title: Zadeva T-53/19: Tožba, vložena 31. januarja 2019 – SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret/EUIPO – Laboratorios Ern (apiheal)

text:
               18.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/58

      Tožba, vložena 31. januarja 2019 – SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret/EUIPO – Laboratorios Ern (apiheal)
      (Zadeva T-53/19)
      (2019/C 103/74)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

         Stranke

         Tožeča stranka: SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret AŞ (Istanbul, Turčija) (zastopnica: M. López Camba, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Španija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije apiheal – zahteva za registracijo št. 14 411 557

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. novembra 2018 v zadevi R 1725/2017-4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo v delu, v katerem z njo ni bila dovoljena registracija za proizvode iz razredov 30 in 5 (prva in tretja točka izreka navedene odločbe), razveljavi,

                  —

                  EUIPO in družbi Laboratorios Ern, SA. naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

      Kršitev člena 8(1)(b) in (5) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-56/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 31. januarja 2019 – PO in drugi/ESZD

text:
               18.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/59

      Sklep Splošnega sodišča z dne 31. januarja 2019 – PO in drugi/ESZD
      (Zadeva T-56/17) (1)

      (2019/C 103/75)
      Jezik postopka: francoščina
      Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 112, 10.4.2017.


title: Zadeva T-479/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 31. januarja 2019 – PO/ESZD

text:
               18.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/59

      Sklep Splošnega sodišča z dne 31. januarja 2019 – PO/ESZD
      (Zadeva T-479/17) (1)

      (2019/C 103/76)
      Jezik postopka: francoščina
      Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 347, 16.10.2017.


title: Zadeva T-727/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 31. januarja 2019 – PP in drugi/ESZD

text:
               18.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/59

      Sklep Splošnega sodišča z dne 31. januarja 2019 – PP in drugi/ESZD
      (Zadeva T-727/17) (1)

      (2019/C 103/77)
      Jezik postopka: francoščina
      Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 22, 22.1.2018.


title: Zadeva T-180/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 31. januarja 2019 – VJ/ESZD

text:
               18.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/60

      Sklep Splošnega sodišča z dne 31. januarja 2019 – VJ/ESZD
      (Zadeva T-180/18) (1)

      (2019/C 103/78)
      Jezik postopka: francoščina
      Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 161, 7.5.2018.


title: Zadeva T-494/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 31. januarja 2019 – PO/SEAE

text:
               18.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/60

      Sklep Splošnega sodišča z dne 31. januarja 2019 – PO/SEAE
      (Zadeva T-494/18) (1)

      (2019/C 103/79)
      Jezik postopka: francoščina
      Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 381, 22.10.2018.


title: Zadeva T-52/19: Tožba, vložena 28. januarja 2019 – AH/Eurofound

text:
               25.3.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/43

      Tožba, vložena 28. januarja 2019 – AH/Eurofound
      (Zadeva T-52/19)
      (2019/C 112/52)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: AH (zastopnica: N. de Montigny, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropska fundacija za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost sklepa Evropske fundacije za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer z dne 22. marca 2018, ki je bila pritožniku vročena prek njegovega svetovalca po dopisu, ki ga je izdelal svetovalec te agencije, odvetniška pisarna Beauchamps, v delu, v katerem je bila z njim zavrnjena njegova pritožba, s katero je naznanil kršitev pravil na področju varstva zasebnih in osebnih podatkov, njegova zahteva za izvedbo preiskave v zvezi s tem in odškodninski zahtevek, ki jih je pritožnik vložil 2. februarja 2018 po svojem svetovalcu;

                  —

                  toženi stranki naloži, naj tožeči stranki izplača znesek 30 000 EUR iz naslova nepremoženjske škode, utrpele zaradi „data breach“ in zavrnitve zahtevka, vloženega 2. februarja 2018;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: nezakonitost izpodbijanega sklepa, ker ta sklep ni sprejel pristojni OI, ampak zunanja odvetniška pisarna, ki ni imela tozadevnega pooblastila oziroma pravice.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev dolžnosti dobrega upravljanja, dolžnosti pomoči in členov 22 in 24 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi), ker tožena stranka v zvezi z njenim zahtevkom ni izvedla upravne preiskave.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: zlasti kršitev obveznosti obrazložitve, pravice do obrambe in natančneje pravice do izjave, in kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 26 Kadrovskih predpisov in določb, ki veljajo na področju pravice do varstva osebnih podatkov.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: navzkrižje interesov in kršitev dolžnosti objektivnosti, nepristranskosti in neodvisnosti uprave.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: zloraba pooblastila.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: kršitev člena 17 Kadrovskih predpisov in zaupnosti sindikalnih dejavnosti, pri katerih lahko sodelujejo vsi delavci.


title: Zadeva T-165/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. marca 2019 – Francija/Komisija (EKJS in EKSRP — Odhodki, izključeni iz financiranja — Odhodki Francije — Shema pomoči na površino — Procesna jamstva — Uredba (ES) št. 885/2006 — Pojem „trajni pašnik“ — Uredba (ES) št. 1120/2009 — Nacionalni kontrolni sistem, ki temelji na neskladni opredelitvi krmnih površin — Izključitev vseh odhodkov — Sorazmernost — Program razvoja podeželja v celinski Franciji — Ukrepi podpore za razvoj podeželja — Območja z omejenimi naravnimi možnostmi — Uredba (ES) št. 1975/2006 — Uredba (EU) št. 65/2011 — Pavšalni finančni popravek — Pregledi na kraju samem — Merilo obremenitve — Štetje živali — Začasna shema za prestrukturiranje industrije sladkorja — Uredba (ES) št. 320/2006 — Uredba (ES) št. 968/2006 — Pogoji za odobritev pomoči za prestrukturiranje — Pojem „proizvodna zmogljivost“ — Presoja uporabe silosov na dan vložitve prošnje za odobritev pomoči — Pojem „popolna odstranitev“ — Sorazmernost — Enako obravnavanje — Priloga 2 k dokumentu VI/5330/97)

text:
               29.4.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/43

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. marca 2019 – Francija/Komisija
      (Zadeva T-165/15) (1)

      (EKJS in EKSRP - Odhodki, izključeni iz financiranja - Odhodki Francije - Shema pomoči na površino - Procesna jamstva - Uredba (ES) št. 885/2006 - Pojem „trajni pašnik“ - Uredba (ES) št. 1120/2009 - Nacionalni kontrolni sistem, ki temelji na neskladni opredelitvi krmnih površin - Izključitev vseh odhodkov - Sorazmernost - Program razvoja podeželja v celinski Franciji - Ukrepi podpore za razvoj podeželja - Območja z omejenimi naravnimi možnostmi - Uredba (ES) št. 1975/2006 - Uredba (EU) št. 65/2011 - Pavšalni finančni popravek - Pregledi na kraju samem - Merilo obremenitve - Štetje živali - Začasna shema za prestrukturiranje industrije sladkorja - Uredba (ES) št. 320/2006 - Uredba (ES) št. 968/2006 - Pogoji za odobritev pomoči za prestrukturiranje - Pojem „proizvodna zmogljivost“ - Presoja uporabe silosov na dan vložitve prošnje za odobritev pomoči - Pojem „popolna odstranitev“ - Sorazmernost - Enako obravnavanje - Priloga 2 k dokumentu VI/5330/97)
      (2019/C 148/39)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Francoska republika (zastopniki: sprva F. Alabrune, G. de Bergues, D. Colas in C. Candat, nato G. de Bergues, D. Colas, F. Fize in A. Daly ter nazadnje D. Colas, S. Horrenberger, R. Coesme, E. de Moustier in A.-L. Desjonquères, agenti)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Bouquet et D. Triantafyllou, agenta)

         Intervenientki v podporo tožeče stranke: Italijanska republika (zastopnici: G. Palmieri, agentka, skupaj s C. Colelli, avvocato dello Stato) in Madžarska (zastopnika: M. Fehér in G. Koós, agenta)

         Predmet

      Tožba na podlagi člena 263 PDEU, s katero se predlaga razglasitev delne ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2015/103 z dne 16. januarja 2015 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL 2015, L 16, str. 33).

         Izrek

                  1.

                     Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2015/103 z dne 16. januarja 2015 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije se razglasi za ničen v delu, v katerem so iz financiranja Evropske unije izključeni vsi odhodki Francoske republike v departmaju Haute-Corse iz naslova neposrednih pomoči na površino iz 1. stebra v zvezi z letoma zahtevkov 2011 in 2012.

                  2.

                     V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                     Evropska komisija in Francoska republika nosita vsaka svoje stroške.

                  4.

                     Italijanska republika in Madžarska nosita vsaka svoje stroške.

