title: Zadeva T-368/12 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. maja 2014 – Komisija proti Macchii (Pritožba — Javni uslužbenci — Začasni uslužbenci — Pogodba za določen čas — Odločba o nepodaljšanju — Pristojnost Sodišča za uslužbence — Člen 8, prvi odstavek, pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev — Dolžnost skrbnega ravnanja — Pojem interes službe — Prepoved odločanja preko zahtevka — Načelo kontradiktornosti)

text:
               7.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. maja 2014 – Komisija proti Macchii
   (Zadeva T-368/12 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Pogodba za določen čas - Odločba o nepodaljšanju - Pristojnost Sodišča za uslužbence - Člen 8, prvi odstavek, pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev - Dolžnost skrbnega ravnanja - Pojem interes službe - Prepoved odločanja preko zahtevka - Načelo kontradiktornosti))
   2014/C 212/32
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in D. Martin, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: Luigi Macchia (Varese, Italija) (zastopniki: S. Rodrigues, A. Blot in C. Bernard-Glanz, odvetniki)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 13. junija 2012 v zadevi Macchia proti Komisiji (F-63/11), s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Sodba Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 13. junija 2012 v zadevi Macchia proti Komisiji (F-63/11) se razveljavi v delu, v katerem je razglašena ničnost odločbe generalnega direktorja Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) z dne 12. avgusta 2010 o zavrnitvi prošnje za podaljšanje pogodbe L. Macchie kot začasnega uslužbenca in o zavrnitvi zahteve L. Macchie za ponovno vključitev v OLAF ter zahtevka za povrnitev nastale premoženjske škode kot preuranjenih.

               2.

               Pritožba se v preostalem zavrne.

               3.

               Zadeva se vrne v razsojanje Sodišču za uslužbence.

               4.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 311, 13.10.2012.


title: Zadeva F-75/07: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 27. septembra 2011 – Brown in Volpato proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Napredovanje — Napredovalno obdobje 2006 — Nova karierna struktura — Podaljšanje kariere z uvedbo novih nazivov, ki nimajo ustreznikov v prejšnjih Kadrovskih predpisih — Uporaba člena 45 Kadrovskih predpisov, Priloge XIII h Kadrovskim predpisom in SDI, ki veljajo od leta 2005 — Načelo enakega obravnavanja — Retroaktivni učinek odločb o napredovanju na čas pred 1. majem 2004 — Prehodni ukrepi — Tožba, ki jo je očitno treba zavrniti)

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/39

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 27. septembra 2011 – Brown in Volpato proti Komisiji
   (Zadeva F-75/07) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2006 - Nova karierna struktura - Podaljšanje kariere z uvedbo novih nazivov, ki nimajo ustreznikov v prejšnjih Kadrovskih predpisih - Uporaba člena 45 Kadrovskih predpisov, Priloge XIII h Kadrovskim predpisom in SDI, ki veljajo od leta 2005 - Načelo enakega obravnavanja - Retroaktivni učinek odločb o napredovanju na čas pred 1. majem 2004 - Prehodni ukrepi - Tožba, ki jo je očitno treba zavrniti)
   2011/C 340/80
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Colin Brown (Bruselj, Belgija) in Alberto Volpato (Moskva, Rusija) (zastopnika: B. Cortese in C. Cortese, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in G. Berscheid, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva M. Arpio Santacruz in I. Šulce, nato M. Bauer, J. Monteiro in K. Zieleśkiewicz, zastopniki)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije, objavljene v Upravnih informacijah št. 55 2006 z dne 17. novembra 2006, v delu, v katerem določa napredovanje tožečih strank v okviru napredovalnega obdobja 2006 v naziv A*9 in ne v naziv A*10.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               C. Brown, A. Volpato in Evropska Komisija nosijo vsak svoje stroške.

               3.

               Svet Evropske unije, intervenient, nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 235, 6.10.2007, str. 30.


title: Zadeva C-90/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia de Miranda de Ebro (Španija) 24. februarja 2014 – Banco Grupo Cajatres S.A. proti Maríi Mercedes Manjón Pinilla in Comunidad Hereditaria formada al fallecimiento de D. Miguel Ángel Viana Gordejuela

text:
               19.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia de Miranda de Ebro (Španija) 24. februarja 2014 – Banco Grupo Cajatres S.A. proti Maríi Mercedes Manjón Pinilla in Comunidad Hereditaria formada al fallecimiento de D. Miguel Ángel Viana Gordejuela
   (Zadeva C-90/14)
   2014/C 151/15
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de Primera Instancia de Miranda de Ebro

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Banco Grupo Cajatres S.A.

      Tožena stranka: María Mercedes Manjón Pinilla in Comunidad Hereditaria formada al fallecimiento de D. Miguel Ángel Viana Gordejuela

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali člena [6(1) in 7(1) Direktive Sveta 93/13/EGS (1) z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah] nasprotujeta določbi, kot je druga prehodna določba zakona 1/2013 z dne 14. maja 2013, ki v vsakem primeru določa znižanje stopnje zamudnih obresti, ne glede na to, ali je bila določba o zamudnih obrestih že od začetka nična, ker je nedovoljena?

               2.

               Ali členi [3(1), 4(1), 6(1) in 7(1) Direktive 93/13] nasprotujejo nacionalni določbi, kot je člen 114 zakona o hipotekah, ki dovoljuje, da nacionalno sodišče pri presojanju, ali je določilo, ki določa zamudne obresti, nedovoljeno, preizkusi le, ali dogovorjena stopnja obresti presega trikratnik stopnje zakonskih obresti, in nobene druge okoliščine?

               3.

               Ali členi [3(1), 4(1), 6(1) in 7(1) Direktive 93/13] nasprotujejo nacionalni določbi, kot je člen 693 LEC, ki dovoljuje vložitev zahtevka za predčasno plačilo celotnega posojila zaradi neplačila treh mesečnih obrokov, ne da bi se upoštevali drugi dejavniki, kot sta obdobje ali višina posojila, ali kateri koli drug upoštevni razlog, in ki poleg tega izogibanje učinkom navedene predčasne zapadlosti pogojuje z voljo posojilodajalca, razen ko je hipoteka zavarovana z običajnim prebivališčem hipotekarnega dolžnika.

      (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).


title: Zadeva T-375/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. oktobra 2008 – Le Canne proti Komisiji ( Kmetijstvo – Finančne pomoči Skupnosti – Finančna nepravilnost v zahtevi za plačilo zneska – Odločba o zmanjšanju pomoči – Iztek zastaralnega roka – Ničnostna tožba in odškodninska tožba )

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/28

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. oktobra 2008 – Le Canne proti Komisiji
   (Zadeva T-375/05) (1)

   („Kmetijstvo - Finančne pomoči Skupnosti - Finančna nepravilnost v zahtevi za plačilo zneska - Odločba o zmanjšanju pomoči - Iztek zastaralnega roka - Ničnostna tožba in odškodninska tožba“)
   (2008/C 313/48)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Azienda Agricola „Le Canne“ Srl (Rovigo, Italija) (zastopnika: G. Carraro in F. Mazzonetto, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: C. Cattabriga in L. Visaggio, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2005) 2939 z dne 26. julija 2005 o zmanjšanju preostalega dolgovanega zneska v okviru finančne pomoči Skupnosti, odobrene tožeči stranki za posodobitev in prilagoditev naprav za ribogojstvo, ter odškodninski zahtevek glede škode, ki izhaja iz tega zmanjšanja.
   Izrek

               1.

               Odločba Komisije C(2005) 2939 z dne 25. julija 2005, s katero je bila zaradi vračunanja dohodka, ki ga je družba Girardello SpA prejela za dela, opravljena na tem projektu, v stroške, za katere se prejme pomoč, zmanjšana finančna pomoč Skupnosti, ki je bila družbi Azienda Agricola „Le Canne“ Srl odobrena za projekt IT/0016/90/02, se razglasi za nično.

               2.

               Odškodninska tožba se zavrne.

               3.

               Komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 296, 26.11.2005.


title: Zadeva C-238/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Münster (Nemčija) 26. aprila 2016 – X/Finanzamt I

text:
               19.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Münster (Nemčija) 26. aprila 2016 – X/Finanzamt I
   (Zadeva C-238/16)
   (2016/C 343/29)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Münster

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: X

      Tožena stranka: Finanzamt I

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 132(1)(d) Direktive 2006/112 (1) razlagati tako, da dobava človeške krvi vključuje tudi dobavo krvne plazme, ki se pridobiva iz človeške krvi?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: Ali to velja tudi za krvno plazmo, ki ni namenjena neposredno za terapevtske namene, temveč izključno za izdelavo zdravil?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen: Ali je uvrstitev krvi odvisna zgolj od namena ali tudi od abstraktno obstoječih možnosti uporabe krvne plazme?

               4.

               Če je odgovor na prvo in drugo vprašanje pritrdilen: Ali za transakcijo, ki je na podlagi člena 132(1)(d) Direktive 2006/112 v državi članici oproščena DDV, ne glede na ureditev DDV, ki se uporablja v tretji državi, ne velja pravica do odbitka na podlagi člena 168 Direktive 2006/112, čeprav gre za izvozno dobavo, za katero se na podlagi člena 169(b) Direktive 2006/112 v povezavi s členom 146(1) te direktive lahko odbije vstopni davek?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva F-36/09: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 29. junija 2010 – Armitage-Wilson proti Evropskemu policijskemu uradu (Europol) (Javni uslužbenci — Osebje Europola — Nepodaljšanje pogodbe — Pogodba o zaposlitvi za nedoločen čas — Člen 6 kadrovskih predpisov Europola — Načelo spoštovanja pravice do obrambe)

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/69

      Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 29. junija 2010 – Armitage-Wilson proti Evropskemu policijskemu uradu (Europol)
      (Zadeva F-36/09) (1)

      (Javni uslužbenci - Osebje Europola - Nepodaljšanje pogodbe - Pogodba o zaposlitvi za nedoločen čas - Člen 6 kadrovskih predpisov Europola - Načelo spoštovanja pravice do obrambe)
      (2010/C 288/128)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Kate Armitage-Wilson (Haag, Nizozemska) (zastopnik: W. J. Dammingh, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski policijski urad (Europol) (zastopniki: D. Neumann in D. El Khoury, zastopnika, skupaj z B. Wägenbaurjem in R. Van der Houtom, odvetnika)

         Predmet

      Razglasitev ničnosti odločbe z dne 12. junija 2008, s katero je bilo tožeči stranki sporočeno, da ji ni mogoče ponuditi stalnega delovnega mesta, in odločbe z dne 7. januarja 2009 o zavrnitvi pritožbe, ki je bila vložena zoper prvo odločbo.

