title: Zadeva T-753/20: Tožba, vložena 21. decembra 2020 – Green Power Technologies/Komisija

text:
               15.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/59

      Tožba, vložena 21. decembra 2020 – Green Power Technologies/Komisija
      (Zadeva T-753/20)
      (2021/C 53/76)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Green Power Technologies, SL (Bollullos de la Mitación, Španija) (zastopnika: A. León González in A. Martínez Solís, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi in razglasi, da sta OLAF s poročilom z dne 9. julija 2018 in Komisija s sklepom o ratifikaciji in potrditvi navedenega poročila v okviru začetega postopka izterjave kršila pravni red Unije, in zato navedeno poročilo in postopek, ki ga je začela Komisija, razglasi za nična;

                  —

                  ugotovi in razglasi, da so bile pogodbene obveznosti, ki jih je imela na podlagi projekta POWAIR (projekt št. 256759), pravilno izpolnjene, in zato stroške, katerih znesek se izterjuje z opominoma št. 3242010798 in št. 3242010800, ki ju je izdala Komisija, razglasi za upravičene;

                  —

                  na podlagi navedenega razglasi, da je zahteva Komisije za vračilo zneska 175 426,24 EUR nedopustna in neutemeljena, in zato opomina št. 3242010798 in št. 3242010800, ki ju je izdala Komisija, ter predhodni informativni dopis z dne 24. maja 2019 (Ares (2019)3414531), na podlagi katerega sta bila ta opomina izdana, ter poznejše akte, ki mu sledijo, razglasi za nične;

                  —

                  podredno, če opomina ne bi razglasilo za ničnega, ugotovi odgovornost Komisije za neupravičeno obogatitev;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov ali, če tožbenim predlogom tožeče stranke ne bi ugodilo, zadnjenavedeni ob upoštevanju zapletenosti te zadeve ter pravnih in dejanskih vprašanj, ki se postavljajo v njej, ne naloži plačila stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Namen te tožbe je na prvem mestu, da Splošno sodišče ugotovi in razglasi, da je OLAF kršil pravni red Unije, in da na podlagi te ugotovitve razglasi ničnost navedenega poročila (ref. B.4(2017)4393 zadeva št. OF/2015/0759/B4).
      S to tožbo se na podlagi člena 272 PDEU predlaga tudi, naj se ugotovi in razglasi, da je tožeča stranka pravilno izpolnila pogodbene obveznosti, ki jih je kot udeleženka projekta POWAIR (projekt št. 256759) imela na podlagi pogodbe, sklenjene v okviru 7th Research Framework Programme Grant Agreement („FP7“), in posledično naj se ugotovi, da ni treba odrediti niti vračila dolgovanih zneskov niti odškodnine, navedenih v opominih št. 3242010798 in št. 3242010800, ki ju je izdala Komisija.
      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev temeljnih pravic Evropske unije.

                              —

                              Glede tega trdi, da so bile v tej zadevi očitno kršene temeljne pravice, zagotovljene s Pogodbama, in pravni red Unije. V tem smislu ne le, da so vsi stroški, katerih izterjava se predlaga, upravičeni, ker so bili vsi projekti v celoti izvedeni, temveč so se pri izvedbi postopka pojavile očitne kršitve, ki pomenijo kršitev pravnega reda Unije.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: stroški, katerih izterjava se predlaga, so upravičeni.

                              —

                              Glede tega navaja, da OLAF in Komisija podajata trditve, ki temeljijo na nepomembnih in zmotnih vprašanjih.

                              —

                              Glede tega trdi tudi, da ne OLAF ne Komisija kljub argumentacijskim naporom tožeče stranke v fazi preiskave, ki jo je izvedel OLAF, nista uspela pravilno razumeti poslovnega modela tožeče stranke, ki temelji na tehnološki podlagi. V tem smislu se iz besedila nekaterih preudarkov iz končnega poročila, ki jih je Komisija v uvedenih kontradiktornih postopkih štela za resnične, sklepa na pridobitev nekaterih dokazov, ki pomenijo napačno in pristransko oceno dejavnosti, ki jo tožeča stranka dejansko opravlja, za katero je bila prejeta pomoč.

                              —

                              Vsekakor je treba za napačno šteti sklep OLAF, v skladu s katerim družba GPTech nima sistema, ki bi ji omogočal ugotoviti, kakšen je strošek izvedbe vsakega projekta, za katerega je bila prejeta pomoč.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: upravičenost stroškov, katerih izterjava se predlaga.

                              —

                              Tožeča stranka glede tega kategorično prereka, da naj ne bi izpolnila svojih pogodbenih obveznosti.

                              —

                              Tožeča stranka pojasnjuje, da je morala za udeležbo v projektu nameniti velik del svojih sredstev. Izvedena dela so imela velik vpliv na delavce podjetja in so prispevala k razvoju tehnološkega načrta. To je nazadnje to, kar se želi doseči s pomočmi R+R (raziskave in razvoj); ne zgolj ekonomski vpliv na podjetje, temveč tudi tehnološki vpliv, do katerega je v tej zadevi očitno prišlo.

                              —

                              Tožeča stranka pojasnjuje, da OLAF naivno in brez razlikovanja kot količinsko merilo za stopnjo udeležbe v projektu uporablja subjektivne ocene o številu ur, namenjenih posameznim dejavnostim, pri čemer želi kot merilo te stopnje udeležbe uporabiti odstotek udeležbe pri opravilih, čeprav v nobeni tehnološki prilogi ni nobene zaveze, ki bi se nanašala na tako stopnjo udeležbe.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev pravice do dobrega upravljanja (člen 41 Listine) in pravice do obrambe (člena 47 in 48 Listine).

                              —

                              Tožeča stranka ob sklicevanju na Prilogo 16 h končnemu poročilu OLAF in ugotovitve Komisije vztraja pri neobstoju obrazložitve, ki negativno vpliva na obravnavani postopek izterjave.

                              —

                              Prav tako vztraja pri tem, da ugotovitve OLAF in Komisije temeljijo na dokumentih, ki ne odražajo celotnega in dejanskega projekta, bodisi ker se nanašajo le na del dejavnosti, ki sestavljajo projekt POWAIR; bodisi ker temeljijo na začetni dokumentaciji, ki ne more biti podlaga za oceno končne izvedbe projekta; bodisi ker je v njih avtorstvo dokumentov določeno na podlagi metapodatkov iz datotek Word, ki ne odražajo resničnosti.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: neupravičena obogatitev Komisije, ker so bili projekti pravilno in pravočasno izvedeni, kot je potrjeno z izvedenimi revizijami.


title: Zadeva T-755/20: Tožba, vložena 21. decembra 2020 – Nissan Motor/EUIPO – VDL Groep (VDL E-POWER)

text:
               15.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/61

      Tožba, vložena 21. decembra 2020 – Nissan Motor/EUIPO – VDL Groep (VDL E-POWER)
      (Zadeva T-755/20)
      (2021/C 53/77)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Nissan Motor Co. Ltd (Yokohama-shi, Japonska) (zastopnik: P. Martini-Berthon, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: VDL Groep BV (Eindhoven, Nizozemska)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije VDL E-POWER – zahteva za registracijo št. 17895 702

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 20. oktobra 2020 v zadevi R 2914/2019-1

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  dovoli to razveljavitveno tožbo;

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO in glede na okoliščine primera intervenientki naloži plačilo njunih stroškov in stroškov tožeče stranke.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 94 Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-756/20: Tožba, vložena 21. decembra 2020 – Nissan Motor/EUIPO – VDL Groep (VDL E-POWERED)

text:
               15.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/62

      Tožba, vložena 21. decembra 2020 – Nissan Motor/EUIPO – VDL Groep (VDL E-POWERED)
      (Zadeva T-756/20)
      (2021/C 53/78)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Nissan Motor Co. Ltd (Yokohama-shi, Japonska) (zastopnik: P. Martini-Berthon, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: VDL Groep BV (Eindhoven, Nizozemska)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

         Sporna znamka: Prijava besedne znamke Evropske unije VDL E-POWERED – Zahteva za registracijo št. 17895 699

         Postopek pred EUIPO: Postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora EUIPO za pritožbe z dne 20. oktobra 2020 v zadevi R 2915/2019-1

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugodi predlogu tožeče stranke za razveljavitev;

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO in po potrebi intervenientki naloži, naj poleg svojih stroškov nosita tudi stroške tožeče stranke.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  Kršitev člena 94 Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-758/20: Tožba, vložena 22. decembra 2020 – Monster Energy/EUIPO – Frito-Lay Trading Company (MONSTER)

text:
               15.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/63

      Tožba, vložena 22. decembra 2020 – Monster Energy/EUIPO – Frito-Lay Trading Company (MONSTER)
      (Zadeva T-758/20)
      (2021/C 53/79)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Monster Energy Co. (Corona, Kalifornija, Združene države) (zastopnik: P. Brownlow, Solicitor)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Frito-Lay Trading Company GmbH (Bern, Švica)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije MONSTER – znamka Evropske unije št. 9 492 158

         Postopek pred EUIPO: Postopek za izbris

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 5. oktobra 2020 v zadevi R 2927/2019-2

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano določbo razveljavi;

                  —

                  odločbo oddelka za izbris z dne 22. oktobra 2019 razveljavi v delu, v katerem je bila razveljavljena registracija proizvodov iz razreda 30;

                  —

                  tožbo za razveljavitev registracije za proizvode iz razreda 30 zavrne;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov postopka in plačilo stroškov tožeče stranke.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Napačna uporaba člena 58(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-759/20: Tožba, vložena 22. decembra 2020 – Monster Energy/EUIPO – Frito-Lay Trading Company (MONSTER ENERGY)

text:
               15.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/64

      Tožba, vložena 22. decembra 2020 – Monster Energy/EUIPO – Frito-Lay Trading Company (MONSTER ENERGY)
      (Zadeva T-759/20)
      (2021/C 53/80)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Monster Energy Co. (Corona, Kalifornija, Združene države) (zastopnik: P. Brownlow, Solicitor)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Frito-Lay Trading Company GmbH (Bern, Švica)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije MONSTER ENERGY – znamka Evropske unije št. 9 500 448

         Postopek pred EUIPO: postopek z izbrisom

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 5. oktobra 2020 v zadevi R 2928/2019-2

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  odločbo oddelka za izbris z dne 23. oktobra 2019 razveljavi v delu, v katerem je preklicana registracija za proizvode iz razreda 30;

                  —

                  zavrne predlog za preklic registracije za proizvode iz razreda 30;

