201807270612024322018/C 285/353222018CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180514202122Zadeva C-322/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 14. maja 2018 – Schiaffini Travel SpA/Comune di Latina
 ---documentbreak--- C2852018SL2020120180514SL0035202212Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 14. maja 2018 – Schiaffini Travel SpA/Comune di Latina
   (Zadeva C-322/18)2018/C 285/35Jezik postopka: italijanščina
      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Schiaffini Travel SpA

      Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Comune di Latina

      Vprašanja za predhodno odločanje

            1.

            Ali je treba člen 5(2) Uredbe (ES) št. 1370/2007 (
                  1
               ) (zlasti glede prepovedi sodelovanja notranjega izvajalca v razpisnih postopkih extra moenia iz točk (b) in (d)) uporabljati tudi za oddaje naročil v obdobju pred začetkom veljavnosti te uredbe?

            2.

            Ali se v skladu s to uredbo in po morebitni razumni analogiji s sodno prakso, ki se je izoblikovala na področju instituta „in house providing“ (interne transakcije), oseba javnega prava, ki ji je državni organ dodelil pravico do opravljanja storitve lokalnega prevoza, v abstraktnem smislu lahko šteje za notranjega izvajalca, če je neposredno povezana z organom z organizacijskega in nadzornega vidika ter če je država lastnica njenega kapitala (v celoti ali delno, v tem primeru skupaj z drugimi javnimi organi)?

            3.

            Ali lahko dejstvo, da navedeni državni organ po dodelitvi ustanovi javni upravni organ z organizacijskimi pristojnostmi v zvezi z zadevnimi storitvami (pri čemer izključna pristojnost za podelitev koncesije ostaja v rokah države), in sicer organ, ki ne izvaja podobnega nadzora nad neposrednim izvajalcem storitev, pri neposredni dodelitvi storitev s področja uporabe Uredbe (ES) št. 1370/2007 pomeni okoliščino, na podlagi katere je v skladu s členom 5(2) uredbe zadevno dodelitev mogoče odvzeti?

            4.

            Ali prvotna zapadlost neposredne dodelitve, ki presega tridesetletno obdobje do dne 3. decembra 2039 (obdobje, ki teče od začetka veljavnosti Uredbe (ES) št. 1370/2007), pomeni, da dodelitev ni skladna z načeli iz člena 5 v povezavi s členom 8(3) te uredbe, ali pa bi bilo treba navedeno nepravilnost šteti za samodejno odpravljeno za vsakršen pravni namen z implicitnim „ex lege“ (člen 8(3), drugi pododstavek) skrajšanjem tega tridesetletnega obdobja?

      (
         1
      )	Uredba (ES) št. 1370/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o javnih storitvah železniškega in cestnega potniškega prevoza ter o razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 1191/69 in št. 1107/70 (UL 2007, L 315, str. 1).


201807270492024492018/C 285/363242018CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180515212221Zadeva C-324/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 15. maja 2018 – Sicilville Srl/Comune di Brescia
 ---documentbreak--- C2852018SL2110120180515SL0036211222Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 15. maja 2018 – Sicilville Srl/Comune di Brescia
   (Zadeva C-324/18)2018/C 285/36Jezik postopka: italijanščina
      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sicilville Srl

      Tožena stranka: Comune di Brescia

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali pravo Evropske unije, in sicer člen 57(4) Direktive 2014/24/EU (
         1
      ) o javnem naročanju, v povezavi z uvodno izjavo 101 iste direktive ter z načelom sorazmernosti in enake obravnave, nasprotuje nacionalni zakonodaji, kakršna je obravnavana, ki v primeru, da je razlog za obvezno izključitev gospodarskega subjekta „hujša kršitev poklicnih pravil“, določa, da se lahko v primeru, da je bila zaradi hujše kršitve poklicnih pravil predčasno odpovedana pogodba o izvedbi javnega naročila, gospodarski subjekt izključi le, če se odpoved pogodbe ne izpodbija v sodnem postopku ali če je potrjena po koncu sodnega postopka?
   (
         1
      )	Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL, L 94, 2014, str. 65).


201808030282049792018/C 294/433862018CJC29420180820SL01SLINFO_JUDICIAL20180611313221Zadeva C-386/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemska) 11. junija 2018 – Coöperatieve Producentenorganisatie en Beheersgroep Texel UA/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
 ---documentbreak--- C2942018SL3110120180611SL0043311322Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemska) 11. junija 2018 – Coöperatieve Producentenorganisatie en Beheersgroep Texel UA/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Zadeva C-386/18)2018/C 294/43Jezik postopka: nizozemščina
      Predložitveno sodišče

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Coöperatieve Producentenorganisatie en Beheersgroep Texel UA

      Tožena stranka: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

      Vprašanja za predhodno odločanje

            1a.

