title: Zadeva C-240/15: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni/Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Economia e delle Finanze (Predhodno odločanje — Elektronska komunikacijska omrežja in storitve — Direktiva 2002/21/ES — Člen 3 — Nepristranskost in neodvisnost nacionalnih regulativnih organov — Direktiva 2002/20/CE — Člen 12 — Upravne pristojbine — Določbe, ki se uporabljajo na področju javnih financ, ter določbe o omejevanju in racionalizaciji izdatkov javnih organov, ki veljajo za nacionalni regulativni organ)

text:
               26.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 350/9

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni/Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Economia e delle Finanze
   (Zadeva C-240/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Elektronska komunikacijska omrežja in storitve - Direktiva 2002/21/ES - Člen 3 - Nepristranskost in neodvisnost nacionalnih regulativnih organov - Direktiva 2002/20/CE - Člen 12 - Upravne pristojbine - Določbe, ki se uporabljajo na področju javnih financ, ter določbe o omejevanju in racionalizaciji izdatkov javnih organov, ki veljajo za nacionalni regulativni organ))
   (2016/C 350/11)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

      Nasprotne stranke v pritožbenem postopku: Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Economia e delle Finanze

      Izrek

   Člen 3 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/140/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009, in člen 12 Direktive 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi) je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki določa, da za nacionalni regulativni organ v smislu Direktive 2002/21, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/140, veljajo nacionalne določbe, ki se uporabljajo na področju javnih financ, ter natančneje, določbe o omejitvi in racionalizaciji izdatkov javnih organov, kakršne so te iz postopka v glavni stvari.

      (1)  UL C 302, 14.9.2015.


title: Zadeva T-733/16: Tožba, vložena 18. oktobra 2016 – Banque Postale/ECB

text:
               5.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 454/32

      Tožba, vložena 18. oktobra 2016 – Banque Postale/ECB
      (Zadeva T-733/16)
      (2016/C 454/55)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: La Banque Postale (Pariz, Francija) (zastopnika: E. Guillaume in L. Coudray, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

                  —

                  naj odločbo Evropske centralne banke z dne 24. avgusta 2016 o prošnji družbe La Banque Postale za dovoljenje, da iz izračuna količnika finančnega vzvoda izključi izpostavljenosti do javnega sektorja v skladu s členom 429(14) Uredbe (EU) št. 575/2013, razglasi za nično;

                  —

                  naj Evropski centralni banki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: napačna uporaba prava, ki naj bi jo Evropska centralna banka storila (ECB), ker naj bi prezgodaj sprejela odločbo z dne 24. avgusta 2016 o prošnji družbe La Banque Postale za dovoljenje, da iz izračuna količnika finančnega vzvoda izključi izpostavljenosti do javnega sektorja (v nadaljevanju: izpodbijana odločba).

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: neobstoj diskrecijske pravice ECB za uporabo člena 429(14) Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (UL 2013, L 176, str. 1; v nadaljevanju: Uredba št. 575/2013).

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog, napačna uporaba prava, ki naj bi jo ECB storila s sprejetjem izpodbijane odločbe in ki se nanaša zlasti na:

                              —

                              neobstoj učinka finančnega vzvoda v zvezi s centraliziranimi hranilnimi vlogami pri La Banque Postale;

                              —

                              domnevna tveganja neplačila Caisse des dépôts et consignations in francoske države;

                              —

                              domnevna operativna tveganja v zvezi z zbiranjem centraliziranih hranilnih vlog pri La Banque Postale.


title: Zadeva C-478/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 6. novembra 2008 vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italija) – Buzzi Unicem SpA in drugi proti Ministero dello Sviluppo Economico in drugim

text:
               24.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 6. novembra 2008 vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italija) – Buzzi Unicem SpA in drugi proti Ministero dello Sviluppo Economico in drugim
   (Zadeva C-478/08)
   (2009/C 19/24)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Buzzi Unicem SpA in drugi

      Tožene stranke: Ministero dello Sviluppo Economico in drugi
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je mogoče načelo „plača povzročitelj obremenitve“ iz člena 174(2) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti razlagati tako, da se lahko obveznosti nujnega varovanja, čiščenja in sanacije onesnaženega območja (in/ali s tem povezane stroške) naložijo, čeprav povsem izjemoma, tujemu subjektu, ob tem ko v okolje spusti snovi, ki povzročijo ekološko škodo, ki jo trpi zadevno območje, oziroma če je odgovor nikalen, ali to načelo nasprotuje nacionalni ureditvi in/ali upravni praksi, na podlagi katere se tujemu subjektu, ob tem ko v okolje spusti snovi, ki povzročijo ekološko škodo, ki jo trpi zadevno območje, naložijo obveznosti nujnega varovanja čiščenja in sanacije onesnaženega območja (in/ali s tem povezane stroške) brez kakršnega koli predhodnega pregleda, namenjenega temu, da bi se na podlagi vzročne zveze dokazalo odgovornost zadevnega subjekta, samo zato, ker upravlja ali je imetnik stvarnih in/ali podjetniških pravic v onesnaženem območju, to pa s kršitvijo ali neuporabo načela sorazmernosti?

               2)

               Ali načelo „plača povzročitelj obremenitve“ nasprotuje nacionalni ureditvi, zlasti členu 2050 civilnega zakonika, ki kadar več industrijskih subjektov deluje na onesnaženem območju, javnemu organu omogoča, da jim naloži plačilo stroškov čiščenja zadevnega območja brez predhodnega in posamičnega ugotavljanja njihovega deleža odgovornosti pri onesnaženju, in to samo zato, ker so zaradi imetništva produkcijskih sredstev v položaju, ki jih zavezuje, da prevzamejo take stroške in ker so posledično objektivno odgovorni za škodo, ki jo povzročajo okolju, ali pa je tem subjektom v vsakem primeru mogoče naložiti dolžnost, da počistijo kraj, kamor se je razširilo ugotovljeno onesnaženje, in to ne glede na to, ali so dejansko povzročili onesnaženje in kakšen je bil pri tem njihov delež?

               3)

               Ali Direktiva Skupnosti o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode (Direktiva 2004/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1) z dne 21. aprila 2004, posebej člen 7 in Priloga II, na katero se ta člen sklicuje) nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki organom javne uprave omogoča, da kot „razumne sanacijske možnosti okoljske škode“, predpišejo posege v okoljske predele (ki so v tem primeru „fizični zaprti sistem“ v celotni dolžni morskega pasu), ki so drugačni in kasnejši od tistih, ki so bili določeni v posebnih kontradiktornih postopkih, in ki so že sprejeti, izvršeni ali se izvajajo, in to ne da bi preučili posebne pogoje in stroške uvedbe v zvezi z običajno predvidenimi koristmi, morebitno stransko škodo, škodljive učinke za zdravje in javno varnost ter čas, ki je potreben za izvedbo?

               4)

               Ali Direktiva Skupnosti o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode (Direktiva 2004/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004, posebej člen 7 in Priloga II, na katero se ta člen sklicuje) glede na posebnost primera za območje v interesu države v Priolu, nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki organom javne uprave omogoča, da po uradni dolžnosti predpišejo zahteve, kot so pogoji za pridobitev dovoljenj za zakonito rabo območij, na katera se čiščenje neposredno ne nanaša, ker so bila že očiščena oziroma niso bila onesnažena, in so vključena v zunanji pas območja v interesu države v Priolu?

      (1)  UL L 143, str. 56.


title: Zadeva T-296/08: Tožba, vložena 28. julija 2008 – Berliner Institut für Vergleichende Socialforschung proti Komisiji

text:
               27.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/19

         Tožba, vložena 28. julija 2008 – Berliner Institut für Vergleichende Socialforschung proti Komisiji
   (Zadeva T-296/08)
   (2008/C 247/38)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Berliner Institut für Vergleichende Socialforschung eV (Berlin, Nemčija) (zastopnik: U. Claus, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi odločba Komisije z dne 23. maja 2008 o dokončni odobritvi plačila v okviru projekta „Kazalniki integracije in menjava generacij“ na podlagi sporazuma o financiranju JLS/2004/INTI/077, in sicer v delu, v katerem je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke za odobritev končnega plačila, ki presega odobreni znesek, v višini 59 592,77 eura;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka in Komisija sta maja 2005 podpisali pogodbo o podpori za projekt v okviru programa INTI. Z dopisom z dne 23. maja 2008 je tožena stranka tožeči stranki odobrila plačilo, ki je bilo nižje kot to, ki ga je zahtevala tožeča stranka. Tožeča stranka v tej tožbi izpodbija zavrnitev njene zahteve za plačilo stroškov, ki presegajo odobreni znesek.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka trdi, da je mnenje Komisije, da je sprememba števila udeležencev v projektu po sklenitvi sporazuma o financiranju mogoča le s sklenitvijo ustreznega sporazuma o spremembi, neustrezno, saj sporazum o financiranju v zvezi s tem ne vsebuje temu ustrezne določbe. Nadalje je Komisija priznanje stroškov zavrnila na podlagi različnih stališč, ki niso v skladu s sporazumom o financiranju in dosedanjo upravno prakso.


title: Zadeva T-327/13: Tožba, vložena 4. junija 2013 – Mallis in Malli proti Komisiji in Evropski centralni banki

text:
               31.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/32

         Tožba, vložena 4. junija 2013 – Mallis in Malli proti Komisiji in Evropski centralni banki
   (Zadeva T-327/13)
   2013/C 252/54
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Konstantinos Mallis (Larnaca, Ciper), Elli Malli (Larnaca, Ciper) (zastopniki: E. Efstathiou, K. Efstathiou in K. Liasidou, odvetniki)

      Toženi stranki: Evropska centralna banka in Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               ugotovi, da je njuna tožba dopustna in utemeljena;

               —

               za ničnega razglasi sklep Euroskupine z dne 25. marca 2013, ki je postal dokončen s sklepom guvernerja Centralne banke Cipra, kot predstavnika in/ali zastopnika Evropskega sistema centralnih bank z dne 29. marca 2013, KDP [kanonistiki diokitiki praxi; regulativni akt] 104/2013, s katerim je bila določena „prodaja določenih dejavnosti“ Cyprus Popular Bank Public Co Ltd in ki v bistvu pomeni skupni sklep Evropske centralne banke in Evropske Komisije;

               —

               podredno, ugotovi, da je zgoraj navedeni sklep Euroskupine v bistvu sklep Evropske centralne banke in/ali sklep, ki sta ga skupaj sprejeli z Evropsko komisijo, ne glede na obliko, v kateri je bil sprejet.

