title: Zadeva C-6/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 6. januarja 2016 – Holcim France SAS, ki je pravna naslednica družbe Euro Stockage, Enka SA/Ministre des finances et des comptes publics

text:
               21.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 6. januarja 2016 – Holcim France SAS, ki je pravna naslednica družbe Euro Stockage, Enka SA/Ministre des finances et des comptes publics
   (Zadeva C-6/16)
   (2016/C 106/26)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Holcim France SAS, ki je pravna naslednica družbe Euro Stockage, Enka SA

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Ministre des finances et des comptes publics

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je – če v nacionalni zakonodaji države članice v nacionalnem pravu uporabi možnost, ki jo ponuja člen 1(2) Direktive 90/435/ES z dne 23. julija 1990 (1) – mogoč nadzor nad akti ali sporazumi, sprejetimi za izvajanje te možnosti, z vidika primarne zakonodaje Evropske unije?

               2.

               Ali je treba določbe člena 1(2) te direktive, ki državam članicam podeljujejo široko polje proste presoje pri določanju, katere določbe so „potrebne za preprečevanje goljufij ali zlorab“, razlagati tako, da nasprotujejo temu, da država članica sprejme mehanizem, na podlagi katerega za dividende, razdeljene pravni osebi, ki jo neposredno ali posredno nadzira eden ali več rezidentov držav, ki niso članice Unije, ni mogoče uporabiti oprostitve davčnega odtegljaja, razen če ta pravna oseba dokaže, da glavni namen ali eden od glavnih namenov verige deležev ni izkoristiti oprostitev?

               3.

                           (a)

                           Ali je treba – če bi bilo treba skladnost zgoraj navedenega mehanizma „proti zlorabam“ s pravom Unije presojati tudi z vidika določb Pogodbe – to skladnost, upoštevajoč cilj zadevne zakonodaje, preučiti z vidika določb člena 43 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, ki je postal člen 49 Pogodbe o delovanju Evropske unije, tudi če družbo, ki se ji dividende razdelijo, na koncu verige deležev, katere eden od glavnih namenov je izkoristiti oprostitev, neposredno ali posredno nadzira eden ali več rezidentov tretjih držav, ki se ne morejo sklicevati na svobodo ustanavljanja?

                           (b)

                           Ali je treba – če je odgovor na prejšnje vprašanje nikalen – to skladnost preučiti z vidika določb člena 56 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, ki je postal člen 63 Pogodbe o delovanju Evropske unije?

               4.

               Ali je treba zgoraj navedene določbe razlagati tako, da nacionalni zakonodaji preprečujejo, da iz možnosti uporabe oprostitve davčnega odtegljaja izključi dividende, ki jih družba iz ene države članice izplača družbi s sedežem v drugi državi članici, če so te dividende izplačane v korist pravne osebe, ki jo neposredno ali posredno nadzira eden ali več rezidentov držav, ki niso članice Evropske unije, razen če ta pravna oseba dokaže, da glavni namen ali eden od glavnih namenov te verige deležev ni izkoristiti oprostitev?

      (1)  Direktiva Sveta 90/435/EGS z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic določa (UL L 225, str. 6).


title: Zadeva C-355/08 P: Pritožba, ki jo je vložila WWF-UK Ltd 30. julija 2008 zoper sklep Sodišča prve stopnje, razglašen 2. junija 2008 v zadevi WWF UK Ltd proti Svetu Evropske unije, T-91/07

text:
               11.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/10

         Pritožba, ki jo je vložila WWF-UK Ltd 30. julija 2008 zoper sklep Sodišča prve stopnje, razglašen 2. junija 2008 v zadevi WWF UK Ltd proti Svetu Evropske unije, T-91/07
   (Zadeva C-355/08 P)
   (2008/C 260/18)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Pritožnica: WWF UK Ltd (zastopniki: R. Stein, Solicitor, P. Sands in J. Simor, Barristers)

      Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije, Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnice:
   Pritožnica predlaga Sodišču, naj:

               —

               razveljavi sklep z dne 5. junija 2008 in tožbo WWF, vloženo na Sodišče prve stopnje (v nadaljevanju: SPS), razglasi za dopustno;

               —

               Svetu in Komisiji naloži plačilo stroškov WWF pred tem sodiščem in Sodiščem prve stopnje.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               SPS je napačno presodilo, da upravičenje WWF, kot članice RAC, da sodeluje v postopku odločanja, in dolžnost Sveta, da upošteva njeno mnenje pred sprejetjem ustreznih ukrepov, nista zadostovala, da bi jo zadevala „posamično“, kot to zahteva člen 230 Pogodbe ES. SPS je napačno presodilo, da WWF ni imela procesnih pravic in da jih je imela le RAC, ne njene članice.

               2.

               SPS je napačno presodilo, da tudi če se domneva „procesna sposobnost“, cilj pravnega varstva ne bi bilo varovanje procesnih pravic WWF, in zato niso potrebovale pravnega varstva. To ni pravilen pristop k vprašanju procesne sposobnost. Če se lahko dokaže „neposredno in posamično“ zadevanje, je tožeča stranka upravičena izpodbijati „zakonitost ustreznega ukrepa“, kar želi WWF v tem primeru. WWF ni omejena na izpodbijanje napake v postopku, kot je navedlo SPS.

               3.

               Sklep SPS je protipraven zaradi nepravičnosti v postopku. SPS je končalo postopek, po tem ko je prejelo intervencijsko vlogo Komisije z dne 21. novembra 2007, čeprav je 27. septembra 2007 sklenilo, da mora imeti WWF možnost odgovoriti na stališča Komisije. WWF ni bilo dovoljeno poslati pisnih stališč v odgovor. Kljub temu je WWF predložila pisna stališča, ki pa jih SPS ni upoštevalo pred sprejetjem sklepa, v katerem niso omenjena pisna stališča WWF v odgovor Komisiji. SPS je zato hudo kršil naravno pravičnost in pošten postopek.


title: Zadeva F-62/15: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 5. februarja 2016 – Clausen in Kristoffersen/Parlament (Javni uslužbenci — Upokojeni uradniki — Starostne pokojnine — Člen 64 Kadrovskih predpisov — Korekcijski koeficienti — Letna posodobitev korekcijskih koeficientov — Člen 65(2) Kadrovskih predpisov — Vmesna posodobitev — Členi 3, 4 in 8 Priloge XI h Kadrovskim predpisom — Prag znatnosti — Sprememba življenjskih stroškov — Člen 65(4) Kadrovskih predpisov — Neposodobitev za leti 2013 in 2014 v skladu z odločitvijo zakonodajalca — Obseg — Uredba št. 1416/2013 — Precenitev korekcijskega koeficienta za Dansko — Znižanje korekcijskega koeficienta z mehanizmom vmesne posodobitve — Zloraba pooblastil)

text:
               21.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/49

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 5. februarja 2016 – Clausen in Kristoffersen/Parlament
   (Zadeva F-62/15) (1)

   ((Javni uslužbenci - Upokojeni uradniki - Starostne pokojnine - Člen 64 Kadrovskih predpisov - Korekcijski koeficienti - Letna posodobitev korekcijskih koeficientov - Člen 65(2) Kadrovskih predpisov - Vmesna posodobitev - Členi 3, 4 in 8 Priloge XI h Kadrovskim predpisom - Prag znatnosti - Sprememba življenjskih stroškov - Člen 65(4) Kadrovskih predpisov - Neposodobitev za leti 2013 in 2014 v skladu z odločitvijo zakonodajalca - Obseg - Uredba št. 1416/2013 - Precenitev korekcijskega koeficienta za Dansko - Znižanje korekcijskega koeficienta z mehanizmom vmesne posodobitve - Zloraba pooblastil))
   (2016/C 106/59)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Svend Leon Clausen (Jyllinge, Danska) in Niels Kristoffersen (Køge, Danska) (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: E. Taneva in L. Deneys, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločb o znižanju korekcijskega koeficienta, ki se uporablja za pokojnine tožečih strank s prebivališčem na Danskem, kot je to razvidno iz njunih pokojninskih listov za junij 2014, in povrnitev nepremoženjske škode, ki naj bi nastala zaradi različnih in nasprotujočih si informacij za obrazložitev izpodbijanih odločb.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               S. L. Clausen in N. Kristoffersen nosita svoje stroške in naloži se jima plačilo stroškov Evropskega parlamenta.

      (1)  UL C 213, 29.6.2015, str. 49.


title: Zadeva T-501/12: Tožba, vložena 19. novembra 2012 – Farmaceutisk Laboratorium Ferring proti UUNT – Tillotts Pharma (OCTASA)

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/61

         Tožba, vložena 19. novembra 2012 – Farmaceutisk Laboratorium Ferring proti UUNT – Tillotts Pharma (OCTASA)
   (Zadeva T-501/12)
   2013/C 26/121
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S (Kopenhagen, Danska) (zastopniki: I. Fowler, solicitor, A. Renck in J. Fuhrmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Tillotts Pharma AG (Ziefen, Švica)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo četrtega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 6. septembra 2012 v zadevi R 1214/2011-4; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka ali, če bo druga stranka pred odborom za pritožbe intervenirala v podporo predlogom tožene stranke, solidarno toženi stranki in intervenientki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „OCTASA“ za proizvode iz razreda 5 – prijava znamke Skupnosti št. 8169881

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: registracija avstrijske znamke št. 102370 za besedno znamko „PENTASA“, med drugim za proizvode iz razreda 5; registracija madžarske znamke št. 136836 za besedno znamko „PENTASA“ za proizvode iz razreda 5; registracija italijanske znamke št. 40977 C/81 za besedno znamko „PENTASA“, med drugim za proizvode iz razreda 5; registracija poljske znamke št. 71634 za besedno znamko „PENTASA“ za proizvode iz razreda 5; registracija slovaške znamke št. 175482 za besedno znamko „PENTASA“ za proizvode iz razreda 5; registracija švedske znamke št. 173377 za besedno znamko „PENTASA“, med drugim za proizvode iz razreda 5; registracija francoske znamke št. 1699236 za besedno znamko „PENTASA“, med drugim za proizvode iz razreda 5; registracija irske znamke št. 107207 za besedno znamko „PENTASA“ za proizvode iz razreda 5; registracija češke znamke št. 182567 za besedno znamko „PENTASA“ za proizvode iz razreda 5

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 8(1)(b) in 8(5) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva T-686/14: Tožba, vložena 22. septembra 2014 – Italija proti Komisiji

text:
               10.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 395/60

