UK) in Anchorage Capital Group/SRB

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/60

      Tožba, vložena 4. januarja 2019 – Algebris (UK) in Anchorage Capital Group/SRB
      (Zadeva T-2/19)
      (2019/C 82/72)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Algebris (UK) Ltd (London, Združeno kraljestvo) in Anchorage Capital Group LLC (New York, New York, Združene države) (zastopniki: T. Soames, odvetnik, R. East, Solicitor, N. Chesaites in D. Mackersie, Barristers)

         Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje (SRB)

         Predlogi

      Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za nično odločbo SRB, v skladu s katero dokončna vrednotenja Banco Popular Español S.A. niso bila zahtevana v skladu s členom 20(11) Uredbe (EU) št. 806/2014; (1)

                  —

                  SRB naloži plačilo stroškov postopka tožečih strank.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: odločba SRB o tem, da dokončna ex-post vrednotenja Banco Popular Español S.A. niso bila zahtevana v skladu s členom 20(11) Uredbe 806/2014, temelji na napačni uporabi prava, kar ni v skladu s členom 20(11) in/ali (12) te uredbe, ki zahteva dokončno ex-post vrednotenje v okoliščinah, v katerih sprejetje ukrepov za reševanje temelji na začasnem vrednotenju, ki ne ustreza zahtevam iz člena 20(1) in od (4) do (9) Uredbe 806/2014.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: SRB je storila očitne napake pri presoji pri uporabi člena 20(11) Uredbe 806/2014 v izpodbijani odločbi, ker je pri sprejetju izpodbijane odločbe napačno menila, da se v tem primeru ne zahtevajo dokončna ex-post vrednotenja.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: ker izpodbijana odločba pomeni odločbo SRB, da se za 1 EUR ne poveča vrednost plačila Banco Santander, S.A., gre za napačno uporabo prava in/ali očitno napako pri presoji, kar je v nasprotju s členom 20(11) in (12) Uredbe 806/2014.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: SRB ni izpolnila obveznosti obrazložitve izpodbijane odločbe, kar ni v skladu s členom 296 PDEU.

         (1)  Uredba (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2014 o določitvi enotnih pravil in enotnega postopka za reševanje kreditnih institucij in določenih investicijskih podjetij v okviru enotnega mehanizma za reševanje in enotnega sklada za reševanje ter o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 (UL 2014, L 225, str. 1).


title: Zadeva T-5/19: Tožba, vložena 4. januarja 2019 – Clatronic International/EUIPO (PROFI CARE)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/61

      Tožba, vložena 4. januarja 2019 – Clatronic International/EUIPO (PROFI CARE)
      (Zadeva T-5/19)
      (2019/C 82/73)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Clatronic International GmbH (Kempen, Nemčija) (zastopnik: O. Löffel, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, figurativnega znaka PROFI CARE – Prijava št. 1 372 358

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. oktobra 2018 v zadevi R 504/2018-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  Kršitev člena 94(1) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-19/19: Tožba, vložena 11. januarja 2019 – Fastweb/Komisija

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/61

      Tožba, vložena 11. januarja 2019 – Fastweb/Komisija
      (Zadeva T-19/19)
      (2019/C 82/74)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Fastweb SpA (Milano, Italija) (zastopniki: M. Merola, L. Armati, A. Guarino in E. Cerchi, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost odločbe z dne 31. avgusta 2018, s katero je Evropska komisija odobrila koncentracijo v zadevi M.9041 – HUTCHISON/WIND TRE v smislu člena 6(1)(b) in člena 6(2) Uredbe Sveta št. 139/2004 z dne 20. januarja 2004 o nadzoru koncentracij podjetij;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja devet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev členov 2 in 8 Uredbe: očitna napaka pri presoji in neobstoj preiskave, ker je Komisija štela, da vstop novega Mobile Network Operator (MNO) kot tak zadostuje za reševanje horizontalnih učinkov koncentracije, ne da bi upoštevala dejavnike, ki so povzročili uspeh vstopa družbe H3G.

