title: Zadeva C-398/13 P: Pritožba, ki so jo Inuit Tapiriit Kanatami in drugi vložili 12. julija 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 25. aprila 2013 v zadevi T-526/10, Inuit Tapiriit Kanatami proti Evropski komisiji, Svetu Evropske unije in Evropskemu parlamentu

text:
               21.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/12

         Pritožba, ki so jo Inuit Tapiriit Kanatami in drugi vložili 12. julija 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 25. aprila 2013 v zadevi T-526/10, Inuit Tapiriit Kanatami proti Evropski komisiji, Svetu Evropske unije in Evropskemu parlamentu
   (Zadeva C-398/13 P)
   2013/C 274/20
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožniki: Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters and Trappers Association, Pangnirtung Hunters' and Trappers' Association, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products, Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs, Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council, Johannes Egede, Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK), William E. Scott & Son, Association des chasseurs de phoques des Îles-de-la-Madeleine, Hatem Yavuz Deri Sanayi iç Ve Diș Ticaret Ltd Șirketi, Northeast Coast Sealers' Co-Operative Society, Ltd (zastopnika: H. Viaene, J. Bouckaert, odvetnika)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Svet Evropske unije in Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeče stranke predlagajo Sodišču, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča, ki je predmet pritožbe, razglasi Uredbo št. 1007/2009 (1) za nezakonito in neuporabljivo na podlagi člena 277 PDEU in razglasi ničnost Uredbe št. 737/2010 (2) v skladu s členom 263 PDEU, če bi Sodišče menilo, da so izpolnjeni vsi pogoji, ki se zahtevajo za vsebinsko odločitev o tožbi za razglasitev ničnosti izpodbijane uredbe;

               —

               podredno, razveljavi sodbo, ki je predmet pritožbe, in zadevo vrne v ponovno razsojanje Splošnemu sodišču;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov pritožnikov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožba temelji na dveh glavnih razlogih, in sicer ugotovitvi: 1) Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri uporabi člena 95 Pogodbe ES, in 2) Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri razlagi in uporabi temeljnih pravnih načel.
   S prvim pritožbenim razlogom pritožniki zatrjujejo, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da ni presodilo, ali so bili pogoji za uporabo člena 95 ES kot pravne podlage v zadevnem trenutku izpolnjeni. Pritožniki dokazujejo, da morajo biti pogoji za uporabo člena 95 ES kot pravne podlage izpolnjeni v trenutku predloga Komisije. Pritožniki tudi navajajo, da neizpolnitve pogojev za uporabo člena 95 ES kot pravne podlage ni mogoče odpraviti na stopnji sodnega nadzora. Pritožniki tudi trdijo, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je uporabilo napačno merilo pri presoji, ali so obstoječe razlike med nacionalnimi določbami o trgovini z izdelki iz tjulnjev take, da bi lahko upravičile intervencijo zakonodajalca Unije na podlagi člena 95 ES. Splošno sodišče je v izpodbijani sodbi uporabilo prag, ki temelji na merilu nezanemarljivosti trgovine z zadevnimi izdelki med državami članicami. Vendar je nezanemarljivost trgovine v zvezi z zadevnim izdelkom povsem drugačna od „relativne znatnosti“ te trgovine, to je merila, ki ga je Sodišče uporabilo v upoštevni sodni praksi.
   Z drugim pritožbenim razlogom pritožniki trdijo, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, ko se je sklicevalo na določbe same Listine. Pritožniki menijo, da le dejstvo, da je varstvo, ki ga dajejo členi Listine, na katere se sklicujejo pritožniki, v pravo EU preneseno s členi 17, 7, 10 in 11 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, Splošnega sodišča ne oprošča obveznosti, da določbe Listine upošteva kot splošna pravna načela. Pritožniki še zatrjujejo, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je trgovske interese izvzelo iz področja lastninske pravice, ko je sklenilo, da „lastninske pravice ni mogoče razširiti na varstvo preprostih trgovskih interesov“, in pritožnikom odvzelo varstvo, določeno v členu 1 Protokola št. 1 k Listini Evropske unije o temeljnih pravicah. Pritožniki še zatrjujejo, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da osnovne uredbe ni preučilo v luči člena 19 Deklaracije Združenih narodov o pravicah domorodnih ljudstev. Ker mora Unija pri izvrševanju svojih pristojnosti spoštovati mednarodno pravo in je zato treba osnovno uredbo razlagati v luči člena 19 te deklaracije, je bilo Splošno sodišče zavezano preučiti, ali sta instituciji EU pred sprejetjem osnovne uredbe pridobili prostovoljno in predhodno dovoljenje pritožnikov, ki so se z zadevo seznanili.

      (1)  Uredba (ES) št. 1007/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o trgovini z izdelki iz tjulnjev (UL L 286, str. 36).

      (2)  Uredba Komisije (EU) št. 737/2010 z dne 10. avgusta 2010 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe (ES) št. 1007/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o trgovini z izdelki iz tjulnjev (UL L 216, str. 1).


title: Zadeva C-438/09: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 22. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Republika Poljska) – Bogusław Juliusz Dankowski proti Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi (Šesta direktiva o DDV — Pravica do odbitka vstopnega davka — Opravljene storitve — Subjekt, ki ni vpisan v register zavezancev za plačilo DDV — Obvezne navedbe na računu za namene DDV — Nacionalni davčni predpisi — Izključitev pravice do odbitka na podlagi člena 17(6) Šeste direktive o DDV)

text:
               26.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/8

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 22. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Republika Poljska) – Bogusław Juliusz Dankowski proti Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi
   (Zadeva C-438/09) (1)

   (Šesta direktiva o DDV - Pravica do odbitka vstopnega davka - Opravljene storitve - Subjekt, ki ni vpisan v register zavezancev za plačilo DDV - Obvezne navedbe na računu za namene DDV - Nacionalni davčni predpisi - Izključitev pravice do odbitka na podlagi člena 17(6) Šeste direktive o DDV)
   2011/C 63/15
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vložnik kasacijske pritožbe: Bogusław Juliusz Dankowski

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Naczelny Sąd Administracyjny – Razlaga člena 17(6) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) – Združljivost nacionalne ureditve, v skladu s katero je izključena pravica do odbitka vstopnega davka, plačanega za opravljeno storitev na podlagi računa, ki je bil izdan ob kršitvi nacionalnega prava s strani subjekta, ki ni vpisan v register zavezancev za plačilo DDV, s to določbo

      Izrek

               1.

               Člena 18(1)(a) in 22(3)(b) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2006/18/ES z dne 14. februarja 2006, je treba razlagati tako, da ima davčni zavezanec pravico do odbitka davka na dodano vrednost, plačanega kot vstopni davek za storitve, ki jih opravlja drugi davčni zavezanec, ki ni registriran za namene tega davka, če zadevni računi vsebujejo vse podatke, ki jih zahteva člen 22(3)(b), zlasti tiste, ki so potrebni za identifikacijo osebe, ki je izdala te račune, in vrste opravljenih storitev.

               2.

               Člen 17(6) Šeste direktive 77/388, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2006/18, je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki izključuje pravico do odbitka davka na dodano vrednost, ki ga je plačal davčni zavezanec drugemu davčnemu zavezancu, ki je opravil storitve, če ta ni registriran za namene tega davka.

      (1)  UL C 37, 13.2.2010.


title: Zadeva F-122/13: Tožba, vložena 17. decembra 2013 – ZZ proti Europolu

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/53

         Tožba, vložena 17. decembra 2013 – ZZ proti Europolu
   (Zadeva F-122/13)
   2014/C 52/105
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: J. Kempeners in M. Itani, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski policijski urad (Europol)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Europola o nepodaljšanju pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke za nedoločen čas in naložitev Europolu, naj plača razliko med plačo, ki bi jo lahko še prejemala pri Europolu, in drugimi prejemki, ki jih je dejansko prejela.

      Predlog

               —

               Odločba, ki jo je Europol sprejel 6. maja 2013 in s katero je tožečo stranko obvestil, da ne bo podaljšal njene pogodbe o zaposlitvi za določen čas, ki je potekla 31. oktobra 2013, naj se razglasi za nično;

               —

               Europolu naj se naloži, naj tožeči stranki plača razliko med zneskom plače, do katere bi bila upravičena, če bi ostala zaposlena pri Europolu, in zneskom prejemkov, plačil, nadomestila za brezposelnost in kakršnega koli drugega nadomestila, ki ga je od 1. oktobra 2013 dejansko prejela namesto plače, ki jo je prejemala v Europolu;

               —

               Europolu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-379/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 17. decembra 2015 – Universal Music/UUNT – Yello Strom (Yellow Lounge) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Umik ugovora — Ustavitev postopka)

text:
               22.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 68/26

         Sklep Splošnega sodišča z dne 17. decembra 2015 – Universal Music/UUNT – Yello Strom (Yellow Lounge)
   (Zadeva T-379/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Umik ugovora - Ustavitev postopka))
   (2016/C 068/34)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Universal Music GmbH (Berlin, Nemčija) (zastopnik: M. Viefhus, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopniki: najprej G. Schneider, nato G. Schneider in D. Walicka, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Yello Strom GmbH (Köln, Nemčija) (zastopnik: K. Gründig-Schnelle, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 20. marca 2014 (zadeva R 274/2013-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Yello Strom GmbH in Universal Music GmbH.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Universal Music GmbH in Yello Strom GmbH nosita svoje stroške ter vsaka polovico stroškov Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

      (1)  UL C 292, 1.9.2014.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne  15. decembra 2005  v zadevi C-344/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski (Direktiva 79/409/EGS — Ohranjanje prostoživečih ptic — Spomladanski lov na določene vodne ptice)

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/3

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 15. decembra 2005
   v zadevi C-344/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski (1)

   (Direktiva 79/409/EGS - Ohranjanje prostoživečih ptic - Spomladanski lov na določene vodne ptice)
   (2006/C 48/06)
   Jezik postopka: finščina
   V zadevi C-344/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Valero Jordana in P. Aalto) proti Republiki Finski (zastopnica: T. Pynnä), zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene 1. avgusta 2003, je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, C. Gulmann (poročevalec), R. Schintgen, G. Arestis in J. Klučka, sodniki, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodna tajnica: K. Sztranc, administratorka, 15. decembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Ker ni dokazala, da je bil v okviru spomladanskega lova na vodne ptice v celinski Finski in v provinci Åland:

                           —

                           pogoj, ki je določen v členu 9(1)(c) Direktive Sveta 79/409/EGS z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic, kot je bila spremenjena z aktom o pogojih pristopa Republike Avstrije, Republike Finske in Kraljevine Švedske ter o prilagoditvah pogodb, na katerih temelji Evropska Unija z namenom odstopanja, in ki se nanaša na odsotnost druge zadovoljive rešitve kot je spomladanski lov, izpolnjen v primeru navadne gage, zvonca, srednjega žagarja, velikega žagarja, beloliske in čopaste črnice in da je bil

                           —

                           pogoj, določen v isti določbi z namenom odstopanja, ki se nanaša na dejstvo, da sme lov obsegati le odstrel ptic v majhnem številu, izpolnjen glede navadne gage, velikega žagarja, srednjega žagarja in beloliske;

                     Republika Finska ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Republiki Finski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 226, 20.9.2003.


title: Zadeva C-337/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sø- og Handelsret (Danska) 1. julija 2011 – HK Danmark, ki zastopa Lone Skouboe Werge, proti Pro Display A/S v stečaju

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/32

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sø- og Handelsret (Danska) 1. julija 2011 – HK Danmark, ki zastopa Lone Skouboe Werge, proti Pro Display A/S v stečaju
   (Zadeva C-337/11)
   2011/C 269/63
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Sø- og Handelsret

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: HK Danmark, ki zastopa Lone Skouboe Werge

      Tožena stranka: Pro Display A/S v stečaju

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

                           (a)

                           Ali je mogoče v zvezi z osebo, ki zaradi telesnih poškodb in umskih ali duševnih motenj ne more opravljati svojega dela ali ga lahko opravlja le v omejenem obsegu v obdobju, ki izpolnjuje pogoj trajanja iz točke 45 sodbe Sodišča z dne 16. julija 2006 v zadevi Navas (1) (C-13/05, ZOdl., str. I 6467), uporabiti pojem „hendikepiranost“ v smislu Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu?

