title: Zadeva C-765/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale ordinario di Padova (Italija) 13. decembra 2021 – D. M./Azienda Ospedale-Università di Padova

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/8

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale ordinario di Padova (Italija) 13. decembra 2021 – D. M./Azienda Ospedale-Università di Padova
      (Zadeva C-765/21)
      (2022/C 138/08)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale ordinario di Padova

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: D. M.

         Tožena stranka: Azienda Ospedale-Università di Padova

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali se pogojne odobritve Komisije, izdane na podlagi pozitivnega mnenja EMA, za cepiva, ki so trenutno na trgu, še vedno lahko štejejo za veljavne v smislu člena 4 Uredbe št. 507/2006 (1) glede na to, da so bile v več državah članicah (na primer v Italiji, odobritev protokola za zdravljenje z monoklonskimi protitelesi in/ali protivirusnimi zdravili s strani AIFA (italijanska agencija za zdravila)) odobrene učinkovite alternativne metode zdravljenja SARS-CoV-2, ki so v nekaterih primerih manj nevarne za zdravje ljudi, tudi glede na člena 3 in 35 Listine iz Nice?

                  2.

                  Ali se v primeru zdravstvenih delavcev, za katere zakonodaja države članice določa obvezno cepljenje, cepiva, ki jih je Komisija pogojno odobrila v smislu in za namene Uredbe št. 507/2006, lahko uporabljajo za namene obveznega cepljenja tudi, če so ti zdravniki že bili okuženi in so zato že dosegli naravno imunizacijo ter lahko zato zaprosijo za izjemo od te zahteve?

                  3.

                  Ali se lahko cepiva, ki jih je Komisija pogojno odobrila v smislu in za namene Uredbe št. 507/2006, uporabljajo za obvezno cepljenje brez kakršnega koli preventivnega postopka za zdravstvene delavce, ki jim zakonodaja države članice nalaga obvezno cepljenje, ali pa lahko ti zdravstveni delavci glede na pogojnost odobritve nasprotujejo cepljenju, vsaj dokler pristojni zdravstveni organ izrecno in z ustrezno gotovostjo ne potrdi, prvič, da ni kontraindikacij v zvezi s tem, in drugič, da koristi, ki izhajajo iz tega, prevladajo nad koristmi drugih trenutno razpoložljivih zdravil? Ali morajo pristojni zdravstveni organi v takem primeru ravnati v skladu s členom 41 Listine iz Nice?

                  4.

                  Ali lahko vsako nasprotovanje zdravstvenega osebja cepljenju s cepivom, ki ga pogojno odobri Komisija, , za katerega je slednje obvezno v skladu z nacionalno zakonodajo, avtomatično vodi do razrešitve z delovnega mesta brez nadomestila plače, ali pa je treba določiti, da se v skladu s temeljnim načelom sorazmernosti sankcije stopnjujejo?

                  5.

                  Ali je treba, če nacionalno pravo dopušča oblike dépeçage („razkosanje prava“), v skladu s členom 41 Listine iz Nice na kontradiktoren način preučiti možnost uporabe delavca v drugi obliki, če do tega ne pride, pa je delavec upravičen do odškodnine?

                  6.

                  Ali je glede na Uredbo št. 953/21 (2), ki prepoveduje vsakršno diskriminacijo med tistimi, ki so se cepili, in tistimi, ki se iz zdravstvenih razlogov niso želeli ali mogli cepiti, zakonita nacionalna ureditev, kakršna je določba člena 4(11) decreto legge n. 44/2021 (zakonska uredba št. 44/2021), ki zdravstvenemu osebju, za katerega je bila določena izjema od obveznosti cepljenja, omogoča, da ob upoštevanju varnostnih ukrepov, ki jih določa veljavna zakonodaja, opravlja svoje delo v stiku z bolniki/pacienti, , medtem ko se zdravstvenemu delavcu, ki se tako kot tožeča stranka – ki je naravno imuna zaradi prebolele okužbe – ne želi cepiti brez temeljitega zdravniškega pregleda, samodejno prekine vsakršna poklicna dejavnost in plačilo?

                  7.

                  Ali je z Uredbo (EU) 2021/953 ter z načeloma sorazmernosti in nediskriminacije iz te uredbe združljiva nacionalna ureditev, s katero država članica določi obvezno cepljenje proti virusu covid s cepivom, ki ga je pogojno odobrila Komisija, za vse zdravstvene delavce, tudi če prihajajo iz druge države članice in se nahajajo v Italiji na podlagi svobode opravljanja storitev in pravice do ustanavljanja?

         (1)  Uredba Komisije (ES) št. 507/2006 z dne 29. marca 2006 o pogojnem dovoljenju za promet zdravil za humano uporabo, ki sodijo na področje uporabe Uredbe (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2006, L 92, str. 6).

         (2)  Uredba (EU) 2021/953 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2021 o okviru za izdajanje, preverjanje in priznavanje interoperabilnih potrdil o cepljenju, testu in preboleli bolezni v zvezi s COVID-19 (digitalno COVID potrdilo EU) za olajšanje prostega gibanja med pandemijo COVID-19 (UL 2021, L 211, str. 1).


title: Zadeva T-49/22: Tožba, vložena 27. januarja 2022 – Romunija/Komisija

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/26

      Tožba, vložena 27. januarja 2022 – Romunija/Komisija
      (Zadeva T-49/22)
      (2022/C 138/31)
      Jezik postopka: romunščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Romunija (zastopnika: E. Gane in L. Bațagoi, agenta)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2021/2020 z dne 17. novembra 2021 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije v delu, v katerem so z njim iz financiranja Unije izključeni odhodki v skupnem znesku 178 320 110,85 EUR, ki jih je nosila plačilna agencija, priznana v Romuniji, in ki so bili priglašeni iz naslova EKJS in EKSRP, pri čemer ta znesek predstavlja pavšalna finančna popravka (5 % in 2 %), ki sta bila uporabljena zaradi kršitve prava Unije v zvezi s plačili na površino za leti zahtevka 2017 in 2018 (proračunski leti 2018 in 2019) (1) razglasi za ničen;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Komisija je neustrezno izvajala pooblastilo za izključitev zneskov iz financiranja Unije na podlagi člena 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (EC) No 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 (2).
                  Komisija naj bi neustrezno izvedla postopek potrditve skladnosti za leti zahtevka 2017 in 2018:
                  Komisija naj bi storila napako s tem, da je ugotovila, da je podana nepravilnost pri upravnih pregledih v zvezi z plačilo za zeleno komponento, ki je vplivala na sredstva iz skladov. Tudi če bi navedena nepravilnost obstajala, naj bi ravnanje institucije Unije, zlasti zelo nejasna formulacija ugotovitev in časovno sovpadanje preiskav za leti 2017 in 2018, onemogočila predložitev upoštevnih izračunov vpliva v roku iz člena 34(3), tretja alinea, Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 908/2014 z dne 6. avgusta 2014 o pravilih za uporabo Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s plačilnimi agencijami in drugimi organi, finančnim upravljanjem, potrjevanjem obračunov, pravili o kontrolah, varščinami in preglednostjo (3). V tem okviru naj bi Komisija neupravičeno in s kršitvijo člena 34(6) iste izvedbene uredbe zavrnila analizo podatkov in izračunov, ki so jih romunski organi predložili v okviru zahtevka za spravo v zvezi s preiskavo za leto 2018 ([zahtevek] z dne 5. februarja 2020). V nobenem primeru naj Komisija ne bi smela uporabiti pavšalnega popravka 5 %.
                  Ravnanje institucije Unije v okviru preiskave za leto 2018 glede nepravilnosti pri posodabljanju LPIS (4)
                     – kakovost in pravilna opredelitev referenčnih parcel v LPIS-GIS (5) – zlasti dejstvo, da so bili bistveni vidiki pojasnjeni v njenem končnem stališču v zvezi s preiskavo za leto 2017 ([stališče, predloženo] 20. decembra 2019) – naj bi onemogočilo ugotovitev obsega teh nepravilnosti in predložitev upoštevnih izračunov vpliva v roku iz člena 34(3), tretja alinea, Izvedbene uredbe št. 908/2014. V tem okviru naj bi Komisija neupravičeno in v nasprotju s členom 34(6) iste izvedbene uredbe zavrnila analizo podatkov in izračunov, ki so jih romunski organi predložili v okviru zahtevka za spravo v zvezi s preiskavo za leto 2018 ([zahtevek] z dne 5. februarja 2020).
                  Ravnanje institucije Unije v okviru preiskave za leto 2018 glede nepravilnosti v zvezi z največjo upravičeno površino za podporne ukrepe, povezane s površinami, ki se financirajo iz EKSRP, ko je vsilila svojo metodo izračuna, ne more nadomestiti analize podatkov in izračunov, ki so jih romunski organi predložili 10. junija 2019. Poleg tega naj bi tako ravnanje romunskim organom onemogočilo ugotovitev potrebnih prilagoditev predloženih podatkov in izračunov v roku iz člena 34(3), tretja alinea, Izvedbene uredbe št. 908/2014. V tem okviru naj bi Komisija neupravičeno in v nasprotju s členom 34(6) iste izvedbene uredbe zavrnila analizo podatkov in izračunov, ki so jih romunski organi predložili v okviru zahtevka za spravo v zvezi s preiskavo za leto 2018 ([zahtevek] z dne 5. februarja 2020).
                  Komisija naj bi napačno ugotovila, da je podana nepravilnost pri izvajanju zadostnega števila pregledov na kraju samem v okviru sheme plačil za zeleno komponento, ker se je napačno sklicevala na sporočene kontrolne podatke in kontrolno statistiko iz člena 9(1) Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 809/2014 z dne 17. julija 2014 o pravilih za uporabo Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z integriranim administrativnim in kontrolnim sistemom, ukrepi za razvoj podeželja in navzkrižno skladnostjo (6). Tudi če bi bila navedena nepravilnost podana, naj Komisija ne bi smela uporabiti pavšalnega popravka 5 %.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti.
                  Romunija meni, da je izpodbijani sklep v nasprotju z načelom sorazmernosti, ker je z uporabo pavšalnega popravka 5 % glede plačil iz naslova EKJS in pavšalnega popravka 2 % glede plačil iz naslova EKSRP za leti zahtevka 2017 in 2018 (proračunski leti 2018 in 2019) precenjena izguba skladov Unije zaradi ugotovljenih nepravilnosti, saj se pri teh stopnjah 5 % in 2 % ne upošteva narava in teža kršitve niti njene finančne posledice za proračun Unije.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve iz člena 296, drugi odstavek, Pogodbe o delovanju Evropske unije.
                  Komisija naj bi kršila obveznost obrazložitve iz člena 296, drugi odstavek, Pogodbe o delovanju Evropske unije, ker ni zadostno in ustrezno obrazložila, prvič, obstoja nepravilnosti in zavrnitev argumentov in izračunov, ki so jih predložili romunski organ, ter, drugič, neuporabe člena 34(6) Izvedbene uredbe št. 908/2014 glede na posebnosti postopka potrditve skladnosti, ki se je nanašal na leti zahtevka 2017 in 2018.