                              —

                              Tožeča stranka se v zvezi s tem sklicuje na očitno napako pri presoji in neobstoj preiskave Komisije, ker je ta štela, da vstop novega MNO kot tak zadostuje za reševanje horizontalnih učinkov koncentracije, ne da bi upoštevala dejavnike, ki so povzročili uspeh vstopa družbe H3G. Že v zadevi M.7758 Komisija zlasti ni preverila, ali novi MNO (bodisi na maloprodajnem bodisi na veleprodajnem trgu) razpolaga z operativnimi zmogljivostmi, ekonomskim stanjem in naložbami, ki bi bili kot celota vsaj enakovredni tistim, ki jih ima družba H3G, ki je v prvih letih delovala na trgu v polnem razmahu. Poleg tega naj bi Komisija morala upoštevati učinek asimetrije cen zaključevanja klicev, ki je bila na voljo družbi H3G, na konkurenčno dinamiko, kar je tej družbi dajalo veliko prednost pred ostalimi MNO.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev členov 2 in 8 Uredbe ter na očitno napako pri presoji Svežnja MNO.

                              —

                              Tožeča stranka se v zvezi s tem sklicuje na očitno napako pri presoji svežnja zavez. Natančneje, primerjava zmogljivosti z vidika frekvenc H3G pred združitvijo vzbuja resne dvome glede zadostnosti predvidene spektralne zmogljivosti. Komisija se je poleg tega zanašala na prihodnje in negotove dogodke, med njimi na sodelovanje novega MNO na prihodnjih razpisih, pri čemer pa ni upoštevala povečanih bremen, povezanih z bližajočo se prenovo in preureditvijo spektra prenesenih frekvenc. Komisija je sprejela prenos neustreznega števila strani, pri čemer se je zanašala na negotove sporazume s Tower Companies. Nazadnje, prehodni sporazum – sklenjen s strankami, ki priglašajo koncentracijo – katerega struktura temelji na sposobnosti, občutno zmanjšuje spodbude k vlaganju.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev členov 2 in 8 Uredbe ter očitno napako pri presoji in neobstoj preiskave, ker analiza koncentracije in zavez temelji na napačni predpostavki, da je cena edini pomemben dejavnik konkurenčnosti, pri čemer sta kvaliteta in konvergenca zapostavljeni.

                              —

                              Tožeča stranka opozarja na neobstoj preiskave, ker analiza koncentracije in zavez temelji na napačni predpostavki, da je cena edini pomemben dejavnik konkurenčnosti na upoštevnem trgu. Komisija naj ne bi upoštevala, da sta omrežna kakovost in pokritost enako pomembni, in ne bi smela opraviti zgolj statične analize preferenc zelo pristranskega vzorca uporabnikov, ki spadajo v kategorijo tistih, katerih potrošnja je majhna. Poleg tega naj ne bi upoštevala pomembnosti konvergence, ki je odločilna za novega udeleženca, ki potrebuje dodatne vzpodbude v primerjavi z uveljavljenim operaterjem (kakršna je bila družba H3G). Izbira pridobitelja, ki se je sposoben soočiti s podobno zahtevo, naj bi zagotovila večjo dolgoročno učinkovitost in vzdržljivost zavez.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev členov 2 in 8 Uredbe ter neobstoj preiskave, ker ni bilo upoštevano, da je bil namen koncentracije protikonkurenčen.

                              —

                              Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da je Komisija po eni strani priznala, da je bil za stranke namen koncentracije tako imenovani „market repair“, po drugi strani pa ni opravila nobene analize v zvezi s protikonkurenčnim usklajevanjem strank prek koncentracije. Nova odločba je bila torej sprejeta brez opravljene preiskave.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev členov 2 in 8 Uredbe ter očitno napako pri presoji tega, ali lahko zaveze odpravijo pomisleke glede usklajenih učinkov na maloprodajni trg, in neobstoj preizkusa združljivosti dogovorov o gostovanju/nacionalnih MOCN s členom 101 PDEU.

                              —

                              Tožeča stranka se sklicuje na napačno presojo tega, ali lahko zaveze odpravijo pomisleke glede usklajenih učinkov na maloprodajni trg. Novi udeleženec bi moral, da bi lahko deloval zares agresivno in da bi „prekinil“ dogovorjeno ravnovesje, namreč imeti možnost delovati neodvisno od drugih MNO. Vendar formula, izbrana za dajanje na voljo virov (dogovori o gostovanju in nacionalni MOCN), ustvarja tesno medsebojno odvisnost MNO in Joint Venture za daljše časovno obdobje, kar dokazujejo rezultati nedavnih prodaj frekvenc na dražbah v Italiji in, bolj na splošno, poslovne politike vseh MNO. V okviru odločbe poleg tega ni bil izveden preizkus združljivosti dogovorov o gostovanju/nacionalnih MOCN s členom 101 PDEU.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev členov 2 in 8 Uredbe ter očitno napako pri presoji, ali lahko zaveze odgovorijo na pomisleke glede konkurenčnosti na trgu veleprodajnega dostopa in posredovanja klicev v mobilnih omrežjih.