         Izrek

                  1.

                  Odločba z dne 12. junija 2008, s katero je Evropski policijski urad (Europol) zavrnil možnost, da se K. Armitage-Wilson ponudi pogodba o zaposlitvi za nedoločen čas, se razglasi za nično.

                  2.

                  Europolu se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 167, 18.7.2009, str. 26.


title: Zadeva T-288/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 22. maja 2015 – Walter Klein/Komisija (Državne pomoči — Ukrepi, ki jih je Nemčija sprejela v podporo električni energiji, proizvedeni iz obnovljivih virov, in podjetjem z veliko porabo električne energije — Sklep o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU — Sprejetje končnega sklepa po vložitvi tožbe — Ustavitev postopka)

text:
               27.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/20

         Sklep Splošnega sodišča z dne 22. maja 2015 – Walter Klein/Komisija
   (Zadeva T-288/14) (1)

   ((Državne pomoči - Ukrepi, ki jih je Nemčija sprejela v podporo električni energiji, proizvedeni iz obnovljivih virov, in podjetjem z veliko porabo električne energije - Sklep o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU - Sprejetje končnega sklepa po vložitvi tožbe - Ustavitev postopka))
   (2015/C 245/24)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Energiewerke Nord GmbH (Rubenow, Nemčija) (zastopniki: T. Volz, B. Wißmann, M. Püstow, M. Ringel, C. Oehme in T. Wielsch, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: T. Maxian Rusche in R. Sauer, agenta, skupaj z A. Lukom in C. Maurerjem, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije C(2013) 4424 final z dne 18. decembra 2013 o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU zaradi ukrepov, ki jih je Zvezna republika Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in velikim porabnikom električne energije (državna pomoč SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)).

      Izrek

               1.

               Postopek s to tožbo se ustavi.

               2.

               Postopek v zvezi s predlogom za intervencijo nadzornega organa EFTA se ustavi.

               3.

               Energiewerke Nord GmbH nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija, vključno s stroški, ki se nanašajo na postopek za izdajo začasne odredbe.

               4.

               Nadzorni organ EFTA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 223, 14.7.2014.


title: Zadeva F-22/11: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 12. julija 2012 – Conticchio proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Pokojnine — Izračun pokojnine — Uvrstitev v plačilni razred — Ugovor nezakonitosti — Dopustnost)

text:
               22.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/41

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 12. julija 2012 – Conticchio proti Komisiji
   (Zadeva F-22/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Pokojnine - Izračun pokojnine - Uvrstitev v plačilni razred - Ugovor nezakonitosti - Dopustnost)
   2012/C 287/75
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Rosella Conticchio (Rim, Italija) (zastopnika: R. Giuffrida in A. Tortora, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall in D. Martin, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog tožeče stranke za razglasitev ničnosti sklepa v zvezi z dodelitvijo in prejemanjem njene pokojnine.

      Izrek

               1.

               Tožba R. Conticchio se zavrne kot deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 139, 7.5.2011, str. 31.


title: Zadeva T-618/13: Tožba, vložena 25. novembra 2013 – Oracle America proti UUNT – Aava Mobile (AAVA CORE)

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/36

         Tožba, vložena 25. novembra 2013 – Oracle America proti UUNT – Aava Mobile (AAVA CORE)
   (Zadeva T-618/13)
   2014/C 45/63
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Oracle America, Inc. (Wilmington, Združene države) (zastopnik: T. Heydn, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Aava Mobile Oy (Oulu, Finska)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 11. septembra 2013 v zadevi R 1369/2012-2 razveljavi;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „AAVA CORE“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 38 in 42 – prijava znamke Skupnosti št. 9 712 811

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: registracija znamke Skupnosti št. 6 551 626 besedne znamke „JAVA“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 16, 35, 37, 38, 41, 42 in 45; znana blagovna znamka „JAVA“ v vseh članicah Evropske unije za proizvode in storitve iz razredov 9, 38 in 42

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) in (5) UZS.


title: Zadeva C-291/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Gelsenkirchen (Nemčija) 12. junija 2012 – Michael Schwarz proti Stadt Bochum

text:
               8.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Gelsenkirchen (Nemčija) 12. junija 2012 – Michael Schwarz proti Stadt Bochum
   (Zadeva C-291/12)
   2012/C 273/06
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Gelsenkirchen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Michael Schwarz

      Tožena stranka: Stadt Bochum

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je člen 1(2) Uredbe Sveta (ES) št. 2252/2004 (1) z dne 13. decembra 2004 v različici, kot izhaja iz Uredbe (ES) št. 444/2009 (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. maja 2009 veljaven?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 2252/2004 z dne 13. decembra 2004 o standardih za varnostne značilnosti in biometrične podatke v potnih listih in potovalnih dokumentih, ki jih izdajo države članice (UL L 385, str. 1).

      (2)  Uredba (ES) št. 444/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. maja 2009 o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 2252/2004 o standardih za varnostne značilnosti in biometrične podatke v potnih listih in potovalnih dokumentih, ki jih izdajo države članice (UL L 142, str. 1; popravek: UL L 188, str. 127).


title: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 7. septembra 2004 v zadevi C-347/02: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (Zavarovanja — Tretja direktiva o premoženjskem zavarovanju — Bonus-malus sistem)

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/5

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 7. septembra 2004
   v zadevi C-347/02: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (1)

   (Zavarovanja - Tretja direktiva o premoženjskem zavarovanju - Bonus-malus sistem)
   (2004/C 262/09)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-347/02, katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve na podlagi člena 226 ES, vložena dne 30. septembra 2002, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Tufvesson in J.-F. Pasquier) proti Francoski republiki (zastopniki: G. de Bergues in P. Boussaroque, skupaj s C. Mercier) je Sodišče (veliki senat) v sestavi V. Skouris predsednik, P. Jann, C. W. A. Timmermans (poročevalec), C. Gulmann in J. N. Cunha Rodrigues, predsedniki senatov, R. Schintgen, sodnik, F. Macken in N. Colneric, sodnici, S. von Bahr, sodnik, R. Silva de Lapuerta, sodnica in K. Lenaerts, sodnik, generalni pravobranilec: C. Stix-Hackl, sodni tajnik H. von Holstein, namestnik sodnega tajnika, dne 7. septembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 289, 23.11.2002.


title: Zadeva C-271/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) 18. maja 2017 – Openbaar Ministerie/Sławomir Andrzej Zdziaszek

text:
               21.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 277/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) 18. maja 2017 – Openbaar Ministerie/Sławomir Andrzej Zdziaszek
   (Zadeva C-271/17)
   (2017/C 277/35)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Amsterdam

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Openbaar Ministerie

      Tožena stranka: Sławomir Andrzej Zdziaszek

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je postopek,

                           —

                           v katerem sodišče odreditvene države članice odloči o združitvi ločenih kazni odvzema prostosti, na katere je bila zadevna oseba pred tem pravnomočno obsojena, v eno samo kazen odvzema prostosti in/ali o spremembi skupne kazni odvzema prostosti, na katero je bila zadevna oseba pred tem pravnomočno obsojena, ter

                           —

                           v katerem to sodišče več ne preuči vprašanja krivde,

                     kot je postopek, ki se je zaključil s „cumulative sentence“ [sodbo, s katero je bila izrečena enotna kazen] z dne 25. marca 2014, „sojenje, ki se je zaključilo z odločbo“, v smislu člena 4a(1) Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ? (1)

               2.

               Ali lahko izvršitveni pravosodni organ,

                           —

                           če oseba, za katero se zahteva predaja, ni bila osebno navzoča na sojenju, ki se je zaključilo z odločbo,

                           —

                           vendar odreditveni pravosodni organ ni niti v ENP niti v dodatnih informacijah, za katere je bilo zaprošeno na podlagi člena 15(2) Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ, predložil navedb v zvezi z upoštevnostjo ene ali več okoliščin iz člena 4a(1), od (a) do (d), Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ v skladu s formulacijo ene ali več kategorij iz točke 3 dela (d) obrazca ENP,

                     že samo zato sklene, da ni izpolnjen nobeden od pogojev iz člena 4a(1), uvodni stavek in točke od (a) do (d), Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ, in že samo zato zavrne izvršitev ENP?

               3.

               Ali je pritožbeni postopek,

                           —

                           v katerem je bila zadeva vsebinsko preučena ter

                           —

                           ki se je zaključil s (ponovno) obsodbo zadevne osebe in/ali potrditvijo obsodbe, izrečene na prvi stopnji,

                           —

                           namen ENP pa je izvršiti to obsodbo,

                     „sojenje, ki se je zaključilo z odločbo“, v smislu člena 4a(1) Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ?

      (1)  Okvirni sklep sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 34).


title: Zadeva C-469/13: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Verona – Italija) – Shamim Tahir proti Ministero dell'Interno, Questura di Verona (Predhodno odločanje — Območje svobode, varnosti in pravice — Direktiva 2003/109/ES — Členi 2, 4(1), 7(1) in 13 — „Dovoljenje EU za prebivanje rezidenta za daljši čas“  — Pogoji za izdajo — Zakonito in neprekinjeno petletno prebivanje v državi članici gostiteljici pred vložitvijo vloge za izdajo dovoljenja — Oseba, ki je v družinskem razmerju z rezidentom za daljši čas — Ugodnejši nacionalni predpisi — Učinki)

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/22

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Verona – Italija) – Shamim Tahir proti Ministero dell'Interno, Questura di Verona
   (Zadeva C-469/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Območje svobode, varnosti in pravice - Direktiva 2003/109/ES - Členi 2, 4(1), 7(1) in 13 - „Dovoljenje EU za prebivanje rezidenta za daljši čas“ - Pogoji za izdajo - Zakonito in neprekinjeno petletno prebivanje v državi članici gostiteljici pred vložitvijo vloge za izdajo dovoljenja - Oseba, ki je v družinskem razmerju z rezidentom za daljši čas - Ugodnejši nacionalni predpisi - Učinki))
   2014/C 315/32
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Verona

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Shamim Tahir

      Toženi stranki: Ministero dell'Interno, Questura di Verona

      Izrek

               1.