         (1)  UL 2021, L 413, str. 10.

         (2)  UL 2013, L 347, str. 549.

         (3)  UL 2014, L 255, str. 59.

         (4)  Identifikacijski sistem za zemljišča.

         (5)  Identifikacijski sistem za enote rabe ali poljine – geografski informacijski sistem.

         (6)  UL 2014, L 227, str. 69.


title: Zadeva C-768/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Wiesbaden (Nemčija) 14. decembra 2021 – TR/Land Hessen

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/9

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Wiesbaden (Nemčija) 14. decembra 2021 – TR/Land Hessen
      (Zadeva C-768/21)
      (2022/C 138/09)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: TR

         Tožena stranka: Land Hessen

         Vprašanje za predhodno odločanje:

      Ali je treba člen 57(1)(a) in (f) ter člen 58(2), od (a) do (j), v povezavi s členom 77(1) Uredbe (EU) 2016/679 (1) razlagati tako, da mora nadzorni organ, če ugotovi, da se z obdelavo podatkov kršijo pravice posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, vselej ukrepati na podlagi člena 58(2) Uredbe 2016/679?

         (1)  Uredbe (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov) (UL 2016, L 119, str. 1).


title: Zadeva C-33/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 14. januarja 2022 – Österreichische Datenschutzbehörde

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 14. januarja 2022 – Österreichische Datenschutzbehörde
      (Zadeva C-33/22)
      (2022/C 138/22)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgerichtshof

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Vlagateljica revizije: Österreichische Datenschutzbehörde

         Udeleženca: WK, Präsident des Nationalrates

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali spadajo dejavnosti preiskovalne komisije, ki jo je ustanovil parlament države članice zaradi izvrševanja njegove nadzorne pravice glede izvajanja, ne glede na predmet preiskovanja, na področje uporabe prava Unije v skladu s členom 16(2), prvi stavek, PDEU, tako da se Uredba (EU) 2016/679 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov; v nadaljevanju: SUVP) uporablja tudi glede obdelave osebnih podatkov s strani parlamentarne preiskovalne komisije države članice?

            Če je odgovor na vprašanje 1 pritrdilen:

                  2.

                  Ali dejavnosti preiskovalne komisije, ki jo je ustanovil parlament države članice zaradi izvrševanja njegove nadzorne pravice glede izvajanja, ki preiskuje dejavnosti policijskega organa za državno varnost, torej dejavnosti v zvezi z nacionalno varnostjo v smislu uvodne izjave 16 Splošne uredbe o varstvu podatkov, pomenijo izjemo v skladu s členom 2(2)(a) SUVP?

            Če je odgovor na vprašanje 2 nikalen:

                  3.

                  Ali v primeru, kot je predmetni, ko je država članica ustanovila le en nadzorni organ v skladu s členom 51(1) SUVP, pristojnost tega organa v zvezi s pritožbami v skladu s členom 77(1) v povezavi s členom 55(1) SUVP izhaja že neposredno iz Splošne uredbe o varstvu podatkov?

         (1)  Uredba (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov) (UL 2016, L 119, str. 1).


title: Zadeva T-58/22: Tožba, vložena 31. januarja 2022 – Labaš/EUIPO (FRESH)

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/28

      Tožba, vložena 31. januarja 2022 – Labaš/EUIPO (FRESH)
      (Zadeva T-58/22)
      (2022/C 138/32)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Miroslav Labaš (Košice, Slovaška) (zastopnik: M. Vasiľ, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije FRESH – prijava št. 18 311 155

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 24. novembra 2021 v zadevi R 610/2021-1

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi v celoti;

                  —

                  ali, podredno, razveljavi izpodbijano odločbo v delu, v katerem se nanaša na razreda 35 in 39, opredeljena v izpodbijani prijavi;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  Pomanjkljiva opredelitev neposredne zveze med znakom FRESH in dopustnostjo njegove registracije za blago in storitve iz razredov 35 in 39.


title: Zadeva C-770/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Sofia-grad 13. decembra 2021 – „OGL-Food Trade Lebensmittelvertrieb“ GmbH/Direktor na Teritorialna Direktsia „Mitnitsa Plovdiv“ pri Agentsia „Mitnitsi“

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/10

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Sofia-grad 13. decembra 2021 – „OGL-Food Trade Lebensmittelvertrieb“ GmbH/Direktor na Teritorialna Direktsia „Mitnitsa Plovdiv“ pri Agentsia „Mitnitsi“
      (Zadeva C-770/21)
      (2022/C 138/10)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Administrativen sad Sofia-grad

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka:„OGL-Food Trade Lebensmittelvertrieb“ GmbH

         Tožena stranka: Direktor na Teritorialna direktsia „Mitnitsa Plovdiv“ pri Agentsia „Mitnitsi“

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba šteti, da so ob upoštevanju člena 70(1) Uredbe (EU) št. 952/2013 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. oktobra 2013 o carinskem zakoniku Unije v povezavi s členom 75(5), prvi pododstavek, in (6) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2017/891 (2) o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s sektorjema sadja in zelenjave za presojo pogoja iz člena 70(3)(d) carinskega zakonika Unije, da „kupec in prodajalec nista povezana“, v zvezi z uporabo transakcijske vrednosti blaga za carinske namene v okviru konkretne carinske deklaracije za uvoz zelenjave upoštevni:

                              —

                              podatki o pravnih razmerjih med udeleženci uvoza blaga in prodaje istega blaga na prvi komercialni ravni v Uniji, in sicer o dolgoročnih in stalnih dobavah enakega blaga, v znatnih količinah in znatni vrednosti, zaradi katerih ni mogoče sklepati, da je bil odnos pri konkretnem uvozu, ki je predmet presoje, naključen;

                              —

                              podatki o računih, izdanih za dobave, plačilu cene, evidentiranju računov v knjigovodstvu in knjigah, ki jih uvoznik vodi o DDV, oziroma pravici do odbitka, uveljavljeni za konkreten uvoz;

                              —

                              dejstvo, da je navedena transakcijska vrednost konkretnega uvoza, ki je predmet presoje, precej višja od standardne uvozne vrednosti, ki jo je za uporabo uvoznih carin v sektorju zelenjave za enako blago določila Komisija, medtem ko se enako blago v Uniji prodaja z izgubo;

                              —

                              dejstvo, da uvoznik ni predložil niti trgovske pogodbe v zvezi s konkretnim uvozom, ki so jo zahtevali carinski organi, niti dokumenta o drugem pravnem razmerju med pogodbenima strankama?

                        Če so navedene okoliščine upoštevne, ali omogočajo opredelitev trgovca uvoznika in trgovca izvoznika oziroma uvoznika in kupca na prvi komercialni ravni v Uniji kot oseb, ki „pravno nastopata kot družbenika“, oziroma kot povezanih oseb v smislu člena 127(1)(b) in člena 142(4)(b) Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2015/2447 (3) z dne 24. novembra 2015 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje nekaterih določb Uredbe (EU) št. 952/2013 Evropskega parlamenta in Sveta o carinskem zakoniku Unije?
                  Če so navedene okoliščine sicer upoštevne, vendar ne zadostujejo za opredelitev trgovcev kot povezanih oseb, ali je treba zaradi preverjanja na podlagi člena 75(6) Delegirane uredbe (EU) 2017/891 presoditi, ali je odnos med trgovcema vplival na določitev višje cene konkretnega uvoženega blaga, da se prepreči izogibanje carinam in izguba davčnih prihodkov za proračun Unije, tudi ob upoštevanju poznejše prodaje z izgubo na prvi komercialni ravni v Uniji?

                  2.

                  Ali je treba na podlagi člena 47, prvi odstavek, in člena 41(2)(c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, če se ju razlaga v povezavi s pravico uvoznika do pritožbe na podlagi člena 44(1) Uredbe (EU) št. 952/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. oktobra 2013 o carinskem zakoniku Unije, obveznostjo carinskih organov na podlagi člena 29 v povezavi s členom 22(7) carinskega zakonika Unije, da morajo biti v odločitvi navedeni razlogi, na katerih temelji, ter okoliščinami obravnavane zadeve in ob upoštevanju dejstva, da mora sodišče prve stopnje v tožbenem postopku zoper zadevno odločbo po uradni dolžnosti preveriti, ali je zakonita, tudi z vidikov, ki se v tožbi ne zatrjujejo, in po uradni dolžnosti izvesti nove dokaze in imenovati izvedence, sklepati, da:

                              —

                              je mogoče pogoj na podlagi člena 70(3)(d) Uredbe (EU) št. 952/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. oktobra 2013 o carinskem zakoniku Unije, da „kupec in prodajalec nista povezana ali njun odnos ni vplival na ceno“, prvič ugotoviti v postopku pred sodiščem, ali pa mora carinski organ to vprašanje presoditi že v okviru obrazložitve izpodbijane odločbe?

                              —

                              bi bilo, če je imel uvoznik procesnopravno možnost, vendar ni izrecno izjavil, da bo vrednost uvoženega blaga določil na podlagi deduktivne metode v skladu s členom 74(2)(c) Uredbe (EU) št. 952/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. oktobra 2013 o carinskem zakoniku Unije, zaradi eksplicitnega prekluzivnega roka za navedeno ugotovitev v nasprotju s členom 75(5) in (6) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2017/891 o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s sektorjema sadja in zelenjave, če bi bila ta vrednost prvič ugotovljena v tožbenem postopku zoper zadevno odločbo pred sodiščem, tudi zaradi upoštevanja ugovorov uvoznika, ki temeljijo na tem, da je prodajna cena blaga v Uniji blizu navedeni transakcijski vrednosti?

                  3.