         (1)  UL C 190, 8.6.2015.


title: Združene zadeve C-297/17, C-318/17, C-319/17 in C-438/17: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 19. marca 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Bashar Ibrahim (C-297/17), Mahmud Ibrahim in drugi (C-318/17), Nisreen Sharqawi, Yazan Fattayrji, Hosam Fattayrji (C-319/17)/Bundesrepublik Deutschland, Bundesrepublik Deutschland/Taus Magamadov (C-438/17) (Predhodno odločanje — Območje svobode, varnosti in pravice — Skupni postopki za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite — Direktiva 2013/32/EU — Člen 33(2)(a) — Zavrženje prošnje za azil kot nedopustne s strani organov države članice zaradi predhodnega priznanja subsidiarne zaščite v drugi državi članici — Člen 52 — Področje uporabe ratione temporis te direktive — Člena 4 in 18 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah — Sistemske pomanjkljivosti azilnega postopka v tej drugi državi članici — Sistematično zavračanje prošenj za azil — Dejanska in izkazana nevarnost biti podvržen nečloveškemu ali ponižujočemu ravnanju — Življenjske razmere oseb, ki jim je priznana subsidiarna zaščita v tej zadnji državi)

text:
               3.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 187/11

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 19. marca 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Bashar Ibrahim (C-297/17), Mahmud Ibrahim in drugi (C-318/17), Nisreen Sharqawi, Yazan Fattayrji, Hosam Fattayrji (C-319/17)/Bundesrepublik Deutschland, Bundesrepublik Deutschland/Taus Magamadov (C-438/17)
      (Združene zadeve C-297/17, C-318/17, C-319/17 in C-438/17) (1)

      (Predhodno odločanje - Območje svobode, varnosti in pravice - Skupni postopki za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite - Direktiva 2013/32/EU - Člen 33(2)(a) - Zavrženje prošnje za azil kot nedopustne s strani organov države članice zaradi predhodnega priznanja subsidiarne zaščite v drugi državi članici - Člen 52 - Področje uporabe ratione temporis te direktive - Člena 4 in 18 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Sistemske pomanjkljivosti azilnega postopka v tej drugi državi članici - Sistematično zavračanje prošenj za azil - Dejanska in izkazana nevarnost biti podvržen nečloveškemu ali ponižujočemu ravnanju - Življenjske razmere oseb, ki jim je priznana subsidiarna zaščita v tej zadnji državi)
      (2019/C 187/13)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Bashar Ibrahim (C-297/17), Mahmud Ibrahim, Fadwa Ibrahim, Bushra Ibrahim, Mohammad Ibrahim, Ahmad Ibrahim (C-318/17), Nisreen Sharqawi, Yazan Fattayrji, Hosam Fattayrji (C-319/17), Bundesrepublik Deutschland (C-438/17)

         Toženi stranki: Bundesrepublik Deutschland (C-297/17, C-318/17, C-319/17), Taus Magamadov (C-438/17)

         Izrek

                  1.

                  Člen 52, prvi odstavek, Direktive 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite je treba razlagati tako, da državi članici omogoča, da določi takojšnjo uporabo nacionalne določbe, s katero je bil prenesen člen 33(2)(a) te direktive, za prošnje za azil, o katerih še ni bilo dokončno odločeno ter ki so bile vložene pred 20. julijem 2015 in pred začetkom veljavnosti te nacionalne določbe. Vendar ta člen 52, prvi odstavek, v povezavi zlasti z navedenim členom 33 nasprotuje taki takojšnji uporabi v položaju, v katerem sta bili tako prošnja za azil kot zahteva za ponovni sprejem vloženi pred začetkom veljavnosti Direktive 2013/32 in v skladu s členom 49 Uredbe (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva, še v celoti spadata na področje uporabe Uredbe Sveta (ES) št. 343/2003 z dne 18. februarja 2003 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za azil, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države.

                  2.

                  V položaju, kakršen je ta v zadevah C-297/17, C-318/17 in C-319/17, je treba člen 33 Direktive 2013/32 razlagati tako, da državam članicam omogoča, da prošnjo za azil zavržejo kot nedopustno na podlagi odstavka (2)(a) tega člena 33, ne da bi morale ali mogle najprej izvesti postopek za sprejem ali postopek za ponovni sprejem, določena z Uredbo št. 604/2013.

                  3.

                  Člen 33(2)(a) Direktive 2013/32 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da država članica uporabi možnost iz te določbe, da prošnjo za priznanje statusa begunca zavrže kot nedopustno, ker je druga država članica prosilcu že priznala subsidiarno zaščito, kadar navedeni prosilec kot oseba, ki ji je priznana subsidiarna zaščita, v tej drugi državi članici zaradi predvidljivih življenjskih razmer ne bi bil izpostavljen resni nevarnosti nečloveškega ali ponižujočega ravnanja v smislu člena 4 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Okoliščina, da osebe, ki jim je priznana taka subsidiarna zaščita, v navedeni državi članici ne prejemajo nobene dajatve za kritje stroškov za preživetje ali pa tako dajatev prejemajo, vendar je ta znatno nižja kot v drugih državah članicah, pri čemer pa te osebe v zvezi s tem niso obravnavane drugače kot državljani te države članice, je lahko podlaga za ugotovitev, da obstaja dejanska nevarnost, da bi bil ta prosilec tam izpostavljen taki nevarnosti, le če povzroči, da bi se ta prosilec zaradi svoje posebne ranljivosti neodvisno od svoje volje in osebne izbire znašel v položaju hudega materialnega pomanjkanja.
                  Člen 33(2)(a) Direktive 2013/32 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da država članica uporabi to možnost, kadar azilni postopek v drugi državi članici, ki je prosilcu priznala subsidiarno zaščito, sistematično – brez dejanske preučitve – privede do zavrnitve priznanja statusa begunca prosilcem za mednarodno zaščito, ki izpolnjujejo pogoje iz poglavij II in III Direktive 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite.

         (1)  UL C 309, 18.9.2017.

         UL C 347, 16.10.2017.


title: Zadeva C-465/17: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. marca 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemčija) – Falck Rettungsdienste GmbH, Falck A/S/Stadt Solingen (Predhodno odločanje — Javno naročanje — Direktiva 2014/24/EU — Člen 10(h) — Posebne izključitve za naročila storitev — Storitve civilne obrambe, civilne zaščite in preprečevanja nevarnosti — Neprofitne organizacije ali združenja — Storitve prevoza bolnikov z reševalnimi vozili — Kvalificirani prevoz bolnikov)

text:
               3.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 187/16

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. marca 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemčija) – Falck Rettungsdienste GmbH, Falck A/S/Stadt Solingen
      (Zadeva C-465/17) (1)

      (Predhodno odločanje - Javno naročanje - Direktiva 2014/24/EU - Člen 10(h) - Posebne izključitve za naročila storitev - Storitve civilne obrambe, civilne zaščite in preprečevanja nevarnosti - Neprofitne organizacije ali združenja - Storitve prevoza bolnikov z reševalnimi vozili - Kvalificirani prevoz bolnikov)
      (2019/C 187/18)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Falck Rettungsdienste GmbH, Falck A/S

         Tožena stranka: Stadt Solingen

         Izrek

                  1.

                  Člen 10(h) Direktive 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES je treba razlagati tako, da v njem določena izjema od uporabe pravil o javnem naročanju zajema tako oskrbo in nego oseb, ki potrebujejo nujno zdravljenje, v nujnem reševalnem vozilu, ki ju izvaja strokovni zdravstveni reševalec/certificirani zdravstveni reševalec, ki se uvršča pod kodo CPV [Common Procurement Vocabulary (enotni besednjak javnih naročil)] 75252000-7 (storitve reševalnih služb), kot tudi kvalificirani prevoz bolnikov, ki poleg prevoza vključuje oskrbo in nego bolnikov v nenujnem reševalnem vozilu, ki ju izvaja certificirani zdravstveni reševalec ob pomoči zdravstvenega reševalca pomočnika, ki se uvršča pod kodo CPV 85143000-3 (storitve reševalnih vozil), če gre za ta kvalificirani prevoz bolnikov, ki ga dejansko izvaja osebje, ki je ustrezno usposobljeno na področju dajanja prve pomoči, in ki se nanaša na bolnika, pri katerem obstaja tveganje poslabšanja njegovega zdravstvenega stanja med tem prevozom.

                  2.

                  Člen 10(h) Direktive 2014/24 je treba razlagati na eni strani tako, da nasprotuje temu, da se humanitarne organizacije, ki imajo na podlagi nacionalnega prava status organizacij civilne zaščite in civilne obrambe, štejejo za „neprofitne organizacije ali združenja“ v smislu te določbe, če priznanje statusa humanitarne organizacije z nacionalno zakonodajo ni pogojeno s pridobitnim ciljem, in na drugi strani tako, da se organizacije ali združenja, katerih cilj je opravljanje socialnih nalog, ki se ne ukvarjajo s pridobitno dejavnostjo in ki morebitni dobiček vložijo nazaj v uresničevanje cilja organizacije ali združenja, štejejo za „nepridobitne organizacije ali združenja“ v smislu navedene določbe.

         (1)  UL C 330, 2.10.2017.


title: Zadevi T-910/116 in T-911/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. aprila 2019 – Hesse in Wedl & Hofmann/EUIPO (TESTA ROSSA) (Znamka Evropske unije — Postopek za razveljavitev — Figurativna znamka Evropske unije TESTA ROSSA — Delna razveljavitev — Člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 58(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001] — Dokaz o uporabi — Zunanja uporaba izpodbijane znamke — Enako obravnavanje)

text:
               3.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 187/64

      Sodba Splošnega sodišča z dne 4. aprila 2019 – Hesse in Wedl & Hofmann/EUIPO (TESTA ROSSA)
      (Zadevi T-910/116 in T-911/16) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek za razveljavitev - Figurativna znamka Evropske unije TESTA ROSSA - Delna razveljavitev - Člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 58(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001] - Dokaz o uporabi - Zunanja uporaba izpodbijane znamke - Enako obravnavanje)
      (2019/C 187/67)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka v zadevi T-910/16: Kurt Hesse (Nürnberg, Nemčija) (zastopnik: M. Krogmann, odvetnik)

         Tožeča stranka v zadevi T-911/16: Wedl & Hofmann GmbH (Mils, Avstrija) (zastopnik: T. Raubal, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: M. Fischer, agent)

         Drugi stranki pred odborom za pritožbe EUIPO, intervenientki v postopku pred Splošnim sodiščem: družba Wedl & Hofmann GmbH v zadevi T-910/16 in Kurt Hesse v zadevi T-911/16

         Predmet

      Tožbi vloženi zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 5. oktobra 2016 (zadeva R 68/2016-1) v zvezi s postopkom za razveljavitev med Kurtom Hessejem in družbo Wedl & Hofmann.

