title: Zadeva T-103/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. marca 2018 – Recordati Orphan Drugs/EUIPO – Laboratorios Normon (NORMOSANG) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije NORMOSANG — Prejšnja nacionalna besedna znamka NORMON — Relativno razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001]) — Pravilo 19(2)(a)(ii) in pravilo 20(1) Uredbe (ES) št. 2868/95 [postali člen 7(2)(a)(ii) in člen 8(1) in (7) Delegirane uredbe (EU) 2017/1430])

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/49

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. marca 2018 – Recordati Orphan Drugs/EUIPO – Laboratorios Normon (NORMOSANG)
   (Zadeva T-103/17) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije NORMOSANG - Prejšnja nacionalna besedna znamka NORMON - Relativno razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001]) - Pravilo 19(2)(a)(ii) in pravilo 20(1) Uredbe (ES) št. 2868/95 [postali člen 7(2)(a)(ii) in člen 8(1) in (7) Delegirane uredbe (EU) 2017/1430]))
   (2018/C 142/65)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Recordati Orphan Drugs (Puteaux, Francija) (zastopnica: J. Quirin, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnica: A. Lukošiūtė, agentka)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Laboratorios Normon, SA (Tres Cantos, Španija) (zastopnik: I. Gonzalez-Mogena Gonzalez, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 22. novembra 2016 (zadeva R 831/2016-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Laboratorios Normon in Recordati Orphan Drugs.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Recordati Orphan Drugs se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 121, 18.4.2017.


title: Zadeva C-233/17 P: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 22. februarja 2018 – GX/Evropska komisija (Pritožba — Člen 181 Poslovnika Sodišča — Javni uslužbenci — Javni natečaj EPSO/AD/248/13 — Odločba o nevpisu pritožnice na rezervni seznam)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/18

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 22. februarja 2018 – GX/Evropska komisija
   (Zadeva C-233/17 P) (1)

   ((Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Javni uslužbenci - Javni natečaj EPSO/AD/248/13 - Odločba o nevpisu pritožnice na rezervni seznam))
   (2018/C 142/24)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnik: GX (zastopnik: G.-M. Enache, odvetnik)

      Druga stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Gattinara in P. Mihaylova, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               GX nosi poleg svojih stroškov tudi stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 221, 10.7.2017.


title: Zadeva T-119/18: Tožba, vložena 20. februarja 2018 – Agencja Wydawnicza Technopol/EUIPO (400 PANORAMICZNYCH)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/60

         Tožba, vložena 20. februarja 2018 – Agencja Wydawnicza Technopol/EUIPO (400 PANORAMICZNYCH)
   (Zadeva T-119/18)
   (2018/C 142/78)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. (Częstochowa, Poljska) (zastopnik: C. Rogula, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „400 PANORAMICZNYCH“ – prijava št. 15 299 704

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. decembra 2017 v zadevi R 2200/2016-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo petega odbora za pritožbe spremeni tako, da se ugodi pritožbi tožeče stranke in registrira znamko „400 PANORAMICZNYCH“, glede na to, da besedna znamka „400 PANORAMICZNYCH“ ne izpolnjuje zahtev iz člena 7(1), zlasti točk (b) in (c), Uredbe 2017/1001 in zato ne obstaja razlog za zavrnitev za to znamko

         in/ali

               —

               ugotovi, da je besedni znak „400 PANORAMICZNYCH“ v skladu s členom 7(3) Uredbe 2017/1001 pridobil razlikovalni učinek z uporabo (pridobljen razlikovalni učinek) in zato ne obstaja razlog za zavrnitev za to znamko, zlasti pa se ne uporabijo zahteve iz člena 7(1)(b), (c) in (d);

         podredno,

               —

               razveljavi odločbo petega odbora za pritožbe in Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) zaveže k ponovnemu preizkusu prijave besednega znaka „400 PANORAMICZNYCH“ kot znamke Unije, prijavo št. 015299704 ponovno preuči, zlasti v izogib nepravilnosti, ki trenutno obstajajo ter ugotovi, da besedni znak „400 PANORAMICZNYCH“ ne izpolnjuje zahtev iz člena 7(1), zlasti točk (b) in (c) Uredbe 2017/1001 in zato ne obstaja absolutni razlog za zavrnitev

         in/ali

               —

               ugotovi, da je besedni znak „400 PANORAMICZNYCH“ v skladu s členom 7(3) Uredbe 2017/1001 pridobil razlikovalni učinek z uporabo (pridobljen razlikovalni učinek) in zato ne obstaja razlog za zavrnitev za to znamko, zlasti pa se ne uporabijo zahteve iz člena 7(1)(b), (c) in (d);

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b), (c) in (d) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva C-91/18: Tožba, vložena 8. februarja 2018 – Evropska komisija/Helenska republika

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/34

         Tožba, vložena 8. februarja 2018 – Evropska komisija/Helenska republika
   (Zadeva C-91/18)
   (2018/C 142/45)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Kyratsou in F. Tomat)

      Tožena stranka: Helenska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Helenska republika s tem, da je sprejela in ohranila v veljavi zakonodajo, v skladu s katero se za:

                           i.

                           proizvod tsipouro/tsikoudià [žganje iz grozdnih tropin grških vinskih trt], ki ga proizvajajo „sistematične destilarne“, uporablja za 50 % znižana stopnja trošarine v primerjavi z nacionalno standardno stopnjo, medtem ko se za alkoholne pijače, uvožene iz drugih držav članic, uporablja standardna trošarinska stopnja, ni izpolnila obveznosti na podlagi členov 19 in 21 v povezavi s členom 23(2) Direktive 92/83/EGS (1) ter člena 110 PDEU;

                           ii.

                           proizvod tsipouro/tsikoudià, ki ga proizvajajo „priložnostne“ destilarne, uporablja še dodatno znižana stopnja trošarine, medtem ko se za alkoholne pijače, uvožene iz drugih držav članic, uporablja standardna trošarinska stopnja, ni izpolnila obveznosti na podlagi členov 19 in 21 v povezavi s členom 22(1) Direktive 92/93/EGS in s členom 3(1) Direktive 92/84/EGS (2) ter na podlagi člena 110 PDEU;

               —

               Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija je grškim organom 24. septembra 2015 poslala obrazloženo mnenje, v katerem je navedla, da Grčija, prvič, s tem, da je določila, da se za proizvod tsipouro/tsikoudià, ki ga proizvajajo „sistematične destilarne“, uporablja za 50 % znižana stopnja trošarine v primerjavi z nacionalno standardno stopnjo, medtem ko se za alkoholne pijače, uvožene iz drugih držav članic, uporablja standardna trošarinska stopnja, ni izpolnila obveznosti na podlagi členov 19 in 21 v povezavi s členom 23(2) Direktive 92/83/EGS ter na podlagi člena 110 Pogodbe o delovanju Evropske unije, in drugič, s tem, da je v skladu s pogoji nacionalnega prava določila, da se za proizvod tsipouro/tsikoudià, ki ga proizvajajo male tako imenovane „priložnostne“ destilarne, uporablja še dodatno znižana stopnja trošarine, medtem ko se za alkoholne pijače, uvožene iz drugih držav članic, uporablja standardna trošarinska stopnja, ni izpolnila obveznosti na podlagi členov 19 in 21 v povezavi s členom 22(1) Direktive 92/83/EGS in s členom 3(1) Direktive 92/84/EGS ter na podlagi člena 110 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU).
   Določbe prava Unije, ki urejajo uskladitev struktur trošarin za alkohol in alkoholne pijače, ne določajo možnosti uporabe znižane stopnje trošarine za proizvod tsipouro/tsikoudià. Poleg tega je naložitev dodatno znižane stopnje trošarine za proizvod tsipouro/tsikoudià, ki ga proizvajajo male, tako imenovane „priložnostne“ destilarne, v nasprotju z veljavnimi določbami Direktive 92/84/EGS v povezavi z upoštevnimi predpisi Direktive 92/84/EGS. Zato sta z grško zakonodajo kar zadeva ta ukrep kršeni ti direktivi. Hkrati je z njo kršen prvi odstavek člena 110 PDEU, ker je za uvožene izdelke, podobne proizvodu „tsipouro/tsikoudià“, naložen višji davek, kršen pa je tudi drugi odstavek člena 110 PDEU, ker proizvodu tsipouro/tsikoudià zagotavlja posredno varstvo, za razliko od alkoholnih pijač, ki se večinoma uvažajo iz drugih držav članic in ki konkurirajo temu lokalnemu proizvodu.

      (1)  Direktiva Sveta 92/83/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uskladitvi strukture trošarin za alkohol in alkoholne pijače (posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 206).