                              —

                              Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da je Komisija storila napako pri rekonstrukciji hipotetičnega scenarija in s tem, da je štela, da bo družba Iliad spodbujena k temu, da ponudi take storitve kljub neobstoju takih ukrepov in izkušnjam tega operaterja v Franciji. Nasprotno pa so zaveze novega MNO spodbujale izključno k pridobitvi strank Market Virtual Network Operator.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev člena 8(2) uredbe, napako pri presoji in kršitev načela dobrega upravljanja.

                              —

                              Tožeča stranka se v zvezi s tem sklicuje na kršitev člena 8(2) Uredbe (napaka pri presoji) in na kršitev načela dobrega upravljanja (neobstoj preiskave), ker je Komisija družbo Iliad sprejela kot sposobno, ne da bi upoštevala tveganje za učinkovitost zavez, povezanih z vstopom operaterja z njenimi značilnostmi, in ne da bi v zavezah določila primerna zagotovila, zlasti glede omrežne kakovosti in pokritosti.

                  8.

                  Osmi tožbeni razlog, ki se nanaša na storitev očitne napake pri presoji in neobstoj preiskave, ker Komisija nikakor ni preučila namena nove koncentracije.

                              —

                              Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da je Komisija že v odločbi iz leta 2016 navedla, da je namen transakcije „market repair“, ne da bi analizirala povezanost. Komisija v novi odločbi ponovno ni upoštevala te bistvene okoliščine in ni opravila nikakršne presoje v zvezi s cilji nove transakcije, vključno z uresničitvijo namena prvotne transakcije. Komisija poleg tega – v nasprotju s svojo prakso in s sodno prakso – ni preučila učinkov, ki neposredno izhajajo iz ukinitve konkurenčne omejitve na trgu, povezanem s pooblastili soodločanja VEON.

                  9.

                  Deveti tožbeni razlog, ki se nanaša na očitno napako pri presoji, ki jo je storila Komisija, ker ni štela, da je treba zaradi spremenjenih tržnih razmer zaveze prilagoditi.

                              —

                              Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da je Komisija menila, da na upoštevnem trgu ni prišlo do bistvenih sprememb od sprejetja odločbe iz leta 2016 v zadevi M.7758, pri čemer ni podala ustrezne obrazložitve.


title: Zadeva T-20/19: Tožba, vložena 11. januarja 2019 – Pablosky/EUIPO – docPrice (mediFLEX easystep)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/64

      Tožba, vložena 11. januarja 2019 – Pablosky/EUIPO – docPrice (mediFLEX easystep)
      (Zadeva T-20/19)
      (2019/C 82/75)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Pablosky, SL (Madrid, Španija) (zastopnik: A. Tarí Lázaro, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: docPrice GmbH (Koblenz, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije mediFLEX easystep – Zahteva za registracijo št. 15730 872

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. novembra 2018 v zadevi R 77/2018-4

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  spremeni izpodbijano odločbo;

                  —

                  v celoti zavrne zahtevo za registracijo znamke Evropske unije št. 15730 872 glede proizvodov iz razredov 10 in 25;

                  —

                  tožeči stranki naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-21/19: Tožba, vložena 11. januarja 2019 – Pablosky/EUIPO – docPrice (mediFLEX easystep)

text:
               4.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/64

      Tožba, vložena 11. januarja 2019 – Pablosky/EUIPO – docPrice (mediFLEX easystep)
      (Zadeva T-21/19)
      (2019/C 82/76)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Pablosky, SL (Madrid, Španija) (zastopnik: A. Tarí Lázaro, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: docPrice GmbH (Koblenz, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: Prijava figurativne znamke Evropske unije mediFLEX easystep – Zahteva za registracijo št. 15730 898

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. novembra 2018 v zadevi R 76/2018-4

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  spremeni izpodbijano odločbo;

                  —

                  v celoti zavrne zahtevo za registracijo znamke št. 15730 898 glede proizvodov iz razredov 10 in 25;

                  —

                  tožeči stranki naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.