                  Ali iz člena 75(5), četrti pododstavek, Delegirane uredbe Komisije (EU) 2017/891 o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s sektorjema sadja in zelenjave, v skladu s katerim uvoznik „omogoči dostop do […] vseh dokumentov, ki so potrebni za izvedbo zadevnega carinskega nadzora glede prodaje in odprodaje vsakega proizvoda zadevne serije“, ob upoštevanju razlage iz točke 1 izreka sodbe Sodišča z dne 11. marca 2020, BV, С-160/18, EU:C:2020:190, v zvezi z dokazovanjem navedene transakcijske vrednosti na podlagi člena 70(1) carinskega zakonika Unije v okoliščinah obravnavane zadeve izhaja, da:

                              —

                              morajo carinski organi in v tožbenem postopku sodišče to, da se uvoženo blago, to je zelenjava, v Uniji prodaja z izgubo, upoštevati kot resen indic za to, da je bila navedena vhodna cena umetno previsoka, tudi glede na presojo povezanosti oseb, ki je vplivala na navedeno transakcijsko vrednost, in sicer med drugim zato, da se prepreči izogibanje carinam in izguba davčnih prihodkov?

                              —

                              mora uvoznik, da dokaže ceno, ki jo je treba plačati za blago pri prodaji za izvoz na carinsko območje Unije, predložiti pogodbo ali drug enakovreden dokument, ali zadostuje potrdilo o plačilu navedene vrednosti blaga ob uvozu? ali

                              —

                              mora uvoznik, da dokaže navedeno transakcijsko vrednost, ob uvozu zelenjave predložiti le dokumente, ki so izrecno navedeni v členu 75(5), četrti pododstavek, Delegirane uredbe (EU) 2017/891, tako da okoliščine, ki se nanašajo na prodajo enakega blaga v Uniji z izgubo, za presojo na podlagi člena 75(6) te uredbe, ali naj se transakcijska vrednost ne prizna in naj se odmeri uvozna dajatev, niso pomembne?

                  4.

                  Ali iz člena 75(5) in (6) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2017/891 o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s sektorjema sadja in zelenjave ter iz razlage v sodbi z dne 16. junija 2016, EURO 2004. Hungary, С-291/15, EU:C:2016:455, v okoliščinah postopka v glavni stvari izhaja, da se carinska vrednost v primeru uvoza zelenjave iz tretjih držav ne določi na podlagi navedene transakcijske vrednosti, kadar:

                              —

                              je navedena transakcijska vrednost precej višja od standardne uvozne vrednosti, ki jo je za uporabo uvoznih carin v sektorju zelenjave za enako blago določila Komisija;

                              —

                              carinski organ niti ne prereka niti sicer ne dvomi o pristnosti računa in dokazila o plačilu cene blaga, ki se predložita kot dokaz za dejansko plačano vhodno ceno;

                              —

                              uvoznik kljub pozivu carinskega organa ni predložil pogodbe ali drugega enakovrednega dokumenta, ki dokazuje ceno, ki jo je treba plačati za blago ob prodaji za izvoz na carinsko območje Unije, vključno z dodatnimi dokazi za ekonomske elemente blaga, ki upravičujejo višjo vrednost ob nakupu od izvoznika, [na primer], da gre za bio proizvod, ali da ima konkretna serija zelenjave posebno kakovost?

         (1)  UL 2013, L 269, str. 1.

         (2)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2017/891 z dne 13. marca 2017 o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s sektorjema sadja in zelenjave ter predelanega sadja in zelenjave, dopolnitvi Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s kaznimi, ki se uporabijo v teh sektorjih, in spremembi Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 543/2011 (UL 2017, L 138, str. 4).

         (3)  UL 2015, L 343, str. 558.


title: Zadeva T-67/22: Tožba, vložena 1. februarja 2022 – Guma Holdings/EUIPO – X-Trade Brokers Dom Maklerski (XTRADE)

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/28

      Tožba, vložena 1. februarja 2022 – Guma Holdings/EUIPO – X-Trade Brokers Dom Maklerski (XTRADE)
      (Zadeva T-67/22)
      (2022/C 138/33)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Guma Holdings LTD (Limassol, Ciper) (zastopnika: M. Oleksyn in M. Stępkowski, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: X-Trade Brokers Dom Maklerski S.A. (Varšava, Poljska)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije XTRADE v temno sivi, svetlo sivi in modri barvi ter odtenkih modre – znamka Evropske unije št. 13 061 387

         Postopek pred EUIPO: postopek za izbris

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. novembra 2021 v zadevi R 981/2020-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo spremeni in zahtevo za ugotovitev ničnosti v celoti zavrne;

                  —

                  EUIPO in intervenientki naloži plačilo svojih stroškov in stroškov, nastalih tožeči stranki, vključno s stroški postopka pred EUIPO.

         Tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev člena 95(2) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta v povezavi s členom 27(4) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625;

                  —

                  kršitev člena 94(1) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta v povezavi s členom 41(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (1);

                  —

                  kršitev členov 8(4) in 60(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta v povezavi s členoma 16(1)(b) in 7(2)(d) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625.

         (1)  UL 2012, C 326, str. 391.


title: Zadeva C-75/22: Tožba, vložena 4. februarja 2022 – Evropska komisija/Češka republika

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/19

      Tožba, vložena 4. februarja 2022 – Evropska komisija/Češka republika
      (Zadeva C-75/22)
      (2022/C 138/23)
      Jezik postopka: češčina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Armati, M. Mataija, M. Salyková, agenti)

         Tožena stranka: Češka republika

         Predloga

                  —

                  Ugotovi naj se, da Češka republika s tem, da ni pravilno prenesla člena 3(1)(g) in (h), člena 6(b), člena 7(3), člena 21(6), člena 31(3), člena 45(2)(c), (f) in dela (e), člena 45(3), člena 50(1) v povezavi s točko 1(d) in (e) Priloge VII in člena 51(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/36/ES (1) z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2013/55/EU (2) Evropskega parlamenta in Sveta, ni izpolnila svojih obveznosti na podlagi teh določb direktive;

                  —

                  Češki republiki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

         Člen 3(1)(g) in (h) – Komisija trdi, da Češka republika ni izpolnila obveznosti iz teh določb direktive, ki se nanašajo na določitev pravnega statusa oseb, ki opravljajo obdobje dela pod nadzorom, in oseb, ki se pripravljajo na preizkus poklicne usposobljenosti

         Člen 6(b) – Komisija Češki republiki očita, da ponudnikov storitev ni oprostila obveznosti registracije pri javnemu organu za socialno varnost države članice gostiteljice za poravnavo računov z zavarovalnico v zvezi z dejavnostmi, ki se opravljajo v korist zavarovanih oseb.

         Člen 7(3) – Po mnenju Komisije ni bil opravljen jasen prenos te določbe direktive, ki arhitektom in veterinarjem omogoča uporabo poklicnega naziva države članice gostiteljice.

         Člen 21(6) in člen 31(3) – Komisija meni, da Češka republika ni pravilno prenesla teh določb, ki se nanašajo na usposabljanje medicinskih sester za splošno zdravstveno nego v povezavi z opravljanjem poklica splošne medicinske sestre.

         Člen 45(2)(c), (f) in del (e) – Komisija trdi, da Češka republika ni pravilno prenesla teh določb direktive, ker farmacevtom ni zagotovila dostopa do dejavnosti, navedenih v teh določbah.

         Člen 45(3) – Komisija meni, da Češka republika ni pravilno prenesla te določbe direktive, ker farmacevtom, ki so poklicno kvalifikacijo pridobili v drugi državi članici, ni zagotovila dostopa do dejavnosti iz minimalnega seznama, do katerih se lahko dostop pogoji le s pridobitvijo dodatnih poklicnih izkušenj.

         Člen 50(1) v povezavi s točko 1(d) in (e) Priloge VII – Po mnenju Komisije te določbe niso bile pravilno prenesene, ker Češka republika ni določila, da znaša rok za predložitev dokumentov s strani države članice izvora dva meseca.

         Člen 51(1) – Komisija Češki republiki očita, da ni pravilno prenesla te določbe direktive, ker ni določila, da znaša rok za potrditev prejema prošnje za priznanje poklicnih kvalifikacij in za obvestitev prosilca o kakršnih koli manjkajočih dokumentih dva meseca.

         (1)  UL2005, L 255, str. 22.

         (2)  Direktiva 2013/55/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. novembra 2013 o spremembi Direktive 2005/36/ES o priznavanju poklicnih kvalifikacij in Uredbe (EU) št. 1024/2012 o upravnem sodelovanju prek informacijskega sistema za notranji trg (uredba IMI) (UL 2013, L 354, str. 132).


title: Zadeva C-773/21 P: Pritožba, ki sta jo AV in AW vložila 9. decembra 2021 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 6. oktobra 2021 v zadevi T-43/20, AV in AW/Parlament

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/12

      Pritožba, ki sta jo AV in AW vložila 9. decembra 2021 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 6. oktobra 2021 v zadevi T-43/20, AV in AW/Parlament
      (Zadeva C-773/21 P)
      (2022/C 138/11)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Pritožnika: AV, AW (zastopnik: J. Martins, avocat)

         Druga stranka v postopku: Evropski parlament

         Predlogi

                  —

                  Pritožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno;

                  —

                  izpodbijana sodba naj se razveljavi;

                  —

                  o zadevi naj se odloči, tako da se ugodi vsem predlogom, ki sta jih pritožnika podala na prvi stopnji, vključno z naložitvijo stroškov nasprotni stranki, oziroma

                  —

                  zadeva naj se vrne Splošnemu sodišču v razsojanje;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naj se naloži plačilo vseh stroškov v zvezi s postopkom na prvi stopnji in postopkom s pritožbo.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

                  —

                  Kršitev pravice do obrambe in nespoštovanje obveznosti obrazložitve;

                  —

                  napačne presoje dejstev in izkrivljanje več dokazov, na podlagi česar je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo pri presoji dejstev;

                  —

                  napačna uporaba prava pri razlagi zakonodaje, ki se uporabi.


title: Zadeva C-806/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 21. decembra 2021 – kazenski postopek proti TF

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/14

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 21. decembra 2021 – kazenski postopek proti TF
      (Zadeva C-806/21)
      (2022/C 138/15)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranka v postopku v glavni stvari

      TF

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba fizične in pravne osebe, ki so pri dajanju v promet snovi s seznama udeležene tako, da ta udeležba pomeni ravnanje, ki ga je treba na podlagi člena 2(1)(d) Okvirnega sklepa 2004/757 (1) opredeliti kot kaznivo dejanje, šteti za „izvajalca“ v smislu člena 2(d) Uredbe št. 273/2004 (2)?
                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:

                  2.

                              a.

                              Ali ta ravnanja izvajalca iz prvega vprašanja pomenijo „okoliščine“ v smislu člena 8(1) Uredbe št. 273/2004?

                              b.

                              Ali so ravnanja, kot so sprejemanje, prevoz in skladiščenje snovi s seznama, „okoliščine“ v smislu člena 8(1) Uredbe št. 273/2004, če do teh ravnanj ne pride z namenom, da bi se te snovi dobavile tretji osebi?