      (2)  Direktiva Sveta 92/84/EGS z dne 19. oktobra 1992 o približevanju trošarinskih stopenj za alkohol in alkoholne pijače (posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 213).


title: Zadeva C-336/17 P: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 8. februarja 2018 – HB in drugi/Evropska komisija (Pritožba — Člen 181 Poslovnika Sodišča — Pravo institucij — Evropska državljanska pobuda „Ethics for Animals and Kids“ — Zaščita potepuških živali — Psihološki učinki na odrasle in otroke — Zavrnite registracije pobude zaradi očitne nepristojnosti Evropske komisije na tem področju — Uredba (EU) št. 211/2011 — Člen 4(2)(b) — Člen 4(3))

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/19

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 8. februarja 2018 – HB in drugi/Evropska komisija
   (Zadeva C-336/17 P) (1)

   ((Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Pravo institucij - Evropska državljanska pobuda „Ethics for Animals and Kids“ - Zaščita potepuških živali - Psihološki učinki na odrasle in otroke - Zavrnite registracije pobude zaradi očitne nepristojnosti Evropske komisije na tem področju - Uredba (EU) št. 211/2011 - Člen 4(2)(b) - Člen 4(3)))
   (2018/C 142/25)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožniki: HB, Robert Coates Smith, Hans Joachim Richter, Carmen Arsene, Magdalena Anna Kuropatwinska, Christos Yiapanis, Nathalie Louise Klinge (zastopnik: P. Brockmann, odvetnik)

      Druga stranka: Evropska komisija (zastopnik: H. Krämer, agent)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               HB, Robert Coates Smith, Hans Joachim Richter, Carmen Arsene, Magdalena Anna Kuropatwinska, M. Christos Yiapanis in Nathalie Louise Klinge ter Evropska komisija nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 283, 28.8.2017.


title: Zadeva T-120/18: Tožba, vložena 20. februarja 2018 – Agencja Wydawnicza Technopol/EUIPO (500 PANORAMICZNYCH)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/61

         Tožba, vložena 20. februarja 2018 – Agencja Wydawnicza Technopol/EUIPO (500 PANORAMICZNYCH)
   (Zadeva T-120/18)
   (2018/C 142/79)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. (Częstochowa, Poljska) (zastopnik: C. Rogula, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „500 PANORAMICZNYCH“ – prijava št. 15 299 712

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. decembra 2017 v zadevi R 2201/2016-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo petega odbora za pritožbe spremeni tako, da se ugodi pritožbi tožeče stranke in registrira znamko „500 PANORAMICZNYCH“ glede na to, da besedna znamka „500 PANORAMICZNYCH“ ne izpolnjuje zahtev iz člena 7(1), zlasti točk (b) in (c), Uredbe 2017/1001 in zato ne obstaja razlog za zavrnitev za to znamko

         in/ali

               —

               ugotovi, da je besedni znak „500 PANORAMICZNYCH“ v skladu s členom 7(3) Uredbe 2017/1001 pridobil razlikovalni učinek z uporabo (pridobljen razlikovalni učinek) in zato ne obstaja razlog za zavrnitev za to znamko, zlasti pa se ne uporabijo zahteve iz člena 7(1)(b), (c) in (d);

         podredno,

               —

               razveljavi odločbo petega odbora za pritožbe in Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) zaveže k ponovnemu preizkusu prijave besednega znaka „500 PANORAMICZNYCH“ kot znamke Unije, prijavo št. 015299712, ponovno preuči, zlasti v izogib nepravilnosti, ki trenutno obstajajo ter ugotovi, da besedni znak „500 PANORAMICZNYCH“ ne izpolnjuje zahtev iz člena 7(1), zlasti točk (b) in (c) Uredbe 2017/1001 in zato ne obstaja absolutni razlog za zavrnitev

         in/ali

               —

               ugotovi, da je besedni znak „500 PANORAMICZNYCH“ v skladu s členom 7(3) Uredbe 2017/1001 pridobil razlikovalni učinek z uporabo (pridobljen razlikovalni učinek) in zato ne obstaja razlog za zavrnitev za to znamko, zlasti pa se ne uporabijo zahteve iz člena 7(1)(b), (c) in (d);

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b), (c) in (d) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva T-159/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. marca 2018 – Claro Sol Cleaning/EUIPO – Solemo (Claro Sol Facility Services desde 1972) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije Claro Sol Facility Services desde 1972 — Prejšnja nacionalna figurativna znamka SOL — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/50

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. marca 2018 – Claro Sol Cleaning/EUIPO – Solemo (Claro Sol Facility Services desde 1972)
   (Zadeva T-159/17) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije Claro Sol Facility Services desde 1972 - Prejšnja nacionalna figurativna znamka SOL - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)))
   (2018/C 142/66)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Claro Sol Cleanin, SLU (Madrid, Španija) (zastopnik: N. Fernández Fernández-Pacheco, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Solemo Oy (Helsinki, Finska) (zastopnika: M. Müller in A. Fottner, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 9. januarja 2017 (zadeva R 478/2016 1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Solemo in Claro Sol Cleaning.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastino (EUIPO) z dne 9. januarja 2017 (zadeva R 478/2016 1) se razveljavi.

               2.

               Družba Solemo Oy nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov družbe Claro Sol Cleaning, SLU.

               3.

               EUIPO nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 195, 19.6.2017.


title: Zadeva C-102/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Köln (Nemčija) 13. februarja 2018 – Klaus Manuel Maria Brisch

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/35

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Köln (Nemčija) 13. februarja 2018 – Klaus Manuel Maria Brisch
   (Zadeva C-102/18)
   (2018/C 142/46)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Köln

      Stranka v postopku v glavni stvari

      Prosilec: Klaus Manuel Maria Brisch

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je za vložitev zahteve za izdajo evropskega potrdila o dedovanju iz člena 65(2) Uredbe št. 650/2012 (1) uporaba, določena v členu 1(4) Izvedbene uredbe št. 1329/2014 (2), obrazca IV (priloga 4), sprejetega na podlagi svetovalnega postopka iz člena 81(2) Uredbe št. 650/2012, obvezna ali zgolj fakultativna?

      (1)  Uredba (EU) št. 650/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. julija 2012 o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju odločb in sprejemljivosti in izvrševanju javnih listin v dednih zadevah ter uvedbi evropskega potrdila o dedovanju (UL 2012, L 359. Str. 30).

      (2)  Izvedbena uredba Evropske komisije (EU) št. 1329/2014 z dne 9. decembra 2014 o obrazcih iz Uredbe (EU) št. 650/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju odločb in sprejemljivosti in izvrševanju javnih listin v dednih zadevah ter uvedbi evropskega potrdila o dedovanju (UL 2014, L 359, str. 30).


title: Zadeva C-529/17 P: Pritožba, ki jo je Isabel Martín Osete vložila 5. septembra 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 29. junija 2017 v zadevi T-427/16, Martín Osete/EUIPO

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/19

         Pritožba, ki jo je Isabel Martín Osete vložila 5. septembra 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 29. junija 2017 v zadevi T-427/16, Martín Osete/EUIPO
   (Zadeva C-529/17 P)
   (2018/C 142/26)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Isabel Martín Osete (zastopnik: V. Wellens, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
   Sodišče (osmi senat) je s sklepom z dne 22. februarja 2018 odločilo, da pritožba ni dopustna.


title: Zadeva T-230/17: Sodba splošnega sodišča z dne 7. marca 2018 – Rstudio/EUIPO – Embarcadero Technologies (RSTUDIO) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija — Besedna znamka RSTUDIO — Prejšnja besedna znamka Evropske unije ER/STUDIO — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke — Člen 42(2) in (3) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 47(2) in (3) Uredbe 2017/1001))

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/50

         Sodba splošnega sodišča z dne 7. marca 2018 – Rstudio/EUIPO – Embarcadero Technologies (RSTUDIO)
   (Zadeva T-230/17) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija - Besedna znamka RSTUDIO - Prejšnja besedna znamka Evropske unije ER/STUDIO - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke - Člen 42(2) in (3) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 47(2) in (3) Uredbe 2017/1001)))
   (2018/C 142/67)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Rstudio, Inc. (Boston, Massachusetts, Združene države) (zastopnika: M. Edenborough, QC, in G. Smith, solicitor)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: D. Gája in D. Walicka, agenta)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe EUIPO: Embarcadero Technologies, Inc. (San Francisco, Kalifornija, Združene države)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 6. februarja 2017 (zadeva R 493/2016-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Embarcadero Technologies in Rstudio.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Rstudio, Inc. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 178, 6.6.2017.


title: Zadeva C-693/17 P: Pritožba, ki jo je družba BMB sp. z o.o. vložila 10. decembra 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 3. oktobra 2017 v zadevi T-695/15, BMB sp. z o.o./EUIPO

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/20

         Pritožba, ki jo je družba BMB sp. z o.o. vložila 10. decembra 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 3. oktobra 2017 v zadevi T-695/15, BMB sp. z o.o./EUIPO
   (Zadeva C-693/17 P)
   (2018/C 142/27)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: BMB sp. z o.o. (zastopnik: K. Czubkowski, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in Ferrero SpA

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 3. septembra 2017 v zadevi T-695/15, ki je bila pritožnici vročena 11. oktobra 2017 in

               —

               razveljavi odločbo tretjega odbora EUIPO za pritožbe z dne 8. septembra 2015 v zadevi R 1150/2012-3.

         Podredno, Sodišče naj razveljavi sodbo in zadevo vrne Splošnemu sodišče v razsojanje, če stanje postopka ne dovoljuje, da bi o zadevi odločilo Sodišče.
   Poleg tega naj Sodišče v skladu s členom 138(1) Poslovnika Sodišča:

               —

               družbi Ferrero Spa in EUIPO naloži plačilo stroškov v zvezi s to pritožbo,

               —

               družbi Ferrero Spa in EUIPO naloži plačilo stroškov, ki so pritožnici nastali v postopku pred Splošnim sodiščem in

               —

               družbi Ferrero Spa naloži plačilo stroškov postopka pred EUIPO v zvezi z izdajo odločbe.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja dva razloga.
   Prvi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 25(l)(e) Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002 z dne 12. decembra 2001 o modelih Skupnosti (1) zaradi napačne uporabe prava in očitne napake pri presoji:

               i.

               v zvezi s tem, da sporni model vsebuje grafični prikaz prejšnje znamke;

               ii.

               v zvezi s tem, da sta si prejšnja znamka in sporni model zelo podobna in

               iii.

               v zvezi s tem, da odbor za pritožbe ni storil nikakršne napake s tem, da je odločil, da obstaja verjetnost zmede med prejšnjo znamko in spornim modelom.

         Drugi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 25(l)(e) Uredbe Sveta (ES)št. 6/2002 z dne 12. decembra 2001 o modelih Skupnosti v povezavi s splošnimi načeli dobrega upravljanja in varstva legitimnih pričakovanj zaradi napačne uporabe prava in očitne napake pri presoji v zvezi s tem, da je sklicevanje odbora za pritožbe na člen 8(l)(b) Uredbe št. 207/2009 (2) v točki 33 odločbe le formalna napaka, ki za odločitev o sporu ni bila odločilna, in da pri presoji verjetnosti zmede ni treba upoštevati nacionalne sodne prakse s področja intelektualne lastnine.

