title: Zadeva T-151/06: Tožba, vložena  9. junija 2006  — Aluminium Silicon Mill Products proti Komisiji

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/36

         Tožba, vložena 9. junija 2006 — Aluminium Silicon Mill Products proti Komisiji
   (Zadeva T-151/06)
   (2006/C 178/66)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Aluminium Silicon Mill Products GmbH (Zug, Švica) (zastopnika: L. Ruessmann, A. Willems, lawyers)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               tožbo razglasi za dopustno;

               —

               sporno odločbo razglasi za nično v delu, v katerem Komisija ni dosledno obravnavala prodaje preko ASMP z obravnavo prodaje v začetni protidampinški preiskavi silicija iz Rusije, in posledično Evropski komisiji naloži, da ponovno izračuna stopnjo dampinga (in s tem znesek, ki ga je treba vrniti);

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Uredba Sveta (ES) št. 2229/2003 (1) uvaja protidampinške dajatve pri uvozu silicija dveh ruskih proizvajalcev izvoznikov v Skupnost, povezanih s tožečo stranko: in sicer Sual-Kremny-Urals LLC in ZAO Kremny. Ker je tožeča stranka menila, da je bila stopnja dampinga, na podlagi katere so bile plačane protidampinške dajatve, odpravljena, je vložila tri zahteve za vračilo dajtev glede na poznejši uvoz.
   Z izpodbijano odločbo je bilo zahtevam deloma ugodeno. Tožeča stranka zahteva razglasitev ničnosti odločbe v delu, v katerem določa prilagoditev brez utemeljitve, zaradi katere je ocenjena stopnja dampinga več kot de minimis, in nacionalnim carinskim organom ne omogoča, da bi vrnili zahtevano polno povračilo protidampinših dajatev na uvoz silicija s poreklom iz Rusije.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja, najprej očitno napako pri presoji in kršitev Uredbe Sveta št. 384/96 (2) (Osnovna uredba), zlasti člena 11(9), kot tudi kršitev načela pravne varnosti. Po mnenju tožeče stranke je Komisija zmotno ugotovila spremembo okoliščin, zaradi česar je morala odstopiti od metodologije, ki je bila uporabljena pri prvotni preiskavi glede prodaje preko tožeče stranke.
   Drugič, tožeča stranka navaja očitnjo napako pri presoji in kršitev člena 253 ES glede presoje o obstoju gospodarske celote, ki obsega tožečo stranko in ruske tovarne in glede prilagoditve zastopnikove provizije.
   Tretjič, tožeča stranka navaja kršitev Osnovne uredbe glede odštevanja zastopnikove provizije, in zlasti člena 2(10)(i) Osnovne uredbe, nazadnje spremenjene z Uredbo št. 2238/2000 (3). Po mnenju tožeče stranke se člen 2(10)(j), kot je bil spremenjen z Uredbo št. 1972/2002 (4), ne more uporabiti, ker bi skorajšnji postopek vračila zadeval nadaljevanje prvotnega postopka. Tožeča stranka podredno meni, da je Komisija krišla člen 2(10)(i) Osnovne uredbe, kot je bila spremenjena z Uredbo št. 1972/2002.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 2229/2003 z dne 22. decembra 2003 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve pri uvozu silicija s poreklom iz Rusije (UL L 339, str. 3).

      (2)  Uredba sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 56, str. 1).

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 2238/2000 z dne 9. oktobra 2000 o spremembah Uredbe (ES) št. 384/96 o zaščiti proti dampinškem uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 257, str. 2).

      (4)  Uredba Komisije (ES) št. 1972/2004 z dne 16. novembra 2004 o določitvi reprezentativnih cen v sektorjih perutninskega mesa in jajc ter za jajčni albumin in o spremembah Uredbe (ES) št. 1484/95 (UL L 305, str. 1).


title: Zadeva C-389/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour constitutionnelle (Belgija) 8. septembra 2008 – Base S.A., Euphony Benelux S.A., Mobistar S.A., Unitet International S.A., T2 Belgium S.A. in KPN Belgium S.A. proti Svetu ministrov in drugi stranki Belgacom S.A.

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/27

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour constitutionnelle (Belgija) 8. septembra 2008 – Base S.A., Euphony Benelux S.A., Mobistar S.A., Unitet International S.A., T2 Belgium S.A. in KPN Belgium S.A. proti Svetu ministrov in drugi stranki Belgacom S.A.
   (Zadeva C-389/08)
   (2008/C 285/44)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Cour constitutionnelle (Belgija)
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Base S.A., Euphony Benelux S.A., Mobistar S.A., Unitet International S.A., T2 Belgium S.A. in KPN Belgium S.A.

      Tožena stranka: Svet ministrov

      Druga stranka: Belgacom S.A.
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali se lahko člen 12 Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (1) razlaga tako, da omogoča pristojnemu zakonodajalcu države članice, ki deluje kot nacionalni regulativni organ, da na splošno in na podlagi izračuna neto stroškov izvajalca univerzalne storitve, ki je bil prej edini izvajalec, ugotovi, da lahko zagotavljanje univerzalne storitve pomeni neupravičeno breme za podjetja, določena za zagotavljanje univerzalne storitve?

      (1)  UL L 108, str. 51.


               29.5.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 146/7

         Tožba Adviesbureau Ehcon B. V. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 8. aprila 2004
   (Zadeva T-140/04)
   (2004/C 146/10)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Adviesbureau Ehcon B. V., s sedežem v Reeuwijku (Nizozemska), ki jo zastopa M. A. Goedkoop, odvetnik, je dne 8. aprila 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               Evropski skupnosti naloži v plačilo odškodnino v znesku 158.400,00 EUR za škodo, ki je tožnici nastala zaradi tega, ker je ni bilo oddano javno naročilo, skupaj z zakonitimi zamudnimi obrestmi vse do plačila celotnega zneska;

               —

               Evropski skupnosti naloži v plačilo izgubljen dobiček, ki ga je utrpela tožnica, v znesku 60.000,00 EUR, ker tožnica, katere ponudba je bila zavrnjena, ni mogla uporabiti in povečati svojega znanja in izkušenj, skupaj z zakonitimi zamudnimi obrestmi vse do plačila celotnega zneska;

               —

               Evropski skupnosti naloži povračilo posredne škode, ki je tožnici nastala zato, ker ne bo mogla sodelovati na razpisu, ki bo sledil razpisu na katerem ni bila izbrana. Posredno nastala škoda je nastala zaradi zmanjšane možnosti, da bi bila tožnica izbrana na naslednjem razpisu in znaša 100 % neto prihodka iz javnega naročila in sicer v znesku 25.500,00 EUR;

               —

               podredno, Evropski skupnosti naloži plačilo škode, ki je nastala tožnici zato, ker je izgubila možnost biti izbrana in sicer v znesku 26.400,00 EUR, skupaj z zakonitimi zamudnimi obrestmi vse do plačila celotnega zneska;

               —

               Evropski skupnosti naloži plačilo stroškov, ki so tožnici nastali zaradi zbiranja dokazov in predložitve zadeve evropskemu varuhu človekovih pravic in sicer v znesku 40.000,00 EUR, skupaj z zakonitimi zamudnimi obrestmi vse do plačila celotnega zneska;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Septembra 1996 je tožnica vložila pondubo na javni razpis Komisije za oddajo storitev v zvezi z direktivo o pitni vodi (1). Tožnica na razpisu ni bila izbrana.
   Tožnica meni, da je Komisija kršila dolžnost transparentnega ravnanja, ki velja na področju javnih naročil. Tožnica navaja, da je na podlagi njene pritožbe evropski ombudsman prišel do enakega zaključka.
   Tožnica prav tako navaja, da je Komisija kršila člen 3 Direktive Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev (2). Tožnica trdi, da je Komisija pri obravnavanju različnih ponudnikov ravnala diskriminatorno in pri tem kršila načela dobre upravne prakse.
   Tožnica prav tako zatrjuje, da je Komisija kršila člen 12(1) Direktive 92/50/EGS, ker tožnice ni obvestila o razlogih za zavrnitev njene ponudbe v roku petnajstih dni od dneva prejema pisne zahteve tožnice, ki jo je vložila v ta namen.
   Tožnica tudi trdi, da bi ponudba tožnice, če bi Komisija ravnala v skladu z načeli dobre upravne prakse, prišla do faze oddaje naročila. V tem primeru bi ji bilo javno naročilo tudi oddano.
   Tožnica poleg tega navaja, da je bila Komisija na podlagi členov 16 in 17(2) Direktive 92/50/EGS dolžna poslati obvestilo o rezultatih postopka oddaje Uradu za uradne objave Evropskih skupnosti najkasneje 48 dni po oddaji javnega naročila.
   Tožnica tudi trdi, da jo je Komisija poskusila prevarati.

      (1)  Javni razpis – XI.D.1 (UL 1996 C 232, str. 35).