                  —

                  naloži EUIPO plačilo svojih stroškov postopka in plačilo stroškov tožeče stranke.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  napačna uporaba člena 58(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-762/20: Tožba, vložena 22. decembra 2020 – Sinopec Chongqing SVW Chemical in drugi/Komisija

text:
               15.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/64

      Tožba, vložena 22. decembra 2020 – Sinopec Chongqing SVW Chemical in drugi/Komisija
      (Zadeva T-762/20)
      (2021/C 53/81)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Sinopec Chongqing SVW Chemical Co. Ltd (Chongqing, Kitajska), Sinopec Great Wall Energy & Chemical (Ningxia) Co. Ltd (Lingwu City, Kitajska), Central-China Company, Sinopec Chemical Commercial Holding Co. Ltd (Vuhan, Kitajska) (zastopniki: J. Cornelis, F. Graafsma in E. Vermulst, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2020/1336 z dne 25. septembra 2020 o uvedbi dokončnih protidampinških dajatev na uvoz nekaterih polivinil alkoholov s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (1) razglasi za nično;

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo pet razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: člen 2(6a) Uredbe (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (v nadaljevanju: Osnovna uredba), vzpostavlja pristop in uvaja izvzetje, ki nista določena v Protidampinškem sporazumu STO (v nadaljevanju: ADA), in ga zato ni mogoče uporabiti.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 2(10) Osnovne uredbe zaradi odbitka fiktivne provizije od izvozne cene, ki jo zaračuna družba Sinopec Central China, in očitne napake pri presoji, ker je bilo ugotovljeno, da družba Sinopec Central China deluje kot zastopnik, ki dela na podlagi provizije, zaradi neupoštevanja zahteve po pošteni primerjavi in zaradi prilagoditve normalne vrednosti nevračljivega DDV navzgor.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 18(1) in člena 18(5) Osnovne uredbe ter člena 6.8 Osnovne uredbe in Priloge II k Protidampinškemu sporazumu STO zaradi uporabe vira za razpoložljiva dejstva, ki je kaznovalen in ni najustreznejša ali najprimernejša informacija.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 3(2) in člena 3(3) Osnovne uredbe ter očitna napaka pri presoji pri ugotavljanju nelojalnega nižanja cen in posledična kršitev člena 3(6) Osnovne uredbe, ker niso bile izvedene segmentirane analize nelojalnega nižanja cen, ker niso bile izvedene potrebne prilagoditve za upoštevanje razlik v kakovosti in ker ni bilo ugotovljeno nelojalno nižanje cen za celoten izdelek.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe tožečih strank zaradi zavrnitve razkritja nekaterih informacij, potrebnih za dajanje pripomb na analizo nelojalnega nižanja cen.

         (1)  UL 2020, L 315, str. 1.


title: Zadeva T-763/20: Tožba, vložena 23. decembra 2020 – Inner Mongolia Shuangxin Environment-Friendly Material/Komisija

text:
               15.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/65

      Tožba, vložena 23. decembra 2020 – Inner Mongolia Shuangxin Environment-Friendly Material/Komisija
      (Zadeva T-763/20)
      (2021/C 53/82)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Inner Mongolia Shuangxin Environment-Friendly Material Co. Ltd (Ordos city, Kitajska) (zastopniki: J. Cornelis, F. Graafsma in E. Vermulst, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2020/1336 z dne 25. septembra 2020 o uvedbi dokončnih protidampinških dajatev na uvoz nekaterih polivinil alkoholov s poreklom iz Ljudske republike Kitajske razglasi za nično;

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: člen 2(6a) Uredbe (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (v nadaljevanju: Osnovna uredba), vzpostavlja pristop in uvaja izvzetje, ki nista določena v Protidampinškem sporazumu STO (v nadaljevanju: ADA), in ga zato ni mogoče uporabiti.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 2(6a)(a) Osnovne uredbe, ker je tožena stranka storila očitne napake pri presoji s tem, da je napačno razlagala besedilo člena 2(6a)(a) Osnovne uredbe v delu, v katerem je menila, da mehiški računovodski izkazi niso na voljo, da je kršila dolžnost skrbnega ravnanja, ker ni upoštevala pomembnih podatkov, na podlagi katerih Turčija ne bi bila izbrana za primerno reprezentativno državo, in da ni izbrala Mehike za najprimernejšo reprezentativno državo.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 2(6a)(a) Osnovne uredbe, ker normalne vrednosti niso bile določene izključno na podlagi neizkrivljenih vrednosti ustreznih proizvodnih dejavnikov.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 2(10) Osnovne uredbe.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev člena 18 Osnovne uredbe zaradi uporabe razpoložljivih dejstev, čeprav to ni bilo utemeljeno.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: kršitev člena 3(2) in člena 3(3) Osnovne uredbe ter očitna napaka pri presoji pri ugotavljanju nelojalnega nižanja cen in posledična kršitev člena 3(6) Osnovne uredbe, ker niso bile izvedene segmentirane analize nelojalnega nižanja cen, ker niso bile izvedene potrebne prilagoditve za upoštevanje razlik v kakovosti in ker ni bilo ugotovljeno nelojalno nižanje cen za celoten izdelek.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe tožeče stranke zaradi zavrnitve razkritja nekaterih informacij, potrebnih za dajanje pripomb na analize nelojalnega nižanja cen.


title: Zadeva T-767/20: Tožba, vložena 23. decembra 2020 – Skupno podjetje Clean Sky 2/NG

text:
               15.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/66

      Tožba, vložena 23. decembra 2020 – Skupno podjetje Clean Sky 2/NG
      (Zadeva T-767/20)
      (2021/C 53/83)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Skupno podjetje Clean Sky 2 (zastopnika: M. Velardo, odvetnik, in B. Mastantuono, agent)

         Tožena stranka: NG

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo zneska 56 111,31 EUR Skupnemu podjetju Clean Sky 2 v povezavi s sporazumom o nepovratnih sredstvih št. 271874 WISMOA v okviru Sedmega okvirnega programa Evropske unije, skupaj z obrestmi po 3,5-odstotni obrestni meri, ki jo Evropska centralna banka uporablja v svojih operacijah glavnega refinanciranja, od 23. maja 2019 do datuma dejanskega plačila.

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov tega postopka.

         Tožbeni razlog in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja ta tožbeni razlog.
      Tožena stranka naj ne bi izpolnila pogodbenih obveznosti, ker ni povrnila zneska, ki se nanaša na stroške osebja, za katere je bilo ugotovljeno, da niso upravičeni do financiranja. Zato je tožeča stranka izdala dve obvestili o dolgovanem skupnem znesku 56 111,31 EUR, ki je bil družbi Alpha Consulting Service Srl že izplačan v skladu z določbami sporazuma o nepovratnih sredstvih. V obravnavani zadevi ne obstaja dvom o izvoru obveznosti tožene stranke kot delničarke in zastopnice družbe Alpha Consulting Service Srl, ki je bila izbrisana iz registra gospodarskih družb. Ugovori družbe po izdaji obvestil o dolgovanem znesku naj bi bili splošni, nepopolni in nepodprti z dokazi ter se zdijo tako popolnoma neutemeljeni. Zato je tožeča stranka upravičena zahtevati povračilo plačanega zneska, skupaj z zamudnimi obrestmi.


title: Zadeva T-393/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. decembra 2020 – Mellifera/Komisija

text:
               15.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/67

      Sklep Splošnega sodišča z dne 14. decembra 2020 – Mellifera/Komisija
      (Zadeva T-393/18) (1)

      (2021/C 53/84)
      Jezik postopka: nemščina
      Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 294, 20.8.2018.


title: Zadeva T-418/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2020 – PT/BEI

text:
               15.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/67

      Sklep Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2020 – PT/BEI
      (Zadeva T-418/18) (1)

      (2021/C 53/85)
      Jezik postopka: švedščina
      Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 373, 15.10.2018.


title: Zadeva T-241/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2020 – Španija/Komisija

text:
               15.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/68

      Sklep Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2020 – Španija/Komisija
      (Zadeva T-241/19) (1)

      (2021/C 53/86)
      Jezik postopka: španščina
      Predsednica drugega senata je odredila izbris zadeve.

         (1)  UL C 187, 3.6.2019.


title: Zadeva T-876/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2020 – Broadcom/Komisija

text:
               15.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/68

      Sklep Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2020 – Broadcom/Komisija
      (Zadeva T-876/19) (1)

      (2021/C 53/87)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednik osmega razširjenega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 61, 24.2.2020.


title: Mnenje 1/19: Mnenje Sodišča (veliki senat) z dne 6. oktobra 2021 – Evropski parlament (Mnenje, izdano na podlagi člena 218(11) PDEU – Konvencija o preprečevanju nasilja nad ženskami in nasilja v družini ter o boju proti njima (Istanbulska konvencija) – Podpis s strani Evropske unije – Načrtovana sklenitev s strani Unije – Pojem „predvideni sporazum“ v smislu člena 218(11) PDEU – Zunanje pristojnosti Unije – Materialnopravna podlaga – Člen 78(2) PDEU – Člen 82(2) PDEU – Člen 83(1) PDEU – Člen 84 PDEU – Člen 336 PDEU – Izključne ali deljene pristojnosti – Členi od 1 do 4a Protokola (št. 21) o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice – Delno sodelovanje Irske pri sklenitvi Istanbulske konvencije s strani Unije – Možnost razdelitve akta o sklenitvi mednarodnega sporazuma na dva ločena sklepa glede na pravne podlage, ki se uporabijo – Praksa „medsebojnega soglasja“ – Združljivost s Pogodbo EU in Pogodbo DEU)

text:
               29.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 481/2

      Mnenje Sodišča (veliki senat) z dne 6. oktobra 2021 – Evropski parlament
      (Mnenje 1/19) (1)

      (Mnenje, izdano na podlagi člena 218(11) PDEU - Konvencija o preprečevanju nasilja nad ženskami in nasilja v družini ter o boju proti njima (Istanbulska konvencija) - Podpis s strani Evropske unije - Načrtovana sklenitev s strani Unije - Pojem „predvideni sporazum“ v smislu člena 218(11) PDEU - Zunanje pristojnosti Unije - Materialnopravna podlaga - Člen 78(2) PDEU - Člen 82(2) PDEU - Člen 83(1) PDEU - Člen 84 PDEU - Člen 336 PDEU - Izključne ali deljene pristojnosti - Členi od 1 do 4a Protokola (št. 21) o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice - Delno sodelovanje Irske pri sklenitvi Istanbulske konvencije s strani Unije - Možnost razdelitve akta o sklenitvi mednarodnega sporazuma na dva ločena sklepa glede na pravne podlage, ki se uporabijo - Praksa „medsebojnega soglasja“ - Združljivost s Pogodbo EU in Pogodbo DEU)
      (2021/C 481/02)
      Jezik postopka: vsi uradni jeziki

         Vlagatelj predloga

      Evropski parlament (représentants: D. Warin, A. Neergaard et O. Hrstková Šolcová, agents)

         Izrek

                  1.

                  Če so vseskozi polno spoštovane zahteve, določene v členu 218(2), (6) in (8) PDEU, Pogodbi Svetu Evropske unije, ki deluje v skladu s svojim poslovnikom, ne prepovedujeta, da pred sprejetjem sklepa o sklenitvi Konvencije Sveta Evrope o preprečevanju nasilja nad ženskami in nasilja v družini ter o boju proti njima (Istanbulska konvencija) s strani Evropske unije počaka na „medsebojno soglasje“ držav članic, da jih ta konvencija zavezuje na področjih, ki spadajo v njihove pristojnosti. Prepovedujeta pa mu, da bi s tem, da bi sprejetje sklepa o sklenitvi navedene konvencije pogojeval s predhodno ugotovitvijo takega „medsebojnega soglasja“, postopku za sklenitev iz tega člena dodal dodatno fazo.