         Izrek

                  1.

                     Zadevi T-910/16 in T-911/16 se združita za izdajo sodbe.

                  2.

                     Tožbi se zavrneta.

                  3.

                     V zadevi T-910/16 nosi stroške postopka Kurt Hesse.

                  4.

                     V zadevi T-911/16 nosi stroške postopka družba Wedl & Hofmann GmbH.

         (1)  UL C 53, 20.2.2017.


title: Zadeva T-701/18: Tožba, vložena 8. aprila 2019 – SJ/Komisija

text:
               3.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 187/80

      Tožba, vložena 8. aprila 2019 – SJ/Komisija
      (Zadeva T-701/18)
      (2019/C 187/86)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: SJ (zastopnika: J. MacGuill, Solicitor in E. Martin-Vignerte, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi zavrnitev zahtevka za odobritev dostopa do dokumentov na podlagi Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1), ki izhaja iz potrditvene odločbe C(2018) 6642 final z dne 4. oktobra 2018 in o kateri je bila tožeča stranka obveščena 8. oktobra 2018;

                  —

                  glede stroškov odloči, naj vsaka stranka nosi svoje stroške ali naj tožena stranka nosi stroške tožeče stranke v delu, v katerem tožeča stranka uspe.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je tožena stranka s tem, da se je oprla na splošno domnevo nerazkritja, dejansko obrnila dokazno breme in zahtevek obremenila z nemogočim dokaznim bremenom, kar je v nasprotju s sodno prakso.

                  2.

                  Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje očitna napaka pri presoji v zvezi z obstojem prevladujočega javnega interesa, ki je v nasprotju z upoštevno sodno prakso.

         (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).


title: Zadeva T-177/19: Tožba, vložena 21. marca 2019 – Exxonmobil Petroleum & Chemical/ECHA

text:
               3.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 187/80

      Tožba, vložena 21. marca 2019 – Exxonmobil Petroleum & Chemical/ECHA
      (Zadeva T-177/19)
      (2019/C 187/87)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Exxonmobil Petroleum & Chemical BVBA (Antwerpen, Belgija) (zastopnika: M. Navin-Jones, solicitor in A. Kołtunowska, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

                  —

                  odločbo ECHA št. ED/88/2018 o vključitvi snovi, ki vzbujajo veliko zaskrbljenost, na seznam kandidatk zaradi morebitne vključitve v Prilogo XIV, objavljeno 15. januarja 2019, razglasi za nično v delu, ki se nanaša na fenantren; in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: tožena stranka je storila očitno napako pri presoji zelo obstojnih lastnosti fenantrena in prekoračila svojo pristojnost ter kršila člen 59 Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 (1) tako, da:

                              —

                              se je oprla na ugotovitev iz podpornega dokumenta Odbora držav članic iz leta o zelo obstojnih lastnostih fenantrena kot sestavine smole premogovega katrana visoke temperature, ne da bi sama presodila dostopne informacije in je tako povzela napake iz tega podpornega dokumenta;

                              —

                              je podala ugotovitve o zelo obstojnih lastnostih fenantrena, ki jih uporabljeni dokazi ne bi mogli podpreti;

                              —

                              ni upoštevala dostopnih dokazov, ki bi zastavili resna vprašanja o zanesljivosti in ekstremni konzervatizem o študiji OECD 308 voda-sediment simulaciji glede fenantrena;

                              —

                              ni upoštevala informacij, ki postavljajo pod vprašaj uporabo izračuna za prilagoditev rezultatov študije OECD 308 glede pojasnitve temperature;

                              —

                              ni ocenila novega dokaza o obstojnosti fenentrena, ki ji naj bi bil na voljo med javnim posvetovanjem; in

                              —

                              ni upoštevala vseh upoštevnih informacij pri določitvi zanesljivosti dokazov o obstojnih lastnostih fenantrena, zlasti glede na fotodegradacijo, topljenje in hlapenje fenantrena.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: tožena stranka je s sprejetjem izpodbijanega akta kršila načelo sorazmernosti iz prava Evropske unije.

         (1)  Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL, L 396, 30.12.2006, str. 1).


title: Zadeva T-186/19: Tožba, vložena 29. marca 2019 – Zubedi/Svet

text:
               3.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 187/82

      Tožba, vložena 29. marca 2019 – Zubedi/Svet
      (Zadeva T-186/19)
      (2019/C 187/88)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Khaled Zubedi (Damask, Sirija) (zastopnika: M. Lester, QC, in M. O'Kane, solicitor)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Izvedbeni sklep Sveta (SZVP) 2019/87 z dne 21. januarja 2019 (1) in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2019/85 z dne 21. januarja 2019 (2), razglasi za nična v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko; in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en sam razlog, ki se nanaša na to, da je tožena stranka storila očitno napako z vključitvijo tožeče stranke kar zadeva omejevalne ukrepe Unije v zvezi s Sirijo.
      Tožeča stranka je bila vključena z Izvedbenim sklepom Sveta (SZVP) 2019/87 in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2019/85 na podlagi dejstva, da je eden od članov skupine uspešnih poslovnežev v Siriji, za katere je tožena stranka navedla, da ustvarjajo velike dobičke s podpiranjem režima predsednika Asada, s tem da sklepajo partnerstva s podjetji, ki jih podpira država, z namenom ureditve zemljišč, ki so bila odvzeta osebam, ki so bile razseljene zaradi konflikta v Siriji. To naj bi bilo v zvezi s tožečo stranko povsem neresnično, merila za njegovo vključitev naj ne bi bila izpolnjena, primer tožeče stranke pa naj bi temeljil na ne dovolj trdnih temeljih.

         (1)  Izvedbenemu sklepu Sveta (SZVP) 2019/87 z dne 21. januarja 2019 o izvajanju Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL L 181, 21.1.2019, str. 13).

         (2)  Izvedbena uredba Sveta (EU) 2019/85 z dne 21. januarja 2019 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (UL L 181, 21.1.2019, str. 4).


title: Zadeva T-189/19: Tožba, vložena 3. aprila 2019 – Haikal/Svet

text:
               3.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 187/82

      Tožba, vložena 3. aprila 2019 – Haikal/Svet
      (Zadeva T-189/19)
      (2019/C 187/89)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Maen Haikal (Damask, Sirija) (zastopnik: Stanislav Koev, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi dopustnost in utemeljenost te tožbe kot celote ter razglasi upoštevnost vseh v njej navedenih tožbenih razlogov;

                  —

                  ugotovi, da je izpodbijana pravna akta mogoče razglasiti za delno nična;

                  —

                  razglasi delno ničnost Sklepa Sveta (SZVP) 2019/87 z dne 21. januarja 2019 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji v delu,v katerem se nanaša na M. Haikala;

                  —

                  razglasi delno ničnost Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2019/85 z dne 21. januarja 2019 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji v delu,v katerem se nanaša na M. Haikala;

                  —

                  Svetu Evropske unije naloži plačilo vseh izdatkov tožeče stranke, stroškov, nagrade in drugih stroškov v zvezi z njenim pravnim zastopanjem.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem tožbenih razlogov:

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve s strani Sveta – Člen 6 Konvencije o varstvu človekovih pravic (EKČP), člen 296 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) in člen 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: Kršitev načela zakonitosti in sorazmernosti kaznivih dejanj in kazni – Člen 49 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: Kršitev pravice do učinkovitega sodnega varstva – Člena 6 in 13 EKČP, člen 215 PDEU ter člena 41 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: napake Sveta pri presoji.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: Kršitev lastninske pravice, načela sorazmernosti in gospodarske svobode – Člen 1 Dodatnega protokola k EKČP in člen 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: Kršitev pravice do normalnih življenjskih pogojev – Člena 2 in 4 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter člena 3 in 25 Splošne deklaracije Združenih narodov o človekovih pravicah.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: Resna kršitev pravice do varstva ugleda – Člena 8 in 10(2) EKČP.


title: Zadeva T-211/19: Tožba, vložena 5. aprila 2019 – Le Pen/Parlament

text:
               3.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 187/84

      Tožba, vložena 5. aprila 2019 – Le Pen/Parlament
      (Zadeva T-211/19)
      (2019/C 187/90)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Jean-Marie Le Pen (Saint-Cloud, Francija) (zastopnik: F. Wagner, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost odločbe Evropskega parlamenta P8_TA-PROV(2019)0136 z dne 12. marca 2019 o zahtevi za odvzem imunitete tožeči stranki 2018/2247(IMM) in o dejanskem odvzemu imunitete tožeči stranki;

                  —

                  Parlamentu naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 9 Protokola št. 7 o privilegijih in imunitetah Evropske unije (UL 2010, C 83, str. 266), člena 5(1) in (5) Poslovnika Evropskega parlamenta (UL 2005, L 44, str. 1) in obvestil poslancem št. 11/2003 in 11/2016.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog se nanaša na zlorabo postopka. Tožeča stranka meni, da je Parlament z odvzemom poslanske imunitete tožeči stranki francoskemu preiskovalnemu sodniku omogočil, da za obdobje 2009–2014 nadomesti generalnega sekretarja Parlamenta in tako kršil člen 68(1) izvedbenih ukrepov za statut poslancev Evropskega parlamenta, ki navedenemu generalnemu sekretarju daje izključno pristojnost za odločitev o neupravičeno plačanih zneskih in odreditev izdaje izvršilnega naloga zoper zadevnega evropskega poslanca.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog se nanaša na zlorabo pooblastil, zlorabo postopka in kršitev razumnega roka za uvedbo pregona. Tožeča stranka trdi, da je Parlament zlorabil postopek, kar vpliva na pravico tožeče stranke do obrambe, saj je tožeča stranka po poteku skoraj treh mandatov brez pritožbe generalnega sekretarja Parlamenta ocenila, da ni treba hraniti dokazov o delu njenih pomočnikov in zato zdaj ne more odgovarjati sodišču.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 43 obvestila poslancem št. 11/2016, ker je namen pregona otežiti dejavnost poslancev ene glavnih opozicijskih strank v Parlamentu.