                           (b)

                           Ali lahko bolezensko stanje, povzročeno z boleznijo, ki je bila diagnosticirana kot neozdravljiva, spada pod pojem hendikepiranosti v smislu te direktive?

                           (c)

                           Ali lahko bolezensko stanje, povzročeno z boleznijo, ki je bila diagnosticirana kot začasna, spada pod pojem hendikepiranosti v smislu te direktive?

               2.

               Ali je treba trajno zmanjšanje delovne zmožnosti, zaradi katerega niso potrebni posebni pripomočki ali podobno, vendar zadevna oseba ni zmožna delati poln delovni čas, obravnavati kot hendikepiranost v smislu, v katerem je ta izraz uporabljen v Direktivi 2000/78/ES (2)?

               3.

               Ali je krajši delovni čas eden od ukrepov, naštetih v členu 5 Direktive 2000/78/ES?

               4.

               Ali Direktiva 2000/78/ES preprečuje uporabo določbe nacionalnega prava, v skladu s katero je delodajalec upravičen delavcu odpovedati pogodbo s krajšim odpovednim rokom, če je delavec 120 dni v obdobju 12 zaporednih mesecev prejemal plačo med odsotnostjo zaradi bolezni in če je treba tega delavca obravnavati kot hendikepirano osebo v smislu te direktive, če

                           (a)

                           je to odsotnost povzročila hendikepiranost
                           ali

                           (b)

                           je do odsotnosti prišlo zato, ker delodajalec ni uvedel ustreznih ukrepov, da bi omogočil hendikepirani osebi opravljati njeno delo?

      (1)  ZOdl., str. I-6467.

      (2)  UL 2000 L 303, str. 16.


title: Zadeva C-176/12: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 15. januarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Association de médiation sociale proti Union locale des syndicats CGT in drugim (Socialna politika — Direktiva 2002/14/ES — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Člen 27 — Določitev nekaterih pragov zaposlenih delavcev za vzpostavitev predstavniških teles zaposlenih — Izračun pragov — Nacionalna ureditev, ki je v nasprotju s pravom Unije — Vloga nacionalnega sodišča)

text:
               22.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 85/3

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 15. januarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Association de médiation sociale proti Union locale des syndicats CGT in drugim
   (Zadeva C-176/12) (1)

   (Socialna politika - Direktiva 2002/14/ES - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 27 - Določitev nekaterih pragov zaposlenih delavcev za vzpostavitev predstavniških teles zaposlenih - Izračun pragov - Nacionalna ureditev, ki je v nasprotju s pravom Unije - Vloga nacionalnega sodišča)
   2014/C 85/04
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Association de médiation sociale

      Tožene stranke: Union locale des syndicats CGT, Hichem Laboubi, Union départementale CGT des Bouche-du-Rhône, Confédération générale du travail (CGT)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour de cassation (Francija) – Razlaga določb Direktive 2002/14/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2002 o določitvi splošnega okvira za obveščanje in posvetovanje z delavci v Evropski skupnosti – Skupna izjava Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije o zastopanju delavcev (UL L 80, str. 29) – Razlaga členov 27, 51, 52 in 53 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Razlaga člena 6(1) in (3) PEU – Možnost sklicevanja na zgoraj navedene določbe v sporih med posamezniki, zato da bi se preverila skladnost nacionalnega ukrepa za prenos direktive – Dopustnost nacionalne zakonske določbe, s katero so iz izračuna števila zaposlenih v podjetju, predvsem za določitev pragov za vzpostavitev predstavniških institucij, izvzeti delavci, ki imajo nekatere vrste pogodb o zaposlitvi

      Izrek

   Člen 27 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, sam ali v povezavi z določbami Direktive 2002/14/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2002 o določitvi splošnega okvira za obveščanje in posvetovanje z delavci v Evropski skupnosti, je treba razlagati tako, da se nanj, kadar nacionalna določba za prenos te direktive, kakršen je člen L. 1111-3 francoskega delovnopravnega zakonika, ni v skladu s pravom Unije, ni mogoče sklicevati v sporu med posamezniki, da se navedena nacionalna določba ne bi uporabila.

      (1)  UL C 184, 23.6.2012.


title: Zadeva T-162/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. aprila 2012 – Würth in Fasteners (Shenyang) proti Svetu (Ničnostna tožba — Damping — Neobstoj posamične zadevnosti — Nedopustnost)

text:
               9.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 19. aprila 2012 – Würth in Fasteners (Shenyang) proti Svetu
   (Zadeva T-162/09) (1)

   (Ničnostna tožba - Damping - Neobstoj posamične zadevnosti - Nedopustnost)
   2012/C 165/28
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Adolf Würth GmbH & Co. KG (Künzelsau, Nemčija) in Arnold Fasteners (Shenyang) Co. Ltd (Shenyang, Kitajska) (zastopnika: M. Karl in M. Mayer, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva J. P. Hix, zastopnik, skupaj z G. Berrischem in G. Wolfom, odvetnikoma, nato J. P. Hix in B. Driessen, zastopnika, skupaj z G. Berrischem)

      Intervenientki v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: H. van Vliet in B. Martenczuk, zastopnika) in European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) (Bruselj, Belgija) (zastopniki: sprva J. Bourgeois, Y. van Gerven in E. Wäktare, nato J. Bourgeois, odvetniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 91/2009 z dne 26. januarja 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 29, str. 1).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Adolf Würth GmbH & Co. KG in Arnold Fasteners (Shenyang) Co. Ltd nosita svoje stroške in naloži se jima plačilo stroškov, ki sta jih priglasila Svet Evropske unije in European Industrial Fasteners Institute AISBL.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 167, 18.7.2009.


title: Zadeva T-365/07: Sklep Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2011 – Traxdata France proti UUNT – Ritrax (TRAXDATA, TEAM TRAXDATA) ( „Znamka Skupnosti — Tožba za razveljavitev — Neaktivnost tožeče stranke — Ustavitev postopka“ )

text:
               11.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/13

         Sklep Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2011 – Traxdata France proti UUNT – Ritrax (TRAXDATA, TEAM TRAXDATA)
   (Zadeva T-365/07) (1)

   (Znamka Skupnosti - Tožba za razveljavitev - Neaktivnost tožeče stranke - Ustavitev postopka)
   2012/C 39/24
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Traxdata France SARL (Pariz, Francija) (zastopniki: sprva F. Valentin, B. Amaudric du Chaffaut in G. Courtois, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Ritrax Corporation Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopniki: M. H. Blair, M. J. Gilbert, S. S. Malynicz in C. A. N. Balme, odvetniki)

      Predmet

   Razveljavitvena tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 23. maja 2007 (združene zadeve R 1337/2005-1, R 1338/2005-1, R 1339/2005-1 in R 1340/2005-1) v postopku za razglasitev ničnosti med družbama Ritrax Corporation Ltd in Traxdata France SARL.

      Izrek

               1.

               Postopek v glavni zadevi se ustavi.

               2.

               Družbi Traxdata France SARL se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 283, 24.11.2007.


title: Zadeva T-511/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 7. maja 2014 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Zahteve za predračune — Zavrnitev dostopa — Nadomestitev izpodbijanega akta med postopkom — Neprilagoditev predlogov za razglasitev ničnosti — Ustavitev postopka)

text:
               22.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/12

         Sklep Splošnega sodišča z dne 7. maja 2014 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji
   (Zadeva T-511/10) (1)

   ((Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Zahteve za predračune - Zavrnitev dostopa - Nadomestitev izpodbijanega akta med postopkom - Neprilagoditev predlogov za razglasitev ničnosti - Ustavitev postopka))
   2014/C 329/14
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnika: N. Korogiannakis in M. Dermitzakis, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: P. Costa de Oliveira, E. Manhaeve in C. ten Dam, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije Ares(2010)508190 z dne 12. avgusta 2010, s katero je bil zavrnjen dostop do zahtev za predračune, vzpostavljenih v okviru nekaterih okvirnih pogodb, ki jih upravlja Urad za publikacije Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE in Evropska komisija nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 13, 15.1.2011.


title: Zadeva T-278/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 7. julija 2017 – Bank of New York Mellon/EUIPO – Nixen Partners (NEXEN)

text:
               11.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/39

         Sklep Splošnega sodišča z dne 7. julija 2017 – Bank of New York Mellon/EUIPO – Nixen Partners (NEXEN)
   (Zadeva T-278/17) (1)

   (2017/C 300/49)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 213, 3.7.2017.


title: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 5. julija 2004 v zadevi T-39/03, DaimlerChrysler AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Znamka Skupnosti — Ugovor — Umik ugovora — Ustavitev postopka)

text:
               9.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/16

      SKLEP SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 5. julija 2004
   v zadevi T-39/03, DaimlerChrysler AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Znamka Skupnosti - Ugovor - Umik ugovora - Ustavitev postopka)
   (2004/C 251/29)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi T-39/03, DaimlerChrysler AG, s sedežem v Stuttgartu (Nemčija), ki ga zastopa N. Siebertz, avocat, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnik: G. Schneider), intervenient pred Sodiščem prve stopnje Axon Leasing GmbH, s sedežem v Münchenu (Nemčija), ki ga zastopa S. Luft, avocat, katere predmet je tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT, z dne 4. novembra 2002 (zadeva R 329/2001-4), je Sodišče prve stopnje (drugi senat), v sestavi J. Pirrung, predsednik, N. J. Forwood, sodnika in I. Pelikánová, sodnica; sodni tajnik: H. Jung, dne 5. julija 2004 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Tožeča stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 101, 26.4.2003.