               —

               Evropski centralni banki in/ali Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: tožeči stranki trdita, da je izpodbijan sklep ničen, saj presega pristojnosti, ki jih imata tako Evropska centralna banka kot Evropska komisija na podlagi Pogodbe o Evropski uniji in gre očitno za sklep, ki sta ga ti dve instituciji sprejeli ultra vires.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: tožeči stranki trdita, da je z izpodbijanim sklepom kršena lastninska pravica, zagotovljena s členom 1 Protokola št. 1 k Evropski konvenciji o človekovih pravicah in členom 14 Evropske konvencije o človekovih pravicah, kot je potrjeno z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: tožeči stranki trdita, da je izpodbijani sklep očitno neutemeljen in brez pravne podlage ter v nasprotju z načelom sorazmernosti.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: tožeči stranki trdita, da je izpodbijani sklep prav tako v nasprotju s splošno priznanimi pravnimi načeli, ki izhajajo iz prava Evropske unije, zlasti pa z načelom, da se nihče ne more sklicevati na svoje opustitve, da bi pridobil koristi in/ali utemeljil napačno in/ali nezakonito ravnanje.


title: Zadeva T-104/14 P-INTP: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. januarja 2017 – Komisija/Verile in Gjergji (Postopek — Razlaga sodbe)

text:
               13.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 26. januarja 2017 – Komisija/Verile in Gjergji
   (Zadeva T-104/14 P-INTP) (1)

   ((Postopek - Razlaga sodbe))
   (2017/C 078/23)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: D. Martin in G. Gattinara, agenta)

      Drugi stranki v postopku: Marco Verile (Cadrezzate, Italija) in Anduela Gjergji (Bruselj, Belgija) (zastopnika: J.-N. Louis in N. de Montigny, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razlago sodbe z dne 13. oktobra 2015, Komisija/Verile in Gjergji (T-104/14 P, EU:T:2015:776).

      Izrek

               1.

               Točko 3 izreka sodbe z dne 13. oktobra 2015, Komisija/Verile in Gjergji (T-104/14 P), je treba razlagati tako, da se nanaša tako na stroške v zvezi s pritožbenim postopkom, kot na stroške v zvezi s postopkom na prvi stopnji.

               2.

               Marco Verile in Anduela Gjergji, na eni strani, ter Evropska komisija, na drugi strani, nosijo svoje stroške v zvezi s postopkom razlage.

               3.

               Izvirnik te sodbe se priloži izvirniku razlagane sodbe, ob robu katere je napotilo na to sodbo.

      (1)  UL C 151, 19.5.2014.


title: Zadeva C-392/12 P: Pritožba, ki jo je Fruit of the Loom, Inc. vložila 22. avgusta 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 21. junija 2012 v zadevi T-514/10, Fruit of the Loom, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/9

         Pritožba, ki jo je Fruit of the Loom, Inc. vložila 22. avgusta 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 21. junija 2012 v zadevi T-514/10, Fruit of the Loom, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-392/12 P)
   2012/C 355/14
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Fruit of the Loom, Inc. (zastopnika: S. Malynicz, barrister, V. Marsland, solicitor)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga

   Pritožnica predlaga, naj:

               —

               se sodba Splošnega sodišča z dne 21. junija 2012 v zadevi T-541/10 razveljavi;

               —

               Urad in intervenientka nosita svoje stroške in stroške pritožnice.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Splošno sodišče ni upoštevalo, da v skladu s členom 15(1)(a) UZS (1) dejansko obstajajo tri stopnje preizkusa. Prvič, presoditi je treba razlikovalni učinek znamke, kot je bila registrirana. Drugič, presoditi je treba razlikovalni učinek znamke pri uporabi. Tretjič, presoditi je treba, ali se je razlikovalni učinek znamke, kot je bila registrirana, spremenil. Če bi Splošno sodišče pravilno uporabilo ta pristop, bi glede na dokaze o uporabi ugotovilo, da ti izpolnjujejo zahteve iz člena 15(1)(a) UZS.
   Splošno sodišče je uveljavilo napačno pravilo za razlago znamke Skupnosti v skladu s katerim je treba, če potrošniki v državi članici ne razumejo besednega elementa znamke (ker je to nejasna beseda iz drugega jezika Skupnosti ali ker ni podoben besedi v njihovem jeziku), vseeno šteti, da ima ta enak razlikovalni učinek kot besedni element, ki ga ti razumejo in ki je razlikovalen kot tak.
   Splošno sodišče ni upoštevalo ali po analogiji uporabilo sodne prakse Sodišča v zvezi s pridobljenim razlikovalnim učinkom v smislu člena 7 UZS, v skladu s katero lahko znamka pridobi razlikovalni učinek z uporabo te znamke kot dela registrirane znamke ali v kombinaciji z njo (glej sodbo z dne 7. julija 2005 v zadevi C-353/03, Nestlé, ZOdl., str. I-6135, točka 30).
   Splošno sodišče je izkrivilo dejstva v zvezi z uporabo besede FRUIT s strani pritožnice v neformalnih stikih s strankami. V nasprotju z ugotovitvami Splošnega sodišča taka uporaba ni bila izključno notranja in je pomenila resno in dejansko uporabo znamke.
   Splošno sodišče je izkrivilo dejstva v zvezi z uporabo besede FRUIT s strani pritožnice na svojem spletnem mestu www.fruit.com. V nasprotju z ugotovitvami Splošnega sodišča je bila ta uporaba namenjena oglaševanju proizvodov ter je bila resna in dejanska.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti, (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva C-186/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Oradea (Romunija) 1. aprila 2016 – Ruxandra Paula Andriciuc in drugi/Banca Românească SA

text:
               4.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Oradea (Romunija) 1. aprila 2016 – Ruxandra Paula Andriciuc in drugi/Banca Românească SA
   (Zadeva C-186/16)
   (2016/C 243/17)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Oradea

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožniki: Ruxandra Paula Andriciuc in drugi

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Banca Românească SA

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 3(1) Direktive 93/13 (1) razlagati tako, da je treba znatno neravnotežje med pravicami in obveznostmi strank, izhajajoče iz pogodbe, presojati izključno glede na trenutek sklenitve pogodbe ali pa to zajema tudi primer, kadar obveznost med periodičnim ali neprekinjenim izvajanjem pogodbe zaradi velikih sprememb menjalnega tečaja postane prevelika glede na obveznost, določeno ob sklenitvi pogodbe?

               2.

               Ali je treba za jasen in razumljiv pogodbeni pogoj v smislu člena 4(2) Direktive 93/13 šteti pogodbeni pogoj, ki določa samo razloge, na podlagi katerih je bil zgoraj navedeni pogoj določen v navedeni pogodbi, in njegov mehanizem delovanja, ali pa mora določati tudi vse njegove morebitne posledice, zaradi katerih se lahko spremeni cena, ki jo plača potrošnik, na primer tveganje, povezano z menjalnim tečajem, in ali je mogoče glede na Direktivo 93/13/EGS trditi, da se obveznost seznanitve stranke, ki jo ima banka ob podelitvi kredita, nanaša izključno na kreditne pogoje, to je na obresti, premije in zavarovanja, naložene kreditojemalcu, pri čemer v to obveznost ni mogoče vključiti morebitnega zvišanja ali znižanja vrednosti valute?

               3.

               Ali je treba člen 4(2) Direktive 93/13 EGS razlagati tako, da izraza, glavni predmet pogodbe‘ ter, ustreznost med ceno in plačilom za izmenjane storitve ali blago‘ zajemata pogoj, ki je določen v kreditni pogodbi, sklenjeni med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom v tuji valuti, in v zvezi s katerim ni bil sklenjen posamični dogovor, na podlagi katerega bo treba kredit vrniti v isti valuti?

      (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).


title: Zadeva C-255/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 24. maja 2012 – Telecom Italia SpA proti Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               21.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 24. maja 2012 – Telecom Italia SpA proti Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri
   (Zadeva C-255/12)
   2012/C 217/26
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Telecom Italia SpA

      Toženi stranki: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba sektorske predpise Skupnosti, zlasti določbe Direktive št. 2002/20/ES (1), razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni zakonodaji, navedeni v tem sklepu, natančneje zakonu št. 266 z leta 2005, med drugim zaradi načina njegove konkretne uporabe na regulativni ravni?