title: Zadeva T-213/19: Tožba, vložena 8. aprila 2019 – AW/Parlament

text:
               3.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 187/85

      Tožba, vložena 8. aprila 2019 – AW/Parlament
      (Zadeva T-213/19)
      (2019/C 187/91)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: AW (zastopnika: L. Levi in S. Rodrigues, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi dopustnost in utemeljenost te tožbe;

                  —

                  razglasi ničnost odločb tožene stranke z dne 7. avgusta 2018 o zavrnitvi predlogov tožeče stranke za priznanje poklicnega izvora dveh bolezni (bolečine v vratu in izpuščaj zaradi stresa) in po potrebi, odločbe z dne 19. februarja 2019, s katero je tožena stranka zavrnila pritožbo, ki jo je tožeča stranka 16. oktobra 2018 vložila zoper odločbe z dne 7. avgusta 2018;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 22(3) Skupnih pravil o zavarovanju uradnikov Evropskih skupnosti za primer nezgode ali poklicne bolezni (v nadaljevanju: Skupna pravila) zaradi postopkovnih nepravilnosti zdravniške komisije.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 22 Skupnih pravil v povezavi s členom 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ker zdravniška komisija ni delovala samostojno, ampak po navodilih Parlamenta.


title: Zadeva T-239/19: Tožba, vložena 9. aprila 2019 – Vinos de Arganza/EUIPO - Nordbrand Nordhausen (ENCANTO)

text:
               3.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 187/85

      Tožba, vložena 9. aprila 2019 – Vinos de Arganza/EUIPO - Nordbrand Nordhausen (ENCANTO)
      (Zadeva T-239/19)
      (2019/C 187/92)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Vinos de Arganza, SL (Toral de los Vados, Španija) (zastopnik: L. Broschat García, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Nordbrand Nordhausen GmbH (Nordhausen, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: Prijava figurativne znamke Evropske unije ENCANTO – zahteva za registracijo št. 15 542 251

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 17. januarja 2019 v zadevi R 392/2018-1

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijani sklep razveljavi;

                  —

                  ugovor zavrne;

                  —

                  dovoli registracijo prijavljene znamke;

                  —

                  EUIPO in drugi stranki pred odborom za pritožbe naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;


title: Zadeva T-241/19: Tožba, vložena 10. aprila 2019 – Španija/Komisija

text:
               3.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 187/86

      Tožba, vložena 10. aprila 2019 – Španija/Komisija
      (Zadeva T-241/19)
      (2019/C 187/93)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: A. Rubio González, agent)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Sklep Komisije z dne 19. decembra 2018 o državni pomoči SA 34914 (2013/C), ki jo je izvedlo Združeno kraljestvo v zvezi s sistemom davka od dohodkov pravnih oseb v Gibraltarju, razglasi za ničen;

                  —

                  toženi instituciji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU zaradi napačne uporabe merila teritorialne selektivnosti

                              —

                              V zvezi s tem se zatrjuje, da je Komisija ob sprejetju izpodbijanega sklepa imela na voljo podatke in dokaze, ki so kazali na obstoj selektivne državne pomoči s teritorialnega vidika, na podlagi česar bi morala podvomiti o selektivnosti pomoči. Ker se je omejila na materialno selektivnost, je Komisija prišla do napačnih ugotovitev, saj obstaja ali lahko obstaja večja pomoč, kot je dejansko opredeljena v izpodbijanem sklepu.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 296 PDEU, ker je izpodbijani sklep akt, ki ni uradno obrazložen in ne vsebuje ustrezne presoje selektivnosti

                              —

                              V zvezi s tem se zatrjuje, da Komisija ni obrazložila, zakaj ni sprejela trditev o teritorialni selektivnosti, ki jih je v postopku utemeljevala Kraljevina Španija. Šlo naj bi za vsebinsko neobrazložen akt zaradi napačne razlage sodbe Splošnega sodišča z dne 18. decembra 2008, Government of Gibraltar/Komisija, T-211/04 in T-215/04, EU:T:2008:595. Ker je Sodišče to sodbo razveljavilo (sodba z dne 15. novembra 2011, Komisija in Španija/Government of Gibraltar in Združeno Kraljestvo, C-106/09 P in C-107/09 P, EU:C:2011:732), je bilo merilo iz Sklepa Komisije 2005/261/ES z dne 30. januarja 2004 ponovno vzpostavljeno, ne da bi bila ta sprememba merila obrazložena.


title: Zadeva T-249/19: Tožba, vložena 12. aprila 2019 – Karpeta-Kovalyova/Komisija

text:
               3.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 187/87

      Tožba, vložena 12. aprila 2019 – Karpeta-Kovalyova/Komisija
      (Zadeva T-249/19)
      (2019/C 187/94)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Marina Karpeta-Kovalyova (Woluwe Saint Pierre, Belgija) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  obe izpodbijani odločbi razglasi za nični tako, da Evropska komisija ponovno oceni status tožeče stranke in ji dodeli izselitveni dodatek, dnevnice, nadomestilo za nastanitev, potne stroške za začetek zaposlitve in stroške selitve;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov tožeče stranke v tem postopku.

         Tožbena razloga in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje napačna razlaga člena 4(1)(a) Priloge VII h Kadrovskim predpisom glede opredelitve običajnega prebivališča, in sicer ker izpodbijani odločbi ne upoštevata diplomatskega statusa zakonca tožeče stranke, ki zajema večino ključnega petletnega obdobja, ki je poteklo šest mesecev, preden je tožeča stranka začela z zaposlitvijo, in ker sta upoštevali začasne pogodbe, ki jih je tožeča stranka imela, pri čemer se je njena družina vrnila v svojo domačo državo.

                  2.

                  Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje očitna napaka pri presoji v izpodbijanih odločbah, in sicer ker ne upoštevata – predvsem na podlagi nepodkrepljenih domnev – dejstev, ki nesporno in nedvomno dokazujejo vrnitev celotnega gospodinjstva iz Bruslja v domačo državo tožeče stranke.


title: Zadeva T-250/19: Tožba, vložena 15. aprila 2019 – Tradición CZ/EUIPO - Rivero Argudo (TRADICIÓN CZ, S.L.)

text:
               3.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 187/88

      Tožba, vložena 15. aprila 2019 – Tradición CZ/EUIPO - Rivero Argudo (TRADICIÓN CZ, S.L.)
      (Zadeva T-250/19)
      (2019/C 187/95)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Tradición CZ, SL (Jerez de la Frontera, Španija) (zastopnik: M. Aznar Alonso, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: María Dolores Rivero Argudo (Jerez de la Frontera, Španija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije TRADICIÓN CZ, S.L. – zahteva za registracijo št. 14 977 045

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. februarja 2019 v zadevi R 257/2018-2

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  se ta postopek prekine do pravnomočnosti odločbe, ki bo izdana v postopku za razveljavitev št. 33785-C, ki pred EUIPO poteka zoper znamko št. 7272594 RIVERO CZ, na kateri temelji ugovor.

                  —

                  ugotovi, da je prvi tožbeni razlog utemeljen in izpodbijano odločbo razveljavi zaradi neobstoja verjetnosti zmede med zadevnima znamkama.

                  —

                  podredno dodatno ugotovi, da je drugi tožbeni razlog utemeljen in izpodbijano odločbo razveljavi zaradi neobstoja verjetnosti zmede med zadevnima znamkama glede storitev prodaje kisa in mošta iz razreda 35.

                  —

                  EUIPO in drugi stranki v tem postopku, če se ga bo udeležila, naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-255/19: Tožba, vložena 18. aprila 2019 – Baustoffwerke Gebhart & Söhne/EUIPO (BIOTON)

text:
               3.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 187/89

      Tožba, vložena 18. aprila 2019 – Baustoffwerke Gebhart & Söhne/EUIPO (BIOTON)
      (Zadeva T-255/19)
      (2019/C 187/96)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Baustoffwerke Gebhart & Söhne GmbH & Co. KG (Aichstetten, Nemčija) (zastopnica: E. Strauß, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: zahteva za registracijo besedne znamka Evropske unije BIOTON – zahteva za registracijo št. 17 746 009

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 20. februarja 2019 v zadevi R 1887/2018-4

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi in dovoli objavo registracije znamke Evropske unije BIOTON za vse prijavljene proizvode;

                  —

                  podredno, zadevo vrne v odločanje EUIPO z navodilom, naj izpodbijano odločbo spremeni in ugodi zahtevi za registracijo znamke Evropske unije št. 17 746 009 BIOTON;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-229/19: Tožba, vložena 8. aprila 2019 – AlzChem Trostberg/Komisija

text:
               17.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/83

      Tožba, vložena 8. aprila 2019 – AlzChem Trostberg/Komisija
      (Zadeva T-229/19)
      (2019/C 206/74)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: AlzChem Trostberg GmbH (Trostberg, Nemčija) (zastopnika: F. Wagner in N. Voß, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z dne 28. maja 2018, notificiran pod dokumentarno številko C(2018) 3166 (UL 2019, L 14, str. 1), razglasi za ničen za leti 2012 in 2013;

                  —

                  podredno, sklep SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z dne 28. maja 2018, notificiran pod dokumentarno številko C(2018) 3166, razglasi za ničen za leti 2012 in 2013, v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

                  —

                  še bolj podredno, sklep SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z dne 28. maja 2018, notificiran pod dokumentarno številko C(2018) 3166, razglasi za ničen v delu, v katerem za pasovne odjemalce z vsaj 7000 letnimi urami uporabe določa vračilo v višini več kot 20 %, za pasovne odjemalce z vsaj 7500 letnimi urami uporabe določa vračilo v višini več kot 15 % in za pasovne odjemalce z vsaj 8000 letnimi urami uporabe določa vračilo v višini več kot 10 % objavljene omrežnine:

                  —

                  še bolj podredno, sklep SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z dne 28. maja 2018, notificiran pod dokumentarno številko C(2018) 3166 razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko in v katerem za pasovne odjemalce z vsaj 7500 letnimi urami uporabe določa vračilo v višini več kot 15 % objavljene omrežnine, in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka, vključno z odvetniškimi in potnimi stroški.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožba temelji na naslednjih tožbenih razlogih.