      (2)  Direktiva Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev.


title: Zadeva T-495/15: Tožba, vložena 27. avgusta 2015 – Sociedad agraria de transformación no 9982 Montecitrus/UUNT – Spanish Oranges (MOUNTAIN CITRUS SPAIN)

text:
               26.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 354/40

         Tožba, vložena 27. avgusta 2015 – Sociedad agraria de transformación no 9982 Montecitrus/UUNT – Spanish Oranges (MOUNTAIN CITRUS SPAIN)
   (Zadeva T-495/15)
   (2015/C 354/49)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sociedad agraria de transformación no 9982 Montecitrus (Pulpí, Španija) (zastopnik: N. Fernández Fernández-Pacheco, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Spanish Oranges, SL (Castellón, Španija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti z besednimi elementi „MOUNTAIN CITRUS SPAIN“ – prijava registracije št. 11 290 293

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 26. junija 2015 v zadevi R 871/2014-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               zavrne prijavo zadevne znamke za vse proizvode iz razredov 29 in 31;

               —

               intervenientki naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-102/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. decembra 2014 – Heli-Flight proti EASA (Civilno letalstvo — Vloga za odobritev pogojev letenja za helikopter tipa Robinson R66 — Odločba EASA o zavrnitvi — Ničnostna tožba — Obseg nadzora komisije za pritožbe — Obseg nadzora Splošnega sodišča — Tožba zaradi neukrepanja — Nepogodbena odgovornost)

text:
               9.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/46

         Sodba Splošnega sodišča z dne 11. decembra 2014 – Heli-Flight proti EASA
   (Zadeva T-102/13) (1)

   ((Civilno letalstvo - Vloga za odobritev pogojev letenja za helikopter tipa Robinson R66 - Odločba EASA o zavrnitvi - Ničnostna tožba - Obseg nadzora komisije za pritožbe - Obseg nadzora Splošnega sodišča - Tožba zaradi neukrepanja - Nepogodbena odgovornost))
   (2015/C 046/56)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Heli-Flight GmbH & Co. KG (Reichelsheim, Nemčija) (zastopnik: T. Kittner, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za varnost v letalstvu (EASA) (zastopnika: T. Masing in C. Eckart, odvetnika)

      Predmet

   Prvič, predlog za razglasitev ničnosti odločbe EASA z dne 13. januarja 2012, s katero je bila zavrnjena vloga tožeče stranke za odobritev pogojev letenja za helikopter tipa Robinson R66 (serijska številka 0034), drugič, predlog, da naj se ugotovi neukrepanje EASA glede vlog tožeče stranke z dne 11. julija 2011 in 10. januarja 2012 v zvezi z navedenim helikopterjem, in tretjič, predlog, da naj se EASA naloži povrnitev škode, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi te odločbe o zavrnitvi in zadevnega neukrepanja.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Heli-Flight GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 123, 27.4.2013.


title: Zadeva C-431/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Španija) 2. avgusta 2016 – Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) in Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)/José Blanco Marques

text:
               31.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 402/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Španija) 2. avgusta 2016 – Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) in Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)/José Blanco Marques
   (Zadeva C-431/16)
   (2016/C 402/20)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnika: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) in Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

      Druga stranka: José Blanco Marques

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba šteti, da je določba nacionalnega prava, kot je tista iz člena 6(4) Kraljeve uredbe 1646/1972 z dne 23. junija 1972, ki predpisuje, da dodatek v višini 20 % od predpisane osnove, ki pripada upokojencem, starejšim od 55 let, ki so trajno in popolnoma nezmožni za opravljanje svojega običajnega poklica „miruje v obdobju, ko ima delavec zaposlitev“, pravilo za preprečevanje prekrivanja v smislu členov 12, 46a, 46b in 46c Uredbe EGS 1408/71 (1) in členov 5, 53, 54 in 55 Uredbe (ES) 883/2004 (2), ob upoštevanju, da je špansko Tribunal Supremo podalo razlago, da se nezdružljivost, predpisana v tej določbi nacionalnega prava, uporablja ne le za opravljanje zaposlitve temveč tudi za prejemanje starostne pokojnine?

               2.

               V primeru pritrdilnega odgovora na prejšnje vprašanje, ali je treba člen 46a(3)(a) Uredbe (EGS) 1408/71 in člen 53(3)(a) Uredbe (ES) 883/2004 razlagati tako, da se lahko pravilo za preprečevanje prekrivanja omenjene dajatve in pokojnine iz druge države Evropske unije ali Švice lahko uporabi le, kadar obstaja pravilo nacionalnega prava z zakonsko močjo, ki izrecno določa nezdružljivost dajatev v okviru socialne varnosti za invalidnost, starost ali za preživele osebe, kot je ta, ki je sporna v tej zadevi, in dajatev ali dohodkov, ki jih upravičenec pridobi v tujini? Oziroma ali je mogoče v skladu s členoma 12 Uredbe (EGS) 1408/71 in 5 Uredbe (ES) 883/2004 pravilo za preprečevanje prekrivanja uporabiti za pokojnine iz druge države Evropske unije ali Švice, kljub temu da ni izredne zakonske določbe, vendar pa je bila v nacionalni sodni praksi sprejeta razlaga, da je sporna dajatev nezdružljiva s starostno pokojnino po španskem pravu?

               3.

               Če je odgovor na prejšnje vprašanje tak, da se za obravnavani primer špansko pravilo za preprečevanje prekrivanja (skupaj z njegovo razširitvijo s sodno prakso) uporablja, kljub temu da ni izrecne zakonske določbe, ki bi urejala dajatve ali dohodke iz tujine, ali je treba šteti, da je dodatek v višini 20 %, ki v skladu z špansko zakonodajo na področju socialne varnosti pripada upokojencem, starejšim od 55 let, ki so trajno in popolnoma nezmožni za opravljanje svojega običajnega poklica, dajatev iste vrste kot starostna pokojnina v okviru švicarskega sistema socialne varnosti? Ali se obseg opredelitev različnih področij socialne varnosti iz člena 4(1) Uredbe (EGS) 1408/71 in člena 3(1) Uredbe (ES) 883/2004 določi na ravni Skupnostni ali je treba slediti opredelitvam, ki jo nacionalna zakonodaja daje za vsako konkretno dajatev? Če ima opredelitev skupnostni obseg, ali je treba dodatek v višini 20 % od predpisane osnove k pokojnini zaradi trajne in popolne nezmožnosti, ki je predmet tega postopka, šteti za dajatev za invalidnost ali za dajatev za brezposelnost, glede na to, da dopolnjuje pokojnino zaradi trajne in popolne nezmožnosti za opravljanje običajnega poklica, ker osebe, starejše od 55 let, težko najdejo drugo zaposlitev, tako da izplačevanje tega dodatka miruje, če njegov upravičenec opravlja zaposlitev?

               4.

               Ali je treba, če se šteje, da sta obe dajatvi istovrstni, in glede na to, da se niti za določitev zneska španske invalidske pokojnine niti njenega dodatka niso upoštevala obdobja plačevanja prispevkov v drugi državi, šteti, da je dodatek v višini 20 % od predpisane osnove k španski pokojnine zaradi trajne in popolne nezmožnosti dajatev za katero se uporabljajo pravila za preprečevanje prekrivanja, ker je treba šteti, da je njegov znesek neodvisen od trajanja zavarovalnih dob ali dob prebivanja v smislu člena 46b(2)(a) Uredbe (EGS) 1408/71 in člena 54(2)(a) Uredbe (ES) 883/2004? Ali se pravilo za preprečevanje prekrivanja lahko uporabi, čeprav ta dajatev ni našteta v delu D Priloge IV k Uredbi (EGS) 1408/71 niti v Prilogi IX k Uredbi (ES) 883/2004?

               5.

               V primeru pritrdilnega odgovora na prejšnje vprašanje, ali se uporablja določba iz člena 46a(3)(d) Uredbe (EGS) 1408/71 in člena 53(3)(d) Uredbe (ES) 883/2004 v skladu s katero se lahko dajatev v okviru španske socialne varnosti zmanjša samo „do zneska dajatev, izplačljivega po zakonodaji“ druge države, v tem primeru Švice?

               6.

               Če se šteje, da sta dajatvi različne narave in glede na to da ni ugotovljeno, da bi Švica uporabljala kakršno koli pravilo za preprečevanje prekrivanja, ali se lahko za dodatek v višini 20 % od predpisane osnove k španski pokojnini zaradi trajne in popolne nezmožnosti na podlagi člena 46c uredbe (EGS) 1408/71 in člena 55 Uredbe (ES) 883/2004 v celoti uporabi zmanjšanje ali pa ga je treba uporabiti sorazmerno in ali je treba v obeh primerih uporabiti omejitev iz člena 46a(3)(d) Uredbe (EGS) 1408/71 in člena 53(3)(d) Uredbe (ES) 883/2004, v skladu s katero se lahko dajatev v okviru španske socialne varnosti zmanjša samo „do zneska dajatev, izplačljivega po zakonodaji“ druge države, v tem primeru Švice?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 35).

      (2)  Uredba (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 72).


title: Zadeva T-234/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2011 – Koninklijke Grolsch proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Nizozemski trg piva — Odločba o ugotovitvi enotne in trajajoče kršitve člena 81 ES — Udeležba tožeče stranke pri ugotovljeni kršitvi — Nezadosten dokaz — Neobrazložitev)

text:
               22.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/33

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2011 – Koninklijke Grolsch proti Komisiji
   (Zadeva T-234/07) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Nizozemski trg piva - Odločba o ugotovitvi enotne in trajajoče kršitve člena 81 ES - Udeležba tožeče stranke pri ugotovljeni kršitvi - Nezadosten dokaz - Neobrazložitev)
   2011/C 311/57
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Koninklijke Grolsch NV (Enschede, Nizozemska) (zastopnika: M. Biesheuvel in J. de Pree, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva A. Bouquet, S. Noë in A. Nijenhuis, zastopniki, nato A. Bouquet in S. Noë, skupaj z M. Slotboomom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2007) 1697 z dne 18. aprila 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 (ES) (zadeva COMP/B.2/37.766 – Nizozemski trg piva) v delu, ki se nanaša na tožečo stranko, in, podredno, predlog za odpravo ali znižanje globe, naložene tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Odločba Komisije C(2007) 1697 z dne 18. aprila 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 (ES) (zadeva COMP/B-2/37.766 – Nizozemski trg piva) se razglasi za nično v delu, ki se nanaša na družbo Koninklijke Grolsch NV.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 211, 8.9.2007.


title: Zadeva T-315/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. novembra 2016 – Vince/EUIPO (ELECTRIC HIGHWAY) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije ELECTRIC HIGHWAY — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisnost — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               9.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/35

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. novembra 2016 – Vince/EUIPO (ELECTRIC HIGHWAY)
   (Zadeva T-315/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije ELECTRIC HIGHWAY - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisnost - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 006/43)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Dale Vince (Stroud, Združeno kraljestvo) (zastopnik: B. Longstaff, barrister)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: S. Bonne, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 3. marca 2015 (zadeva R 1442/2014-5) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka ELECTRIC HIGHWAY kot znamko Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Daleu Vinceu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 406, 7.12.2015.