      (1)  Direktiva 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi); UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 337.


title: Zadeva T-464/14 P: Pritožba, ki jo je 20. junija 2014 vložil Risto Nieminen zoper sodbo, ki jo je 10. aprila 2014 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F - 81/12, Nieminen proti Svetu

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/45

         Pritožba, ki jo je 20. junija 2014 vložil Risto Nieminen zoper sodbo, ki jo je 10. aprila 2014 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F - 81/12, Nieminen proti Svetu
   (Zadeva T-464/14 P)
   2014/C 261/71
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Risto Nieminen (Kraainem, Belgija) (zastopniki: M. de Abreu Caldas, D. de Abreu Caldas in J.-N. Louis, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije

      Predloga

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 10. aprila 2014 v zadevi F-81/12 (Risto Nieminen proti Svetu);

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov postopka na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja dva pritožbena razloga.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe, ker naj bi Sodišče za uslužbence štelo, da pritožnik ni predložil dovolj dokazov o očitni napaki pri presoji, čeprav je vedelo, da ni imel dejanskih možnosti, da bi to dokazal, in čeprav toženi stranki ni naložilo, naj predloži vse dokumente, upoštevne pri presoji utemeljenosti tega razloga.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: izkrivljanje dokazov in dejstev.


title: Zadeva T-576/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. julija 2014 – Łaszkiewicz proti UUNT – Capital Safety Group EMEA (PROTEKT) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti PROTEKT — Prejšnji besedni znamki Skupnosti PROTECTA — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Člen 75 Uredbe št. 207/2009)

text:
               1.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 292/38

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. julija 2014 – Łaszkiewicz proti UUNT – Capital Safety Group EMEA (PROTEKT)
   (Zadeva T-576/12) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti PROTEKT - Prejšnji besedni znamki Skupnosti PROTECTA - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Člen 75 Uredbe št. 207/2009))
   2014/C 292/46
   Jezik postopka: poljščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Grzegorz Łaszkiewicz (Łódź, Poljska) (zastopnik: J. Gwiazdowska, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Walicka, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom UUNT za pritožbe: Capital Safety Group EMEA SAS (Carros, Francija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora UUNT za pritožbe R 700/2011-4 z dne 24. oktobra 2012 v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Capital Safety Group EMEA SAS in Grzegorzem Łaszkiewiczem.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Grzegorzu Łaszkiewiczu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 108, 13.4.2013.


title: Zadeva T-30/09: Tožba, vložena 21. januarja 2009 – Engelhorn proti UUNT – The Outdoor Group (peerstorm)

text:
               4.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/29

         Tožba, vložena 21. januarja 2009 – Engelhorn proti UUNT – The Outdoor Group (peerstorm)
   (Zadeva T-30/09)
   (2009/C 82/52)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Engelhorn KGaA (Mannheim, Nemčija) (zastopnik: W. Göpfert, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: The Outdoor Group Limited (Northampton, Združeno kraljestvo)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavi naj se Odločba R-167/2008-5 petega odbora za pritožbe UUNT z dne 28. oktobra 2008; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „peerstorm“ za proizvode in storitve iz razreda 25 (znamka Skupnosti št. 4 115 382).

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: The Outdoor Group Limited.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: besedna znamka „PETER STORM“ za proizvode iz razreda 25 (znamka Skupnosti št. 833 566), kot tudi britanska znamka „PETER STORM“ za proizvode iz razreda 18.

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora.

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za ugovore in zavrnitev registracije znamke.

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 (1), ker med nasprotujočima si znamkama ni nevarnosti zmede, in pravila 22 Uredbe (ES) št. 2868/95 (2), ker ni bila dokazana zakonita uporaba sporne znamke.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (UL L 303, str. 1).


title: Zadeva C-196/06 P: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 9. marca 2007 – Alecansan SL proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), CompUSA Management Co (Pritožba – Znamka Skupnosti – Uredba (ES) št. 40/94 – Člen 8(1)(b) – Zahteva za registracijo figurativne znamke – Ugovor imetnika prejšnje nacionalne znamke – Verjetnost zmede – Neobstoj – Neobstoj podobnosti med proizvodi in storitvami, ki jih označujeta znamki v sporu)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/24

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 9. marca 2007 – Alecansan SL proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), CompUSA Management Co
   (Zadeva C-196/06 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 8(1)(b) - Zahteva za registracijo figurativne znamke - Ugovor imetnika prejšnje nacionalne znamke - Verjetnost zmede - Neobstoj - Neobstoj podobnosti med proizvodi in storitvami, ki jih označujeta znamki v sporu)
   (2007/C 96/42)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Alecansan SL (zastopnika: P. Merino Baylos in A. Velázquez Ibáñez, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Botis), CompUSA Management Co
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 7. februarja 2006 v zadevi T-202/03 Alecansan SL proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), s katero je Sodišče zavrnilo tožbo imetnika nacionalne figurativne znamke „COMP USA “za proizvode iz razreda 39 za razveljavitev odločbe R 711/2002-1 prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 24. marca 2003, s katero je bil zavrnjen ugovor zoper odločbo oddelka za ugovore, s katero je bil zavrnjen ugovor proti zahtevi za registracijo figurativne znamke Skupnosti „COMP USA “za proizvode iz razredov 9 in 37 – Podobnost med znamkami – Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str.1)
   Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Alecansan SL se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 190, 12.8.2006.


title: Zadeva C-431/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo VAT and Duties Tribunals, London (Združeno kraljestvo) 29. septembra 2008 – (1) FG Wilson (Engineering) Ltd, (2) Caterpillar EPG Ltd proti The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo VAT and Duties Tribunals, London (Združeno kraljestvo) 29. septembra 2008 – (1) FG Wilson (Engineering) Ltd, (2) Caterpillar EPG Ltd proti The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Zadeva C-431/08)
   (2008/C 327/23)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   VAT and Duties Tribunals, London (v skladu z zahtevo Northern Ireland Tribunal Centre)
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: FG Wilson (Engineering) Ltd, Caterpillar EPG Ltd

      Tožena stranka: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je bilo blago v tem primeru nezakonito odstranjeno izpod carinskega nadzora v smislu člena 203(1) Zakonika (1) zaradi uporabe člena 865 izvršitvene uredbe (2)?

               2.

               Če da, ali je v skladu s členom 203 Zakonika nastal carinski dolg pri uvozu?

               3.

               Če sta odgovora na prvo in drugo vprašanje pritrdilna, ali Zakonik, zlasti člen 78(3), dovoljuje ponovni pregled deklaracije, da se popravi koda carinske obravnave, in če da, ali mora HMRC popraviti deklaracijo in urediti položaj?

               4.

               Če ureditev položaja v skladu s členom 78 Zakonika ni mogoča in če obstaja carinski dolg v skladu s členom 203 Zakonika ter če ni sporno, da je obstajala posebna situacija, kot jo določa člen 899 izvršitvene uredbe – ali je sodišče v okoliščinah in glede na ugotovitve, ki sledijo, lahko sklenilo, da ni bilo očitne malomarnosti, tako da bi carinski dolg v skladu s členom 239 Zakonika moral biti odpuščen in zahteva za carine umaknjena? Še posebej, če je bil zadevni trgovec očitno malomaren, ali pristojni organi lahko upoštevajo dejstvo, da je nespoštovanje obveznosti skrbnosti in upravljanja s strani carinskih organov pripomoglo k napakam, na podlagi katerih je nastal carinski dolg?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 253, str. 1).


title: Zadeva C-676/13 P: Pritožba, ki jo je Zoo Sport Ltd vložila 17. decembra 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 16. oktobra 2013 v zadevi T-453/12, Zoo Sport Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem je bila K-2 Corp.

text:
               8.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/2

         Pritožba, ki jo je Zoo Sport Ltd vložila 17. decembra 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 16. oktobra 2013 v zadevi T-453/12, Zoo Sport Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem je bila K-2 Corp.
   (Zadeva C-676/13 P)
   2014/C 303/03
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Zoo Sport Ltd (zastopnik: I. Rungg, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in K-2 Corp.
   Sodišče (šesti senat) je s sklepom z dne 15. julija 2014 odločilo, da pritožba ni dopustna.


title: Zadeva T-139/06: Tožba, vložena  12. maja 2006  — Francija proti Komisiji

text:
               15.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/31

         Tožba, vložena 12. maja 2006 — Francija proti Komisiji
   (Zadeva T-139/06)
   (2006/C 165/62)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Francoska republika (Pariz, Francija) (zastopniki: E. Belliard, G. de Bergues, S. Gasri, zastopniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               sporna odločba naj se, zaradi nepristojnosti Komisije, razglasi za nično;

               —

               podredno, sporna odločba naj se, zaradi nepravilnosti v postopku, ker naj bi bile kršene pravice obrambe, razglasi za nično;

               —

               še bolj podredno, sporna odločba, s katero so se napačno presodili ukrepi, ki jih je sprejela Francija, da bi v celoti izvršila sodbo z dne 12. julija 2005, naj se razglasi za nično;

               —

               še bolj podredno, sporna odločba naj se, v delu v katerem bi morala vsebovati nižji znesek periodične denarne kazni, razglasi za nično;

               —

               povsem podredno naj se znesek periodične denarne kazni zmanjša;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov ali naj, v primeru zmanjšanja zneska periodične denarne kazni s strani Sodišča prve stopnje, vsaka stranka nosi svoje stroške.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Sodišče Evropskih skupnosti je s sodbo z dne 11. junija 1991 (1) ugotovilo neizpolnitev obveznosti tožeče stranke, ki jih državam članicam nalaga zakonodaja Skupnosti o politiki ribištva. Zaradi neizvršitve te sodbe je Komisija Sodišču predložila tožbo, na podlagi člena 228 ES in tožeča stranka je bila s sodbo z dne 12. julija 2005 (2) obsojena na plačilo denarne kazni za vsako obdobje šestih mesecev od razglasitve sodbe, pa tudi na plačilo povprečnine. Po tej sodbi je Komisija preučila stanje izvršitve sodbe Sodišča z dne 11. junija 1991 s strani tožeče stranke in je ob ugotovitvi, da tožeča stranka sodbe ni v celoti izvršila, na slednjo naslovila odločbo, s katero je zahtevala plačilo denarnih kazni, ki jih ji je naložilo Sodišče s sodbo z dne 12. julija 2005. Gre za izpodbijano odločbo.
   V utemeljitev tožbe se tožeča stranka sklicuje na več tožbenih razlogov.
   Navaja, da bi bilo treba sporno odločbo razglasiti za nično, ker naj Komisija ne bi bila pristojna sprejeti odločbe, s katero je državi članici naložila plačilo denarne kazni, ki jo je naložilo Sodišče v okviru člena 228 ES. Zatrjuje, da je na podlagi člena 228 zgolj Sodišče pristojno zahtevati tako plačilo, s tem da se zato zahteva predhodna ugotovitev, da še vedno niso izpolnjene obveznosti.
   Tožeča stranka se podredno sklicuje na nepravilnost v postopku sprejetja odločbe Komisije, ker naj bi bile kršene pravice obrambe, saj naj francoski organi, pred sprejetjem sporne odločbe, ne bi imeli možnosti ustrezno predstaviti svojih stališč.
   Tožeča stranka se še bolj podredno sklicuje na tožbeni razlog napačne presoje Komisije glede ukrepov, ki jih je sprejela Francija, da bi v celoti izvršila sodbo Sodišča.
   Še bolj podredno tožeča stranka navaja, da bi morala Komisija, ob upoštevanju izvedbenih ukrepov, ki jih je sprejela po sodbi Sodišča, določiti nižji znesek denarne kazni.
   Na koncu, povsem podredno, tožeča stranka meni, da če bi Sodišče prve stopnje presodilo, da Komisija sama ni imela pravice zmanjšati zneska denarne kazni, ki jo je v sodbi naložilo Sodišče, bi moralo to storiti Sodišče prve stopnje v okviru svoje neomejene pristojnosti.