                  1.

                  Napačna ugotovitev, da gre za državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU
                  V prvem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja očitek, da je tožena stranka pri preizkusu sporne omrežnine napačno uporabila pravo s tem, da je ugotovila, da so bila uporabljena državna sredstva.
                  Poleg tega naj bi bil pri preizkusu elementa „Selektivnost“ pomanjkljivo in nepopolno določen referenčni sistem.
                  Tožena stranka naj bi zaradi nepopolne določitve referenčnega sistema kršila tudi obveznost obrazložitve, ki jo ima na podlagi člena 296(2) PDEU.

                  2.

                  Kršitev načela enakega obravnavanja
                  V drugem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja, da je bila s sklepom tožene stranke določena le obveznost doplačila za pasovne odjemalce, ki so bili v letih 2012 in 2013 v celoti oproščeni plačila omrežnine. Zato so bili ti pasovni odjemalci v primerjavi s pasovnimi odjemalci, za katere so v istem časovnem obdobju veljala pavšalna znižanja omrežnine in za katere ni bila določena nobena obveznost doplačila, neenako obravnavani in neupravičeno oškodovani.
                  V zvezi s tem tožeča stranka poleg tega navaja očitek, da je tožena stranka v zvezi z neenakim obravnavanjem kršila obveznost obrazložitve iz člena 263(2) PDEU in člena 41(2)(c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Z neenakim obravnavanjem naj bi se poleg tega kršilo načelo prepovedi diskriminacije iz člena 32(1) Direktive 2009/72/ES (1).

                  3.

                  Kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj
                  V tretjem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja, da je imela na podlagi individualnih okoliščin legitimna pričakovanja, da lahko obdrži posebne omrežnine, ki so ji bile dodeljene.

         (1)  Direktiva 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES (UL 2009, L 211, str. 55).


title: Zadeva T-271/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. maja 2019 – Mauritsch/INEA (Javni uslužbenci — Pogodbeni delavci — Pogodba za določen čas — Prvotna zavrnitev podaljšanja pogodbe, s strani tožeče stranke — Odpoved — Zavrnitev pravice do nadomestila za brezposelnost — Odgovornost)

text:
               24.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/32

      Sodba Splošnega sodišča z dne 6. maja 2019 – Mauritsch/INEA
      (Zadeva T-271/18) (1)

      (Javni uslužbenci - Pogodbeni delavci - Pogodba za določen čas - Prvotna zavrnitev podaljšanja pogodbe, s strani tožeče stranke - Odpoved - Zavrnitev pravice do nadomestila za brezposelnost - Odgovornost)
      (2019/C 213/32)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Walter Mauritsch (Dunaj, Avstrija) (zastopnika: S. Rodrigues in A. Champetier, odvetnika)

         Tožena stranka: Izvajalska agencija za inovacije in omrežja (INEA) (zastopnika: I. Ramallo, agent, skupaj z A. Duron, odvetnica)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU na eni strani, za razglasitev ničnosti, prvič, odločbe Izvajalske agencije za inovacije in omrežja z dne 24. januarja 2018 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke z dne 4. oktobra 2017, in drugič, odločbe Izvajalske agencije za inovacije in omrežja z dne 2. avgusta 2017 o zavrnitvi zahteve tožeče stranke za nadomestilo škode, ki je bila vložena 10. aprila 2017, in na drugi strani, za odškodninski zahtevek za povračilo škode, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi teh odločb.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     W. Mauritschu se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 231, 2.7.2018.


title: Zadeva T-284/19: Tožba, vložena 2. maja 2019 – Wonder Line/EUIPO - De Longhi Benelux (KENWELL)

text:
               15.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/24

      Tožba, vložena 2. maja 2019 – Wonder Line/EUIPO - De Longhi Benelux (KENWELL)
      (Zadeva T-284/19)
      (2019/C 238/28)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Wonder Line, SL (Barcelona, Španija) (zastopnika: E. Manresa Medina in J. Manresa Medina, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: De Longhi Benelux SA (Luxembourg, Luksemburg)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pri Splošnem sodiščem

         Zadevna sporna znamka: Prijava besedne znamke Evropske unije KENWELL – Zahteva za registracijo št. 13 532 296

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 11. februarja 2019 v zadevi R 1351/2018-2

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  toženi stranki in morebitnim drugim toženim strankam naloži plačilo vseh stroškov postopka.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-262/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. maja 2019 – Metrans/Komisija in INEA (Ničnostna tožba — Sklep Komisije o financiranju predlogov prometnih projektov „Multimodalni kontejnerski terminal Paskov, faza III“ in „Intermodalni terminal Melnik, Fazi 2 in 3“ na podlagi Instrumenta za povezovanje Evrope (IPE) — Rok za vložitev tožbe — Začetek — Zamuda — Nedopustnost)

text:
               22.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/22

      Sklep Splošnega sodišča z dne 15. maja 2019 – Metrans/Komisija in INEA
      (Zadeva T-262/17) (1)

      (Ničnostna tožba - Sklep Komisije o financiranju predlogov prometnih projektov „Multimodalni kontejnerski terminal Paskov, faza III“ in „Intermodalni terminal Melnik, Fazi 2 in 3“ na podlagi Instrumenta za povezovanje Evrope (IPE) - Rok za vložitev tožbe - Začetek - Zamuda - Nedopustnost)
      (2019/C 246/22)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Metrans a.s. (Praga, Češka republika) (zastopnik: A. Schwarz, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnici: J. Hottiaux in J. Samnadda, agentki), Izvajalska agencija za inovacije in omrežja (zastopniki: I. Ramallo in D. Silhol, agenta, skupaj z A. Duron, odvetnico)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za, prvič, razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije C(2016) 5047 final z dne 5. avgusta 2016 o seznamu predlogov, ki so bili v okviru razpisov za zbiranje predlogov z dne 5. novembra 2015 na podlagi večletnega delovnega programa izbrani za finančno pomoč Evropske unije na področju Instrumenta za povezovanje Evrope (IPE) – Prometni sektor v delu, v katerem se nanaša na predloga z naslovom „Multimodalni kontejnerski terminal Paskov, faza III“ in „Intermodalni terminal Melnik, Fazi 2 in 3“ , in, drugič, razglasitev ničnosti obeh sporazumov o nepovratnih sredstvih, ki jih je v zvezi s tema predlogoma sklenila INEA.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrže kot nedopustna.

                  2.

                     Družbi Metrans a.s. se naloži, da poleg svojih stroškov nosi stroške, ki sta jih priglasili Evropska komisija in Izvajalska agencija za inovacije in omrežja (INEA).

         (1)  UL 2017, C 239, 24.7.2017.


title: Zadeva C-664/17: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Areios Pagos – Grčija) – Ellinika Nafpigeia AE/Panagiotis Anagnostopoulos in drugi („Predhodno odločanje — Socialna politika — Direktiva 2001/23/ES — Področje uporabe — Prenos dela podjetja — Ohranjanje pravic delavcev — Pojem „prenos“ — Pojem „gospodarska enota“ — Prenos dela gospodarske dejavnosti z obvladujoče družbe na novoustanovljeno odvisno družbo — Identiteta — Samostojnost — Nadaljevanje opravljanja gospodarske dejavnosti — Merilo stabilnega nadaljevanja gospodarske dejavnosti — Uporaba proizvodnih dejavnikov tretjih oseb — Namen likvidacije prenesene enote)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/7

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Areios Pagos – Grčija) – Ellinika Nafpigeia AE/Panagiotis Anagnostopoulos in drugi
      (Zadeva C-664/17) (1)

      („Predhodno odločanje - Socialna politika - Direktiva 2001/23/ES - Področje uporabe - Prenos dela podjetja - Ohranjanje pravic delavcev - Pojem „prenos“ - Pojem „gospodarska enota“ - Prenos dela gospodarske dejavnosti z obvladujoče družbe na novoustanovljeno odvisno družbo - Identiteta - Samostojnost - Nadaljevanje opravljanja gospodarske dejavnosti - Merilo stabilnega nadaljevanja gospodarske dejavnosti - Uporaba proizvodnih dejavnikov tretjih oseb - Namen likvidacije prenesene enote)
      (2019/C 263/08)
      Jezik postopka: grščina

         Predložitveno sodišče

      Areios Pagos

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Ellinika Nafpigeia AE

         Tožene stranke: Panagiotis Anagnostopoulos in drugi

         ob udeležbi: Syllogos Ergazomenon Nafpigeion Skaramagka, I TRIAINA, Panellinia Omospondia Ergatoÿpallilon Metallou (POEM), Geniki Synomospondia Ergaton Ellados (GSEE)

         Izrek

      Direktivo Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov ter zlasti njen člen 1(1)(a) in (b) je treba razlagati tako, da se uporabi za prenos proizvodne enote, kadar na eni strani odsvojitelj ali pridobitelj ali oba skupaj ravnata v skladu s ciljem, da bo pridobitelj nadaljeval gospodarsko dejavnost, ki jo opravlja odsvojitelj, vendar tudi v skladu s ciljem, da bo pridobitelj pozneje po likvidaciji prenehal obstajati, in na drugi strani zadevna enota ni povsem samostojna, ker nima zmogljivosti za doseganje svojega gospodarskega cilja brez uporabe proizvodnih dejavnikov tretjih oseb, če – kar mora preveriti predložitveno sodišče – je na eni strani spoštovano splošno načelo prava Unije, v skladu s katerim odsvojitelj in pridobitelj ne smeta skušati z goljufijo ali zlorabo izkoristiti ugodnosti, do katerih bi lahko bila upravičena na podlagi Direktive 2001/23, in ima na drugi strani zadevna proizvodna enota zadostna jamstva, ki ji zagotavljajo dostop do zadevnih proizvodnih dejavnikov tretje osebe, tako da ni odvisna od gospodarskih odločitev, ki jih ta tretja oseba sprejme enostransko.