                  2.

                  Ustrezna materialnopravna podlaga za sprejetje akta Sveta o sklenitvi dela Istanbulske konvencije, ki je predmet predvidenega sporazuma v smislu člena 218(11) PDEU, s strani Unije je sestavljena iz člena 78(2), člena 82(2) ter členov 84 in 336 PDEU.

                  3.

                  Protokol (št. 21) o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen Pogodbi EU in Pogodbi DEU, ter Protokol (št. 22) o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi EU in Pogodbi DEU, upravičujeta razdelitev akta Sveta o sklenitvi dela Istanbulske konvencije, ki je predmet predvidenega sporazuma, s strani Unije na dva ločena sklepa le, če je namen take razdelitve upoštevati okoliščino, da Irska oziroma Kraljevina Danska ne sodelujeta pri ukrepih, ki se sprejmejo na podlagi sklenitve tega sporazuma in ki spadajo na področje uporabe teh protokolov, kakor so predvideni v celoti.

         (1)  UL C 413, 9.12.2019.


title: Zadeva C-50/19 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. oktobra 2021 – Sigma Alimentos Exterior, SL/Evropska komisija (Pritožba – Državne pomoči – Člen 107(1) PDEU – Davčna ureditev – Določbe o davku od dohodkov pravnih oseb, ki podjetjem, ki imajo davčni domicil v Španiji, omogočajo amortizacijo dobrega imena, ki izhaja iz pridobitve deležev v podjetjih, ki imajo davčni domicil zunaj te države članice – Pojem „državna pomoč“ – Pogoj selektivnosti – Referenčni sistem – Odstopanje – Različno obravnavanje – Utemeljitev različnega obravnavanja)

text:
               29.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 481/3

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. oktobra 2021 – Sigma Alimentos Exterior, SL/Evropska komisija
      (Zadeva C-50/19 P) (1)

      (Pritožba - Državne pomoči - Člen 107(1) PDEU - Davčna ureditev - Določbe o davku od dohodkov pravnih oseb, ki podjetjem, ki imajo davčni domicil v Španiji, omogočajo amortizacijo dobrega imena, ki izhaja iz pridobitve deležev v podjetjih, ki imajo davčni domicil zunaj te države članice - Pojem „državna pomoč“ - Pogoj selektivnosti - Referenčni sistem - Odstopanje - Različno obravnavanje - Utemeljitev različnega obravnavanja)
      (2021/C 481/03)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Pritožnica: Sigma Alimentos Exterior, SL (zastopniki: sprva M. Linares-Gil in M. Muñoz Pérez, abogados, nato M. Muñoz Pérez, abogado)

         Druga stranka: Evropska komisija (zastopniki: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes in P. Němečková, agenti)

         Intervenientka v podporo tožeče stranke: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: R. Kanitz in J. Möller, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Sigma Alimentos Exterior SL se naloži plačilo stroškov.

                  3.

                  Zvezna republika Nemčija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 112, 25.3.2019.


title: Združeni zadevi C-51/19 P in C-64/19 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. oktobra 2021 – World Duty Free Group SA, nekdanja Autogrill España, SA (C-51/19 P), Kraljevina Španija (C-64/19 P)/Evropska komisija, Zvezna republika Nemčija, Irska (Pritožba – Državne pomoči – Člen 107(1) PDEU – Davčna ureditev – Določbe o davku od dohodkov pravnih oseb, ki podjetjem, ki imajo davčni domicil v Španiji, omogočajo amortizacijo dobrega imena, ki izhaja iz pridobitve deležev v podjetjih, ki imajo davčni domicil zunaj te države članice – Pojem „državna pomoč“ – Pogoj selektivnosti – Referenčni sistem – Odstopanje – Različno obravnavanje – Utemeljitev različnega obravnavanja)

text:
               29.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 481/3

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. oktobra 2021 – World Duty Free Group SA, nekdanja Autogrill España, SA (C-51/19 P), Kraljevina Španija (C-64/19 P)/Evropska komisija, Zvezna republika Nemčija, Irska
      (Združeni zadevi C-51/19 P in C-64/19 P) (1)

      (Pritožba - Državne pomoči - Člen 107(1) PDEU - Davčna ureditev - Določbe o davku od dohodkov pravnih oseb, ki podjetjem, ki imajo davčni domicil v Španiji, omogočajo amortizacijo dobrega imena, ki izhaja iz pridobitve deležev v podjetjih, ki imajo davčni domicil zunaj te države članice - Pojem „državna pomoč“ - Pogoj selektivnosti - Referenčni sistem - Odstopanje - Različno obravnavanje - Utemeljitev različnega obravnavanja)
      (2021/C 481/04)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Pritožnice: World Duty Free Group, SA, nekdanja Autogrill España, SA (zastopniki: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero in A. Lamadrid de Pablo, abogados) (C-51/19 P), Kraljevina Španija (zastopniki: sprva A. Rubio González in A. Sampol Pucurull, nato S. Centeno Huerta in S. Jiménez García, agenti) (C-64/19 P)

         Druge stranke: Evropska komisija (zastopniki: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes in P. Němečková, agenti), Zvezna republika Nemčija (zastopnika: J. Möller in R. Kanitz, agenta), Irska

         Izrek

                  1.

                  Pritožbi se zavrneta.

                  2.

                  Družba World Duty Free Group SA in Kraljevina Španija poleg svojih stroškov nosita stroške Evropske komisije.

                  3.

                  Zvezna republika Nemčija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 112, 25.3.2019.


title: Zadeva C-52/19 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. oktobra 2021 – Banco Santander, SA/Evropska komisija (Pritožba – Državne pomoči – Člen 107(1) PDEU – Davčna ureditev – Določbe o davku od dohodkov pravnih oseb, ki podjetjem, ki imajo davčni domicil v Španiji, omogočajo amortizacijo dobrega imena, ki izhaja iz pridobitve deležev v podjetjih, ki imajo davčni domicil zunaj te države članice – Pojem „državna pomoč“ – Pogoj selektivnosti – Referenčni sistem – Odstopanje – Različno obravnavanje – Utemeljitev različnega obravnavanja)

text:
               29.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 481/4

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. oktobra 2021 – Banco Santander, SA/Evropska komisija
      (Zadeva C-52/19 P) (1)

      (Pritožba - Državne pomoči - Člen 107(1) PDEU - Davčna ureditev - Določbe o davku od dohodkov pravnih oseb, ki podjetjem, ki imajo davčni domicil v Španiji, omogočajo amortizacijo dobrega imena, ki izhaja iz pridobitve deležev v podjetjih, ki imajo davčni domicil zunaj te države članice - Pojem „državna pomoč“ - Pogoj selektivnosti - Referenčni sistem - Odstopanje - Različno obravnavanje - Utemeljitev različnega obravnavanja)
      (2021/C 481/05)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Pritožnica: Banco Santander, SA (zastopniki: J.L. Buendía Sierra, Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero in A. Lamadrid de Pablo, abogados)

         Druga stranka: Evropska komisija (zastopniki: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes in P. Němečková, agenti)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Banco Santander SA se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 112, 25.3.2019.


title: Združeni zadevi C-53/19 P in C-65/19 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. oktobra 2021 – Banco Santander, SA, Santusa Holding, SL (C-53/19 P), Kraljevina Španija (C-65/19 P)/Evropska komisija, Zvezna republika Nemčija, Irska (Pritožba – Državne pomoči – Člen 107(1) PDEU – Davčna ureditev – Določbe o davku od dohodkov pravnih oseb, ki podjetjem, ki imajo davčni domicil v Španiji, omogočajo amortizacijo dobrega imena, ki izhaja iz pridobitve deležev v podjetjih, ki imajo davčni domicil zunaj te države članice – Pojem „državna pomoč“ – Pogoj selektivnosti – Referenčni sistem – Odstopanje – Različno obravnavanje – Utemeljitev različnega obravnavanja)

text:
               29.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 481/5

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. oktobra 2021 – Banco Santander, SA, Santusa Holding, SL (C-53/19 P), Kraljevina Španija (C-65/19 P)/Evropska komisija, Zvezna republika Nemčija, Irska
      (Združeni zadevi C-53/19 P in C-65/19 P) (1)

      (Pritožba - Državne pomoči - Člen 107(1) PDEU - Davčna ureditev - Določbe o davku od dohodkov pravnih oseb, ki podjetjem, ki imajo davčni domicil v Španiji, omogočajo amortizacijo dobrega imena, ki izhaja iz pridobitve deležev v podjetjih, ki imajo davčni domicil zunaj te države članice - Pojem „državna pomoč“ - Pogoj selektivnosti - Referenčni sistem - Odstopanje - Različno obravnavanje - Utemeljitev različnega obravnavanja)
      (2021/C 481/06)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Pritožnice: Banco Santander, SA, Santusa Holding, SL (zastopniki: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero in A. Lamadrid de Pablo, abogados) (C-53/19 P), Kraljevina Španija (zastopniki: sprva A. Rubio González in A. Sampol Pucurull, nato S. Centeno Huerta in S. Jiménez García, agenti) (C-65/19 P)

         Druge stranke: Evropska komisija (zastopniki: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes in P. Němečková, agenti), Zvezna republika Nemčija (zastopnika: J. Möller in R. Kanitz, agenta), Irska

         Izrek

                  1.

                  Pritožbi se zavrneta.

                  2.

                  Družbi Banco Santander SA in Santusa Holding SL ter Kraljevina Španija poleg svojih stroškov nosijo stroške Evropske komisije.

                  3.