      (1)  Komisija proti Franciji (C-64/88, Recueil, str. I-02727).

      (2)  Komisija proti Franciji (C-304/02, Recueil, str. I-06263).


title: Zadeva F-39/12: Tožba, vložena 19. marca 2012 – ZZ proti Računskemu sodišču

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/38

         Tožba, vložena 19. marca 2012 – ZZ proti Računskemu sodišču
   (Zadeva F-39/12)
   2012/C 138/89
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetnik)

      Tožena stranka: Računsko sodišče

      Predmet in opis spora

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Evropskega računskega sodišča, s katero je slednje zavrnilo zahtevo tožeče stranke, da se ugotovi, da je šlo za nezakonito ravnanje, zaradi katerega je domnevno utrpela premoženjsko in nepremoženjsko škodo.

      Predlog tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi pritožbe zoper odločbo, s katero je bila zavrnjena njena zahteva z dne 7. decembra 2011, da se ugotovi nezakonitost ravnanja, s katerim je vodja Računskega sodišča tožeči stranki povzročil škodo, kar ima za posledico nepogodbeno odgovornost Evropske unije;

               —

               naložitev Računskemu sodišču plačila odškodnine, da se tako nadomesti nepremoženjsko škodo v višini 50 000 EUR ter premoženjsko škodo v višini razlike med, po eni strani, zneskom plačila, do katerega bi bila tožeča stranka upravičena pri običajnem poklicnem napredovanju v svojem nazivu ter, po drugi strani, razlike med zneskom plačila, do katerega bi bila upravičena, če bi napredovala do zakonsko določene starosti za upokojitev in sedanjo pokojnino;

               —

               naložitev plačila stroškov Računskemu sodišču.


title: Zadeva C-527/13: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. aprila 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Španija) – Lourdes Cachaldora Fernández/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) (Predhodno odločanje — Delavci in delavke — Enako obravnavanje v zadevah socialne varnosti — Direktiva 79/7/EGS — Člen 4 — Direktiva 97/81/ES — Okvirni sporazum UNICE, CEEP in ETUC o delu s krajšim delovnim časom — Izračunavanje dajatev — Sistem vključevanja obdobij neplačevanja prispevkov — Delavci, ki delajo s krajšim delovnim časom, in delavci, ki delajo s polnim delovnim časom)

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/6

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. aprila 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Španija) – Lourdes Cachaldora Fernández/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
   (Zadeva C-527/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Delavci in delavke - Enako obravnavanje v zadevah socialne varnosti - Direktiva 79/7/EGS - Člen 4 - Direktiva 97/81/ES - Okvirni sporazum UNICE, CEEP in ETUC o delu s krajšim delovnim časom - Izračunavanje dajatev - Sistem vključevanja obdobij neplačevanja prispevkov - Delavci, ki delajo s krajšim delovnim časom, in delavci, ki delajo s polnim delovnim časom))
   (2015/C 198/07)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Lourdes Cachaldora Fernández

      Toženi stranki: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

      Izrek

               1.

               Člen 4(1) Direktive Sveta 79/7/EGS z dne 19. decembra 1978 o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki določa, da se obdobja neplačevanja prispevkov, ki obstajajo v referenčnem obdobju za izračun invalidske pokojnine, ki se izplačuje na podlagi prispevkov, pri čemer so ta obdobja nastopila po zaposlitvi s krajšim delovnim časom, upoštevajo tako, da se vzame najnižje osnove za plačevanje prispevkov, ki so veljale v posameznih obdobjih, znižane z uporabo koeficienta, vezanega na to zaposlitev, če pa to neplačevanje sledi zaposlitvi za polni delovni čas, takega zmanjšanja ni.

               2.

               Okvirni sporazum o delu s krajšim delovnim časom, sklenjen 6. junija 1997, ki je Priloga k Direktivi Sveta 97/81/ES z dne 15. decembra 1997 o okvirnem sporazumu o delu s krajšim delovnim časom, sklenjenim med UNICE, CEEP in ETUC, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 98/23/ES z dne 7. aprila 1998, je treba razlagati tako, da na njegovo področje uporabe ne spada ureditev države članice, ki določa, da se obdobja neplačevanja prispevkov, ki obstajajo v referenčnem obdobju za izračun invalidske pokojnine, ki se izplačuje na podlagi prispevkov, pri čemer so ta obdobja nastopila po zaposlitvi s krajšim delovnim časom, upoštevajo tako, da se vzame najnižje osnove za plačevanje prispevkov, ki so veljale v posameznih obdobjih, znižane z uporabo koeficienta, vezanega na to zaposlitev, če pa to neplačevanje sledi zaposlitvi za polni delovni čas, takega zmanjšanja ni.

      (1)  UL C 9, 11.1.2014.


title: Zadeva T-72/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2012 – Sogepi Consulting y Publicidad proti UUNT (ESPETEC) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti ESPETEC — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisnost — Neobstoj razlikovalnega učinka — Neobstoj razlikovalnega učinka, pridobljenega z uporabo — Člen 7(1)(b) in (c) in 7(3) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               20.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/8

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2012 – Sogepi Consulting y Publicidad proti UUNT (ESPETEC)
   (Zadeva T-72/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti ESPETEC - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisnost - Neobstoj razlikovalnega učinka - Neobstoj razlikovalnega učinka, pridobljenega z uporabo - Člen 7(1)(b) in (c) in 7(3) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2012/C 319/13
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sogepi Consulting y Publicidad, SL (Vic, Španija) (zastopniki: sprva J. de Oliveira Vaz Miranda Sousa, T. Barceló Rebaque in N. Esteve Manasanch, nato J. de Oliveira Vaz Miranda Sousa in N. Esteve Manasanch, zastopniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 12. novembra 2010 (zadeva R 312/2010-2) glede zahteve za registracijo besednega znaka ESPETEC kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Sogepi Consulting y Publicidad, SL se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 113, 9.4.2011.


title: Zadeva T-357/16: Tožba, vložena 5. julija 2016 – Punch Powertrain/Komisija

text:
               16.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/41

         Tožba, vložena 5. julija 2016 – Punch Powertrain/Komisija
   (Zadeva T-357/16)
   (2016/C 296/52)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Punch Powertrain (Sint-Truiden, Belgija) (zastopniki: H. Viaene, B. Hoorelbeke, D. Gillet in F. Verhaegen, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je ničnostna tožba dopustna;

               —

               Sklep Evropske komisije z dne 11. januarja 2016 o shemi državne pomoči za presežne dobičke SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), ki jo izvaja Belgija, ki je bil 4. maja 2016 objavljen na spletnem mestu Evropske komisije, razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 1(d) Uredbe 2015/1589 (1), ter členov 107(1) PDEU in 296 PDEU, ker naj bi Komisija sporen ukrep nepravilno opredelila za shemo pomoči.

                           —

                           Komisija naj bi kršila člen 1(d) Uredbe št. 2015/1589 in člen 107(1) PDEU, ker naj bi sporen ukrep nepravilno opredelila za shemo pomoči. Sporne pomoči naj ne bi bilo mogoče dodeliti zgolj na podlagi člena 185(2)(b) Wetboek van de inkomstenbelastingen 1992 (zakonik o davku od dohodkov iz leta 1992, v nadaljevanju: WIB 1992), ampak naj bi bili za uporabo te določbe potrebni dodatni izvedbeni ukrepi.

                           —

                           Komisija naj bi kršila člen 296 PDEU, ker naj bi bila njena obrazložitev protislovna. Protislovje naj bi bilo v tem, da naj Komisija ne bi pojasnila, zakaj je pri presoji merila selektivnosti izhajala iz tega, da davčna stališča ne izhajajo neposredno iz člena 185(2)(b) WIB 1992, medtem ko je pri presoji obstoja sheme pomoči menila, da navedena določba ne potrebuje nadaljnjih izvedbenih ukrepov.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU in obveznosti obrazložitve iz člena 296 PDEU, ker naj bi Komisija nepravilno presodila obstoj prednosti.

                           —

                           Komisija naj ne bi preverila, ali sporen ukrep pomoči dejansko vodi do dajanja prednosti upravičenim podjetjem v smislu člena 107(1) PDEU. Obstoj te okoliščine pa naj bi bil bistven pogoj za državno pomoč, tako da mora Komisija to preučiti, preden lahko ugotovi obstoj državne pomoči, saj sicer krši obveznost obrazložitve iz člena 296 PDUE.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU in obveznosti obrazložitve iz člena 296 PDEU, ker naj bi Komisija nepravilno presodila vprašanje selektivnosti spornega ukrepa.