      Tožba, vložena 22. septembra 2014 – Italija proti Komisiji
      (Zadeva T-686/14)
      (2014/C 395/73)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnika: G. Galluzzo, avvocato dello Stato, in G. Palmieri, zastopnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  v delu, ki se izpodbija s to tožbo, razglasi za ničen Izvedbeni sklep Komisije C (2014) 4479 z dne 9. julija 2014, ki je bil notificiran 10. julija 2014, o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Skupnosti, v delu, ki se nanaša na Italijo;

                  —

                  razglasi za ničen pavšalni finančni popravek v zvezi s pomočmi za predelavo paradižnikov za finančno leto 2009 za celoten znesek 1 399 293,78 EUR;

                  —

                  razglasi za ničen enkratni finančni popravek za nepravilnost „Pomanjkanje informacij o sprejetih ukrepih za izterjavo“ za celoten znesek 2 362 005,73 EUR;

                  —

                  razglasi za ničen enkratni finančni popravek za nepravilnost „Neporočanje v skladu s Prilogo III“ za celoten znesek 1 460 976,88 EUR.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: bistvena kršitev postopka (člen 253 ES) z vidika pomanjkljive obrazložitve in kršitev načela sorazmernosti

                              —

                              V zvezi s pavšalnim finančnim popravkom za pomoči za predelavo paradižnikov za finančno leto 2008 se sklicuje na kršitev člena 31 Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 209, str. 1), kršitev členov 28 in 31 Uredbe Komisije (ES) št. 1535/2003 z dne 29. avgusta 2003 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 2201/96 v zvezi s programom pomoči za proizvode, predelane iz sadja in zelenjave (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 39, str. 555). S tem tožbenim razlogom tožeča stranka nasprotuje uporabi finančnih popravkov iz izpodbijanega sklepa v višini 5 % plačanih izdatkov in zatrjuje, da so bili ti popravki naloženi kljub dokazu, da ni bilo znatne finančne škode.

                              —

                              Tožeča stranka tudi oporeka količinski opredelitvi tega popravka, ker se njegova konkretna določitev kaže kot nesorazmerna in očitno nelogična, saj je znatno višja od potencialne škode, ki bi bila posledica ravnanj, ki se očitajo italijanskim organom.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: izkrivljanje dejstev in bistvena kršitev postopka (člen 253 ES) z vidika pomanjkljive obrazložitve

                              —

                              Ta tožbeni razlog se nanaša na odrejen finančni popravek v znesku 1 460 976,88 EUR, ker naj italijanska država domnevne nepravilnosti ne bi navedla v preglednici, določeni v Prilogi III k Uredbi Komisije (ES) št. 885/2006 z dne 21. junija 2006 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005 glede akreditacije plačilnih agencij in drugih organov ter potrditve obračunov EKJS in EKSRP. Italijanska vlada v zvezi s tem navaja, da je bilo dokumentirano, da izplačana pomoč ni bila nepravilna, in da zato ni bilo treba vnesti nobene pripombe v preglednico, določeno v Prilogi III.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti

                              —

                              V zvezi s tem tožeča stranka navaja, da je finančni popravek zaradi nepravilnosti „Neporočanje v skladu s Prilogo III“ za celotno pomoč, ki ga upravičuje neposredovanje dokumentov, znatno višji od potencialne škode, ki bi bila posledica ravnanj italijanskih organov.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 6(3) Pogodbe o Evropski uniji, načela res iudicata, člena 32(8)(b) Uredbe (ES) št. 1290/2005 in načela sorazmernosti

                              —

                              Ta tožbeni razlog zadeva določen popravek v znesku 2 362 005,73 EUR, ker naj italijanska država ne bi posredovala informacij o sprejetih ukrepih za izterjavo. Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da je Komisija neutemeljeno štela, da je smela odločiti preko sodbe, ki je bila izrečena v tem primeru in v kateri je bila ugotovljena zakonita dodelitev pomoči. Poleg tega je italijanska vlada izkazala, da je poslala sodbo kazenskega sodišča, s katero je bil upravičenec do pomoči oproščen. Te okoliščine dokazujejo, da ni bilo razlogov za izterjavo te pomoči in da so bile tako posredovane vse informacije. Poleg tega je ta popravek v zvezi s celotno pomočjo občutno višji od škode, ki bi morebiti nastala zaradi dejanj, ki se očitajo italijanskim organom.


title: Zadeva T-368/11: Tožba, vložena 8. julija 2011 – Polyelectrolyte Producers Group in drugi proti Komisiji

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/28

         Tožba, vložena 8. julija 2011 – Polyelectrolyte Producers Group in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-368/11)
   2011/C 282/58
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Polyelectrolyte Producers Group (Bruselj, Belgija), SNF SAS (Andrezieux Boutheon, Francija) in Travetanche Injection SPRL (Bruselj, Belgija) (zastopnika: K. Van Maldegem in R. Cana, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               Razveljavitev Uredbe Komisije (EU) št. 366/2011 z dne 14. aprila 2011 o spremembi Priloge XVII (akrilamid) k Uredbi (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH) (UL 2011 L101, str.12);

               —

               Naložitev Komisiji, naj plača stroške.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo tri tožbene razloge.

               1.

               V okviru prvega tožbenega razloga trdijo,

                           —

                           da sporna uredba vsebuje očitne napake pri presoji, ker se je Komisija, prvič, oprla na podatke, ki v okviru veljavnega zakonodajnega okvira niso upoštevni za izpostavljenost ljudi in okolja v EU, in, drugič, ni opredelila nevarnosti, ki izhaja iz akrilamida v fugirnih masah, glede na upoštevne veljavne zahteve, ampak se je oprla na podatke v zvezi z uporabo druge snovi; zato sprejetje navedene uredbe ne izpolnjuje pogojev, ki jih nalagajo upoštevne zakonske določbe;

               2.

               V okviru drugega tožbenega razloga navajajo,

                           —

                           da je z izpodbijano uredbo kršeno načelo sorazmernosti;

               3.

               V okviru tretjega tožbenega razloga navajajo,

                           —

                           da izpodbijana uredba ni ustrezno obrazložena, kot to zahteva člen 296 PDEU.


title: Zadeva T-212/07: Tožba, vložena 15. junija 2007 – Harman International Industries proti UUNT – Becker (Barbara Becker)

text:
               4.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/40

         Tožba, vložena 15. junija 2007 – Harman International Industries proti UUNT – Becker (Barbara Becker)
   (Zadeva T-212/07)
   (2007/C 183/76)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Harman International Industries, Inc. (Northridge, ZDA) (zastopnik: M. Vanhegan, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Barbara Becker (Miami, ZDA)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavi naj se člen 1 Odločbe prvega odbora za pritožbe z dne 7. marca 2007 (zadeva R 502/2006-1), s katero je bil zavrnjena odločba oddelka za ugovore z dne 15. februarja 2005;

               —

               prijava znamke Skupnosti št. 2 939 072 naj se v celoti zavrne;

               —

               toženi stranki naj se naložijo stroški postopka pred odborom za pritožbe in pred Sodiščem prve stopnje.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Barbara Becker

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka Skupnosti „Barbara Becker“ za blago iz razreda 9 – prijava št. 2 939 072

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Harman International Industries, Inc

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: besedni znamki Skupnosti „BECKER“ in „BECKER ONLINE PRO“ za blago iz razreda 9.

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru v celoti.

      Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi in zavrnitev ugovora.

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 8(1)(b) in 8(5) Uredbe Sveta št. 40/94 („Uredba“).
   Po trditvah tožeče stranke je odbor zmotno uporabil člen 8(1)(b) Uredbe s tem, ko je ugotovil, da ni vsebinske podobnosti med znamko tožeče stranke „BECKER“ in znakom, ki ga je prijavila „Barbara Becker“, torej tudi ni verjetnosti zmede. Tožeča stranka v nadaljevanju zatrjuje, da je odbor zmotno uporabil pravo iz člena 8(5) Uredbe s tem, ko je ugotovil, da ni bilo zveze med znakom, ki ga je prijavila „Barbara Becker“ in njeno znamko Skupnosti.


title: Zadeva C-109/11: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 25. aprila 2013 – Evropska komisija proti Češki republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Obdavčenje — Direktiva 2006/112/ES — Člena 9 in 11 — Nacionalna zakonodaja, ki dopušča vključitev oseb, ki niso davčni zavezanci, v skupino oseb, ki so lahko obravnavane kot en zavezanec za DDV)

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/5

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 25. aprila 2013 – Evropska komisija proti Češki republiki
   (Zadeva C-109/11) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Obdavčenje - Direktiva 2006/112/ES - Člena 9 in 11 - Nacionalna zakonodaja, ki dopušča vključitev oseb, ki niso davčni zavezanci, v skupino oseb, ki so lahko obravnavane kot en zavezanec za DDV)
   2013/C 171/08
   Jezik postopka: češčina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: R. Lyal, D. Triantafyllou, K. Walkerová in P. Němečková, agenti)

      Tožena stranka: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, T. Müller in J. Očková, agenti)

      Intervenientke v podporo toženi stranki: Kraljevina Danska (zastopnika: sprva C. Vang, nato V. Pasternak Jørgensen, agenta), Irska (zastopniki: D. O’Hagan, agent, skupaj z G. Clohessyjem, SC, in N. Traversom, BL), Republika Finska (zastopnika: H. Leppo in S. Hartikainen, agenta), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: H. Walker, agent, skupaj z M. Hallom, QC)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 9 in 11 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Nacionalna zakonodaja, ki osebam, ki niso davčni zavezanci, dovoljuje, da postanejo člani skupine zavezancev za DDV

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Kraljevina Danska, Irska, Republika Finska in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 160, 28.5.2011.


title: Zadeva C-594/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 21. novembra 2013 – „go fair“ Zeitarbeit OHG proti Finanzamt Hamburg-Altona

text:
               8.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/3

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 21. novembra 2013 – „go fair“ Zeitarbeit OHG proti Finanzamt Hamburg-Altona
      (Zadeva C-594/13)
      (2014/C 71/06)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesfinanzhof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka:„go fair“ Zeitarbeit OHG

         Tožena stranka: Finanzamt Hamburg-Altona

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Razlaga člena 132(1)(g) Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost:

                              (a)

                              Ali lahko država članica diskrecijsko pravico, ki ji je dana, da prizna organizacijo kot organizacijo socialnega pomena, izvršuje tako, da čeprav prizna osebe, ki opravljajo svoje storitve za nosilce zavarovanja za primer potrebe po pomoči in postrežbi, ne prizna pa tudi delavcev na področju zdravstvene nege z opravljenim državnim izpitom, ki opravljajo svoje storitve neposredno za osebe, ki potrebujejo pomoč in postrežbo?