title: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 1. marca 2005 v zadevi C-377/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Raad van State): Leon Van Parys NV proti Belgisch Interventie- en Restitutiebureau (BIRB) (Skupna ureditev trgov — Banane — GATT iz leta 1994 — Člena I in XIII — Okvirni sporazum z dne 23. aprila 1993 med EGS in Kartagensko skupino — Neposredni učinek — Priporočila in mnenja organa za reševanje sporov STO — Pravni učinki)

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/4

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 1. marca 2005
   v zadevi C-377/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Raad van State): Leon Van Parys NV proti Belgisch Interventie- en Restitutiebureau (BIRB) (1)

   (Skupna ureditev trgov - Banane - GATT iz leta 1994 - Člena I in XIII - Okvirni sporazum z dne 23. aprila 1993 med EGS in Kartagensko skupino - Neposredni učinek - Priporočila in mnenja organa za reševanje sporov STO - Pravni učinki)
   (2005/C 106/06)
   Jezik postopka: nizozemščina
   V zadevi C-377/02, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče z odločbo Raad van State (Belgija) z dne 7. oktobra 2002, ki je prispela na Sodišče dne 21. oktobra 2002, v postopku med Leonom Van Parysom NV in Belgisch Interventie- en Restitutiebureau (BIRB), je Sodišče (veliki senat), v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann, C. W. A. Timmermans in A. Borg Barthet, predsedniki senata, J.-P. Puissochet in R. Schintgen (poročevalec), sodnika, N. Colneric, sodnica, S. von Bahr, G. Arestis, M. Ilešič, J. Malenovský, J. Klučka in U. Lõhmus, sodniki, generalni pravobranilec: A. Tizzano, sodni tajnik: M.-F. Contet, glavna administratorka, dne 1. marca 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               Gospodarski subjekt se v takih okoliščinah, kot so te v postopku v glavni stvari, pred sodiščem države članice ne more uveljavljati, da ureditev Skupnosti ni v skladu z nekaterimi pravili Svetovne trgovinske organizacije, čeprav je organ za reševanje sporov iz člena 2(1) Dogovora o pravilih in postopkih za reševanje sporov, ki je Priloga 2 Sporazuma o ustanovitvi Svetovne trgovinske organizacije, odobrenega s Sklepom Sveta št. 94/800/CE o sklenitvi sporazumov doseženih v Urugvajskem krogu večstranskih pogajanj (1986 — 1994), v imenu Evropske skupnosti, v zvezi z zadevami, ki so v njeni pristojnosti, razglasil to ureditev za neskladno z omenjenimi pravili.

      (1)  UL C 7, 11.1.2003.


title: Zadeva C-507/14: Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 16. julija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supremo Tribunal de Justiça – Portugalska) – P/M (Predhodno odločanje — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Neobstoj upravičenega dvoma — Sodna pristojnost v civilnih zadevah — Uredba (ES) št. 2201/2003 — Člen 16(1)(a) — Določitev trenutka, ko je sodišče začelo postopek — Zahteva za prekinitev postopka — Neobstoj vpliva)

text:
               28.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/12

         Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 16. julija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supremo Tribunal de Justiça – Portugalska) – P/M
   (Zadeva C-507/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Neobstoj upravičenega dvoma - Sodna pristojnost v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 2201/2003 - Člen 16(1)(a) - Določitev trenutka, ko je sodišče začelo postopek - Zahteva za prekinitev postopka - Neobstoj vpliva))
   (2015/C 320/16)
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Supremo Tribunal de Justiça

      Stranki

      Tožeča stranka: P

      Tožena stranka: M

      Izrek

   Člen 16(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 je treba razlagati tako, da se šteje, da je sodišče začelo postopek v trenutku, ko je pisanje o začetku postopka ali enakovredno pisanje vloženo na sodišču, čeprav je bil postopek med tem prekinjen na zahtevo tožeče stranke, tožena stranka pa o tem postopku ni bila obveščena, zanj sploh ni vedela oziroma se vanj ni spustila, kadar tožeča stranka po tem ni opustila ukrepov, ki bi jih morala sprejeti, da bi se akt vročil tožeči stranki.

      (1)  UL C 65, 23.2.2015.


title: Zadeva T-397/13: Tožba, vložena 6. avgusta 2013 – Tilly-Sabco proti Komisiji

text:
               5.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 291/4

         Tožba, vložena 6. avgusta 2013 – Tilly-Sabco proti Komisiji
   (Zadeva T-397/13)
   2013/C 291/04
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Tilly-Sabco (Guerlesquin, Francija) (zastopnik: R. Milchior in F. Le Roquais, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               ugotovi naj se, da je tožba za razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 689/2013 z dne 18. julija 2013 o določitvi izvoznih nadomestil za perutninsko meso (UL L 196, 19.7.2013, str. 13) dopustna;

               —

               Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 689/2013 z dne 18. julija 2013 o določitvi izvoznih nadomestil za perutninsko meso (UL L 196, 19.7.2013, str. 13) naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na zlorabo postopka, saj naj bi bila postopkovna pravila upravnega odbora kršena, ker naj Komisija odboru ne bi dovolila proučitve vseh potrebnih elementov, da bi podal svoje mnenje o osnutku besedila, ki ga je treba sprejeti v skladu s postopkom iz Uredbe št. 182/2011 (1).

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev postopka in neobstoj pristojnosti, saj je bila izpodbijana uredba sprejeta po podpisu generalnega direktorja za kmetijstvo in razvoj podeželja v imenu predsednika Komisije, ne da bi bilo dokazano, da obstajata akt o delegaciji in izjava o samocertificiranju.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na neobstoj obrazložitve izpodbijane uredbe v delu, v katerem:

                           —

                           naj njena uvodna izjava 6 ne bi pomenila zadostne obrazložitve za uredbo, s katero se odstopa od običajne prakse Komisije, da se znesek povračila določi glede na razliko med ceno zadevnih proizvodov na trgu Skupnosti in na svetovnem trgu, in

                           —

                           naj bi bila obrazložitev neusklajena in protislovna, ker naj bi bila popolna ponovitev predhodne Izvedbene uredbe št. 360/2013, ne da bi se upoštevala razvojna merila iz člena 164 Uredbe št. 1234/2007 (2).

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev zakona ali vsaj na očitno napako pri presoji, saj naj se pri informacijah, ki jih je Komisija posredovala upravnemu odboru, ne bi upoštevala merila iz člena 164(3) Uredbe št. 1234/2007.

               5.

               Peti tožbeni razlog se nanaša na kršitev legitimnega pričakovanja, ker naj bi tožeča stranka na podlagi zagotovil Komisije legitimno pričakovala ohranitev sistema pozitivnih povračil do konca trenutne skupne kmetijske politike.

      (1)  Uredba (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije (UL L 55, str. 13).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode (Uredba o enotni SUT) (UL L 299, str. 1).


title: Zadeva C-199/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État  2. maja 2006  — Centre d'exportation du livre français (CELF), Ministre de la culture et de la communication proti Société internationale de diffusion et d'édition

text:
               1.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 154/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État 2. maja 2006 — Centre d'exportation du livre français (CELF), Ministre de la culture et de la communication proti Société internationale de diffusion et d'édition
   (Zadeva C-199/06)
   (2006/C 154/25)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Conseil d'État
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Centre d'exportation du livre français (CELF), Ministre de la culture et de la communication

      Tožena stranka: Société internationale de diffusion et d'édition
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Najprej, ali člen 88 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti državi, v kateri je pomoč podjetju nezakonita, nezakonitost pa so ugotovila sodišča te države, ker ta pomoč ni bila predhodno priglašena Evropski komisiji pod pogoji, ki jih predpisuje ta isti člen 88(3), dopušča, da od gospodarskega subjekta, ki je bil njen prejemnik, ne izterja povarčila te pomoči, ker je Komisija, ki ji je zadevo predložil tretji, pomoč razglasila za združljivo s predpisi skupnega trga in tako učinkovito zagotovila izključni nadzor, ki ga izvaja glede te združljivosti?

               2)

               Nato, če je ta obveznost povračila potrjena, ali je treba pri izračunu zneska, ki ga je treba povrniti upoštevati obdobja, v katerih je Evropska komisija zadevno pomoč razglasila za združljivo s predpisi skupnega trga, preden Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti te odločitve razglasi za nične?


title: Sklep Sodišča (prvi senat) z dne 19. januarja 2005 v zadevi C-206(03 (predlog za sprejem predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales) Chancery Division): Commissioners of Customs & Excise proti Smith Kline Beecham plc (Člen 104(3) Poslovnika — Skupna carinska tarifa — Tarifne številke — Nikotinski obliži — Pravna moč mnenja Svetovne carinske organizacije o tarifni uvrstitvi)

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/10

      SKLEP SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 19. januarja 2005
   v zadevi C-206(03 (predlog za sprejem predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales) Chancery Division): Commissioners of Customs & Excise proti Smith Kline Beecham plc (1)

   (Člen 104(3) Poslovnika - Skupna carinska tarifa - Tarifne številke - Nikotinski obliži - Pravna moč mnenja Svetovne carinske organizacije o tarifni uvrstitvi)
   (2005/C 106/18)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi C-206/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče z odločbo High Court of Justice (England and Wales) Chancery Division (Združeno kraljestvo) z dne 7. decembra 2000, ki je prispela na Sodišče dne 14. maja 2003, v postopku Commissioners of Customs & Excise proti SmithKline Beecham plc, je Sodišče (prvi senat) v sestavi P. Jann (poročevalec), predsednik senata, N. Colneric, sodnica, K. Schiemann, E. Juhász in E. Levits, sodniki, generalni pravobranilec: A. Tizzano, sodni tajnik: R. Grass dne 19. januarja 2005 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi:

               1.

               Nikotinske obliže, kot so nikotinski obliži, obravnavani v postopku v glavni stvari, je treba uvrstiti v tarifno številko 3004 kombinirane nomenklature iz priloge I Uredbe Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kot je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 2086/97 z dne 4. novembra 1997.

               2.