            Ali člen 66(1) Uredbe (EU) št. 508/2014 (
                  1
               ) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo in razveljavitvi uredb Sveta (ES) št. 2328/2003, (ES) št. 861/2006, (ES) št. 1198/2006 in (ES) št. 791/2007 in Uredbe (EU) št. 1255/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (v nadaljevanju: Uredba št. 508/2014) – v katerem je določeno, da Evropski sklad za pomorstvo in ribištvo „podpira“ pripravo in izvajanje načrtov proizvodnje in trženja iz člena 28 Uredbe (EU) št 1379/2013 (
                  2
               ) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o skupni ureditvi trgov za ribiške proizvode in proizvode iz ribogojstva in o spremembi uredb Sveta (ES) št. 1184/2006 in (ES) št. 1224/2009 ter razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 104/2000 (v nadaljevanju: Uredba št. 1379/2013) – nasprotuje temu, da država članica ugovarja organizaciji proizvajalcev, ki je predložila vlogo za dodelitev takih nepovratnih sredstev, da ta država članica ob predložitvi vloge ne v operativnem programu, ki ga je odobrila Evropska komisija, ne v nacionalnih predpisih za določitev upravičenosti izdatkov ni omogočala predložitve take vloge za določeno kategorijo izdatkov (v obravnavani zadevi: stroški za pripravo in izvajanje načrtov proizvodnje in trženja) ali za določeno obdobje (v obravnavani zadevi: leto 2014)?

            1b.

            Ali je za odgovor na vprašanje 1a pomembno, da je organizacija proizvajalcev na podlagi člena 28 Uredbe št. 1379/2013 dolžna pripraviti načrt proizvodnje in trženja in po tem, ko država članica odobri načrt proizvodnje in trženja, izvesti ta načrt?

            2.

            Ali lahko – če je odgovor na vprašanje 1a, da člen 66(1) Uredbe št. 508/2014 nasprotuje temu, da država članica ugovarja organizaciji proizvajalcev, ki je predložila vlogo za dodelitev nepovratnih sredstev za pripravo in izvajanje načrtov proizvodnje in trženja, da ta država članica ni omogočala take vloge v času predložitve vloge – zadevni prosilec za nepovratna sredstva pravno podlago za dodelitev zadevnih nepovratnih sredstev proti svoji državi članici izvaja neposredno iz člena 66(1) Uredbe št. 508/2014?

            3.

            Če je odgovor na drugo vprašanje, da lahko zadevni prosilec za nepovratna sredstva v primeru iz drugega vprašanja izvaja pravno podlago za vlogo za dodelitev zadevnih nepovratnih sredstev, ki jo poda svoji državi članici, neposredno iz člena 66(1) Uredbe št. 508/2014 – ali člen 65(6) Uredbe (EU) št. 1303/2013 (
                  3
               ) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (v nadaljevanju: Uredba št. 1303/2013) nasprotuje temu, da se zagotovijo nepovratna sredstva za pripravo in izvajanje načrta proizvodnje in trženja v položaju, ko je vloga za nepovratna sredstva predložena po pripravi in izvedbi načrta proizvodnje in trženja?

      (
         1
      )	UL 2014, L 149, str. 1.
   (
         2
      )	UL 2013, L 354, str. 1.
   (
         3
      )	UL 2013, L 347, str. 320.


title: Zadeva T-430/18: Tožba, vložena 10. julija 2018 – American Airlines/Komisija

text:
               10.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/21

      Tožba, vložena 10. julija 2018 – American Airlines/Komisija
      (Zadeva T-430/18)
      (2018/C 319/25)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: American Airlines, Inc. (Fort Worth, Texas, Združene države) (zastopniki: J. Poitras, Solicitor, J. Ruiz Calzado in J. Wileur, lawyers)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep o odobritvi in ohranitvi pridobljenih pravic (Sklep C(2018) 2788 z dne 30. aprila 2018) razglasi za ničen;

                  —

                  Komisiji in morebitnim intervenientkam v podporo Komisiji naloži plačilo stroškov; in

                  —

                  odredi kakršne koli druge ukrepe, za katere meni, da so ustrezni v okoliščinah te zadeve.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka navaja, da je Evropska komisija napačno uporabila pravo in storila očitne napake pri presoji, s tem ko je sprejela Sklep C(2018) 2788 z dne 30. aprila 2018, v katerem je ugotovila, da je bila družba Delta upravičena do pridobitve predhodnih pravic glede slotov, ki jih je družba American Airlines dala na voljo na podlagi zavez, predloženih v zadevi M.6607 (v nadaljevanju: zaveze).
      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila pravo, ker je za pridobitev predhodnih pravic v skladu z zavezami uporabila napačen pravni standard.
                  Tožeča stranka navaja, da je Komisija pri presoji, ali je družba Delta „ustrezno uporabila“ slote na podlagi zavez, odločila, da je edina analiza, ki jo treba izvesti, preveritev, ali je bila družba Delta v položaju „zlorabe“. Dalje, tožeča stranka zatrjuje, da – drugače, kot je stališče Komisije – preučitev besedila, konteksta in cilja zavez vodi do sklepa, da „neobstoj zlorabe“ ni upošteven in da bi pravilna razlaga pojma „ustrezna uporaba“ zavez zahtevala, da Komisija preveri, ali je bila uporaba slotov v skladu s ponudbo, ki jo je družba Delta formalno predložila za pridobitev slotov.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: v izpodbijanem sklepu so očitne napake pri presoji v delu, v katerem je ugotovljeno, da je družba Delta izpolnila zahtevo po „ustrezni uporabi“.
                  Tožeča stranka navaja, da se je družba Delta odločila, da se bo oddaljila od svoje ponudbe, zato bi morala Komisija ugotoviti, ali je to odstopanje in končno raven uporabe slotov mogoče sprejeti ob upoštevanju upoštevnih ekonomskih dokazov in analiz, da se zagotovi konkurenca in torej določitev najvišjih možnih koristi za potrošnike.