         (1)  Okvirni sklep Sveta 2004/757/PNZ z dne 25. oktobra 2004 o opredelitvi minimalnih določb glede elementov kaznivih dejanj in kazni na področju nedovoljenega prometa s prepovedanimi drogami (UL 2004, L 335, str. 8).

         (2)  Uredba (ES) št. 273/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o predhodnih sestavinah pri prepovedanih drogah (UL 2004, L 47, str. 1).


title: Zadeva T-70/22: Tožba, vložena 3. februarja 2022 – Novasol/ECHA

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/29

      Tožba, vložena 3. februarja 2022 – Novasol/ECHA
      (Zadeva T-70/22)
      (2022/C 138/34)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Novasol (Kraainem, Belgija) (zastopnika: C. Alter in G. Bouton, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije (ECHA)

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  na podlagi člena 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije odločbo ECHA SME D (2021)8531-DC z dne 25. novembra 2021, s katero je ta ugotovila, da tožeča stranka ne more biti potrjena kot MSP in da ni upravičena do znižanih pristojbin za srednja podjetja, kot so se zahtevale v času ponudb, razglasi za nično;

                  —

                  ECHA naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge:

                  1.

                  Prvi razlog: napačna uporaba prava, ki naj bi jo storila ECHA v izpodbijani odločbi, ker naj bi podala napačno razlago pravnih pravil, ki se uporabljajo za presojo velikosti majhnih in srednjih podjetij (v nadaljevanju: MSP) v smislu Uredbe REACH (1), Priporočila 2003/361 (2) ter pravil iz Uredbe št. 340/2008 (3).

                  2.

                  Drugi razlog: očitna napaka pri presoji dejanskega stanja obravnavanega primera, saj naj bi izpodbijana odločba temeljila na napačni razlagi resničnosti dejstev, ki pogojujejo opredelitev MSP, kljub temu, da je imela ECHA na voljo vse potrebne elemente za oceno velikosti tožeče stranke.

                  3.

                  Tretji razlog: kršitev obveznosti obrazložitve in načela dobrega upravljanja v delu, v katerem naj ECHA, kljub podrobnim in z dokazi podprtim stališčem tožeče stranke za opredelitev velikosti podjetja, nikakor ne bi upoštevala predloženih trditev.

         (1)  Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL 2006, L 396, str. 1, popravek UL 2007, L 136, str. 3).

         (2)  Recommandation de la Commission du 6 mai 2003 concernant la définition des micro, petites et moyennes entreprises (UL 2003, L 124, str. 36).

         (3)  Uredba Komisije (ES) št. 340/2008 z dne 16. aprila 2008 o pristojbinah in taksah, plačljivih Evropski agenciji za kemikalije na podlagi Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH) (UL 2008, L 107, str. 6).


title: Zadeva C-82/22 P: Pritožba, ki jo je Jean-François Jalkh vložil 7. februarja 2022 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 1. decembra 2021 v zadevi T-230/21, Jalkh/Parlament

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/21

      Pritožba, ki jo je Jean-François Jalkh vložil 7. februarja 2022 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 1. decembra 2021 v zadevi T-230/21, Jalkh/Parlament
      (Zadeva C-82/22 P)
      (2022/C 138/24)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnik: Jean-François Jalkh (zastopnik: F. Wagner, avocat)

         Druga stranka v postopku: Evropski parlament

         Predlogi

      Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 1. decembra 2021 v zadevi T-230/21, Jalkh/Parlament, razveljavi;

                  —

                  sklep Evropskega parlamenta P9_TA(2021)0092 z dne 25. marca 2021 o predlogu za odvzem imunitete pritožniku (2020/2110 (IMM)) razglasi za ničen;

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži plačilo vseh stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja tri pritožbene razloge.
      Prvi pritožbeni razlog: kršitev pravila, da „je treba civilni in upravni postopek prekiniti do zaključka kazenska postopka“. Po pritožnikovem mnenju je Splošno sodišče storilo očitno napako pri presoji, zaradi katere v svoji analizi ni uporabilo pravnih določb, ki veljajo v Uniji, in sodne prakse države Unije, ki bi lahko in ki bi morale biti v pritožnikovem primeru upoštevane, da bi se ustavil postopek odvzema njegove imunitete, ob upoštevanju predloga za pregon z uveljavljanjem premoženjskopravnega zahtevka zoper osebo X, vloženega 15. decembra 2020 pri preiskovalnem sodniku v Bruslju zaradi ponarejanja listin in uporabe ponarejenih listin.
      Drugi pritožbeni razlog: očitna napaka pri presoji prava Unije, ker se ni upoštevalo, da je Evropski parlament prek svojega odbora JURI kršil člen 7 Obvestila št. 0011/2019 z dne 19. novembra 2019.
      Pritožnik meni, da je Splošno sodišče storilo očitno napako pri presoji prava Unije in njegovih splošnih načel, kot sta načelo enakega obravnavanja in načelo dobrega upravljanja, kar je imelo za postopek poseben pomen, ker je pritožnik trdil, da je treba z roko napisano navedbo „z veliko pozornostjo“, s katero je bila dopolnjena natipkana vljudnostna fraza na dopisu ministra za pravosodje z dne 16. junija 2020, šteti, kot da izraža pripravljenost francoske vlade, da zadevni sodni postopek uporabi v politični razpravi, in da kot taka pomeni fumus persecutionnis.
      Tretji pritožbeni razlog: kršitev člena 9 Protokola o privilegijih in imunitetah. Pritožnik meni, da je Splošno sodišče priznalo, da so dejstva, ki se očitajo Jean-Françoisu Jalkhu – da je uporabil svoj proračun za stroške parlamentarne pomoči – krita z imuniteto iz člena 9 Protokola, vendar se je omejilo na splošno formulo za zavrnitev očitka, ne da bi pojasnilo svoje razloge.


title: Zadeva C-776/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Düsseldorf (Nemčija) 15. decembra 2021 – EV/Alltours Flugreisen GmbH

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/13

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Düsseldorf (Nemčija) 15. decembra 2021 – EV/Alltours Flugreisen GmbH
      (Zadeva C-776/21)
      (2022/C 138/12)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Amtsgericht Düsseldorf

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: EV

         Tožena stranka: Alltours Flugreisen GmbH

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali za obstoj neizogibnih, izrednih okoliščin v kraju potovanja v smislu člena 12(2), prvi stavek, Direktive (EU) 2015/2302 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o paketnih potovanjih in povezanih potovalnih aranžmajih, spremembi Uredbe (ES) št. 2006/2004 in Direktive 2001/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 90/314/EGS (1) (v nadaljevanju: Direktiva o paketnih potovanjih) zadostuje, da je strokovni nacionalni organ, ki je bil ustanovljen za zaščito pred nalezljivimi boleznimi, ciljno območje potovanja uvrstil med območja tveganja in pogoji za uvrstitev med območja tveganja niso bili hkrati podani v domačem kraju?

                  2.

                  Ali mora biti potnik ob odstopu od turističnega paketa v smislu člena 12(2), prvi stavek, Direktive o paketnih potovanjih zmožen predvideti, da bodo v kraju potovanja ali v njegovi neposredni bližini na datum odhoda ali v času potovanja obstajale znatne motnje?

                  3.

                  Ali mora biti odstop podan tik pred potovanjem ali pa ga je mogoče podati kadarkoli od rezervacije do začetka potovanja, če za možnost nastopa izredne okoliščine ob odstopu ni bilo nobenih indicev?

         (1)  UL 2015, L 326, str. 1.


title: Zadeva T-13/22: Tožba, vložena 3. januarja 2022 – Loutsou/EUIPO (POLIS LOUTRON)

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/22

      Tožba, vložena 3. januarja 2022 – Loutsou/EUIPO (POLIS LOUTRON)
      (Zadeva T-13/22)
      (2022/C 138/25)
      Jezik postopka: grščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Alexandra Loutsou (Solun, Grčija) (zastopnik: S. Psomakakis, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije POLIS LOUTRON – prijava št. 18 144 809

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 20. oktobra 2021 v zadevi R 544/2020-1

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  tej tožbi ugodi;

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  ugotovi, da je tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino v zadevi R 544 / 2020-1 glede prijave znamke Evropske unije št. 18 144 809 utemeljena in dopustna;

                  —

                  razglasi delno ničnost akta št. L110 / 08.11.2019 v zvezi z obvestilom o razlogih za zavrnitev prijave znamke Evropske unije št. 18144809, tako da se v celoti ugodi obravnavanemu predlogu in zadevno znamko registrira kot razpoznavni znak proizvodov in storitev družbe tožeče stranke znotraj geografskega prostora Evropske unije za zahtevane razrede;

                  —

                  razglasi delno ničnost akta št. L123 / 20.01.2020 v zvezi z zavrnitvijo prijave za registracijo znamke Evropske unije št. 18144809, tako da se v celoti ugodi obravnavanemu predlogu in zadevno znamko registrira kot razpoznavni znak proizvodov in storitev družbe tožeče stranke znotraj geografskega prostora Evropske unije za zahtevane razrede;

                  —

                  Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino, ki je tožena stranka, odredi, naj znamko POLIS LOUTRON registrira za vse zahtevane razrede ter za vse zahtevane proizvode in storitve, ter

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

      V izpodbijani odločbi so bile določbe člena 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2017 o blagovni znamki Evropske unije napačno razložene in uporabljene, ker zadevna znamka ni opisnega značaja in prav tako ni brez razlikovalnega učinka, zato ni podana nedopustnost, ki bi lahko preprečila registracijo te znamke za zadevne razrede ter za proizvode in storitve iz teh razredov.


title: Zadeva C-797/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sofiyski rayonen sad (Bolgarija) 15. decembra 2021 – Y. YA/K. P.

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/13

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sofiyski rayonen sad (Bolgarija) 15. decembra 2021 – Y. YA/K. P.
      (Zadeva C-797/21)
      (2022/C 138/13)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Sofiyski rayonen sad

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Predlagatelj: Y. YA.

         Nasprotna stranka v postopku s predlogom: K. P.

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, PEU razlagati tako, da državljanom zaradi kršitve neodvisnosti sodišč niso zagotovljena pravna sredstva potrebna za učinkovito sodno varstvo, če je v državi članici Evropske unije s soglasjem sodnikov dopustna njihova dodelitev na višje sodišče za nedoločen čas, o kateri odloča vodilni organ v pravosodju, ki je neodvisen od drugih državnih organov, če so sicer določeni pogoji za odločitev o preklicu dodelitve ter pravno sredstvo zoper ta preklic, ki pa med postopkom ne zadrži izvršitve, in na podlagi katerih meril naj se konkretno preveri, ali je dodelitev za nedoločen čas dopustna?