               Nacionalno sodišče mora, če je pristojni organ izdal nepravilno zavezujočo tarifno informacijo, na podlagi člena 10 ES v okviru svojih pristojnosti sprejeti vse ustrezne ukrepe zato, da se omenjena informacija razveljavi in da se izda nova zavezujoča tarifna informacija, ki je v skladu s pravom Skupnosti.
               V teh okoliščinah spadajo postopek in posledice odločitev, ki jih glede pravnega sredstva sprejme nacionalno sodišče, v mejah načel ekvivalence in efektivnosti, na področje uporabe nacionalnega prava.
               V tem oziru člen 12(5) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kot je bila spremenjena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 82/97 z dne 19. decembra 1996, ne nasprotuje temu, da nacionalno sodišče razveljavi odločbo carinskega organa, ki, čeprav je v skladu z mnenjem SCO o tarifni uvrstitvi, ne upošteva kombinirane nomenklature iz priloge I Uredbe št. 2658/87, kot je bila spremenjena z Uredbo št. 2086/97, in razglasi, da je treba proizvod uvrstiti drugače, kot to določa navedeno mnenje o tarifni uvrstitvi.

      (1)  UL C 158, 5.7.2003.


title: Zadeva C-158/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione Tributaria Regionale di Trieste (Italija) 16. aprila 2008 – Agenzia delle Dogane Circoscrizione doganale di Trieste proti Pometon SpA

text:
               21.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 158/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione Tributaria Regionale di Trieste (Italija) 16. aprila 2008 – Agenzia delle Dogane Circoscrizione doganale di Trieste proti Pometon SpA
   (Zadeva C-158/08)
   (2008/C 158/19)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Commissione Tributaria Regionale di Trieste
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Agenzia delle Dogane Circoscrizione doganale di Trieste

      Tožena stranka: Pometon SpA
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali se lahko šteje, da postopek aktivnega oplemenitenja, tako kot ga izvaja družba POMETON S.p.A., krši načela carinske politike Skupnosti in zlasti načela splošne in posebne protidampinške zakonodaje ter načela carinskega zakonika Skupnosti (Uredba ES št. 2913/92) (1). Zlasti je vprašanje, ali je treba člen 13 Uredbe ES št. 384/1996 (2) razlagati kot splošno načelo, ki se lahko uporabi kot splošna klavzula pravnega reda Skupnosti, ki ima neposredno veljavo v odnosih med nacionalnimi organi in davčnimi zavezanci, kot tudi v postopku naložitve protidampinške dajatve; kot primer je navedeno vprašanje, ali se je možno sklicevati na ta člen pri izvajanju carinskih kontrol, v skladu s pojmom iz člena 14, carinskega zakonika Skupnosti (Uredba ES št. 2913/1992)?

               2)

               Ali se lahko člen 13 Uredbe ES št. 384/1996 v zvezi z izogibanjem protidampinški ureditvi, v povezavi s členom 114 in naslednjimi carinskega zakonika Skupnosti (Uredba ES št. 2913/1992) v zvezi z aktivnim oplemenitenjem in s členi 202, 204, 212 in 214 v zvezi z nastankom carinskega dolga razlagajo v smislu, da: naložitev protidampinške dajatve za določeno blago ni izključena v primeru vnaprej opravljenega nakupa samega proizvoda od subjekta z državljanstvom države, ki ji ni naložena protidampinška dajatev, ki ga je pred tem kupil v državi, ki ji je naložen ta ukrep in ga brez vsakršnih sprememb začasno uvozil v Skupnost s postopkom aktivnega oplemenitenja, da bi ga potem spremenjenega ponovno uvozil, vendar le začasno in le za nekaj ur, ter ga takoj prodal isti družbi države članice Skupnosti, ki je skrbela za aktivno oplemenitenje?

               3)

               Ali lahko v primeru neobstoja sankcij Skupnosti, ker jih to sodišče ni našlo, sodišče države članice uporabi pravila lastne ureditve – ki ob izpolnitvi pogojev omogočajo ugotovitev ničnosti pogodb o izročitvi v aktivno oplemenitenje in prodaji nadomestnega proizvoda – kot je člen 1343 (nedopustna podlaga), 1344 (pogodba sklenjena z obidom zakona) in 1345 (nedopusten razlog) italijanskega civilnega zakonika in člen 1414 in naslednji italijanskega civilnega zakonika, v zvezi s pretvarjanjem, za primer ugotovljene in dokazane kršitve zgoraj navedenih načel Skupnosti?

               4)

               Ali je zgoraj opisana operacija, izvedena z namenom izogibanja protidampinški dajatvi, v skladu s postopkom aktivnega oplemenitenja tudi iz drugih razlogov ali razlagalnih meril, ki jih bo navedlo Sodišče, ali dejansko krši carinska načela v zvezi z uporabo protidampinške dajatve, ki jih bo navedlo Sodišče?

               5)

               Ali zadevna operacija, tudi iz drugih razlogov ali razlagalnih meril, ki jih bo navedlo Sodišče, pomeni dokončen uvoz proizvoda, za katerega je naložena protidampinška dajatev?

      (1)  UL L 302, 19.10.1992, str. 1.

      (2)  UL L 56, 6.3.1996, str. 1.


title: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 25. novembra 2004 v zadevi C-447/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Okolje — Ravnanje z odpadki — Območje tovarne in odlagališče v provinci Foggii — Direktiva 75/442/EGS spremenjena z Direktivo 91/156/ EGS — Člena 4 in 8)

text:
               22.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/6

      SODBA SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 25. novembra 2004
   v zadevi C-447/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Okolje - Ravnanje z odpadki - Območje tovarne in odlagališče v provinci Foggii - Direktiva 75/442/EGS spremenjena z Direktivo 91/156/ EGS - Člena 4 in 8)
   (2005/C 19/10)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi C-447/03, katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, ki jo je dne 22. oktobra 2003 vložila Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: R. Amorosi in M. Konstantinidis) proti Italijanski republiki (zastopnik: I. M. Braguglia, skupaj z M. Fiorillijem), je Sodišče (peti senat) v sestavi C. Gulmann, v vlogi predsednika petega senata, G. Arestis in J. Klučka (poročevalec), sodnika, generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: R. Grass, dne 25. novembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Italijanska republika s tem, da ni sprejela potrebnih ukrepov za zagotovitev take predelave ali odstranjevanja odpadkov, skladiščenih ali odloženih na odlagališču na območju nekdanje tovarne Enichem de Manfredonia (provinca Foggia, Italija) in na odlagališču mestnih odpadkov Partiti I, ki se nahaja v okolici Manfredonije, ki ne ogrožata zdravja ljudi in brez uporabe postopkov ali načinov, ki bi lahko škodovali okolju, ter s tem, da ni sprejela potrebnih ukrepov za zagotovitev, da imetnik odpadkov, skladiščenih ali odloženih na odlagališču na območju nekdanje tovarne Enichem, in imetnik odpadkov iz odlagališča Partiti I kot tudi iz odlagališča mestnih odpadkov Conte di Troia, ki se prav tako nahaja v okolici Manfredonije, predata svoje odpadke zasebnemu ali javnemu zbiralcu odpadkov ali podjetju, ki izvaja postopke, naštete v prilogah II A ali B Direktive Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih, ki je bila spremenjena z Direktivo Sveta 91/156/EGS z dne 18. marca 1991, ali da sama predelata in odstranita odpadke, ni izpolnila obveznosti iz členov 4 in 8 omenjene direktive.

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 7, 10.1.2004.


title: Zadeva C-455/09: Sklep predsednika Sodišča z dne 22. septembra 2010 – Evropska komisija proti Republiki Poljski

text:
               12.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/17

         Sklep predsednika Sodišča z dne 22. septembra 2010 – Evropska komisija proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-455/09) (1)

   2011/C 80/32
   Jezik postopka: poljščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 24, 30.1.2010.


title: Zadeva C-52/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 25. julija 2006 — Komisija Evropskih skupnosti/Kraljevina Španija

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/37

         Sklep predsednika Sodišča z dne 25. julija 2006 — Komisija Evropskih skupnosti/Kraljevina Španija
   (Zadeva C-52/06) (1)

   (2006/C 294/71)

      Jezik postopka: španščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 74, 25.3.2006.


               28.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/39

         Popravek obvestila v Uradnem listu v zadevi T-689/13
   (Uradni list Evropske unije
         C 85 z dne 22. marca 2014
      )
   2014/C 129/47
   Stran 21, obvestilo v Uradnem listu v zadevi Bilbaina de Alquitranes in drugi proti Komisiji, T-689/13, se glasi:

         „Tožba, vložena 20. decembra 2013 – Bilbaina de Alquitranes in drugi proti Komisiji
         (Zadeva T-689/13)
         2014/C 85/37
         Jezik postopka: angleščina

            Stranke

            Tožeče stranke: Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo, Vizcaya, Španija); Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Češka republika); Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Španija); Koppers Denmark A/S (Nyborg, Danska); Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Združeno kraljestvo); Koppers Netherlands BV (Uithoorn, Nizozemska); Rütgers basic aromatics GmbH (Castrop-Rauxel, Nemčija); Rütgers Belgium NV (Zelzate, Belgija); Rütgers Poland Sp. z o.o. (Kędzierzyn-Koźle, Poljska); Bawtry Carbon International Ltd (Doncaster, Združeno kraljestvo); Grupo Ferroatlántica, SA (Madrid, Španija); SGL Carbon GmbH (Meitingen, Nemčija); SGL Carbon GmbH (Bad Goisern am Hallstättersee, Avstrija); SGL Carbon (Passy, Francija); SGL Carbon, SA (La Coruña, Španija); SGL Carbon Polska S.A. (Racibórz, Poljska); ThyssenKrupp Steel Europe AG (Duisburg, Nemčija); in Tokai Erftcarbon GmbH (Grevenbroich, Nemčija) (zastopnika: K. Van Maldegem in C. Mereu, odvetnika)

            Tožena stranka: Evropska komisija

            Predlogi

         Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                     —

                     ugotovi, da je tožba dopustna in utemeljena,

                     —

                     izpodbijani akt razglasi za ničen v delu, v katerem sta smola, premogov katran, visokotemperaturna, uvrščena v kategoriji H400 in H410,

                     —

                     Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

            Tožbeni razlogi in bistvene trditve

         Tožeče stranke predlagajo razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (EU) št. 944/2013 z dne 2. oktobra 2013 o spremembi Uredbe (ES) št. 1272/2008 Evropskega Parlamenta in Sveta o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi z namenom njene prilagoditve tehničnemu in znanstvenemu napredku (v nadaljevanju: Uredba CLP) (UL L 261, str. 5), v delu v katerem sta z njo smola, premogov katran, visokotemperaturna, št. CAS 65996- 93-2 (CTPHT) opredeljena kot akutno strupena za vodno okolje 1 (H400) in kronično strupena za vodno okolje 1 (H410) (v nadaljevanju: izpodbijani akt).
         Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo tri tožbene razloge:

                     1.

                     Prvi tožbeni razlog se nanaša na nezakonitost izpodbijanega akta, ker so z njim kršene določbe uredb REACH in CLP v zvezi z uvrstitvijo snovi glede na njihovo strupenost za vodno okolje ter v zvezi s študijami, ki jih je treba sprejeti v ta namen, ter zato, ker je s tem aktom kršeno načelo enakega obravnavanja, saj je avtor tega akta zavrnil študije, ki so bile opravljene v skladu s smernicami uporabe uredbe REACH ter smernicami OECD, ter zahteval testiranje, ki ni temeljilo na nobeni sprejeti in standardizirani metodi.