title: Zadeva T-376/18: Tožba, vložena 14. junija 2018 – Front Polisario/Svet

text:
               10.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/16

      Tožba, vložena 14. junija 2018 – Front Polisario/Svet
      (Zadeva T-376/18)
      (2018/C 319/20)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Front populaire pour la libération de la Saguia el-Hamra et Rio de oro (Front Polisario) (zastopnik: G. Devers, avocat)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  tožbo razglasi za dopustno;

                  —

                  razglasi ničnost izpodbijanega sklepa;

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v podporo tožbi zoper sklep Sveta z dne 16. aprila 2018 o pooblastitvi Komisije, da v imenu Evropske unije začne pogajanja za spremembo Sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju in sklenitev protokola s Kraljevino Maroko (sklep, neobjavljen v Uradnem listu Evropske unije) navaja deset tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: nepristojnost Sveta za sprejetje izpodbijanega sklepa, ker Evropska unija in Kraljevina Maroko nista bili pristojni, da se namesto ljudstva Zahodne Sahare, ki ga zastopa Front Polisario, pogajata o mednarodnih sporazumih.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: neizpolnitev obveznosti preučitve vseh zadevnih elementov v tem primeru, ker naj Svet pri sprejetju izpodbijanega sklepa ne bi upošteval sodne prakse Sodišča v zvezi z vprašanjem Zahodne Sahare.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: neizpolnitev obveznosti preučitve vprašanja spoštovanja temeljnih pravic in mednarodnega humanitarnega prava, ker naj bi iz izpodbijanega sklepa izhajalo, da naj Svet ne bi sprožil vprašanja spoštovanja temeljnih pravic in mednarodnega humanitarnega prava.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe, ker naj Svet ne bi začel razprave s Front Polisario, edinim predstavnikom ljudstva Zahodne Sahare, pred sprejetjem izpodbijanega sklepa.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: Svet naj bi kršil svojo obveznost izvrševanja sodb Sodišča, saj naj izpodbijani sklep ne bi upošteval utemeljitev sodb Sodišča v zadevah C-104/16 P in C-266/16.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: kršitev bistvenih načel in vrednot, ki vodijo delovanje Unije na mednarodni ravni, ker naj bi, na eni strani, sklep zanikal obstoj ljudstva Zahodne Sahare s tem, ko ga je poimenoval „zadevna populacija“ in je, na drugi strani, odobril začetek pogajanj s Kraljevino Maroko v okviru svoje politike priključitve v zvezi z Zahodno Saharo, in sistematične kršitve temeljnih pravic, ki jih ohranitev te politike zahteva.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: kršitev pravice do samoodločbe, ker na eni strani sklep zanika obstoj ljudstva Zahodne Sahare, kot nosilca pravice do samoodločbe, in krši nacionalno enotnost tega ljudstva, ter, na drugi strani, dopušča uvedbo postopka pogajanj s Kraljevino Maroko ob kršitvi ločenega in različnega statusa Zahodne Sahare ter trajne suverenosti ljudstva na tem ozemlju nad naravnimi viri.

                  8.

                  Osmi tožbeni razlog: kršitev načela inter partes pogodb, ker izpodbijani sklep ljudstvu Zahodne Sahare, ki ga zastopa Front Polisario, zanika status tretje osebe v odnosih med Evropsko unijo in Marokom.

                  9.

                  Deveti tožbeni razlog: kršitev mednarodnega humanitarnega prava ter mednarodnega kazenskega prava, ker so bila na eni strani pogajanja, ki jih je izpodbijani sklep dopustil, izvedena v okviru politike priključitve, ki jo izvaja Kraljevina Maroko v razmerju do Zahodne Sahare, in na drugi strani, ta sklep naj bi z uporabo izrazov „zadevna populacija“ za dopustnega razglasil nezakonito zadrževanje maroških naseljencev na okupiranem saharskem ozemlju.

                  10.