                  2.

                  Ali bi bil odgovor na prvo vprašanje drugačen, če bi bili objektivni pogoji za odločitev o preklicu dodelitve zakonsko določeni in podvrženi sodnemu nadzoru, pa taki sodno preverljivi pogoji za izbiro sodnikov, ki naj bi bili dodeljeni, niso določeni?

                  3.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje, da je dodelitev sodnikov pod takimi pogoji dopustna, če se pri tem upošteva objektivna pravila, ali je treba pri nadzoru glede tega, v kolikšni meri nacionalne določbe nasprotujejo zahtevi po zadostnih pravnih sredstvih iz člena 19(1), drugi pododstavek, PEU, upoštevati ne le zakonsko določena merila, temveč tudi način, na katerega jih pristojni upravni in pravosodni organi uporabljajo?

                  4.

                  Ali je treba odločbo Komisije 2006/929/ES razlagati tako, da bi se odgovor na navedena tri vprašanja spremenil, če bi se ugotovilo obstoj nacionalne prakse dodelitve, ki je imela podlago v ureditvi, ki je podobna sedaj veljavni in v zvezi s katero so bili izraženi očitki v okviru mehanizma za sodelovanje in preverjanje, ki je bil vzpostavljen z navedeno odločbo?

                  5.

                  Če se bo ugotovilo, da nacionalne določbe za dodelitev sodnikov v nekaterih primerih nasprotujejo obveznosti vzpostavitve pravnih sredstev, ki so potrebna za zagotovitev učinkovitega sodnega varstva iz člena 19(1), drugi pododstavek, PEU, ali je potem treba to določbo razlagati tako, da izključuje zavezujoča navodila nacionalnemu sodišču, ki jih je dalo višje sodišče, katerega senat je sestavljal tudi dodeljeni sodnik, in pod kakšnimi pogoji se to zgodi? Ali je zlasti navodilom, ki se ne nanašajo na spor v zadevi, temveč nalagajo izvedbo določenih postopkovnih opravil, mogoče očitati postopkovne napake?


title: Zadeva T-24/22: Tožba, vložena 14. januarja 2022 – Bensoussan/EUIPO – Lulu’s Fashion Lounge (LOULOU STUDIO)

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/23

      Tožba, vložena 14. januarja 2022 – Bensoussan/EUIPO – Lulu’s Fashion Lounge (LOULOU STUDIO)
      (Zadeva T-24/22)
      (2022/C 138/26)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Ugo Bensoussan (Pariz, Francija) (zastopnici: V. Bouchara in A. Maier, odvetnici)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Lulu’s Fashion Lounge LLC (Chico, Kalifornija, Združene države)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije LOULOU STUDIO – zahteva za registracijo št. 18 048 245

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 12. novembra 2021 v zadevi R 480/2021-4

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  tožbi ugodi;

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO in družbi LULU’S FASHION LOUNGE LLC naloži, da nosita svoje stroške v postopku in da solidarno nosita stroške, ki so nastali Ugu Bensoussanu, vključno s stroški, ki so nastali v postopku pred EUIPO.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-74/22: Tožba, vložena 8. februarja 2022 – Siemens/Parlament

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/30

      Tožba, vložena 8. februarja 2022 – Siemens/Parlament
      (Zadeva T-74/22)
      (2022/C 138/35)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Siemens SAS (Saint-Denis, Francija) (zastopnik: E. Berkani, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
      primarno,

                  —

                  sklepa z dne 8. decembra 2021 o zavrnitvi ponudb začasne skupine podjetij, katere članica je bila družba Simenes SAS, za sklop št. 1 in sklop št. 2 razglasi za nična;

                  —

                  sklepa o oddaji sklopa št. 1 družbi Santerne Alsace in sklopa št. 2 družbi Detection Electronique Française (DEF) razglasi za nična;
                  podredno,

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži, naj družbi Siemens SAS plača znesek 1 967 994 EUR kot povračilo škode, ki je nastala zaradi izgube možnosti za pridobitev sklopov št. 1 in št. 2 spornega naročila;
                  vsekakor

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbena razloga in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe zoper sklepa Evropskega parlamenta z dne 8. decembra 2021 o zavrnitvi ponudb, ki ju je predložila za sklopa št. 1 in št. 2 v okviru postopka javnega razpisa št. 06A70/2021/M004 v zvezi z obnovo sistema požarne varnosti v stavbah Evropskega parlamenta v Strasbourgu, navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: nezakonitost izključitve družbe Siemens SAS iz sklopov št. 1 in št. 2. Tožeča stranka glede tega zatrjuje, prvič, očitno napako pri presoji v okviru tega, kako je Evropski parlament ocenil ponudbe, in drugič, kršitev načela preglednosti, ker je Parlament družbi Siemens SAS posredoval napačno simulacijsko orodje z napako, ki je imelo odločilno vlogo pri pripravi ponudb.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: uveljavljanje nepogodbene odgovornosti Parlamenta. Tožeča stranka zahteva povračilo nastale škode, ki je posledica izgube možnosti, da bi ji bila oddana sklopa št. 1 in št. 2.


title: Zadeva C-805/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Spetsializiran nakazatelen sad (Bolgarija) 20. decembra 2021 – kazenski postopek zoper ZhU in RD

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/14

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Spetsializiran nakazatelen sad (Bolgarija) 20. decembra 2021 – kazenski postopek zoper ZhU in RD
      (Zadeva C-805/21)
      (2022/C 138/14)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Stranki v postopku v glavni stvari

      ZhU in RD

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je združljivo s členom 2, točka 3, Direktive 2014/42 (1) oziroma, podredno, s členom 1, tretja alinea, Okvirnega sklepa 2005/212, če se nacionalno pravo razlaga tako, da motorno vozilo, ki se uporablja za skladiščenje velike količine trošarinskega blaga (cigaret) brez davčne nalepke, ni predmet, ki je bil uporabljen za kaznivo dejanje?

         (1)  Direktiva 2014/42/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o začasnem zavarovanju in odvzemu predmetov, ki so bili uporabljeni za kazniva dejanja, in premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, v Evropski uniji (UL 2014, L 127, str. 39).


title: Zadeva T-77/22: Tožba, vložena 9. februarja 2022 – Asesores Comunitarios/Komisija

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/31

      Tožba, vložena 9. februarja 2022 – Asesores Comunitarios/Komisija
      (Zadeva T-77/22)
      (2022/C 138/36)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Asesores Comunitarios SL (Madrid, Španija) (zastopnik: J. Monrabà Bagan, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Sklep št. C(2021) 8946 final z dne 3. decembra 2021, s katerim je bilo zavrnjeno razkritje načrta za okrevanje in odpornost Španije; razglasi za ničen, in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: tožena stranka je napačno uporabila člen 4(1)(a), četrta alinea, Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1) s tem, da je oslabila javni interes, kar zadeva finančno in denarno politiko. Trdi se tudi, da v izpodbijanem sklepu niso bila točno navedena vsa dejstva v zvezi s hipotetično nevarnostjo za ekonomsko stabilnost Kraljevine Španije zaradi razkritja načrta za okrevanje in odpornost tožeči stranki.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: tožena stranka je napačno uporabila člen 4(1)(b) Uredbe (ES) št. 1049/2001 s tem, da je ugotovila, da bi javno razkritje zahtevanih dokumentov poseglo v zasebnost in integriteto posameznikov, omenjenih v teh dokumentih.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: tožena stranka je napačno uporabila člen 4(3) Uredbe (ES) št. 1049/2001 s tem, da je ugotovila, da bi javno razkritje zahtevanih dokumentov resno oslabilo postopek odločanja, ki poteka.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: tožena stranka je napačno uporabila člen 4(3) Uredbe (ES) št. 1049/2001 s tem, da je ugotovila, da ni bil ugotovljen nikakršen prevladujoč javni interes za razkritje zahtevnih dokumentov, ki bi prevladal nad potrebo po varstvu postopka odločanja, ki poteka.

         (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).


title: Zadeva C-809/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Noord-Holland, zittingsplaats Haarlem (Nizozemska) 21. decembra 2021 – Nokia Solutions and Networks Oy/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/15

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Noord-Holland, zittingsplaats Haarlem (Nizozemska) 21. decembra 2021 – Nokia Solutions and Networks Oy/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven
      (Zadeva C-809/21)
      (2022/C 138/16)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank Noord-Holland, zittingsplaats Haarlem

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Nokia Solutions and Networks Oy

         Tožena stranka: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je kršitev prava Unije kot pogoj za pravico do obresti na podlagi prava Unije, ki jo je razvilo Sodišče Evropske unije, podana tudi, če organ države članice naloži dajatev v nasprotju s pravno veljavnimi določbami prava Unije, sodišče države članice pa ugotovi to kršitev prava Unije?


title: Zadeva C-820/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Admnistrativen sad Sofia-grad (Bolgarija) 28. decembra 2021 – „Vinal“ AD/Direktor na Agentsia „Mitnitsi“

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/15

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Admnistrativen sad Sofia-grad (Bolgarija) 28. decembra 2021 – „Vinal“ AD/Direktor na Agentsia „Mitnitsi“
      (Zadeva C-820/21)
      (2022/C 138/17)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Admnistrativen sad Sofia-grad

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka:„Vinal“ AD

         Tožena stranka: Direktor na Agentsia „Mitnitsi“

         Vprašanja za predhodno odločanje

      Kako je treba razlagati člen 16(1) Direktive 2008/118/ES (1) v delu, v katerem je določeno, da je dovoljenje za odprtje in delovanje trošarinskega skladišča v skladu s pogoji, ki jih oblasti smejo določiti zaradi preprečitve kakršne koli utaje ali zlorabe, [in] kakšna mora biti vsebina teh pogojev, da je mogoče uresničiti cilje preprečitve kakršne koli utaje ali zlorabe?
      Kako je treba razlagati prepoved diskriminacije v smislu uvodne izjave 10 Direktive 2008/118/ES?
      Kako je treba razlagati navedene določbe in ali jih je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni ureditvi, kakršna je ureditev iz člena 53(1), točka 3, v povezavi s členom 47(1), točka 5, ZADS, če ta ureditev poleg sankcije, ki je bila že naložena za isti prekršek, določa tudi takojšen in časovno neomejen obvezen odvzem dovoljenja za v prihodnje?