                     2.

                     Drugi tožbeni razlog se nanaša na nezakonitost izpodbijanega akta, ker naj bi ta temeljil na očitni napaki pri presoji, saj njegov avtor ni upošteval nespremenljivih neločljivo povezanih lastnosti CTPHT, ki imajo med drugim velik vpliv na testiranje z UV žarki, in na uporabo metode seštevanja; M-faktorji za sestavine PAO so bili ugotovljeni brez ustreznega pregleda poskusov, na katere se je skliceval, informacije, ki so jih predložile tožeče stranke pa je zavrnil brez veljavne utemeljitve.

                     3.

                     Tretji tožbeni razlog se nanaša na nezakonitost izpodbijanega akta, ker naj bi bila z njim kršeni načeli preglednosti in pravice do obrambe, ki sta del prava Unije.“


title: Zadeva C-239/12 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 28. maja 2013 – Abdulbasit Abdulrahim proti Svetu Evropske unije, Evropski komisiji (Pritožba — Skupna zunanja in varnostna politika (SZVP) — Omejevalni ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom, povezanim z Osamo bin Ladnom, mrežo Al Kaida in talibani — Uredba (ES) št. 881/2002 — Ničnostna tožba — Izbris zadevne osebe s seznama zadevnih oseb in subjektov — Pravni interes)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/34

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 28. maja 2013 – Abdulbasit Abdulrahim proti Svetu Evropske unije, Evropski komisiji
   (Zadeva C-239/12 P) (1)

   (Pritožba - Skupna zunanja in varnostna politika (SZVP) - Omejevalni ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom, povezanim z Osamo bin Ladnom, mrežo Al Kaida in talibani - Uredba (ES) št. 881/2002 - Ničnostna tožba - Izbris zadevne osebe s seznama zadevnih oseb in subjektov - Pravni interes)
   2013/C 225/57
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Abdulbasit Abdulrahim (zastopniki: P. Moser, QC, in E. Grieves, barrister, s pooblastilom H. Millerja, solicitor)

      Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: E. Finnegan in G. Étienne, agenta), Evropska komisija (zastopnika: E. Paasivirta in G. Valero Jordana, agenta)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 28. februarja 2012 v zadevi Abdulrahim proti Svetu in Komisiji (T-127/09), s katerim je Splošno sodišče odločilo, da se ustavi postopek v zvezi s predlogom za razglasitev delne ničnosti Uredbe Komisije (ES) št. 1330/2008 z dne 22. decembra 2008 o stotretji spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 881/2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osama bin Ladnom, mrežo Al Kaida in talibani (UL L 345, str. 60) – Izbris pritožnika s seznama zadevnih oseb in subjektov

      Izrek

               1.

               Sklep Splošnega sodišča Evropske unije z dne 28. februarja 2012 v zadevi Abdulrahim proti Svetu in Komisiji (T-127/09) se razveljavi v delu, v katerem je odločeno, da se postopek v zvezi z ničnostno tožbo, ki jo je A. Abdulrahim vložil pri Splošnem sodišču, ustavi.

               2.

               Zadeva se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije, da to znova odloči o ničnostni tožbi Abdulbasita Abdulrahima.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 200, 7.7.2012.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. decembra 2004 v zadevah T-120/01 in T-300/01 Carlo De Nicola proti Evropski investicijski banki (Osebje Evropske investicijske banke — Dopustnost — Delovni pogoji — Disciplinski postopek — Suspendiranje — Odpustitev brez odpovednega roka)

text:
               22.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/19

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 16. decembra 2004
   v zadevah T-120/01 in T-300/01 Carlo De Nicola proti Evropski investicijski banki (1)

   (Osebje Evropske investicijske banke - Dopustnost - Delovni pogoji - Disciplinski postopek - Suspendiranje - Odpustitev brez odpovednega roka)
   (2005/C 19/42)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevah 120/01 in T-300/01 Carlo De Nicola, stanujoč v Rimu (Italija), ki ga zastopa L. Isola, avocat, proti Evropski investicijski banki (zastopniki: C. Gómez de la Cruz in F. Mantegazza, skupaj s C. Camilli, avocat, z naslovom za vročanje v Luksemburgu), katere predmet je v zadevi T-120/01, v bistvu, po eni strani razglasitev ničnosti dopisa direktorja kadrovske službe Evropske investicijske banke z dne 6. marca 2001 o pogojih reintegracije tožeče stranke zaradi sodbe Sodišča prve stopnje z dne 23. februarja 2001 v zadevi De Nicola proti EIB (T-7/98, T-208/98 in T-109/99, RecFP, str. I-A-49 in II-185) in odločbe predsednika banke z dne 22. maja 2001 o njegovem suspendiranju, in po drugi strani pridobitev odškodnine, ter katere predmet je v zadevi T-300/01, v bistvu, po eni strani razglasitev ničnosti odločbe predsednika Banke z dne 6. septembra 2001 o odpustitvi brez odpovednega roka in brez odpravnine in po drugi strani pridobitev odškodnine, je Sodišče prve stopnje (tretji senat) v sestavi J. Azizi, predsednik, M. Jaeger in A. W. H. Meij, sodnika; sodni tajnik: J. Plingers, administrator, dne 16. decembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Odločba tožene stranke z dne 22. maja 2001 o suspendiranju tožeče stranke se razglasi za nično.

               2.

               Odločba tožene stranke z dne 6. septembra 2001 o odpustitvi tožeče stranke se razglasi za nično.

               3.

               Tožena stranka mora tožeči stranki nakazati iz naslova delne neizpolnitve točke 2 izreka sodbe z dne 23. februarja 2001, znesek 3 716 eurov, zvišan, glede na okoliščine primera, za denarno nadomestilo za neizkoriščen dopust in povečan za zamudne obresti od 1. junija 2001 do dneva dejanskega plačila. Stopnja zamudnih obresti, ki se uporabi, se izračuna na osnovi stopnje, ki jo določi Evropska centralna banka za operacije glavnega refinanciranja, ki se uporablja med zadevnim obdobjem, povečana za dve točki.

               4.

               Tožena stranka mora tožeči stranki nakazati znesek 2 315 eurov iz naslova neizplačanih osebnih dohodkov za obdobje od 1. marca 2001 do 31. avgusta 2001, povečan za zamudne obresti od 1. junija 2001 do dneva dejanskega plačila. Stopnja zamudnih obresti, ki se uporabi, se izračuna na osnovi stopnje, ki jo določi Evropska centralna banka za operacije glavnega refinanciranja, ki se uporablja med zadevnim obdobjem, povečana za dve točki.

               5.

               Tožena stranka mora tožeči stranki nakazati izostale neizplačane osebne dohodke od 1. septembra 2001, povečane za zamudne obresti, zmanjšane za znesek 1 290 eurov, ki je bil tožeči stranki plačan iz naslova dodatka za geografsko mobilnost za mesec september 2001. Stopnja zamudnih obresti, ki se uporabi, se izračuna na osnovi stopnje, ki jo določi Evropska centralna banka za operacije glavnega refinanciranja, ki se uporablja med zadevnim obdobjem, povečana za dve točki.

               6.

               Toženi stranki se naloži, da tožeči stranki nakaže znesek 10 000 eurov za popravo nepremoženjske škode.

               7.

               Tožena stranka nosi svoje lastne stroške vključno s tistimi, nastalimi v postopku za izdajo začasne odredbe, kot tudi polovico stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka v zadevah T-120/01 in T-300/01, kot tudi med postopkom za izdajo začasne odredbe v teh zadevah.

               8.

               V preostalem delu se tožbi zavržeta.

      (1)  UL C 227, 11.8.2001 in UL C 44, 16.2.2002.


title: Zadeva T-48/11: Tožba, vložena 24. januarja 2011 – British Airways proti Komisiji

text:
               12.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/32

         Tožba, vložena 24. januarja 2011 – British Airways proti Komisiji
   (Zadeva T-48/11)
   2011/C 80/57
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: British Airways plc (Harmondsworth, Združeno kraljestvo) (zastopniki: K. Lasok, QC, R. O’Donoghue, Barristers, in B. Louveaux, solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti sklepa v delu, v katerem je ugotovljeno, da je tožeča stranka sodelovala pri kršitvi glede provizij od dodatnih taks, in/ali vrnitev zadeve Komisiji v ponovno presojo odločitve o tem vprašanju;

               —

               razglasitev ničnosti sklepa v delu, v katerem je ugotovljeno, da se je kršitev tožeče stranke začela 22. januarja 2001, in nadomestitev tega datuma z datumom 1. oktober 2001 in/ali vrnitev zadeve Komisiji v ponovno presojo odločitve o tem vprašanju;

               —

               razglasitev ničnosti sklepa v delu, v katerem je ugotovljeno, da je bil z zadevami v povezavi s Hong Kongom, Japonsko, Indijo, Tajsko, Singapurjem, Korejo in Brazilijo kršen člen 101 PDEU, člen 53 Sporazuma EGP in člen 8 Švicarskega sporazuma, in/ali vrnitev zadeve Komisiji v ponovno presojo odločitve o tem vprašanju;

               —

               razglasitev ničnosti ali občutno zmanjšanje globe, ki je bila s sklepom naložena tožeči stranki, ob upoštevanju vsake in vseh zgornjih točk in/ali neomejene pristojnosti Splošnega sodišča;

               —

               naložitev Komisiji plačila sodnih in drugih stroškov tožeče stranke v zvezi s to zadevo.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka želi doseči razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije C(2010) 7694 konč. z dne 9. novembra 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije, člena 53 Sporazuma EGP in člena 8 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o letalskem prometu (zadeva COMP/39.258 – Tovorni letalski promet) glede usklajevanja različnih elementov cene za storitve tovornega letalskega prometa na: (i) poteh med letališči v EGP; (ii) poteh med letališči v EU in letališči zunaj EGP; (iii) poteh med letališči v državah v EGP, ki niso članice EU, in tretjimi državami; ter na poteh med letališči v EU in Švico. Usklajevanje, ugotovljeno v sklepu, se nanaša na dodatno takso za gorivo, varnostno takso in na plačilo provizij od dodatnih taks špediterjem.
   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja sedem tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog, ki se nanaša na očitne napake pri presoji in na pomanjkljivo obrazložitev, ker Komisija ni predložila dovolj natančnih dokazov, da je tožeča stranka sodelovala pri usklajevanju plačila provizij od dodatnih taks, pri čemer ni upoštevala številnih dokazov, s katerimi je razpolagala, ki so dokazovali nasprotno.

               2.