                  Deseti tožbeni razlog: kršitev dolžnosti zavrnitve priznanja Unije, ker sklep s tem, ker dopušča začetek pogajanj s Kraljevino Maroko v zvezi z Zahodno Saharo, dopušča hude kršitve mednarodnega prava s strani maroških okupatorskih sil zoper ljudstvo Zahodne Sahare.


title: Zadeva C-192/17: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 11. julija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – COBRA SpA/Ministero dello Sviluppo Economico (Predhodno odločanje – Direktiva 1999/5/ES – Medsebojno priznavanje skladnosti radijske opreme in telekomunikacijske terminalske opreme – Obstoj harmoniziranih standardov – Nujnost, da se proizvajalec obrne na priglašeni organ – Namestitev identifikacijske številke priglašenega organa)

text:
               10.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/11

      Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 11. julija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – COBRA SpA/Ministero dello Sviluppo Economico
      (Zadeva C-192/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Direktiva 1999/5/ES - Medsebojno priznavanje skladnosti radijske opreme in telekomunikacijske terminalske opreme - Obstoj harmoniziranih standardov - Nujnost, da se proizvajalec obrne na priglašeni organ - Namestitev identifikacijske številke priglašenega organa))
      (2018/C 319/12)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: COBRA SpA

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Ministero dello Sviluppo Economico

         Izrek

                  1.

                  Člen 12(1), drugi pododstavek, Direktive 1999/5/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 1999 o radijski opremi in telekomunikacijski terminalski opremi ter medsebojnem priznavanju skladnosti te opreme, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 596/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. junija 2009, je treba razlagati tako, da se proizvajalcu radijske opreme, kadar uporabi postopek iz drugega odstavka Priloge III k tej direktivi in za opredelitev serij preskusov iz tega odstavka uporabi harmonizirane standarde, ni treba obrniti na priglašeni organ, kakor je določen v členu 11(1) navedene direktive, in mu torej oznaki CE ni treba dodati identifikacijske številke tega organa.

                  2.

                  Člen 12(1), drugi pododstavek, Direktive 1999/5, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 596/2009, je treba razlagati tako, da proizvajalcu radijske opreme, ki je uporabil postopek iz Priloge III k tej direktivi in pri tem uporabil harmonizirane standarde, s katerimi so opredeljene bistvene serije radijskih preskusov, ki jih je treba izvesti, oznaki CE ni treba dodati identifikacijske številke priglašenega organa, s katerim se je prostovoljno posvetoval, čeprav mu za potrditev seznama bistvenih serij radijskih preskusov iz navedenih harmoniziranih standardov tega ni bilo treba storiti.

         (1)  UL C 231, 17.7.2017.


title: Zadeva T-449/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2018 – Nexans France in Nexans/Komisija (Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Evropski trg električnih kablov – Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU – Enotna in trajajoča kršitev – Nezakonitost sklepa o pregledu – Razumen rok – Načelo dobrega upravljanja – Načelo osebne odgovornosti – Solidarna odgovornost za plačilo globe – Zadosten dokaz za kršitev – Trajanje kršitve – Globe – Sorazmernost – Enako obravnavanje – Neomejena sodna pristojnost)

text:
               17.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/38

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2018 – Nexans France in Nexans/Komisija
      (Zadeva T-449/14) (1)

      ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg električnih kablov - Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU - Enotna in trajajoča kršitev - Nezakonitost sklepa o pregledu - Razumen rok - Načelo dobrega upravljanja - Načelo osebne odgovornosti - Solidarna odgovornost za plačilo globe - Zadosten dokaz za kršitev - Trajanje kršitve - Globe - Sorazmernost - Enako obravnavanje - Neomejena sodna pristojnost))
      (2018/C 328/51)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Nexans France SAS (Courbevoie, Francija) in Nexans SA (Courbevoie) (zastopniki: G. Forwood, avocat, M. Powell, A. Rogers in A. Oh, solicitors)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva C. Giolito, H. van Vliet in A. Biolan, nato C. Giolito in H. van Vliet, agenti, skupaj z B. Dohertyjem, barrister)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za, prvič, razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C (2014) 2139 final z dne 2. aprila 2014 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva AT.39610 – Električni kabli) v delu, v katerem se nanaša na tožeči stranki, in, drugič, znižanje globe, ki jima je bila naložena.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbama Nexans France SAS in Nexans SA se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 282, 25.8.2014.


title: Zadeva C-268/17: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 25. julija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Županijski Sud u Zagrebu – Hrvaška) – V postopku izdaje evropskega naloga za prijetje zoper AY (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Evropski nalog za prijetje – Okvirni sklep 2002/584/PNZ – Člen 1(2), člen 3, točka 2, in člen 4, točka 3 – Razlogi za zavrnitev izvršitve – Ustavitev kazenske preiskave – Načelo ne bis in idem – Zahtevana oseba, ki je bila priča v prejšnjem postopku, ki zadeva ista dejanja – Izdaja več evropskih nalogov za prijetje zoper isto osebo)

text:
               17.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/18

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 25. julija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Županijski Sud u Zagrebu – Hrvaška) – V postopku izdaje evropskega naloga za prijetje zoper AY
      (Zadeva C-268/17) (1)

      ((Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Evropski nalog za prijetje - Okvirni sklep 2002/584/PNZ - Člen 1(2), člen 3, točka 2, in člen 4, točka 3 - Razlogi za zavrnitev izvršitve - Ustavitev kazenske preiskave - Načelo ne bis in idem - Zahtevana oseba, ki je bila priča v prejšnjem postopku, ki zadeva ista dejanja - Izdaja več evropskih nalogov za prijetje zoper isto osebo))
      (2018/C 328/22)
      Jezik postopka: hrvaščina

         Predložitveno sodišče

      Županijski Sud u Zagrebu

         Stranka v postopku v glavni stvari

      AY

         Izrek

                  1.