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 142.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).


title: Zadeva C-672/16: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 28. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalska) – Imofloresmira – Investimentos Imobiliários SA/Autoridade Tributária e Aduaneira (Predhodno odločanje — Davek na dodano vrednost — Direktiva o DDV — Oprostitev za transakcije lizinga in oddajanja nepremičnin v najem — Pravica izbire za davčne zavezance — Izvajanje s strani držav članic — Odbitek vstopnega davka — Uporaba za namene obdavčenih transakcij davčnega zavezanca — Popravek začetnega odbitka — Nedopustnost)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/10

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 28. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalska) – Imofloresmira – Investimentos Imobiliários SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Zadeva C-672/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Davek na dodano vrednost - Direktiva o DDV - Oprostitev za transakcije lizinga in oddajanja nepremičnin v najem - Pravica izbire za davčne zavezance - Izvajanje s strani držav članic - Odbitek vstopnega davka - Uporaba za namene obdavčenih transakcij davčnega zavezanca - Popravek začetnega odbitka - Nedopustnost))
   (2018/C 142/14)
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Imofloresmira – Investimentos Imobiliários SA

      Tožena stranka: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Izrek

   Člene 167, 168, 184, 185 in 187 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni zakonodaji, ki določa popravke prvotno odbitega davka na dodano vrednost, ker se za nepremičnino, za katero je bila uveljavljana pravica do izbire za obdavčitev, šteje, da je davčni zavezanec ne uporablja več za namene lastnih obdavčenih transakcij, kadar je ta nepremičnina ostala nezasedena več kot dve leti, tudi če je bilo dokazano, da jo je davčni zavezanec v tem obdobju poskušal oddati v najem.

      (1)  UL C 86, 20.3.2017.


title: Zadeva T-35/18: Tožba, vložena 19. januarja 2018 – La Marchesiana/EUIPO – Marchesi Angelo (MARCHESI)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/51

         Tožba, vložena 19. januarja 2018 – La Marchesiana/EUIPO – Marchesi Angelo (MARCHESI)
   (Zadeva T-35/18)
   (2018/C 142/68)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: La Marchesiana Srl (Milano, Italija) (zastopniki: M. Franzosi, F. Santonocito, A. Sobol, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Marchesi Angelo Srl (Milano, Italija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: Figurativna znamka Evropske unije MARCHESI, ki jo sestavlja sedem potez s čopičem oranžne, modre, rumene, rdeče, zelene, črne in vijoličaste barve – Znamka Evropske unije št. 4 187 159

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 14. novembra 2017 v združenih zadevah R 1753/2016-4 in R 1802/2016-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               spremeni izpodbijano odločbo in v celoti zavrne predlog Angela Marchesija za izbris znamke EU’159 zaradi neuporabe;

               —

               ob spremembi izpodbijane odločbe ugotovi in razglasi, da se je znamka EU’159 v referenčnem obdobju resno in dejansko uporabljala v Evropski uniji v skladu s členom 58(1) Uredbe o znamki Evropske unije za proizvode/storitve iz razredov 8 (Ročno orodje in naprave (za ročno upravljanje), zlasti kuhinjski pripomočki), 16 (papir, lapenka, tiskovine, knjige, revije, potrebščine za umetnike, pisalne potrebščine, material za poučevanje), 21 (priprave ter posode za gospodinjstvo ali kuhinjo, ponve, krožniki, kozarci, steklenina, porcelan in fajansa), 29 (živila živalskega izvora, konzervirano, sušeno in kuhano sadje; želeji, marmelada, kompoti; jajca, mleko in mlečni izdelki; jedilna olja in masti), 30 (kava in kavni nadomestki, čaj, kakav, sladkor, riž, mola, kruh, testenine, pecivo, sladoled, aromatični dodatki za prehrano), 33 (alkoholne pijače) ter za proizvode/storitve iz razredov 30 (kava), 41 (izobraževanje, pouk, nudenje tečajev usposabljanja) in 43 (nudenje hrane in pijače, storitve, ki jih opravljajo podjetja, ki dobavijo hrano in pijačo, pripravljeno za uživanje, ki se nato prodaja v barih, restavracijah, samopostrežnih restavracijah in menzah);

               —

               podredno, ob delni spremembi izpodbijane odločbe naj zavrne predlog nasprotne stranke za izbris znamke EU’159 zaradi neuporabe kar zadeva proizvode in storitve iz razredov 30 (kava), 41 (izobraževanje, pouk, nudenje tečajev usposabljanja), 43 (nudenje hrane in pijače, storitve, ki jih opravljajo podjetja, ki dobavijo hrano in pijačo, pripravljeno za uživanje, ki se nato prodaja v barih, restavracijah, samopostrežnih restavracijah in menzah);

               —

               neuspeli stranki naloži plačilo stroškov tega postopka in obeh postopkov na prejšnjih stopnjah.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Napačna presoja dokazov o uporabi v smislu člena 58(1)(a) in člena 18(1) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva T-122/18: Tožba, vložena 27. februarja 2018 – Lidl Stiftung/EUIPO – Shimano Europe (PRO)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/63

         Tožba, vložena 27. februarja 2018 – Lidl Stiftung/EUIPO – Shimano Europe (PRO)
   (Zadeva T-122/18)
   (2018/C 142/81)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Nemčija) (zastopnici: A. Berger in A. Marx, odvetnici)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Shimano Europe BV (Nunspeet, Nizozemska)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije PRO – Zahteva za registracijo št. 14 468 904

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 7. decembra 2017 v zadevi R 1332/2017-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo in zavrne ugovor št. 002654773, vložen zoper prijavo znamke Evropske unije št. 014 468 904;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov postopka;

               —

               družbi Shimano Europe B.V. naloži plačilo stroškov postopka pred EUIPO.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 2017/1001.

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva C-7/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španija) 3. januarja 2018 – Modesto Jardón Lama/Instituto Nacional de la Seguridad Social, Tesorería General de la Seguridad Social

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španija) 3. januarja 2018 – Modesto Jardón Lama/Instituto Nacional de la Seguridad Social, Tesorería General de la Seguridad Social
   (Zadeva C-7/18)
   (2018/C 142/29)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Modesto Jardón Lama

      Nasprotni stranki v postopku s pritožbo: Instituto Nacional de la Seguridad Social in Tesorería General de la Seguridad Social

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 48 PDEU razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki dostop do pokojnine za predčasno upokojitev pogojuje s tem, da je znesek pokojnine, ki jo oseba prejme, višji od minimalne pokojnine, ki bi zadevni osebi pripadala po tej nacionalni zakonodaji, pri čemer se pojem „pokojnina, ki jo oseba prejme“ razlaga kot dejanska pokojnina, ki jo izplačuje zgolj pristojna država članica (v tem primeru Španija), ne da bi se vračunala tudi dejanska pokojnina, ki bi jo tej osebi na podlagi druge dajatve iste narave lahko izplačevala druga ali več drugih držav članic?


title: Zadeva C-116/18: Tožba, vložena 14. februarja 2018 – Evropska komisija/Romunija

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/36

         Tožba, vložena 14. februarja 2018 – Evropska komisija/Romunija
   (Zadeva C-116/18)
   (2018/C 142/47)
   Jezik postopka: romunščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Samnadda, L. Nicolae in G. von Rintelen, agenti)

      Tožena stranka: Romunija

      Predlog tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Romunija s tem, da do 10. aprila 2016 ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2014/26/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o kolektivnem upravljanju avtorske in sorodnih pravic ter izdajanju več ozemeljskih licenc za pravice za glasbena dela za spletno uporabo na notranjem trgu (1), oziroma vsekakor s tem, da o teh ukrepih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti na podlagi člena 43(1) te direktive.

               —

               Romuniji naj se v skladu z določbami člena 260(3) PDEU naloži plačilo kazni v višini 42 377,60 EUR za vsak dan zamude od dneva razglasitve sodbe v tej zadevi, ker ni izpolnila obveznosti glede obvestila o ukrepih za prenos Direktive 2014/26/EU;

               —

               Romuniji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Države članice so v skladu s členom 43(1) Direktive 2014/26/EU zavezane sprejeti in izvajati zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, do 10. aprila 2016, ter o teh ukrepih obvestiti Komisijo. Zato morajo države sprejeti ukrepe, potrebne za prenos direktive v nacionalno pravo v roku, določenim s to direktivo, in o teh ukrepih obvestiti Komisijo.
   Komisija poleg tega predlaga, naj se Romuniji naloži kazen v višini 42 377,60 EUR za vsak dan zamude od dneva razglasitve sodbe v tej zadevi, ker ni izpolnila obveznosti glede obvestila o ukrepih za prenos Direktive 2014/26/EU. Znesek te kazni je bil določen ob upoštevanju teže kršitve, njenega trajanja in nujnosti zagotavljanja odvračalnega učinka kazni ter plačilne sposobnosti te države članice.
   Rok za prenos direktive v nacionalno pravo se je iztekel 10. aprila 2016.

      (1)  UL 2014, L 84, str. 72.


title: Zadeva C-10/18 P: Pritožba, ki jo je Marine Harvest ASA vložila 5. januarja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 26. oktobra 2017 v zadevi T-704/14, Marine Harvest ASA/Evropska komisija

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/22

         Pritožba, ki jo je Marine Harvest ASA vložila 5. januarja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 26. oktobra 2017 v zadevi T-704/14, Marine Harvest ASA/Evropska komisija
   (Zadeva C-10/18 P)
   (2018/C 142/30)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Marine Harvest ASA (zastopnik: R. Subiotto, QC)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               sodbo Splošnega sodišča v celoti ali delno razveljavi;

               —

               razglasi za ničen sklep Komisije z dne 23. julija 2014, ali, podredno, odpravi globe, ki so bile naložene pritožnici na podlagi sklepa, ali, še bolj podredno, bistveno zniža globe, ki so pritožnici naložene na podlagi sklepa;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov zastopnika pritožnice in drugih stroškov, ki so nastali v zvezi s to pritožbo in v postopku pred Splošnim sodiščem;

               —

               po potrebi, zadevo vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje v skladu s sodbo Sodišča;

               —

               sprejme vse druge ustrezne ukrepe.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja dva pritožbena razloga.