title: Zadeva T-17/09: Tožba, vložena 9. januarja 2009 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji

text:
               4.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/27

         Tožba, vložena 9. januarja 2009 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji
   (Zadeva T-17/09)
   (2009/C 82/49)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnik: N. Korogiannakis, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba Komisije, s katero je zavrnila ponudbo tožeče stranke v zvezi z javnim naročilom VT/2008/019 – EMPL EESSI za „informacijske storitve in proizvode v okviru projekta EESSI (Electronic Exchange of Social Security Information“ (1), ki je bila vročena tožeči stranki z dopisom z dne 30. oktobra 2008, in vse naslednje odločbe, vključno s tisto, da se naročilo dodeli uspešnemu ponudniku, naj se razglasijo za nične;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo škode, ki je nastala tožeči stranki zaradi obravnavanega postopka oddaje naročila, v višini 883.703,50 eura;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov, ki so nastali tožeči stranki v zvezi s to tožbo, tudi če bo ta zavrnjena.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka v tej zadevi predlaga razglasitev ničnosti odločbe tožene stranke, da se zavrne njena ponudba, vložena v zvezi z javnim naročilom VT/2008/019 – EMPL CAD A/17543 za informacijske storitve in proizvode v okviru projekta EESSI (Electronic Exchange of Social Security Information – elektronska izmenjava informacij o socialni varnosti), in da naročilo dodeli uspešnemu ponudniku. Tožeča stranka dalje predlaga povračilo škode, ki naj bi ji nastala zaradi postopka javnega naročila.
   Tožeča stranka v utemeljitev svojih trditev navaja štiri tožbene razloge.
   Prvič, navaja, da je Komisija zmagovalnega ponudnika prednostno obravnavala v okviru številnih drugih naročil in da mu je bila naklonjena tudi v tem javnem naročilu. Tožeča stranka dalje trdi, da jo je tožena stranka v zvezi s tem sistematično diskriminirala.
   Drugič, tožeča stranka trdi, da Komisija ni spoštovala pravil o izločitvenih merilih iz razpisnih pogojev in s tem kršila člena 93 in 94 Finančne uredbe (2) ter člena 133a in 134 njenih izvedbenih pravil in tudi člen 45 Direktive 2004/18/ES (3).
   Tretjič, tožeča stranka trdi, da je tožena stranka storila vrsto očitnih napak pri presoji, ko je ocenjevalni odbor ocenjeval ponudbo tožeče stranke.
   Četrtič, tožeča stranka trdi, da je tožena stranka ponudbo tožeče stranke presojala na splošno in samovoljno, da svoje odločitve ni obrazložila in tako storila vrsto očitnih napak pri presoji.

      (1)  UL 2008/S 111-148231.

      (2)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 248, 16.9.2002, str. 1).

      (3)  Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL L 134, 30.4.2004, str. 114).


title: Zadeva C-216/10 P: Pritožba, ki jo je 6. maja 2010 vložila Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 3. marca 2010 v zadevi T-321/07, Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/26

         Pritožba, ki jo je 6. maja 2010 vložila Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 3. marca 2010 v zadevi T-321/07, Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-216/10 P)
   2010/C 179/42
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH (zastopnika R. Kunze, G. Würtenberger, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Applus Servicios Tecnológicos, SL

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 3. marca 2010 v zadevi Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH proti UUNT – Applus Servicios Tecnológicos, SL (T-321/07, izpodbijana sodba), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo zoper odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 7. junija 2007, s katero je bila potrjena odločba oddelka za ugovore o zavrnitvi ugovora zoper prijavo znamke Skupnosti 002.933.356;

               —

               po koncu pisnega postopka določi datum obravnave pri Sodišču;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica navaja, da je treba sodbo Splošnega sodišča razveljaviti iz naslednjih razlogov:

               —

               Splošno sodišče je nepravilno potrdilo presojo odbora za pritožbe glede merila za verjetnost zmede na podlagi člena 8(1)(b) Uredbe o znamki Skupnosti (1);

               —

               Splošno sodišče je nepravilno opustilo presojo ugovora pritožnice, ki temelji na členu 8(5) Uredbe o znamki Skupnosti;

               —

               Splošno sodišče je kršilo člen 75 Uredbe o znamki Skupnosti, ker je presodilo, da odboru za pritožbe ni bilo treba izčrpno preučiti preostalih trditev pritožnice, zlasti tistih, ki se nanašajo na razlikovalni značaj prejšnje registracije znamke „zaradi ekonomičnosti postopka“;

               —

               izpodbijana sodba krši člen 76 Uredbe o znamki Skupnosti;

               —

               Splošno sodišče je napačno sprejelo, da dejstvo, da UUNT pritožnice ni obvestil o spremembi imetnika prijav znamke Skupnosti in ji tako odvzel možnost dati pripombe na spremembo stranke, ne vodi do resne kršitve pritožničine pravice do poštenega sojenja.

               —

               Splošno sodišče je izreklo odločitev o stroških, ki ni v skladu z upoštevnimi določbami prava Evropske unije.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, str. 1).


title: Zadeva C-250/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Înalta Curte de Casație și Justiție (Romunija) 22. maja 2012 – Călin Ion Plavoșin proti Direcția Generală a Finanțelor Publice Timiș – Serviciul Solutionare Contestații, Activitatea de Inspecție Fiscală – Serviciul de Inspecție Fiscală Timiș

text:
               11.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Înalta Curte de Casație și Justiție (Romunija) 22. maja 2012 – Călin Ion Plavoșin proti Direcția Generală a Finanțelor Publice Timiș – Serviciul Solutionare Contestații, Activitatea de Inspecție Fiscală – Serviciul de Inspecție Fiscală Timiș
   (Zadeva C-250/12)
   2012/C 243/12
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Înalta Curte de Casație și Justiție

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Călin Ion Plavoșin

      Tožena stranka: Direcția Generală a Finanțelor Publice Timiș – Serviciul Soluționare Contestații, Activitatea de Inspecție Fiscală – Serviciul de Inspecție Fiscală Timiș

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člena 73 in 78 Direktive 2006/112/ES (1), če je bil prodajalec prekvalificiran v davčnega zavezanca za namene DDV in sta se stranki dogovorili o znesku plačila (ceni) za dobavo nepremičnine brez omembe DDV, razlagati tako, da davčno osnovo sestavlja:

               (a)

               znesek plačila (cena) za dobavo blaga, o katerem se stranki dogovorita, zmanjšan za stopnjo DDV, ali

               (b)

               znesek plačila (cena) za dobavo blaga, o katerem se stranki dogovorita?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).


title: Zadeva C-254/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Općinski sud u Velikoj Gorici (Hrvaška) 26. maja 2014 – VG Vodoopskrba d.o.o. za vodoopskrbu i odvodnju proti Đuru Vladiki

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Općinski sud u Velikoj Gorici (Hrvaška) 26. maja 2014 – VG Vodoopskrba d.o.o. za vodoopskrbu i odvodnju proti Đuru Vladiki
   (Zadeva C-254/14)
   2014/C 253/25
   Jezik postopka: hrvaščina

      Predložitveno sodišče

   Općinski sud u Velikoj Gorici

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: VG Vodoopskrba d.o.o. za vodoopskrbu i odvodnju

      Tožena stranka: Đuro Vladika

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Na podlagi katerega načela potrošnik plača vodo v skladu z evropskim pravom, torej ali mora potrošnik plačati samo vodo po porabi, odčitano na števcu za vodo, in po ceni vode ali pa mora plačati tudi ceno vode, namenjeno kritju stroškov za dejavnosti komunalnih operaterjev (delovanje, tekoče vzdrževanje, upravljanje z infrastrukturo, plače zaposlenih itd.)?


title: Zadeva T-59/07: Tožba, vložena 20. februarja 2007 — Polimeri Europa proti Komisiji

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/48

         Tožba, vložena 20. februarja 2007 — Polimeri Europa proti Komisiji
   (Zadeva T-59/07)
   (2007/C 95/97)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Polimeri Europa S.p.A. (Brindisi, Italija) (zastopnika: M. Siragusa in F. M. Moretti, avvocati)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba naj se v celoti ali delno razglasi za nično s posledicami za višino sankcije;

               —

               podredno, sankcija naj se razglasi za nično ali zmanjša;

               —

               v vsakem primeru naj se Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Z Odločbo C(2006) 5700 konč. z dne 29. novembra 2006 v zadevi COMP/F/38.638 — butadienska guma in stiren-butadienska guma v emulziji — (v nadaljevanju: Odločba) je Komisija ugotovila, da je družba POLIMERI EUROPA skupaj z drugimi podjetji kršila člen 81 ES in člen 53 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru z dogovarjanjem o ciljnih cenah za proizvode BR/ESBR, z delitvijo strank s sporazumi o nenapadanju in z izmenjevanjem zaupnih poslovnih informacij.
   Družba POLIMERI EUROPA v utemeljitev tožbe zoper naveden ukrepi najprej navaja hude kršitve postopka in kršitev svoje pravice do obrambe. Tožeča stranka zlasti opozarja, da naj bi Komisija: (i) na neprimeren način uporabila t. i. program ugodne obravnave; (ii) na neupravičen in nerazložljiv način sprejela še eno obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah in pri tem še izkrivila njen namen; (iii) pripisala družbi POLIMERI EUROPA, prvič z Odločbo, izključno odgovornost za dejstva v zvezi z obdobjem, v katerem ni vodila poslov ona, temveč družba Syndial S.p.A; (vi) vnesla v Odločbo novo določitev trga, drugačno od predhodno uporabljene.
   Tožeča stranka nadalje navaja, da ima Odločba vsebinske napake zaradi: (i) napačne preučitve in pomanjkljive ter protislovne obrazložitve v zvezi z definicijo zadevnega trga, ker je Komisija skupaj ocenila sektorja BR/ESBR — ne da bi poleg tega upoštevala naravno gumo — in neupravičeno določila trg; (ii) napačne ugotovitve odgovornosti družbe POLIMERI EUROPA za dejstva iz obdobja, v katerem ni upravljala zadevne proizvode ona, temveč druga družba; (iii) neobstoja preučitve in pomanjkljive ter protislovne obrazložitve v zvezi z oceno dejstev; (iv) neobstoja preučitve in pomanjkljive ter protislovne obrazložitve v zvezi z dokazi o domnevnem nedopustnem aktu na trgu BR.
   Na koncu tožeča stranka navaja, da je sankcija, ki ji je bila naložena, nezakonita zaradi: (i) kršitve obveznosti presoje dejanskega učinka kršitve; (ii) pomanjkljive obrazložitve in kršitve načel enakega obravnavanja in sorazmernosti glede uporabe zvišanja zaradi odvračanja; (iii) napačnega izračuna obdobja trajanja kršitve glede na razpoložljive dokaze; (iv) napačne obrazložitve in kršitve načel pravne varnosti in sorazmernosti glede uporabe instituta povratništva; (iv) neuporabe olajševalne okoliščine, da ni prišlo do izvajanja domnevnih sporazumov oziroma usklajenih ravnanj.