                  Zvezna republika Nemčija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 112, 25.3.2019.


title: Zadeva C-54/19 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. oktobra 2021 – Axa Mediterranean Holding, SA/Evropska komisija (Pritožba – Državne pomoči – Člen 107(1) PDEU – Davčna ureditev – Določbe o davku od dohodkov pravnih oseb, ki podjetjem, ki imajo davčni domicil v Španiji, omogočajo amortizacijo dobrega imena, ki izhaja iz pridobitve deležev v podjetjih, ki imajo davčni domicil zunaj te države članice – Pojem „državna pomoč“ – Pogoj selektivnosti – Referenčni sistem – Odstopanje – Različno obravnavanje – Utemeljitev različnega obravnavanja)

text:
               29.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 481/5

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. oktobra 2021 – Axa Mediterranean Holding, SA/Evropska komisija
      (Zadeva C-54/19 P) (1)

      (Pritožba - Državne pomoči - Člen 107(1) PDEU - Davčna ureditev - Določbe o davku od dohodkov pravnih oseb, ki podjetjem, ki imajo davčni domicil v Španiji, omogočajo amortizacijo dobrega imena, ki izhaja iz pridobitve deležev v podjetjih, ki imajo davčni domicil zunaj te države članice - Pojem „državna pomoč“ - Pogoj selektivnosti - Referenčni sistem - Odstopanje - Različno obravnavanje - Utemeljitev različnega obravnavanja)
      (2021/C 481/07)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Pritožnica: Axa Mediterranean Holding, SA (zastopniki: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero in A. Lamadrid de Pablo, abogados)

         Druga stranka: Evropska komisija (zastopniki: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes in P. Němečková, agenti)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Axa Mediterranean Holding SA se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 112, 25.03.2019.


title: Zadeva C-55/19 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. oktobra 2021 – Prosegur Compañía de Seguridad, SA/Evropska komisija (Pritožba – Državne pomoči – Člen 107(1) PDEU – Davčna ureditev – Določbe o davku od dohodkov pravnih oseb, ki podjetjem, ki imajo davčni domicil v Španiji, omogočajo amortizacijo dobrega imena, ki izhaja iz pridobitve deležev v podjetjih, ki imajo davčni domicil zunaj te države članice – Pojem „državna pomoč“ – Pogoj selektivnosti – Referenčni sistem – Odstopanje – Različno obravnavanje – Utemeljitev različnega obravnavanja)

text:
               29.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 481/6

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. oktobra 2021 – Prosegur Compañía de Seguridad, SA/Evropska komisija
      (Zadeva C-55/19 P) (1)

      (Pritožba - Državne pomoči - Člen 107(1) PDEU - Davčna ureditev - Določbe o davku od dohodkov pravnih oseb, ki podjetjem, ki imajo davčni domicil v Španiji, omogočajo amortizacijo dobrega imena, ki izhaja iz pridobitve deležev v podjetjih, ki imajo davčni domicil zunaj te države članice - Pojem „državna pomoč“ - Pogoj selektivnosti - Referenčni sistem - Odstopanje - Različno obravnavanje - Utemeljitev različnega obravnavanja)
      (2021/C 481/08)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Pritožnica: Prosegur Compañía de Seguridad, SA (zastopniki: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero in A. Lamadrid de Pablo, abogados)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes in P. Němečková, agenti)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Prosegur Compañía de Seguridad SA se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 112, 25.3.2019.


title: Zadeva C-130/19: Sodba Sodišča (občna seja) z dne 30. septembra 2021 – Evropsko računsko sodišče/Karel Pinxten (Člen 286(6) PDEU – Kršitev obveznosti, ki izhajajo iz položaja člana Evropskega računskega sodišča – Odvzem pravice do pokojnine – Pravica do učinkovitega sodnega varstva – Pravilnost preiskave Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) – Interni postopek pri Računskem sodišču – Dejavnost, ki ni združljiva z nalogami člana Računskega sodišča – Stroški službenega potovanja in dnevnice – Stroški za reprezentanco in razvedrilo – Uporaba službenega vozila – Uporaba storitve voznika – Navzkrižje interesov – Sorazmernost sankcije)

text:
               29.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 481/6

      Sodba Sodišča (občna seja) z dne 30. septembra 2021 – Evropsko računsko sodišče/Karel Pinxten
      (Zadeva C-130/19) (1)

      (Člen 286(6) PDEU - Kršitev obveznosti, ki izhajajo iz položaja člana Evropskega računskega sodišča - Odvzem pravice do pokojnine - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Pravilnost preiskave Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) - Interni postopek pri Računskem sodišču - Dejavnost, ki ni združljiva z nalogami člana Računskega sodišča - Stroški službenega potovanja in dnevnice - Stroški za reprezentanco in razvedrilo - Uporaba službenega vozila - Uporaba storitve voznika - Navzkrižje interesov - Sorazmernost sankcije)
      (2021/C 481/09)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropsko računsko sodišče (zastopniki: sprva C. Lesauvage, J. Vermer in É. von Bardeleben, nato C. Lesauvage, agenti)

         Tožena stranka: Karel Pinxten (zastopnica: L. Levi, avocate)

         Izrek

                  1.

                  Predlog K. Pinxtena, naj se postopek prekine do konca kazenskega postopka, ki so ga luksemburški organi sprožili po posredovanju poročila Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) v zvezi z zadevo št. OC/2016/0069/A 1 tem organom, se zavrne.

                  2.

                  Predlog K. Pinxtena, naj se Evropskemu računskemu sodišču naloži, naj predloži poročilo o notranji reviziji in sporoči ukrepe, sprejete na podlagi tega poročila, ter predloži vse listine te institucije v zvezi z morebitnimi posegi v neodvisnost notranjega revizorja, se zavrne.

                  3.

                  Dopis predsednika Evropskega računskega sodišča, ki je bil 13. februarja 2019 naslovljen na druge člane te institucije in njenega generalnega sekretarja in ki ga je K. Pinxten predložil v prilogi B.10 v odgovoru na tožbo, se izloči iz spisa.

                  4.

                  K. Pinxten je kršil obveznosti, ki izhajajo iz njegovega položaja člana Evropskega računskega sodišča, v smislu člena 286(6) PDEU glede:

                              —

                              neprijavljenega in nezakonitega izvajanja dejavnosti v vodilnem organu politične stranke;

                              —

                              zlorabe sredstev Računskega sodišča za financiranje dejavnosti, ki niso povezane z nalogami člana te institucije, v delu, ugotovljenem v točkah od 387 do 799 te sodbe;

                              —

                              uporabe kartice za gorivo za nakup goriva, namenjenega za vozila v lasti tretjih oseb, in

                              —

                              ustvaritve navzkrižja interesov v okviru razmerja z vodjo revidiranega subjekta.

                  5.

                  K. Pinxtenu se odvzameta dve tretjini njegovih pravic do pokojnine od datuma razglasitve te sodbe.

                  6.

                  Tožba se v preostalem zavrne.

                  7.

                  Sodišče ni pristojno za odločanje o odškodninskem zahtevku, ki ga je vložil K. Pinxten.

                  8.

                  K. Pinxtenu se naloži, da poleg svojih stroškov nosi stroške Evropskega računskega sodišča.

         (1)  UL C 148, 29.4.2019.


title: Združeni zadevi C-174/19 P in C-175/19 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. oktobra 2021 – Scandlines Danmark ApS, Scandlines Deutschland GmbH/Evropska komisija, Kraljevina Danska, Föreningen Svensk Sjöfart, Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV (C-174/19 P), Stena Line Scandinavia AB/Evropska komisija, Kraljevina Danska, Föreningen Svensk Sjöfart (C-175/19 P) (Pritožba – Ničnostna tožba – Državne pomoči – Javno financiranje stalne cestne in železniške povezave prek ožine Fehmarn – Posamične pomoči – Pomoči, ki so bile priglašene in za katere je bilo ugotovljeno, da so združljive z notranjim trgom – Izvedba projekta, pomembnega za skupni evropski interes – Odločba o nenasprotovanju – Monopol – Izkrivljanje konkurence in vpliv na trgovino)

text:
               29.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 481/7

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. oktobra 2021 – Scandlines Danmark ApS, Scandlines Deutschland GmbH/Evropska komisija, Kraljevina Danska, Föreningen Svensk Sjöfart, Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV (C-174/19 P), Stena Line Scandinavia AB/Evropska komisija, Kraljevina Danska, Föreningen Svensk Sjöfart (C-175/19 P)
      (Združeni zadevi C-174/19 P in C-175/19 P) (1)

      (Pritožba - Ničnostna tožba - Državne pomoči - Javno financiranje stalne cestne in železniške povezave prek ožine Fehmarn - Posamične pomoči - Pomoči, ki so bile priglašene in za katere je bilo ugotovljeno, da so združljive z notranjim trgom - Izvedba projekta, pomembnega za skupni evropski interes - Odločba o nenasprotovanju - Monopol - Izkrivljanje konkurence in vpliv na trgovino)
      (2021/C 481/10)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         (Zadeva C-174/19 P)

         Pritožnici: Scandlines Danmark ApS, Scandlines Deutschland GmbH (zastopnik: L. Sandberg-Mørch, advokat)

         Druge stranke v postopku: Evropska komisija: (zastopniki: V. Bottka, S. Noë in L. Armati, agenti), Kraljevina Danska (zastopniki: sprva J. Nymann-Lindegren, nato V. Jørgensen, agenta, skupaj z R. Holdgaardom, advokat), Föreningen Svensk Sjöfart (zastopnik: J. L. Buendía Sierra, abogado), Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV (zastopnika: T. Hohmuth, Rechtsanwalt, in L. Sandberg-Mørch, advokat)

         Intervenientke v podporo tožečih strank: Aktionsbündnis gegen eine feste Fehmarnbeltquerung eV (zastopnika: L. Sandberg-Mørch, advokat, in W. Mecklenburg, Rechtsanwalt), Rederi Nordö-Link AB (zastopnika: L. Sandberg-Mørch in A. Godsk Fallesen, advokater), Trelleborg Hamn AB (zastopnika: L. Sandberg-Mørch, advokat, in J. L. Buendía Sierra, abogado)

         (Zadeva C-175/19 P)

         Pritožnica: Stena Line Scandinavia AB (zastopnika: L. Sandberg-Mørch, advokat, in P. Alexiadis, solicitor)

         Druge stranke v postopku: Evropska komisija: (zastopniki: V. Bottka, S. Noë in L. Armati, agenti), Kraljevina Danska (zastopniki: sprva J. Nymann-Lindegren, nato V. Jørgensen, agenta, skupaj z R. Holdgaardom, advokat), Föreningen Svensk Sjöfart (zastopnik: J. L. Buendía Sierra, abogado)

         Intervenientke v podporo tožečih strank: Aktionsbündnis gegen eine feste Fehmarnbeltquerung eV (zastopnika: L. Sandberg-Mørch, advokat, in W. Mecklenburg, Rechtsanwalt), Rederi Nordö-Link AB (zastopnika: L. Sandberg-Mørch in A. Godsk Fallesen, advokater), Trelleborg Hamn AB (zastopnika: L. Sandberg-Mørch, advokat, in J. L. Buendía Sierra, abogado)

         Izrek

                  1.

                  Glavni pritožbi in nasprotni pritožbi se zavrnejo.

                  2.

                  Družbe Scandlines Danmark ApS, Scandlines Deutschland GmbH in Stena Line Scandinavia AB poleg svojih stroškov nosijo stroške, ki so Evropski komisiji nastali v zvezi z glavnima pritožbama.

                  3.

                  Evropska komisija nosi svoje stroške v zvezi z nasprotnima pritožbama.

                  4.

                  Kraljevina Danska, združenje Föreningen Svensk Sjöfart in organizacija Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV nosijo vsak svoje stroške.

                  5.

                  Družbi Rederi Nordö-Link AB in Trelleborg Hamn AB ter združenje Aktionsbündnis gegen eine feste Fehmarnbeltquerung eV nosijo svoje stroške.