               1.

               Pritožnica s prvim pritožbenim razlogom v bistvu trdi, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker v tej zadevi ni uporabilo člena 7(2) Uredbe (ES) št. 139/2004 (1) (v nadaljevanju: Uredba ES o združitvah).

                           a.

                           Prvič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri razlagi pojma „ena sama koncentracija“, zlasti ker je uvodno izjavo 20 Uredbe ES o združitvah zavrnilo kot temelj za razlago namena zakonodajalca EU, da se kot „ena sama koncentracija“ obravnavajo vse transakcije, ki „jih povezuje določen pogoj“.

                           b.

                           Drugič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri razlagi pomena člena 7(2) Uredbe ES o združitvah.

               2.

               Pritožnica z drugim pritožbenim razlogom trdi, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem da je izreklo dve kazni za isto ravnanje.

                           a.

                           S sodbo je bilo kršeno načelo ne bis in idem, ker je bila družba Marine Harvest dvakrat kaznovana za nakup lastniškega deleža g. Maleka: enkrat 10 milijonov EUR na podlagi člena 14(2)(a) Uredbe ES o združitvah, ker naj bi domnevno izvajal koncentracijo pred priglasitvijo (domnevna kršitev člena 4(1) Uredbe ES o združitvah) ter nato še 10 milijonov EUR na podlagi člena 14(2)(b) Uredbe ES o združitvah zaradi domnevnega izvajanja koncentracije pred preverjanjem združljivosti s skupnim trgom (domnevna kršitev člena 7(1) Uredbe ES o združitvah).

                           b.

                           Podredno, s sodbo je bilo kršeno načelo izravnave, ker v njej pri določitvi druge kazni ni upoštevana prva kazen.

                           c.

                           Še bolj podredno, v sodbi je bilo napačno uporabljeno pravo, ker ni bilo upoštevano načelo istočasnih kršitev: domnevna kršitev obveznosti priglasitve iz člena 4(1) je bila bolj specifično kaznivo dejanje in je zato zajemala domnevno kršitev obveznosti mirovanja iz člena 7(1) Uredbe ES o združitvah, ki je bila bolj splošna kršitev.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 139/2004 z dne 20. januarja 2004 o nadzoru koncentracij podjetij (Uredba ES o združitvah) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 3, str. 40).


title: Zadeva T-123/18: Tožba, vložena 27. februarja 2018 – Bayer Intellectual Property/EUIPO (Upodobitev srca)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/64

         Tožba, vložena 27. februarja 2018 – Bayer Intellectual Property/EUIPO (Upodobitev srca)
   (Zadeva T-123/18)
   (2018/C 142/82)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bayer Intellectual Property GmbH (Monheim am Rhein, Nemčija) (zastopnika: V. von Bomhard in J. Fuhrmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije (Upodobitev srca) – prijava št. 15 701 568

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 7. decembra 2017 v zadevi R 145/2017-1

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               ugodi pritožbi tožeče stranke pred odborom za pritožbe pri EUIPO;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva C-9/17: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 1. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus – Finska) – postopek, ki ga je sprožila Maria Tirkkonen (Predhodno odločanje — Javna naročila — Direktiva 2004/18/ES — Postopek za oddajo javnega naročila za storitve kmetijskega svetovanja — Obstoj javnega naročila — Sistem naročanja storitev, ki omogoča, da je izvajalec vsak gospodarski subjekt, ki izpolnjujejo vnaprej določene pogoje — Sistem, ki pozneje ni odprt za druge gospodarske subjekte)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/12

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 1. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus – Finska) – postopek, ki ga je sprožila Maria Tirkkonen
   (Zadeva C-9/17) (1)

   ((Predhodno odločanje - Javna naročila - Direktiva 2004/18/ES - Postopek za oddajo javnega naročila za storitve kmetijskega svetovanja - Obstoj javnega naročila - Sistem naročanja storitev, ki omogoča, da je izvajalec vsak gospodarski subjekt, ki izpolnjujejo vnaprej določene pogoje - Sistem, ki pozneje ni odprt za druge gospodarske subjekte))
   (2018/C 142/16)
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranki v postopku v glavni stvari

   Maria Tirkkonen

      ob udeležbi: Maaseutuvirasto

      Izrek

   Člen 1(2)(a) Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev je treba razlagati tako, da sistem kmetijskega svetovanja, kot je ta v postopku v glavni stvari, s katerim javni organ izbere vse gospodarske subjekte, ki izpolnjujejo zahteve glede sposobnosti, določene z javnim razpisom, in ki so opravili preizkus, določen v navedenem javnem razpisu, tudi če v obdobju omejene veljavnosti tega sistema ni mogoče sprejeti nobenega novega gospodarskega subjekta, ni javno naročilo v smislu te direktive.

      (1)  UL C 86, 20.3.2017.


title: Zadeva C-144/18 P: Pritožba, ki jo je River Kwai International Food Industry Co. Ltd vložila 23. februarja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 14. decembra 2017 v zadevi T-460/14, Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD)/Svet Evropske unije

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/37

         Pritožba, ki jo je River Kwai International Food Industry Co. Ltd vložila 23. februarja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 14. decembra 2017 v zadevi T-460/14, Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD)/Svet Evropske unije
   (Zadeva C-144/18 P)
   (2018/C 142/49)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnik: River Kwai International Food Industry Co. Ltd (zastopnika: F. Graafsma in J. Cornelis, odvetnika)

      Druge stranke v postopku: Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD), Svet Evropske unije, Evropska komisija

      Predlog

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 14. decembra 2017, Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD)/Svet Evropske unije (T-460/14), in

               —

               Tožeči stranki na prvi stopnji naloži plačilo stroškov pritožnice v zvezi s pritožbo in v zvezi s postopkom pred Splošnim sodiščem v T-460/14.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica trdi, da je Splošno sodišče pri svojih ugotovitvah večkrat napačno uporabilo pravo ter izkrivilo predložena dejstva in dokaze. Pritožnica zato trdi, da je treba izpodbijano sodbo razveljaviti.
   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja tri razloge.
   Prvič, s tem, da v izpodbijani sodbi ni bil obravnavan ugovor pritožnice v zvezi z dopustnostjo tožbe, vključno z njenim četrtim tožbenim razlogom, je bila pred Splošnim sodiščem kršena njena pravica do obrambe. V izpodbijani sodbi niso bile obravnavane trditve pritožnice v zvezi z nedopustnostjo, ne da bi bilo obrazloženo, zakaj njenih ugovorov ni bilo treba obravnavati.
   Drugič, v izpodbijani sodbi so bili s tem, da je bilo vprašanje razporeditve stroškov obravnavano kot vprašanje, ki je povezano z določitvijo normalne vrednosti in zato z izračunom stopnje dampinga, ne pa kot vprašanje, ki je povezano z obstojem trajne spremembe okoliščin, izkrivljeni dokazi. Nobena od trditev, ki jih je med upravnim postopkom navedla tožeča stranka na prvi stopnji, ne povezuje razporeditve stroškov z izračunom stopnje dampinga.
   Nazadnje, z izpodbijano sodbo sta kršena člen 10 osnovne uredbe (1) in splošno načelo prepovedi retroaktivnosti, ker je protidampinška dajatev pritožnice dejansko retroaktivno povečana z 3,6 % na 12 %.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 2009, L 343, str. 51).


title: Zadeva C-13/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 8. januarja 2018 – Sole-Mizo Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 8. januarja 2018 – Sole-Mizo Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
   (Zadeva C-13/18)
   (2018/C 142/31)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sole-Mizo Zrt.

      Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je z določbami prava Skupnosti, z Direktivo Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) (v nadaljevanju: Direktiva o DDV) (upoštevanje pri tem zlasti člen 183) ter z načeli učinkovitosti, neposrednega učinka in enakovrednosti skladna tista sodna praksa države članice, pri kateri se pri presoji zadevnih določb o zamudnih obrestih predpostavlja, da nacionalni davčni organ ni zagrešil kršitve (opustitve) – torej, da ni prišel v zamudo glede nepovratnega dela davka na dodano vrednost (v nadaljevanju: DDV) […], ki ustreza neplačanim pridobitvam davčnih zavezancev – saj je v času sprejetja odločbe nacionalnega davčnega organa veljala nacionalna ureditev, ki je kršila pravo Skupnosti, Sodišče pa je šele kasneje presodilo, da pogoj, ki ga ta ureditev določa, ni skladen s pravom Skupnosti?

               2.

               Ali je s pravom Skupnosti, še zlasti z določbami Direktive o DDV (upoštevanje pri tem zlasti člen 183), z načeli enakovrednosti, učinkovitosti in sorazmernosti skladna tista sodna praksa države članice, ki pri presoji zadevnih določb o zamudnih obrestih razlikuje med tem, ali davčni organ davka ni vrnil ob upoštevanju veljavnih nacionalnih določb – ki so poleg tega kršile pravo Skupnosti – ali pa tega ni storil ob kršitvi teh določb, in ki določa dve možni obdobji za višino zapadlih obresti na DDV, katerega vrnitve ni bilo mogoče zahtevati v razumnem roku zaradi pogoja v nacionalnem pravu, za katerega je Sodišče ugotovilo, da nasprotuje pravu Unije, pri čemer

                           —

                           imajo davčni zavezanci v prvem obdobju pravico prejeti le zamudne obresti, ki ustrezajo osnovni obrestni meri centralne banke, saj ker je takrat še veljala madžarska ureditev, ki je nasprotovala pravu Skupnosti, madžarski davčni organi s tem, ko niso odobrili plačila DDV iz računov v razumnem roku, niso ravnali nezakonito, medtem ko

                           —

                           je v drugem obdobju treba plačati obresti, ki ustrezajo dvojni osnovni obrestni meri centralne banke – ki se poleg tega v pravni ureditvi zadevne države članice uporablja za zamudo – vendar le za zapoznela plačila zamudnih obresti, ki zadevajo prvo obdobje?