         (1)  Direktiva Sveta 2008/118/ES z dne 16. decembra 2008 o splošnem režimu za trošarino in o razveljavitvi Direktive 92/12/EGS (UL 2009, L 9, str. 12).


title: Zadeva T-80/22: Tožba, vložena 14. februarja 2022 – OF/Komisija

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/32

      Tožba, vložena 14. februarja 2022 – OF/Komisija
      (Zadeva T-80/22)
      (2022/C 138/37)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: OF (zastopnica: N. de Montigny, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  primarno,

                              —

                              odločbo PMO.1 z dne 13. aprila 2021 o zavrnitvi podaljšanja družinskih dodatkov za finančno vzdrževanje otrok zakonca razglasi za nično;

                              —

                              odločbo PMO.1 z dne 10. maja 2021 o izvedbi člena 85, ki je bila sprejeta na podlagi odločbe z dne 13. aprila 2021, razglasi za nično;

                              —

                              po potrebi razglasi ničnost odločbe o zavrnitvi pritožbe z dne 12. novembra 2021;

                  —

                  podredno,

                              —

                              toženi stranki naloži plačilo odškodnine za duševne bolečine in premoženjsko škodo zaradi upravne napake, ki jo je storila uprava, ocenjeno na 56 504,61 EUR;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev predloga za razglasitev ničnosti odločbe PMO.1 z dne 13. aprila 2021 o zavrnitvi podaljšanja družinskih dodatkov za finančno vzdrževanje otrok zakonca navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: napačna uporaba prava in napačna ugotovitev dejanskega stanja, pomanjkljiva in protislovna obrazložitev, otežitev dokaznega bremena, neupoštevanje posebnih okoliščin obravnavanega primera ter zloraba pojma vzdrževanje.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev načela predvidljivosti, pravne varnosti in enotne časovne uporabe Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi) ter neobstoj zadostne obrazložitve.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev načela dobrega upravljanja, pozitivna diskriminacija, nezakonita zavrnitev pravno veljavnega potrdila, kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja in pravice vsakogar do izjave pred sprejetjem odločbe, ki posega v njegove interese ali položaj.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji položaja tožeče stranke in obstoja finančnega vzdrževanja otrok zakonca.

            Tožeča stranka v utemeljitev predloga za razglasitev ničnosti odločbe PMO.1 z dne 10. maja 2021 o izvedbi člena 85, ki je bila sprejeta na podlagi odločbe z dne 13. aprila 2021, navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev pravice do izjave.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 85 Kadrovskih predpisov in pogojev, določenih za zahtevo povrnitve neupravičeno izplačanih zneskov.


title: Zadeva C-191/21: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 10. februarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour administrative d'appel de Lyon – Francija) – Ministre de l’Économie, des Finances et de la Relance/Les Anges d’Eux SARL, Echo 5 SARL, Cletimmo SAS (Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Člen 392 – Ureditev obdavčitve marže – Področje uporabe – Dobava nepremičnin in gradbenih zemljišč, ki so kupljene z namenom nadaljnje prodaje – Davčni zavezanec, ki nima pravice do odbitka pri pridobitvi nepremičnine – Nadaljnja prodaja, ki je obremenjena z DDV – Pojem „gradbena zemljišča“)

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/4

      Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 10. februarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour administrative d'appel de Lyon – Francija) – Ministre de l’Économie, des Finances et de la Relance/Les Anges d’Eux SARL, Echo 5 SARL, Cletimmo SAS
      (Zadeva C-191/21) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 392 - Ureditev obdavčitve marže - Področje uporabe - Dobava nepremičnin in gradbenih zemljišč, ki so kupljene z namenom nadaljnje prodaje - Davčni zavezanec, ki nima pravice do odbitka pri pridobitvi nepremičnine - Nadaljnja prodaja, ki je obremenjena z DDV - Pojem „gradbena zemljišča“)
      (2022/C 138/04)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour administrative d'appel de Lyon

         Stranke

         Tožeča stranka: Ministre de l’Économie, des Finances et de la Relance

         Tožene stranke: Les Anges d’Eux SARL, Echo 5 SARL, Cletimmo SAS

         Izrek

      Člen 392 Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da izključuje uporabo ureditve obdavčitve marže za transakcije, ki se nanašajo na dobavo gradbenih zemljišč, če so ta pozidana zemljišča med trenutkom njihove pridobitve in trenutkom, ko jih je davčni zavezanec prodal naprej, postala gradbena zemljišča, uporabe te ureditve pa ne izključuje za transakcije, ki se nanašajo na dobavo gradbenih zemljišč, če je pri teh zemljiščih med trenutkom njihove pridobitve in trenutkom, ko jih je davčni zavezanec prodal naprej, prišlo do spremembe njihovih lastnosti, npr. razdelitve na več parcel.

         (1)  Datum vložitve: 25. 3. 2021.


title: Zadeva C-460/21: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 7. februarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalska) – Vapo Atlantic SA/Autoridade Tributária e Aduaneira (Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Trošarine – Direktiva 2008/118/ES – Člen 1(2) – Pobiranje drugih posrednih davkov za posebne namene – „Posebni nameni“ – Pojem – Financiranje javnega podjetja, ki je koncesionar nacionalnega cestnega omrežja – Cilja zmanjšanja količine nesreč in okoljske trajnosti – Povsem proračunski namen – Zavrnitev vračila davka zaradi neupravičene obogatitve – Pogoji)

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/5

      Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 7. februarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalska) – Vapo Atlantic SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Zadeva C-460/21) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Trošarine - Direktiva 2008/118/ES - Člen 1(2) - Pobiranje drugih posrednih davkov za posebne namene - „Posebni nameni“ - Pojem - Financiranje javnega podjetja, ki je koncesionar nacionalnega cestnega omrežja - Cilja zmanjšanja količine nesreč in okoljske trajnosti - Povsem proračunski namen - Zavrnitev vračila davka zaradi neupravičene obogatitve - Pogoji)
      (2022/C 138/05)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Vapo Atlantic SA

         Tožena stranka: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Izrek

      Sodišče (osmi senat) je s sklepom z dne 7. februarja 2022 sklenilo:

                  1.

                  Člen 1(2) Direktive Sveta 2008/118/ES z dne 16. decembra 2008 o splošnem režimu za trošarino in o razveljavitvi Direktive 92/12/EGS je treba razlagati tako, da se z dajatvijo, prihodki od pobiranja katere so na splošno namenjeni javnemu podjetju, ki je koncesionar nacionalnega cestnega omrežja, in katere struktura nikakor ne odraža namena odvračanja od porabe glavnih cestnih goriv, ne dosegajo „posebni nameni“ v smislu te določbe.

                  2.

                  Pravo Unije je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da bi nacionalni organi lahko zavrnitev vračila posredne dajatve, ki je v nasprotju z Direktivo 2008/118, obrazložili z domnevo prevalitve te dajatve na tretjega in zato neupravičene obogatitve davčnega zavezanca.

         (1)  Datum vložitve: 26. 7. 2021


title: Zadeva C-829/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hessischer Verwaltungsgerichtshofs (Nemčija) 24. decembra 2021 – TE, RU, ki jo zastopa TE/Stadt Frankfurt am Main

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/16

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hessischer Verwaltungsgerichtshofs (Nemčija) 24. decembra 2021 – TE, RU, ki jo zastopa TE/Stadt Frankfurt am Main
      (Zadeva C-829/21)
      (2022/C 138/18)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Hessischer Verwaltungsgerichtshof

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: TE, RU, ki jo zastopa TE

         Tožena stranka: Stadt Frankfurt am Main

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je člen 38a(1) AufenthG, ki ga je treba na podlagi nacionalnega prava razlagati tako, da mora imeti rezident za daljši čas, ki zapusti prvo državo članico, tudi ob podaljšanju dovoljenja za prebivanje status rezidenta za daljši čas v tej državi članici, skladen z določbami člena 14 in naslednjih Direktive 2003/109/ES (1), ki zgolj določajo, da ima rezident za daljši čas pravico do prebivanja na ozemlju druge države članice, kot mu je izdala status rezidenta za daljši čas, za obdobje nad tri mesece, če so izpolnjeni drugi pogoji, našteti v poglavju III Direktive?

                  2.

                  Ali ima urad za tujce na podlagi določb člena 14 in naslednjih Direktive 2003/109/ES pravico, pri odločanju o vlogi za podaljšanje na podlagi člena 38a(1) AufenthG, če so drugi pogoji za začasno podaljšanje izpolnjeni in ima tujec zlasti stalne in redne prihodke, ob tem, da se mu odvzemu njegove obstoječe pravice, ugotoviti, da je tujec medtem, torej po preselitvi v drugo državo članico, v skladu s členom 9(4), drugi pododstavek, Direktive 2003/109/ES v prvi državi članici izgubil status? Ali je čas, ki se upošteva pri odločitvi, čas zadnje upravne oziroma sodne odločbe?

                  3.

                  Če sta odgovora na prvo in drugo vprašanje nikalna:
                  Ali mora rezident za daljši čas zatrjevati, da njegova pravica do prebivanja rezidenta za daljši čas v prvi državi članici ni ugasnila?
                  Če je odgovor na to vprašanje nikalen: ali ima nacionalno sodišče ali nacionalni organ pravico preveriti, ali je dovoljenje za stalno prebivanje, izdano rezidentu za daljši čas, prenehalo veljati, ali bi bilo to v nasprotju z načelom vzajemnega priznavanja upravnih odločb, ki izhaja iz prava Unije?

                  4.

                  Ali je mogoče državljanki tretje države, ki ji je bilo izdano dovoljenje za stalno prebivanje rezidentke za daljši čas in prihaja iz Italije ter je vstopila v Nemčijo, ki ima stalne in redne prihodke, očitati, da ni dokazala ustreznega prebivališča, čeprav Nemčija ni uporabila pooblastila iz člena 15(4), drugi pododstavek, Direktive 2003/109/ES in je bilo posredovanje socialnega stanovanja potrebno samo zato, ker se ji, dokler nima dovoljenja za prebivanje na podlagi člena 38a AufenthG, ne izplačuje otroškega dodatka?

         (1)  Direktiva Sveta 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas (UL 2004, L 16, str. 44).


title: Zadeva C-745/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank den Haag, zittingsplaats Zwolle (Nizozemska) 2. decembra 2021. – L.G./Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/5

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank den Haag, zittingsplaats Zwolle (Nizozemska) 2. decembra 2021. – L.G./Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (Zadeva C-745/21)
      (2022/C 138/06)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank den Haag, zittingsplaats Zwolle

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: L.G.

         Tožena stranka: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali pravo Unije nasprotuje temu, da se pri določitvi države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za azil, z določbo nacionalnega prava prizna samostojen pomen koristi otroka, s katerim je bila prosilka noseča ob vložitvi prošnje?