         (1)  UL C 32, 29.1.2018.


title: Zadeva C-705/17: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 12. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Svea hovrätt – Švedska) – Patent-och registreringsverket/Mats Hansson (Predhodno odločanje — Znamke — Direktiva 2008/95/ES — Člen 4(1)(b) — Verjetnost zmede — Celotni vtis — Prejšnja znamka, ob registraciji katere je bila vpisana izjava o odpovedi — Učinki take izjave o odpovedi na obseg varstva prejšnje znamke)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/8

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 12. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Svea hovrätt – Švedska) – Patent-och registreringsverket/Mats Hansson
      (Zadeva C-705/17) (1)

      (Predhodno odločanje - Znamke - Direktiva 2008/95/ES - Člen 4(1)(b) - Verjetnost zmede - Celotni vtis - Prejšnja znamka, ob registraciji katere je bila vpisana izjava o odpovedi - Učinki take izjave o odpovedi na obseg varstva prejšnje znamke)
      (2019/C 263/09)
      Jezik postopka: švedščina

         Predložitveno sodišče

      Svea hovrätt

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Patent-och registreringsverket

         Tožena stranka: Mats Hansson

         Izrek

      Člen 4(1)(b) Direktive 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, v kateri je določena izjava o odpovedi, ki bi učinkovala tako, da se element sestavljene znamke, na katerega se ta izjava nanaša, izključi iz celovite analize dejavnikov, ki so upoštevni za ugotavljanje obstoja verjetnosti zmede v smislu te določbe, ali da se takemu elementu vnaprej in trajno pripiše omejen pomen pri tej analizi.

         (1)  UL C 83, 5.3.2018.


title: Zadeva C-720/17: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 23. maja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Mohammed Bilali/Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl (Predhodno odločanje — Območje svobode, varnosti in pravice — Azilna politika — Subsidiarna zaščita — Direktiva 2011/95/EU — Člen 19 — Preklic statusa subsidiarne zaščite — Napaka uprave v zvezi z dejanskimi okoliščinami)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/9

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 23. maja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Mohammed Bilali/Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl
      (Zadeva C-720/17) (1)

      (Predhodno odločanje - Območje svobode, varnosti in pravice - Azilna politika - Subsidiarna zaščita - Direktiva 2011/95/EU - Člen 19 - Preklic statusa subsidiarne zaščite - Napaka uprave v zvezi z dejanskimi okoliščinami)
      (2019/C 263/10)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Mohammed Bilali

         Tožena stranka: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

         Izrek

      Člen 19(1) Direktive 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite v povezavi s členom 16 te direktive je treba razlagati tako, da mora država članica preklicati status subsidiarne zaščite, če je ta status priznala, ne da bi bili izpolnjeni pogoji za njegovo priznanje, na podlagi dejstev, ki so se kasneje izkazala za napačna, in čeprav zadevni osebi v zvezi s tem ni mogoče očitati zavajanja te države članice.

         (1)  UL C 104, 19.3.2018.


title: Zadeva C-22/18: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Darmstadt – Nemčija) – TopFit e.V., Daniele Biffi/Deutscher Leichtathletikverband e.V. (Predhodno odločanje — Državljanstvo Unije — Členi 18, 21 in 165 PDEU — Pravilnik športne zveze — Udeležba amaterskega atleta na državnem prvenstvu države članice, ki ima državljanstvo druge države članice — Različna obravnava na podlagi državljanstva — Omejitev prostega gibanja)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/10

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Darmstadt – Nemčija) – TopFit e.V., Daniele Biffi/Deutscher Leichtathletikverband e.V.
      (Zadeva C-22/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Državljanstvo Unije - Členi 18, 21 in 165 PDEU - Pravilnik športne zveze - Udeležba amaterskega atleta na državnem prvenstvu države članice, ki ima državljanstvo druge države članice - Različna obravnava na podlagi državljanstva - Omejitev prostega gibanja)
      (2019/C 263/11)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Amtsgericht Darmstadt

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: TopFit e.V., Daniele Biffi

         Tožena stranka: Deutscher Leichtathletikverband e.V.

         Izrek

      Člene 18, 21 in 165 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujejo pravilniku nacionalne športne zveze, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v skladu s katerim se državljan Evropske unije, ki je državljan druge države članice in ki že mnogo let prebiva na ozemlju države članice, v kateri ima ta zveza sedež, in kjer se v kategoriji veteranov amatersko ukvarja s tekom, ne sme udeležiti državnih prvenstev v teh disciplinah tako kot državljani ali se jih sme udeležiti le „zunaj konkurence“ ali „brez točk“, brez dostopa do finalnega teka in brez možnosti pridobitve naslova državnega prvaka, razen če je ta pravilnik utemeljen z objektivnimi preudarki in sorazmeren z legitimno zasledovanim ciljem, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 123, 9.4.2018.


title: Zadeva C-33/18: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 6. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour du travail de Liège – Belgija) – V/Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants (Inasti), Securex Integrity ASBL (Predhodno odločanje — Koordinacija sistemov socialne varnosti — Delavci migranti — Uredba (ES) št. 883/2004 — Prehodne določbe — Člen 87(8) — Uredba (EGS) št. 1408/71 — Člen 14c(b) — Delavec, ki opravlja dejavnost zaposlene osebe in dejavnost samozaposlene osebe v različnih državah članicah — Odstopanja od načela, da se uporabi samo ena nacionalna zakonodaja — Dvojna vključitev — Vložitev zahteve, da bi za osebo veljala zakonodaja na podlagi Uredbe št. 883/2004)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/10

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 6. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour du travail de Liège – Belgija) – V/Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants (Inasti), Securex Integrity ASBL
      (Zadeva C-33/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Koordinacija sistemov socialne varnosti - Delavci migranti - Uredba (ES) št. 883/2004 - Prehodne določbe - Člen 87(8) - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Člen 14c(b) - Delavec, ki opravlja dejavnost zaposlene osebe in dejavnost samozaposlene osebe v različnih državah članicah - Odstopanja od načela, da se uporabi samo ena nacionalna zakonodaja - Dvojna vključitev - Vložitev zahteve, da bi za osebo veljala zakonodaja na podlagi Uredbe št. 883/2004)
      (2019/C 263/12)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour du travail de Liège

         Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: V

         Nasprotni stranki v pritožbenem postopku: Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants, Securex Integrity ASBL

         Izrek

      Člen 87(8) Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 988/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009, je treba razlagati tako, da oseba, ki je od datuma začetka uporabe Uredbe št. 883/2004 opravljala dejavnost zaposlene osebe v eni državi članici in dejavnost samozaposlene osebe v drugi državi članici – zaradi česar sta torej zanjo istočasno veljali zakonodaji s področja socialne varnosti teh dveh držav članic – za to, da bi zanjo veljala zakonodaja, ki se uporabi na podlagi Uredbe št. 883/2004, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 988/2009, ni bila dolžna vložiti izrecne zahteve v tem smislu.

         (1)  UL C 112, 26.3.2018.


title: Zadeva C-43/18: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – Compagnie d'entreprises CFE SA/Région de Bruxelles-Capitale („Predhodno odločanje — Okolje — Direktiva 2001/42/ES — Presoja vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje — Odlok — Določitev posebnega ohranitvenega območja v skladu z Direktivo 92/43/EGS — Določitev ciljev ohranjanja ter določenih preventivnih ukrepov — Pojem „načrti in programi“ — Obveznost izvedbe okoljske presoje)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/11

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – Compagnie d'entreprises CFE SA/Région de Bruxelles-Capitale
      (Zadeva C-43/18) (1)

      („Predhodno odločanje - Okolje - Direktiva 2001/42/ES - Presoja vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje - Odlok - Določitev posebnega ohranitvenega območja v skladu z Direktivo 92/43/EGS - Določitev ciljev ohranjanja ter določenih preventivnih ukrepov - Pojem „načrti in programi“ - Obveznost izvedbe okoljske presoje)
      (2019/C 263/13)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Compagnie d'entreprises CFE SA

         Tožena stranka: Région de Bruxelles-Capitale

         Izrek

      Člen 3(2) in (4) Direktive 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje je treba razlagati tako, da s pridržkom preveritev, ki jih mora opraviti predložitveno sodišče, odlok, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, s katerim država članica določi posebno ohranitveno območje (POO) in opredeli cilje ohranjanja in nekatere preventivne ukrepe, ni eden od „načrtov in programov“, za katere je presoja vplivov na okolje obvezna.