               3.

               Ali je treba člen 183 Direktive o DDV razlagati tako, da načelo enakovrednosti nasprotuje tisti praksi države članice, na podlagi katere davčni organ za nepovrnjen DDV plača le obresti, ki ustrezajo osnovni (navadni) obrestni meri centralne banke, če gre za kršitev prava Unije, če pa je prišlo do kršitve nacionalnega prava, plača obresti v višini dvojne osnovne obrestne mere centralne banke?

      (1)  UL 2006, L 347, str. 1.


title: Zadevi T-45/13 RENV in T-587/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. marca 2018 – Rose Vision/Komisija (Arbitražna klavzula — Sedmi okvirni program za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007-2013) — Sporazum o dodelitvi nepovratnih sredstev za projekte FIRST, FutureNEM, sISI, 4NEM in SFERA — Rok za posredovanje končnega finančnega revizijskega poročila — Finančne revizije, v katerih so bile ugotovljene nepravilnosti pri izvajanju projektov — Ustavitev plačil — Zaupnost finančnih revizij — Upravičenost izkazanih stroškov — Nepogodbena odgovornost — Povračilo izplačanih zneskov — Škoda zaradi vpisa v sistem zgodnjega opozarjanja)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/39

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. marca 2018 – Rose Vision/Komisija
   (Zadevi T-45/13 RENV in T-587/15) (1)

   ((Arbitražna klavzula - Sedmi okvirni program za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007-2013) - Sporazum o dodelitvi nepovratnih sredstev za projekte FIRST, FutureNEM, sISI, 4NEM in SFERA - Rok za posredovanje končnega finančnega revizijskega poročila - Finančne revizije, v katerih so bile ugotovljene nepravilnosti pri izvajanju projektov - Ustavitev plačil - Zaupnost finančnih revizij - Upravičenost izkazanih stroškov - Nepogodbena odgovornost - Povračilo izplačanih zneskov - Škoda zaradi vpisa v sistem zgodnjega opozarjanja))
   (2018/C 142/50)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Rose Vision, SL (Pozuelo de Alarcón, Španija) (zastopnik: J.J. Marín López, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: v zadevi T-45/13 RENV R. Lyal in M. Siekierzyńska, agenta, skupaj z J. Rivasom Andrésom, odvetnikom in v zadevi T-587/15 J. Estrada de Solà, P. Rosa Plaza in S. Delaude, agenti, skupaj z J. Rivasom Andrésom, odvetnikom)

      Predmet

   V zadevi T-45/13 RENV, prvič, predlog na podlagi člena 272 PDEU za ugotovitev kršitev pogodbenih določb, ki se uporabljajo za projekt FutureNEM, drugič, predlog na podlagi člena 272 PDEU za nadomestitev škode, ki naj bi pritožnici domnevno nastala, ker naj bi Komisija kršila pogodbene določbe, tretjič, predlog na podlagi člena 268 PDEU za nadomestitev škode, ki naj bi pritožnici domnevno nastala z vpisom njenega imena v sistem zgodnjega opozarjanja (SZO), in četrtič, predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa o vpisu imena pritožnice v SZO, v zadevi T 587/15 pa, prvič, v bistvu predlog na podlagi člena 272 PDEU za ugotovitev kršitve pogodbenih določb, ki se uporabljajo za projekte FIRST, FutureNEM, sISI, 4NEM in SFERA, drugič, predlog na podlagi člena 272 PDEU za ugotovitev, da pritožnica Komisiji ne dolguje zneska, katerega plačilo se od nje zahteva, za nadomestitev škode, ki naj bi pritožnici domnevno nastala s tem, da je Komisija kršila pogodbene določbe, in za to, da se Komisiji naloži plačilo zneskov, ki ji jih mora izplačati zaradi njenega sodelovanja pri teh projektih, tretjič, predlog na podlagi člena 268 PDEU za nadomestitev škode, ki naj bi nastala z vpisom imena pritožnice v SZO, in četrtič, predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa Komisije C(2015) 5449 final z dne 28. julija 2015 o izterjavi skupnega zneska v višini 535 613,20 EUR, povišanega za obresti, ki ga dolguje pritožnica.

      Izrek

               1.

               Zadevi T-45/13 RENV in T-587/15 se združita za izdajo sodbe.

               2.

               Pritožbi se zavrneta.

               3.

               Družba Rose Vision, SL nosi poleg svojih stroškov tudi stroške, ki so nastali Evropski komisiji, vključno s stroški, ki so – kar zadeva zadevo T-45/13 RENV – nastali v okviru prvotnega postopka pred Splošnim sodiščem v zadevi T-45/13, v pritožbenem postopku v zadevi C-224/15 P in v pritožbenem postopku.

      (1)  UL C 178, 22.6.2013.


title: Zadeva C-29/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španija) 17. januarja 2018 – Cobra Servicios Auxiliares, S.A./FOGASA, José David Sánchez Iglesias in Incatema, S.L.

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španija) 17. januarja 2018 – Cobra Servicios Auxiliares, S.A./FOGASA, José David Sánchez Iglesias in Incatema, S.L.
   (Zadeva C-29/18)
   (2018/C 142/32)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Cobra Servicios Auxiliares, S.A.

      Nasprotne stranke v postopku s pritožbo: FOGASA, José David Sánchez Iglesias in Incatema, S.L.

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba določbo 4 Okvirnega sporazuma o delu za določen čas, ki je priložen k Direktivi 1999/70 (1), razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki pri enakem dejanskem stanju (prenehanje pogodbe o poslovnem sodelovanju med delodajalcem in tretjim podjetjem po volji tega podjetja) določa nižjo odpravnino za prenehanje pogodbe za opravljanje določenih nalog ali storitev, katere trajanje je omejeno s trajanjem navedene pogodbe o poslovnem sodelovanju, kot za prenehanje pogodb primerljivih delavcev za nedoločen čas, ki so bili kolektivno odpuščeni iz razlogov, povezanih s proizvodnjo, ki so nastali zaradi prenehanja navedene pogodbe o poslovnem sodelovanju?

               2.

               Če je odgovor pritrdilen, ali je treba neenako obravnavanje glede odpravnine zaradi prenehanja pogodbe na podlagi istega dejanskega stanja, čeprav na različni pravni podlagi, med delavci, zaposlenimi za določen čas, in primerljivimi delavci, zaposlenimi za nedoločen čas, razlagati tako, da pomeni diskriminacijo, ki je prepovedana s členom 21 Listine in je v nasprotju z načeloma enakosti pred zakonom in prepovedi diskriminacije iz členov 20 in 21 Listine, ki sta del splošnih načel prava Unije?

      (1)  Direktiva Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 368).


title: Zadeva C-46/17: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 28. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesarbeitsgericht Bremen – Nemčija) – Hubertus John/Freie Hansestadt Bremen (Predhodno odločanje — Socialna politika — Direktiva 1999/70/ES — Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP — Veriženje pogodb o zaposlitvi za določen čas — Določba 5, točka 1 — Ukrepi za preprečevanje zlorab pogodb o zaposlitvi za določen čas — Direktiva 2000/78/ES — Člen 6(1) — Prepoved diskriminacije na podlagi starosti — Nacionalna ureditev, ki omogoča odlog prenehanja pogodbe o zaposlitvi, ki je določeno ob predpisani upokojitveni starosti, samo zato, ker je delavec pridobil pravico do starostne pokojnine)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/13

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 28. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesarbeitsgericht Bremen – Nemčija) – Hubertus John/Freie Hansestadt Bremen
   (Zadeva C-46/17) (1)

   ((Predhodno odločanje - Socialna politika - Direktiva 1999/70/ES - Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP - Veriženje pogodb o zaposlitvi za določen čas - Določba 5, točka 1 - Ukrepi za preprečevanje zlorab pogodb o zaposlitvi za določen čas - Direktiva 2000/78/ES - Člen 6(1) - Prepoved diskriminacije na podlagi starosti - Nacionalna ureditev, ki omogoča odlog prenehanja pogodbe o zaposlitvi, ki je določeno ob predpisani upokojitveni starosti, samo zato, ker je delavec pridobil pravico do starostne pokojnine))
   (2018/C 142/17)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landesarbeitsgericht Bremen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hubertus John

      Tožena stranka: Freie Hansestadt Bremen

      Izrek

               1.

               Člen 2(2) Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni določbi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki odlog datuma prenehanja opravljanja dela delavcev, ki so dopolnili zakonsko določeno upokojitveno starost za pridobitev starostne pokojnine, pogojuje s soglasjem delodajalca, danim za določen čas.

               2.

               Določbo 5, točka 1, okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999, ki je priloga k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni določbi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki strankama pogodbe o zaposlitvi brez dodatnih pogojev in brez časovnih omejitev omogoča, da dogovorjen datum prenehanja delovnega razmerja zaradi dopolnitve predpisane upokojitvene starosti na podlagi dogovora med trajanjem delovnega razmerja odložita, po potrebi tudi večkrat, samo zato, ker delavec z dopolnitvijo predpisane upokojitvene starosti pridobi pravico do starostne pokojnine.

      (1)  UL C 144, 8.5.2017.


title: Zadeva C-30/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španija) 17. januarja 2018 – Cobra Servicios Auxiliares, S.A./José Ramón Fiuza Asorey e Incatema, S.L.

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španija) 17. januarja 2018 – Cobra Servicios Auxiliares, S.A./José Ramón Fiuza Asorey e Incatema, S.L.
   (Zadeva C-30/18)
   (2018/C 142/33)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Cobra Servicios Auxiliares, S.A

      Nasprotni stranki: José Ramón Fiuza Asorey in Incatema, S.L.