               Drugi tožbeni razlog, ki se nanaša na očitno napako pri presoji in na kršitev dolžnosti tožene stranke, da bi v pravno zadostni meri dokazala začetni datum kršitve tožeče stranke. Glede tega tožeča stranka trdi, da:

                           —

                           predloženi dokazi ne izpolnjujejo meril natančnosti in skladnosti glede trajanja kršitve;

                           —

                           je ugotovitev Komisije glede začetnega datuma v nasprotju z načelom in dubio pro reo.

               3.

               Tretji tožbeni razlog, ki se nanaša na napačno uporabo prava in na napačno ugotovitev dejanskega stanja ter na očitne napake pri presoji, ker Komisija ni imela pristojnosti za uporabo člena 101 PDEU in/ali člena 53 Sporazuma EGP glede razmer v zvezi z regulativno zakonodajo in upravnimi pravili na področju letalstva v Hong Kongu, Japonski, Indiji, Tajski, Singapurju, Koreji in Braziliji in/ali ni izvajala svojih pooblastil v skladu z načelom mednarodne vljudnosti in/ali ni upoštevala, ali ni dovolj upoštevala, načela mednarodne vljudnosti pri izvajanju svoji pooblastil.

               4.

               Četrti tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev načela sorazmernosti, načela o individualizaciji kazni in sankcij in načela enakega obravnavanja, ker je globa, ki je bila naložena tožeči stranki, nesorazmerna s težo kršitve. Glede tega tožeča stranka trdi, da:

                           —

                           mora Komisija ob objektivni kršitvi pri oceni in preverjanju njene teže upoštevati njeno „naravo“ in „zmožnost“ na ustreznem trgu in v ustreznem gospodarskem okviru;

                           —

                           ob pravilni analizi v tem primeru obstajajo močni razlogi za to, da se kršitev tožeče stranke opredeli za manj težko, kot jo je opredelila Komisija z uporabo multiplikatorja teže.

               5.

               Peti tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev obveznosti obrazložitve in načela sorazmernosti, ker je bil osnovni znesek globe zaradi odvračalnega učinka povečan za 16 %.

               6.

               Šesti tožbeni razlog, ki se nanaša na napačno uporabo prava in na napačno ugotovitev dejanskega stanja, na očitne napake pri presoji, na kršitve načela legitimnih pričakovanj in/ali načela enakega obravnavanja ter na kršitev Obvestila o ugodni obravnavi, ker je Komisija tožeči stranki odobrila najnižjo stopnjo zmanjšanja globe na podlagi prizanesljivosti, čeprav je bila prvo podjetje, ki je zaprosilo za zmanjšanje globe na podlagi Obvestila o ugodni obravnavi.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog, ki se nanaša na očitno napako pri presoji in na kršitev načel enakega obravnavanja in sorazmernosti, ker tožeči stranki ni bilo odobreno zmanjšanje globe na podlagi olajševalnih okoliščin, saj Komisija ni v enaki meri upoštevala dejstva, da je tožeča stranka pri kršitvi sodelovala omejeno in da ni sodelovala pri vseh elementih kršitve.


title: Zadeva T-387/04: Tožba EnBW Energie Baden-Württemberg AG proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 27. septembra 2004

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/38

         Tožba EnBW Energie Baden-Württemberg AG proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 27. septembra 2004
   (Zadeva T-387/04)
   (2005/C 6/75)
   Jezik postopka: nemščina
   EnBW Energie Baden-Württemberg AG, s sedežem v Karlsruhe (Nemčija), ki jo zastopajo C.-D. Ehlermann, M. Seyfarth, A. Gutermuth in M. Wissmann, Rechtsanwälte, je dne 27. septembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               v skladu s členom 231 Pogodbe ES razglasi za nično odločbo Komisije z dne 7. julija 2004 o nacionalnem načrtu razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, o katerem je Nemčija obvestila Komisijo v skladu z Direktivo 2003/87/ES (1);

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka je nemško energetsko podjetje. Od 1. januarja 2005 bo zanjo na podlagi Direktive 2003/87/ES veljala nova ureditev Skupnosti o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov, kolikor elektrarne, s katerimi upravlja tožeča stranka, oddajajo toplogredne pline.
   Tožeča stranka izpodbija odločbo Komisije, s katero je bil, z izjemo nekaterih elementov, ki v tem primeru niso relevantni, potrjen nacionalni načrt razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, o katerem je Nemčija obvestila Komisijo. Tožeča stranka oporeka predvsem pravilu o prenosu, ki ga vsebuje načrt, po katerem se upravljalcu elektrarne, ki staro napravo opusti in jo nadomesti z novo, štiri leta dodeljuje tisto količino pravic do emisije toplogrednih plinov, ki bi jo prejemal za opuščeno napravo. Po mnenju tožeče stranke zaradi tega pride do nedopustnega presežka dodeljenih pravic do emisije toplogrednih plinov, ki izpolnjuje vse elemente dejanskega stanja državne pomoči po členu 87(1) ES. Drugačna presoja tožene stranke v izpodbijani odločbi naj bi bila posledica očitnih napak v obrazložitvi, iz katere ne sledi, da bi bilo dejansko stanje zadovoljivo raziskano. Zato izpodbijana odločba krši člena 87(3) in 88(2) ES.
   Čeprav bi tožena stranka morala močno dvomiti o združljivosti tega pravila s Pogodbo ES, ni uvedla uradnega postopka, v katerem bi ugotovila, ali gre za nedopustno državno pomoč, s čimer je kršila člen 88(2) ES.
   Poleg tega izpodbijana odločba krši člen 9(3) in merilo 5 Priloge III Direktive 2003/87/ES, ker naj bi bili zaradi presežne dodelitve pravic do emisije toplogrednih plinov neupravičeno privilegirani konkurenti tožeče stranke, kar še podkrepi dejstvo, da so podjetja, ki morajo tako kot tožeča stranka v bližnji prihodnosti zaradi zakonskih zahtev zapreti jedrske elektrarne, neupravičeno prikrajšana.
   Končno izpodbijana odločba krši člen 253 ES zaradi številnih hudih napak v obrazložitvi.

      (1)  Direktiva 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL L 275, 25.10.2003, str. 32).


title: Zadeva F-87/09: Tožba, vložena 21. oktobra 2009 – Dekker proti Europolu

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/80

         Tožba, vložena 21. oktobra 2009 – Dekker proti Europolu
   (Zadeva F-87/09)
   2010/C 24/153
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Abraham Dekker (Dordrecht, Nizozemska) (zastopnika: D. Dane in P. de Casparis, odvetnika)

      Tožena stranka: Europol

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Europola z dne 15. aprila 2009 o zavrnitvi zagotovitve zneska invalidske pokojnine, priznane tožeči stranki (za nadomestitev drugih prihodkov) v višini neto prihodka 90 % zadnje osnovne plače in zavrnitev odziva na negativne spremembe celotnega neto prihodka tožeče stranke zaradi davčne prilagoditve.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi odločba z dne 15. aprila 2009, s katero je tožena stranka obvestila tožečo stranko, da ni dolžna zagotavljati neto prihodka v višini 90 % zadnje osnovne plače uslužbenca in da ni zavezana povrniti finančne škode, če se ohrani obdavčitev, ki jo izvajajo nizozemski davčni organi;

               —

               za nično naj se razglasi odločba z dne 23. julija 2009 o ugovoru, s katero bili očitki, ki jih je tožeča stranka navedla zoper odločbo z dne 15. aprila 2009, razglašeni za neutemeljene;

               —

               Europolu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne  26. januarja 2006  v zadevi C-2/05 (predlog za sprejem predhodne odločbe Arbeidshof te Brussel): Rijksdienst voor Sociale Zekerheid proti Herbosch Kiere NV (Socialna varnost delavcev migrantov — Določitev veljavne zakonodaje — Delavci, napoteni v drugo državo članico — Področje uporabe obrazca E 101)

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/9

      SODBA SODIŠČA

   (četrti senat)
   z dne 26. januarja 2006
   v zadevi C-2/05 (predlog za sprejem predhodne odločbe Arbeidshof te Brussel): Rijksdienst voor Sociale Zekerheid proti Herbosch Kiere NV (1)

   (Socialna varnost delavcev migrantov - Določitev veljavne zakonodaje - Delavci, napoteni v drugo državo članico - Področje uporabe obrazca E 101)
   (2006/C 86/16)
   Jezik postopka: nizozemščina
   V zadevi C-2/05, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložilo Arbeidshof te Brussel (Belgija) z odločbo z dne 23. decembra 2004, ki je prispela na Sodišče 5. januarja 2005, v postopku Rijksdienst voor Sociale Zekerheid proti Herbosch Kiere NV, je Sodišče (četrti senat), v sestavi N. Colneric (poročevalka), v funkciji predsednice četrtega senata, J. N. Cunha Rodrigues in K. Lenaerts, sodnika, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodni tajnik: R. Grass, 26. januarja 2006 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Obrazec E 101, ki je izdan v skladu s členom 11(1)(a) Uredbe Sveta (EGS) št. 574/72 z dne 21 marca 1972 o določitvi postopka za izvajanje Uredbe (EGS) št. 1408/71, v z Uredbo Sveta (EGS) št. 2001/83 z dne 2. junija 1983 spremenjeni in posodobljeni različici, kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (EGS) št. 2195/91 z dne 25. junija 1991, dokler ga organi države članice ne odvzamejo ali razglasijo za neveljavnega, zavezuje pristojnega nosilca in sodišča države članice, v katero so delavci napoteni. Posledično sodišče države članice gostiteljice navedenih delavcev ni pristojno, da preveri veljavnost obrazca E 101 glede potrditve elementov, na podlagi katerih je bilo potrdilo izdano, zlasti obstoj neposrednega razmerja v smislu člena 14(1)(a) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o izvajanju sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, v z Uredbo št. 2001/83 spremenjeni in posodobljeni različici, kot je bila spremenjena z Uredbo št. 2195/91, branega v povezavi s točko 1 Odločbe Upravne komisije za socialno varnost delavcev migrantov št. 128 z dne 17. oktobra 1985 glede uporabe členov 14(1)(a) in 14b(1) Uredbe št. 1408/71, med podjetjem s sedežem v državi članici in delavci, ki jih je napotilo na ozemlje druge države članice, v obdobju njihove napotitve.