title: Zadeva T-755/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2016 – Herbert Smith Freehills/Komisija (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokumenti, ki se nanašajo na razprave pred sprejetjem direktive o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o proizvodnji, predstavitvi in prodaji tobačnih in povezanih izdelkov — zavrnitev dostopa — Izjema, ki se nanaša na varstvo pravnih mnenj — Pravica do obrambe — Prevladujoč javni interes)

text:
               24.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2016 – Herbert Smith Freehills/Komisija
   (Zadeva T-755/14) (1)

   ((Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti, ki se nanašajo na razprave pred sprejetjem direktive o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o proizvodnji, predstavitvi in prodaji tobačnih in povezanih izdelkov - zavrnitev dostopa - Izjema, ki se nanaša na varstvo pravnih mnenj - Pravica do obrambe - Prevladujoč javni interes))
   (2016/C 392/36)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Herbert Smith Freehills LLP (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: P. Wytinck, odvetnik)

      Tožena stranka: Evrospka komisija (zastopniki: P. Van Nuffel, J. Baquero Cruz in F. Clotuche Duvieusart, agenti)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Svet Evropske unije (zastopniki: E. Rebasti, J. Herrmann in M. Veiga, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe Komisije Gestdem 2014/2070 z dne 24. septembra 2014 o zavrnitvi dostopa do nekaterih dokumentov, povezanih s sprejetjem Direktive 2014/40/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o proizvodnji, predstavitvi in prodaji tobačnih in povezanih izdelkov in razveljavitvi Direktive 2001/37/ES (UL 2014, L 127, str. 1).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Herbert Smith Freehills LLP nosi svoje stroške in plača stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               3.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 26, 26.1.2015.


title: Zadeva T-80/07: Tožba, vložena 15. marca 2007 — JanSport Apparel proti UUNT (BUILT TO RESIST)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/55

         Tožba, vložena 15. marca 2007 — JanSport Apparel proti UUNT (BUILT TO RESIST)
   (Zadeva T-80/07)
   (2007/C 95/111)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: JanSport Apparel Corp (Wilmington, Združene države Amerike) (zastopniki: C. Bercial Arias, C. Casalonga, K. Dimidjian-Lecompte, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe z dne 12. januarja 2007, R 1090/2006-2, s katero je bila delno zavrnjena registracija prijave CTM št. 2937522 BUILT TO RESIST za naslednje proizvode:

                           —

                           papir, lepenka in izdelki iz teh snovi, ki jih ne obsegajo drugi razredi; tiskarski izdelki; knjigoveški material; table iz papirja ali lepenke, albumi, okrožnice, vreče iz papirja ali plastike za embaliranje, papirnate vrečke (stožčaste), slinčki iz papirja, knjige, koledarji, kartonske nalepke, katalogi, geografske karte, vzorci za vezenje, gravure, ovojnice, mape, formularji, voščilnice, knjige, revije, časopisi, pamfleti, okrožnice in druge tiskane publikacije, fotografije, slike, portreti, razglednice, pisarniški pribor, naslovne ploščice, naslovne štampiljke, lepilni trakovi za pisarniške ali gospodinjske namene, označevalni trakovi za knjige, pisalne podloge, gumirani trakovi, papir, lepenka in izdelki iz teh snovi, lepila za pisarniški material in za gospodinjske namene, potrebščine za umetnike; čopiči; pisalni stroji in pisarniški pribor (razen pohištva); materiali za učenje in poučevanje (razen aparatov); zavijalni materiali iz umetnih snovi (ki jih ne obsegajo drugi razredi); tiskarske črke; škatle za barvice, pisalna peresa, pisemski papir, ovojnice, plakati, papirnati transparenti, rokovniki, beležnice in papirnate mape; podlage za računalniško miško iz razreda 16;

                           —

                           usnje in imitacije usnja in izdelki iz teh snovi, ki jih ne obsegajo drugi razredi; živalske kože, živinske kože; kovčki in potovalne torbe; večnamenske torbe in športne torbe, mehki kovčki, kovčki, nahrbtniki, vsakodnevni nahrbtniki, torbice za okoli pasu, nahrbtniki z okvirjem, platneni nahrbtniki, smučarski nahrbtniki, torbe za knjige, velike torbe, kopalne torbe, kolesarske torbe, ročne torbe, potovalne torbe za oblačila, potovalne torbe za oblačila, ročni kovčki, kovčki s koleščki, aktovke, denarnice, dežniki in sončniki, etuiji in držala za vizitke, listnice in denarne sponke, trakovi, podloge in pasovi in vsi proizvodi v zvezi z zgoraj navedenimi, če jih obsega razred 18; in

                           —

                           oblačila, pokrivala in obutev iz razreda 25; in

               —

               naj se Uradu naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Nacionalna besedna znamka „BUILT TO RESIST “za blago in storitve iz razredov 16, 18 in 25 — prijava št. 293 7522.

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave.

      Odločba Odbora za pritožbe: Pritožba se zavrne.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) in 7(1)(c) Uredbe Sveta št. 40/94.
   Prvič, glede opisa prijavljene besedne znamke, tožeča stranka trdi, da le-ta omogoča upoštevni javnosti, da nemudoma in brez nadaljnjega pomisleka zazna katerokoli značilnost ponujenega blaga. Zgolj dejstvo, da zadevna besedna znamka spominja na prijavljene proizvode, po mnenju tožeče stranke, ne zadostuje za zavrnitev registracije in se torej omogoči varstvo na podlagi člena 7(1)(c). Še več, tožeča stranka trdi, da glede na ustaljeno sodno prakso, četudi je slogan poleg osnovne funkcije blagovne znamke namenjen tudi trženju ali oglaševanju, to še ni razlog za zavrnitev registracije. Nadalje tožeča stranka trdi, da dejstvo, da je bila blagovna znamka registrirana na nacionalni ravni v Združenih državah za iste proizvode, dokazuje, da jo javnost lahko zazna in še natančneje za angleško govoreče potrošnike predstavlja označbo trgovskega izvora.
   Drugič, glede razlikovalnega učinka, tožeča stranka trdi, da besedna znamka vsebuje vsaj minimalno stopnjo razlikovalnega učinka, zaradi česar bi bilo treba dovoliti registracijo.


title: Zadeva T-205/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. julija 2013 – GRE proti UUNT – Villiger Söhne (LIBERTE american blend na modri podlagi) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti LIBERTE american blend — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti La LIBERTAD — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               10.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 233/7

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. julija 2013 – GRE proti UUNT – Villiger Söhne (LIBERTE american blend na modri podlagi)
   (Zadeva T-205/12) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti LIBERTE american blend - Prejšnja figurativna znamka Skupnosti La LIBERTAD - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 233/12
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (Kloster Lehnin, Nemčija) (zastopnika: I. Memmler in S. Schulz, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Walicka, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Villiger Söhne GmbH (Waldshut-Tiengen, Nemčija) (zastopnika: B. Pikolin in H. McKenzie, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 1. marca 2012 (zadeva R 387/2011-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Villiger Söhne GmbH in GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 209, 14.7.2012.


title: Zadeva C-322/09 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. novembra 2010 – NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB proti Evropski komisiji (Pritožba — Državna pomoč — Pritožba konkurenta — Dopustnost — Uredba (ES) št. 659/1999 — Členi 4, 10, 13 in 20 — Odločba Komisije, da ne bo nadaljevala preučitve pritožbe — Opredelitev Komisije, da ukrepi deloma niso državne pomoči deloma so obstoječe pomoči, združljive s skupnim trgom — Člen 230 ES — Pojem izpodbojni akt )

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/14

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. novembra 2010 – NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-322/09 P) (1)

   (Pritožba - Državna pomoč - Pritožba konkurenta - Dopustnost - Uredba (ES) št. 659/1999 - Členi 4, 10, 13 in 20 - Odločba Komisije, da ne bo nadaljevala preučitve pritožbe - Opredelitev Komisije, da ukrepi deloma niso državne pomoči deloma so obstoječe pomoči, združljive s skupnim trgom - Člen 230 ES - Pojem „izpodbojni akt“)
   2011/C 13/22
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB (zastopnika: M. Merola in L. Armati, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: L. Flynn in T. Scharf, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 9. junija 2009 v zadevi NDSHT proti Komisiji (T-152/06), s katero je Splošno sodišče kot nedopustno zavrglo tožbo za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, vsebovane v dopisih z dne 24. marca in 28. aprila 2006, da ne bo začela postopka iz člena 88(2) Pogodbe ES, po pritožbi pritožnice v zvezi z državnimi pomočmi, ki naj bi jih švedski organi domnevno dodelili družbi Stockholm Visitors Board AB, v obliki različnih vrst subvencij, ki jih je dodelilo mesto Stockholm – Izpodbojni akti

      Izrek

               1.

               Sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 9. junija 2009 v zadevi NDSHT proti Komisiji (T-152/06) se razveljavi.

               2.

               Ugovor nedopustnosti, ki ga je vložila Komisija Evropskih skupnosti pri Splošnem sodišču, se zavrne.

               3.

               Zadeva se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije, da bo odločilo o predlogih družbe NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB za razglasitev ničnosti odločbe Komisije Evropskih skupnosti, vsebovane v njenih dopisih z dne 24. marca in 28. aprila 2006, da ne bo nadaljevala preverjanja pritožbe te družbe, vložene glede domnevno nezakonitih državnih pomoči, ki jih je mesto Stockholm dodelilo družbi Stockholm Visitors Board AB.