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba določbo 4 Okvirnega sporazuma o delu za določen čas, ki je priložen k Direktivi 1999/70 (1), razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki pri enakem dejanskem stanju (prenehanje pogodbe o poslovnem sodelovanju med delodajalcem in tretjim podjetjem po volji tega podjetja) določa nižjo odpravnino za prenehanje pogodbe za opravljanje določenih nalog ali storitev, katere trajanje je omejeno s trajanjem navedene pogodbe o poslovnem sodelovanju, kot za prenehanje pogodb primerljivih delavcev za nedoločen čas, ki so bili kolektivno odpuščeni iz razlogov, povezanih s proizvodnjo, ki so nastali zaradi prenehanja navedene pogodbe o poslovnem sodelovanju?

               2.

               Če je odgovor pritrdilen, ali je treba neenako obravnavanje glede odpravnine zaradi prenehanja pogodbe na podlagi istega dejanskega stanja, čeprav na različni pravni podlagi, med delavci, zaposlenimi za določen čas, in primerljivimi delavci, zaposlenimi za nedoločen čas, razlagati tako, da pomeni diskriminacijo, ki je prepovedana s členom 21 Listine in je v nasprotju z načeloma enakosti pred zakonom in prepovedi diskriminacije iz členov 20 in 21 Listine, ki sta del splošnih načel prava Unije?

      (1)  Direktiva Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 5, zvezek 3, str. 368).


title: Zadeva T-292/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2018 – Vakakis kai Synergates/Komisija (Nepogodbena odgovornost — Javna naročila storitev — Postopek javnega razpisa — Dopustnost — Zloraba postopka — Navzkrižje interesov — Dolžnost skrbnega ravnanja — Izguba možnosti)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/40

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2018 – Vakakis kai Synergates/Komisija
   (Zadeva T-292/15) (1)

   ((Nepogodbena odgovornost - Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa - Dopustnost - Zloraba postopka - Navzkrižje interesov - Dolžnost skrbnega ravnanja - Izguba možnosti))
   (2018/C 142/51)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Vakakis kai Synergates – Symvouloi gia Agrotiki Anaptixi AE Meleton, nekdanja Vakakis International – Symvouloi gia Agrotiki Anaptixi AE (Atene, Grčija) (zastopniki: B. O'Connor, solicitor, S. Gubel in E. Bertolotto, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva F. Erlbacher in E. Georgieva, nato E. Georgieva in L. Baumgart, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 268 PDEU za nadomestitev škode, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi nepravilnosti, ki naj bi jih Komisija storila v okviru javnega razpisa „Krepitev sistema za varnost živil v Albaniji“ (EuropeAid/129820/C/SER/AL).

      Izrek

               1.

               Evropska unija mora nadomestiti škodo, ki je nastala družbi Vakakis kai Synergates – Symvouloi gia Agrotiki Anaptixi AE Meleton zaradi izgube možnosti biti izbrana na javnem razpisu „Krepitev sistema za varnost živil Albaniji“ (EuropeAid/129820/C/SER/AL), ter izdatke in stroške, ki so ji nastali s sodelovanjem na tem javnem razpisu.

               2.

               Odškodnina iz točke 1 tega izreka bo povišana za zamudne obresti, ki tečejo od dneva razglasitve te sodbe in do celotnega plačila, in sicer po stopnji, ki jo Evropska centralna banka določi za njene glavne transakcije refinanciranja, povišani za dve odstotni točki.

               3.

               V preostalem se tožba zavrne.

               4.

               Stranki Splošnemu sodišču v roku treh mesecev od razglasitve te sodbe sporočita sporazumno določen znesek odškodnine.

               5.

               Če sporazum ne bo dosežen, stranki v istem roku sporočita predloge zneskov.

               6.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 294, 7.9.2015.


title: Zadeva C-38/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Bari (Italija) 19. januarja 2018 – kazenski postopek zoper Massima Gambina in Shpetima Hyko

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Bari (Italija) 19. januarja 2018 – kazenski postopek zoper Massima Gambina in Shpetima Hyko
   (Zadeva C-38/18)
   (2018/C 142/34)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Bari

      Stranki v postopku v glavni stvari

   Massimo Gambino, Shpetim Hyka

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člene 16, 18 in 20(b) Direktive 2012/29/EU (1) razlagati tako, da nasprotujejo temu, da bi morala biti žrtev ponovno zaslišana pred sodiščem v spremenjeni sestavi, če ena od strank v postopku v skladu s členoma 511(2) in 525(2) zakonika o kazenskem postopku (kot se ustaljeno razlagata v zadevni sodni praksi) zavrne soglasje k branju zapisnikov izjav, ki jih je ista žrtev ob upoštevanju kontradiktornosti že podala v istem postopku pred sodiščem v drugačni sestavi?

      (1)  Direktiva 2012/29/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o določitvi minimalnih standardov na področju pravic, podpore in zaščite žrtev kaznivih dejanj ter o nadomestitvi Okvirnega sklepa Sveta 2001/220/PNZ (UL 2012, L 315, str. 57).


title: Zadeva T-127/18: Tožba, vložena 28. februarja 2018 – Cortina in FLA Europe/Komisija

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/66

         Tožba, vložena 28. februarja 2018 – Cortina in FLA Europe/Komisija
   (Zadeva T-127/18)
   (2018/C 142/84)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Cortina (Oudenaarde, Belgija) in FLA Europe (Oudenaarde) (zastopniki: S. De Knop, B. Natens in A. Willems)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               ugotovi, da je tožba dopustna;

               —

               Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2017/2232 z dne 4. decembra 2017 o ponovni uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Vietnama, ki jo proizvajajo nekateri proizvajalci v Ljudski republiki Kitajski in Vietnamu, ter o izvršitvi sodbe Sodišča v združenih zadevah C-659/13 in C-34/14 razglasi za nično;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata tri tožbene razloge.

               1.

               Kršitev člena 5(1) in (2) PEU, ker naj za izpodbijano uredbo ne bi obstajala pravna podlaga. Podredno tožeči stranki navajata kršitev načela institucionalnega ravnovesja v smislu člena 13(2) PDEU.

               2.

               Kršitev člena 266 PDEU, ker naj ne bi bili sprejeti ukrepi, potrebni za izvršitev sodbe z dne 4. februarja 2016, C&J Clark International (C-659/13 in C-34/14, EU:C:2016:74).

               3.

               Kršitev člena 5(1) in (4) PDEU, ker naj bi bil sprejet pravni akt, s katerim se prekoračuje to, kar je nujno za uresničitev njegovega cilja.


title: Zadeva T-133/18: Tožba, vložena 22. februarja 2018 – IQ Group Holdings Berhad/EUIPO – Krinner Innovation (Lumiqs)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/66

         Tožba, vložena 22. februarja 2018 – IQ Group Holdings Berhad/EUIPO – Krinner Innovation (Lumiqs)
   (Zadeva T-133/18)
   (2018/C 142/85)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: IQ Group Holdings Berhad (Heckmondwike, Združeno kraljestvo) (zastopnik: S. Carter, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Krinner Innovation GmbH (Straßkirchen, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, figurativne znamke Lumiqs – mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, št. 1 220 053

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 12. decembra 2017 v zadevi R 983/2017-1.

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               dovoli registracijo za sporne proizvode, kakor so bili spremenjeni;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov, ki so tožeči stranki nastali s to tožbo.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva T-134/18: Tožba, vložena 1. marca 2018 – Monster Energy/EUIPO – Nordbrand Nordhausen (BALLER’S PUNCH)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/67

         Tožba, vložena 1. marca 2018 – Monster Energy/EUIPO – Nordbrand Nordhausen (BALLER’S PUNCH)
   (Zadeva T-134/18)
   (2018/C 142/86)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Monster Energy Company (Corona, Kalifornija, Združene države) (zastopnik: P. Brownlow, Solicitor)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Nordbrand Nordhausen GmbH (Nordhausen, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „BALLER’S PUNCH“ – Prijava št. 14 823 306

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 12. decembra 2017 v zadevi R 998/2017-1

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               razveljavi odločbo Oddelka za ugovore z dne 13. marca 2017 v zvezi z ugovorom B002643172;

               —

               registrira znamko, ki je predmet ugovora, za vse blago, ki ga pokriva prijava;

               —

               EUIPO naloži, naj nosi svoje stroške in plača stroške tožeče stranke.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva T-157/18: Tožba, vložena 28. februarja 2018 – Caprice Schuhproduktion/Komisija

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/69

         Tožba, vložena 28. februarja 2018 – Caprice Schuhproduktion/Komisija
   (Zadeva T-157/18)
   (2018/C 142/88)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Caprice Schuhproduktion GmbH & Co. KG (Pirmasens, Nemčija) (zastopniki: S. De Knop, B. Natens in A. Willems, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je tožba dopustna;

               —

               Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2017/2232 z dne 4. decembra 2017 o ponovni uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Vietnama, ki jo proizvajajo nekateri proizvajalci v Ljudski republiki Kitajski in Vietnamu, ter o izvršitvi sodbe Sodišča v združenih zadevah C-659/13 in C-34/14 razglasi za nično;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge. Navedeni tožbeni razlogi so enaki kot tisti v zadevi Cortina in FLA Europe/Komisija (T-127/18).


title: Zadeva C-560/17 P: Pritožba, ki jo je Mediaexpert sp. z o.o. vložila 22. septembra 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 20. julija 2017 v zadevi T-780/16, Mediaexpert/EUIPO

text:
               30.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/2

         Pritožba, ki jo je Mediaexpert sp. z o.o. vložila 22. septembra 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 20. julija 2017 v zadevi T-780/16, Mediaexpert/EUIPO
   (Zadeva C-560/17 P)
   (2018/C 152/02)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Mediaexpert sp. z o.o. (zastopnica: J. Aftyka, radca prawny)

      Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
   Sodišče (osmi senat) je s sklepom z dne 13. marca 2018 odločilo, da pritožba ni dopustna.


title: Zadeva T-130/18: Tožba, vložena 27. februarja 2018 – adidas International Trading in drugi/Komisija

text:
               30.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/47

         Tožba, vložena 27. februarja 2018 – adidas International Trading in drugi/Komisija
   (Zadeva T-130/18)
   (2018/C 152/57)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: adidas International Trading BV (Amsterdam, Nizozemska) in 27 drugih (zastopnika: E. Vermulst in J. Cornelis, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               za nično razglasi Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2017/2232 z dne 4. decembra 2017 o ponovni uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Vietnama, ki jo proizvajajo nekateri proizvajalci v Ljudski republiki Kitajski in Vietnamu, ter o izvršitvi sodbe Sodišča v združenih zadevah C-659/13 in C-34/14 (UL 2017 L 319, str. 30); in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Evropska komisija ni imela pravne pristojnosti za sprejetje Izvedbene uredbe (EU) 2017/2232 (1).