      (1)  UL C 82, 2.4.2005.


title: Zadeva T-170/09: Tožba, vložena 24. aprila 2009 — Shanghai Biaowu High-Tensile Fastener in Shanghai Prime Machinery proti Svetu

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/45

         Tožba, vložena 24. aprila 2009 — Shanghai Biaowu High-Tensile Fastener in Shanghai Prime Machinery proti Svetu
   (Zadeva T-170/09)
   2009/C 153/89
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Shanghai Biaowu High-Tensile Fastener (Šanghaj, Kitajska) in Shanghai Prime Machinery (Šanghaj, Kitajska) (zastopnika: K. Adamantopoulos in Y. Melin, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi tožečih strank

               —

               Uredba Sveta (ES) št. 91/2009 z dne 26. januarja 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske naj se razglasi za nično v delu, v katerem:

                           —

                           v nasprotju s členom 2(7)(c), drugi pododstavek, osnovne uredbe ni bil spoštovan trimesečni rok za razkritje ugotovitev glede tržnogospodarske obravnave;

                           —

                           je bil v nasprotju s členom 2(7)(c), prva alinea, prvi del, osnovne uredbe neutemeljeno zavrnjen zahtevek tožeče stranke za tržnogospodarsko obravnavo;

                           —

                           je bil v nasprotju s členom 2(7)(c), prva alinea, drugi del, osnovne uredbe neutemeljeno zavrnjen zahtevek tožeče stranke za tržnogospodarsko obravnavo;

                           —

                           njene ugotovitve temeljijo na nezadostnih podatkih v nasprotju z dolžnostjo skrbne in nepristranske presoje vseh upoštevnih vidikov vsakega posameznega primera, ki jo zagotavlja pravni red Skupnosti v upravnih postopkih;

                           —

                           nalaga dokazno breme proizvajalcem izvoznikom, ki predlagajo tržnogospodarsko obravnavo, kar ni v skladu s splošnimi načeli prava Skupnosti, zlasti z načelom dobre uprave;

                           —

                           krši člene 1(1) in (2), 2, 3(1), 5, 6, 8, 10(1), 11 in 15 osnovne protisubvencijske uredbe, ker uporablja zavrnitev tržnogospodarske obravnave za izravnavo subvencij;

                           —

                           ne prilagodi razlike, za katero je dokazano, da vpliva na primerljivost cen v nasprotju s členom 2(10) osnovne uredbe;

                           —

                           v nasprotju s členom 253 ES ne obrazloži nadaljnjih zavrnitev tržnogospodarske obravnave;

                           —

                           so njene ugotovitve temeljile na postopku, ki je kršil temeljno pravico do obrambe tožečih strank in jim onemogočil učinkovito izpodbijanje nekaterih ugotovitev, ki so bistvene za izračun dajatev in za izid preiskave; in

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki predlagata razglasitev ničnosti izpodbijane uredbe iz naslednjih razlogov:
   V okviru prvega tožbenega razloga tožeči stranki trdita, da je bil kršen člen 2(7)(c), drugi pododstavek, osnovne uredbe, ker je bila odločitev o tržnogospodarski obravnavi (TGO) razkrita po preteku trimesečnega roka, določenega v tem členu, in po tem, ko je Komisija imela vse bistvene podatke za izračun stopnje dampinga tožečih strank.
   V okviru svojega drugega tožbenega razloga tožeči stranki trdita, da je izpodbijana uredba v nasprotju s členom 2(7)(c), prva alinea, ker je bil z njo zavrnjen zahtevek tožečih strank za TGO, čeprav sta tožeči stranki dokazali, da sprejemata svoje poslovne odločitve zgolj kot odziv na tržne signale in brez večjega vmešavanja države. Po mnenju tožečih strank izpodbijana uredba ni ugotovila nobenega dejstva, ki bi kazalo na kakršno koli vmešavanje države pred preiskavo, med njo ali po njej. Tožeči stranki poleg tega v zvezi s svojim tretjim tožbenim razlogom trdita, da je izpodbijana uredba v nasprotju s členom 2(7)(c), prva alinea, ker je bil z njo zavrnjen zahtevek tožečih strank za TGO po tem, ko sta tožeči stranki zadostili svojemu dokaznemu bremenu in dokazali, da stroški za glavne vložke odražajo tržne vrednosti.
   V okviru svojega četrtega tožbenega razloga tožeči stranki trdita, da zadevna dejstva niso bila skrbno in nepristransko preučena. Natančneje, sklep, da so bile cene surovin na Kitajskem izkrivljene zaradi subvencioniranja, ki je bil uporabljen kot podlaga za ugotovitev, da tožeči stranki nista kupovali vložkov po tržnih vrednostih, je temeljil na nezadostnih podatkih, Komisija pa ni pravilno presodila dokazov v zvezi s sektorjem proizvodnje jekla na Kitajskem.
   V okviru svojega petega tožbenega razloga tožeči stranki trdita, da so z izpodbijano uredbo kršena splošna načela prava ES in zlasti načelo dobre uprave, ki je določeno tudi v členu 14 Listine o temeljnih pravicah, ker jima je bilo naloženo nerazumno dokazno breme, da bi dokazali, da prevladujejo pogoji tržnega gospodarstva, kot zahteva člen 2(7)(b).
   V okviru svojega šestega tožbenega razloga tožeči stranki trdita, da je z izpodbijano uredbo kršena protisubvencijska uredba, saj naj bi bila zavrnitev TGO v protidampinški preiskavi uporabljena za izravnavo subvencij, kar bi lahko bilo, po ustrezni preiskavi, le predmet osnovne protisubvencijske uredbe.
   V okviru svojega osmega tožbenega razloga tožeči stranki trdita, da za zavrnitev prilagoditve normalni vrednosti na podlagi stališča, da so cene surovin izkrivljene, ni pravne podlage v nasprotju z obrazložitvijo institucije EU za zavrnitev njunega zahtevka za prilagoditev na podlagi člena 2(10)(k) osnovne uredbe.
   V okviru svojega devetega tožbenega razloga tožeči stranki trdita, da je v dokumentu o dokončnem razkritju, ki predlaga uvedbo dokončnih ukrepov, Komisija zgolj na novo ubesedila in ponovila isto trditev, ki je bila uporabljena v dokumentu o razkritju glede TGO, ne da bi preučila predložene dokaze in obrazložila zavrnitev. Poleg tega tožeči stranki trdita, da v izpodbijani uredbi ni podanih razlogov, ki bi potrjevali zavrnitev dokazov, ki sta jih predložili tožeči stranki.
   Nazadnje, v okviru svojega zadnjega tožbenega razloga tožeči stranki trdita, da je bila kršena njuna pravica do obrambe, ker jima je bil onemogočen dostop do bistvenih podatkov v zvezi z izračunom normalne vrednosti in stopenj dampinga.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. julija 2004 v zadevi C-242/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Cour administrative): Ministre des Finances proti Jean Claude Weidert in Élisabeth Paulus (Prost pretok kapitala — Davek na dohodek — Posebno znižanje za vsote, namenjene nakupu delnic ali poslovnih družbe — Omejitev ugodnosti na nakup delnic ali poslovnih deležev družb s sedežem v zadevni državi članici))

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/14

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 15. julija 2004
   v zadevi C-242/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Cour administrative): Ministre des Finances proti Jean Claude Weidert in Élisabeth Paulus (1)

   (Prost pretok kapitala - Davek na dohodek - Posebno znižanje za vsote, namenjene nakupu delnic ali poslovnih družbe - Omejitev ugodnosti na nakup delnic ali poslovnih deležev družb s sedežem v zadevni državi članici))
   (2004/C 228/26)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-242/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe Cour administrative (Luksemburg) naslovljen na Sodišče, naj na podlagi člena 234 ES v postopku v glavni stvari, ki poteka med Ministre des Finances in Jean Claude Weidert in Élisabeth Paulus, izda predhodno odločbo o razlagi členov 56(1) ES in 58(1), (točka a) ES, je Sodišče (prvi senat), v sestavi P. Jann (poročevalec), predsednik senata, A. Rosas, sodnik in R. Silva de Lapuerta, sodnica, generalna pravobranilka: J. Kokott, sodni tajnik R. Grass, dne 15. julija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:
   Zakonska določba države članice, ki izključuje pravico do znižanja obdavčljivega dohodka fizičnih oseb v primeru pridobitve delnic ali poslovnih deležev, vplačanih z denarnimi vložki, kapitalskih družb s sedežem v drugih državah članicah, ni v skladu s členoma 56(1) in 58(1)(točka a) ES.

      (1)  UL C 184, 2.8.2003.


title: Zadeva C-317/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Svea hovrätt (Švedska) 2. julija 2012 – kazenski postopek zoper Daniela Lundberga

text:
               25.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 258/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Svea hovrätt (Švedska) 2. julija 2012 – kazenski postopek zoper Daniela Lundberga
   (Zadeva C-317/12)
   2012/C 258/21
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Svea hovrätt

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Daniel Lundberg

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba pojem „nekomercialni prevoz blaga“ iz člena 3(h) Uredbe (ES) št. 561/2006 (1) razlagati tako, da zajema prevoz blaga, ki ga opravi fizična oseba v okviru svojega konjička, vendar se delno financira s finančnimi prispevki (sponzorstvom) tretjih oseb ali podjetij?

               2.

               Ali je za presojo, kaj je „nekomercialni prevoz“, upoštevno:

                           (a)

                           da voznik prevoz opravi le zase;

                           (b)

                           da se za prevoz ne plača;

                           (c)

                           kako velik je finančni prispevek in/ali kako velik je finančni prispevek glede na celotne stroške dejavnosti v okviru konjička?

      (1)  Uredba (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom in spremembi uredb Sveta (EGS) št. 3821/85 in (ES) št. 2135/98 ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85 (UL 2006, L 102, str. 1).


title: Zadeva C-434/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court (Irska) 4. avgusta 2016 – Peter Nowak/Data Protection Commissioner

text:
               3.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 364/11

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court (Irska) 4. avgusta 2016 – Peter Nowak/Data Protection Commissioner
      (Zadeva C-434/16)
      (2016/C 364/06)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      Supreme Court

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: Peter Nowak

         Nasprotna stranka: Data Protection Commissioner

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali so informacije, vsebovane v odgovorih kandidata ali njegovi odgovori med poklicnim izpitom, lahko osebni podatki v smislu Direktive 95/46/ES (1)?

                  2.

                  Če so v skladu z odgovorom na vprašanje 1 vse ali nekatere informacije lahko osebni podatki v smislu Direktive, kateri dejavniki so pomembni pri ugotavljanju, ali je v določenem primeru taka pola osebni podatek, in kakšno težo imajo taki dejavniki?

         (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov
      UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 15, str. 355.


title: Zadeva T-245/17: Tožba, vložena 24. aprila 2017 – ViaSat/Komisija

text:
               3.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/33

         Tožba, vložena 24. aprila 2017 – ViaSat/Komisija
   (Zadeva T-245/17)
   (2017/C 213/45)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ViaSat, Inc. (Carlsbad, Kalifornija, Združene države) (zastopniki: E. Righini, J. Ruiz Calzado in A. Aresu, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbo razglasi za dopustno;

               —

               ugotovi nedelovanje Komisije v skladu s členom 265(3) PDEU;

               —

               podredno, sklep Komisije, vsebovan v dveh dopisih, ki sta bila tožeči stranki poslana 14. in 21 februarja 2017, razglasi za deloma ali v celoti ničen v skladu s členom 263(2) in (4) PDEU;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog je naveden v podporo tožbi zaradi nedelovanja, pri čemer se z njim zatrjuje, da Komisija ni sprejela sklepa o preprečevanju drugačne rabe 2 GHz pasu.