               4.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 233, 26.6.2009, str. 12.


title: Zadeva T-501/04: Tožba Bodegas Franco-Españolas S.A. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 23. decembra 2004

text:
               19.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/27

         Tožba Bodegas Franco-Españolas S.A. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 23. decembra 2004
   (Zadeva T-501/04)
   (2005/C 45/60)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina
   Bodegas Franco-Españolas S.A. s sedežem v Logroñu (Španija), ki jo zastopa María Emilia López Camba, abogado del Ilustre Colegio de Madrid, je dne 23. decembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Uradu za harmonizacijo na notranjem trgu (znamke in modeli).
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo prvega Odbora za pritožbe UUNT z dne 25. oktobra 2004 v zadevi R 513/2002-1;

               —

               UUNT-ju in drugi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Tožeča stranka

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Besedna znamka „ROYAL“ za proizvode iz razreda 33 (alkoholne pijače, razen piva)

               Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku ugovora:

               Compañia General da Agricultura das Vinhas do Alto Douro S.A.

               Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom:

               Portugalska figurativna znamka „ROYAL BRANDE“, št. 122.170, besedna znamka Skupnosti „ROYAL FEITORIA“, št. 418.301 in mednarodna besedna znamka „ROYAL OPORTO WINE COMPANY (PORTUGAL)“, št. 174.788 za proizvode iz razreda 33

               Odločba Oddelka za ugovore:

               Ugoditev ugovoru na podlagi znamke Skupnosti št. 418.301, in zavrnitev zahteve za registracijo

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe

               Tožbeni razlogi:

               Napačna razlaga člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94


title: Zadeva T-419/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 1. julija 2009 — Okalux proti UUNT — Messe Düsseldorf (OKATECH) ( Znamka Skupnosti — Postopek razveljavitve — Besedna znamka Skupnosti OKATECH — Delni umik — Rok za tožbo — Člena 57 in 77a Uredbe (ES) št. 40/94 (postala člena 58 in 80 Uredbe (ES) št. 207/2009) — Načeli zaupanja v pravo in pravne varnosti — Pravica do izjave )

text:
               15.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/20

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 1. julija 2009 — Okalux proti UUNT — Messe Düsseldorf (OKATECH)
   (Zadeva T-419/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek razveljavitve - Besedna znamka Skupnosti OKATECH - Delni umik - Rok za tožbo - Člena 57 in 77a Uredbe (ES) št. 40/94 (postala člena 58 in 80 Uredbe (ES) št. 207/2009) - Načeli zaupanja v pravo in pravne varnosti - Pravica do izjave“)
   2009/C 193/29
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Okalux GmbH (Marktheidenfeld, Nemčija) (zastopnik: M. Beckensträter, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: S. Schäffner, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Messe Düsseldorf GmbH (Düsseldorf, Nemčija) (zastopnika: sprva I. Friedhoff, nato S. von Petersdorff-Campen, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. septembra 2007 (zadeva R 766/2007-2), o postopku za razveljavitev med Messe Düsseldorf GmbH in Okalux GmbH.

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Okalux GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 8, 12.1.2008.


title: Zadeva T-215/12: Tožba, vložena 22. maja 2012 – MPM-Quality in Eutech proti UUNT – Elton hodinářská (MANUFACTURE PRIM 1949)

text:
               8.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/10

         Tožba, vložena 22. maja 2012 – MPM-Quality in Eutech proti UUNT – Elton hodinářská (MANUFACTURE PRIM 1949)
   (Zadeva T-215/12)
   2012/C 273/18
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: češčina

      Stranke

      Tožeči stranki: MPM-Quality v.o.s. (Frýdek-Místek, Češka republika) in Eutech akciová společnost (Šternberk, Češka republika) (zastopnik: M. Kyjovský, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Elton hodinářská, a.s.

      Predlog

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               razveljavi odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 5. marca 2012 v zadevi R 826/2010-4;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: sestavljena znamka „MANUFACTURE PRIM 1949“ št. 3531662 za proizvode in storitve iz razredov 9, 14 in 35

      Imetnik znamke Skupnosti: Elton hodinářská, a.s.

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: tožeči stranki

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: zahteva na podlagi člena 51(1)(b) v povezavi s členom 8(1)(a) in (b) ter (5) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 in na podlagi člena 52(1)(b) navedene uredbe

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev zahteve

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Tožeči stranki trdita, da je odbor za pritožbe kršil člena 8(1)(a) in (b) ter (5) in 52(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 (v nadaljevanju: Uredba), ker je:

               —

               izhajal iz napačne razlage dokaznega bremena na podlagi členov 54 in 165(4) Uredbe;

               —

               napačno uporabil sodno prakso Sodišča;

               —

               ni upošteval obsežnega izkoriščanja, splošne poznanosti in uporabe mednarodne znamke, pomembnih za zaznavanje znaka PRIM s strani upoštevnih potrošnikov;

               —

               napačno uporabil člen 55 v povezavi s členom 41 Uredbe, ker je menil, da morajo prejšnje pravice do znaka pripadati istemu imetniku;

               —

               se ni opredelil do dejstev, ki sta jih navajali tožeči stranki, in do dokazov, ki sta jih predložili, dokazom ni priznal vrednosti in nekaterih sploh ni preučil (npr. licenčnih pogodb);

               —

               ni upošteval dejstva, da so podobne znamke, ki vsebujejo besedo „PRIM“, že registrirane v Evropski uniji.


title: Zadeva F-111/15: Tožba, vložena 31. julija 2015 – ZZ/Komisija

text:
               26.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 354/55

         Tožba, vložena 31. julija 2015 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-111/15)
   (2015/C 354/66)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: J.-N. Louis in N. Montigny, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je bilo tožeči stranki in njegovi ženi zavrnjeno povračilo stroškov v zvezi s tremi računi za zdravniški poseg in zdravljenje raka, za katerim je zbolela žena.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi povračila stroškov v zvezi z računi 67, 68 in 72, ki se nanašajo na zdravljenje, ki ga je bila deležna žena tožeče stranke;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-202/07: Tožba, vložena 6. junija 2007 – Agencja Wydawnicza Technopol proti UUNT (555)

text:
               4.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/36

         Tožba, vložena 6. junija 2007 – Agencja Wydawnicza Technopol proti UUNT (555)
   (Zadeva T-202/07)
   (2007/C 183/70)
   Jezik postopka: poljščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Agencja Wydawnicza „Technopol“ Sp. z o. o. (zastopnica: D. Rzążewska, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke
   Tožeča stranka predlaga,

               —

               naj se v celoti razveljavi odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 22. marca 2007 (zadeva R 1278/2006-4);

               —

               naj se toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „555“ za proizvode iz razreda 16.

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Napačna uporaba člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti (1), ker znak „555“ glede navedenih proizvodov ni niti opisen niti nima zadostnega razlikovalnega značaja.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 (UL L 11, str. 1).


title: Zadeva T-357/15 P: Pritožba, ki jo je 7. julija 2015 vložila Maria Luisa Garcia Minguez zoper sklep, ki ga je 28. aprila 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-72/14, Garcia Minguez/Komisija

text:
               24.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/49

         Pritožba, ki jo je 7. julija 2015 vložila Maria Luisa Garcia Minguez zoper sklep, ki ga je 28. aprila 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-72/14, Garcia Minguez/Komisija
   (Zadeva T-357/15 P)
   (2015/C 279/62)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Maria Luisa Garcia Minguez (Bruselj, Belgija) (zastopnika: L. Ortiz Blanco in Á. Givaja Sanz, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za ničen sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije z dne 28. aprila 2015 v zadevi F-72/14;

               —

               odloči o sporu F-72/14 in razglasi za ničen sklep Komisije, da se pritožnici ne dovoli pristopiti k notranjemu natečaju COM/3/AD9/13; in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja tri pritožbene razloge.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog se nanaša na razlago pojmov „Komisija“ in „institucija“ iz obvestila o natečaju in členov 27 in 29 kadrovskih predpisov. Pritožnica trdi, da je treba v zvezi z določitvijo oseb, ki lahko pristopijo k notranjemu natečaju, šteti, da je Izvajalska agencija za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo (EACEA) del Komisije.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava pri razlagi načel enakega obravnavanja in nediskriminacije ter členov 27 in 29 kadrovskih predpisov. Pritožnica trdi, da je nezakonito, da se k notranjemu natečaju dovoli pristopiti uslužbencem, ki delajo neposredno za institucijo, vključno s tistimi, ki jih napoti izvajalska agencija, in hkrati izključiti druge uslužbence, ki delajo za to agencijo.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog, ki se navaja podredno, se nanaša na kršitev obveznosti odgovoriti na tožbeni razlog, neobrazložitev in napačno uporabo prava pri razlagi načel enakega obravnavanja in nediskriminacije ter aktov institucij. Pritožnica trdi, da je glede na njen osebni položaj – na podlagi dogovora s Komisijo je opravljala funkcijo šefa oddelka dveh oddelkov iz organigrama Komisije – upravičena pristopiti k zadevnemu notranjemu natečaju.


title: Zadeva T-214/11: Tožba, vložena 11. aprila 2011 – ClientEarth in PAN Europe proti EFSA

text:
               18.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/18

         Tožba, vložena 11. aprila 2011 – ClientEarth in PAN Europe proti EFSA
   (Zadeva T-214/11)
   2011/C 179/32
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: ClientEarth (London, Združeno kraljestvo) in Pesticides Action Network Europe (PAN Europe) (Bruselj, Belgija) (zastopnik: P. Kirch, odvetnik)

      Tožena stranka: European Food Safety Authority (EFSA)

      Predlogi

               —

               Ugotovi naj se, da je tožena stranka kršila Aarhuško konvencijo o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah;

               —

               ugotovi naj se, da je tožena stranka kršila Uredbo (ES) št. 1367/2006 (1);

               —

               ugotovi naj se, da je tožena stranka kršila Uredbo (ES) št. 1049/2001 (2);

               —

               negativni odgovor, s katerim je tožena stranka zavrnila dostop do zahtevanih dokumentov, naj se razglasi za ničen; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški morebitnih intervenientov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki s to tožbo na podlagi člena 263 PDEU predlagata razglasitev ničnosti negativnega odgovora Evropske agencije za varnost hrane na njuno prošnjo za dostop do dokumentov, s čimer je zavrnila dostop do vmesnih osnutkov in znanstvenih nasvetov Odbora EFSA za nadzor pesticidov (PSC) in Sveta za fitofarmacevtska sredstva in njihove ostanke (PPR), ki se nanašajo na Smernice za predložitev javno dostopne znanstvene literature, ki je bila predmet recenzije, za odobritev pesticidnih aktivnih snovi po Uredbi (ES) št. 1107/2009 (3).
   Tožeči stranki za utemeljitev tožbe navajata štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog je, da naj bi bil z izpodbijano odločbo kršen člen 8(2) Uredbe (ES) št. 1049/2001, ker na potrdilno prošnjo tožečih strank v predpisanem roku ni bil podan odgovor in ker za tako ravnanje niso bili navedeni podrobni razlogi.