               2.

               Drugi tožbeni razlog: ponovna uvedba preiskave v zvezi z obutvijo, ki je bila že zaključena, in retroaktivna naložitev ugasnjene protidampinške dajatve z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2017/2232:

                           —

                           nima pravne podlage, temelji na očitni napaki pri uporabi člena 266 PDEU in Uredbi (EU) 2016/1036 (2) ter krši člen 9(4) Uredbe (EU) št. 2016/1036;

                           —

                           je nezdružljiva z načeli varstva legitimnih pričakovanj, pravne varnosti in prepovedi retroaktivnosti, v kolikor se nanašajo na tožeče stranke; in

                           —

                           temelji na napačni uporabi člena 266 PDEU in zlorabi pooblastil s strani Komisije ter krši člen 5(4) PEU.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: retroaktivna naložitev protidampinške dajatve dobaviteljem tožečih strank, ki je preprečila poplačilo tožečim strankam, krši načelo prepovedi diskriminacije.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Komisija naj bi pri preizkusu zahtevkov tožečih strank za tržnogospodarsko obravnavo in za individualno obravnavo in s tem, da je retroaktivno naložila protidampinško dajatev zlorabila svoja pooblastila in kršila načelo prepovedi diskriminacije.

               5.

               Peti tožbeni razlog: presoja glede na družbe, navedene v Prilogah III in VI k Izvedbeni uredbi Komisije (EU) 2017/2232, v skladu s katero zavrnitev zahtevkov za povračilo protidampinških dajatev, ki se nanašajo na uvoz s strani teh družb, temelji na očitno napačni presoji, napačni uporabi člena 266 PDEU in krši dolžnosti skrbnega ravnanja in dobrega upravljanja.

      (1)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2017/2232 z dne 4. decembra 2017 o ponovni uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Vietnama, ki jo proizvajajo nekateri proizvajalci v Ljudski republiki Kitajski in Vietnamu, ter o izvršitvi sodbe Sodišča v združenih zadevah C-659/13 in C-34/14 (UL 2017, L 319, str. 30).

      (2)  Uredba (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (UL 2016 L 176, str. 21).


title: Zadeva T-131/18: Tožba, vložena 28. februarja 2018 – Deichmann/Komisija

text:
               30.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/48

         Tožba, vložena 28. februarja 2018 – Deichmann/Komisija
   (Zadeva T-131/18)
   (2018/C 152/58)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Deichmann SE (Essen, Nemčija) (zastopniki: S. De Knop, B. Natens, A. Willems in C. Zimmermann, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je tožba dopustna;

               —

               Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2017/2232 z dne 4. decembra 2017 o ponovni uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Vietnama, ki jo proizvajajo nekateri proizvajalci v Ljudski republiki Kitajski in Vietnamu, ter o izvršitvi sodbe Sodišča v združenih zadevah C-659/13 in C-34/14 (UL 2017, L 319, str. 30) razglasi za nično in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Izvedbena uredba Komisije (EU) 2017/2232 (1) deluje brez veljavne pravne podlage, zato krši načelo prenosa iz člena 5(1) in (2) PEU in vsekakor načelo institucionalnega ravnovesja iz čelna 13(2) PEU.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2017/2232 niso sprejeti ukrepi, potrebni za uskladitev s sodbo v združenih zadevah C-659/13 in C-34/14, C&J Clark International in Puma, zato se z njo krši člen 266 PDEU.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: ker je z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2017/2232 naložena protidampinška dajatev na uvoz obutve, „ki je potekal v obdobju uporabe Uredbe Sveta (ES) št. 1472/2006 (2) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1294/2009 (3)“, se z njo kršijo člen 1(1) in člen 10(1) Uredbe (EU) št. 2016/1036 (4) ter načelo pravne varnosti (prepoved retroaktivnosti).

               4.

               Četrti tožbeni razlog: ker je z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2017/2232 naložena protidampinška dajatev, ne da bi bila opravljena nova ocena interesov Unije, se z njo krši člen 21 Uredbe (EU) št. 2016/1036; vsekakor bi bilo očitno napačno sklepati, da je bila naložitev protidampinške dajatve v interesu Unije.

               5.

               Peti tožbeni razlog: ker gre pri Izvedbeni uredbi Komisije (EU) 2017/2232 za sprejetje akta, ki presega, kar je potrebno za uresničitev njegovega cilja, se z njo kršita člen 5(1) in člen 5(4) PEU.

      (1)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2017/2232 z dne 4. decembra 2017 o ponovni uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Vietnama, ki jo proizvajajo nekateri proizvajalci v Ljudski republiki Kitajski in Vietnamu, ter o izvršitvi sodbe Sodišča v združenih zadevah C-659/13 in C-34/14 (UL 2017, C 319, str. 30).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1472/2006 z dne 5. oktobra 2006 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Vietnama (UL 2006, L 275, str. 1).

      (3)  Izvedbena Uredba Sveta (EU) št. 1294/2009 z dne 22. decembra 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Vietnama in s poreklom iz Ljudske Republike Kitajske, kakor je bila razširjena na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja, poslane iz Posebne upravne regije Macao, ne glede na to, ali je deklarirana kot izdelek s poreklom iz Posebne upravne regije Macao ali ne, na osnovi pregleda zaradi izteka ukrepov na podlagi člena 11(2) Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 (UL 2009, L 352, str. 1).

      (4)  Uredba (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (UL 2016, L 176, str. 21).


title: Zadeva T-132/18: Tožba, vložena 28. februarja 2018 – Roland/Komisija

text:
               30.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/49

         Tožba, vložena 28. februarja 2018 – Roland/Komisija
   (Zadeva T-132/18)
   (2018/C 152/59)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Roland SE (Essen, Nemčija) (zastopniki: S. De Knop, A. Willems in C. Zimmermann, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbo razglasi za dopustno;

               —

               Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2017/2232 z dne 4. decembra 2017 o ponovni uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Vietnama, ki jo proizvajajo nekateri proizvajalci v Ljudski republiki Kitajski in Vietnamu, ter o izvršitvi sodbe Sodišča v združenih zadevah C-659/13 in C-34/14 (UL 2017, L 319, str. 30) razglasi za nično; in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Izvedbena uredba Komisije (EU) 2017/2232 (1) krši načelo prenosa pristojnosti iz členov 5(1) in 5(2) PEU in, vsekakor, načelo institucionalnega ravnovesja iz člena 13(2) PEU, ker za njene ukrepe ni zakonite pravne podlage.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Izvedbena uredba Komisije (EU) 2017/2232 krši člen 266 PDEU, ker z njo niso bili sprejeti ukrepi, potrebni za izvršitev sodbe v združenih zadevah C-659/13 in C-34/14, C&J Clark International.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Izvedbena uredba Komisije (EU) 2017/2232 s tem, da nalaga protidampinško dajatev na uvoz obutve „za obdobje uporabe Uredba Sveta (ES) št. 1472/2006 (2) in Izvedbene Uredbe Sveta (EU) št. 1294/2009 (3)“, krši člena 1(1) in 10(1) Uredbe (EU) 2016/1036 (4) ter načelo pravne varnosti (neretroaktivnosti).

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Izvedbena uredba Komisije (EU) 2017/2232 s tem, da nalaga protidampinško dajatev, ne da bi se izvedla nova ocena interesov Unije, krši člen 21 Uredbe (EU) št. 2016/1036, pri čemer bi bilo vsekakor napačno ugotoviti, da je naložitev protidampinške dajatve v interesu Unije.

               5.

               Peti tožbeni razlog: Izvedbena uredba Komisije (EU) 2017/2232 krši člena 5(1) in 5(4) PEU, ker je z njo sprejet akt, ki presega tisto, kar je nujno za uresničevanje njegovega cilja.

      (1)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2017/2232 z dne 4. decembra 2017 o ponovni uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Vietnama, ki jo proizvajajo nekateri proizvajalci v Ljudski republiki Kitajski in Vietnamu, ter o izvršitvi sodbe Sodišča v združenih zadevah C-659/13 in C-34/14 (UL 2017, L 319, str. 30).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1472/2006 z dne 5. oktobra 2006 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Vietnama (UL 2006, L 275, str. 1).

      (3)  Izvedbena Uredba Sveta (EU) št. 1294/2009 z dne 22. decembra 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Vietnama in s poreklom iz Ljudske Republike Kitajske, kakor je bila razširjena na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja, poslane iz Posebne upravne regije Macao, ne glede na to, ali je deklarirana kot izdelek s poreklom iz Posebne upravne regije Macao ali ne, na osnovi pregleda zaradi izteka ukrepov na podlagi člena 11(2) Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 (UL 2009, L 352, str. 1).