                  Člen 1(2) Okvirnega sklepa Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom Sveta 2009/299/PNZ z dne 26. februarja 2009, je treba razlagati tako, da mora pravosodni organ izvršitvene države članice sprejeti odločitev glede vsakega evropskega naloga za prijetje, ki se mu posreduje, tudi če je bilo v tej državi članici že odločeno o prejšnjem evropskem nalogu za prijetje, ki se je nanašal na isto osebo in ista dejanja, drugi evropski nalog za prijetje pa je bil izdan samo zato, ker je bila zahtevana oseba v odreditveni državi članici obtožena.

                  2.

                  Člen 3, točka 2, in člen 4, točka 3, Okvirnega sklepa 2002/584, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom 2009/299, je treba razlagati tako, da se na odločbo tožilstva, kot je zadevna odločba osrednjega madžarskega preiskovalnega urada iz postopka v glavni stvari, s katero je bila ustavljena preiskava zoper neznanega storilca, v kateri je bila oseba, ki je predmet evropskega naloga za prijetje, zaslišana le kot priča, ne da bi bil zoper to osebo voden kazenski postopek in ne da bi bila zoper njo ta odločba sprejeta, ni mogoče sklicevati za to, da se zavrne izvršitev tega evropskega naloga za prijetje na podlagi ene ali druge od teh določb.

         (1)  UL C 256, 7.8.2017.


title: Zadeva T-392/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 12. julija 2018 – TE/Komisija (Ničnostna tožba – Začetek zunanje preiskave s strani OLAF – Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva – Nedopustnost)

text:
               17.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/49

      Sklep Splošnega sodišča z dne 12. julija 2018 – TE/Komisija
      (Zadeva T-392/17) (1)

      ((Ničnostna tožba - Začetek zunanje preiskave s strani OLAF - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Nedopustnost))
      (2018/C 328/66)
      Jezik postopka: češčina

         Stranki

         Tožeča stranka: TE (zastopnik: J. Bartončík, avocat)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Baquero Cruz in Z. Malůšková, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa o začetku tunanje preiskave, ki jo vodi Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF), [zaupno] (2), in ki se nanaša na tožečo stranko v zvezi z [zaupno].

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže kot nedopustna.

                  2.

                  TE nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

         (1)  UL C 293, 4.9.2017.

         (2)  Prikriti zaupni podatki.


title: Zadeva C-481/18: Tožba, vložena 23. julija 2018 – Evropska komisija/Italijanska republika

text:
               17.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/29

      Tožba, vložena 23. julija 2018 – Evropska komisija/Italijanska republika
      (Zadeva C-481/18)
      (2018/C 328/38)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnici: A. Szmytkowska, C. Sjödin, agentki)

         Tožena stranka: Italijanska republika

         Predloga tožeče stranke

      Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da Italijanska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Komisije 2012/39/EU z dne 26. novembra 2012 o spremembi Direktive 2006/17/ES o nekaterih tehničnih zahtevah za testiranje človeških tkiv in celic (1) oziroma v vsakem primeru s tem, da teh predpisov ni sporočilo Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 2(1) Direktive 2012/39/EU;

                  —

                  Italijanski republiki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      V skladu s členom 2(1) Direktive 2012/39/EU so morale države članice zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, sprejeti najpozneje do 17. junija 2014. Ker Italijanska republika ni sprejela zakonov in drugih predpisov, ki so potrebni za prenos te direktive, oziroma Komisiji teh predpisov ni sporočila, je Komisija sprožila postopek pred Sodiščem.

         (1)  UL 2012, L 327, str. 24.


title: Zadeva T-769/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 11. julija 2018 – roelliroelli confectionery schweiz/EUIPO – Tanner (ALPRAUSCH) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Razveljavitev nasprotne znamke – Ustavitev postopka)

text:
               17.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/49

      Sklep Splošnega sodišča z dne 11. julija 2018 – roelliroelli confectionery schweiz/EUIPO – Tanner (ALPRAUSCH)
      (Zadeva T-769/17) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Razveljavitev nasprotne znamke - Ustavitev postopka))
      (2018/C 328/67)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: roelliroelli confectionery schweiz GmbH (St. Gall, Švica) (zastopnika: S. Overhage in R. Böhm, avocats)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: A. Söder, agent)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenient v postopku pred Splošnim sodiščem: André Tanner (Schindellegi, Švica)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 1. avgusta 2017 (zadeva R 1596/2016-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med Andréjem Tannerjem in družbo roelliroelli confectionery schweiz GmbH.

         Izrek

                  1.

                  Postopek se ustavi.

                  2.