               Člena 4(1) in 7(1) Direktive Sveta 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2011/51/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2011, je treba razlagati tako, da družinski član, kot je opredeljen v členu 2(e) te direktive, osebe, ki je že pridobila status rezidenta za daljši čas, ne more biti izvzet iz pogoja, določenega v členu 4(1) te direktive, in sicer, da mora državljan tretje države za pridobitev tega statusa pred vložitvijo ustrezne vloge pet let zakonito in neprekinjeno prebivati v zadevni državi članici.

               2.

               Člen 13 Direktive 2003/109, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2011/51, je treba razlagati tako, da državi članici ne dovoljuje, da pod ugodnejšimi pogoji od tistih, ki so določeni v tej direktivi, družinskemu članu v smislu člena 2(e) te direktive izda dovoljenje EU za prebivanje rezidenta za daljši čas.

      (1)  UL C 52, 22.2.2014.


title: Zadeva T-815/16: Tožba, vložena 22. novembra 2016 – For Tune/EUIPO – Simplicity trade (opus AETERNATUM)

text:
               16.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 14/55

         Tožba, vložena 22. novembra 2016 – For Tune/EUIPO – Simplicity trade (opus AETERNATUM)
   (Zadeva T-815/16)
   (2017/C 014/65)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: For Tune sp. z o.o. (Varšava, Poljska) (zastopnica: K. Popławska, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropski urad za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Simplicity trade GmbH (Oelde, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije z besednima elementoma „opus AETERNATUM“ – Zahteva za registracijo št. 11024 296

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora EUIPO za pritožbe z dne 14. septembra 2016 v zadevi R 152/2016-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO in drugi stranki pred odborom za pritožbe naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/31

         Tožba, vložena 3. aprila 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-126/09)
   2009/C 141/54
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: N. Yerrell, zastopnik)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg

      Predloga tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2003 o temeljnih kvalifikacijah in rednem usposabljanju voznikov nekaterih cestnih vozil za prevoz blaga ali potnikov, o spremembi Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85 in Direktive Sveta št. 91/439/EGS ter o razveljavitvi Direktive Sveta 76/914/EGS (1) oziroma v vsakem primeru s tem, da o navedenih predpisih ni obvestilo Komisije, ni izpolnilo svojih obveznosti iz te direktive;

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos Direktive 2003/59/ES se je iztekel 9. septembra 2006. Vendar pa tožena stranka na dan vložitve te tožbe še vedno ni sprejela ukrepov, potrebnih za prenos direktive oziroma o njih v vsakem primeru še ni obvestila Komisije.

      (1)  UL L 226, str. 4.


               10.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 410/6

         Tožba Nadzornega organa Efte proti Islandiji, vložena 12. avgusta 2015
   (Zadeva E-21/15)
   (2015/C 410/05)
   Nadzorni organ Efte, ki ga zastopata Øyvind Bø in Marlene Lie Hakkebo, zastopnika Nadzornega organa Efte, Rue Belliard 35, 1040 Bruselj, Belgija, je 12. avgusta 2015 na Sodišču Efte vložil tožbo proti Islandiji.
   Nadzorni organ Efte Sodišču Efte predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov za prenos akta iz točke 1a poglavja XXIV Priloge II k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2011/88/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o spremembah Direktive 97/68/ES glede določb za motorje, dane na trg v okviru sistema prožnosti), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu EGP, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 2 akta in člena 7 Sporazuma EGP, ter

               2.

               Islandiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               Tožba se nanaša na to, da Islandija do najpozneje 28. marca 2015 ni ukrepala, da bi svojo zakonodajo uskladila z obrazloženim mnenjem Nadzornega organa Efte z dne 28. januarja 2015, saj v svoj nacionalni pravni red ni prenesla Direktive 2011/88/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o spremembah Direktive 97/68/ES glede določb za motorje, dane na trg v okviru sistema prožnosti, kakor je navedena v točki 1a poglavja XXIV Priloge II k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru in kakor je bila prilagojena Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu EGP (v nadaljnjem besedilu: akt).

               —

               Nadzorni organ Efte navaja, da Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov za prenos akta, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 2 akta in člena 7 Sporazuma EGP.


title: Zadeva C-467/13 P: Pritožba, ki jo je Industries Chimiques du Fluor (ICF) vložila 27. avgusta 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 18. junija 2013 v zadevi T-406/08, ICF proti Komisiji

text:
               16.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 336/8

         Pritožba, ki jo je Industries Chimiques du Fluor (ICF) vložila 27. avgusta 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 18. junija 2013 v zadevi T-406/08, ICF proti Komisiji
   (Zadeva C-467/13 P)
   2013/C 336/18
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Industries Chimiques du Fluor (ICF) (zastopnika: P. Wytinck in D. Gillet, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga:

               —

               naj sodbo Splošnega sodišča z dne 18. junija 2013, izdano v zadevi T-406/08, Industries Chimiques du Fluor (ICF) proti Evropski komisiji, razglasi za nično in naj, če meni, da ima vse potrebne elemente, da lahko samo dokončno odloči o zadevi, globo 1 700 000 EUR, ki je bila ICF naložena v izpodbijani odločbi, razglasi za nično ali vsaj zmanjša;

               —

               podredno, naj sodbo Splošnega sodišča razglasi za nično in naj zadevo vrne Splošnemu sodišču v odločanje;

               —

               naj Komisiji naloži plačilo vseh stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja tri razloge.
   S prvim pritožbenim razlogom uveljavlja, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo ali vsaj napravilo dejansko netočnost pri ugotavljanju dejanskega stanja ali napako pri presoji tega dejanskega stanja s tem, da je presodilo, da dejstvo, da je Komisija izpodbijano odločbo utemeljila na dokumentih, ki niso bili omenjeni v obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah, ne pomeni kršitve pravice do obrambe iz člena 27 Uredbe št. 1/2003 (1).
   Pritožnica poleg tega meni, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je presodilo, da to, da je Komisija zmanjšala število storilcev kršitve med obvestilom o ugotovitvah o možnih kršitvah in sprejetjem izpodbijane odločbe, ni poseglo v interes pritožnice niti ni bilo v nasprotju z njeno pravico do obrambe, saj naj se Komisija ne bi mogla opredeliti o tem zmanjšanju pred sprejetjem izpodbijane odločbe.
   Pritožnica z drugim pritožbenim razlogom Splošnemu sodišču očita, da je kršilo člen 23 Uredbe (ES) št. 1/2003. Splošno sodišče naj bi namreč napačno razlagalo točko 18 Smernic o načinu določanja glob s tem, da je izraz „skupna vrednost prodaje blaga ali storitev, povezane s kršitvijo“ razlagalo tako, da se nanaša na zgolj skupno vrednost prodaje podjetij, ki so sodelovala pri kršitvi, ne pa na skupno vrednost prodaje na tem trgu.
   Pritožnica Splošnemu sodišču očita tudi, da je kršilo obveznost obrazložitve, saj ni ustrezno in zadostno odgovorilo na njene trditve, da se je Komisija pri določanju zneska globe oddaljila od svoje upravne prakse.
   Pritožnica s tretjim pritožbenim razlogom navaja, da čas trajanja postopka pred Splošnim sodiščem pomenil nerazumen rok in je torej v nasprotju s členom 47 Listine o temeljnih pravicah, saj gre po njenem mnenju za enostavno zadevo z malo dokumenti. Zato pritožnica na podlagi sodne prakse iz zadeve Baustahlgewebe proti Komisiji (2) predlaga znižanje globe, ki ji je naložena.
   Pritožnica Splošnemu sodišču nazadnje očita, da je kršilo člen 31 Uredbe (ES) št. 1/2003. Splošno sodišče naj namreč ne bi pravilno uporabilo svojega pooblastila za odločanje v sporu polne jurisdikcije s tem, da ni samo preučilo in ni utemeljilo, zakaj je globa, naložena v obravnavani zadevi, utemeljena. Pritožnica v zvezi s tem meni, da Splošno sodišče ni odgovorilo na različne argumente, ki jih je navedla v postopku pred njim.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe, (UL 2003, L 1, str. 1).

      (2)  Sodba z dne 17. decembra 1998, Baustahlgewebe proti Komisiji, C-185/95 P, Recueil, str. I-8417.


title: Zadeva T-405/16: Tožba, vložena 29. julija 2016 – The Regents of the University of California/CPVO – Nador Cott Protection in CVVP (Tang Gold)

text:
               16.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 14/36

         Tožba, vložena 29. julija 2016 – The Regents of the University of California/CPVO – Nador Cott Protection in CVVP (Tang Gold)
   (Zadeva T-405/16)
   (2017/C 014/44)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: The Regents of the University of California (Riverside, Kalifornija, Združene države Amerike) (zastopniki: J. Muñoz-Delgado Mérida, S. Poza Martínez, M. Esteve Sanz in J. Lissen Arbeloa, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Skupnosti za rastlinske sorte (CPVO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Nador Cott Protection SARL (Saint-Raphaël, Francija) in Club de Variedades Vegetales Protegidas (Valencia, Španija)

      Podatki o postopku pred CPVO

      Imetnik zadevne žlahtniteljske pravice v Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna žlahtniteljska pravica v Skupnosti: žlahtniteljska pravica v Skupnosti št. EU 38924, ime sorte Tang Gold, vrsta: Citrus reticulata Bianco

      Izpodbijana odločba: odločba odbora za pritožbe pri CPVO z dne 29. aprila 2016 v zadevi A006/2014

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sorti Nadorcott, kar zadeva lastnost št. 68 Protokola CPVO-TP 201/2, dodeli stopnjo izražanja „zelo visoka“ z oceno 9, ali podredno, stopnjo izražanja „visoka“ z oceno 7, kar naj se navede v Poročilu o razlikah med podobnimi sortami, ki je del uradnega opisa sorte Tang Gold.

               —

               prizna obstoj jasnih razlik med sortama Tang Gold in Nardorcott v lastnostih št. 5, 6, 14, 15, 16, 37, 50, 60 in 65 Protokola CPVO-TP 201/2, to ugotovi in s tem omogoči popravek Poročila o razlikah med podobnimi sortami, ki je del uradnega opisa sorte Tang Gold, tako da se navedene razlike vključijo v to poročilo.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev členov 57, 62, 67, 75 in 81 Uredbe št. 2100/94;

               —

               kršitev člena 49 Uredbe št. 874/09;

               —

               napačna razlaga poročila IVIA, naslovljenega „Pomen zmanjšanja vsebnosti semen s sproženo mutagenezo“;

               —

               neodvisnost lastnosti št. 68 glede na okoljske razmere;

               —

               primerljivost podatkov, ki jih je predložil UCR glede števila semen sorte Nadorcott.


title: Zadeva T-121/14: Tožba, vložena 18. februarja 2014 – PT Pelita Agung Agrindustri proti Svetu

text:
               14.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/60

         Tožba, vložena 18. februarja 2014 – PT Pelita Agung Agrindustri proti Svetu
   (Zadeva T-121/14)
   2014/C 112/77
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: PT Pelita Agung Agrindustri (Medan, Indonezija) (zastopnika: F. Graafsma in J. Cornelis, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1194/2013 z dne 19. novembra 2013 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz biodizla s poreklom iz Argentine in Indonezije (UL L 315, str. 2) v delu, v katerem za tožečo stranko uvaja protidampinško dajatev, razglasi za nično; in

               —

               naj toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem razlogov.