               2.

               Drugi tožbeni razlog je, da naj bi bil z izpodbijano odločbo kršen člen 4(1), (2), (3) in (4) Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, ker tožečima strankama ni bil omogočen dostop do zaprošenih osnutkov in znanstvenih nasvetov glede Smernic EFSA. Z izpodbijano odločbo naj bi bil kršen tudi člen 6(1) Uredbe (ES) št. 1367/2006, ker se izjeme iz člena 4 Uredbe (ES) št. 1049/2001 niso razlagale ozko.

               3.

               Tretji tožbeni razlog je, da naj bi bil z izpodbijano odločbo kršen člen 4(3), drugi pododstavek, Uredbe (ES) št. 1049/2001, ker ni bilo dokazano, da bi razkritje zahtevanih dokumentov resno oslabilo notranje odločanje EFSA zlasti po tem, ko je bila odločba sprejeta.

               4.

               Tretji tožbeni razlog je, da naj bi bil z izpodbijano odločbo kršen člen 4(3), drugi pododstavek, Uredbe (ES) št. 1049/2001, ker se v njej ni presojalo, ali prevlada javni interes za razkritje, in ni podana podrobna obrazložitev za tako zavrnitev.

      (1)  Uredba (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti (UL 2006, L 264, str. 13).

      (2)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL 2001, L 145, str. 43).

      (3)  Uredba (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in razveljavitvi direktiv Sveta 79/117/EGS in 91/414/EGS (UL 2009, L 309, str. 1).


title: Zadeva C-228/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgerichts Düsseldorf (Nemčija) 16. maja 2011 – Melzer proti MF Global UK Ltd

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgerichts Düsseldorf (Nemčija) 16. maja 2011 – Melzer proti MF Global UK Ltd
   (Zadeva C-228/11)
   2011/C 211/33
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Düsseldorf

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Melzer

      Tožena stranka: MF Global UK Ltd

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je v okviru pristojnosti sodišča v zvezi z delikti iz člena 5, točka 3, Uredbe št. 44/2001 (1) v primeru čezmejne udeležbe več oseb pri deliktu za določitev kraja, v katerem je prišlo do škodnega dogodka, dopustna vzajemna določitev kraja odgovornosti?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 12, str. 1).


title: Zadeva C-364/13: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. decembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Chancery Division) – Združeno kraljestvo) – International Stem Cell Corporation/Comptroller General of Patents, Designs and Trade Marks (Predhodno odločanje — Direktiva 98/44/ES — Člen 6(2)(c) — Pravno varstvo biotehnoloških izumov — Partenogenetska aktivacija oocitov — Pridobivanje človeških embrionalnih matičnih celic — Možnost patentiranja — Izključitev „uporabe človeških zarodkov za industrijske in komercialne namene“  — Pojma „človeški zarodek“ in „organizem, ki lahko sproži proces razvoja človeka“ )

text:
               23.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/7

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. decembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Chancery Division) – Združeno kraljestvo) – International Stem Cell Corporation/Comptroller General of Patents, Designs and Trade Marks
   (Zadeva C-364/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 98/44/ES - Člen 6(2)(c) - Pravno varstvo biotehnoloških izumov - Partenogenetska aktivacija oocitov - Pridobivanje človeških embrionalnih matičnih celic - Možnost patentiranja - Izključitev „uporabe človeških zarodkov za industrijske in komercialne namene“ - Pojma „človeški zarodek“ in „organizem, ki lahko sproži proces razvoja človeka“))
   (2015/C 065/10)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: International Stem Cell Corporation

      Tožena stranka: Comptroller General of Patents, Designs and Trade Marks

      Izrek

   Člen 6(2)(c) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 98/44/ES z dne 6. julija 1998 o pravnem varstvu biotehnoloških izumov je treba razlagati tako, da neoplojeno človeško jajčece, katerega delitev in nadaljnji razvoj sta bila spodbujena s partenogenezo, ni „človeški zarodek“ v smislu te določbe, če se ob upoštevanju trenutnih znanstvenih spoznanj kot tako samo po sebi ne more razviti v človeka, kar mora preveriti nacionalno sodišče.

      (1)  UL C 260, 7.9.2013.


title: Izbris zadeve T-69/02

text:
               28.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/38

         Izbris zadeve T-69/02 (1)

   (2004/C 217/69)

      (Jezik postopka: španščina)

   Predsednik prvega senata Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 7. junija 2004 odločil o izbrisu zadeve pod opr. št. T-69/02, Organización de Productores de Tunidos Congelados (OPTUC) proti Komisiji evropskih Skupnosti.

      (1)  UL C 118, 18.05.2002


title: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 8. septembra 2005 v zadevi C-448/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2001/40/ES — Medsebojno priznavanje odločb o izgonu državljanov tretjih držav — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               29.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/10

      SODBA SODIŠČA

   (četrti senat)
   z dne 8. septembra 2005
   v zadevi C-448/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2001/40/ES - Medsebojno priznavanje odločb o izgonu državljanov tretjih držav - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2005/C 271/18)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-448/04, zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene dne 27. oktobra 2004, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnici: C. O'Reilly in A.-M. Rouchaud-Joët) proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, (zastopnik: S. Schreiner), je Sodišče (četrti senat), v sestavi K. Lenaerts, predsednik senata, J. N. Cunha Rodrigues in M. Ilešič (poročevalec), sodnika, generalni pravobranilec M. Poiares Maduro, sodni tajnik: R. Grass, 8. septembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2001/40/ES z dne 28. maja 2001 o medsebojnem priznavanju odločb o izgonu državljanov tretjih držav, z izjemo njenega člena 7, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 314, 18.12.2004.


title: Zadeva T-286/15: Tožba, vložena 28. maja 2015 – KF/SATCEN

text:
               14.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 302/57

         Tožba, vložena 28. maja 2015 – KF/SATCEN
   (Zadeva T-286/15)
   (2015/C 302/73)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: KF (Berlin, Nemčija) (zastopnik: A. Kunst, odvetnik)

      Tožena stranka: Satelitski center Evropske unije (SATCEN)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost odločbe komisije za pritožbe z dne 26. januarja 2015, ki je bila tožeči stranki vročena 23. marca 2015 in s katero sta bili zavrnjeni dve pritožbi tožeče stranke. Tožeča stranka navaja, da v skladu s členom 277 PDEU člena 28.6. kadrovskih predpisov SATCEN (1) ni mogoče uporabiti;

               —

               razglasi ničnost odločbe zaradi molka organa z dne 5. julija 2013, s katero je bila zavrnjena prošnja tožeče stranke za pomoč;

               —

               razglasi ničnost odločbe SATCEN z dne 5. julija 2013 o suspenzu tožeče stranke in začetku disciplinskega postopka; podredno, preuči zakonitost odločbe v okviru tožbe zoper odločbo o odstavitvi;

               —

               razglasi ničnost odločbe SATCEN o odstavitvi z dne 28. februarja 2014;

               —

               naloži SATCEN plačilo odškodnine za premoženjsko škodo, ki je nastala v obliki plač, nagrad in dajatev do konca pogodbe o zaposlitvi, in za nastalo nepremoženjsko škodo, ki je ocenjena začasno in ex aequo et bono na 5 00  000 EUR;

               —

               naloži SATCEN plačilo stroškov, skupaj z 8 odstotnimi obrestmi.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Tožeča stranka v utemeljitev tožbe za razglasitev ničnosti odločbe komisije SATCEN za pritožbe z dne 26. januarja 2015 navaja en tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev pravice tožeče stranke do učinkovitega pravnega sredstva in poštenega sojenja.

                           —

                           Komisija za pritožbe ni upoštevala večine dejanskih in pravnih navedb tožeče stranke in skoraj ni preučila številnih kršitev temeljnih pravic tožeče stranke.

               2.

               V utemeljitev tožbe za razglasitev ničnosti odločbe zaradi molka organa z dne 5. julija 2013, s katero je SATCEN zavrnil nudenje pomoči na podlagi člena 2.6 kadrovskih predpisov SATCEN, tožeča stranka navaja dva tožbena razloga.

                           —

                           Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev dolžnosti nudenja pomoči na podlagi člena 2.6 kadrovskih predpisov SATCEN in pravice tožeče stranke iz člena 31 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina).

                           —

                           Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 12a Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije in pravice tožeče stranke iz člena 31 Listine.

               3.

               V utemeljitev tožbe za razglasitev ničnosti odločbe o suspenzu, ki jo je sprejel SATCEN, in njegove odločbe o uvedbi disciplinskega postopka tožeča stranka navaja tri tožbene predloge.

                           —

                           Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela nepristranskosti in pravice tožeče stranke do dobrega upravljanja ter na zlorabo pooblastil.

                           —

                           Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice tožeče stranke do obrambe, kršitev členov 1.1 in 2 Priloge IX h kadrovskim predpisom SATCEN in zlorabo pooblastil.

                           —

                           Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela domneve nedolžnosti.

               4.