                              (b)

                              Če je treba delavce na področju zdravstvene nege z opravljenim državnim izpitom priznati kot socialno organizacijo: ali priznanje agencije za zagotavljanje začasnega dela, ki delavce na področju zdravstvene nege z opravljenim državnim izpitom izposoja priznanim organizacijam za nego in oskrbo (organizacije prejemnice), izhaja iz priznanja izposojanega osebja?

                  2.

                  Razlaga člena 134(a) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost:
                  Ali je posredovanje delavcev na področju zdravstvene nege z opravljenim državnim izpitom kot transakcija, ki je tesno povezana s socialnim skrbstvom in socialnovarstvenim delom, nujno potrebno za opravljanje storitev nege organizaciji prejemnici (podjetju, ki si izposoja delavce), če organizacija prejemnica ne more poslovati brez osebja?

         (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva T-613/13: Tožba, vložena 20. novembra 2013 – alfavet Tierarzneimittel proti UUNT – Millet Innovation (Epibac)

text:
               8.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/23

         Tožba, vložena 20. novembra 2013 – alfavet Tierarzneimittel proti UUNT – Millet Innovation (Epibac)
   (Zadeva T-613/13)
   2014/C 39/40
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: alfavet Tierarzneimittel GmbH (Neumünster, Nemčija) (zastopnik: U. Bender, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Millet Innovation SA (Loriol sur Drome, Francija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo četrtega odbora za pritožbe tožene stranke z dne 6. septembra 2013 v zadevi R 1253/2012-4 spremeni tako, da bo ugovor zavrnjen;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Epibac“ za proizvode iz razredov 3, 5 in 31 – prijava znamke Skupnosti št. 6 861 124

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Millet Innovation SA

      Navajana znamka ali znak: besedni znamki „EPITACT“ za proizvode iz razredov 3, 5 in 10

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: delna zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(a) in (b) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009.


title: Zadeva T-558/14: Tožba, vložena 24. julija 2014 – Research Engineering & Manufacturing proti UUNT – Nedschroef Holding (TRILOBULAR)

text:
               6.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 351/17

         Tožba, vložena 24. julija 2014 – Research Engineering & Manufacturing proti UUNT – Nedschroef Holding (TRILOBULAR)
   (Zadeva T-558/14)
   2014/C 351/21
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Research Engineering & Manufacturing, Inc. (Middletown, Združene države) (zastopniki: S. Malynicz, Barrister, K. Gilbert in M. Gilbert, Solicitors)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Nedschroef Holding BV (Helmond, Nizozemska)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               razveljavitev odločbe četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 12. Maja 2014 v zadevi R 442/2013-4;

               —

               naložitev stroškov postopka toženi stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: registracija znamke Skupnosti št. 6 68  566

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: absolutni razlogi za ničnost na podlagi člena 52(1)(a) Uredbe št. 207/2009 v povezavi s členom 7(1)(b) in (c)

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev zahteve za razglasitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev izpodbijane odločbe in razglasitev ničnosti znamke Skupnost

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 7(1)(b) in 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva C-346/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Celle (Nemčija) 11. avgusta 2006 — Rechtsanwalt Dr. Dirk Rüffert als Insolvenzverwalter über das Vermögen der Objekt und Bauregie GmbH & Co. KG proti deželi Niedersachsen

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Celle (Nemčija) 11. avgusta 2006 — Rechtsanwalt Dr. Dirk Rüffert als Insolvenzverwalter über das Vermögen der Objekt und Bauregie GmbH & Co. KG proti deželi Niedersachsen
   (Zadeva C-346/06)
   (2006/C 294/38)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Oberlandesgericht Celle (Nemčija).
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Dirk Rüffert, avocat, kot likvidacijski upravitelj družbe Objekt und Bauregie GmbH & Co. KG.

      Tožena stranka: dežela Spodnja Saška.
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali dejstvo, da se zakonsko predpiše naročniku, da kot izbrane ponudnike za javna naročila gradenj določi le podjetja, ki se ob oddaji ponudb pisno zavežejo, da bodo svojim delavcem za izvajanje zadevnih storitev plačala najmanj plačo, določeno s kolektivno pogodbo, ki velja za opravljanje navedenih storitev, pomeni neupravičeno omejitev svobode opravljanja storitev glede na Pogodbo ES?


title: Zadeva F-103/07: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 4. septembra 2008 – Duta proti Sodišču (Javni uslužbenci – Začasni uslužbenci – Zaposlitev – Strokovni sodelavec – Člen 2(c) RAA – Akt, ki posega v položaj – Zaupno razmerje)

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/58

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 4. septembra 2008 – Duta proti Sodišču
   (Zadeva F-103/07) (1)

   (Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Zaposlitev - Strokovni sodelavec - Člen 2(c) RAA - Akt, ki posega v položaj - Zaupno razmerje)
   (2008/C 313/105)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Radu Duta (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: F. Krieg, odvetnik)

      Tožena stranka: Sodišče Evropskih skupnosti (zastopnik: M. Schauss, zastopnik)
   Predmet zadeve
   Po eni strani razglasitev ničnosti odločbe komisije Sodišča prve stopnje, pristojne za odločanje o ugovorih z dne 4. junija 2007, s katero je bila zavrnjena kandidatura tožeče stranke za delovno mesto strokovnega sodelavca v kabinetu sodnika Sodišča prve stopnje in po drugi strani predlog za plačilo simboličnega enega eura zaradi utrpljene škode.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 315, 22.12.2007, str.v45, in UL C 79, 29.3.2008, str. 39 (Popravek).


title: Izbris zadeve C-58/05

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/33

         Izbris zadeve C-58/05 (1)

   (2006/C 60/67)

      (Jezik postopka: švedščina)

   S sklepom z dne 22. novembra 2005 je predsednik Sodišča Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. C-58/05: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski.

      (1)  UL C 93, 16.4.2005.


title: Zadeva T-275/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 2. decembra 2008 – Ebro Puleva proti UUNT – Berenguel (BRILLO'S) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Skupnosti BRILLO'S – Prejšnje figurativne nacionalne znamke, ki vsebujejo besedo brillante – Razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Podobnost znakov – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               24.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/28

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 2. decembra 2008 – Ebro Puleva proti UUNT – Berenguel (BRILLO'S)
   (Zadeva T-275/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti BRILLO'S - Prejšnje figurativne nacionalne znamke, ki vsebujejo besedo ‚brillante‘ - Razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2009/C 19/52)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Ebro Puleva, SA (Madrid, Španija) (zastopnik: P. Casamitjana Lleonart, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: O. Montalto, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Luis Berenguel, SL (El Barranquete-Níjar, Španija) (zastopnik: C. Hernández Hernández)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 21. maja 2007 (zadeva R 493/2006-2) v postopku z ugovorom med družbo Ebro Puleva SA in družbo Luis Berenguel SL.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Družbi Ebro Puleva SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 235, 6.10.2007.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. aprila 2005 v zadevi T-191/02 Giorgio Lebedef proti Komisiji Evropskih skupnosti (Uradniki — Okvirni sporazum iz leta 1974, sklenjen med Komisijo in sindikalnimi in strokovnimi organizacijami — Odpoved — Sprejetje operativnih predpisov — Potrditev sporazuma z dne 4. aprila 2001 — Dopustnost)

text:
               25.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/11

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 12. aprila 2005
   v zadevi T-191/02 Giorgio Lebedef proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Uradniki - Okvirni sporazum iz leta 1974, sklenjen med Komisijo in sindikalnimi in strokovnimi organizacijami - Odpoved - Sprejetje operativnih predpisov - Potrditev sporazuma z dne 4. aprila 2001 - Dopustnost)
   (2005/C 155/22)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi 191/02 Giorgio Lebedef, uradnik Komisije Evropskih skupnosti, stanujoč v Senningerbergu (Luksemburg), ki ga zastopata G. Bounéou in F. Frabetti, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnik: J. Currall, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), zaradi predloga za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 5, decembra 2001 s katero je le-ta odpovedala Okvirni sporazum iz leta 1974, na novo sprejela izvedbene predpise o ravni, instancah in postopkih za usklajevanje, ki so bili dne 19. januarja 2001 dogovorjeni med večino sindikalnih in strokovnih organizacij in upravo Komisije, potrdila Sporazum z dne 4. aprila 2001 o virih, ki so na razpolago za zastopanje zaposlenih, potrdila določbe o stavki, iz Priloge Okvirnega sporazuma z dne 20. septembra 1974, pozvala podpredsednika Komisije, N. Kinnocka, da se pogaja s sindikalnimi in strokovnimi organizacijami in predlaga, da kolegij pred koncem meseca marca 2002 sprejme novi okvirni sporazum in preden uvede usklajevanje s sindikalnimi in strokovnimi organizacijami med spremembe statuta vključi spremembo, ki določa možnost sprejetja volilne uredbe z referendumom, ki ga organizirajo zaposleni v instituciji in po potrebi, predloga za razglasitev ničnosti pisma Kinnocka z dne 22. novembra 2001, naslovljenega na predsednika vsakega sindikata, s katerim jim je posredoval svojo odločitev o predlogu Komisije, da dne 5. decembra 2001 izvede preklic zgoraj omenjenega Okvirnega sporazuma z dne 20. septembra 1974, in da sprejme zgoraj omenjene točke, kot tudi predloga a razglasitev ničnosti odločbe E. Halskova z dne 6. december 2001 s katero je bil zavrnjen potni nalog tožniku za sodelovanje pri usklajevanju z dne 7. decembra 2001 o „celotnem paketu projektov o spremembi statuta“, je Sodišče prve stopnje (prvi senat), v sestavi B. Vesterdorf, predsednik, P. Mengozzi, sodnik, in M. E. Martins Ribeiro, sodnica, sodni tajnik: I. Natsinas, administrator, dne 12. aprila 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Vsaka od strank nosi svoje stroške, vključno s tistimi, ki so nastali v postopku za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 233, 28.9.2002.