               1.

               V okviru prvega tožbenega razloga trdi, da Protidampinški sporazum STO ne omogoča prilagoditve stroškov zgolj zato, ker so nižji kot na drugih trgih ali ker so „izkrivljeni“ zaradi posredovanja države. Člen 2(5) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti, (UL L 343, str. 51, v nadaljevanju: temeljna uredba) se zato ne bi smel uporabiti v delu, v katerem določa tako možnost prilagoditve stroškov.

               2.

               V okviru drugega tožbenega razloga trdi, da prilagoditev stroškov surovega palmovega olja v obravnavani zadevi pomeni kršitev člena 2(5) temeljne uredbe. Natančneje, tožeča stranka navaja:

                           —

                           potrebni dokazi, na podlagi katerih je bilo ugotovljeno, da so cene surovega palmovega olja na indonezijskem trgu izkrivljene, niso podani, Svet in Evropska komisija (v nadaljevanju: instituciji) pa sta storili očitno napako pri presoji z ugotovitvijo, da so cene surovega palmovega olja na indonezijskem trgu izkrivljene;

                           —

                           z uporabo referenčne izvozne cene (cene HPE) za prilagoditev stroškov instituciji stroškov nista prilagodili „na ustrezni podlagi“, kot je zahtevano v členu 2(5) temeljne uredbe, in/ali na podlagi „virov, ki niso podvrženi takim izkrivljanjem“; in

                           —

                           člen 2(5) temeljne uredbe ne omogoča prilagoditve stroškov v položajih, v katerih so cene zgolj in domnevno „nizke“.

               3.

               V okviru tretjega tožbenega razloga trdi, da sta instituciji storili očitno napako pri presoji s tem, da sta ugotovili, da so nakupne cene surovega palmovega olje, ki jih tožeča stranka plačuje povezanim ponudnikom, izkrivljene. Natančneje, Instituciji naj bi storili očitno napako pri presoji s tem, da sta ugotovili, da nakupne cene surovega palmovega olje, ki jih tožeča stranka plačuje povezanim podjetjem, ne ustrezajo običajnim tržnim pogojem.

               4.

               V okviru četrtega tožbenega razloga trdi, da Svet pri določitvi razumne profitne marže ni upošteval zahteve iz člena 2(6)(c) temeljne uredbe. Ta člen zahteva, da znesek razumnega dobiček ne more presegati dobička, ki ga običajno dosežejo drugi izvozniki ali proizvajalci izdelkov enake splošne kategorije na notranjem trgu države porekla.

               5.

               V okviru petega tožbenega razloga trdi, da sta instituciji s tem, da nista napravili primerne prilagoditve za povišanje cene v zvezi z izpolnjevanjem meril direktive o obnovljivih virih, očitno napačno ugotovili dejansko stanje in kršili člena 3(2) in 3(3) temeljne uredbe, saj izvozne cene tožeče stranke niso bile objektivno primerjane s ciljno ceno industrije Unije. Poleg tega naj bi instituciji s tem, da nista napravili primerne prilagoditve za izpolnjevanje meril direktive o obnovljivih virih, tožečo stranko nelegitimno obravnavali drugače kot druge indonezijske proizvajalce.

               6.

               V okviru šestega tožbenega razloga trdi, da sta instituciji kršili člen 3(7) temeljne uredbe in storili očitno napako pri presoji s tem, da sta ugotovili, da sistem dvojnega štetja ni prispeval k škodi, ki je nastala industriji Unije.

               7.

               V okviru sedmega tožbenega razloga trdi, da instituciji nista upoštevali informacij in argumentov, ki jih je tožeča stranka predložila med preiskavo. S tem nista zgolj kršili obveznost skrbnega ravnanja in dobrega upravljanja, ker nista skrbno in nepristransko preučili vseh upoštevnih dokazov, ki so jima bili predloženi, temveč tudi nista izpolnili obveznosti iz člena 20(5) temeljne uredbe in obveznosti obrazložitve iz člena 296 PDEU.


title: Zadeva C-535/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Specializat Mureș (Romunija) 21. oktobra 2016 – Michael Tibor Bachman/FAER IFN SA

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Specializat Mureș (Romunija) 21. oktobra 2016 – Michael Tibor Bachman/FAER IFN SA
   (Zadeva C-535/16)
   (2017/C 038/09)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunalul Specializat Mureș

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Michael Tibor Bachman

      Druga stranka v postopku: FAER IFN SA

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 2(2) Direktive št. 93/13/EGS (1), v kateri je opredeljen pojem, potrošnika‘, razlagati tako, da vključuje tudi fizično osebo, ki se je s pogodbo o prenovitvi zavezala gospodarskemu subjektu, in sicer kreditni instituciji za poslovne kredite, da bo izpolnila obveznost vračila kreditov, ki so bili prvotno odobreni neki družbi za namene, tesno povezane z njeno dejavnostjo, in sicer za naložbe v dejavnosti cestnega prevoza blaga, pri čemer [navedena] fizična oseba ni jasno povezana z navedeno družbo, temveč se je tako zavezala na podlagi povezav, ki so zunaj okvira navedenih poslovnih dejavnosti, in sicer z osebo, ki je nadzirala družbo prejemnico prvotnih kreditov, in z osebami, ki so podpisale dodatne pogodbe k prvotnim kreditnim pogodbam (poroštvene pogodbe, pogodbe o zavarovanju z nepremičnino/hipotekarne pogodbe)?

      (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).


title: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 10. maja 2004 v zadevah T-314/03 in T-378/03: Musée Grévin SA proti Komisiji Evropskih skupnosti (Program PHARE/JOP — Projekt skupnih vlaganj na Poljskem — Financiranje Skupnosti — Zahteva za povrnitev vseh izplačanih sredstev — Arbitražna klavzula — Ničnostna tožba — Nedopustnost)

text:
               25.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/24

      SKLEP SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 10. maja 2004
   v zadevah T-314/03 in T-378/03: Musée Grévin SA proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Program PHARE/JOP - Projekt skupnih vlaganj na Poljskem - Financiranje Skupnosti - Zahteva za povrnitev vseh izplačanih sredstev - Arbitražna klavzula - Ničnostna tožba - Nedopustnost)
   (2004/C 239/52)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-314/03 in T-378/03, Musée Grévin SA, s sedežem v Parizu (Francija), ki ga zastopa B. Geneste in O. Davidson, avocats, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Sack in G. Boudot), zaradi razglasitve ničnosti dopisov Komisije z dne 8. julija in 30. septembra 2003, naslovljenih na Crédit Lyonnais, s katerima je zahtevala povrnitev sredstev izplačanih tožeči stranki iz naslova subvencij dodeljenih v okviru programa JOP – Cilj 2, je Sodišče prve stopnje (tretji senat), v sestavi J. Azizi, predsednik, M.Jaeger in F. Dehousse, sodnika; sodni tajnik: H. Jung, dne 10. maja 2004 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Tožbi se zavržeta.

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 275, 15.11.2003.


title: Zadeva T-110/07: Tožba, vložena 16. aprila 2007 – Siemens proti Komisiji

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/26

         Tožba, vložena 16. aprila 2007 – Siemens proti Komisiji
   (Zadeva T-110/07)
   (2007/C 140/46)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Siemens AG (Berlin in München, Nemčija) (zastopniki: I. Brinker, T. Loest in C. Steinle, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za ničnega naj se razglasi člen 231(1) ES Odločbe Komisije z dne 24. januarja 2007 (zadeva COMP/F/38.899 – plinsko izolirane stikalne naprave), v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               podredno, globa, naložena v členu 2(m) Odločbe, naj se zniža;

               —

               Komisiji naj se v skladu s členom 87(2) Poslovnika Sodišča prve stopnje naloži stroške postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija Odločbo Komisije C(2006)6762 konč. z dne 24. januarja 2007 v zadevi COMP/F/38.899 – plinsko izolirane stikalne naprave. Z izpodbijano odločbo je bila tožeči stranki in drugim podjetjem naložena globa zaradi kršitve člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP. Tožeča stranka naj bi po mnenju Komisije sodelovala pri vrsti sporazumov in usklajenih ravnanj glede sektorja „plinsko izoliranih stikalnih naprav“.
   V utemeljitev svoje tožbe, tožeča stranka navaja tri tožbene razloge.
   Prvič, toženi stranki se očita, da ni konkretno in podrobno predstavila ter dokazala očitane kršitve. Komisija naj zlasti ne bi dokazala učinkov očitane kršitve na skupnem trgu in EGP, med prvo fazo očitane kršitve do leta 1999.
   Drugič, tožeča stranka navaja, da je Komisija napačno domnevala, da je šlo za eno in nadaljevano kršitev ter napačno opredelila trajanje kršitve. Tožeča stranka meni, da tožena stranka ni mogla dokazati, da je tožeča stranka po 22. aprilu 1999 sodelovala pri očitani kršitvi. Poleg tega naj bi šlo za kršitev člena 25 Uredbe (ES) št. 1/2003 (1), ker naj bi po mnenju tožeče stranke njeno sodelovanje pri očitani kršitvi v prvi fazi do leta 1999 zastaralo.
   Tožeča stranka nazadnje Komisiji očita, da je pri določitvi globe v znatni meri napačno uporabila pravo. V zvezi s tem je na primer navedeno, da naj bi Komisija napačno presodila težo in trajanje kršitve in zoper tožečo stranko očitno uporabila pretiran „odvračilni multiplikator“. Poleg tega naj bi tožena stranka napačno navedla, da naj bi tožeča stranka imela vodilno vlogo in napačno ni upoštevala njenega sodelovanja s Komisijo.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1).


title: Zadeva T-732/15 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 29. februarja 2016 – ICA Laboratories in drugi/Komisija (Začasna odredba — Okolje — Varstvo potrošnikov — Uredba o določitvi mejnih vrednosti ostankov za guazatin — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti)

text:
               17.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/16

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 29. februarja 2016 – ICA Laboratories in drugi/Komisija
   (Zadeva T-732/15 R)
   ((Začasna odredba - Okolje - Varstvo potrošnikov - Uredba o določitvi mejnih vrednosti ostankov za guazatin - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti))
   (2016/C 175/19)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: ICA Laboratories Close Corp. (Century City, Južna Afrika); ICA International Chemicals (Proprietary) Ltd (Century City) in ICA Developments (Proprietary) Ltd (Century City) (zastopniki: K. Van Maldegem, R. Crespi, odvetnika, in P. Sellar, solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: X. Lewis in P. Ondrůšek, agenta)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve Uredbe Komisije (EU) 2015/1910 z dne 21. oktobra 2015 o spremembi prilog III in V k Uredbi (ES) št. 396/2005 Evropskega parlamenta in Sveta glede mejnih vrednosti ostankov za guazatin v ali na nekaterih proizvodih (UL L 280, str. 2).