               Tožeča stranka v utemeljitev tožbe za razglasitev ničnosti odločbe o odstavitvi, ki jo je SATCEN sprejel 28. februarja 2014, navaja štiri tožbene razloge.

                           —

                           Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice tožeče stranke do obrambe, kršitev člena 10.1 Priloge IX h kadrovskim predpisom SATCEN in kršitev pravice tožeče stranke do dobrega upravljanja.

                           —

                           Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela nepristranskosti.

                           —

                           Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev obveznosti ugotovitve resničnega dejanskega stanja, na katerega se je skliceval OI, pravice tožeče stranke do dostopa, da bi lahko dokazala svojo nedolžnost, in načela domneve nedolžnosti.

                           —

                           Četrti tožbeni razlog se nanaša na zlorabo pooblastil. V poročilu direktorja niso navedena očitana dejstva. Predsednik in disciplinski odbor nista pozvala direktorja, naj opredli posamična ravnanja, ki se očitajo tožeči stranki.

      (1)  Sklep Sveta 2009/747/SZVP z dne 14. septembra 2009 o kadrovskih predpisih Satelitskega centra Evropske unije (UL 2009, L 276, str. 1).


title: Zadeva T-286/17: Tožba, vložena 12. maja 2017 – Janukovič/Svet

text:
               17.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 231/38

         Tožba, vložena 12. maja 2017 – Janukovič/Svet
   (Zadeva T-286/17)
   (2017/C 231/47)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Oleksandr Viktorovič Janukovič (Doneck, Ukrajina) (zastopnik: T. Beazley, QC)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za ničen Sklep Sveta (SZVP) 2017/381 z dne 3. marca 2017 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2017, L 58, str. 34) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               razglasi za nično Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2017/374 z dne 3. marca 2017 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2017, L 58, str. 1) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Svet za izpodbijana akta ni imel ustrezne pravne podlage.

                           —

                           Izpodbijani sklep ni izpolnjeval pogojev, da bi se lahko Svet oprl na člen 29 PEU.

                           —

                           Pogoji za uporabo člena 215 PDEU niso bili izpolnjeni, ker ni obstajal veljaven sklep, sprejet v skladu s poglavjem 2 naslova V PEU.

                           —

                           Za to, da bi se lahko zoper tožečo stranko lahko uporabil člen 215 PDEU, ni bilo zadostne povezave.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: zloraba pooblastil Sveta.

                           —

                           Dejanski namen Sveta pri izvajanju spornih aktov je bil v bistvu pridobiti naklonjenost trenutnega ukrajinskega režima (da bi Ukrajina nadaljevala s tesnejšim povezovanjem z EU), in ne nameni/razlogi, ki so navedeni na začetku izpodbijanih aktov.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Svet ni navedel razlogov.

                           —

                           „Obrazložitev“ vključitve tožeče stranke v izpodbijanih aktih (poleg tega, da je napačna) je formalistična, neprimerna in neutrezno utemeljena.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: tožeča stranka ne izpolnjuje meril, ki so določena za to, da bi bila lahko neka oseba v upoštevnem času uvrščena na seznam.

               5.

               Peti tožbeni razlog: Svet je pri vključitvi tožeče stranke v sporne ukrepe naredil očitne napake pri presoji. Svet je s tem, ko je tožečo stranko kljub očitnemu neskladju med „obrazložitvijo“ in upoštevnimi merili za vključitev ponovno vključil, napravil očitno napako.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: pravica tožeče stranke do obrambe je bila kršena in/ali pa ji ni bilo zagotovljeno učinkovito sodno varstvo. Med drugim se Svet pred ponovno vključitvijo s tožečo stranko ni ustrezno posvetoval, tožeča stranka pa ni imela resnične ali poštene priložnosti, da bi bodisi popravila napake bodisi predložila informacije v zvezi z njenim osebnim položajem.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: tožeči stranki je bila lastninska pravica iz člena 17(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah kršena s tem, da pomenijo omejevalni ukrepi neupravičeno in nesorazmerno omejitev te pravice.


title: Zadeva F-4/07: Tožba, vložena 19. januarja 2007 — Skoulidi proti Komisiji

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/44

         Tožba, vložena 19. januarja 2007 — Skoulidi proti Komisiji
   (Zadeva F-4/07)
   (2007/C 56/83)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Eleni-Eleftheria Skoulidi (Bruselj, Belgija) (zastopnik: G. Vandersanden)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               tožeči stranki odobriti plačilo odškodnine za nepremoženjsko škodo, ki jo je utrpela zaradi odločbe organa, pristojnega za imenovanje (OPI), z dne 28. marca 2006, da se ji ne dovoli uveljavljati možnosti, ki jih daje sporazum o izmenjavi, ki je bil sklenjen med Komisijo in grško vlado;

               —

               škodo ex aequo et bono oceniti na 200.000 EUR;

               —

               toženi stranki naložiti plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Po tem, ko je tožeča stranka bila za osem mesecev razporejena grškemu ministrstvu za izobraževanje in verske skupnosti, je zahtevala uveljavljanje ugodnosti na podlagi ureditve izmenjave uslužbencev med komisijo in državami članicami, da bi zaključila naloge, ki jih je izvajala v času napotitve. Po tem, ko je prejela soglasje več služb Komisije ter služb grške vlade, je s strani svoje institucije prejela negativno odločbo z obrazložitvijo, da naj bi bila izmenjava v nasprotju z določbami, ki se uporabljajo na področju napotitve.
   V tožbi tožeča stranka navaja, da naj bi Komisija zagrešila več napak, in sicer naj:

               —

               ne bi ravnala s skrbnostjo, s kakršno je dolžna ravnati vsaka uprava;

               —

               ne bi upoštevala obveznosti iz sporazuma o izmenjavi, ki ga je sama sklenila z grško vlado; na ta način naj bi kršila legitimna pričakovanja tožeče stranke ter splošni interes Skupnosti;

               —

               bi navajala neprimerne izjave glede tožeče stranke;

               —

               bi tožečo stranko diskriminirala glede na druge uslužbence, ki bi bili napoteni na delo k nekaterim drugim nacionalnim upravam za daljše obdobje.


title: Zadeva T-662/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. junija 2015 – dm-drogerie markt/UUNT – Diseños Mireia (M) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti M — Prejšnja besedna znamka Skupnosti dm — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj podobnosti znakov — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 1(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               10.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/22

         Sodba Splošnega sodišča z dne 25. junija 2015 – dm-drogerie markt/UUNT – Diseños Mireia (M)
   (Zadeva T-662/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti M - Prejšnja besedna znamka Skupnosti dm - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj podobnosti znakov - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 1(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 262/29)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Nemčija) (zastopnika: O. Bludovsky in C. Mellein, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Geroulakos, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Diseños Mireia, SL (Barcelona, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 11. septembra 2013 (zadeva R 911/2012 1) v zvezi s postopkom z ugovorom med dm-drogerie markt GmbH & Co. KG in Diseños Mireia, SL.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               dm-drogerie markt GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 61, 1.3.2014.


title: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne  20. oktobra 2005  v zadevi C-264/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Javna naročila — Direktiva 92/50/EGS — Postopek za oddajo javnih naročil storitev — Svoboda opravljanja storitev — Mandat za zastopanje investitorja gradnje — Osebe, ki se jim lahko zaupa naloga zastopanja investitorja gradnje — Izčrpni seznam pravnih oseb francoskega prava)

text:
               10.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/2

      SODBA SODIŠČA

   (tretji senat)
   z dne 20. oktobra 2005
   v zadevi C-264/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Javna naročila - Direktiva 92/50/EGS - Postopek za oddajo javnih naročil storitev - Svoboda opravljanja storitev - Mandat za zastopanje investitorja gradnje - Osebe, ki se jim lahko zaupa naloga zastopanja investitorja gradnje - Izčrpni seznam pravnih oseb francoskega prava)
   (2005/C 315/04)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-264/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: B. Stromsky in K. Wiedner ter F. Simonetti) proti Francoski republiki (zastopnika: G. de Bergues in D. Petrausch), zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene 17. junija 2003, je Sodišče (tretji senat), v sestavi A. Rosas (poročevalec), predsednik senata, J. Malenovský, J.-P. Puissochet, A. Borg Barthet in U. Lõhmus, sodniki, generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, sodni tajnik: K. Sztranc, administratorka, dne 20. oktobra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Francoska republika s tem, da je v členu 4 Zakona št. 85-704 z dne 12. julija 1985 o javnem investiranju gradenj in razmerjih z zasebnim izvajalcem projekta, kot je bil spremenjen z Zakonom št. 96-987 z dne 14. novembra 1996 o izvajanju sporazuma o obnovitvi mesta, nalogo zastopanja investitorja gradnje pridržala izčrpnemu seznamu pravnih oseb francoskega prava, ni izpolnila obveznosti iz Direktive Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev, kot je bila spremenjena z Direktivo 97/52/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 1997 in iz člena 49 ES.

      (1)  UL C 200, 23.8.2003.