                  Družba roelliroelli confectionery schweiz GmbH in Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) nosita svoje stroške.

         (1)  UL C 22, 22.1.2018.


title: Zadeva T-485/18: Tožba, vložena 9. avgusta 2018 – Compañia de Tranvías de la Coruña/Komisija

text:
               22.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/27

      Tožba, vložena 9. avgusta 2018 – Compañia de Tranvías de la Coruña/Komisija
      (Zadeva T-485/18)
      (2018/C 381/32)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Compañia de Tranvías de la Coruña (A Coruña, Španija) (zastopnik: J. Monrabà Bagan, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Sklep Evropske komisije C(2018) 3780 final z dne 7. junija 2018 o dostopu do dokumentov razglasi za ničen;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: 1. S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje, da izpodbijani sklep vsebuje bistvene kršitve postopka.

                              —

                              V Sklepu ni navedena zadostna obrazložitev za zavrnitev dostopa ali odobritev delnega dostopa do dokumentov v zvezi z neobstojem povezave med postopki, ki so v teku pri Sodišču (Združeni zadevi C-350/17 Mobit (1) in C-351/17 Autolinee Toscane (2)), ter zahtevo za dostop do dokumentov.

                              —

                              Zadostna obrazložitev je bistvena procesna predpostavka in jo mora Evropska komisija vedno spoštovati.

                              —

                              Nezadostna obrazložitev pomeni, da izpodbijani sklep ni v skladu s členom 296, drugi odstavek, PDEU, zaradi česar ga je treba na podlagi člena 264, prvi odstavek, PDEU razglasiti za ničnega.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: Z drugim tožbenim razlogom se podredno zatrjuje obstoj prevladujočega javnega interesa glede razkritja dokumentov, dostop do katerih je bil z izpodbijanim sklepom zavrnjen.

                              —

                              Dokumenti, dostop do katerih je bil zaprošen, so v javnem interesu, saj bi bili v pomoč pri razlagi bistvenih točk uredb EU o javnih storitvah železniškega in cestnega potniškega prevoza, ki jih je Evropska komisija že uporabila.

                              —

                              Čeprav bi Sodišče ugotovilo povezavo med zgoraj navedenimi združenimi zadevami C-350/17 Mobit in C-351/17 Autolinee Toscane ter zahtevo za dostop do dokumentov, člen 4(2) Uredbe št. 1049/2001 (3) nazadnje vendarle omogoča dostop do dokumentov, če za razkritje prevlada javni interes.

                              —

                              Pomembnost dokumentov ne zgolj za tožečo stranko, ampak za katerikoli organ ali zainteresirano osebo, ki hoče uporabiti uredbe EU o javnih storitvah železniškega in cestnega potniškega prevoza, pomeni prevladujoč javni interes, zaradi katerega bi dostop torej moral biti odobren.

         (1)  Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je Consiglio di Stato (posebna komisija državnega sveta, Italija) vložil 12. junija 2017 v zadevi Mobit Soc.cons. a.r.l./Regione Toscana (UL 2017 C 330, str. 4).

         (2)  Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je Consiglio di Stato (posebna komisija državnega sveta, Italija) vložil 12. junija 2017 – Autolinee Toscane SpA v Mobit Soc.cons. a.r.l. (UL 2017 C 330, str. 5).

         (3)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).


title: Zadeva T-288/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 13. julija 2018 – Sky/EUIPO – Parrot Drones (Parrot SKYCONTROLLER)

text:
               22.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/31

      Sklep Splošnega sodišča z dne 13. julija 2018 – Sky/EUIPO – Parrot Drones (Parrot SKYCONTROLLER)
      (Zadeva T-288/17) (1)

      (2018/C 381/39)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednica prvega senata je odredila izbris zadeve.

         (1)  UL C 231, 17.7.2017.


title: Zadeva C-150/18 P: Pritožba, ki jo je El Corte Inglés SA vložila 21. februarja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 5. decembra 2017 v zadevi T-212/16, El Corte Inglés/EUIPO

text:
               29.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/2

      Pritožba, ki jo je El Corte Inglés SA vložila 21. februarja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 5. decembra 2017 v zadevi T-212/16, El Corte Inglés/EUIPO
      (Zadeva C-150/18 P)
      (2018/C 392/02)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: El Corte Inglés SA (zastopnik: J.L. Rivas Zurdo, abogado)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino in Elho Business & Sport Vertriebs GmbH
      Sodišče (deveti senat) je s sklepom z dne 6. septembra 2018 odločilo, da pritožba ni dopustna.


title: Zadeva C-524/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshofs (Nemčija) 10. avgusta 2018 – Dr. Willmar Schwabe GmbH & Co.KG/Queisser Pharma GmbH & Co. KG

text:
               29.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/9

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshofs (Nemčija) 10. avgusta 2018 – Dr. Willmar Schwabe GmbH & Co.KG/Queisser Pharma GmbH & Co. KG
      (Zadeva C-524/18)
      (2018/C 392/13)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesgerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Dr. Willmar Schwabe GmbH & Co.KG