         (1)  UL C 148, 29.4.2019.


title: Zadeva C-458/19 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. oktobra 2021 – ClientEarth/Evropska komisija, Evropska agencija za kemikalije (Pritožba – Ničnostna tožba – Izvedbeni sklep Komisije C(2016) 3549 final – Avtorizacija za uporabe bis (2-etilheksil) ftalata (DEHP) – Uredba (ES) št. 1907/2006 – Člena 60 in 62 – Uredba (ES) št. 1367/2006 – Zahteva za notranjo revizijo – Sklep Komisije C(2016) 8454 final – Zavrnitev zahteve)

text:
               29.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 481/8

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. oktobra 2021 – ClientEarth/Evropska komisija, Evropska agencija za kemikalije
      (Zadeva C-458/19 P) (1)

      (Pritožba - Ničnostna tožba - Izvedbeni sklep Komisije C(2016) 3549 final - Avtorizacija za uporabe bis (2-etilheksil) ftalata (DEHP) - Uredba (ES) št. 1907/2006 - Člena 60 in 62 - Uredba (ES) št. 1367/2006 - Zahteva za notranjo revizijo - Sklep Komisije C(2016) 8454 final - Zavrnitev zahteve)
      (2021/C 481/11)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnik: ClientEarth (zastopnika: A. Jones, Solicitor, J. Stratford, BL)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija (zastopniki: G. Gattinara, R. Lindenthal in K. Mifsud-Bonnici, agenti), Evropska agencija (ECHA) (zastopniki: M. Heikkilä, W. Broere in F. Becker, agenti)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  ClientEarth se naloži, da poleg svojih stroškov nosi tudi stroške, ki so nastali Evropski komisiji.

                  3.

                  Evropska agencija za kemikalije (ECHA) nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 263, 5.8.2019.


title: Zadeva C-487/19: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Najwyższy – Poljska) – Postopek, ki ga je sprožil W.Ż. (Predhodno odločanje – Pravna država – Učinkovito sodno varstvo na področjih, ki jih ureja pravo Unije – Člen 19(1), drugi pododstavek, PEU – Načeli neodstavljivosti in neodvisnosti sodnikov – Nesoglasna premestitev sodnika splošnega sodišča – Pravno sredstvo – Sklep o nedopustnosti, ki ga je sprejel sodnik Sąd Najwyższy (Izba Kontroli Nadzwyczajnej i Spraw Publicznych) (vrhovno sodišče (senat za izredni nadzor in javne zadeve), Poljska) – Sodnik, ki ga je predsednik Republike Poljske na podlagi resolucije nacionalnega sodnega sveta imenoval kljub sodni odločbi, s katero je bil odrejen odlog izvršitve te resolucije do izdaje sodbe Sodišča v postopku predhodnega odločanja – Sodnik, ki ne pomeni neodvisnega, nepristranskega in z zakonom predhodno ustanovljenega sodišča – Primarnost prava Unije – Možnost, da se tak sklep o nedopustnosti šteje za neobstoječ)

text:
               29.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 481/9

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Najwyższy – Poljska) – Postopek, ki ga je sprožil W.Ż.
      (Zadeva C-487/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Pravna država - Učinkovito sodno varstvo na področjih, ki jih ureja pravo Unije - Člen 19(1), drugi pododstavek, PEU - Načeli neodstavljivosti in neodvisnosti sodnikov - Nesoglasna premestitev sodnika splošnega sodišča - Pravno sredstvo - Sklep o nedopustnosti, ki ga je sprejel sodnik Sąd Najwyższy (Izba Kontroli Nadzwyczajnej i Spraw Publicznych) (vrhovno sodišče (senat za izredni nadzor in javne zadeve), Poljska) - Sodnik, ki ga je predsednik Republike Poljske na podlagi resolucije nacionalnega sodnega sveta imenoval kljub sodni odločbi, s katero je bil odrejen odlog izvršitve te resolucije do izdaje sodbe Sodišča v postopku predhodnega odločanja - Sodnik, ki ne pomeni neodvisnega, nepristranskega in z zakonom predhodno ustanovljenega sodišča - Primarnost prava Unije - Možnost, da se tak sklep o nedopustnosti šteje za neobstoječ)
      (2021/C 481/12)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Najwyższy

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: W.Ż.

         Ob udeležbi: Prokurator Generalny zastępowany przez Prokuraturę Krajową, nekdanji Prokurator Prokuratury Krajowej Bożena Górecka, Rzecznik Praw Obywatelskich

         Izrek

      Člen 19(1), drugi pododstavek, PEU in načelo primarnosti prava Unije je treba razlagati tako, da mora nacionalno sodišče, ki odloča o predlogu za izločitev, ki je priložen tožbi, s katero sodnik, ki svojo funkcijo opravlja pri sodišču, v okviru katerega se lahko razlaga in uporablja pravo Unije, izpodbija odločbo, s katero je bil brez njegovega soglasja premeščen, če je taka posledica glede na postopkovni položaj nujna, da se zagotovi primarnost prava Unije, sklep, s katerim je organ, ki odloča na zadnji stopnji in v sestavi sodnika posameznika, zavrnil navedeno tožbo, šteti za neobstoječ, če je iz vseh pogojev in okoliščin, v okviru katerih je potekal postopek za imenovanje tega sodnika posameznika, razvidno, da je do tega imenovanja prišlo ob očitni kršitvi temeljnih pravil, ki so sestavni del vzpostavitve in delovanja zadevnega sodnega sistema, in če je s tem, da so pri pravnih subjektih nastali legitimni dvomi v zvezi z neodvisnostjo in nepristranskostjo zadevnega sodnika, ogrožena integriteta rezultata, do katerega je pripeljal navedeni postopek, tako da za navedeni sklep ni mogoče šteti, da ga je izdalo samostojno, nepristransko in z zakonom predhodno ustanovljeno sodišče v smislu člena 19(1), drugi pododstavek, PEU.

         (1)  UL C 337, 7.10.2019.


title: Zadeva C-358/19: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 6. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Constanţa – Romunija) – TS, UT, VU/Casa Naţională de Asigurări de Sănătate, Casa de Asigurări de Sănătate Constanţa (Predhodno odločanje – Socialna varnost – Zdravstveno zavarovanje – Uredba (ES) št. 883/2004 – Člen 20(1) in (2) – Zdravstvena oskrba, ki je bila prejeta v državi članici, ki ni država članica stalnega prebivališča zavarovane osebe – Predhodna odobritev – Pogoji – Zahteva po poročilu s predpisanim zdravljenjem, ki ga izda zdravnik iz nacionalnega javnega sistema zdravstvenega zavarovanja – Odreditev drugačnega zdravljenja, ki ne povzroča invalidnosti, na podlagi drugega zdravniškega mnenja, izdanega v državi članici, ki ni država članica stalnega prebivališča zavarovane osebe – Celotno povračilo zdravstvenih stroškov, povezanih s tem drugačnim zdravljenjem – Svoboda opravljanja storitev – Člen 56 PDEU)

text:
               29.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 481/10

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 6. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Constanţa – Romunija) – TS, UT, VU/Casa Naţională de Asigurări de Sănătate, Casa de Asigurări de Sănătate Constanţa
      (Zadeva C-358/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Socialna varnost - Zdravstveno zavarovanje - Uredba (ES) št. 883/2004 - Člen 20(1) in (2) - Zdravstvena oskrba, ki je bila prejeta v državi članici, ki ni država članica stalnega prebivališča zavarovane osebe - Predhodna odobritev - Pogoji - Zahteva po poročilu s predpisanim zdravljenjem, ki ga izda zdravnik iz nacionalnega javnega sistema zdravstvenega zavarovanja - Odreditev drugačnega zdravljenja, ki ne povzroča invalidnosti, na podlagi drugega zdravniškega mnenja, izdanega v državi članici, ki ni država članica stalnega prebivališča zavarovane osebe - Celotno povračilo zdravstvenih stroškov, povezanih s tem drugačnim zdravljenjem - Svoboda opravljanja storitev - Člen 56 PDEU)
      (2021/C 481/13)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Curtea de Apel Constanţa

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: TS, UT, VU

         Toženi stranki: Casa Naţională de Asigurări de Sănătate, Casa de Asigurări de Sănătate Constanţa

         Izrek

      Člen 20 Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 988/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009, v povezavi s členom 56 PDEU je treba razlagati tako, da je zavarovana oseba, ki je v državi članici, ki ni država članica njenega stalnega prebivališča, prejela zdravljenje, ki spada med storitve, ki jih določa zakonodaja države članice stalnega prebivališča, upravičena do celotnega povračila stroškov tega zdravljenja pod pogojema, določenima s to uredbo, če ta oseba ni mogla pridobiti odobritve pristojnega nosilca v skladu s členom 20(1) navedene uredbe, ker ji je zdravnik iz sistema zdravstvenega zavarovanja države članice stalnega prebivališča, čeprav je potrdil diagnozo in potrebo po urgentni izvedbi zdravljenja, predpisal drugačno zdravljenje, kot ga je navedena oseba izbrala na podlagi drugega zdravniškega mnenja zdravnika iz druge države članice, ki – drugače od prvega zdravljenja – ne povzroča invalidnosti.

         (1)  UL C 357, 21.10.2019.


title: Zadeva C-544/19: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad – Blagoevgrad – Bolgarija) – „ЕCOTEX BULGARIA“ EOOD Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite (Predhodno odločanje – Člen 63 PDEU – Prosti pretok kapitala – Direktiva (EU) 2015/849 – Področje uporabe – Nacionalna ureditev, s katero se zahteva, da se plačila, ki presegajo določen znesek, opravijo izključno z nakazilom ali vplačilom na plačilni račun – Člen 65 PDEU – Upravičenost – Boj proti davčni utaji in izogibanju davkom – Sorazmernost – Upravne sankcije kazenske narave – Člen 49 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Načeli zakonitosti in sorazmernosti kaznivih dejanj in kazni)

text:
               29.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 481/10

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad – Blagoevgrad – Bolgarija) – „ЕCOTEX BULGARIA“ EOOD Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite
      (Zadeva C-544/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 63 PDEU - Prosti pretok kapitala - Direktiva (EU) 2015/849 - Področje uporabe - Nacionalna ureditev, s katero se zahteva, da se plačila, ki presegajo določen znesek, opravijo izključno z nakazilom ali vplačilom na plačilni račun - Člen 65 PDEU - Upravičenost - Boj proti davčni utaji in izogibanju davkom - Sorazmernost - Upravne sankcije kazenske narave - Člen 49 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Načeli zakonitosti in sorazmernosti kaznivih dejanj in kazni)
      (2021/C 481/14)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Administrativen sad – Blagoevgrad

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Vlagateljica kasacijske pritožbe:„ЕCOTEX BULGARIA“ EOOD

         Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite – Sofia

         ob udeležbi: Prokuror ot Okrazhna prokuratura – Blagoevgrad

         Izrek

                  1.

                  Ureditev države članice, ki fizičnim in pravnim osebam za plačilo zneska, izvedeno na nacionalnem ozemlju, katerega višina je enaka določeni mejni vrednosti ali jo presega, prepoveduje plačevanje v gotovini in od njih zahteva, da uporabijo nakazilo ali vplačilo na plačilni račun, ne spada na področje uporabe Direktive (EU) 2015/849 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2015 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma, spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta in Direktive Komisije 2006/70/ES.