                           —

                           Člen 185(2)(b) WIB 1992 in sistem davčne oprostitve presežnih dobičkov, ki iz njega izhaja, naj bi se uporabljal za vsa podjetja, ki so v podobnem dejanskem in pravnem položaju ter opravljajo gospodarske dejavnosti, na katere se sporni ukrep nanaša. Sporni ukrep naj tako ne bi bil omejen na določena podjetja, ki naj bi jih bilo mogoče opredeliti glede na specifične značilnosti, in naj zato ne bi bil selektiven v smislu člena 107(1) PDEU.

                           —

                           Podredno tožeča stranka Komisiji očita, da je storila očitno napako pri presoji s tem, da je ugotovila, da davčna oprostitev presežnih dobičkov ni del referenčne ureditve. Davčna oprostitev presežnih dobičkov naj bi bila zaradi sinergij in velikih prednosti ob uporabi tržnega načela bistven del ukrepov, ki določajo skupen znesek obdavčljivih dohodkov, in je zato ni mogoče obravnavati kot odstopanje od referenčne ureditve, ki bi vodilo do selektivnosti.

                           —

                           Še bolj podredno tožeča stranka uveljavlja, da Komisija ne more dokazati, da je Belgische Rulingcommissie (belgijski odbor za davčna stališča) narobe uporabljal tržno načelo pri uporabi člena 185(2)(b) WIB 1992. Argumentacija Komisija naj ne bi bila koherentna, pri tem naj bi se sicer upoštevali pomembni vidiki, vendar naj bi si ti nasprotovali ali ne bi bili dovolj koherentni.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev načela pravne varnosti z naložitvijo obveznosti izterjave.

                           —

                           Na podlagi ustaljene prakse odločanja Komisije, v kateri se ni podvomilo v mednarodno priznano tržno načelo, naj bi se kršilo načelo pravne varnosti, če bi se v obravnavani zadevi naložila izterjava domnevne pomoči. Vsekakor naj na podlagi dosedanje prakse odločanja in sodne prakse ne bi bilo mogoče predvideti, da naj bi člen 185(2)(b) WIB 1992 kršil člen 107 PDEU.

      (1)  Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL 2015, L 248, str. 9).


title: Zadeva C-303/05: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 3. maja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbitragehof – Belgija) – Advocaten voor de Wereld VZW proti Leden van de Ministerraad (Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Člena 6(2) in 34(2)(b) EU – Okvirni sklep 2002/584/PNZ – Evropski nalog za prijetje in postopki predaje med državami članicami – Približevanje nacionalnih zakonodaj – Opustitev ugotavljanja dvojne kaznivosti – Veljavnost)

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/3

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 3. maja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbitragehof – Belgija) – Advocaten voor de Wereld VZW proti Leden van de Ministerraad
   (Zadeva C-303/05) (1)

   (Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Člena 6(2) in 34(2)(b) EU - Okvirni sklep 2002/584/PNZ - Evropski nalog za prijetje in postopki predaje med državami članicami - Približevanje nacionalnih zakonodaj - Opustitev ugotavljanja dvojne kaznivosti - Veljavnost)
   (2007/C 140/05)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Arbitragehof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Advocaten voor de Wereld VZW

      Tožena stranka: Leden van de Ministerraad
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Arbitragehof – Razlaga Okvirnega Sklepa Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL L 190, str. 1) – Združljivost s členom 34(2)(b) EU – Odprava zahteve po dvojni kaznivosti kaznivih dejanj, določenih v členu 2(2) tega sklepa – Združljivost s členom 6(2) EU
   Izrek
   Pri preučitvi zastavljenih vprašanj ni bil ugotovljen noben dejavnik, ki bi vplival na veljavnost Okvirnega sklepa Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami.

      (1)  UL C 271, 29.10.2005.


title: Zadeva C-111/12: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 21. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Ministero per i beni e le attività culturali in drugi proti Ordine degli Ingegneri di Verona e Provincia in drugim (Direktiva 85/384/EGS — Vzajemno priznavanje dokazil o formalnih kvalifikacijah v arhitekturi — Člena 10 in 11(g) — Nacionalna zakonodaja, ki priznava enakovrednost nazivov „arhitekt“ in „gradbeni inženir“ , vendar določena dela na objektih umetniškega pomena pridržuje samo arhitektom — Načelo enakega obravnavanja — Povsem notranji položaj v državi članici)

text:
               20.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 114/21

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 21. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Ministero per i beni e le attività culturali in drugi proti Ordine degli Ingegneri di Verona e Provincia in drugim
   (Zadeva C-111/12) (1)

   (Direktiva 85/384/EGS - Vzajemno priznavanje dokazil o formalnih kvalifikacijah v arhitekturi - Člena 10 in 11(g) - Nacionalna zakonodaja, ki priznava enakovrednost nazivov „arhitekt“ in „gradbeni inženir“, vendar določena dela na objektih umetniškega pomena pridržuje samo arhitektom - Načelo enakega obravnavanja - Povsem notranji položaj v državi članici)
   2013/C 114/30
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožniki: Ministero per i beni e le attività culturali, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Venezia, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Padova, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Treviso, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Vicenza, Ordine degli Ingegneri di Verona e Provincia, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Rovigo, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Belluno

      Nasprotne stranke: Ordine degli Ingegneri di Verona e Provincia, Consiglio Nazionale degli Ingegneri, Consiglio Nazionale degli Architetti, Pianificatori, Paesaggisti e Conservatori, Ordine degli Architetti Pianificatori Paesaggisti e Conservatori della Provincia di Verona, Alessandro Mosconi, Comune di S. Martino Buon Albergo (VR), Istituzione di Ricovero e di Educazione di Venezia (IRE), Ordine degli Architetti della Provincia di Venezia

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Consiglio di Stato – Razlaga členov 10 in 11 Direktive Sveta z dne 10. junija 1985 o vzajemnem priznavanju diplom, spričeval in drugih dokazil o formalnih kvalifikacijah v arhitekturi, skupaj z ukrepi za učinkovito uresničevanje pravice do ustanavljanja podjetij in svobode opravljanja storitev (85/384/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 118) – Vzajemno priznavanje diplom na področju arhitekture – Nacionalna zakonodaja, ki samo arhitektom dovoljuje opravljanje del na objektih, ki spadajo v okvir zgodovinske in kulturne dediščine – Posamično preverjanje usposobljenosti imetnikov diplom arhitekturne in inženirske smeri, pridobljenih v drugih državah članicah, za opravljanje teh del

      Izrek

   Člena 10 in 11 Direktive Sveta z dne 10. junija 1985 o vzajemnem priznavanju diplom, spričeval in drugih dokazil o formalnih kvalifikacijah v arhitekturi, skupaj z ukrepi za učinkovito uresničevanje pravice do ustanavljanja podjetij in svobode opravljanja storitev (85/384/EGS) je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki določa, da osebe, ki jim je dokazilo o formalni kvalifikaciji izdala država članica, ki ni država članica gostiteljica, na podlagi katerega lahko opravljajo dejavnosti na arhitekturnem področju in ki je izrecno navedeno v členu 11, v tej zadnji državi ne smejo opravljati dejavnosti v zvezi z objekti umetniškega pomena, razen če pri posebnem preverjanju poklicne usposobljenosti, če je to potrebno, izkažejo, da izpolnjujejo posebne zahteve s področja kulturnih objektov.

      (1)  UL C 151, 26.5.2012.


title: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne  8. novembra 2005  v zadevi C-293/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Royal Court of Jersey): Jersey Produce Marketing Organisation Ltd proti States of Jersey in drugi (Ureditev izvoza krompirja iz Jerseyja v Združeno kraljestvo — Akt o pristopu iz leta 1972 — Protokol št. 3 o Kanalskih otokih in otoku Man — Uredba št. 706/73 — Členi 23, 25 in 29 ES — Dajatve z enakim učinkom kot carine — Ukrepi z enakim učinkom kot količinske omejitve)

text:
               14.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/1

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 8. novembra 2005
   v zadevi C-293/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Royal Court of Jersey): Jersey Produce Marketing Organisation Ltd proti States of Jersey in drugi
       (1)

   (Ureditev izvoza krompirja iz Jerseyja v Združeno kraljestvo - Akt o pristopu iz leta 1972 - Protokol št. 3 o Kanalskih otokih in otoku Man - Uredba št. 706/73 - Členi 23, 25 in 29 ES - Dajatve z enakim učinkom kot carine - Ukrepi z enakim učinkom kot količinske omejitve)
   (2006/C 10/01)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi C-293/02, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložilO Royal Court of Jersey (Kanalski otoki) z odločbo z dne 5. avgusta 2002, ki je prispela na Sodišče 13. avgusta 2002, v postopku Jersey Produce Marketing Organisation Ltd proti States of Jersey, Jersey Potato Export Marketing Board, ob udeležbi: Top Produce Ltd, Fairview Farm Ltd, je Sodišče (veliki senat) v sestavi V. Skouris, predsednik, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, J. Malenovský, predsedniki senatov, J.-P. Puissochet, R. Schintgen, sodnika, N. Colneric (poročevalka), sodnica, S. von Bahr, G. Arestis, A. Borg Barthet, M. Ilešič, J. Klučka in U. Lõhmus, sodniki, generalni pravobranilec P. Léger, sodna tajnica: M.-F. Contet, glavna administratorka, dne 8. novembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Povezane določbe člena 29 ES in člena 1 Protokola št. 3 o Kanalskih otokih in otoku Man, priloženega k Aktu o pogojih pristopa Kraljevine Danske, Irske in Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske in prilagoditvah Pogodb je treba razlagati tako, da nasprotujejo ureditvi, kot je ureditev, obravnavana v postopku v glavni stvari, ki:

                           —

                           prvič, proizvajalcem iz Jerseyja pod grožnjo kazenskih sankcij prepoveduje izvoz krompirja oziroma ponujanje krompirja za izvoz v namembni kraj v Združenem kraljestvu, če proizvajalci niso registrirani pri Potato Export Marketing Board in če z njim niso sklenili sporazuma o trženju, ki bi določil predvsem površine, ki so lahko zasajene zaradi izvoza pridelkov, in opredelil tistih, ki jih lahko pridobijo, in,

                           —

                           drugič, prav tako pod grožnjo kazenskih sankcij, vsem združenjem za trženje prepoveduje tak izvoz, če s tem združenjem niso sklenila sporazuma o upravljanju, ki bi določil predvsem identiteto prodajalcev, pri katerih jim je dovoljeno, da se oskrbujejo.