         Tožena stranka: Queisser Pharma GmbH & Co. KG

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali so posebne zdravstvene trditve, vključene v seznam iz členov 13 ali 14 Uredbe (ES) št. 1924/2006 (1), „priložene“ izjavi s sklicevanjem na splošne, ne posebej opredeljene prednosti povezane z zdravjem v smislu člena 10(3) te uredbe že v primeru, če se izjava s sklicevanjem nahaja na sprednji strani, dovoljene trditve pa na hrbtni strani zunanje ovojnine in je v skladu z običajno tržno prakso sicer jasno, da se trditve z vsebinskega vidika nanašajo na izjavo s sklicevanjem, vendar izjava ne vsebuje jasnega napotila na trditve na hrbtni strani, na primer z uporabo oznake z zvezdico?

                  2.

                  Ali je treba tudi v primeru sklicevanja na splošne, ne posebej opredeljene prednosti v smislu člena 10(3) Uredbe (ES) št. 1924/2006 predložiti dokaze v smislu členov 5(1)(a) in 6(1) te uredbe?

         (1)  Uredba (ES) št. 1924/2006 Evropskega Parlementa in Sveta z dne 20. decembra 2006 o prehranskih in zdravstvenih trditvah na živilih (UL L 404, 2006, str. 9).


title: Zadeva T-702/16 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. septembra 2018 – Barroso Truta in drugi/Sodišče Evropske unije (Pritožba – Javni uslužbenci – Pogodbeni uslužbenci – Pokojnine – Prenos pokojninskih pravic, ki so bile predhodno pridobljene na podlagi nacionalnih sistemov, v pokojninski sistem Unije – Škoda, ki izhaja iz domnevno pomanjkljive informacije, ki jo je tožečim strankam posredoval organ, pooblaščen za sklepanje pogodb o zaposlitvi, pri posredovanju predlogov za priznanje pokojninske dobe, ki jih zadevajo – Zavrnitev odškodninske tožbe na prvi stopnji – Člen 77, četrti odstavek, Statuta – Premoženjska škoda)

text:
               29.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/22

      Sodba Splošnega sodišča z dne 18. septembra 2018 – Barroso Truta in drugi/Sodišče Evropske unije
      (Zadeva T-702/16 P) (1)

      ((Pritožba - Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenci - Pokojnine - Prenos pokojninskih pravic, ki so bile predhodno pridobljene na podlagi nacionalnih sistemov, v pokojninski sistem Unije - Škoda, ki izhaja iz domnevno pomanjkljive informacije, ki jo je tožečim strankam posredoval organ, pooblaščen za sklepanje pogodb o zaposlitvi, pri posredovanju predlogov za priznanje pokojninske dobe, ki jih zadevajo - Zavrnitev odškodninske tožbe na prvi stopnji - Člen 77, četrti odstavek, Statuta - Premoženjska škoda))
      (2018/C 392/26)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Pritožniki: José Barroso Truta (Bofferdange, Luksemburg), Marc Forli (Lexy, Francija), Calogero Galante (Aix-sur-Cloie, Belgija), Bernard Gradel (Konacker Francija) (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, avocat)

         Druga stranka v postopku: Sodišče Evropske unije (zastopnika: J. Inghelram in Á. Almendros Manzano, agenta)

         Predmet

      Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 20. julija 2016, Barroso Truta in drugi/Sodišče Evropske unije (F-126/15, EU:F:2016:159), za razveljavitev te sodbe.

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Pritožniki nosijo četrtino svojih stroškov.

                  3.

                  Sodišče Evropske unije nosi svoje stroške in tri četrtine stroškov, ki so jih priglasili pritožniki.

         (1)  UL C 441, 28.11.2016.


title: Zadeva T-534/18: Tožba, vložena 7. septembra 2018 – Peek & Cloppenburg/EUIPO – Peek & Cloppenburg (Peek)

text:
               29.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/38

      Tožba, vložena 7. septembra 2018 – Peek & Cloppenburg/EUIPO – Peek & Cloppenburg (Peek)
      (Zadeva T-534/18)
      (2018/C 392/46)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf (Düsseldorf, Nemčija) (zastopnik: P. Lange, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Peek & Cloppenburg KG, Hamburg (Hamburg, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije Peek – prijava št. 1 915 438

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 31. maja 2018 v zadevi R 115/2005-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev člena 8(4) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta v povezavi s členom 15(2) MarkenG (zakon o blagovni znamki);

                  —

                  kršitev člena 8(4) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 8(4) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta v povezavi s členom 15(2) zakona o blagovni znamki zaradi ugotovitve verjetnosti zmede;

                  —

                  kršitev člena 63 Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 v povezavi s pravilom 20(7)(c) Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95.