         (1)  UL C 112, 26.3.2018.


title: Zadeva C-142/18: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 5. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Bruxelles – Belgija) – Skype Communications Sàrl/Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT) (Predhodno odločanje — Elektronska komunikacijska omrežja in storitve — Direktiva 2002/21/ES — Člen 2(c) — Pojem „elektronska komunikacijska storitev“ — Prenos signalov — Glasovna storitev na internetnem protokolu (VoIP) na fiksne ali mobilne telefonske številke — Storitev SkypeOut)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/13

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 5. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Bruxelles – Belgija) – Skype Communications Sàrl/Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)
      (Zadeva C-142/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Elektronska komunikacijska omrežja in storitve - Direktiva 2002/21/ES - Člen 2(c) - Pojem „elektronska komunikacijska storitev“ - Prenos signalov - Glasovna storitev na internetnem protokolu (VoIP) na fiksne ali mobilne telefonske številke - Storitev SkypeOut)
      (2019/C 263/15)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour d'appel de Bruxelles

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Skype Communications Sàrl

         Tožena stranka: Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

         Izrek

      Člen 2(c) Direktive 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/140/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009, je treba razlagati tako, da to, da izdajatelj programa zagotavlja funkcijo, ki ponuja storitev „Voice over internet Protocol (VoIP) (govor prek internetnega protokola (VoIP)), ki uporabniku omogoča, da s terminala prek javnega komutiranega telefonskega omrežja (PSTN) države članice pokliče fiksno ali mobilno številko nacionalnega načrta številčenja, pomeni „elektronsko komunikacijsko storitev“ v smislu te določbe, ker je za opravljanje te storitve izdajatelj plačan in ker v zvezi z njo ta izdajatelj sklene pogodbe s ponudniki telekomunikacijskih storitev, ki so ustrezno pooblaščeni za prenos in zaključevanje klicev v PSTN.

         (1)  UL C 161, 7.5.2018.


title: Zadeva C-185/18: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 12. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Oro Efectivo SL/Diputación Foral de Bizkaia (Predhodno odločanje — Davek na dodano vrednost (DDV) — Direktiva 2006/112/ES — Člen 401 — Načelo davčne nevtralnosti — Odkup predmetov z visoko vsebnostjo zlata ali drugih plemenitih kovin od posameznikov s strani podjetja zaradi njihove nadaljnje prodaje — Davek na prenose premoženja)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/13

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 12. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Oro Efectivo SL/Diputación Foral de Bizkaia
      (Zadeva C-185/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 401 - Načelo davčne nevtralnosti - Odkup predmetov z visoko vsebnostjo zlata ali drugih plemenitih kovin od posameznikov s strani podjetja zaradi njihove nadaljnje prodaje - Davek na prenose premoženja)
      (2019/C 263/16)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Supremo

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Oro Efectivo SL

         Tožena stranka: Diputación Foral de Bizkaia

         Izrek

      Direktivo Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost in načelo davčne nevtralnosti je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki določa, da je predmet posrednega davka na prenose premoženja, ki ni davek na dodano vrednost, to, da podjetje od posameznikov odkupi predmete z visoko vsebnostjo zlata ali drugih plemenitih kovin, če so ti predmeti namenjeni gospodarski dejavnosti tega podjetja, ki jih zaradi njihove predelave in kasnejšega ponovnega vnosa na trg naprej proda podjetjem, ki so specializirana za proizvodnjo ingotov ali različnih predmetov iz plemenitih kovin.

         (1)  UL C 182, 28.5.2018.


title: Zadeva C-193/18: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 13. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen – Nemčija) – Google LLC/Bundesrepublik Deutschland (Predhodno odločanje — Elektronska komunikacijska omrežja in storitve — Direktiva 2002/21/ES — Člen 2(c) — Pojem „elektronska komunikacijska storitev“ — Prenos signalov — Storitev elektronske pošte na internetu — Storitev Gmail)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/14

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 13. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen – Nemčija) – Google LLC/Bundesrepublik Deutschland
      (Zadeva C-193/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Elektronska komunikacijska omrežja in storitve - Direktiva 2002/21/ES - Člen 2(c) - Pojem „elektronska komunikacijska storitev“ - Prenos signalov - Storitev elektronske pošte na internetu - Storitev Gmail)
      (2019/C 263/17)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Google LLC

         Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

         Izrek

      Člen 2(c) Direktive 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/140/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009, je treba razlagati tako, da internetna storitev elektronske pošte, ki ne zajema dostopa do interneta, kot je storitev Gmail, ki jo zagotavlja družba Google LLC, ni v celoti ali pretežno sestavljena iz prenosa signalov po elektronskih komunikacijskih omrežjih in torej ni „elektronska komunikacijska storitev“ v smislu te določbe.

         (1)  UL C 211, 18.6.2018.


title: Zadeva C-223/18 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 6. junija 2019 – Deichmann SE/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), Munich, SL (Pritožba — Znamka Evropske unije — Uredba (ES) št. 207/2009 — Postopek za razveljavitev — Figurativna znamka z upodobitvijo križa na stranskem delu športnega čevlja — Zavrnitev zahteve za razveljavitev)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/15

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 6. junija 2019 – Deichmann SE/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), Munich, SL
      (Zadeva C-223/18 P) (1)

      (Pritožba - Znamka Evropske unije - Uredba (ES) št. 207/2009 - Postopek za razveljavitev - Figurativna znamka z upodobitvijo križa na stranskem delu športnega čevlja - Zavrnitev zahteve za razveljavitev)
      (2019/C 263/18)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Deichmann SE (zastopnica: C. Onken, Rechtsanwältin)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnik: D. Gája, agent), Munich, SL (zastopnika: J. Güell Serra in M. del Mar Guix Vilanova, abogados)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Deichmann SE se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 249, 16.7.2018.


title: Zadeva C-264/18: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 6. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Grondwettelijk Hof – Belgija) – P. M., N. G.d.M., P. V.d.S./Ministerraad (Predhodno odločanje — Postopki za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev — Direktiva 2014/24/EU — Člen 10(c) in (d)(i), (ii) in (v) — Veljavnost — Področje uporabe — Izključitev storitev na področju arbitraže in spravnih postopkov ter nekaterih pravnih storitev — Načeli enakega obravnavanja in subsidiarnosti — Člena 49 in 56 PDEU)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/16

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 6. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Grondwettelijk Hof – Belgija) – P. M., N. G.d.M., P. V.d.S./Ministerraad
      (Zadeva C-264/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Postopki za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev - Direktiva 2014/24/EU - Člen 10(c) in (d)(i), (ii) in (v) - Veljavnost - Področje uporabe - Izključitev storitev na področju arbitraže in spravnih postopkov ter nekaterih pravnih storitev - Načeli enakega obravnavanja in subsidiarnosti - Člena 49 in 56 PDEU)
      (2019/C 263/19)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Grondwettelijk Hof

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: P. M., N. G.d.M., P. V.d.S.

         Tožena stranka: Ministerraad

         Izrek

      Pri preučitvi vprašanja ni bil ugotovljen noben element, ki bi vplival na veljavnost določb člena 10(c) in (d)(i), (ii) in (v) Direktive 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES glede na načeli enakega obravnavanja in subsidiarnosti ter glede na člena 49 in 56 PDEU.

         (1)  UL C 276, 6.8.2018.


title: Zadeva C-317/18: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 13. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Judicial da Comarca de Faro – Portugalska) – Cátia Correia Moreira/Município de Portimão (Predhodno odločanje — Direktiva 2001/23/ES — Prenos podjetij — Ohranjanje pravic delavcev — Pojem „delavec“ — Bistvena sprememba delovnih pogojev v škodo delavca)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/16

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 13. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Judicial da Comarca de Faro – Portugalska) – Cátia Correia Moreira/Município de Portimão
      (Zadeva C-317/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Direktiva 2001/23/ES - Prenos podjetij - Ohranjanje pravic delavcev - Pojem „delavec“ - Bistvena sprememba delovnih pogojev v škodo delavca)
      (2019/C 263/20)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Judicial da Comarca de Faro

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Cátia Correia Moreira

         Tožena stranka: Município de Portimão

         Izrek

                  1.

                  Direktivo Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov, zlasti njen člen 2(1)(d), je treba razlagati tako, da se oseba, ki je z odsvojiteljem sklenila pogodbo o zaposlitvi, vezani na osebno zaupanje, v smislu nacionalne ureditve iz postopka v glavni stvari, lahko šteje za „delavca“ in da je tako lahko upravičena do zaščite, ki jo določa ta direktiva, če je kot delavec zaščitena s to zakonodajo in če ima ob prenosu sklenjeno pogodbo o zaposlitvi, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

                  2.

                  Direktivo 2001/23 v povezavi s členom 4(2) PEU je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki v primeru prenosa v smislu te direktive in v primeru, da je pridobitelj občina, določa, da se morajo zadevni delavci udeležiti postopka javnega natečaja in da morajo pridobiti novo razmerje s pridobiteljem.