               2)

               Povezane določbe členov 23 ES, 25 ES in 1 Protokola št. 3 je treba razlagati tako, da nasprotujejo ureditvi, kot je ureditev, obravnavana v postopku v glavni stvari, ki združenju, kot je Potato Export Marketing Board podeljuje pravico, da proizvajalcem krompirja iz Jerseyja naloži prispevek, katerega znesek je določen glede na količino krompirja, ki ga pridela stranka in ki se izvozi v Združeno kraljestvo.

               3)

               Pravo Skupnosti nasprotuje takemu prispevku, naloženemu v enakih okoliščinah, katerega znesek pa tako združenje določi glede na kmetijsko površino, ki jo stranke namenijo za pridelavo krompirja, če se tako pridobljeni prihodki porabijo za financiranje dejavnosti, s katerimi se ukvarja navedeno združenje ob nespoštovanju člena 29 ES.

      (1)  UL C 247, 12.10.2002.


title: Zadeva T-101/12: Tožba, vložena 22. februarja 2012 – Cham proti Svetu

text:
               26.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/31

         Tožba, vložena 22. februarja 2012 – Cham proti Svetu
   (Zadeva T-101/12)
   2012/C 151/53
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Cham Holding Co. SA (Damask, Sirija) (zastopnik: E. Ruchat, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               njeno tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               posledično, Sklep 2011/782/SZVP z dne 1. decembra 2011 in Uredbo št. 36/2012 (EU) z dne 18. januarja 2012 in njune poznejše izvedbene akte v delih, v katerih se nanašajo na tožečo stranko, razglasi za nične;

               —

               Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja tri tožbene razloge, ki so v bistvenem enaki ali podobni tožbenim razlogom iz zadev Makhlouf proti Svetu, T-432/11 (1), in Makhlouf proti Svetu, T-433/11 (2).

      (1)  UL 2011, C 290, str. 13.

      (2)  UL 2011, C 290, str. 14.


title: Zadeva C-276/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) 5. junija 2014 – Gmina Wrocław proti Minister Finansów

text:
               8.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) 5. junija 2014 – Gmina Wrocław proti Minister Finansów
   (Zadeva C-276/14)
   2014/C 303/20
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagateljica kasacijske pritožbe: Gmina Wrocław

      Nasprotna stranka v kasacijskem postopku: Minister Finansów

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali se lahko ob upoštevanju člena 4(2) v povezavi s členom 5(3) Pogodbe o Evropski uniji šteje organizacijska enota občine (lokalne skupnosti na Poljskem) kot davčni zavezanec za DDV, če opravlja druge dejavnosti od dejavnosti, ki jih opravlja kot državni organ v smislu člena 13 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1), čeprav ne izpolnjuje pogoja o samostojnosti (neodvisnosti), določenega v členu 9(1) te direktive?

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva T-45/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. septembra 2015 – HTTS in Bateni/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Iranu — Zamrznitev sredstev — Merilo glede zagotavljanja bistvenih storitev skupini IRISL ali subjektom, ki so v njeni lasti, pod njenim nadzorom ali delujejo v njenem imenu — Pravica do učinkovitega sodnega varstva — Obveznost obrazložitve — Očitna napaka pri presoji — Lastninska pravica — Svoboda gospodarske pobude — Pravica do spoštovanja družinskega življenja — Sorazmernost)

text:
               3.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/36

         Sodba Splošnega sodišča z dne 18. septembra 2015 – HTTS in Bateni/Svet
   (Zadeva T-45/14) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Iranu - Zamrznitev sredstev - Merilo glede zagotavljanja bistvenih storitev skupini IRISL ali subjektom, ki so v njeni lasti, pod njenim nadzorom ali delujejo v njenem imenu - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Obveznost obrazložitve - Očitna napaka pri presoji - Lastninska pravica - Svoboda gospodarske pobude - Pravica do spoštovanja družinskega življenja - Sorazmernost))
   (2015/C 363/44)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH (Hamburg, Nemčija) in Naser Bateni (Hamburg)) (zastopnika: najprej M. Schlingmann in F. Lautenschlager, nato Schlingmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in J.-P. Hix, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev delne ničnosti Sklepa Sveta 2013/661/SZVP z dne 15. novembra 2013 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 306, str. 18) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1154/2013 z dne 15. novembra 2013 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 306, p. 3) v delu, ki se nanaša na tožeči stranki

      Izrek

               1.

               Sklep Sveta 2013/661/SZVP z dne 15. novembra 2013 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu se razglasi za ničen v delu, v katerem sta imeni HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH in Naser Bateni vpisani na seznam v Prilogi II Sklepa Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP.

               2.

               Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1154/2013 z dne 15. novembra 2013 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu se razglasi za nično v delu, v katerem sta imeni HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH in N. Bateni vpisani na seznam v Prilogi IX Uredbe (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010.

               3.

               Svet Evropske unije poleg svojih stroškov nosi tudi stroške, ki sta jih priglasila HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping in N. Bateni.

      (1)  UL C 71, 8.3.2014.


title: Zadeva T-421/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. septembra 2015 – Deutsche Post/Komisija (Državne pomoči — Distribucija pošte — Ukrepi, ki so jih nemški organi sprejeli v korist Deutsche Post AG — Odločitev o začetku postopka iz člena 88(2) ES — Pravni interes — Ponovna uvedba končanega postopka — Učinki ničnostne sodbe)

text:
               9.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 18. septembra 2015 – Deutsche Post/Komisija
   (Zadeva T-421/07) (1)

   ((Državne pomoči - Distribucija pošte - Ukrepi, ki so jih nemški organi sprejeli v korist Deutsche Post AG - Odločitev o začetku postopka iz člena 88(2) ES - Pravni interes - Ponovna uvedba končanega postopka - Učinki ničnostne sodbe))
   (2015/C 371/21)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Deutsche Post (Bonn, Nemčija) (zastopnika: J. Sedemund in T. Lübbig, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Martenczuk, T. Maxian Rusche in R. Sauer, agenti)

      Intervenienta v podporo tožene stranke: UPS Europe NV/SA (Bruselj, Belgija), in UPS Deutschland Inc. & Co. OHG (Neuss, Nemčija) (zastopnik: T. Ottervanger, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 12. septembra 2007 o začetku postopka iz člena 88(2) ES v zvezi z državno pomočjo, ki jo je Zvezna republika Nemčija odobrila v korist Deutsche Post AG (državna pomoč C 36/07 (ex NN 25/07).

      Izrek

               1.

               Odločba Komisije z dne 12. septembra 2007 o začetku postopka iz člena 88(2) ES v zvezi z državno pomočjo, ki jo je Zvezna republika Nemčija odobrila v korist Deutsche Post AG (državna pomoč C 36/07 (ex NN 25/07)) se v delu, v katerem je bil z njo začet formalni postopek preiskave v zvezi z zadevnimi javnimi ukrepi, razen glede državnih jamstev, odobrenih v korist družb Deutsche Bundespost Postdienst in Deutsche Post, razglasi za nično.

               2.

               Evropska komisija poleg svojih stroškov nosi tudi stroške družbe Deutsche Post v zvezi z ničnostno tožbo, vključno s stroški pritožbenega postopka pred Sodiščem.

               3.

               Družbi UPS Europe NV/SA in UPS Deutschland Inc. & Co. OHG nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 22, 26.1.2008.


title: Zadeva T-632/11: Tožba, vložena 12. decembra 2011 – Helenska republika proti Komisiji

text:
               11.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/19

         Tožba, vložena 12. decembra 2011 – Helenska republika proti Komisiji
   (Zadeva T-632/11)
   2012/C 39/37
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Helenska republika (zastopnika: I. Chalkias in S. Papaϊoannou)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbi ugodi;

               —

               deloma ali v celoti razveljavi Izvedbeni sklep Komisije z dne 14. oktobra 2011 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije, notificiran pod številko C(2011) 7105 in objavljen v Uradnem listu L 270, 15.10.11, str. 33, ali ga spremeni v skladu s tem, kar je natančneje navedeno;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Helenska republika s tožbo predlaga razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije z dne 14. oktobra 2011 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije, notificiran pod številko C(2011) 7105 in objavljen v Uradnem listu L 270, 15.10.11, str. 33, v delu v zvezi s finančnimi popravki v breme Helenske republike na področju sheme enotnega plačila in na področju shem prestrukturiranja in preusmeritve vinogradov, destilacije in pomoči za nekatere uporabe moštov.
   Glede popravka na področju sheme enotnega plačila tožeča stranka poudarja, prvič, da je naložitev pavšalnih popravkov na področjih sheme enotnega plačila nezakonita, ker: (a) uporaba pavšalnih popravkov v prvem letu izvajanja SKP krši splošno načelo enakosti in sodelovanja; (b) ni veljavne pravne podlage za uporabo starih smernic iz dokumenta VI/5530/1997, namesto nove SKP in sheme enotnega plačila, oziroma uporaba starih smernic, namesto nove SKP, resno posega v načelo sorazmernosti.
   Drugič, tožeča stranka poudarja, da ugotovitev Komisije, v skladu s katero merila za delitev nacionalnih rezerv niso bila v skladu z določbami iz člena 42 Uredbe št. 1782/2003 (1) in člena 21 Uredbe št. 795/2004 (2), temelji na nepravilni razlagi samih določb in nepravilni presoji dejanskih okoliščin.
   Tretjič, tožeča stranka glede uporabljenega 10-odstotnega pavšalnega popravka trdi, da ugotovitve Komisije glede nacionalnih meril za delitev nacionalnih rezerv, nevključitve vseh krmnih površin v izračun referenčnih površin/zneskov in glede izračuna regionalnega povprečja ne pomenijo kršitve Uredbe št. 1290/2005 in Komisija je nezakonito uporabila finančne popravke na podlagi te uredbe. Tožeča stranka vsekakor trdi, da je Komisija nepravilno razlagala in uporabila člen 31 Uredbe št. 1290/2005 (3) in smernice iz dokumenta VI/5530/1997, ker (a) očitki, ki jih navaja Komisija glede meril za delitev nacionalnih rezerv, tudi če bi bili dokazani, se ne končajo z izplačilom zneskov v korist tistih, ki do njih niso upravičeni, in zaradi njih ni bilo nevarnosti škode za EKJS; (b) zadevni očitki se ne nanašajo na neizvajanje temeljnega nadzora in zato ne upravičujejo uporabe 10-odstotnega pavšalnega popravka.
   Glede popravka v sektorju vina tožeča stranka navaja, da je Komisija nepravilno presodila dejanske okoliščine v zvezi s temi posebnim vidiki: register vinogradov, destilacija in pomoči za uporabo moštov, obvezna destilacija stranskih proizvodov ter prestrukturiranje in preusmeritev vinogradov, ki očitno ne utemeljujejo 10-odstotni popravek – v skladu s smernicami o finančnih popravkih v postopku likvidacije –, ki je očitno nesorazmeren glede na ugotovljene pomanjkljivosti v sistemu nadzora.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001.