                  2.

                  Člen 63 PDEU v povezavi s členom 49(3) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da ne nasprotuje ureditvi države članice, s katero se zaradi boja proti davčni utaji in izogibanju davkom na eni strani fizičnim in pravnim osebam prepoveduje, da na nacionalnem ozemlju izvedejo plačilo v gotovini, če je to plačilo enako določeni mejni vrednosti ali jo presega, in se zato zahteva, da uporabijo nakazilo ali vplačilo na plačilni račun, tudi če gre za razdelitev dividend družbe, in ki na drugi strani za kršitev te prepovedi določa sistem sankcij, v okviru katerega se višina globe, ki jo je treba naložiti, izračuna na podlagi določenega odstotka od celotnega zneska plačila, izvedenega v nasprotju z navedeno prepovedjo, ne da bi bilo mogoče to globo spremeniti glede na konkretne okoliščine obravnavanega primera, če je ta ureditev primerna za uresničitev navedenih ciljev in ne presega tistega, kar je nujno za uresničitev teh ciljev.

         (1)  UL C 357, 21.10.2019.


title: Zadeva C-598/19: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 6. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia del País Vasco – Španija) – Confederación Nacional de Centros Especiales de Empleo (Conacee)/Diputación Foral de Guipúzcoa (Predhodno odločanje – Javno naročanje – Direktiva 2014/24/EU – Člen 20 – Pridržana javna naročila – Nacionalna zakonodaja, ki pravico do sodelovanja v nekaterih postopkih javnega naročanja pridržuje za posebne zaposlitvene centre v okviru socialne pobude – Dodatni pogoji, ki v direktivi niso določeni – Načeli enakega obravnavanja in sorazmernosti)

text:
               29.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 481/12

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 6. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia del País Vasco – Španija) – Confederación Nacional de Centros Especiales de Empleo (Conacee)/Diputación Foral de Guipúzcoa
      (Zadeva C-598/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Javno naročanje - Direktiva 2014/24/EU - Člen 20 - Pridržana javna naročila - Nacionalna zakonodaja, ki pravico do sodelovanja v nekaterih postopkih javnega naročanja pridržuje za posebne zaposlitvene centre v okviru socialne pobude - Dodatni pogoji, ki v direktivi niso določeni - Načeli enakega obravnavanja in sorazmernosti)
      (2021/C 481/16)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Superior de Justicia del País Vasco

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Confederación Nacional de Centros Especiales de Empleo (Conacee)

         Tožena stranka: Diputación Foral de Guipúzcoa

         Izrek

      Člen 20(1) Direktive 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da država članica poleg pogojev iz te določbe določi dodatne pogoje, zaradi česar so nekateri gospodarski subjekti, ki izpolnjujejo pogoje iz navedene določbe, izključeni iz postopkov oddaje pridržanih javnih naročil, če ta država članica spoštuje načeli enakega obravnavanja in sorazmernosti.

         (1)  UL C 363, 28.10.2019.


title: Zadeva C-561/19: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Consorzio Italian Management, Catania Multiservizi SpA/Rete Ferroviaria Italiana SpA (Predhodno odločanje – Člen 267 PDEU – Obseg obveznosti predložitve, ki jo imajo nacionalna sodišča, ki odločajo na zadnji stopnji – Izjeme od te obveznosti – Merila – Vprašanje glede razlage prava Unije, ki ga postavijo stranke v nacionalnem postopku, potem ko je Sodišče izdalo predhodno odločbo v tem postopku – Neobstoj natančne navedbe razlogov, ki upravičujejo nujnost odgovora na vprašanja za predhodno odločanje – Delna nedopustnost predloga za sprejetje predhodne odločbe)

text:
               29.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 481/11

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Consorzio Italian Management, Catania Multiservizi SpA/Rete Ferroviaria Italiana SpA
      (Zadeva C-561/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 267 PDEU - Obseg obveznosti predložitve, ki jo imajo nacionalna sodišča, ki odločajo na zadnji stopnji - Izjeme od te obveznosti - Merila - Vprašanje glede razlage prava Unije, ki ga postavijo stranke v nacionalnem postopku, potem ko je Sodišče izdalo predhodno odločbo v tem postopku - Neobstoj natančne navedbe razlogov, ki upravičujejo nujnost odgovora na vprašanja za predhodno odločanje - Delna nedopustnost predloga za sprejetje predhodne odločbe)
      (2021/C 481/15)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnici: Consorzio Italian Management, Catania Multiservizi SpA

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Rete Ferroviaria Italiana SpA

         Izrek

      Člen 267 PDEU je treba razlagati tako, da mora nacionalno sodišče, zoper odločitve katerega po nacionalnem pravu ni pravnega sredstva, izpolniti svojo obveznost predložitve vprašanja glede razlage prava Unije, ki se mu postavi, Sodišču, razen če ugotovi, da to vprašanje ni upoštevno, ali da je zadevna določba prava Unije že bila predmet razlage Sodišča, ali da je pravilna razlaga prava Unije tako očitna, da ne dopušča nobenega razumnega dvoma.
      Obstoj take okoliščine je treba presoditi ob upoštevanju značilnosti, ki so lastne pravu Unije, posebnih težav pri njegovi razlagi in tveganj glede razhajanj v sodni praksi v Uniji.
      Tako sodišče ne more biti oproščeno navedene obveznosti zgolj zato, ker je pri Sodišču že vložilo predlog za sprejetje predhodne odločbe v okviru iste nacionalne zadeve. Lahko pa opusti predložitev vprašanja za predhodno odločanje Sodišču iz razlogov nedopustnosti, ki so lastni postopku pred tem nacionalnim sodiščem, ob upoštevanju načel enakovrednosti in učinkovitosti.

         (1)  UL C 357, 21.10.2019.


title: Zadeva C-258/20: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 30. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – – K/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv) (Predhodno odločanje – Uredba (ES) št. 883/2004 – Člen 65(2) in (5) – Področje uporabe – Popolnoma brezposeln delavec – Dajatve za brezposelnost – Delavec, ki stalno prebiva in opravlja dejavnost zaposlene osebe v pristojni državi članici – Prenos stalnega prebivališča v drugo državo članico – Oseba, ki ni dejansko opravljala dejavnosti zaposlene osebe v pristojni državi članici, preden je bila popolnoma brezposelna – Oseba, ki je odsotna z dela zaradi bolezni in iz tega naslova prejema dajatve za bolezen, ki jih izplačuje pristojna država članica – Opravljanje dejavnosti zaposlene osebe – Primerljivi pravni položaji)

text:
               29.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 481/13

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 30. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – – K/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)
      (Zadeva C-258/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Uredba (ES) št. 883/2004 - Člen 65(2) in (5) - Področje uporabe - Popolnoma brezposeln delavec - Dajatve za brezposelnost - Delavec, ki stalno prebiva in opravlja dejavnost zaposlene osebe v pristojni državi članici - Prenos stalnega prebivališča v drugo državo članico - Oseba, ki ni dejansko opravljala dejavnosti zaposlene osebe v pristojni državi članici, preden je bila popolnoma brezposelna - Oseba, ki je odsotna z dela zaradi bolezni in iz tega naslova prejema dajatve za bolezen, ki jih izplačuje pristojna država članica - Opravljanje dejavnosti zaposlene osebe - Primerljivi pravni položaji)
      (2021/C 481/18)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Centrale Raad van Beroep

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: K

         Tožena stranka: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

         Izrek

                  1.

                  Člen 65(2) in (5) Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 465/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012, je treba razlagati tako, da se uporablja za položaj, v katerem je zadevna oseba, preden je postala popolnoma brezposelna, imela stalno prebivališče v državi članici, ki ni pristojna država članica, in ni dejansko opravljala dejavnosti zaposlene osebe, temveč je bila odsotna z dela zaradi bolezni in je iz tega naslova prejemala dajatve za bolezen, ki jih je izplačevala pristojna država članica, vendar le če je upravičenost do take dajatve v skladu z nacionalnim pravom pristojne države članice izenačena z opravljanjem dejavnosti zaposlene osebe.

                  2.

                  Člen 65(2) in (5) Uredbe št. 883/2004, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 465/2012, je treba razlagati tako, da za uporabo te določbe ni treba upoštevati razlogov, zlasti družinskih, iz katerih je zadevna oseba svoje stalno prebivališče prenesla v državo članico, ki ni pristojna država članica.

         (1)  UL C 313, 21.9.2020.


title: Zadeva C-296/20: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 30. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Commerzbank AG/E.O. (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb – Civilne in gospodarske zadeve – Luganska konvencija II – Člen 15(1)(c) – Pristojnost za potrošniške pogodbe – Prenos stalnega prebivališča potrošnika v drugo državo, ki jo veže konvencija)

text:
               29.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 481/14

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 30. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Commerzbank AG/E.O.
      (Zadeva C-296/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb - Civilne in gospodarske zadeve - Luganska konvencija II - Člen 15(1)(c) - Pristojnost za potrošniške pogodbe - Prenos stalnega prebivališča potrošnika v drugo državo, ki jo veže konvencija)
      (2021/C 481/19)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesgerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Commerzbank AG

         Tožena stranka: E.O.

         Izrek

      Člen 15(1)(c) Konvencije o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, podpisane 30. oktobra 2007, katere sklenitev je bila v imenu Evropske skupnosti odobrena s Sklepom Sveta 2009/430/ES z dne 27. novembra 2008, je treba razlagati tako, da ta določba določa pristojnost v primeru, ko sta imela prodajalec ali ponudnik in potrošnik, ki sta bila stranki potrošniške pogodbe, ob sklenitvi te pogodbe sedež oziroma stalno prebivališče v isti državi, ki jo veže ta konvencija, in se je tuj element pravnega razmerja pojavil šele po navedeni sklenitvi zaradi naknadnega prenosa stalnega prebivališča potrošnika v drugo državo, ki jo veže navedena konvencija.

         (1)  UL C 348, 19.10.2020.


title: Zadeva C-299/20: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 30. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Icade Promotion SAS, nekdanja Icade Promotion Logement SAS/Ministère de l'Action et des Comptes Publiques (Predhodno odločanje – Obdavčenje – Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Člen 392 – Ureditev obdavčitve marže – Področje uporabe – Dobava nepremičnin in stavbnih zemljišč, kupljenih za nadaljnjo prodajo – Davčni zavezanec, za katerega pri nakupu nepremičnin davek ni bil odbiten – Nadaljnja prodaja, obdavčena z DDV – Pojem „stavbna zemljišča“)

text:
               29.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 481/15

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 30. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Icade Promotion SAS, nekdanja Icade Promotion Logement SAS/Ministère de l'Action et des Comptes Publiques
      (Zadeva C-299/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Obdavčenje - Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 392 - Ureditev obdavčitve marže - Področje uporabe - Dobava nepremičnin in stavbnih zemljišč, kupljenih za nadaljnjo prodajo - Davčni zavezanec, za katerega pri nakupu nepremičnin davek ni bil odbiten - Nadaljnja prodaja, obdavčena z DDV - Pojem „stavbna zemljišča“)
      (2021/C 481/20)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Icade Promotion SAS, nekdanja Icade Promotion Logement SAS

         Tožena stranka: Ministère de l'Action et des Comptes Publiques

         Izrek

                  1.