title: Zadeva C-448/07 P: Sklep Sodišča z dne 20. junija 2008 – Ayuntamiento de Madrid in Madrid Calle 30, SA proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba – Predložitev podatkov o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljaju – Uredba (ES) št. 3605/93 – Evropski sistema računov 1995 (ESR 95) – Uredba (ES) št. 2223/96 – Razvrstitev subkejta Madrid Calle 30 v sektor javna uprava – Sporočilo za javnost Eurostata – Akt, zoper katerega je mogoče vložiti pravno sredstvo)

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/12

         Sklep Sodišča z dne 20. junija 2008 – Ayuntamiento de Madrid in Madrid Calle 30, SA proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-448/07 P) (1)

   (Pritožba - Predložitev podatkov o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljaju - Uredba (ES) št. 3605/93 - Evropski sistema računov 1995 (ESR 95) - Uredba (ES) št. 2223/96 - Razvrstitev subkejta „Madrid Calle 30“ v sektor „javna uprava“ - Sporočilo za javnost Eurostata - Akt, zoper katerega je mogoče vložiti pravno sredstvo)
   (2008/C 285/19)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Ayuntamiento de Madrid in Madrid Calle 30, SA (zastopnika: J. Buendía Sierra in R. González-Gallarza Granizo, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Aresu in L. Escobar Guerrero, zastopnika)
   Predmet
   Pritožba zoper sklep Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 12. julija 2007 v zadevi Ayuntamiento de Madrid in Madrid Calle 30, S.A. proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-177/06, s katerim je Sodišče prve stopnje tožbo za razglasitev ničnosti sporočila za javnost Eurostata št. 48/2006 z dne 24. aprila 2006, v delu, ki vsebuje odločitev Komisije (Eurostata) o uvrstitvi Madrid Calle 30 v sektor „javna uprava“ v smislu evropskega sistema računov (ESR 95), kot nedopustno zavrglo.
   Izrek

               1)

               Pritožbo se zavrne.

               2)

               Ayuntamientu de Madrid in družbi Madrid Calle 30 SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 283, 24.11.2007.


title: Zadeva C-351/04: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 27. septembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Chancery Division) – Združeno kraljestvo) – Ikea Wholesale Ltd proti Commissioners of Customs & Excise (Damping – Uvoz bombažnega posteljnega perila s poreklom iz Egipta, Indije in Pakistana – Uredba (ES) št. 2398/97 – Uredba (ES) št. 1644/2001 – Uredba (ES) št. 160/2002 – Uredba (ES) št. 696/2002 – Priporočila in sklepi Organa STO za reševanje sporov – Pravni učinki – Uredba (ES) št. 1515/2001 – Retroaktivnost – Povračilo plačanih dajatev)

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/2

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 27. septembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Chancery Division) – Združeno kraljestvo) – Ikea Wholesale Ltd proti Commissioners of Customs & Excise
   (Zadeva C-351/04) (1)

   (Damping - Uvoz bombažnega posteljnega perila s poreklom iz Egipta, Indije in Pakistana - Uredba (ES) št. 2398/97 - Uredba (ES) št. 1644/2001 - Uredba (ES) št. 160/2002 - Uredba (ES) št. 696/2002 - Priporočila in sklepi Organa STO za reševanje sporov - Pravni učinki - Uredba (ES) št. 1515/2001 - Retroaktivnost - Povračilo plačanih dajatev)
   (2007/C 283/02)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   High Court of Justice (Chancery Division)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ikea Wholesale Ltd

      Tožena stranka: Commissioners of Customs & Excise
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – High Court of Justice (Chancery Division) – Veljavnost Uredbe Sveta (ES) št. 2398/97 z dne 28. novembra 1997 o uvedbi dokončnih protidampinških dajatev na uvoz bombažnega posteljnega perila s poreklom iz Egipta, Indije in Pakistana (UL L 332, str. 1) – Veljavnost Uredbe Sveta (ES) št. 1644/2001, ki spreminja Uredbo (ES) št. 2398/97 in odlaga njeno uporabo za uvoz s poreklom iz Indije (UL L 219, str. 1) – Veljavnost Uredbe Sveta 160/2002, ki spreminja Uredbo (ES) št. 2398/97 in ustavlja postopek za uvoz s poreklom iz Pakistana (UL L 26, str. 1) – Veljavnost Uredbe Sveta (ES) št. 696/2002, ki potrjuje dokončne protidampinške dajatve na uvoz bombažnega posteljnega perila s poreklom iz Indije z Uredbo (ES) št. 2398/97 (UL L 109, str. 3)
   Izrek

               1)

               Člen 1 Uredbe Sveta (ES) št. 2398/97 z dne 28. novembra 1997 o uvedbi dokončnih protidampinških dajatev na uvoz bombažnega posteljnega perila s poreklom iz Egipta, Indije in Pakistana je neveljaven, ker je Svet za določitev stopnje dampinga za izdelek, ki je predmet preiskave, uporabil metodo „nastavitev na ničlo“ negativnih stopenj dampinga za vsako vrsto zadevnih izdelkov.

               2)

               Uvoznik, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki je pri nacionalnem sodišču vložil tožbo proti odločbam, s katerimi se od njega zahteva plačilo protidampinških dajatev v skladu z Uredbo št. 2398/97, ki jo je ta sodba razglasila za neveljavno, ima načeloma pravico sklicevati se na to neveljavnost v okviru spora o glavni stvari, da bi se mu povrnile te dajatve v skladu s členom 236(1) Uredbe Sveta (ES) št. 2913/91 z dne 12. oktobra 1992.

      (1)  UL C 262, 23.10.2004.


title: Zadeva F-50/15: Tožba, vložena 27. marca 2015 – FS/EESO

text:
               8.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/37

         Tožba, vložena 27. marca 2015 – FS/EESO
   (Zadeva F-50/15)
   (2015/C 190/44)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: FS (zastopnika: L. Levi in A. Tymen, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, s katero tožeča stranka ni bila potrjena na položaj vodje oddelka, in odškodninski zahtevek za povrnitev domnevno nastale premoženjske in nepremoženjske škode.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe predsednika Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (EESO) z dne 25. maja 2014, s katero tožeča stranka ni bila potrjena na položaj vodje oddelka;

               —

               razglasitev ničnosti odločbe z dne 25. maja 2014 z naslovom „Dodatek št. 2“, s katero je bila tožeča stranka prerazporejena na delovno mesto, ki ni vodstveno;

               —

               če je potrebno, razglasitev ničnosti odločbe z dne 18. decembra 2014, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke z dne 21. avgusta 2014;

               —

               povrnitev premoženjske in nepremoženjske škode, nastale tožeči stranki;

               —

               naložitev plačila vseh stroškov EESO.


title: Zadeva F-80/08 R: Sklep predsednika Sodišča za uslužbence z dne 17. decembra 2008 – Wenig proti Komisiji (Javni uslužbenci – Postopek za izdajo začasne odredbe – Predlog za odložitev izvršitve odločbe o začasni odstranitvi zainteresirane osebe z njenega delovnega mesta – Nujnost – Neobstoj)

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/74

         Sklep predsednika Sodišča za uslužbence z dne 17. decembra 2008 – Wenig proti Komisiji
   (Zadeva F-80/08 R)
   (Javni uslužbenci - Postopek za izdajo začasne odredbe - Predlog za odložitev izvršitve odločbe o začasni odstranitvi zainteresirane osebe z njenega delovnega mesta - Nujnost - Neobstoj)
   (2009/C 44/131)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Fritz Harald Wenig (Woluwé-Saint-Pierre, Belgija) (zastopniki: G.-A. Dal, D. Voillemot in D. Bosquet, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in D. Martin, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Predlog za odložitev izvršitve odločbe z dne 18. septembra 2008, s katero je Komisija tožečo stranko za nedoločen čas začasno odstranila z delovnega mesta in odredila, da se od njenih prejemkov odtegne 1 000 EUR na mesec največ za obdobje 6 mesecev.
   Izrek sklepa

               1)

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2)

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-186/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale Per il Lazio (Italija) 12. aprila 2013 – Air Liquide Italia Spa in drugi proti Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale Per il Lazio (Italija) 12. aprila 2013 – Air Liquide Italia Spa in drugi proti Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico
   (Zadeva C-186/13)
   2013/C 207/11
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale Per il Lazio

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Air Liquide Italia Spa in drugi

      Toženi stranki: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali in koliko so nacionalne določbe držav članic Evropske unije, ki določajo najnižje stroške poslovanja v sektorju cestnega prevoza ter zahtevajo zakonsko določitev sestavnega elementa plačila za storitev in tako pogodbene cene, skladne z varstvom svobodne konkurence, svobode gospodarske pobude, svobode ustanavljanja in opravljanja storitev (iz členov 4(3) PEU, 101 PDEU, 49 PDEU, 56 PDEU in 96 PDEU)?

               2.

               Ali in pod katerimi pogoji je omejevanje navedenih načel upravičeno glede na potrebe po zaščiti javnega interesa za varnost v cestnem prometu in ali se s tega vidika lahko določajo najnižji stroški poslovanja v skladu z ureditvijo iz člena 83a uredbe-zakona št. 112/2008 s poznejšimi spremembami in dopolnitvami?

               3.

               Ali se z navedenega vidika določanje najnižjih stroškov poslovanja lahko prepusti prostovoljnim dogovorom v kategorijah zadevnih gospodarskih subjektov in podredno organom, v katerih sestavi je veliko oseb, ki zastopajo zasebne gospodarske subjekte v sektorju, če ni vnaprej določenih meril na ravni zakonodaje?


title: Zadeva F-51/08: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 17. februarja 2009 – Stols proti Svetu (Javni uslužbenci – Uradniki – Napredovanje – Napredovalno obdobje 2007 – Primerjalna preučitev sposobnosti kandidatov – Napaka pri presoji)

text:
               4.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/36

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 17. februarja 2009 – Stols proti Svetu
   (Zadeva F-51/08) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2007 - Primerjalna preučitev sposobnosti kandidatov - Napaka pri presoji)
   (2009/C 82/63)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Willem Stols (Halsteren, Nizozemska) (zastopnika: S. Rodrigues in C. Bernard-Glanz, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in Balta, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe OPI, da se tožeče stranke ne uvrsti na seznam uradnikov, ki v napredovalnem obdobju 2007 napredujejo v naziv AST 11.
   Izrek sodbe

               1)

               Odločbi z dne 16. julija 2007 in z dne 5. februarja 2008, s katerima je Svet Evropske unije W. Stolsu v napredovalnem obdobju 2007 zavrnil napredovanje v naziv AST 11, se razglasita za nični.