               24.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/2

         Seznam, ki služi razporeditvi v veliki senat ter v drugi, tretji, šesti in sedmi senat
   (2007/C 69/04)
   Sodišče je na seji 16. januarja 2007 oblikovalo seznam iz člena 11b(2) Poslovnika zaradi razporeditve v veliki senat kot sledi:

               R. Schintgen

               C. Toader

               A. Tizzano

               A. Arabadjiev

               J. N. Cunha Rodrigues

               T. von Danwitz

               R. Silva de Lapuerta

               J.-C. Bonichot

               K. Schiemann

               P. Lindh

               J. Makarczyk

               L. Bay Larsen

               P. Kūris

               A. Ó Caoimh

               E. Juhász

               E. Levits

               G. Arestis

               U. Lõhmus

               A. E. Borg Barthet

               J. Klučka

               M. Ilešič

               J. Malenovský

         Sodišče je na seji 16. januarja 2007 oblikovalo seznam iz člena 11c(2), prvi pododstavek, Poslovnika zaradi razporeditve v drugi in tretji senat kot sledi:
   Drugi senat

               R. Schiemann

               C. Toader

               J. Makarczyk

               J.C. Bonichot

               P. Kūris

               L. Bay Larsen

         Tretji senat

               J. N. Cunha Rodrigues

               A. Arabadjiev

               J. Klučka

               P. Lindh

               U. Lõhmus

               A. Ó Caoimh

         Sodišče je na seji 16. januarja 2007 oblikovalo seznam iz člena 11c(2), drugi pododstavek, Poslovnika zaradi razporeditve v šesti in sedmi senat kot sledi:
   Šesti senat

               K. Schiemann

               J. Makarczyk

               L. Bay Larsen

               J.C. Bonichot

               C. Toader

         Sedmi senat

               J. N. Cunha Rodrigues

               U. Lõhmus

               A. Ó Caoimh

               P. Lindh

               A. Arabadjiev


title: Zadeva C-427/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena dne 5. oktobra 2004

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/24

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena dne 5. oktobra 2004
   (Zadeva C-427/04)
   (2005/C 6/45)
   Jezik postopka: grščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Wouter Wils in Georgios Zavvos, člana pravne službe Komisije, je dne 5. oktobra 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Helenski republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Helenska republika s tem, ko ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2001/16/ES (1) Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 19. marca 2001 o interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za konvencionalne hitrosti (UL L 110 z dne 20. aprila 2001, str. 1-27), oziroma s tem, da o sprejetju navedenih predpisov ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               2.

               Helenski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok, določen za uskladitev s to direktivo, se je iztekel dne 20. aprila 2003.

      (1)  UL L 110, 20.4.2001, str. 1-27.


title: Zadeva C-78/10: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 17. februarja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Rouen – Francija) – Marc Berel, in drugi proti Administration des douanes de Rouen, Receveur principal des douanes du Havre, Administration des douanes du Havre (Carinski zakonik Skupnosti — Členi 213, 233 in 239 — Solidarna obveznost več dolžnikov za isti carinski dolg — Odpust uvoznih dajatev — Ugasnitev carinskega dolga — Možnost solidarnega dolžnika, da se sklicuje na odpust, odobren drugemu solidarnemu dolžniku — Neobstoj)

text:
               2.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/9

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 17. februarja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Rouen – Francija) – Marc Berel, in drugi proti Administration des douanes de Rouen, Receveur principal des douanes du Havre, Administration des douanes du Havre
   (Zadeva C-78/10) (1)

   (Carinski zakonik Skupnosti - Členi 213, 233 in 239 - Solidarna obveznost več dolžnikov za isti carinski dolg - Odpust uvoznih dajatev - Ugasnitev carinskega dolga - Možnost solidarnega dolžnika, da se sklicuje na odpust, odobren drugemu solidarnemu dolžniku - Neobstoj)
   2011/C 103/14
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour d'appel de Rouen

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Marc Berel, pooblaščenec družbe Port Angot Développement, Emmanuel Hess, stečajni upravitelj družbe Port Angot Développement, Rijn Schelde Mondia France SA, Receveur principal des douanes de Rouen Port, Administration des douanes – Havre Port, Société Port Angot Développement, pravna naslednica družbe Manutention de Produits Chimiques et Miniers Maprochim SAS, Asia Pulp & Paper France EURL

      Tožene strank: Administration des douanes de Rouen, Receveur principal des douanes du Havre, Administration des douanes du Havre

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour d'appel de Rouen – Razlaga členov 213, 233 in 239 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1) – Odpust uvoznih dajatev – Možnost solidarnega dolžnika, da se sklicuje na solidarnost carinskih obveznosti, da bi bil upravičen do odpusta uvoznih dajatev, ki je bil predhodno odobren drugemu solidarnemu dolžniku

      Izrek

   Člene 213, 233 in 239 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 82/97 z dne 19. decembra 1996, je treba razlagati tako, da ti v okviru solidarne obveznosti glede carinskega dolga v smislu navedenega člena 213, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, nasprotujejo uporabi načela nacionalnega prava, po katerem se na delni odpust dajatev, odobren enemu od solidarnih dolžnikov na podlagi navedenega člena 239, lahko sklicujejo vsi drugi solidarni dolžniki, tako da se ugasnitev dolga, določena v členu 233, prvi odstavek, točka (b), istega zakonika, nanaša na dolg kot tak in so zato vsi solidarni dolžniki oproščeni plačila dolga do zneska, za katerega je bil odobren odpust.

      (1)  UL C 113, 1.5.2010.


title: Zadeva T-27/16: Tožba, vložena 25. januarja 2016 – Združeno kraljestvo/Komisija

text:
               29.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 111/31

         Tožba, vložena 25. januarja 2016 – Združeno kraljestvo/Komisija
   (Zadeva T-27/16)
   (2016/C 111/36)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: J. Kraehling, agent, in S. Lee in M. Gray, barristers)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za ničen del člena 1 Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2015/2098 z dne 13. novembra 2015 (1), v katerem je bilo med drugim odločeno, da je del kmetijskih odhodkov v zvezi z izračunom vrednosti tržne proizvodnje, ki jo je prijavilo Združeno kraljestvo, nastal v nasprotju s pravom Unije in ga ni mogoče financirati v skladu z EKJS in EKSRP, zaradi česar je treba razglasiti ničnost petih rubrik (zadnja rubrika na str. 42 in prve štiri rubrike na str. 43) in Priloge k temu sklepu, kar pomeni skupni finančni popravek v znesku 1 849 194,86 EUR; in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov Združenega kraljestva.

      Tožbena razloga in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija naj bi napačno uporabila pravo, ker je zahtevo razlagala tako, da lahko država članica pri izračunu vrednosti tržne proizvodnje organizacije proizvajalcev za namene določitve najvišjega zneska pomoči upošteva proizvodnjo pridelovalcev, ki se pridružijo organizaciji. Komisija naj s tem ne bi upoštevala jasnih določb člena 3(1) Uredbe Komisije št. 1433/2003 (2) ter členov 52(1) in 52(2) Uredbe Komisije št. 1580/2007 (3).

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Komisija naj bi s svojo razlago vrednosti proizvodnje članov, ki se pridružijo, ravnala v nasprotju z načeloma zakonitosti in pravne varnosti, ki imata posebno veljavo, kadar ukrep povzroči finančne posledice in/ali naložitev globe.

      (1)  Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2015/2098 z dne 13. novembra 2015 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (notificirano pod dokumentarno številko C(2015) 7716) (UL L 303, 2015, str. 35).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 1433/2003 z dne 11. avgusta 2003 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 2200/96 glede operativnih skladov, operativnih programov in finančne pomoči (UL L 203, 2003, str. 25).

      (3)  Uredba Komisije (ES) št. 1580/2007 z dne 21. decembra 2007 o določitvi izvedbenih pravil za uredbe Sveta (ES) št. 2200/96, (ES) št. 2201/96 in (ES) št. 1182/2007 v sektorju sadja in zelenjave (UL L 350, str. 1).


title: Zadeva C-512/09: Tožba, vložena 10. decembra 2009 – Evropska komisija proti Helenski republiki

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/25

         Tožba, vložena 10. decembra 2009 – Evropska komisija proti Helenski republiki
   (Zadeva C-512/09)
   2010/C 37/31
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: Iro Dimitriou in A. Margelis)

      Tožena stranka: Helenska republika

      Predloga tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Helenska Republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/66/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o baterijah in akumulatorjih ter odpadnih baterijah in akumulatorjih in razveljavitvi Direktive 91/157/EGS in vsekakor s tem, da o sprejetju teh predpisov ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 26(1) te direktive.

               —

               Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos Direktive 2006/66/ES v nacionalno zakonodajo se je iztekel 26. septembra 2008.

      (1)  UL L 266, 26.9.2006, str. 1.


title: Zadeva T-275/09: Tožba, vložena 16. julija 2009 — Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) proti Komisiji

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/38

         Tožba, vložena 16. julija 2009 — Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) proti Komisiji
   (Zadeva T-275/09)
   2009/C 220/81
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd (Dublin, Irska)) (zastopniki: I. Dodds-Smith, Solicitor, D. Anderson, QC in J. Stratford, Barrister)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predloga tožeče stranke

               —

               Izpodbijana odločba naj se razglasi za nično,

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov, ki so v tem postopku nastali tožeči stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s tožbo predlaga, naj se v skladu s členom 230 Pogodbe ES odločba Komisije, s katero je Komisija, s tem da je potrdila mnenje Odbora za zdravila za uporabo v humani medicini, ki je del Evropske agencije za zdravila (EMEA), izdala dovoljenje za promet z zdravilom „Lunivia“ tožeče stranke, vendar snovi „eszopiclone“, ki ga zdravilo vsebuje, ni štela za novo zdravilno učinkovino iz člena 3(2)(a), Uredbe (ES) št. 726/2004 (1), razglasi za nično.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.
   Prvič, tožeča stranka navaja, da tožena stranka ni uporabila pravilnih pravnih meril za presojo nove zdravilne učinkovine in s tem kršila zakonodajo, še posebej člen 10(2)(b) Direktive (ES) 2001/83 (2) in prilogo I, del II, oddelek 3 te direktive, kakor tudi zadevna navodila kot je Obvestilo vlagateljem, še posebej njegova zvezka 2A in 3. Tožeča stranka navaja tudi, da je pristop, ki ga je tožena stranka izbrala v izpodbijani odločbi v zvezi s pogoji pod katerimi se snov lahko šteje za novo zdravilno učinkovino, v nasprotju s ciljem in namenom ureditve, ki ne temelji na uporabi načela „dodane vrednosti“ ali primerljive učinkovitosti, ampak na absolutnih standardih kakovosti, varnosti in učinkovitosti.
   Drugič, tožeča stranka trdi, da je tožena stranka kršila njene osnovne procesne pravice, saj je EMEA sprejela in upoštevala pripombe tretjih oseb, ne da bi o njih obvestila tožečo stranko ali ji dala možnost, da nanje odgovori.

      (1)  Uredba (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o postopkih Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za humano in veterinarsko uporabo ter o ustanovitvi Evropske agencije za zdravila (UL L 136, str. 1).

      (2)  Direktiva 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL L 311, str. 67).