                  Člen 392 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da omogoča uporabo ureditve obdavčitve marže za transakcije dobave stavbnih zemljišč tako v primeru, v katerem je bila njihova pridobitev obdavčena z davkom na dodano vrednost (DDV), ne da bi davčni zavezanec, ki jih proda naprej, imel pravico do odbitka tega davka, kot tudi v primeru, v katerem njihova pridobitev ni bila obdavčena z DDV, če je v ceni, po kateri je obdavčljivi preprodajalec, ki je davčni zavezanec, pridobil te nepremičnine, vključen znesek DDV, ki ga je kot vstopni davek plačal prvotni prodajalec. Vendar se – razen v tem primeru – ta določba ne uporablja za transakcije dobave stavbnih zemljišč, katerih prvotna pridobitev ni bila obdavčena z DDV, bodisi ker ne spada na področje uporabe tega davka bodisi ker je tega davka oproščena.

                  2.

                  Člen 392 Direktive 2006/112 je treba razlagati tako, da izključuje uporabo ureditve obdavčitve marže za transakcije dobave stavbnih zemljišč, če so ta zemljišča, ki so bila pridobljena nepozidana, od takrat, ko so bila pridobljena, do takrat ko jih je davčni zavezanec prodal naprej, postala stavbna zemljišča, vendar ne izključuje uporabe te ureditve za transakcije dobave stavbnih zemljišč, kadar so se značilnosti teh zemljišč od takrat, ko so bila pridobljena, do takrat, ko jih davčni zavezanec prodal naprej, spremenile zaradi parcelacije in izvedbe del komunalnega opremljanja, ki omogočajo priklop teh zemljišč na omrežja, kot sta, med drugim, plinovod ali električno omrežje.

         (1)  UL C 297, 7.9.2020.


title: Zadeva C-451/21 P: Pritožba, ki jo je Veliko vojvodstvo Luksemburg vložilo 21. julija 2021 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi razširjeni senat) z dne 12. maja 2021 v združenih zadevah T-516/18 in T-525/18, Veliko vojvodstvo Luksemburg in Engie Global LNG Holding ter drugi/Komisija

text:
               29.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 481/15

      Pritožba, ki jo je Veliko vojvodstvo Luksemburg vložilo 21. julija 2021 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi razširjeni senat) z dne 12. maja 2021 v združenih zadevah T-516/18 in T-525/18,
      Veliko vojvodstvo Luksemburg in Engie Global LNG Holding ter drugi/Komisija
      (Zadeva C-451/21 P)
      (2021/C 481/21)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Pritožnik: Veliko vojvodstvo Luksemburg (zastopniki: A. Germeaux, T. Uri, agenta, D. Waelbroeck, J. Bracker, avocats)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Irska

         Predlogi

      Veliko vojvodstvo Luksemburg Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 12. maja 2021 v združenih zadevah T-516/18 in T-525/18, Luxembourg in Engie Global LNG Holding ter drugi/Komisija;

                  —

                  primarno, v skladu s členom 61 Statuta Sodišča dokončno odloči o zadevi in ugodi predlogom Velikega vojvodstva Luksemburg na prvi stopnji, tako da za ničen razglasi Sklep Komisije (EU) 2019/421 z dne 20. junija 2018 o državni pomoči SA.44888 (2016/C) (ex 2016/NN), ki jo je Luksemburg odobril skupini Engie (UL 2019, L 78, str. 1);

                  —

                  podredno, zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov, nastalih Velikemu vojvodstvu Luksemburg.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Veliko vojvodstvo Luksemburg v utemeljitev pritožbe navaja štiri pritožbene razloge.
      Prvi pritožbeni razlog: kršitev člena 107 PDEU, ker je Splošno sodišče potrdilo, da sta dva svežnja vnaprejšnjih zadevnih davčnih stališč podelila „selektivno“ prednost glede na „ozki“ referenčni okvir, ki ga je sprejela Komisija. (i) Splošno sodišče je z ugotovitvijo obstoja „ozkega“ referenčnega okvira (in sicer pravila luksemburškega sistema o obdavčitvi dohodkov pravnih oseb v zvezi z oprostitvijo dohodkov od deležev in obdavčitvijo izplačanega dobička) večkrat napačno uporabilo pravo. Ne le, da je potrdilo nepopolni in umetno omejujoč referenčni okvir, pač pa je izkrivilo tudi luksemburško pravo s tem, da je potrdilo razlago contra legem zadevnih določb. Poleg tega se z izpodbijano sodbo spodbuja diskriminacija med čezmejnimi transakcijami in popolnoma nacionalnimi transakcijami, saj so bile iz referenčnega okvira izključene luksemburške družbe, ki imajo deleže v družbah drugih držav članic. (ii) Ugotovitev o obstoju odstopanja od „ozkega“ referenčnega okvira je bila napačna. Temeljila je na preoblikovanju nacionalnega prava in je bila kršena sodna praksa Sodišča v zvezi z analizo selektivnosti in zlasti sodna praksa, v skladu s katero se zahteva dokaz diskriminacije glede na podjetja v primerljivem položaju.
      Drugi pritožbeni razlog: kršitev člena 107 PDEU, saj je Splošno sodišče potrdilo obstoj „selektivne“ prednosti zaradi neuporabe luksemburške določbe o zlorabi prava in podredno, kršitev Uredbe (EU) 2015/1589 (1) in pravice do obrambe. (i) Pravna opredelitev „selektivnosti“ Splošnega sodišča zaradi neuporabe luksemburške določbe o zlorabi prava je temeljila na napačni premisi in izkrivljanju nacionalnega prava. V nasprotju s trditvijo Splošnega sodišča naj bi bilo namreč mogoče z uporabo „neposrednega“ posojila ZORA priti do enakega obdavčljivega dobička. (ii) Pri obrazložitvi Splošnega sodišča o opredelitvi referenčnega okvira je prišlo večkrat do napačne uporabe prava in pomanjkljivosti obrazložitve. (iii) Razlogovanje Splošnega sodišča o obstoju odstopanja je bilo napačno. Ugotovitev, da so bila merila, potrebna za uporabo določbe o zlorabi prava, v tem primeru izpolnjena, je temeljila na napačni premisi, da uporaba „neposrednega“ posojila ZORA ne bi privedla do enakega obdavčljivega dobička. Z izpodbijano sodbo je bil kršen tudi člen 107 PDEU, ker se v njej domneva, da obstaja zloraba prava in zlasti neobstoj nedavčnih razlogov. Splošno sodišče je kršilo tudi obveznost obrazložitve in ni v celoti preučilo dejstev s tem, da ni upoštevalo nekaterih dejstev, ki potrjujejo, da zlorabe prava ni mogoče ugotoviti na podlagi luksemburškega pravu. Nazadnje krši člen 107 PDEU, saj ni ugotovilo obstoja kakršne koli diskriminacije v korist družbe Engie glede na podjetja v dejansko in pravno primerljivem položaju. (iv) Nazadnje, podredno, z izpodbijano sodbo je kršena pravica do obrambe Velikega vojvodstva Luksemburg.
      Tretji pritožbeni razlog: kršitev členov 4 in 5 PEU. Veliko vojvodstvo Luksemburg trdi, da je z izpodbijano sodbo omejena avtonomija nacionalnih davčnih organov na področju, ki je v pristojnosti držav članic, s čimer sta kršena člena 4 in 5 PEU in načela, ki urejajo delitev pristojnosti med državami članicami in Evropsko unijo.
      Četrti pritožbeni razlog: kršitev člena 296 TFUE, ker Splošno sodišče ni spoštovalo obveznosti obrazložitve.

         (1)  Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL 2015, L 248, str. 9).


title: Zadeva C-489/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sofiyski rayonen sad (Bolgarija) 6. avgusta 2021– „Banka DSK“ EAD/M. V.

text:
               29.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 481/17

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sofiyski rayonen sad (Bolgarija) 6. avgusta 2021– „Banka DSK“ EAD/M. V.
      (Zadeva C-489/21)
      (2021/C 481/22)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Sofiyski rayonen sad

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka:„Banka DSK“ EAD

         Tožena stranka: M. V.

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1

                  Ali je treba člen 3(1) Direktive 93/13/EGS (1) v povezavi s točko 1(e) in (f) iz Priloge k tej direktivi razlagati tako, da pogoji, v nasprotju z načelom dobre vere in poštenja, povzročijo nastanek obveznosti, ki so v škodo potrošnika, če potrošnikove stroške po kreditni pogodbi bistveno zvišajo, če potrošnik svoje plače mesečno ne nakazuje [na račun] pri banki, ki daje kredit, če se upošteva, da je v skladu s pogodbenimi pogoji zavezan dovoliti ustanovitev zastavne pravice na svoji terjatvi iz naslova plače?

                  2

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je treba člen 3(1) Direktive 93/13/EGS v povezavi s točko 1(e) in (f) iz Priloge k tej direktivi razlagati tako, da pogoji, v nasprotju z načelom dobre vere in poštenja, povzročijo nastanek obveznosti, ki so v škodo potrošnika, če potrošnika zavezujejo, da ne le nakazuje svojo plačo [na račun] pri prodajalcu ali ponudniku, ki daje kredit, temveč dejansko koristi tudi druge storitve prodajalca ali ponudnika, ki daje kredit?

                  3

                  Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen, po katerih merilih se mora nacionalno sodišče načeloma ravnati pri presoji nepoštenosti? Ali je treba upoštevati zlasti moč vezanosti predmeta kreditne pogodbe na stranske storitve, ki jih mora potrošnik koristiti, število stranskih storitev in nacionalno zakonodajo o omejitvah vezane prodaje?

                  4

                  Ali načelo s pravom Unije skladne razlage nacionalnega prava, kot je bilo določeno v točki 26 sodbe 14/83, von Colson, velja tudi za razlago nacionalnih predpisov, ki urejajo druga pravna področja, ki niso urejena v pravu Unije (konkretno določbe o nelojalni konkurenci), ki pa so sorodna s pravno materijo pravnega akta Evropske unije, ki ga nacionalno sodišče uporablja v postopku, ki poteka pred njim (v obravnavanem primeru Direktiva 93/13/EGS o nepoštenih pogojih v potrošniških pogodbah), in ali je treba pri taki razlagi nacionalnega prava uporabljati standarde Listine Evropske unije o temeljnih pravicah?

                  5

                  Ali je treba člen 7(2) v povezavi s členom 6(1)(d) Direktive 2005/29/ES (2) in člen 10(2)(f) Direktive 2008/48/ES (3) razlagati tako, da je navedba nižje posojilne obrestne mere v glavni pogodbi o potrošniškem kreditu v skladu z njima prepovedana, če je odobritev kredita po tej posojilni obrestni meri odvisna od pogojev, ki so določeni v prilogi k pogodbi? Ali je treba pri tem preizkusu presojati način formulacije pogojev za znižanje posojilne obrestne mere, prenehanje uporabe takega znižanja ter sredstva, ki privedejo do ponovnega znižanja?