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Sklep Sodišča (peti senat) z dne  2. decembra 2005  v zadevi C-117/05 (predlog za sprejem predhodne odločbe Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich): Manfred Seidl proti Bezirkshauptmannschaft Grieskirchen (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika — Prost pretok oseb — Člen 43 ES — Ustanovitev avtošole)

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/14

      SKLEP SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 2. decembra 2005
   v zadevi C-117/05 (predlog za sprejem predhodne odločbe Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich): Manfred Seidl proti Bezirkshauptmannschaft Grieskirchen (1)

   (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika - Prost pretok oseb - Člen 43 ES - Ustanovitev avtošole)
   (2006/C 60/30)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-117/05, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe, ki ga je Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich (Avstrija) s sklepom z dne 4. marca 2005 v postopku, ki poteka med Manfred Seidl in Bezirkshauptmannschaft Grieskirchen, predložilo Sodišču 10. marca 2005, na podlagi člena 234 ES, je Sodišče (peti senat), v sestavi J. Makarczyk, predsednik senata, R. Silva de Lapuerta (poročevalka) in J. Klučka, sodnika, generalni pravobranilec: A. Tizzano, sodni tajnik: R. Grass, 2. decembra 2005 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi kot sledi:
   Člen 43 ES je treba razlagati tako, da nasprotuje zakonodaji države članice, ki prepoveduje izdajo dovoljenja za ustanovitev avtošole osebi, ki že ima tako dovoljenje.

      (1)  UL C 155, z dne 25.6.2005.


title: Zadeva F-112/11: Tožba, vložena 24. oktobra 2011 – ZZ proti Komisiji

text:
               7.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/27

         Tožba, vložena 24. oktobra 2011 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-112/11)
   2012/C 6/51
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: C. Mourato, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razveljavitev plačilnega lista tožeče stranke za mesec februar 2011 in plačilnih listov za naslednje mesece, v katerih je uporabljen nov korekcijski koeficient za mesto Varese v skladu z Uredbo Sveta (EU) št. 1239/2010 z dne 20. decembra 2010.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se plačilni list za mesec februar 2011 in naslednje plačilne liste v delu, v katerem je v teh plačilnih listah uporabljen korekcijski koeficient 92,3 na podlagi Uredbe Sveta (EU) 1239/2010 z dne 20. decembra 2010, pri čemer naj se učinki teh plačilnih list ohranijo do sprejetja novih plačilnih list, v katerih bo uporabljen pravilen korekcijski koeficient;

               —

               razveljavi naj se odločba OPI z dne 12. julija 2011 o zavrnitvi pritožbe 328/11, ki jo je vložila tožeča stranka, v delu, v katerem je tožeči stranki zavrnjen dostop do podrobnih statističnih podatkov o ekonomskih paritetah med Brusljem in mestom Varese za več osnovnih kategorij, med katere spadajo elektrika, plin, trdna ali tekoča goriva za ogrevanje, zdravje in stanovanje;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-589/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. novembra 2012 – Phonebook of the World proti UUNT – Seat Pagine Gialle (PAGINE GIALLE) (Znamka Skupnosti — Postopek za ugotavljanje ničnosti — Besedna znamka Skupnosti PAGINE GIALLE — Absolutni razlog za zavrnitev — Razlikovalni učinek — Neobstoj opisnosti — Neobstoj znakov ali označb, ki so postali običajni — Člen 7(1), od (b) do (d), Uredbe (ES) št. 207/2009 — Razlikovalni učinek, pridobljen z uporabo — Člen 7(3) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               12.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/36

         Sodba Splošnega sodišča z dne 20. novembra 2012 – Phonebook of the World proti UUNT – Seat Pagine Gialle (PAGINE GIALLE)
   (Zadeva T-589/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek za ugotavljanje ničnosti - Besedna znamka Skupnosti PAGINE GIALLE - Absolutni razlog za zavrnitev - Razlikovalni učinek - Neobstoj opisnosti - Neobstoj znakov ali označb, ki so postali običajni - Člen 7(1), od (b) do (d), Uredbe (ES) št. 207/2009 - Razlikovalni učinek, pridobljen z uporabo - Člen 7(3) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 9/64
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Phonebook of the World (Pariz, Francija) (zastopnik: A. Bertrand, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Bullock, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Seat Pagine Gialle SpA (Milano, Italija) (zastopnik: F. Jacobacci, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 4. avgusta 2011 (zadeva R 1541/2010-2) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Phonebook of the World in Seat Pagine Gialle SpA.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Phonebook of the World se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 32, 4.2.2012.


title: Zadeva T-751/16: Tožba, vložena 28. oktobra 2016 – Confédération Nationale du Crédit Mutuel/ECB

text:
               9.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/42

         Tožba, vložena 28. oktobra 2016 – Confédération Nationale du Crédit Mutuel/ECB
   (Zadeva T-751/16)
   (2017/C 006/53)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Confédération Nationale du Crédit Mutuel (Pariz, Francija) (zastopnik: M. Grégoire, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               na podlagi člena 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije razglasi ničnost sklepa Evropske centralne banke z dne 24. avgusta 2016, izdanega v zvezi s prošnjo, ki jo je v skladu s členom 429, odstavek 14, Uredbe (EU) št. 575/2013 Crédit Mutuel vložila zaradi pridobitve dovoljenja za izključitev izpostavljenosti do javnega sektorja, in sicer pri izračunu količnika finančnega vzvoda, za Crédit Mutuel in vse subjekte skupine, za katere velja količnik finančnega vzvoda (ECB/SSM/2016 – 9695000CG7B84NLR5984/92);

               —

               Evropski centralni banki naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: prekoračitev pooblastil, ki naj bi jo vseboval izpodbijani sklep. Po navedbah tožeče stranke ima Evropska centralna banka (ECB) le pristojnost preverjanja – da bi zagotovila njihovo konkretno uporabo, ne da bi jih postroževala ali presojala njihovo upoštevnost – ali so izpolnjeni pogoji, ki se zahtevajo za to, da je neka ustanova upravičena do izjeme od pravil za izračun količnika finančnega vzvoda, kot jih Komisija dokončno in natančno določi na podlagi izključne pristojnosti z delegirano uredbo, namenjeno upoštevanju posebnosti bančnega in finančnega sektorja Evropske unije.

               2.

               Drugi tožbeni razlog, ki je vložen podredno glede na prvega: napačna uporaba prava, ki naj bi jo ECB storila v izpodbijanem sklepu. Po navedbah tožeče stranke je treba za vse izpostavljenosti do javnega sektorja, če so te izenačene z izpostavljenostmi do osrednje uprave, šteti, da ne pomenijo nobenega tveganja, če so denominirane v valuti v njeni domači valuti.

               3.

               Tretji tožbeni razlog, ki je vložen podredno glede na prva tožbena razloga: očitna napaka pri presoji. Po mnenju tožeče stranke je izpodbijani sklep očitno neustrezen glede na cilje, ki jim sledijo bonitetne zahteve, in glede na značilnosti reguliranih prihrankov ter očitno nesorazmeren glede na negativne posledice, ki jih je povzročil zadevni ustanovi.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve in načela dobrega upravljanja, ker naj ECB ne bi preučila vseh upoštevnih elementov v obravnavani zadevi niti jih upoštevala.


title: Zadeva C-506/04: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 19. septembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour administrative — Luksemburg) — Graham J. Wilson proti Ordre des Avocats du Barreau de Luxembourg (Svoboda ustanavljanja — Direktiva 98/5/ES — Trajno opravljanje poklica odvetnika v drugi državi članici kakor tisti, v kateri je bila kvalifikacija pridobljena — Pogoji registracije pri pristojnem organu države članice gostiteljice — Predhodni preizkus znanja jezikov države članice gostiteljice — Pravno sredstvo pred sodiščem v skladu z določbami nacionalne zakonodaje)

text:
               18.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/11

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 19. septembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour administrative — Luksemburg) — Graham J. Wilson proti Ordre des Avocats du Barreau de Luxembourg
   (Zadeva C-506/04) (1)

   (Svoboda ustanavljanja - Direktiva 98/5/ES - Trajno opravljanje poklica odvetnika v drugi državi članici kakor tisti, v kateri je bila kvalifikacija pridobljena - Pogoji registracije pri pristojnem organu države članice gostiteljice - Predhodni preizkus znanja jezikov države članice gostiteljice - Pravno sredstvo pred sodiščem v skladu z določbami nacionalne zakonodaje)
   (2006/C 281/17)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Cour administrative
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Graham J. Wilson

      Tožena stranka: Ordre des Avocats du Barreau de Luxemburg
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Cour administrative (Luksemburg) — Razlaga Direktive 98/5/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 1998 za olajšanje trajnega opravljanja poklica odvetnika v drugi državi članici kakor tisti, v kateri je bila kvalifikacija pridobljena (UL L 77, str. 36) — Obveznost, da se zagotovi pravno sredstvo v skladu z določbami nacionalne zakonodaje zoper odločbe o zavrnitvi registracije odvetnika, ki opravlja poklic na podlagi poklicnega naziva iz matične države — Pravno sredstvo pred Disciplinskim in upravnim svetom odvetniške zbornice — Nacionalna zakonodaja, ki registracijo pogojuje z ustnim izpitom, da se preveri znanje uradnih jezikov države članice gostiteljice.
   Izrek

               1)

               Člen 9 Direktive 98/5/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 1998 za olajšanje trajnega opravljanja poklica odvetnika v drugi državi članici kakor tisti, v kateri je bila kvalifikacija pridobljena, je treba razlagati tako, da nasprotuje postopku s pravnim sredstvom, v okviru katerega je treba odločbo o zavrnitvi registracije iz člena 3 navedene direktive izpodbijati, na prvi stopnji pred organom, ki ga izključno sestavljajo odvetniki, ki opravljajo poklic pod poklicnim nazivom iz države članice gostiteljice, in na pritožbeni stopnji pred organom, ki ga v večini sestavljajo ti odvetniki, medtem ko kasacijska pritožba na vrhovnem sodišču te države članice omogoča le sodni nadzor pravnega stanja, ne pa nadzora dejanskega stanja.