         (1)  UL C 268, 30.7.2018.


title: Zadeva T-390/19: Tožba, vložena 27. junija 2019 – Muscardini/Parlament

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/50

      Tožba, vložena 27. junija 2019 – Muscardini/Parlament
      (Zadeva T-390/19)
      (2019/C 270/51)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Cristiana Muscardini (Milano, Italija) (zastopnik: M. Merola, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za neobstoječ oziroma v celoti razglasi za ničen ukrep, glede katerega je bila tožeča stranka obveščena z izpodbijanim sporočilom, in s katerim je Evropski parlament preračunal pokojninske pravice ter zahteval vračilo zneskov, nakazanih na podlagi prejšnjih izračunov pokojnine;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži vračilo vseh nezakonito zadržanih zneskov, skupaj z zakonitimi obrestmi, od datuma zadržanja, do izplačila, in Evropskemu parlamentu naloži izvršitev sodbe, ki bo izdana, ter sprejetje vseh pobud, ravnanj ali ukrepov, ki so nujni za zagotovitev takojšnje in celovite vzpostavitve prvotne pokojninske pravice;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim, ki so navedeni v zadevi T-389/19 Coppo Gavazzi/Parlament.


title: Zadeva T-391/19: Tožba, vložena 27. junija 2019 – Vinci/Parlament

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/50

      Tožba, vložena 27. junija 2019 – Vinci/Parlament
      (Zadeva T-391/19)
      (2019/C 270/52)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Luigi Vinci (Milano, Italija) (zastopnik: M. Merola, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za neobstoječ oziroma v celoti razglasi za ničen ukrep, glede katerega je bila tožeča stranka obveščena z izpodbijanim sporočilom, in s katerim je Evropski parlament preračunal pokojninske pravice ter zahteval vračilo zneskov, nakazanih na podlagi prejšnjih izračunov pokojnine;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži vračilo vseh nezakonito zadržanih zneskov, skupaj z zakonitimi obrestmi, od datuma zadržanja, do izplačila, in Evropskemu parlamentu naloži izvršitev sodbe, ki bo izdana, ter sprejetje vseh pobud, ravnanj ali ukrepov, ki so nujni za zagotovitev takojšnje in celovite vzpostavitve prvotne pokojninske pravice;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim, ki so navedeni v zadevi T-389/19 Coppo Gavazzi/Parlament.


title: Zadeva T-392/19: Tožba, vložena 27. junija 2019 – Mantovani/Parlament

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/51

      Tožba, vložena 27. junija 2019 – Mantovani/Parlament
      (Zadeva T-392/19)
      (2019/C 270/53)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Agostino Mantovani (Brescia, Italija) (zastopnik: M. Merola, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi za neobstoječ oziroma v celoti razglasi za ničen ukrep, glede katerega je bila tožeča stranka obveščena z izpodbijanim sporočilom, in s katerim je Evropski parlament preračunal pokojninske pravice ter zahteval vračilo zneskov, nakazanih na podlagi prejšnjih izračunov pokojnine;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži vračilo vseh nezakonito zadržanih zneskov, skupaj z zakonitimi obrestmi, od datuma zadržanja, do izplačila, in Evropskemu parlamentu naloži izvršitev sodbe, ki bo izdana, ter sprejetje vseh pobud, ravnanj ali ukrepov, ki so nujni za zagotovitev takojšnje in celovite vzpostavitve prvotne pokojninske pravice;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim, ki so navedeni v zadevi T-389/19 Coppo Gavazzi/Parlament.


title: Zadeva T-400/19: Tožba, vložena 28. junija 2019 – Iccrea Banca/SRB

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/52

      Tožba, vložena 28. junija 2019 – Iccrea Banca/SRB
      (Zadeva T-400/19)
      (2019/C 270/54)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo (Rim, Italija) (zastopniki: P. Messina, F. Isgrò in A. Dentoni Litta, odvetniki)

         Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  A)

                  Primarno:

                              —

                              razglasi ničnost sklepa Enotnega odbora za reševanje št. SRB/ES/SRF/2019/10 z dne 16. aprila 2019 in po potrebi prilog k temu sklepu ter vseh morebitnih poznejših sklepov Enotnega odbora za reševanje, čeprav še nepoznanih, na podlagi katerih je Banca d'Italia (Banka Italije) sprejela odločbi št. 0543938/19 z dne 24. aprila 2019 in št. 0733800/19 z dne 7. junija 2019;

                              —

                              odredi, da se ICCREA Banca povrne škoda, ki jo sestavljajo večja izplačila in ki ji jo je povzročil Enotni odbor za reševanje pri opravljanju svojih nalog določitve prispevkov, ki jih dolguje tožeča stranka.

                  B)

                  Podredno, če primarno navedenim predlogom ne bo ugodeno:

                              —

                              razglasi neveljavnost člena 5(1)(a) in (f) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2015/63 z dne 21. oktobra 2014 o dopolnitvi Direktive 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s predhodnimi prispevki v sheme za financiranje reševanja (1), ker je v nasprotju s temeljnimi načeli prava Skupnosti, zlasti načeli enakega obravnavanja, prepovedi diskriminacije in sorazmernosti, kakor so določena v členu 2 PEU in kakor se razlagajo v sodni praksi Sodišča Evropske unije.

                  C)

                  Vsekakor Enotnemu odboru za reševanje naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Ta tožba je vložena zoper sklep Enotnega odbora za reševanje št. SRB/ES/SRF/2019/10 z dne 16. aprila 2019 in zoper priloge k temu sklepu ter vse njegove poznejše sklepe, četudi še nepoznane, s katerimi so bili, kar zadeva tožečo stranko, določeni prispevki iz Delegirane uredbe (EU) 2015/63 o dopolnitvi Direktive 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s predhodnimi prispevki v sheme za financiranje reševanja.
      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: neobstoj preiskave, zmotna ugotovitev dejanskega stanja, kršitev in napačna uporaba člena 5(a) Uredbe 2015/63 ter kršitev načel prepovedi diskriminacije in dobrega upravljanja.

                              —

                              Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da je Enotni odbor za reševanje napačno uporabil člen 5(a) Uredbe 2015/63 pri izračunu prispevkov tožeče stranke, saj ni upošteval uporabe obveznosti znotraj skupine.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: neobstoj preiskave, zmotna ugotovitev dejanskega stanja, kršitev in napačna uporaba člena 5(f) Uredbe 2015/63 ter kršitev načel prepovedi diskriminacije in dobrega upravljanja.

                              —

                              Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da je Enotni odbor za reševanje napačno uporabil člen 5(f) Uredbe 2015/63 in tako ustvaril položaj dvojnega štetja.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: nezakonitost ravnanja organa Unije, kar omogoča uveljavljanje nepogodbene odgovornosti na podlagi člena 268 PDEU.

                              —

                              Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da ravnanje Enotnega odbora za reševanje vsebuje vse elemente, ki jih od nekdaj zahteva evropska sodna praksa za tak predlog, in sicer nezakonitost ravnanja, ki se očita institucijam, dejanski obstoj škode in obstoj vzročne zveze med ravnanjem in zatrjevano škodo.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog, naveden podredno: kršitev načel učinkovitosti, enakovrednosti in enakega obravnavanja ter zato neuporaba Uredbe 2015/63.

                              —

                              Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da bi bilo morebitno neskladje med navedeno uredbo in položajem tožeče stranke v nasprotju z zgoraj navedenimi načeli, ker bi bili po eni strani subjekti, ki so v enakem dejanskem položaju kot ICCREA, oproščeni plačila prispevkov, kar bi nezakonito poslabšalo položaj tožeče stranke in povzročilo, da bi bilo treba podobne primere obravnavati različno.

         (1)  UL 2015, L 11, str. 44.


title: Zadeva C-458/15: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 20. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Saarbrücken – Nemčija) – kazenski postopek zoper K.P. (Predhodno odločanje — Skupna zunanja in varnostna politika — Boj proti terorizmu — Omejevalni ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom — Zamrznitev sredstev — Skupno stališče 2001/931/SZVP — Člen 1(4) in (6) — Uredba (ES) št. 2580/2001 — Člen 2(3) — Odločitev Sveta, da organizacijo ohrani na seznamu oseb, skupin in subjektov, vpletenih v teroristična dejanja — Veljavnost)

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/2

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 20. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Saarbrücken – Nemčija) – kazenski postopek zoper K.P.
      (Zadeva C-458/15) (1)

      (Predhodno odločanje - Skupna zunanja in varnostna politika - Boj proti terorizmu - Omejevalni ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom - Zamrznitev sredstev - Skupno stališče 2001/931/SZVP - Člen 1(4) in (6) - Uredba (ES) št. 2580/2001 - Člen 2(3) - Odločitev Sveta, da organizacijo ohrani na seznamu oseb, skupin in subjektov, vpletenih v teroristična dejanja - Veljavnost)
      (2019/C 270/02)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Saarbrücken

         Stranka v postopku v glavni stvari

      K.P.

         Izrek

                  1.

                  Pri preučitvi vprašanja za predhodno odločanje ni bil razkrit noben element, ki bi lahko vplival na veljavnost:

                              —

                              Sklepa Sveta z dne 28. junija 2007 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu in razveljavitvi sklepov 2006/379/ES in 2006/1008/ES (2007/445/ES);

                              —

                              Sklepa Sveta z dne 20. decembra 2007 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu in razveljavitvi Sklepa 2007/445/ES (2007/868/ES);

                              —

                              Sklepa Sveta z dne 15. julija 2008 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu in razveljavitvi Sklepa 2007/868/ES (2008/583/ES) in

                              —

                              Sklepa Sveta z dne 26. januarja 2009 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu in razveljavitvi Sklepa 2008/583/ES (2009/62/ES).

                  2.

                  Uredba Sveta (ES) št. 501/2009 z dne 15. junija 2009 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu in razveljavitvi Sklepa 2009/62/ES ni veljavna v delu, v katerem so Osvobodilni tigri tamilskega Eelama z njo ohranjeni na seznamu iz člena 2(3) Uredbe sveta (ES) št. 2580/2001 z dne 27. decembra 2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu.

         (1)  UL C 354, 26.10.2015.