                  6

                  Ali je treba člen 5(2)(b) Direktive 2005/29/ES razlagati tako, da je treba pri presojanju možnosti bistvenega vpliva ekonomskega obnašanja potrošnikov upoštevati tržni delež banke, ki daje potrošniške kredite, glede na potrebe potrošnikov, ki koristijo takšne izdelke?

                  7

                  Ali je treba člen 3(g) Direktive 2008/48/ES razlagati tako, da so stroški po pogodbah v povezavi s potrošniško kreditno pogodbo, pri katerih se ob njihovi izpolnitvi v skladu s potrošniško kreditno pogodbo odobri znižana obrestna mera, del efektivne letne obrestne mere za kredit in jih je treba zajeti v izračun kredita?

                  8

                  Ali je treba člen 3(g) Direktive 2008/48/ES v povezavi s členom 5 Direktive 93/13/EGS razlagati tako, da je treba pri neizpolnitvi obveznosti iz pogodb v povezavi s kreditno pogodbo, ki ima za posledico zvišanje posojilne obrestne mere za kredit, tudi efektivno letno obrestno mero izračunati v skladu z višjo posojilno obrestno mero zaradi neizpolnitve?

                  9

                  Ali je treba člen 10(2)(g) Direktive 2008/48/ES razlagati tako, da se nepravilno navedbo efektivne letne obrestne mere v kreditni pogodbi med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom kot kreditojemalcem šteje za manjkajočo navedbo efektivne letne obrestne mere v kreditni pogodbi in mora nacionalno sodišče uporabiti pravne posledice, ki so določene v nacionalnem pravu za manjkajočo navedbo efektivne letne obrestne mere v potrošniški kreditni pogodbi?

                  10

                  Ali je treba člen 22(4) Direktive 2008/48/ES razlagati tako, da je sankcija ničnosti potrošniške kreditne pogodbe, ki jo določi nacionalni zakonodajalec, v skladu s katero je treba vrniti le odobreno glavnico, sorazmerna, če potrošniška kreditna pogodba ne vsebuje natančne navedbe efektivne letne obrestne mere?

         (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nepoštenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).

         (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) (UL 2005, L 149, str. 22).

         (3)  Direktiva 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (UL 2008, L 133, str. 66).


title: Zadeva C-491/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Înalta Curte de Casație și Justiție (Romunija) 10. avgusta 2021 – WA/Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date din Ministerul Afacerilor Interne

text:
               29.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 481/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Înalta Curte de Casație și Justiție (Romunija) 10. avgusta 2021 – WA/Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date din Ministerul Afacerilor Interne
      (Zadeva C-491/21)
      (2021/C 481/23)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Înalta Curte de Casație și Justiție

         Stranki

         Tožeča stranka: WA

         Tožena stranka: Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date din Ministerul Afacerilor Interne

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 26(2) PDEU, člen 20, člen 21(1) in člen 45(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter člene 4, 5 in 6 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (1), razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni zakonodaji, ki ne omogoča izdaje osebne izkaznice, ki lahko velja kot potna listina v Evropski uniji, državljanu države članice zato, ker ima stalno prebivališče v drugi državi članici?

         (1)  UL 2004, L 158, str. 77.


title: Zadeva C-572/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Högsta domstolen (Švedska) 16. septembra 2021 – CC/VO

text:
               29.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 481/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Högsta domstolen (Švedska) 16. septembra 2021 – CC/VO
      (Zadeva C-572/21)
      (2021/C 481/24)
      Jezik postopka: švedščina

         Predložitveno sodišče

      Högsta domstolen

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: CC

         Tožena stranka: VO

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali sodišče države članice ohrani svojo pristojnost na podlagi člena 8(1) Uredbe Bruselj II (1), če otrok, na katerega se nanaša postopek, med postopkom prenese običajno prebivališče iz države članice v tretjo državo, ki je pogodbenica Haaške konvencije iz leta 1996 (glej člen 61 navedene uredbe)?

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek, 6, str. 243).


title: Zadeva C-574/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší soud České republiky (Češka republika) 20. septembra 2021 – QT/02 Czech Republic a.s.

text:
               29.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 481/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší soud České republiky (Češka republika) 20. septembra 2021 – QT/02 Czech Republic a.s.
      (Zadeva C-574/21)
      (2021/C 481/25)
      Jezik postopka: češčina

         Predložitveno sodišče

      Nejvyšší soud České republiky

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: QT

         Tožena stranka: 02 Czech Republic a.s.

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1)

                  Ali je treba izraz „provizija, za katero je trgovski zastopnik prikrajšan“ v smislu člena 17(2)(a), druga alinea, Direktive Sveta 86/653/EGS (1) z dne 18. decembra 1986 o usklajevanju zakonodaje držav članic o samozaposlenih trgovskih zastopnikih razlagati tako, da taka provizija vključuje tudi provizijo za pogodbe, ki bi jih trgovski zastopnik sklenil, če pogodba o trgovskem zastopanju ne bi bila odpovedana, s strankami, ki jih je pridobil za naročitelja, ali s katerimi je znatno povečal obseg poslovanja?

                  2)

                  Če je odgovor pritrdilen, pod kakšnimi pogoji ta ugotovitev velja tudi za tako imenovane enkratne provizije za sklenitev pogodbe?

         (1)  UL 1986, L 382, str. 17.


title: Zadeva C-579/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Itä-Suomen hallinto-oikeus (Finska) 22. septembra 2021 – J.M.

text:
               29.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 481/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Itä-Suomen hallinto-oikeus (Finska) 22. septembra 2021 – J.M.
      (Zadeva C-579/21)
      (2021/C 481/26)
      Jezik postopka: finščina

         Predložitveno sodišče

      Itä-Suomen hallinto-oikeus

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: J.M.

         Drugi stranki: Namestnik pooblaščene osebe za varstvo podatkov, Pankki S

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba pravico dostopa, ki jo ima posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, v skladu s členom 15(1) Splošne uredbe o varstvu podatkov (1), v povezavi s [pojmom] „osebni podatki“ v smislu člena 4, točka 1, Uredbe razlagati tako, da informacije, ki jih zbere upravljavec, iz katerih izhaja, kdo, kdaj in za kateri namen je obdelal osebne podatke posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, niso informacije, do katerih ima posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, pravico dostopa, zlasti ker gre za podatke, ki se nanašajo na zaposlene upravljavca?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilno in posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, na podlagi člena 15(1) Splošne uredbe o varstvu podatkov nima pravice dostopa do informacij iz tega vprašanja, ker te informacije niso „osebni podatki“ posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, v skladu s členom 4, točka 1, Splošne uredbe o varstvu podatkov, je treba v obravnavanem primeru upoštevati še informacije, do katerih ima posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, v skladu s členom 15(1), od (a) do (h), pravico dostopa:

                              a.

                              Kako je treba razlagati namene obdelave v smislu člena 15(1)(a) glede na obseg pravice dostopa posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, oziroma ali je mogoče z nameni obdelave utemeljiti pravico dostopa do podatkov o uporabnikih iz dnevnikov, ki jih je zbral upravljavec, kot so na primer informacije o osebnih podatkih obdelovalcev ter času in namenu obdelave osebnih podatkov?

                              b.

                              Ali je mogoče osebe, ki so obdelale podatke osebe J. M. kot stranke, v tem okviru pod določenimi merili šteti za uporabnike osebnih podatkov v skladu s členom 15(1)(c) Splošne uredbe o varstvu podatkov, do katerih bi imel posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, pravico dostopa?

                  3.

                  Ali je za obravnavani postopek pomembno, da gre za banko, ki opravlja regulirano dejavnost, ali da je bila oseba J. M. hkrati uslužbenka in stranka banke?

                  4.

                  Ali je za presojo zgoraj navedenih vprašanj pomembno, da so bili podatki osebe J. M. obdelani pred začetkom veljavnosti Splošne uredbe o varstvu podatkov?

         (1)  Uredba (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov) (UL 2016, L 119, str. 1).


title: Zadeva C-419/19: Sklep predsednika Sodišča z dne 9. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – Irideos SpA/Poste Italiane SpA, ob udeležbi: Fastweb SpA, Tim SpA

text:
               29.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 481/20

      Sklep predsednika Sodišča z dne 9. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – Irideos SpA/Poste Italiane SpA, ob udeležbi: Fastweb SpA, Tim SpA
      (Zadeva C-419/19) (1)

      (2021/C 481/27)
      Jezik postopka: italijanščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 328, 30.9.2019.


title: Zadeva C-442/19: Sklep predsednika Sodišča z dne 15. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Stichting Brein/News-Service Europe BV

text:
               29.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 481/20

      Sklep predsednika Sodišča z dne 15. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Stichting Brein/News-Service Europe BV
      (Zadeva C-442/19) (1)

      (2021/C 481/28)
      Jezik postopka: nizozemščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 357, 21.10.2019.


title: Zadeva C-705/19: Sklep predsednika tretjega senata Sodišča z dne 9. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Axpo Trading Ag/Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE, ob udeležbi: Fallimento Esperia SpA

text:
               29.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 481/21

      Sklep predsednika tretjega senata Sodišča z dne 9. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Axpo Trading Ag/Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE, ob udeležbi: Fallimento Esperia SpA
      (Zadeva C-705/19) (1)

      (2021/C 481/29)
      Jezik postopka: italijanščina
      Predsednik tretjega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 432, 23.12.2019.


title: Zadeva T-518/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. oktobra 2021 – Sipcam Oxon/Komisija (Fitofarmacevtska sredstva – Aktivna snov klorotalonil – Neobnovitev vključitve v Prilogo k Izvedbeni uredbi (EU) št. 540/2011 – Postopek ocenjevanja – Pravica do obrambe – Predlog za razvrstitev aktivne snovi – Pravna varnost – Sorazmernost – Previdnostno načelo)

text:
               29.11.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 481/22

      Sodba Splošnega sodišča z dne 6. oktobra 2021 – Sipcam Oxon/Komisija
      (Zadeva T-518/19) (1)

      (Fitofarmacevtska sredstva - Aktivna snov klorotalonil - Neobnovitev vključitve v Prilogo k Izvedbeni uredbi (EU) št. 540/2011 - Postopek ocenjevanja - Pravica do obrambe - Predlog za razvrstitev aktivne snovi - Pravna varnost - Sorazmernost - Previdnostno načelo)
      (2021/C 481/30)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Sipcam Oxon SpA (Milano, Italija) (zastopnika: C. Mereu in P. Sellar, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: F. Castilla Contreras, A. Dawes in I. Naglis, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2019/677 z dne 29. aprila 2019 o neobnovitvi odobritve aktivne snovi klorotalonil v skladu z Uredbo (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet ter o spremembi Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 540/2011 (UL 2019, L 114, str. 15).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Sipcam Oxon SpA se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

         (1)  UL C 305, 9.9.2019.