                  2.

                              a.

                              Ali člen 16(1) Uredbe Dublin III (1) nasprotuje temu, da se ta določba uporabi v primeru prosilkinega zakonca, ki zakonito prebiva v državi članici, na katero je prošnja naslovljena?

                              b.

                              Če ni tako, ali je nosečnost prosilke pomenila odvisnost od zakonca, s katerim je bila noseča, v smislu navedene določbe?

                  3.

                  Ali je mogoče – če pravo Unije ne nasprotuje temu, da se pri določitvi države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za azil, na podlagi določbe nacionalnega prava koristi nerojenega otroka prizna samostojen pomen – člen 16(1) Uredbe Dublin III uporabiti za razmerje med nerojenim otrokom in očetom tega nerojenega otroka, ki zakonito prebiva v državi članici, na katero je prošnja naslovljena?

         (1)  Uredba (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (UL 2013, L 180, str. 31).


title: Zadeva T-36/22: Tožba, vložena 19. januarja 2022 – Romedor Pharma/EUIPO – Perfect Care Distribution (PERFECT FARMA CERVIRON)

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/23

      Tožba, vložena 19. januarja 2022 – Romedor Pharma/EUIPO – Perfect Care Distribution (PERFECT FARMA CERVIRON)
      (Zadeva T-36/22)
      (2022/C 138/27)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: romunščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Romedor Pharma SRL (Focşani, Romunija) (zastopnica: E. Dicu, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Perfect Care Distribution (Bukarešta, Romunija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije PERFECT FARMA CERVIRON – znamka Evropske unije št. 10 864 511

         Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 17. novembra 2021 v zadevi R 522/2021-2

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je ta tožba, kot je oblikovana in obrazložena, dopustna;

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi in posledično ugodi zahtevi za ugotovitev ničnosti znamke Evropske unije št. 10 864 511.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 60(1)(c) v povezavi s členom 8(4) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva C-760/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Wien (Avstrija) 10. decembra 2021 – Kwizda Pharma GmbH

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/6

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Wien (Avstrija) 10. decembra 2021 – Kwizda Pharma GmbH
      (Zadeva C-760/21)
      (2022/C 138/07)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgericht Wien

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Kwizda Pharma GmbH

         Nasprotna stranka: Landeshauptmann von Wien

         Vprašanja za predhodno odločanje

      Verwaltungsgericht Wien je v zvezi z razlago Uredbe (EU) št. 609/2013 (1) in Direktive 2002/46/ES (2) Sodišču v predhodno odločanje predložilo naslednja vprašanja:

                  1a)

                  Ali mora biti za izdelek, da se ga lahko opredeli kot živilo za posebne zdravstvene namene, mogoče dokazati, da lahko obljubljene rezultate pri zdravljenju bolezni ali obolenja doseže izključno v okviru prehranske obravnave, ki je medicinsko indicirana zaradi te bolezni ali tega obolenja in pri kateri se upoštevajo zahteve, ki jih to obolenje ali bolezen narekuje glede prehranjevanja?

                  1b)

                  Ali je treba v tem okviru šteti, da gre za prehransko obravnavo izključno, kadar oseba spremeni svoj način prehranjevanja tako, da začne uživati druge ali dodatne hranilne snovi, ki jih telo absorbira s prebavo?

                  1c)

                  Ali je dodatni pogoj za opredelitev kot živilo za posebne zdravstvene namene tudi, da je zaradi obolenja ali bolezni, zdravljenju katerega oziroma katere je zadevni izdelek namenjen, potrebna taka prehranska obravnava, da bolnik uživa hranilne snovi, ki jih vsebuje ta izdelek, ki jih z običajno prehrano ni mogoče zaužiti?

                  1d)

                  Ali mora živilo za posebne zdravstvene namene svoj terapevtski učinek dosegati izključno s tem, da vsebuje vse ali nekatere od teh hranilnih snovi, ki jih ni mogoče zaužiti z običajno prehrano, vendar so nujno potrebne ali obvezne za ohranitev življenjskih funkcij bolnika?

            Če je odgovor nikalen: kakšne morajo biti sestavine izdelka, da izpolnjuje zahteve za živilo za posebne zdravstvene namene?

                  2a)

                  Ali izdelek, ki je opredeljen kot prehransko dopolnilo, ne more biti opredeljen tudi kot živilo za posebne zdravstvene namene?

                  2b)

                  Če je odgovor nikalen: na podlagi katerih meril se določi, da nekega prehranskega dopolnila ni mogoče opredeliti kot živila za posebne zdravstvene namene?

                  2c)

                  Ali gre lahko za „prehransko obravnavo“ v smislu člena 2(2)(g) Uredbe (EU) št. 609/2013 tudi, če se uživajo „prehranska dopolnila“ v smislu Direktive 2002/46/ES o približevanju zakonodaj držav članic o prehranskih dopolnilih?

                  2d)

                  Ali je živilo mogoče opredeliti kot živilo za posebne zdravstvene namene že, če vsebuje hranilne snovi, ki jih je mogoče zaužiti tudi s prehranskimi dopolnili ali drugimi živili, ki pa so posebno sestavljene za zdravljenje neke bolezni ali nekega obolenja?

                  3)

                  Na podlagi katerih meril se zdravilo razlikuje od živila za posebne zdravstvene namene oziroma na podlagi katerih meril ju je mogoče razmejiti?

                  4)

                  Ali je treba zahtevo iz člena 2(2)(g) Uredbe (EU) št. 609/2013, v skladu s katero morajo sestavine, upoštevne za opredelitev kot živilo za posebne zdravstvene namene, učinkovati v okviru prehranske obravnave, ki je ni mogoče doseči s spremembo običajne prehrane, razlagati tako, da bolnik, za katerega bolezen ali obolenje se daje v promet živilo za posebne zdravstvene namene, z uživanjem splošno dostopnih živil ne more zadostno zadovoljiti svojih prehranskih potreb?

                  5a)

                  Ali je besedna zveza „pri katerih prehranske obravnave ni mogoče doseči samo s spremembo običajne prehrane“ iz člena 2(2)(g) Uredbe (EU) št. 609/2013 relativna zato, ker je treba šteti, da je ta zahteva izpolnjena tudi, kadar je mogoče hranilne snovi, ki jih je treba uživati zaradi posamezne bolezni ali posameznega obolenja, s splošno dostopnimi živili (zlasti prehranskimi dopolnili) zaužiti le s posebnim naporom?

                  5b)

                  Če je odgovor pritrdilen, na podlagi katerih meril se ugotovi, da napor, ki je povezan z uživanjem splošno dostopnih živil, izpolnjuje zahtevo „pri katerih prehranske obravnave ni mogoče doseči samo s spremembo običajne prehrane“ iz člena 2(2)(g) Uredbe (EU) št. 609/2013? Ali je treba šteti, da je ta element podan zlasti že takrat, kadar bi moral bolnik ločeno jemati več splošno dostopnih prehranskih dopolnil?

                  6a)

                  Kaj pomeni hranilna snov v smislu člena 2(2)(g) Uredbe (EU) št. 609/2013?

                  6b)

                  Na podlagi katerih meril se ugotavlja, ali je treba neko sestavino izdelka opredeliti kot hranilno snov v smislu člena 2(2)(g) Uredbe (EU) št. 609/2013?

                  7a)

                  Ali je zahteva iz člena 2(2)(g) Uredbe (EU) št. 609/2013 „se uživajo pod zdravniškim nadzorom“ izpolnjena že, kadar se ta izdelek izdaja v lekarni, ne da bi bil potreben predhodni zdravniški recept?

                  7b)

                  Na podlagi katerih meril se ugotavlja, ali je pri nekem izdelku izpolnjena zahteva glede uživanja pod zdravniškim nadzorom v smislu člena 2(2)(g) Uredbe (EU) št. 609/2013?

                  7c)

                  Kaj je posledica morebitne okoliščine, da ta zahteva glede uživanja pod zdravniškim nadzorom v smislu člena 2(2)(g) Uredbe (EU) št. 609/2013 v konkretnem primeru oziroma celo na splošno ni izpolnjena?

                  8a)

                  Ali je treba šteti, da gre za živilo za posebne zdravstvene namene le, kadar ga NI mogoče uživati brez zdravniškega nadzora?

                  8b)

                  Če je odgovor pritrdilen, na podlagi katerih meril se ugotavlja, ali je mogoče živilo uživati tudi brez zdravniškega nadzora?

         (1)  Uredba (EU) št. 609/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. junija 2013 o živilih, namenjenih dojenčkom in majhnim otrokom, živilih za posebne zdravstvene namene in popolnih prehranskih nadomestkih za nadzor nad telesno težo ter razveljavitvi Direktive Sveta 92/52/EGS, direktiv Komisije 96/8/ES, 1999/21/ES, 2006/125/ES in 2006/141/ES, Direktive 2009/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter uredb Komisije (ES) št. 41/2009 in (ES) št. 953/2009 (UL 2013, L 181, str. 35).

         (2)  Direktiva 2002/46/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. junija 2002 o približevanju zakonodaj držav članic o prehranskih dopolnilih (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 490).


title: Zadeva C-833/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Nacional (Španija) 31. decembra 2021 – Endesa Generación S.A.U/Tribunal Económico Administrativo Central

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/17

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Nacional (Španija) 31. decembra 2021 – Endesa Generación S.A.U/Tribunal Económico Administrativo Central
      (Zadeva C-833/21)
      (2022/C 138/19)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Audiencia Nacional

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Endesa Generación S.A.U

         Tožena stranka: Tribunal Económico Administrativo Central

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je s členom 14(1)(a) Direktive 2003/96/ES (1) združljiva španska zakonodaja, ki uvaja obdavčitev premoga, ki se uporablja za proizvodnjo električne energije, če se kljub navedbi, da je njen cilj varstvo okolja, ta cilj ne odraža v strukturi davka in se prihodki uporabljajo za financiranje stroškov elektroenergetskega sistema?

                  2.

                  Ali je mogoče šteti, da je okoljski cilj v strukturi davka konkretiziran z dejstvom, da so davčne stopnje določene glede na kurilno vrednost premoga, ki se uporablja za proizvodnjo električne energije?

                  3.

                  Ali je okoljski namen dosežen že s tem, da se obdavčijo nekateri neobnovljivi energenti in da uporaba tistih energentov, ki se štejejo za manj škodljive za okolje, ni obdavčena?