                           —

                           Komisija je ravnala nezakonito, ker ni določila, da uporaba 2 GHz spektra mobilne satelitske storitve na primarnem zemeljskem omrežju pomeni bistveno spremembo uporabe 2 GHz pasu, ki je harmoniziran in je na ravni EU predmet javnega razpisa izbirnega postopka Unije. Komisija bi morala prevzeti odgovornost in ukrepati za sprejetje sklepa, s katerim bi se nacionalnim regulativnim organom preprečilo, da družba Inmarsat 2 GHz pas primarno uporabi za namene zemlja-rak, namesto za mobilne satelitske storitve (MSS) satelitske mreže v skladu odločbami EU o MSS.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom, ki je naveden v podporo tožbi zaradi nedelovanja, se zatrjuje, da Komisija ni preprečila razdrobljenosti notranjega trga.

                           —

                           Komisija mora svoje pristojnosti izvajati tako, da prepreči tveganje razdrobljenosti notranjega trga vseevropskih mobilnih satelitskih storitev, ki zagotavlja univerzalno povezljivost, do katerega bi prišlo, če bi se nekateri nacionalni regulativni organi (NRO) samoiniciativno odločili, da nekaterim posebnim podjetjem dovolijo, da 2 GHz pas uporabijo za nove namene. Neizvajanje te dolžnosti v odgovoru na dopis tožeče stranke, s katerim se je zahtevalo delovanje, in na zahteve NRO za izdajo smernic je povečalo tveganje, da nekatere države članice dovolijo uporabo 2 GHz pasu za nove namene.

               3.

               Z tretjim tožbenim razlogom, ki je naveden podredno v podporo ničnostni tožbi, se zatrjujejo napake obrazložitve.

                           —

                           Sklep Komisije, vsebovan v zgoraj navedenih dopisih z dne 14. in 21. februarja 2017, je treba razglasiti za ničen, ker je Komisija napačno razlagala (i) določbe, ki določajo njena pooblastila na področju harmonizacije spektra MSS; (ii) obseg njene dolžnosti zagotovitve uskladitve s splošnimi načeli prava javnih naročil EU, ki se uporabijo za obravnavani primer; (iii) svoje obveznosti da prepreči razhajanja med določbami, ki jih sprejmejo države članice, in da zagotovi nerazdrobljenosti notranjega trga vseevropskih mobilnih satelitskih storitev, ki zagotavlja univerzalno povezljivost ter (iv) obseg dolžnosti poštenega sodelovanja z državami članicami pri izvajanju nalog, ki izhajajo iz pogodb.


title: Zadeva T-6/15: Tožba, vložena 8. januarja 2015 – Ice Mountain Ibiza/UUNT – Marbella Atlantic Ocean Club (ocean ibiza)

text:
               2.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/47

      Tožba, vložena 8. januarja 2015 – Ice Mountain Ibiza/UUNT – Marbella Atlantic Ocean Club (ocean ibiza)
      (Zadeva T-6/15)
      (2015/C 073/59)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Ice Mountain Ibiza, SL (San Antonio, Španija) (zastopnika: J. L. Gracia Albero in F. Miazzetto, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Marbella Atlantic Ocean Club, SL (Puerto Banús, Španija)

         Podatki o postopku pred UUNT

         Prijavitelj: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedna elementa „ocean ibiza“ – zahteva za registracijo št. 10 610 525

         Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 8. oktobra 2014 v zadevi R 2207/2013-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  odločbo prvega odbora pri UUNT z dne 8. oktobra 2014 v zadevi R 2207/2013-1 razveljavi tako, da zavrne ugovor, ki ga je vložila družba Marbella Atlantic Ocean Club, SL, in se odobri prijava znamke Skupnosti št. 10 610 525 „ocean ibiza“ (mešana znamka) za razred 41; in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov tega postopka, vključno s tistimi, ki so do tega trenutka nastali v prejšnjih postopkih pred oddelkom za ugovore in prvim odborom za pritožbe pri UUNT, ki so privedli do vložitve te tožbe.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-438/08: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. oktobra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Svoboda ustanavljanja — Direktiva 96/96/ES — Nacionalna ureditev — Omejevalni pogoji dostopa do dejavnosti pregleda vozil — Člen 45 ES — Dejavnosti, povezane z izvajanjem javne oblasti — Varnost v cestnem prometu — Sorazmernost)

text:
               5.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/15

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. oktobra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-438/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Svoboda ustanavljanja - Direktiva 96/96/ES - Nacionalna ureditev - Omejevalni pogoji dostopa do dejavnosti pregleda vozil - Člen 45 ES - Dejavnosti, povezane z izvajanjem javne oblasti - Varnost v cestnem prometu - Sorazmernost)
   2009/C 297/17
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: E. Traversa in M. Teles Romão, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika (zastopnika: L. Inez Fernandes in A. Pereira Miranda, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 43 ES – Zakonodaja, ki določa omejitve svobodi ustanavljanja subjektov, ki želijo na Portugalskem opravljati dejavnost pregleda vozil.

      Izrek

               1.

               Portugalska republika s tem, da organizacijam drugih držav članic, ki želijo na Portugalskem opravljati dejavnost pregleda vozil, omejuje svobodo ustanavljanja – tako da je podelitev pooblastil odvisna od javnega interesa, zahteva minimalni osnovni kapital 100 000 EUR, omejuje poslovne dejavnosti podjetij ter določa pravila o nezdružljivosti, ki veljajo za družbenike, poslovodje in direktorje – ni izpolnila obveznosti iz člena 43 ES.

               2.

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 313, 6.12.2008.


title: Zadeva T-60/13: Tožba, vložena 6. februarja 2013 – Reiner Appelrath-Cüpper proti UUNT – Ann Christine Lizenzmanagement (AC)

text:
               6.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 101/23

         Tožba, vložena 6. februarja 2013 – Reiner Appelrath-Cüpper proti UUNT – Ann Christine Lizenzmanagement (AC)
   (Zadeva T-60/13)
   2013/C 101/51
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Reiner Appelrath-Cüpper Nachf. GmbH (Köln, Nemčija) (zastopnika: C. Schumann in A. Berger, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Ann Christine Lizenzmanagement GmbH & Co. KG (Braunschweig, Nemčija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 28. novembra 2012 (R 108/2012-4) razveljavi v delu, v katerem je bilo pritožbi ugodeno in je bila prijava znamke Skupnosti zavrnjena;

               —

               se toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka;

               —

               se drugi stranki pred odborom za pritožbe naloži plačilo stroškov postopka pred Uradom za usklajevanje na notranjem trgu.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „AC“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 14, 18, 25 in 35 – prijava znamke Skupnosti št. 9 070 021

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: nemški znamki št. 30 666 076 in št. 30 666 074 ter mednarodna registracija znamke št. 948 259, ki vključuje več držav članic Evropske unije, figurativne znamke „AC ANNE CHRISTINE“ za proizvode in storitve iz razredov 3, 9, 14, 18, 25 in 35; znamka _Skupnosti št. 6 904 783 za proizvode iz razredov 3, 9, 14 in 25; znamka Skupnosti št. 6 905 541 za proizvode iz razredov 3, 14 in 25

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: delna ugoditev pritožbi in razveljavitev izpodbijane odločbe v zvezi s proizvodi in storitvami iz razredov 9, 14, 18, 25 in 35, zavrnitev prijave znamke Skupnosti za te proizvode in storitve ter zavrnitev pritožbe v preostalem

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 8(1)(b), 15 in 42(2) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva T-563/12: Tožba, vložena 26. decembra 2012 – Central Bank of Iran proti Svetu

text:
               23.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/21

         Tožba, vložena 26. decembra 2012 – Central Bank of Iran proti Svetu
   (Zadeva T-563/12)
   2013/C 55/37
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Central Bank of Iran (Teheran, Iran) (zastopnik: M. Lester, Barrister)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Sveta 2012/635/SZVP z dne 15. oktobra 2012 (1) in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 945/2012 z dne 15. oktobra 2012 (2) razglasi za nična v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: nobeno od pravnih meril za uvrstitev tožeče stranke naj ne bi bilo izpolnjeno, Svet naj bi storil očitno napako s tem, da je menil, da je katero koli merilo za uvrstitev izpolnjeno in za uvrstitev naj ne bi bilo veljavne pravne podlage.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Svet naj ne bi ustrezno oziroma dovolj obrazložil vključitve tožeče stranke v izpodbijana ukrepa.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Svet naj ne bi varoval pravici tožeče stranke do obrambe in do učinkovitega sodnega nadzora.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Svet naj bi z odločitvijo, da tožečo stranko uvrsti na seznam, brez utemeljitve in nesorazmerno kršil njene temeljne pravice, vključno s pravico do varstva lastnine, poslovne dejavnosti in ugleda.

      (1)  Sklep Sveta 2012/635/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 282, str. 58).

      (2)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 945/2012 z dne 15. oktobra 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 282, str. 16).


title: Zadeva C-615/12 P: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 7. novembra 2013 – Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater, proti Evropski komisiji ( „Pritožba — Odškodninska tožba — Subvencije, dodeljene v okviru projektov, ki jih financira program ‚Kultura 2000‘ — Zahteve za plačilo različnih zneskov — Vsebina vloge — Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena“ )

text:
               21.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 377/3

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 7. novembra 2013 – Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater, proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-615/12 P) (1)

   (Pritožba - Odškodninska tožba - Subvencije, dodeljene v okviru projektov, ki jih financira program ‚Kultura 2000‘ - Zahteve za plačilo različnih zneskov - Vsebina vloge - Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena)
   2013/C 377/05
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater (zastopnik: H. Karl, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: W. Mölls in D. Roussanov, agenta)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 25. oktobra 2012 v zadevi Arbos proti Komisiji (T-161/06), s katero je Splošno sodišče zavrglo tožbo, s katero se je želelo doseči, da bi se Komisiji naložilo plačilo zneska 38 585,42 EUR skupaj z 12-odstotnimi obrestmi od 1. januarja 2001 dalje in zneska 27 618,91 EUR skupaj z 12-odstotnimi obrestmi od 1. marca 2003 dalje ter plačilo zneska 26 459,38 EUR brez DDV iz naslova stroškov za odvetnike v predhodnem postopku – Kršitev člena 44(1)(c) Poslovnika Splošnega sodišča

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater, se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 63, 2.3.2013.