               2)

               Člen 3 Direktive 98/5 je treba razlagati tako, da registracije odvetnika pri pristojnem organu v drugi državi članici kakor tisti, v kateri je pridobil kvalifikacijo, da bi tam opravljal poklic pod poklicnim nazivom iz matične države, ni mogoče pogojevati s predhodnim preizkusom obvladovanja jezikov države članice gostiteljice.

      (1)  UL C 31, 5.2.2005.


title: Zadeva C-456/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 16. novembra 2006 — Peek & Cloppenburg KG proti Cassina S.p.A.

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/43

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 16. novembra 2006 — Peek & Cloppenburg KG proti Cassina S.p.A.
   (Zadeva C-456/06)
   (2006/C 326/87)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesgerichtshof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Peek & Cloppenburg KG

      Tožena stranka: Cassina S.p.A.
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

                           a)

                           Ali je treba primere, v katerih je tretjim osebam omogočena uporaba primerkov z avtorsko pravico zaščitenih del, ne da bi bil s prepustitvijo v uporabo povezan prenos dejanske pravice do razpolaganja s temi primerki, šteti za kakršnokoli distribuiranje na drugačen način od prodaje v smislu člena 4(1) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (1) (Direktiva o informacijski družbi)?

                           b)

                           Ali gre za distribuiranje v smislu člena 4(1) Direktive o informacijski družbi tudi, če se primerki z avtorsko pravico zaščitenih del javno prikazujejo, ne da bi bila tretjim osebam dana možnost njihove uporabe?

               2)

               V primeru pritrdilnega odgovora: Ali spoštovanje načela prostega pretoka blaga v zgoraj navedenih primerih lahko nasprotuje uresničevanju pravice do distribuiranja, če razstavljeni primerki v državi članici, kjer so bili izdelani in dani v promet, niso zaščiteni z avtorsko pravico?

      (1)  UL L 167, str. 10.


title: Zadeva C-55/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je House of Lords (Združeno kraljestvo) 9. februarja 2009 – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs proti Baxi Group Limited

text:
               18.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je House of Lords (Združeno kraljestvo) 9. februarja 2009 – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs proti Baxi Group Limited
   (Zadeva C-55/09)
   2009/C 90/21
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   House of Lords

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Nasprotna stranka: Baxi Group Limited

      Vprašanja za predhodno odločanje

   „Kadar

               A

               davčni zavezanec opravlja gospodarsko dejavnost v zvezi s spodbujanjem programa, ki ga vodi družba za oglaševanje in trženje ter v okviru katerega se strankam davčnega zavezanca pripisujejo točke v zvezi z blagom, ki ga stranke kupijo od davčnega zavezanca;

               B

               stranke točke unovčijo tako, da od družbe za oglaševanje in trženje brezplačno dobijo nagrado;

               C

               se je davčni zavezanec s to družbo dogovoril, da ji bo plačal predlagano maloprodajno ceno nagrade:

                           1.

                           Kako je treba razlagati člene 14, 24, 73 in 168 Direktive o DDV (1) (nekdanji členi 5, 6, 11(A)(1)(a) in 17(2) Šeste direktive (2)) v zvezi s plačili, ki jih druga družba prejme od davčnega zavezanca?

                           2.

                           Ali je treba te določbe razlagati zlasti tako, da se plačila, ki jih druga družba prejme od davčnega zavezanca, štejejo za plačilo:

                                       a)

                                       le za opravljanje storitev druge družbe za davčnega zavezanca;

                                       b)

                                       tretje osebe le za dobavo blaga, ki jo za stranke opravi druga družba;

                                       c)

                                       delno za opravljanje storitev druge družbe za davčnega zavezanca in delno za dobavo blaga, ki jo za stranke opravi druga družba; ali

                                       d)

                                       tako za opravljanje oglaševalskih in tržnih storitev kot za dobavo blaga kot nagrade, ki jih za davčnega zavezanca opravi druga družba?

                           3.

                           Če se na drugo vprašanje odgovori tako, da se glede dobave blaga strankam, ki jo opravi druga družba, ta plačila štejejo delno za plačila storitev druge družbe za davčnega zavezanca in delno za plačila tretje osebe od davčnega zavezanca drugi družbi, katera so merila zakonodaje Skupnosti, na podlagi katerih se določi razdelitev plačila med opravljanje storitev in dobavo?“

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).

      (2)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1).


title: Zadeva C-543/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) 17. oktobra 2013 – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank proti E. Fischer-Lintjens

text:
               18.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 15/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) 17. oktobra 2013 – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank proti E. Fischer-Lintjens
   (Zadeva C-543/13)
   2014/C 15/07
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Centrale Raad van Beroep

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: E. Fischer-Lintjens

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba pojem „upravičen“ iz člena 27 in naslednjih Uredbe (EGS) št. 1408/71 (1) razlagati tako, da je za ugotovitev, od katerega datuma je upokojenec upravičen do pokojnine, odločilen datum izdaje odločbe o priznanju, po katerem je bila izplačana pokojnina, ali datum, od katerega je bila pokojnina priznana z učinkom za nazaj?

               2.

               Če je s pojmom „upravičen“ mišljen datum, od katerega je bila pokojnina priznana z učinkom za nazaj:
               Ali je s tem združljivo, da upravičenec do pokojnine, ki spada pod člen 27 Uredbe (EGS) št. 1408/71, na podlagi nizozemske zakonodaje ne more z enakim učinkom za nazaj skleniti zdravstvenega zavarovanja?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 35).


title: Zadeva F-47/07: Tožba, vložena 21. maja 2007 – Behmer proti Parlamentu

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/43

         Tožba, vložena 21. maja 2007 – Behmer proti Parlamentu
   (Zadeva F-47/07)
   (2007/C 170/82)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Joachim Behmer (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropski parlament
   Predlogi tožeče stranke

               —

               sklepa predsedstva Parlamenta o „politiki napredovanja in poklicnega načrtovanja“ z dne 6. julija 2005 in o „izvedbenih ukrepih o dodelitvi točk za delovno uspešnost in napredovanje“ z dne 25. julija 2005 naj se razglasita za nezakonita;

               —

               odločba organa, pristojnega za imenovanja (OPI), z dne 1. januarja 2005 o nenapredovanju tožeče stranke v naziv A*13 v okviru napredovalnega obdobja 2005 naj se razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, uradnik Evropskega parlamenta z nazivom AD 12, trenutno podpredsednik Union syndicale Luxembourg, se sklicuje predvsem na nezakonitost sklepov, navedenih pod prvo alineo zgoraj, ki ju označuje kot splošni določbi za izvajanje v smislu člena 110 Kadrovskih predpisov Evropskih skupnosti (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi), ki bi torej morali biti sprejeti v skladu s postopkom, določenim v tem členu.
   Tožeča stranka se poleg tega sklicuje na kršitev člena 45 Kadrovskih predpisov in na načela upravičenosti do kariere, enakega obravnavanja in obveznosti obrazložitve, kot tudi na očitno napako pri presoji. Tožeča stranka zlasti zatrjuje, da bi morala napredovati v naziv AD 13, potem ko je organ, pristojen za imenovanja, po njeni prvi pritožbi razveljavil odločbo, s katero sta ji bili dodeljeni 2 napredovalni točki.
   Končno tožeča stranka zatrjuje, da je diskriminirana zaradi svojih dejavnosti zastopanja uslužbencev, kar je kršitev člena 1d in 24b Kadrovskih predpisov, člena 1(6) Priloge II h Kadrovskim predpisom, kot tudi člena 17 Okvirnega sporazuma med Evropskim parlamentom in sindikati ali poklicnimi združenji uslužbencev te institucije z dne 12. julija 1990.


title: Zadeva C-101/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 13. marca 2009 — Zvezna republika Nemčija proti D, drugi stranki v postopku: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht, Der Bundesbeauftragte für Asylangelegenheiten beim Bundesamt für Migration und Flüchtlinge

text:
               6.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 13. marca 2009 — Zvezna republika Nemčija proti D, drugi stranki v postopku: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht, Der Bundesbeauftragte für Asylangelegenheiten beim Bundesamt für Migration und Flüchtlinge
   (Zadeva C-101/09)
   2009/C 129/11
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Zvezna republika Nemčija

      Tožena stranka: D

      Druga stranka v postopku: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
   Der Bundesbeauftragte für Asylangelegenheiten beim Bundesamt für Migration und Flüchtlinge

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali gre za težje nepolitično kaznivo dejanje ali kršitev, ki nasprotuje namenom in načelom Združenih narodov v smislu člena 12(2), točki b in c, Direktive Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite, če je bil tujec dolga leta vključen kot borec in funkcionar, nekaj časa tudi kot član vodilnega organa, v organizacijo (konkretno PKK), ki je pri oboroženem boju proti državi (konkretno: Turčija) vedno znova uporabljala tudi teroristične metode in je navedena v seznamu oseb, skupin in organizacij v prilogi k Skupnem stališču Sveta o uporabi posebnih ukrepov za boj proti terorizmu, in je tujec s tem na visokem položaju aktivno podpiral oborožen boj te organizacije?

               2.

               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje: ali se z izključitvijo priznanja statusa begunca v skladu s členom 12(2), točki b in c, Direktive 2004/83/ES predpostavlja, da je tujec trenutno še vedno nevaren?

               3.

               V primeru nikalnega odgovora na drugo vprašanje: ali izključitev priznanja statusa begunca v skladu s členom 12(2), točki b in c, Direktive 2004/83/ES zahteva presojo sorazmernosti za vsak primer posamično?

               4.