         (1)  Direktiva Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (UL 2003, L 283, str. 51).


title: Zadeva T-37/22: Tožba, vložena 19. januarja 2022 – Romedor Pharma/EUIPO – Perfect Care Distribution (Cerviron)

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/24

      Tožba, vložena 19. januarja 2022 – Romedor Pharma/EUIPO – Perfect Care Distribution (Cerviron)
      (Zadeva T-37/22)
      (2022/C 138/28)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: romunščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Romedor Pharma SRL (Focşani, Romunija) (zastopnica: E. Dicu, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Perfect Care Distribution (Bukarešta, Romunija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije CERVIRON – znamka Evropske unije št. 18 100 664

         Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 17. novembra 2021 v zadevi R 520/2021-2

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je ta tožba, kot je oblikovana in obrazložena, dopustna;

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi in posledično ugodi zahtevi za ugotovitev ničnosti znamke Evropske unije št. 18 100 664.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 60(1)(c) v povezavi s členom 8(4) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva C-30/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bolgarija) 12. januarja 2022 – DV/Direktor na Teritorialno podelenie na Natsionalnia osiguritelen institut – Veliko Tarnovo

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bolgarija) 12. januarja 2022 – DV/Direktor na Teritorialno podelenie na Natsionalnia osiguritelen institut – Veliko Tarnovo
      (Zadeva C-30/22)
      (2022/C 138/21)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Administrativen sad Veliko Tarnovo

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka v postopku v glavni stvari: DV

         Tožena stranka v postopku v glavni stvari: Direktor na Teritorialno podelenie na Natsionalnia osiguritelen institut – Veliko Tarnovo

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba določbo člena 30(2) Sporazuma o izstopu Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska iz Evropske unije in Evropske skupnosti za atomsko energijo v povezavi z njegovim členom 30(1)(a) razlagati tako, da osebe iz druge določbe spadajo na osebno področje uporabe člena 31(1) Sporazuma, če so bile v celotnem prehodnem obdobju neprekinjeno državljanke države članice in je zanje hkrati veljala zakonodaja Združenega kraljestva, ali jo je treba razlagati tako, da osebe na podlagi člena 30(1)(a) Sporazuma spadajo na področje uporabe člena 31(1) le, dokler so na koncu prehodnega obdobja in/ali po njegovem koncu zaposlene v Združenem kraljestvu?

                  2.

                  Ali je treba določbo člena 30(2) Sporazuma v povezavi z njegovim členom 30(1)(c) razlagati tako, da osebe iz druge določbe spadajo na področje uporabe člena 31(1) Sporazuma, če so kot državljanke Unije v celotnem prehodnem obdobju neprekinjeno prebivale v Združenem kraljestvu in je zanje hkrati v celotnem prehodnem obdobju do njegovega konca veljala zakonodaja zgolj ene države članice, ali jo je treba razlagati tako, da osebe na podlagi člena 30(1)(c) ne spadajo na področje uporabe člena 31(1), če so po koncu prehodnega obdobja prenehale stalno prebivati v Združenem kraljestvu?

                  3.

                  Ali je treba določbe člena 30(4) v povezavi s (3) Sporazuma, če bo Sodišče določbe člena 30(2) Sporazuma v povezavi z njegovim členom 30(1)(a) in (c) razložilo tako, da se te določbe ne uporabljajo za dejansko stanje v postopku v glavni stvari, ker je državljan Unije po koncu prehodnega obdobja prenehal stalno prebivati v Združenem kraljestvu, razlagati tako, da osebe, ki prebivajo v državi gostiteljici ali delajo v državi zaposlitve, ne spadajo več na področje uporabe določbe člena 30(1), če so njihova pravna razmerja, ki so jih sklenile kot zaposlene osebe (delavci) prenehala in so zaradi tega izgubile pravico do prebivanja ter po koncu prehodnega obdobja zapustile državo zaposlitve oziroma državo gostiteljico, ali jih je treba razlagati tako, da se omejitev, ki jo določa člen 30(4), nanaša na pravico do prebivanja in pravico do zaposlitve, ki sta se izvrševali po koncu prehodnega obdobja, ne da bi bilo pomembno, kdaj sta ti pravici prenehali, če sta po koncu prehodnega obdobja še obstajali?


title: Zadeva C-16/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Graz (Avstrija) 6. januarja 2022 – Staatsanwaltschaft Graz/MS

text:
               28.3.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/17

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Graz (Avstrija) 6. januarja 2022 – Staatsanwaltschaft Graz/MS
      (Zadeva C-16/22)
      (2022/C 138/20)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberlandesgericht Graz

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Staatsanwaltschaft Graz

         Tožena stranka: MS

         Ob udeležbi: Finanzamt für Steuerstrafsachen und Steuerfahndung Düsseldorf

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 1(1), prvi stavek, in člen 2(c)(i) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2014/41/EU z dne 3. aprila 2014 o evropskem preiskovalnem nalogu v kazenskih zadevah (1) razlagati tako, da se za „pravosodni organ“ in „odreditveni organ“ v smislu teh določb šteje tudi nemški finančni urad za davčne kazenske zadeve in davčne preiskave, ki je v zvezi z določenimi kaznivimi dejanji na podlagi nacionalnih določb pristojen za izvajanje pravic in obveznosti državnega tožilstva?

         (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2014/41/EU z dne 3. aprila 2014 o evropskem preiskovalnem nalogu v kazenskih zadevah (UL 2014, L 130, str. 1).


title: Zadeva C-89/22: Sklep predsednika Sodišča z dne 11. marca 2022 (predog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Hamburg – Nemčija) – Passengers friend GmbH/British Airways plc (Letalski prevozi – Plačilo odškodnine letalskim potnikom v primeru velike zamude leta – Povezovalni let, sestavljen iz dveh delov – Velika zamuda na končnem namembnem kraju, nastala med drugim delom leta, ki ga je opravil neevropski letalski prevoznik – Odškodninski zahtevek zoper evropsko letalsko družbo, ki je opravila prvi del leta)

text:
               23.5.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/9

      Sklep predsednika Sodišča z dne 11. marca 2022 (predog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Hamburg – Nemčija) – Passengers friend GmbH/British Airways plc
      (Zadeva C-89/22) (1)

      (Letalski prevozi - Plačilo odškodnine letalskim potnikom v primeru velike zamude leta - Povezovalni let, sestavljen iz dveh delov - Velika zamuda na končnem namembnem kraju, nastala med drugim delom leta, ki ga je opravil neevropski letalski prevoznik - Odškodninski zahtevek zoper evropsko letalsko družbo, ki je opravila prvi del leta)
      (2022/C 207/12)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Amtsgericht Hamburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Passengers friend GmbH

         Tožena stranka: British Airways plc

         Izrek

      Zadeva C-89/22 se izbriše iz vpisnika Sodišča.

         (1)  Datum vložitve: 10.2.2022.


title: Zadeva C-186/18: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 14. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – José Cánovas Pardo SL/Club de Variedades Vegetales Protegidas (Predhodno odločanje – Žlahtniteljska pravica v Skupnosti – Uredba (ES) št. 2100/94 – Člen 96 – Izračun zastaralnega roka za tožbe iz členov 94 in 95 – Začetek – Datum podelitve žlahtniteljske pravice ter seznanitve z dejanjem in istovetnostjo kršitelja – Datum prenehanja zadevnega ravnanja – Zaporedna dejanja – Nadaljevana dejanja – Omejitev na dejanja, storjena pred več kot tremi leti)

text:
               13.12.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 502/2

      Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 14. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – José Cánovas Pardo SL/Club de Variedades Vegetales Protegidas
      (Zadeva C-186/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Žlahtniteljska pravica v Skupnosti - Uredba (ES) št. 2100/94 - Člen 96 - Izračun zastaralnega roka za tožbe iz členov 94 in 95 - Začetek - Datum podelitve žlahtniteljske pravice ter seznanitve z dejanjem in istovetnostjo kršitelja - Datum prenehanja zadevnega ravnanja - Zaporedna dejanja - Nadaljevana dejanja - Omejitev na dejanja, storjena pred več kot tremi leti)
      (2021/C 502/02)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Supremo

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik v postopku s kasacijsko pritožbo: José Cánovas Pardo SL

         Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Club de Variedades Vegetales Protegidas

         Izrek

                  1.

                  Člen 96 Uredbe Sveta (ES) št. 2100/94 z dne 27. julija 1994 o žlahtniteljskih pravicah v Skupnosti je treba razlagati tako, da triletni zastaralni rok, ki ga ta določba določa za tožbe iz členov 94 in 95 te uredbe – ne glede na okoliščino, da dejanje kršitve zavarovane sorte traja, in ne glede na dan, ko je navedeno dejanje prenehalo – začne teči na dan, ko je bila podeljena žlahtniteljska pravica v Skupnosti in ko je imetnik žlahtniteljske pravice v Skupnosti izvedel za obstoj tega dejanja in istovetnost kršitelja.

                  2.

                  Člen 96 Uredbe št. 2100/94 je treba razlagati tako, da zastarajo le tožbe iz členov 94 in 95 te uredbe, ki se nanašajo na celoto dejanj kršitve zavarovane sorte, ki so bile vložene več kot tri leta po tem, ko je bila podeljena žlahtniteljska pravica v Skupnosti in ko je imetnik izvedel za obstoj vsakega od dejanj, ki so del te celote dejanj, posamično in za istovetnost kršitelja.

         (1)  UL C 211, 18.6.2018.


title: Zadeva C-373/19: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 21. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Finanzamt München Abteilung III/Dubrovin & Tröger GbR – Aquatics (Predhodno odločanje – Davek na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Člen 132(1)(i) in (j) – Oprostitve za določene dejavnosti, ki so v javnem interesu – Izobraževanje otrok ali mladine, šolsko ali univerzitetno izobraževanje – Šolsko ali univerzitetno izobraževanje – Osnovni plavalni tečaji)

text:
               13.12.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 502/3

      Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 21. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Finanzamt München Abteilung III/Dubrovin & Tröger GbR – Aquatics
      (Zadeva C-373/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 132(1)(i) in (j) - Oprostitve za določene dejavnosti, ki so v javnem interesu - Izobraževanje otrok ali mladine, šolsko ali univerzitetno izobraževanje - Šolsko ali univerzitetno izobraževanje - Osnovni plavalni tečaji)
      (2021/C 502/03)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesfinanzhof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Vlagatelj revizije: Finanzamt München Abteilung III

         Nasprotna stranka v revizijskem postopku: Dubrovin & Tröger GbR – Aquatics

         Izrek

      Pojem „šolsko ali univerzitetno izobraževanje“ iz člena 132(1)(i) in (j) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da ne zajema poučevanja plavanja, ki ga opravlja plavalna šola.

         (1)  UL C 27, 27.1.2020.