      (4)  Uredba (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (UL 2016, L 176, str. 21).


title: Zadeva T-263/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2018 – SD/EIGE (Javni uslužbenci — Začasni uslužbenci — Pogodba za določen čas — Odločba o nepodaljšanju — Predlog za podaljšanje z istim predmetom kot pritožba v smislu člena 90(2) Kadrovskih predpisov — Nedopustnost)

text:
               30.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/36

         Sklep Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2018 – SD/EIGE
   (Zadeva T-263/17) (1)

   ((Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Pogodba za določen čas - Odločba o nepodaljšanju - Predlog za podaljšanje z istim predmetom kot pritožba v smislu člena 90(2) Kadrovskih predpisov - Nedopustnost))
   (2018/C 152/46)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: SD (zastopnika: L. Levi in A. Blot, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski inštitut za enakost spolov (zastopnik: Langbakk, agent, skupaj z B. Wägenbaurjem, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 270 PDEU za, prvič, razglasitev ničnosti odločbe na podlagi molka EIGE z dne 26. avgusta 2016 o zavrnitvi predloga tožeče stranke z dne 26. aprila 2016 za drugo podaljšanje njene pogodbe o zaposlitvi in, če je potrebno, razglasitev ničnosti odločbe EIGE z dne 20. januarja 2017 o zavrnitvi pritožbe, ki jo je tožeča stranka 3. oktobra 2016 vložila zoper odločbo na podlagi molka z dne 26. avgusta 2016, ter drugič, za povračilo škode, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi teh odločb.

      Izrek

               1.

               Tožba se kot nedopustna zavrže.

               2.

               SD nosi svoje stroške in plača stroške, ki jih je priglasil Evropski inštitut za enakost spolov (EIGE).

      (1)  UL C 239, 24.7.2017.


title: Zadeva C-85/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Judecătoria Oradea (Romunija) 8. februarja 2018 – CV/DU

text:
               30.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Judecătoria Oradea (Romunija) 8. februarja 2018 – CV/DU
   (Zadeva C-85/18)
   (2018/C 152/15)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Judecătoria Oradea

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: CV

      Tožena stranka: DU

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba pojem otrokovega običajnega prebivališča v smislu člena 8(1) Uredbe št. 2201/2003 (1) razlagati tako, da to običajno prebivališče ustreza kraju, ki za otroka pomeni določeno stopnjo integracije v družbeno in družinsko okolje, neodvisno od tega, da obstaja sodna odločba, izrečena v drugi državi članici po preselitvi otroka z očetom na ozemlje države, v kateri se je mladoletni otrok integriral v to družbeno in družinsko okolje? Ali pa je treba v tem primeru uporabiti določbe člena 13 Uredbe št. 2201/2003, ki določajo pristojnost na podlagi navzočnosti otroka?

               2.

               Ali je dejstvo, da ima mladoletni otrok državljanstvo države članice, v kateri se je nastanil z očetom, v okoliščinah, v katerih imata njegova starša le romunsko državljanstvo, upoštevno za določitev običajnega prebivališča?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (UL L 338, str. 1).


title: Zadeva T-507/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. marca 2018 – Poljska/Komisija (EKJS — Odhodki, izključeni iz financiranja — Uredba (ES) št. 2200/96, Direktiva 2002/55/ES, Uredbe (ES) št. 1432/2003, (ES) št. 1433/2003, (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 885/2006, (ES) št. 1182/2007, (ES) št. 1234/2007, (ES) št. 1580/2007 in (EU) št. 1306/2013 — Odhodki Poljske — Tveganje za EKJS — Pregledi na kraju samem — Merila za priznanje organizacije proizvajalcev — Razlike med jezikovnimi različicami — Finančni popravek)

text:
               30.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/25

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. marca 2018 – Poljska/Komisija
   (Zadeva T-507/15) (1)

   ((EKJS - Odhodki, izključeni iz financiranja - Uredba (ES) št. 2200/96, Direktiva 2002/55/ES, Uredbe (ES) št. 1432/2003, (ES) št. 1433/2003, (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 885/2006, (ES) št. 1182/2007, (ES) št. 1234/2007, (ES) št. 1580/2007 in (EU) št. 1306/2013 - Odhodki Poljske - Tveganje za EKJS - Pregledi na kraju samem - Merila za priznanje organizacije proizvajalcev - Razlike med jezikovnimi različicami - Finančni popravek))
   (2018/C 152/29)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Republika Poljska (zastopniki: B. Majczyna, K. Straś, M. Pawlicka in B. Paziewska, agenti)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Triantafyllou in A. Stobiecka-Kuik, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2015/1119 z dne 22. junija 2015 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL 2015, L 182, str. 39).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Republiki Poljski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 354, 26.10.2015.


title: Zadeva T-84/18: Tožba, vložena 15. februarja 2018 – VG/Komisija

text:
               30.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/37

         Tožba, vložena 15. februarja 2018 – VG/Komisija
   (Zadeva T-84/18)
   (2018/C 152/47)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: VG (zastopnika: G. Pandey in V. Villante, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               najprej na podlagi člena 270 Pogodbe o delovanju Evropske unije po potrebi ugotovi, da člen 90 Kadrovskih predpisov ni veljaven in da se ne uporablja za ta postopek;

               —

               prvič, sklep Evropskega urada za izbor osebja (EPSO) z dne 30. oktobra 2017, s katerim je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke z dne 31. julija 2017, razglasi za ničen;

               —

               drugič, sklep EPSO z dne 19. aprila 2017, s katerim je bila zahteva tožeče stranke za proučitev odločitve EPSO/natečajna komisija o njeni nepripustitvi k naslednji fazi natečaja, razglasi za ničen;

               —

               tretjič, odločitev z dne 6. februarja 2017 na računu EPSO o neuvrstitvi tožeče stranke na osnutek seznama izbranih kandidatov za namene natečaja EPSO/AD/323/16 razglasi za nično;

               —

               četrtič, obvestilo o natečaju EPSO/AD/323/16, objavljeno 26. maja 2016, (1) razglasi za nično;

               —

               nazadnje, osnutek seznama uradnikov, izbranih za udeležbo na navedenem natečaju, v celoti razglasi za ničen;

               —

               tožeči stranki dodeli odškodnino v znesku 50 000 EUR in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji, ki jo je storila EPSO/ natečajna komisija pri ocenjevanju delavnih izkušenj tožeče stranke, in kršitev Prologe III zadevnega obvestila o natečaju, v katerem so navedene podrobnosti o zahtevanih delovnih izkušnjah.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in pravice tožeče stranke do zaslišanja ter kršitev obveznosti obrazložitve in člena 296 Pogodbe o delovanju Evropske unije.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev členov 1, 2, 3 in 4 Uredbe št. 1/58, (2) kršitev členov 1d in 28 Kadrovskih predpisov in člena 1(1)(f) Pogodbe III k tem predpisom ter kršitev načel enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije.

      (1)  UL 2016, C 187, str. A/1.

      (2)  Uredba št. 1 o določitvi jezikov, ki se uporabljajo v Evropski gospodarski skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1, str. 3).


title: Zadeva T-141/18: Tožba, vložena 28. februarja 2018 – Deichmann-Shoes UK/Komisija

text:
               30.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/50

         Tožba, vložena 28. februarja 2018 – Deichmann-Shoes UK/Komisija
   (Zadeva T-141/18)
   (2018/C 152/60)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Deichmann-Shoes UK Ltd (Leicestershire, Združeno kraljestvo) (zastopniki: S. De Knop, B. Natens, A. Willems in C. Zimmermann, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbo razglasi za dopustno;

               —

               Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2017/2232 z dne 4. decembra 2017 o ponovni uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Vietnama, ki jo proizvajajo nekateri proizvajalci v Ljudski republiki Kitajski in Vietnamu, ter o izvršitvi sodbe Sodišča v združenih zadevah C-659/13 in C-34/14 (UL 2017, L 319, str. 30) razglasi za nično; in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Izvedbena uredba Komisije (EU) 2017/2232 (1) krši načelo prenosa pristojnosti iz člena 5(1) in (2) PEU in, v vsakem primeru, načelo institucionalnega ravnovesja v smislu člena 13(2) PEU, ker ni bila uporabljena veljavna pravna podlaga.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Izvedbena uredba Komisije (EU) 2017/2232 krši člen 266 PDEU, ker niso bili sprejeti zahtevani ukrepi za izvršitev sodbe z dne 4. februarja 2016, C&J Clark International (C-659/13 in C-34/14, EU:C:2016:74).

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Izvedbena uredba Komisije (EU) 2017/2232 krši člen 1(1) in člen 10(1) Uredbe (EU) 2016/1036 (2) in načelo pravne varnosti (prepoved retroaktivnosti), zaradi uvedbe protidampinških dajatev na uvoz obutve, „ki je potekal v obdobju uporabe Uredbe (ES) št. 1472/2006 (3) in Izvedbene uredbe (EU) št. 1294/2009 (4),“.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Izvedbena uredba Komisije (EU) 2017/2232 krši člen 21 Uredbe (EU) 2016/1036, ker so bile protidampinške dajatve uvedene brez nove ocene interesov Unije. V vsakem primeru naj bi bila domneva, da je bila uvedba protidampinških dajatev v interesu Unije, napačna.

               5.

               Peti tožbeni razlog: Izvedbena uredba Komisije (EU) 2017/2232 krši člen 5(1) in (4) PEU, ker je bil sprejet pravni akt, ki presega to, kar je potrebno za dosego tega cilja.

      (1)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2017/2232 z dne 4. decembra 2017 o ponovni uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Vietnama, ki jo proizvajajo nekateri proizvajalci v Ljudski republiki Kitajski in Vietnamu, ter o izvršitvi sodbe Sodišča v združenih zadevah C-659/13 in C-34/14 (UL 2017, L 319, str. 30).

      (2)  Uredba (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (UL 2016, L 176, str. 21).

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 1472/2006 z dne 5. oktobra 2006 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Vietnama (UL 2006, L 275, str. 1).

      (4)  Izvedbena Uredba Sveta (EU) št. 1294/2009 z dne 22. decembra 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Vietnama in s poreklom iz Ljudske Republike Kitajske, kakor je bila razširjena na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja, poslane iz Posebne upravne regije Macao, ne glede na to, ali je deklarirana kot izdelek s poreklom iz Posebne upravne regije Macao ali ne, na osnovi pregleda zaradi izteka ukrepov na podlagi člena 11(2) Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 (UL 2009, L 352, str. 1).