               V primeru pritrdilnega odgovora na tretje vprašanje:

                           a)

                           Ali je pri presoji sorazmernosti treba upoštevati, da tujec uživa varstvo pred izgonom v skladu s členom 3 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin z dne 4. novembra 1950 ali v skladu z nacionalnimi določbami?

                           b)

                           Ali je izključitev nesorazmerna le v posebej oblikovanih izjemnih primerih?

               5.

               Ali je v smislu člena 3 Direktive 2004/83/ES to, da je tujec še vedno upravičenec do azila v skladu z nacionalnim ustavnim pravom, kljub obstoju izključitvenega razloga v skladu s členom 12(2) Direktive in preklicu statusa begunca v skladu s členom 14(3) Direktive, združljivo s to direktivo?


title: Zadeva C-1/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 2. januarja 2008 – Athesia Druck Srl proti Ministero delle Finanze, Agenzia delle Entrate

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/28

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 2. januarja 2008 – Athesia Druck Srl proti Ministero delle Finanze, Agenzia delle Entrate
   (Zadeva C-1/08)
   (2008/C 64/40)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Corte suprema di cassazione
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Athesia Druck Srl

      Tožena stranka: Ministero delle Finanze, Agenzia delle Entrate
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Kateri kraj se za namene DDV v smislu člena 9(2)(e) Direktive 77/388/EGS: Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (1) šteje za kraj storitve oglaševanja, ki jo je opravil davčni zavezanec s sedežem na ozemlju države članice Evropske skupnosti za naročnika s sedežem zunaj Skupnosti, ki pa ima davčnega zastopnika na ozemlju države članice, in še posebej, ali je to kraj naslovnika sporočila; kraj, kjer ima sedež družba, ki je davčna zastopnica za Italijo družbe s sedežem zunaj Skupnosti; kraj, kjer ima sedež družba, ki je naročila oglaševalsko storitev, ali kraj, kjer ima sedež stranka družbe s sedežem zunaj Skupnosti?

      (1)  UL L 145, str. 1.


title: Zadeva C-287/12 P: Pritožba, ki jo je družba Ryanair Ltd vložila 7. junija 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 28. marca 2012 v zadevi Ryanair Ltd proti Evropski komisiji (T-123/09)

text:
               6.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/11

         Pritožba, ki jo je družba Ryanair Ltd vložila 7. junija 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 28. marca 2012 v zadevi Ryanair Ltd proti Evropski komisiji (T-123/09)
   (Zadeva C-287/12 P)
   2012/C 303/21
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Ryanair Ltd (zastopnika: E. Vahida, I.-G. Metaxas-Maragkidis, odvetnika)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Italijanska republika, Alitalia – Compagnia Aerea Italiana SpA

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 28. marca 2012, ki je bila pritožnici vročena 29. marca 2012, v zadevi Ryanair Ltd proti Evropski komisiji (T-123/09);

               —

               v skladu s členoma 263 in 264 PDEU razglasi, da je Odločba Evropske komisije z dne 12. novembra 2008 o postopku v zvezi z državnimi pomočmi C26/2008 (Posojilo v višini 300 milijonov EUR družbi Alitalia S.p.A.) nična v delu, v katerem z njo pravnemu nasledniku (pravnima naslednikoma/pravnim naslednikom) družbe Alitalia ni naloženo vračilo pomoči, Italiji pa je dan dodaten čas za izvršitev te odločbe;

               —

               v skladu s členoma 263 in 264 PDEU v celoti razglasi za nično Odločbo z dne 12. novembra 2009 v zvezi z državno pomočjo N510/2008 (Prodaja sredstev družbe Alitalia S.p.A.);

               —

               Komisiji naloži plačilo njenih stroškov in stroškov družbe Ryanair;

         podredno,

               —

               zadevo vrne Splošnemu sodišču v ponovno razsojanje; in

               —

               pridrži odločitev o stroških postopka na prvi stopnji in stroških pritožbe.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica trdi, da bi bilo treba izpodbijano sodbo razveljaviti iz teh razlogov:

               Glede Odločbe Komisije z dne 12. novembra 2009 v zvezi z državno pomočjo N 510/2008 (Prodaja sredstev družbe Alitalia S.p.A.):

                           1.

                           Kršitev zakonodaje in postopka v zvezi z dopustnostjo. Splošno sodišče ni priznalo tega, da je družba Ryanair izpodbijala temelj odločbe Komisije, in je predmet tožbe družbe Ryanair ponovno opredelilo, kot da gre za tožbo, s katero se izključno predlaga varstvo njenih procesnih pravic.

                           2.

                           Kršitev členov 4 in 7 Uredbe (ES) 659/1999 (1). Obveznosti in mehanizmi nadzora, dodani ukrepu, kot je bil prvotno priglašen, pomenijo spremembe in pogoje, ki so taki, kot so priloženi odločbam na podlagi člena 7 Uredbe (ES) št. 659/1999. Pritožnica meni, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, ko je obveznosti in mehanizme nadzora napačno opredelilo kot zaveze.

                           3.

                           Splošno sodišče je kršilo člen 10 Uredbe (ES) št. 659/1999, ker ni sankcioniralo tega, da Komisija ni preučila vseh upoštevnih značilnosti ukrepov v njihovem kontekstu.

                           4.

                           Kršitev člena 10 Uredbe (ES) št. 659/1999. Splošno sodišče je ugotovilo, da Komisija ni bila dolžna preučiti drugih možnosti razen prodaje sredstev družbe Alitalia, kot jo je priglasila Italija. Splošno sodišče je s tem, ko ni preverilo, ali bi zasebni vlagatelj izbral drugo možnost, napačno uporabilo pravo.

                           5.

                           Drugi načini neuporabe načela vlagatelja v tržnem gospodarstvu.

                           6.

                           Nedoločitev stranke, ki mora vrniti pomoč. Pritožnica meni, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, ko ni upoštevalo gospodarske kontinuitete družb Alitalia in CAI.

               Glede Odločbe Komisije z dne 12. novembra 2008 o postopku v zvezi z državnimi pomočmi C26/2008 (Posojilo v višini 300 milijonov EUR družbi Alitalia S.p.A.): neobrazložitev ugotovitve nedopustnosti.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339).


title: Zadeva C-677/13: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 11. decembra 2014 – Evropska komisija/Helenska republika (Neizpolnitev obveznosti države — Okolje — Direktiva 1999/31/ES — Členi 6(a), 8, 9 od (a) do (c), 11(1) in 12 — Direktiva 2008/98/ES — Členi 13, 23 in 36(1) — Ravnanje z odpadki — Odlaganje odpadkov — Neobstoj veljavnega dovoljenja za odlagališče — Nepravilnosti pri obratovanju odlagališča)

text:
               9.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/15

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 11. decembra 2014 – Evropska komisija/Helenska republika
   (Zadeva C-677/13) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Okolje - Direktiva 1999/31/ES - Členi 6(a), 8, 9 od (a) do (c), 11(1) in 12 - Direktiva 2008/98/ES - Členi 13, 23 in 36(1) - Ravnanje z odpadki - Odlaganje odpadkov - Neobstoj veljavnega dovoljenja za odlagališče - Nepravilnosti pri obratovanju odlagališča))
   (2015/C 046/20)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Patakia in E. Sanfrutos Cano, agenta)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopnik: E. Skandalou, agent)

      Izrek

               1.

               V zvezi z odlagališčem v Kiatu:

                           —

                           s tem, da ni sprejela ukrepov, potrebnih za to, da se ravnanje z odpadkih na zadevnem odlagališču izvaja tako, da se ne ogroža zdravja ljudi in da se ne škoduje okolju ter za to, da se prepove puščanje odpadkov, njihovo odmetavanje ali nenadzorovano odstranjevanje na zadevnem odlagališču, Helenska republika ni izpolnila obveznosti na podlagi členov 13 in 36(1) Direktive 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv;

                           —

                           s tem, da je dopustila obratovanje tega odlagališča brez veljavnega dovoljenja, ki bi bilo v skladu s pogoji in vsebino za izdajo tega dovoljenja, in posledično ne da bi imetnik odpadkov ali upravitelj odlagališča pred ali med prevzemom zadevnih odpadkov lahko dokazal, da se navedeni odpadki lahko prevzamejo na tem odlagališču v skladu s pogoji, določenimi v dovoljenju, Helenska republika ni izpolnila obveznosti na podlagi členov 8, 9 od (a) do (c) in 11(1)(a) Direktive Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih ter na podlagi člena 23 Direktive 2008/98, in

                           —

                           s tem, da ni zagotovila, da upravitelj med obratovanjem odlagališča izvaja program nadzorovanja in spremljanja, ki je podrobneje določen v Prilogi III k Direktivi 1999/31, Helenska republika ni izpolnila obveznosti na podlagi člena 12(a) te direktive.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 52, 22.2.2014.


title: Združeni zadevi T-208/11 in T-508/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. oktobra 2014  – LTTE proti Svetu (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom zaradi boja proti terorizmu — Zamrznitev sredstev — Možnost uporabe Uredbe (ES) št. 2580/2001 za oboroženi spopad — Možnost, da se organ tretje države šteje za pristojni organ v smislu Skupnega stališča 2001/931/SZVP — Dejanska podlaga sklepov o zamrznitvi sredstev — Sklicevanje na teroristična dejanja — Nujnost odločbe pristojnega organa v smislu Skupnega stališča 2001/931)

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/28

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. oktobra 2014 – LTTE proti Svetu
   (Združeni zadevi T-208/11 in T-508/11) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom zaradi boja proti terorizmu - Zamrznitev sredstev - Možnost uporabe Uredbe (ES) št. 2580/2001 za oboroženi spopad - Možnost, da se organ tretje države šteje za pristojni organ v smislu Skupnega stališča 2001/931/SZVP - Dejanska podlaga sklepov o zamrznitvi sredstev - Sklicevanje na teroristična dejanja - Nujnost odločbe pristojnega organa v smislu Skupnega stališča 2001/931))
   2014/C 421/38
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Liberation Tigers of Tamil Eelam (LTTE) (Herning, Danska) (zastopniki: V. Koppe, A. M. van Eik in T. Buruma, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: G. Étienne in E. Finnegan, zastopnika)

      Intervenienti v podporo tožene stranke: Kraljevina Nizozemska (zastopniki: v zadevi T-208/11 sprva M. Bulterman, N. Noort in C. Schillemans, nato, in v zadevi T-508/11, C. Wissels, M. Bulterman in J. Langer, odvetniki); Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: sprva S. Behzadi-Spencer, H. Walker in S. Brighouse, nato S. Behzadi-Spencer, H. Walker in E. Jenkinson, zastopniki, skupaj z M. Grayjem, barrister) (intervenientka samo v zadevi T-208/11); in Evropska komisija (zastopniki: sprva F. Castillo de la Torre in S. Boelaert, nato F. Castillo de la Torre in É. Cujo, zastopniki)

      Predmet

   Sprva v zadevi T-208/11 predlog za razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 83/2011 z dne 31. januarja 2011 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu in razveljavitvi Izvedbene uredbe (EU) št. 610/2010 (UL L 28, str. 14), v zadevi T-508/11 pa predlog za razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 687/2011 z dne 18. julija 2011 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu ter razveljavitvi izvedbenih uredb (EU) št. 610/2010 in št. 83/2011 (UL L 188, str. 2) v delih, v katerih se ta akta nanašata na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 83/2011 z dne 31. januarja 2011, št. 687/2011 z dne 18. julija 2011, št. 1375/2011 z dne 22. decembra 2011, št. 542/2012 z dne 25. junija 2012, št. 1169/2012 z dne 10. decembra 2012, št. 714/2013 z dne 25. julija 2013, št. 125/2014 z dne 10. februarja 2014 in št. 790/2014 z dne 22. julija 2014 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu in razveljavitvi izvedbenih uredb (EU) št. 610/2010, 83/2011, 687/2011, 1375/2011, 542/2012, 1169/2012, 714/2013 in 125/2014 se razglasijo za nične v delih, v katerih se nanašajo na Liberation Tigers of Tamil Eelam (LTTE).