               2)

               Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 183, 19.7.2008, str. 34.


title: Zadeva C-167/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil régional d'expression française de l'ordre des médecins vétérinaires (Belgija) 27. marca 2013 – Jean Devillers

text:
               8.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 164/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil régional d'expression française de l'ordre des médecins vétérinaires (Belgija) 27. marca 2013 – Jean Devillers
   (Zadeva C-167/13)
   2013/C 164/21
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil régional d'expression française de l'ordre des médecins vétérinaires

      Stranka v postopku v glavni stvari

      Oseba, zoper katero se vodi postopek: Jean Devillers

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 3 Uredbe Sveta št. 1/2005 (1) z dne 22. decembra 2004 o zaščiti živali med prevozom in Prilogo I, poglavje I z naslovom ‘Primernost za prevoz’, točke 1, 2 in 3, ki določajo posvetovanje z veterinarjem v primeru dvoma glede primernosti poškodovanih živali za prevoz, natančneje glede tega, ali bi prevoz povzročil dodatno trpljenje, razlagati tako, da nasprotujejo členu 11(4) kraljevega odloka z dne 9. julija 1999 o zaščiti živali med prevozom (2) (belgijsko nacionalno pravo), ki določa samo, da je prevoz poškodovane živali mogoč le, če ne povzroča nepotrebnega trpljenja?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2005 z dne 22. decembra 2004 o zaščiti živali med prevozom in postopki, povezanimi z njim, in o spremembi Direktiv 64/432/EGS in 93/119/ES ter Uredbe (ES) 1255/97 (UL L 3, str. 1).

      (2)  Kraljevi odlok z dne 9. julija 1999 o pogojih za registracijo prevoznikov in odobritev trgovcev, počivališč in zbirnih centrov (Uradni list Belgije z dne 2. Septembra 1999, str. 32437).


title: Zadeva C-545/12: Tožba, vložena 27. novembra 2012 – Evropska komisija proti Republiki Ciper

text:
               2.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/8

         Tožba, vložena 27. novembra 2012 – Evropska komisija proti Republiki Ciper
   (Zadeva C-545/12)
   2013/C 32/11
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: P. Hetsch, J. Hottiaux in M. Konstantinidis, agenti)

      Tožena stranka: Republika Ciper

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Republika Ciper s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vozniških dovoljenjih (prenovitev) (UL L 403, str. 18), v vsakem primeru pa o vseh zadevnih predpisih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 16 navedene direktive;

               —

               Republiki Ciper naj se na podlagi člena 260(3) PDEU naloži plačilo denarne kazni v znesku 6 504,96 EUR na dan, šteto od dneva razglasitve sodbe Sodišča v tej zadevi;

               —

               Republiki Ciper naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Člen 16(1) Direktive 2006/126/ES državam članicam nalaga, da do 19. januarja 2011 sprejmejo in objavijo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev z novimi določbami, uvedenimi z zadevno direktivo, ki jih ta našteva.
   Republika Ciper ni v celoti prenesla določb Direktive v svoj pravni red. Komisija zlasti ugotavlja, da ob vložitvi tožbe Republika Ciper v svoj pravni red ni prenesla členov 1(1), 3, 7(1), (3) in (5), 10, in 15, ter Priloge I, točka 2, Priloge II, točka 5.2, prilog IV, V in VI Direktive.
   Zato Komisija meni, da Republika Ciper ni izpolnila obveznosti, ki jih ima v skladu s členom 260(3) PDEU.


title: Zadeva T-308/07: Tožba, vložena 16. avgusta 2007 – Tegebauer proti Parlamentu

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/49

         Tožba, vložena 16. avgusta 2007 – Tegebauer proti Parlamentu
   (Zadeva T-308/07)
   (2007/C 269/89)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Ingo-Jens Tegebauer (Trier, Nemčija) (zastopnik: R. Nieporte, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Odbora za peticije z dne 20. junija 2007 v zvezi s peticijo št. 95/2004 naj se razglasi za nično;

               —

               Parlamentu naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija odločbo Odbora za peticije Evropskega parlamenta z dne 20. junija 2007, s katero je bila njena peticija na podlagi člena 191(6) Poslovnika Evropskega parlamenta arhivirana brez natančnejšega preizkusa. Ta peticija se nanaša na delno povrnitev prejemkov, ki so ji bili izplačani med pripravništvom za zasedbo višjega položaja v javni upravi v mestu Braunschweig.
   Tožeča stranka v oporo svoji tožbi zatrjuje, da je izpodbijana odločba nezadostno obrazložena. Poleg tega meni, da so pogoji, ki jih morajo izpolnjevati peticije na podlagi člena 194 ES, zlasti zveza s področjem delovanja Evropske unije, izpolnjeni.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 21. aprila 2005 v zadevi T-28/03, Holcim (Deutschland) AG proti Komisiji Evropskih skupnosti (Člen 85 Pogodbe ES (postal člen 81 ES) — Izvršitev sodbe Sodišča prve stopnje — Povračilo stroškov bančne garancije — Nepogodbena odgovornost Skupnosti)

text:
               25.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/14

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 21. aprila 2005
   v zadevi T-28/03, Holcim (Deutschland) AG proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Člen 85 Pogodbe ES (postal člen 81 ES) - Izvršitev sodbe Sodišča prve stopnje - Povračilo stroškov bančne garancije - Nepogodbena odgovornost Skupnosti)
   (2005/C 155/28)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi T-28/03, Holcim (Deutschland) AG, prej Alsen AG, s sedežem v Hamburgu (Nemčija), ki sta jo sprva zastopala F. Wiener in K. Moosecker, nato F. Wiemer, P. Niggemann in B. Menkhaus, avocats, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: R. Lyal in W. Mölls, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), zaradi odškodninske tožbe za povračilo stroškov bančne garancije, ki so tožeči stranki nastali zaradi globe, naložene z Odločbo Komisije 94/815/ES z dne 30. novembra 1994 v zvezi s postopkom uporabe člena 85 Pogodbe ES (Zadeva IV/33.126 in 33.322 — Ciment) (UL L 343, str. 1), ki jo je Sodišče prve stopnje s sodbo z dne 15. marca 2000 v zadevi Cimenteries CBR in drugi proti Komisiji, imenovani „Ciment“ (T-25/95, T-26/95, T-30/95 do T-32/95, T-34/95 do T-39/95, T-42/95 do T-46/95, T-48/95, T-50/95 do T-65/95, T-68/95 do T-71/95, T-87/95, T-88/95, T-103/95 in T-104/95, Recueil, str. II-491), razglasilo za nično, je Sodišče prve stopnje (tretji senat), v sestavi J. Azizi, predsednik, M. Jaeger in F. Dehousse, sodnika; sodni tajnik: H. Jung, dne 21. aprila 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba, se v delu, v katerem temelji na členu 233 ES, se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Subsidiarni zahtevek, da se tožbo razlaga kot ničnostno tožbo ali kot tožbo zaradi nedelovanja, se v delu, v katerem temelji na členu 233 ES, zavrže kot nedopusten.

               3.

               Odškodninska tožba se glede stroškov bančne garancije, ki so tožeči stranki nastali pred 31. januarjem 1998, zavrže kot nedopustna.

               4.

               V preostalem delu se tožba zavrne kot neutemeljena.

               5.

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 124, 24.5.2003.


title: Zadeva T-93/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. junija 2013 – Stichting Corporate Europe Observatory proti Komisiji (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokumenti glede pogajanj med Evropsko unijo in Republiko Indijo za sklenitev sporazuma o prosti trgovini — Zavrnitev dostopa — Izjema, ki se nanaša na varstvo javnega interesa na področju mednarodnih odnosov — Dokumenti, ki so postali javni — Neomejitev razširjanja dokumentov)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/67

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. junija 2013 – Stichting Corporate Europe Observatory proti Komisiji
   (Zadeva T-93/11) (1)

   (Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti glede pogajanj med Evropsko unijo in Republiko Indijo za sklenitev sporazuma o prosti trgovini - Zavrnitev dostopa - Izjema, ki se nanaša na varstvo javnega interesa na področju mednarodnih odnosov - Dokumenti, ki so postali javni - Neomejitev razširjanja dokumentov)
   2013/C 225/148
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Stichting Corporate Europe Observatory (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnika: S. Crosby, solicitor, in S. Santoro, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva F. Clotuche-Duvieusart in C. ten Dam, nato F. Clotuche-Duvieusart in I. Zervas, zastopniki)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: T. Henze, J. Möller, K. Petersen in A. Wiedmann, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa Komisije z dne 6. decembra 2010, s katerim je bil tožeči stranki zavrnjen popolni dostop do več dokumentov, ki se nanašajo na pogajanja med Evropsko unijo in Republiko Indijo za sklenitev sporazuma o prosti trgovini, na podlagi člena 4(1)(a), tretja alinea, Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331)

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Tožeča stranka plača svoje stroške in stroške Komisije.

               3.

               Zvezna republika Nemčija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 113, 9.4.2011.


title: Zadeva C-126/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Midden-Nederland (Nizozemska) 26. februarja 2016 – Federatie Nederlandse Vakvereniging in drugi/Smallsteps BV

text:
               10.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Midden-Nederland (Nizozemska) 26. februarja 2016 – Federatie Nederlandse Vakvereniging in drugi/Smallsteps BV
   (Zadeva C-126/16)
   (2016/C 165/12)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Midden-Nederland

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Federatie Nederlandse Vakvereniging, Karin van den Burg-Vergeer, Lyoba Tanja Alida Kukupessy, Danielle Paase-Teeuwen, Astrid Johanna Geertruda Petronelle Schenk

      Tožena stranka: Smallsteps BV

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je nizozemski stečajni postopek v primeru prenosa plačilno nesposobnega podjetja, pri čemer se je pred stečajem izvedel pre-pack, ki ga je nadziralo sodišče in katerega izrecni namen je bil preživetje (delov) podjetja, skladen s smislom in z namenom Direktive 2001/23/ES (1) in ali je člen 7:666(1)(a) BW glede na navedeno (še) skladen z direktivo?

               2.

               Ali se Direktiva 2001/23/ES uporablja v primeru, v katerem se tako imenovani „predvideni upravitelj“ („beoogd curator“), ki ga imenuje sodišče, že pred začetkom stečaja seznani s položajem dolžnika in preveri, ali bi lahko tretja oseba morda na novo začela opravljati dejavnost podjetja, ter se hkrati pripravlja na dejanja, ki jih je treba za uresničitev novega začetka s prenosom premoženja izvršiti kmalu po začetku stečaja in s katerimi se bo ob začetku stečaja ali kmalu po njem preneslo podjetje dolžnika ali njegov del, opravljanje dejavnosti pa se v celoti ali delno nadaljuje (skoraj) brez prekinitve?