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 795/2004 z dne 21. aprila 2004 o podrobnih pravilih za izvajanje sheme enotnega plačila, predvidenega v Uredbi Sveta (ES) št. 1782/2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete.

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 o financiranju skupne kmetijske politike.


title: Zadeva C-300/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal administratif (Luksemburg) 19. junija 2015 – Charles Kohll, Sylvie Kohll-Schlesser/Directeur de l'administration des contributions directes

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/34

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal administratif (Luksemburg) 19. junija 2015 – Charles Kohll, Sylvie Kohll-Schlesser/Directeur de l'administration des contributions directes
   (Zadeva C-300/15)
   (2015/C 294/43)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal administratif

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Charles Kohll, Sylvie Kohll-Schlesser

      Tožena stranka: Directeur de l'administration des contributions directes

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali načelo prostega gibanja delavcev, določeno zlasti v členu 45 PDEU, nasprotuje določbam člena 139b(1) spremenjenega zakona z dne 4. decembra 1967 o davku od dohodkov, ker so v skladu s temi določbami samo osebe, ki imajo dopis o davčnem odtegljaju, upravičene do odbitka davka iz tega člena?


title: Zadeva F-17/14: Sodba Sodišča za uslužbence (sodnik posameznik) z dne 29. aprila 2015 – Ibánez Martínez proti Parlamentu (Javni uslužbenci — Uradniki — Dodelitev točk za delovno uspešnost — Mnenje odbora za poročila — Široka diskrecijska pravica uprave — Enako obravnavanje)

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/49

         Sodba Sodišča za uslužbence (sodnik posameznik) z dne 29. aprila 2015 – Ibánez Martínez proti Parlamentu
   (Zadeva F-17/14) (1)

   ((Javni uslužbenci - Uradniki - Dodelitev točk za delovno uspešnost - Mnenje odbora za poročila - Široka diskrecijska pravica uprave - Enako obravnavanje))
   (2015/C 198/67)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Carlos Ibánez Martínez (Leeuw-Saint-Pierre, Belgija) (zastopnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: V. Montebello-Demogeot in N. Chemaï, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o nedodelitvi treh točk za delovno uspešnost tožeči stranki za napredovalno obdobje 2012.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Ibáñez Martínez mora nositi svoje stroške in stroške, ki jih priglasi Evropski parlament.

      (1)  UL C 184, 16.6.2014, str. 41.


title: Zadeva C-97/06: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 18. oktobra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Madrid – Španija) – Navicon SA proti Administración del Estado (Šesta direktiva DDV – Oprostitve – Člen 15(5) – Izraz zakup pomorskih plovil – Skladnost nacionalnega zakona, ki določa oprostitev le za celotni zakup)

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/12

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 18. oktobra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Madrid – Španija) – Navicon SA proti Administración del Estado
   (Zadeva C-97/06) (1)

   (Šesta direktiva DDV - Oprostitve - Člen 15(5) - Izraz „zakup pomorskih plovil“ - Skladnost nacionalnega zakona, ki določa oprostitev le za celotni zakup)
   (2007/C 315/19)
   Jezik postopka: španščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal Superior de Justicia de Madrid
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Navicon SA

      Tožena stranka: Administración del Estado
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal Superior de Justicia de Madrid – Razlaga člena 15(5) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) – Oprostitev zakupa pomorskih plovil – Vključitev ali nevključitev delnega zakupa – Združljivost direktive z nacionalnim zakonom, ki določa oprostitev le za celotni zakup.
   Izrek

               1)

               Člen 15(5) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/111/EGS z dne 14. decembra 1992, je treba razlagati tako, da se nanaša tako na celotni kot na delni zakup plovil za plovbo na odprtem morju. Zato ta določba nasprotuje nacionalni zakonodaji, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki oprostitev davka na dodano vrednost določa le za celotni zakup teh plovil.

               2)

               Predložitveno sodišče mora odločiti, ali pogodba, ki sta jo sklenili stranki v postopku v glavni stvari, izpolnjuje pogoje zakupne pogodbe v smislu člena 15(5) Šeste direktive 77/388, kot je bila spremenjena z Direktivo 92/111.

      (1)  UL C 131, 3.6.2006.


title: Zadeva C-169/13: Tožba, vložena 5. aprila 2013 – Evropska komisija proti Republiki Poljski

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/19

         Tožba, vložena 5. aprila 2013 – Evropska komisija proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-169/13)
   2013/C 171/39
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: N. Yerrell in J. Hottiaux)

      Tožena stranka: Republika Poljska

      Predloga tožeče stranke

   Komisija Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Poljska republika s tem, da glede samozaposlenih voznikov ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/15/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2002 o urejanju delovnega časa oseb, ki opravljajo spremljevalne dejavnosti v cestnem prometu, (1) oziroma o teh vsekakor ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz členov 2(1), od 3 do 7 in 11 te direktive;

               —

               Poljski republiki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Direktiva 2002/15/ES se od 23. marca 2009 uporablja za samozaposlene voznike.

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 224.


title: Zadeva T -128/05: Tožba Société des Plantations de Mbanga „SPM“ proti Svetu Evropske unije in Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 18. marca 2005

text:
               9.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/23

         Tožba Société des Plantations de Mbanga „SPM“ proti Svetu Evropske unije in Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 18. marca 2005
   (Zadeva T -128/05)
   (2005/C 171/39)
   Jezik postopka: francoščina
   Société des Plantations de Mbanga „SPM“, s sedežem v Douali (Kamerun), ki jo zastopa Pierre Soler-Couteaux, avocat, je dne 18. marca 2005 na Sodišču prve stopnje vložila tožbo proti Svetu Evropske unije in Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               1.

               Komisiji in Svetu nerazdelno naloži povrnitev škode, ki jo je utrpela tožeča stranka, v višini 15.163.825 evrov, skupaj z obrestmi po zakoniti obrestni meri,

               2.

               Komisiji in Svetu naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka v Republiki Kamerunu in v drugih državah prideluje, predeluje in trži banane, namenjene za izvoz. Za trženje svojih banan na ozemlju Skupnosti mora tožeča stranka pridobiti uvozna potrdila od uvoznih dobaviteljev, saj sama ni dobavitelj v smislu ureditve Skupnosti in ni vključena v kakšno evropsko ali večnacionalno skupino.
   Tožeča stranka zatrjuje, da so uvozni operaterji določbe Skupnosti o Skupnostni ureditvi uvoza banan zlorabili sebi v korist s tem, da so s pretiranim in nesorazmernim zaračunanjem za potrdila ponovno uvedli pobiranje uvozne dajatve za uvoze banan s poreklom iz držav AKP, za katere navadno ni treba plačati nobenih dajatev.
   Tožeča stranka navaja, da je s tem, da Komisija in Svet nista upoštevala posebne skupine tržnih udeležencev v sektorju banan, in sicer skupine „neodvisnih“ pridelovalcev AKP, saj niso niti dobavitelji niti vključeni v velike evropske ali večnacionalne skupine, in s tem, da nista sprejela ustreznih ukrepov za ublažitev posledic, ki iz tega izhajajo, pri čemer bi se Komisija morala izogibati oviranju običajnih tržnih razmerij med osebami z različnih koncev tržne verige, vzpostavljena njuna nepogodbena odgovornost.
   Tožeča stranka prav tako zatrjuje očitno nespoštovanje omejitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku Sveta in Komisije, pri čemer navaja pet tožbenih razlogov:

               —

               sprejetje zakonodaje, ki naj bi spodbujala protikonkurenčno ravnanje,

               —

               neobstoj ukrepov, ki bi ublažili te protikonkurenčne učinke,

               —

               kršitev načela zaupanja v pravo in načela pravne varnosti,

               —

               krišitev načela prepovedi diskriminacije,

               —

               kršitev načela svobodnega opravljanja poklicnih dejavnosti.