               2.

               Učinki Izvedbene uredbe št. 790/2014 se ohranijo v veljavi tri mesece od dneva razglasitve te sodbe.

               3.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške in se mu naloži plačilo stroškov LTTE.

               4.

               Kraljevina Nizozemska, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska ter Komisija nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 179, 18.6.2011.


title: Zadeva C-279/16 P: Pritožba, ki jo je Kraljevina Španija vložila 19. maja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 3. marca 2016 v zadevi T-675/14, Španija/Komisija

text:
               1.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/18

         Pritožba, ki jo je Kraljevina Španija vložila 19. maja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 3. marca 2016 v zadevi T-675/14, Španija/Komisija
   (Zadeva C-279/16 P)
   (2016/C 279/25)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnica: Kraljevina Španija (zastopnik: M. J. García-Valdecasas Dorrego, agent)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija in Republika Latvija

      Predloga

               —

               Pritožbi naj se ugodi in sodbo Splošnega sodišča naj se razveljavi;

               —

               v novi sodbi naj se Izvedbeni sklep Komisije z dne 9. julija 2014 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (1) razglasi za ničen v delu, ki se nanaša na odhodke Kraljevine Španije v znesku 2 713 208,07 EUR.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

                  Napačna uporaba prava zaradi pomanjkljive obrazložitve izpodbijane sodbe, ker bi se Splošno sodišče moralo izreči o pomanjkljivi obrazložitvi sklepa Komisije, saj je bil ta tožbeni razlog dovolj jasno in natančno naveden, da bi Splošno sodišče o njem lahko zavzelo stališče.

               2.

                  Napačna uporaba prava v zvezi z obsegom obveznosti obrazložitve, ker razlogi, na katere se opira Splošno sodišče, niso v skladu z zahtevo po jasnosti in nedvoumnosti, ki ju mora izkazovati obrazložitev sklepa Komisije za izpolnitev zahtev iz člena 296 PDEU. Obrazložitev akta pa ni ne nedvoumna ne jasna, zaradi česar je bila kršena pravica te države članice do obrambe.

               3.

                  Očitno izkrivljanje dejstev, ker je Splošno sodišče očitno izkrivilo dejstva, ko je v točki 55 izpodbijane sodbe navedlo, da „Kraljevina Španija ni dokazala, da za nekatera kmetijska gospodarstva ni veljala nobena od obveznosti, v zvezi s katerimi so bile ugotovljene nepravilnosti“. Prvič, ta ugotovitev je v nasprotju z naravo sistema navzkrižne skladnosti, ker lahko na tem področju samo nekatera kmetijska gospodarstva predstavljajo tveganje, in sicer tista, za katera veljajo posebne obveznosti, v zvezi s katerimi so bile ugotovljene nepravilnosti. Drugič, Kraljevina Španija je Komisiji predložila konkretne podatke, ki dokazujejo, da za nekatera kmetijska gospodarstva niso veljale posebne obveznosti.

               4.

                  Napačna uporaba prava pri razlagi člena 31(2) Uredbe št. 1290/2005 in glede načela sorazmernosti v zvezi z uporabo pavšalnega popravka in zavrnitvijo popravka, ki ga je predlagala Kraljevina Španija.

                           4.1

                           Napačna uporaba prava pri razlagi člena 31(2), ker ta določba kot ključni element zahteva upoštevanje povzročene finančne škode. Ker je Kraljevina Španija natančno ocenila to škodo, ni bilo treba uporabiti pavšalnega popravka, saj ta pride v poštev, le če ni mogoče uporabiti primernejše metode.

                           4.2

                           Napačna uporaba prava v zvezi s sodnim nadzorom načela sorazmernosti, ker je bil rezultat metode, ki jo je uporabila Komisija, pavšalni popravek, ki je bil 530 % večji od izračuna, ki ga je predložila Kraljevina Španija. Izračun Kraljevine Španije je upošteval dejanske podatke sankcij, naloženih v sledečih letih, v katerih so bile nepravilnosti v zvezi z navzkrižno skladnostjo popravljene. Znesek, ki izhaja iz pavšalnega popravka je absolutno nesorazmeren in plačilnim agencijam ni treba nositi popravkov, ki so ocenjeni previsoko.

               5.

                  Napačna uporaba prava pri razlagi člena 31(2) Uredbe št. 1290/2005 in glede načela sorazmernosti v delu, v katerem se šteje, da je mogoče hkrati uporabiti pavšalni in enkratni finančni popravek za isto postavko proračuna za leto 2008. V skladu z dokumentom AGRI-2005-64043-ES se popravki ne uporabijo za zneske, ki so že bili popravljeni iz istih razlogov, poleg tega je v sodni praksi Sodišča taka kumulacija dopustna le, če tveganja za Sklad ni mogoče pokriti zgolj z analitičnimi popravki, in taka kumulacija vodi do nesorazmernega in neutemeljenega rezultata, saj če bi bil uporabljen le pavšalni popravek, bi bil znesek, ki bi ga bilo treba odšteti, manjši od zneska, ki izhaja iz seštevka obeh finančnih popravkov.

      (1)  UL L 2015, str. 62.


title: Zadeva C-547/12 P: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 7. novembra 2013 – Helenska republika proti Evropski komisiji (Pritožba — EKUJS — Jamstveni oddelek — Potrditev obračunov plačilnih agencij nekaterih držav članic v zvezi z izdatki, ki jih financira sklad — Zneski, ki se zaradi neiztrerjave v določenih rokih, izterjajo od Helenske republike — Izkrivitev dokazov)

text:
               11.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/15

         Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 7. novembra 2013 – Helenska republika proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-547/12 P) (1)

   (Pritožba - EKUJS - Jamstveni oddelek - Potrditev obračunov plačilnih agencij nekaterih držav članic v zvezi z izdatki, ki jih financira sklad - Zneski, ki se zaradi neiztrerjave v določenih rokih, izterjajo od Helenske republike - Izkrivitev dokazov)
   2014/C 9/22
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Pritožnica: Helenska republika (zastopnika: I. Chalkias in S. Papaïoannou, agenta)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: H. Tserepa-Lacombe in D. Triantafyllou, agenta)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 10. oktobra 2012 v zadevi Grčija proti Komisiji (T-158/09), s katero je Splošno sodišče delno zavrnilo tožbo za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2009) 810 final z dne 13. februarja 2009 o finančnih posledicah v okviru obračuna izdatkov financiranih iz „jamstvenega“ oddelka evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), v določenih primerih nepravilnosti s strani gospodarskih subjektov

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 26, 26.1.2013.


title: Zadeva F-7/08: Tožba, vložena 14. januarja 2008 – Schönberger proti Parlamentu

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/69

         Tožba, vložena 14. januarja 2008 – Schönberger proti Parlamentu
   (Zadeva F-7/08)
   (2008/C 64/114)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Peter Schönberger (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: O. Mader, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski Parlament
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti odločbe Parlamenta, ki tožeči stranki v okviru njenega ocenjevalnega poročila za leto 2003 ni dodelila tretje točke za delovno uspešnost.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba tožene stranke z dne 15. januarja 2007, s katero tožeči stranki v okviru njenega ocenjevalnega poročila za leto 2003 ni dodelila tretje točke za delovno uspešnost, kot tudi odločba tožene stranke z dne 16. oktobra 2007, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke proti odločbi z dne 15. januarja 2007, naj se razglasi za nično.

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva C-565/14 P: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 13. septembra 2016 – Romonta GmbH/Evropska komisija (Pritožba – Okolje – Direktiva 2003/87/ES – Člen 10a – Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov – Prehodna pravila za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije od leta 2013 – Sklep 2011/278/EU – Nacionalni izvedbeni ukrepi, ki jih je predstavila Zvezna republika Nemčija – Zavrnitev vpisa nekaterih naprav na sezname naprav, ki se jim brezplačno dodelijo pravice do emisije – Klavzula za primere s „prekomernimi težavami“ – Izvedbena pooblastila Komisije)

text:
               5.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 454/7

      Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 13. septembra 2016 – Romonta GmbH/Evropska komisija
      (Zadeva C-565/14 P) (1)

      ((Pritožba - Okolje - Direktiva 2003/87/ES - Člen 10a - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov - Prehodna pravila za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije od leta 2013 - Sklep 2011/278/EU - Nacionalni izvedbeni ukrepi, ki jih je predstavila Zvezna republika Nemčija - Zavrnitev vpisa nekaterih naprav na sezname naprav, ki se jim brezplačno dodelijo pravice do emisije - Klavzula za primere s „prekomernimi težavami“ - Izvedbena pooblastila Komisije))
      (2016/C 454/15)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnica: Romonta GmbH (zastopnika: I. Zenke in M.-Y. Vollmer, odvetnika)

         Druga stranka: Evropska komisija (zastopniki: E. White, C. Hermes in K. Herrmann, agenti)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družba Romonta GmbH nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

         (1)  UL C 46, 9.2.2015.