               3.

               Ali je treba položaj presoditi drugače, če je osnovni namen pre-packa nadaljevanje podjetja ali če je namen (predvidenega) upravitelja predvsem, da s pre-packom in z odsvojitvijo premoženja delujočega podjetja („going concern“) takoj po začetku stečaja iztrži čim več za vse upnike, ali če se v okviru pre-packa pred začetkom stečaja doseže soglasje volj o prenosu premoženja (nadaljevanje podjetja), katerega izvedba se formalizira in/ali realizira po začetku stečaja? Kako pa je treba presoditi položaj, v katerem je namen upravitelja tako nadaljevanje podjetja kot tudi čim večji izkupiček?

               4.

               Ali je dan prenosa podjetja za namene uporabe Direktive 2001/23/ES in člena 7:662 in naslednjih BW, ki temeljijo na njej, v okviru pre-packa, ki se izvede pred stečajem podjetja, dan, na katerega se pred začetkom stečaja doseže dejansko soglasje volj o prenosu podjetja, ali dan, na katerega se z odsvojitelja na pridobitelja dejansko prenese imetništvo, s katerim je povezana odgovornost za opravljanje dejavnosti zadevnega subjekta?

      (1)  Direktiva Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov (UL L 82, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 98).


title: Zadeva F-42/15: Tožba, vložena 10. marca 2015 – ZZ/Komisija

text:
               1.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/28

         Tožba, vložena 10. marca 2015 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-42/15)
   (2015/C 178/32)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: A. Salerno, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti plačilnega lista iz maja 2014 v delu, v katerem je v njem uporabljena Uredba (EU) št. 423/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o prilagoditvi osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev Evropske unije ter korekcijskih koeficientov, ki se zanje uporabljajo, z učinkom od 1. julija 2012, ki je sama protipravna, ker ne določa korekcijskega količnika za osebne prejemke uradnikov, ki delajo v Luxembourgu, kjer so življenjsko stroški znatno višji kot v Bruslju.

      Predlog tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se sklep o določitvi njegove plače za maj 2014, ker se zanjo ni uporabil korekcijski količnik;

               —

               plačilo vseh stroškov postopka naj se naloži toženi stranki.


title: Zadeva C-493/07: Tožba, vložena 9. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Slovaški republiki

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/30

         Tožba, vložena 9. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Slovaški republiki
   (Zadeva C-493/07)
   (2007/C 315/51)
   Jezik postopka: slovaščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Braun in J. Javorský)

      Tožena stranka: Slovaška republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Slovaška republika s tem, da ni zagotovila, da podjetja, ki so pristojna za obratovanje javnega telefonskega omrežja, dajo organom, ki rešujejo nujne primere, pri vseh klicih na enotno evropsko številko klica v sili „112“ na voljo informacije o lokaciji kličočega, ni izpolnila obveznosti iz člena 26(3) Direktive 2002/22/ES (1);

               —

               Slovaški republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za uvedbo ukrepov za prenos direktive se je iztekel 24. julija 2003.

      (1)  Direktiva 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (UL L 108, str. 51).


title: Zadeva C-166/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshofs (Avstrija) 7. aprila 2014 – MedEval – Qualitäts-, Leistungs- und Struktur-Evaluierung im Gesundheitswesen GmbH proti Bundesvergabeamt

text:
               25.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshofs (Avstrija) 7. aprila 2014 – MedEval – Qualitäts-, Leistungs- und Struktur-Evaluierung im Gesundheitswesen GmbH proti Bundesvergabeamt
   (Zadeva C-166/14)
   2014/C 282/22
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: MedEval – Qualitäts-, Leistungs- und Struktur-Evaluierung im Gesundheitswesen GmbH

      Tožena stranka: Bundesvergabeamt

      Druge stranke: Bundesminister für Wissenschaft, Forschung und Wirtschaft; Hauptverband der österreichischen Sozialversicherungsträger; Pharmazeutische Gehaltskasse für Österreich

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba pravo Unije – zlasti splošna načela enakovrednosti in učinkovitosti ter Direktivo Sveta 89/665/EGS (1) z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/66/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2007 o spremembi direktiv Sveta 89/665/EGS in 92/13/EGS glede izboljšanja učinkovitosti revizijskih postopkov oddaje javnih naročil – razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, v skladu s katero mora biti zahtevek za ugotovitev kršitve javnega naročanja vložen v roku šestih mesecev po sklenitvi pogodbe, če ugotovitev kršitve prava na področju javnega naročanja ni samo pogoj za razveljavitev pogodbe, temveč tudi za uveljavljanje odškodninskega zahtevka?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 246.

      (2)  UL L 335, str. 31.


title: Zadeva F-53/07: Tožba, vložena 24. decembra 2007 – Iordanova proti Komisiji

text:
               26.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/44

         Tožba, vložena 24. decembra 2007 – Iordanova proti Komisiji
   (Zadeva F-53/07)
   (2008/C 107/76)
   Jezik postopka: angleščina.
   Stranki

      Tožeča stranka: Ivanka Iordanova (Varna, Bolgarija) (zastopnik: G. Kerelov, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti odločbe natečajne komisije z dne 3. aprila 2007 za natečaj EPSO/AST/14/06, na podlagi katere tožeči stranki ni bilo dovoljeno opravljati tega natečaja, in odškodninski zahtevek za premoženjsko in nepremoženjsko škodo.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba natečajne komisije z dne 3. aprila 2007 za natečaj EPSO/AST/14/06, na podlagi katere ji ni bilo dovoljeno opravljati natečaja, naj se razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo odškodnine, ocenjene ex aequo et bono na 28 718 eurov, za premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki jo je utrpela tožeča stranka zaradi nezakonite odločbe natečajne komisije, z obrestmi od dneva vložitve tožbe;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-8/15 P: Pritožba, ki jo je Ledra Advertising Ltd vložila 12. januarja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 10. novembra 2014 v zadevi T-289/13, Ledra Advertising Ltd/Komisija in Evropska centralna banka

text:
               26.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/7

         Pritožba, ki jo je Ledra Advertising Ltd vložila 12. januarja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 10. novembra 2014 v zadevi T-289/13, Ledra Advertising Ltd/Komisija in Evropska centralna banka
   (Zadeva C-8/15 P)
   (2015/C 171/11)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Ledra Advertising Ltd (zastopniki: C. Paschalides, Solicitor, A. Paschalides, dikigoros in A. Riza QC)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija in Evropska centralna banka

      Predlog

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               pritožbo dopusti, zavrne ugovore nasprotnih strank in jima naloži plačilo stroškov pred Sodiščem in Splošnim sodiščem ter zadevo meritorno obravnava.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Splošno sodišče naj bi pri presoji vrste predlogov v svojem sklepu kršilo pravo EU, kot sledi.

                           a)

                           Splošno sodišče se je oprlo na to, da „naloge, ki so s Pogodbo o EMS poverjene Komisiji […], ne zajemajo nobene lastne pristojnosti za odločanje in […] da so dejavnosti, ki jih instituciji opravljata na podlagi te pogodbe, povezane le z EMS“ (1), ne da bi kakor koli presojalo učinek pravnega predloga, ki ga je sprejelo v točki 48, da Komisija „ni prepustila učinkovitega nadzora nad svojo poglavitno vlogo odločanja na podlagi člena 136(3) [PDEU] v skladu s pristojnostmi, ki jih ima na podlagi člena 17 [PEU], da ravna kot institucija EU, ki je dolžna zagotoviti, da so akti, sprejeti na podlagi Pogodbe o EMS, v skladu s pravom Unije“.

                           b)

                           Navedeno je, da je Sodišče v zadevi Pringle (2), na katero se je oprlo Splošno sodišče (3), odločilo, da čeprav Komisija in ECB zavezujeta le EMS (4), kljub temu med drugim (5) v točki 164 te zadeve ugotovilo, da „[lahko Komisija] [n]a podlagi nalog, ki ji jih poverja Pogodba o EMS, […] – kot določa člen 13(3) in (4) te pogodbe – tudi skrbi za to, da so memorandumi o soglasju, ki jih sklene EMS, v skladu s pravom Unije“, v točki 174 pa, da „[mora biti] [n]a podlagi člena 13(3) [Pogodbe o EMS] memorandum o soglasju, dosežen s pogajanji z državo članico, ki zaprosi za pomoč za stabilnost, popolnoma skladen s pravom Unije“.

                           c)

                           Trditev „Odškodninski zahtevek zoper EU, ki temelji zgolj na nezakonitosti akta ali ravnanja, ki ga ni sprejela institucija EU ali njeni uslužbenci, je treba zavreči kot nedopusten“ (6) se je uporabila brez presoje trditev v pisnih stališčih pritožnice, da […] „je ECB [morala] delovati kot [institucija EU], saj EMS ni mogel zakonito izvajati učinkovitega nadzora nad prisilnimi ukrepi na podlagi prava Unije, da bi dopustil in/ali delal in/ali ravnal v skladu z grožnjo. Navedeni prisilni ukrepi so v izključni pristojnosti ECB […], pri čemer učinkovitega nadzora nad njimi po pravu Unije ni mogoče prepustiti“.

                           d)

                           „Ravnanje, ki naj bi povzročilo zatrjevano škodo, je opustitev ravnanja Komisije pri podpisu memoranduma o soglasju. Vendar je bil memorandum o soglasju podpisan po znižanju vrednosti vloge pritožnice. […] Do tega znižanja je dejansko prišlo ob začetku veljavnosti [ukrepov z dne 29. marca 2013]. Zato za pritožnico ni mogoče šteti, da je s potrebno gotovostjo dokazala, da je škodo, za katero zatrjuje, da jo je utrpela, dejansko povzročila opustitev, ki se očita Komisiji.“ (7) Ta predlog ne upošteva predloga pritožnice, navedenega v točki 41 navedenega sklepa, „da je bila pritožnici škoda, za katero zahteva odškodnino na podlagi člena 268 [PDEU] in 349 [PDEU], povzročena s pogoji, priloženimi [FAF] in predloženimi [Republiki Ciper] 26. aprila 2013, in načinom, kako sta jih Komisija in ECB zahtevali.“ Način, kako so bili zahtevani, zajema to, da Komisija ni zagotovila, da je pogojevanje v skladu s pravom Unije, in pa grožnjo ECB, da bo prekinila dobavo evra Cipru, kar sta bila trajajoče ravnanje oziroma opustitev, ki sta se začela 15. marca 2013 in končala z zahtevo po uskladitvi s pogoji 29. marca 2013.