         Tožeča stranka prav tako zatrjuje kršitev členov 81 ES in 82 ES s strani dobaviteljev.


title: Zadeva T-114/06 R: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 20. julija 2006 — Globe proti Komisiji ( Javna naročila — Razpisni postopek Skupnosti — Postopek za izdajo začasne odredbe — Fumus boni juris — Nujnost )

text:
               30.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 237/8

         Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 20. julija 2006 — Globe proti Komisiji
   (Zadeva T-114/06 R)
   („Javna naročila - Razpisni postopek Skupnosti - Postopek za izdajo začasne odredbe - Fumus boni juris - Nujnost“)
   (2006/C 237/15)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Globe SA (Zandhoven, Belgija) (zastopnik: A. Abate, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Wilderspin in G. Boudot, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za odložitev izvršbe odločbe Komisije, s katero je ta zavrnila ponudbo tožeče stranke v postopku javnega razpisa za dobave, namenjene določenim državam Srednje Azije (EuropeAid/122078/C/S/Multi).
   Izrek

               1)

               Izvršba odločbe Komisije o dodelitvi naročila IGN France international v postopku javnega razpisa za dobave, namenjene določenim državam Srednje Azije (EuropeAid/122078/C/S/Multi), ter izvajanje pogodbe, ki jo je Komisija sklenila z IGN France international, se odložita do takrat, ko bo Sodišče prve stopnje odločilo o tožbi v postopku v glavni stvari.

               2)

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-74/11: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 25. aprila 2013 – Evropska komisija proti Republiki Finski (Neizpolnitev obveznosti države — Obdavčenje — Direktiva 2006/112/ES — Člena 9 in 11 — Nacionalna zakonodaja, ki dopušča vključitev oseb, ki niso davčni zavezanci, v skupino oseb, ki so lahko obravnavane kot en zavezanec za DDV, možnost za ustanovitev take skupine pa omejuje na podjetja iz finančnega in zavarovalniškega sektorja)

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/3

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 25. aprila 2013 – Evropska komisija proti Republiki Finski
   (Zadeva C-74/11) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Obdavčenje - Direktiva 2006/112/ES - Člena 9 in 11 - Nacionalna zakonodaja, ki dopušča vključitev oseb, ki niso davčni zavezanci, v skupino oseb, ki so lahko obravnavane kot en zavezanec za DDV, možnost za ustanovitev take skupine pa omejuje na podjetja iz finančnega in zavarovalniškega sektorja)
   2013/C 171/05
   Jezik postopka: finščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: I. Koskinen in D. Triantafyllou, agenta)

      Tožena stranka: Republika Finska (zastopniki: H. Leppo, J. Heliskoski in S. Hartikainen, agenti)

      Intervenientke v podporo toženi stranki: Češka republika (zastopnika: M. Smolek in T. Müller, agenta), Kraljevina Danska (zastopnik: C. Vang, agent), Irska (zastopniki: D. O’Hagan, agent, skupaj z G. Clohessy, SC, in N. Travers, BL), Kraljevina Švedska (zastopnika: A. Falk in S. Johannesson, agenta), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: H. Walker, agent, skupaj z M. Hall, QC)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 9 in 11 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Nacionalna zakonodaja, ki omogoča, da se osebe, ki niso zavezanci za DDV, vključijo v skupine zavezancev za DDV, in ki omejuje sistem za registracijo skupin za DDV na ponudnike finančnih in zavarovalnih storitev.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Češka republika, Kraljevina Danska, Irska, Kraljevina Švedska in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosijo vsak svoje stroške.

      (1)  UL C 113, 9.4.2011.


title: Zadeva T-298/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. marca 2012 – Arrieta D. Gross proti UUNT – International Biocentric Foundation in drugi (BIODANZA) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti BIODANZA — Prejšnja nacionalna besedna znamka BIODANZA — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Smrt prijavitelja znamke pred sprejetjem odločbe odbora za pritožbe — Dopustnost odgovora na tožbo — Neobstoj resne in dejanske uporabe prejšnje znamke — Člen 42(2) in (3) Uredbe št. 207/2009 — Postopek pred odborom za pritožbe — Pravica do obrambe — Člen 75 Uredbe št. 207/2009)

text:
               21.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. marca 2012 – Arrieta D. Gross proti UUNT – International Biocentric Foundation in drugi (BIODANZA)
   (Zadeva T-298/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti BIODANZA - Prejšnja nacionalna besedna znamka BIODANZA - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Smrt prijavitelja znamke pred sprejetjem odločbe odbora za pritožbe - Dopustnost odgovora na tožbo - Neobstoj resne in dejanske uporabe prejšnje znamke - Člen 42(2) in (3) Uredbe št. 207/2009 - Postopek pred odborom za pritožbe - Pravica do obrambe - Člen 75 Uredbe št. 207/2009)
   2012/C 118/41
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Christina Arrieta D. Gross (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: J.-P. Ewert, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Rolando Mario Toro Araneda (Santiago de Chile, Čile)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 13. aprila 2010 (zadeva R 1149/2009-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med Christino Arrieto D. Gross in Rolandom Mariom Torom Aranedo.

      Izrek

               1.

               Družbi International Biocentric Foundation Ltd, Gabrieli Cedilii Toro Acuña, Hildi Pilar Toro Acuña, Rolandu Patriciu Toru Acuñi, Marii Verónici Toro Acuña, Ricardu Marcelu Toru Duránu, Germanu Toru Gonzalezu, Claudii Danae Toro Sanchez, Rodrigu Paulu Toru Sanchezu, Marieli Pauli Toro Sanchez, Viviani Luz Toro Matuk, Morgani Fonteles Toro, Anni Lauri Toro Sant’ana, Joani Castoldi Toro Araneda in Claudete Sant’ana se dovoli intervencija pri Splošnem sodišču.

               2.

               Tožba se zavrne.

               3.

               Christini Arrieti D. Gross se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 260, 25.9.2010.


title: Zadeva C-430/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Bundesfinanzhof z dne 8. julija 2004 v zadevi Finanzamt Eisleben proti Feuerbestattungsverein Halle e.V.

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/33

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Bundesfinanzhof z dne 8. julija 2004 v zadevi Finanzamt Eisleben proti Feuerbestattungsverein Halle e.V.
   (Zadeva C-430/04)
   (2004/C 300/62)
   Bundesfinanzhof je s sklepom z dne 8. julija 2004 v zadevi Finanzamt Eisleben proti Feuerbestattungsverein Halle e.V., ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 7. oktobra 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Bundesfinanzhof predlaga Sodišču, da odloči o naslednjem vprašanju:
   Ali se lahko zasebni davčni zavezanec, ki je v konkurenčnem razmerju z ustanovo javnega prava in navaja, da naj bi bila njena neobdavčitev ali prenizka obdavčitev nezakonita, sklicuje na drugi pododstavek člena 4(5) Direktive 77/388/EGS (1)?

      (1)  UL L 145, str. 1


title: Zadeva C-176/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 16. aprila 2012 – Association de médiation sociale proti Union locale des syndicats CGT, Hichem Laboubi, Union départementale CGT des Bouches-du-Rhône, Confédération générale du travail (CGT)

text:
               23.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 16. aprila 2012 – Association de médiation sociale proti Union locale des syndicats CGT, Hichem Laboubi, Union départementale CGT des Bouches-du-Rhône, Confédération générale du travail (CGT)
   (Zadeva C-176/12)
   2012/C 184/08
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Association de médiation sociale

      Tožene stranke: Union locale des syndicats CGT, Hichem Laboubi, Union départementale CGT des Bouches-du-Rhône, Confédération générale du travail (CGT)

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali se je na temeljno pravico v zvezi z obveščenostjo in posvetovanjem delavcev, zajamčeno s členom 27 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, kot je opredeljena z določbami Direktive 2002/14/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2002 o določitvi splošnega okvira za obveščanje in posvetovanje z delavci v Evropski skupnosti (1), mogoče sklicevati v sporu med posamezniki, zato da bi se preverila skladnost nacionalnega ukrepa za prenos te direktive?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je treba te določbe razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni zakonski določbi, s katero so iz izračuna števila zaposlenih v podjetju – predvsem za določitev pragov za vzpostavitev predstavniških institucij – izvzeti delavci, ki imajo te pogodbe: vajeniška pogodba, uvajalna pogodba, mentorska pogodba in pogodba o poklicnem usposabljanju?

      (1)  Direktiva 2002/14/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2002 o določitvi splošnega okvira za obveščanje in posvetovanje z delavci v Evropski skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 219).


title: Zadeva C-487/06 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 22. decembra 2008 – British Aggregates Association proti Komisiji Evropskih skupnosti, Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska (Pritožba – Državna pomoč – Okoljska dajatev na agregate iz Združenega kraljestva)

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/4

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 22. decembra 2008 – British Aggregates Association proti Komisiji Evropskih skupnosti, Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-487/06 P) (1)

   (Pritožba - Državna pomoč - Okoljska dajatev na agregate iz Združenega kraljestva)
   (2009/C 44/06)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: British Aggregates Association (zastopnika: C. Pouncey, Solicitor, L. Van den Hende, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: J. Flett, B. Martenczuk in T. Scharf, zastopniki), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: T. Harris, M. Hall in G. Facenna, zastopniki)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi razširjeni senat) z dne 13. septembra 2006 v zadevi British Aggregates proti Komisiji (T-210/02), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo kot neutemeljen predlog za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C(2002) 1478 konč., z dne 24. aprila 2002, da ne bo nasprotovala sistemu dajatev na agregate iz kamnolomov v Združenem kraljestvu (državna pomoč N 863/01 – Združeno kraljestvo, dajatev na agregate)
   Izrek

               1)

               Sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 13. septembra 2006 v zadevi British Aggregates Association proti Komisiji (T-210/02) se razveljavi.

               2)

               Zadeva se vrne v odločanje Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti.

               3)

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 42, 24.2.2007.


title: Zadeva T-600/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 24. februarja 2014 – Bimbo proti UUNT (FIBRA PROTEÍNAS NUTRIENTES)

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/61

         Sklep Splošnega sodišča z dne 24. februarja 2014 – Bimbo proti UUNT (FIBRA PROTEÍNAS NUTRIENTES)
   (Zadeva T-600/13) (1)

   2014/C 135/81
   Jezik postopka: španščina
   Predsednica drugega senata je odredila izbris zadeve.

      (1)  UL C 31, 1.2.2014.