                           e)

                           Vsebina memoranduma o soglasju se je izpodbijala, ker se je sklicevala na predhodno obveznost uskladitve s pogoji, ki je ex hypothesi nastala pred znižanjem vrednosti vloge pritožnice, česar naj Splošno sodišče ne bi presojalo kot sestavnega dela ravnanja.

                           f)

                           „Kadar ravnanje, ki domnevno povzroči zatrjevano škodo, zajema opustitev ravnanja, je zlasti potrebna gotovost, da je škodo povzročila očitana opustitev in da je ni moglo povzročiti ravnanje, ločeno od tistega, ki se očita toženi instituciji“: sklep Portela/Komisija (8). Drugače povedano, „tudi če bi“ (9) Komisija ravnala v skladu s svojo dolžnostjo zagotovitve, da so pogoji skladni s pravom Unije, to ne bi ničesar spremenilo, „saj je bil memorandum o soglasju podpisan po znižanju vrednosti vloge pritožnice pri BoC.“ (10) Splošno sodišče ponovno ni presojalo trditev pritožnice: glej med drugim točki (d) in (e) zgoraj.

                           g)

                           Dalje in podredno je Splošno sodišče napačno presodilo dejstva, ker je menilo, da je bil memorandum o soglasju podpisan po znižanju vlog v vseh primerih. V primeru BoC do končnega znižanja v vrednosti ni prišlo po podpisu memoranduma o soglasju 26. aprila 2013, temveč konec junija 2013.

               2.

               Če bi Sodišče štelo, da sta nasprotni stranki lahko pravno ravnali kot instituciji EU, bi iz tega sledilo, da odločitev Splošnega sodišča glede drugega dela predloga [za razglasitev ničnosti], navedenega v točkah od 55 do 60 sklepa afortiori postane brezpredmetna.

      (1)  Točka 45 sklepa Splošnega sodišča.

      (2)  Sodba Pringle (C-370/12, EU:C:2012:756).

      (3)  Točka 45 sklepa.

      (4)  Točka 45 sklepa.

      (5)  Glej tudi točki 112 in 163.

      (6)  Točka 43 sklepa in sklep z dne 4. julija 2013, Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon/Komisija in drugi (C-520/12 P, EU:C:2013:457).

      (7)  Točka 54 sklepa.

      (8)  Sklep z dne 17. decembra 2008, Portela/Komisija (T-137/07, EU:T:2008:589, točka 80).

      (9)  Sodba z dne 25. junija 1997, Perillo/Komisija (T-7/96, Recueil, EU:T:1997:94).

      (10)  Točka 54 sklepa.


title: Zadeva T-198/16: Tožba, vložena 1. maja 2016 – Fondo interbancario di tutela dei depositi/Komisija

text:
               20.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 222/33

         Tožba, vložena 1. maja 2016 – Fondo interbancario di tutela dei depositi/Komisija
   (Zadeva T-198/16)
   (2016/C 222/41)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Fondo interbancario di tutela dei depositi (Rim, Italija) (zastopniki: M. Siragusa, G. Scassellati Sforzolini, G. Faella, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničen razglasi sklep Evropske komisije C (2015) 9256 final z dne 23. decembra 2015 v zvezi z državno pomočjo SA.39451 (2015/C) (ex 2015/NN);

               —

               podredno, za ničen razglasi sklep v delu, v katerem se nanaša na ugotovitev in opredelitev elementa pomoči, povezanega z ukrepom 3;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov;

               —

               odredi katerikoli drug ukrep, tudi preiskovalni, za katerega meni, da je ustrezen.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Sklep, ki je predmet te tožbe, se izpodbija tudi v zadevah Italija/Komisija, T-98/16, in Banca Tercas/Komisija, T-196/16.
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki tistim, navedenim v teh dveh zadevah.


title: Zadeva C-177/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n °12 de Sevilla 7. aprila 2010 – Francisco Javier Rosado Santana proti Consejería de Justicia y Administración Pública de la Junta de Andalucía

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 12 de Sevilla 7. aprila 2010 – Francisco Javier Rosado Santana proti Consejería de Justicia y Administración Pública de la Junta de Andalucía
   (Zadeva C-177/10)
   2010/C 179/27
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 12 de Sevilla

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Francisco Javier Rosado Santana

      Tožena stranka: Consejería de Justicia y Administración Pública de la Junta de Andalucía

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba Direktivo [Sveta 1999/70/ES (1) z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP] razlagati tako, da bi – če se je ustavno sodišče države članice Unije izreklo v smislu, da uvedba različnih pravic za nadomestne uradnike in uradnike ni v nasprotju z ustavo – to nujno pomenilo izključitev uporabnosti navedene norme Skupnosti na področju javnih uradnikov?

               2.

               Ali je treba to direktivo razlagati tako, da nasprotuje temu, da nacionalno sodišče načeli enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije razlaga tako, da na splošno izključi iz njunega področja uporabe enak položaj nadomestnega uradnika in uradnika?

               3.

               Ali je treba določbo 4 [Direktive] razlagati tako, da nasprotuje temu, da se delo, ki se opravlja začasno, ne upošteva kot dosežena delovna doba, ko se pridobi status stalnega uradnika, in sicer da se ne upošteva pri plačilu, razvrstitvi ali napredovanju v uradniški karieri?

               4.

               Ali je treba v skladu s to določbo 4 nacionalne predpise razlagati tako, da ne izključujejo vštetja časa dela, ki ga je uradnik opravil v okviru začasnega delovnega razmerja, v njegovo delovno dobo?

               5.

               Ali je treba to določbo 4 razlagati tako, da mora – čeprav so bile klavzule javnega razpisa delovnega mesta objavljene in jih interesent ni izpodbijal – nacionalno sodišče preučiti, ali so v nasprotju s predpisi Skupnosti in ali v takem primeru teh klavzul ali nacionalne določbe, ki je njihova podlaga, ne sme uporabiti, kolikor nasprotujejo tej določbi 4?

      (1)  UL L 175, str. 43


title: Zadeva F-101/12: Tožba, vložena 24. septembra 2012 – ZZ proti Komisiji

text:
               25.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 147/36

         Tožba, vložena 24. septembra 2012 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-101/12)
   2013/C 147/69
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal in S. Orlandi)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o umiku ponudbe za prenos pokojninskih pravic, ki jo je tožeča stranka sprejela, in o nadomestitvi te ponudbe z drugo ponudbo, izračunano na podlagi novih SDI.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Člen 9 splošnih določb za izvajanje člena 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom naj se razglasi za ničen;

               —

               odločba z dne 21. junija 2011, s katero je bila umaknjena in nadomeščena ponudba za prenos pokojninskih pravic, ki je bila sprejeta 28. julija 2010, naj se razglasi za nično;

               —

               odločba z dne 21. junija 2011 o uporabi meril iz splošnih določb za izvajanje člena 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom z dne 3. marca 2011 za prošnjo tožeče stranke za prenos pokojninskih pravic naj se razglasi za nično;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-393/12: Tožba, vložena 4. septembra 2012 – Tsujimoto proti UUNT – Kenzo (KENZO)

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/32

         Tožba, vložena 4. septembra 2012 – Tsujimoto proti UUNT – Kenzo (KENZO)
   (Zadeva T-393/12)
   2012/C 355/67
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Kenzo Tsujimoto (Osaka, Japonska) (zastopnik: A. Wenninger-Lenz, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Kenzo SA (Pariz, Francija)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 29. maja 2012 v zadevi R 1659/2011-2 razveljavi; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „KENZO“ za proizvode iz razreda 33 – prijava znamke Skupnosti št. 6334544

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: registracija znamke Skupnosti št. 720706 za besedno znamko „KENZO“ za proizvode in storitve iz razredov 3, 18 in 25

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev izpodbijane odločbe in zavrnitev prijave znamke Skupnosti v celoti

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 8(5) Uredbe Sveta št. 40/94; in

               —

               kršitev členov 75 in 76 Uredbe Sveta št. 40/94.


title: Zadeva T-223/06 P: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 23. maja 2007 – Parlament proti Eistrupu (Pritožba – Tožba, ki jo je podpisal odvetnik z žigom – Nedopustnost tožbe)

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/24

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 23. maja 2007 – Parlament proti Eistrupu
   (Zadeva T-223/06 P) (1)

   (Pritožba - Tožba, ki jo je podpisal odvetnik z žigom - Nedopustnost tožbe)
   (2007/C 155/47)
   Jezik postopka: danščina
   Stranki
   Tožeča stranka: Evropski parlament (zastopnika: H. von Hertzen in L. Knudsen, zastopnika)
   Druga stranka v postopku: Ole Eistrup (Knebel, Danska) (zastopnika: S. Hjelmborg in M. Honoré, odvetnika)
   Predmet
   Pritožba zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 13. julija 2006 v zadevi Eistrup proti Parlamentu (F-102/05, še neobjavljena v ZOdl.), s katero se zahteva razveljavitev tega sklepa.
   Izrek

               1)

               Sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije z dne 13. julija 2006 v zadevi Eistrup proti Parlamentu (F-102/05, še neobjavljen v ZOdl.) se razveljavi.

               2)

               Tožba v zadevi F-102/05, ki jo je pred Sodiščem za uslužbence vložil O. Eistrup, se zavrže kot nedopustna.

               3)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške, tako tiste, ki so povezani s prvo stopnjo, kot te, ki so povezani s pritožbo.

      (1)  UL C 249, 14.10.2006.


title: Zadeva C-300/06: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. decembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Ursula Voß proti Land Berlin (Člen 141 ES – Načelo enakega plačila za delavce in delavke – Uslužbenci – Nadurno delo – Posredna diskriminacija delavk, zaposlenih s krajšim delovnim časom)

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/9

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. decembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Ursula Voß proti Land Berlin
   (Zadeva C-300/06) (1)

   (Člen 141 ES - Načelo enakega plačila za delavce in delavke - Uslužbenci - Nadurno delo - Posredna diskriminacija delavk, zaposlenih s krajšim delovnim časom)
   (2008/C 22/16)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesverwaltungsgericht
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ursula Voß

      Tožena stranka: Land Berlin
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesverwaltungsgericht – Razlaga člena 141 Pogodbe ES – Nacionalna zakonodaja, ki tako za zaposlene s polnim delovnim časom kot za zaposlene s krajšim delovnim časom določa manjše plačilo za nadure kot za ure znotraj normalnega delovnega časa – Plačilo učiteljice-uslužbenke, ki dela z krajšim delovnim časom in opravlja nadure, ki je nižje od plačila, ki bi ga prejela, če bi v okviru zaposlitve s polnim delovnim časom delala isto število ur – Posredna diskriminacija delavk
   Izrek
   Člen 141 ES je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi glede plačila za uslužbence, kot je sporna ureditev v glavni stvari, v skladu s katero so po eni strani nadure, ki jih opravijo uslužbenci, zaposleni s polnim delovnim časom, in uslužbenci, zaposleni s krajšim delovnim časom, opredeljene kot ure, ki jih opravijo izven svojega individualnega delovnega časa, po drugi strani pa se te ure izplačujejo po nižji postavki kot je urna postavka, ki se uporablja za ure, opravljene v mejah individualnega delovnega časa, tako da so uslužbenci, zaposleni s krajšim delovnim časom, glede opravljenih ur, ki presegajo njihov individualni delovni čas, ne presegajo pa števila ur, ki jih v okviru svojega delovnega časa opravi uslužbenec, zaposlen s polnim delovnim časom, plačani slabše od uslužbencev, zaposlenih s polnim delovnim časom, v primeru, da:

               —

               je med vsemi delavci, na katere se ta ureditev nanaša, prizadet veliko višji odstotek delavk kot delavcev;
               in

               —

               različnega obravnavanja ne upravičujejo objektivni in z diskriminacijo na podlagi spola nepovezani dejavniki.

      (1)  UL C 96, 22.4.2006.


title: Zadeva T-476/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. junija 2011 – ATB Norte proti UUNT – Bricocenter Italia (BRICO CENTER) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti BRICO CENTER — Prejšnji figurativni znamki Skupnosti ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro in CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/25

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. junija 2011 – ATB Norte proti UUNT – Bricocenter Italia (BRICO CENTER)
   (Zadeva T-476/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti BRICO CENTER - Prejšnji figurativni znamki Skupnosti ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro in CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2011/C 232/43
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: ATB Norte, SL (Burgos, Španija) (zastopniki: najprej P. López Ronda, G. Macias Bonilla, H. Curtis Oliver in G. Marín Raigal, nato F. Brandolini Kujman, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: O. Montalto in G. Mannucci, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Bricocenter Italia Srl (Rozzano, Italija) (zastopniki: G. Ghidini, M. Mergati in C. Signorini, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 24. septembra 2009 (zadeva R 1006/2008-4) glede postopka z ugovorom med ATB Norte, SL in Bricocenter Italia Srl.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 24. septembra 2009 (zadeva R 1006/2008-4) se razveljavi v delu, v katerem je odbor za pritožbe ugodil pritožbi Bricocenter Italia Srl glede storitev „oglaševanje“, „vodenje komercialnih poslov“ in „poslovna administracija“, na katere se nanaša prijava znamke Skupnosti.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               ATB Norte, SL, Bricocenter Italia in UUNT nosijo vsak svoje stroške, priglašene v postopku pred Splošnim sodiščem.

      (1)  UL C 24, 30.1.2010.


title: Sodba Sodišča z dne 7. junija 2017 v zadevi E-18/16 – Nadzorni organ Efte proti Islandiji (Država Efte ni izpolnila svojih obveznosti – Neizvajanje – Uredba (EU) št. 98/2013 o trženju in uporabi predhodnih sestavin za eksplozive)

text:
               28.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 321/11

         SODBA SODIŠČA
   z dne 7. junija 2017
   v zadevi E-18/16
   Nadzorni organ Efte proti Islandiji

      (Država Efte ni izpolnila svojih obveznosti – Neizvajanje – Uredba (EU) št. 98/2013 o trženju in uporabi predhodnih sestavin za eksplozive)

   (2017/C 321/10)
   V zadevi E-18/16, Nadzorni organ Efte proti Islandiji – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Islandija ni sprejela potrebnih ukrepov za prenos akta, navedenega v točki 12zzq poglavja XV Priloge II k Sporazumu o evropskem gospodarskem prostoru (Uredba (EU) št. 98/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2013 o trženju in uporabi predhodnih sestavin za eksplozive), kakor je bil navedenemu sporazumu prilagojen s Protokolom 1 k Sporazumu, v svoj notranji pravni red, kakor zahteva člen 7 Sporazuma, je Sodišče v sestavi predsednik Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Benedikt Bogason (ad hoc sodnik), dne 7. junija 2017 izdalo sodbo,
   katere izrek se glasi:

               1.

               Islandija ni sprejela potrebnih ukrepov za prenos akta, navedenega v točki 12zzq poglavja XV Priloge II k Sporazumu o evropskem gospodarskem prostoru (Uredba (EU) št. 98/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2013 o trženju in uporabi predhodnih sestavin za eksplozive), kakor je bil navedenemu sporazumu prilagojen s Protokolom 1 k Sporazumu, v svoj notranji pravni red, kakor zahteva člen 7 Sporazuma.

               2.

               Islandiji se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva T-289/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 21. junija 2017 – Inox Mare/Komisija (Ničnostna tožba — Uredba (EU, Euratom) št. 883/2013 — Zunanja preiskava OLAF — Poročilo in priporočila — Akti, zoper katere ni pravnega sredstva — Nedopustnost)

text:
               14.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/20

         Sklep Splošnega sodišča z dne 21. junija 2017 – Inox Mare/Komisija
   (Zadeva T-289/16) (1)

   ((Ničnostna tožba - Uredba (EU, Euratom) št. 883/2013 - Zunanja preiskava OLAF - Poročilo in priporočila - Akti, zoper katere ni pravnega sredstva - Nedopustnost))
   (2017/C 269/29)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Inox Mare Srl (Rimini, Italija) (zastopnica: R. Holzeisen, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva J. Baquero Cruz, D. Nardi in L. Grønfeldt, nato J. Baquero Cruz in D. Nardi, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti končnega poročila Urada za boj proti goljufijam (OLAF) glede zunanje preiskave OF/2013/0086/B1 (THOR(2015) 40189 z dne 26. novembra 2015), z njim povezanega priporočila generalnega direktorja OLAF (THOR(2015) 42057 z dne 9. decembra 2015) ter predhodnih in ozko povezanih ukrepov OLAF.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Inox Mare Srl nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 270, 25.7.2016.


title: Zadeva C-247/12: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 18. aprila 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Varhoven administrativen sad – Bolgarija) – Meliha Veli Mustafa proti Direktor na fond „Garantirani vzemania na rabotnicite i služitelite“ kam Nacionalnia osiguritelen institut (Varstvo delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca — Direktiva 80/987/EGS — Direktiva 2002/74/ES — Direktiva 2008/94/ES — Člena 2 in 3 — Obveznost zagotovitve jamstva za terjatve delavcev — Možnost omejitve jamstva na terjatve, ki nastanejo pred vpisom odločbe o uvedbi stečajnega postopka v sodni register — Odločba o uvedbi stečajnega postopka — Učinki — Nadaljevanje dejavnosti delodajalca)

text:
               8.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 164/7

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 18. aprila 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Varhoven administrativen sad – Bolgarija) – Meliha Veli Mustafa proti Direktor na fond „Garantirani vzemania na rabotnicite i služitelite“ kam Nacionalnia osiguritelen institut
   (Zadeva C-247/12) (1)

   (Varstvo delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca - Direktiva 80/987/EGS - Direktiva 2002/74/ES - Direktiva 2008/94/ES - Člena 2 in 3 - Obveznost zagotovitve jamstva za terjatve delavcev - Možnost omejitve jamstva na terjatve, ki nastanejo pred vpisom odločbe o uvedbi stečajnega postopka v sodni register - Odločba o uvedbi stečajnega postopka - Učinki - Nadaljevanje dejavnosti delodajalca)
   2013/C 164/11
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Varhoven administrativen sad

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Meliha Veli Mustafa

      Tožena stranka: Direktor na fond „Garantirani vzemania na rabotnicite i služitelite“ kam Nacionalnia osiguritelen institut

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Varhoven administrativen sad – razlaga člena 2(1) Direktive Sveta 80/987/EGS z dne 20. oktobra 1980 o približevanju zakonodaj držav članic o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti njihovega delodajalca (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 217), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2002/74/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 o spremembi Direktive Sveta 80/987/EGS (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 261) – Obveznost držav članic, da predvidijo jamstva za terjatve delavcev v stečajnem postopku, in sicer v vsaki fazi tega postopka vse do objave stečaja, ne le ob uvedbi postopka

      Izrek

   Direktivo 2008/94/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca je treba razlagati tako, da držav članic ne zavezuje, da določijo jamstva za terjatve delavcev v vsaki fazi stečajnega postopka njihovega delodajalca. Posebej ne nasprotuje temu, da bi države članice določile jamstvo le za terjatve delavcev, ki so nastale pred vpisom odločbe o uvedbi stečajnega postopka v poslovni register, čeprav se s to odločbo ne odreja prenehanja dejavnosti delodajalca.

      (1)  UL C 235, 4.8.2012.


title: Zadeva T-455/12: Tožba, vložena 12. oktobra 2012 – Zoo Sport proti UUNT – K 2 (zoo sport)

text:
               22.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/25

         Tožba, vložena 12. oktobra 2012 – Zoo Sport proti UUNT – K 2 (zoo sport)
   (Zadeva T-455/12)
   2012/C 399/48
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Zoo Sport Ltd (Leeds, Združeno kraljestvo) (zastopnik: I. Rungg, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: K-2 Corp. (Seattle, Združene države)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 9. avgusta 2012 v zadevi R 1395/2011-4 spremeni, tako da ugovor v celoti zavrne, in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka v črno beli barvi „zoo sport“ za proizvode in storitve iz razredov 18, 25 in 35 – prijava znamke Skupnosti št. 8909293

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: registracija znamke Skupnosti št. 5233119 za besedno znamko „ZOOT“ za proizvode iz razredov 9 in 25; registracija znamke Skupnosti št. 4719316 za figurativno črno belo znamko „SPORTS ZOOT SPORTS“ za proizvode in storitve iz razredov 25, 35, 36 in 41

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru glede dela spornih proizvodov in storitev

      Odločba odbora za pritožbe: delna razveljavitev izpodbijane odločbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009.