title: Zadeva C-244/17: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 4. septembra 2018 – Evropska komisija/Svet Evropske unije (Ničnostna tožba – Sklep (EU) 2017/477 – Stališče, ki se sprejme v imenu Evropske unije v Svetu za sodelovanje, ustanovljenem na podlagi Sporazuma o okrepljenem partnerstvu in sodelovanju med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Republiko Kazahstan na drugi strani, glede načina delovanja Sveta za sodelovanje, Odbora za sodelovanje, posebnih pododborov ali kakršnih koli drugih teles – Člen 218(9) PDEU – Sklep o določitvi stališč, ki naj se v imenu Unije zastopajo v organu, ustanovljenem z mednarodnim sporazumom – Sporazum, ki vključuje nekatere določbe, ki jih je mogoče povezati s skupno zunanjo in varnostno politiko (SZVP) – Pravilo o glasovanju)

text:
               5.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/9

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 4. septembra 2018 – Evropska komisija/Svet Evropske unije
      (Zadeva C-244/17) (1)

      ((Ničnostna tožba - Sklep (EU) 2017/477 - Stališče, ki se sprejme v imenu Evropske unije v Svetu za sodelovanje, ustanovljenem na podlagi Sporazuma o okrepljenem partnerstvu in sodelovanju med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Republiko Kazahstan na drugi strani, glede načina delovanja Sveta za sodelovanje, Odbora za sodelovanje, posebnih pododborov ali kakršnih koli drugih teles - Člen 218(9) PDEU - Sklep o določitvi stališč, ki naj se v imenu Unije zastopajo v organu, ustanovljenem z mednarodnim sporazumom - Sporazum, ki vključuje nekatere določbe, ki jih je mogoče povezati s skupno zunanjo in varnostno politiko (SZVP) - Pravilo o glasovanju))
      (2018/C 399/10)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Havas, L. Gussetti in P. Aalto, agenti, nato L. Havas in L. Gussetti, agenta)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in P. Mahnič Bruni, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Sklep Sveta (EU) 2017/477 z dne 3. marca 2017 o stališču, ki se v imenu Evropske unije sprejme v Svetu za sodelovanje, ustanovljenem na podlagi Sporazuma o okrepljenem partnerstvu in sodelovanju med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Republiko Kazahstan na drugi strani, glede načina delovanja Sveta za sodelovanje, Odbora za sodelovanje, posebnih pododborov ali kakršnih koli drugih teles se razglasi za ničen.

                  2.

                  Učinki Sklepa 2017/477 se ohranijo v veljavi.

                  3.

                  Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 239, 24.7.2017.


title: Zadeva C-35/18 P: Pritožba, ki jo je družba Carrera Brands Ltd vložila 18. januarja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 16. novembra 2017 v zadevi T-419/16, Carrera Brands Ltd/EUIPO

text:
               26.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 427/2

      Pritožba, ki jo je družba Carrera Brands Ltd vložila 18. januarja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 16. novembra 2017 v zadevi T-419/16, Carrera Brands Ltd/EUIPO
      (Zadeva C-35/18 P)
      (2018/C 427/02)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnica: Carrera Brands Ltd (zastopnik: C. Markowsky, Rechtsanwalt)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, Autec AG
      Sodišče Evropske unije (šesti senat) je s sklepom z dne 14. junija 2018 pritožbo zavrglo kot očitno neutemeljeno in pritožnici naložilo, naj nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-604/18 P: Pritožba, ki so jo Eleni Pavlikka Bourdouvali in drugi vložili 24. septembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti razširjeni senat) z dne 13. julija 2018 v zadevi Eleni Pavlikka Bourdouvali in drugi/Svet Evropske unije in drugi, T-786/14

text:
               26.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 427/28

      Pritožba, ki so jo Eleni Pavlikka Bourdouvali in drugi vložili 24. septembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti razširjeni senat) z dne 13. julija 2018 v zadevi Eleni Pavlikka Bourdouvali in drugi/Svet Evropske unije in drugi, T-786/14
      (Zadeva C-604/18 P)
      (2018/C 427/36)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožniki: Eleni Pavlikka Bourdouvali in drugi (zastopniki: P. Tridimas, Barrister, K. Chrysostomides, Δικηγόρος)

         Druge stranke v postopku: Svet Evropske unije, Evropska komisija, Evropska centralna banka, Euroskupina, ki jo zastopa Svet Evropske unije, Evropska unija, ki jo zastopa Evropska komisija

         Predlogi

      Pritožniki Sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  razveljavi sodbo Splošnega sodišča;

                  —

                  ugodi predlogom tožečih strank v postopku pred Splošnim sodiščem;

                  —

                  drugim strankam naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožniki trdijo, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker je:

                  (a)

                  ugotovilo, da Euroskupina od Cipra ni zahtevala, da sprejme ukrepe, ki so jim povzročili izgubo, ali da teh ukrepov ni bilo mogoče zahtevati na podlagi delovanja, ki ga gre pripisati EU;

                  (b)

                  ugotovilo, da sporočilo za medije ECB z dne 21. marca 2013 ni povzročilo škode pritožnikom;

                  (c)

                  ugotovilo, da druge stranke z nekaterimi drugimi akti niso zahtevale od Cipra, da izvaja škodljive ukrepe in/ali niso zahtevale sprejetje škodljivih ukrepov, uvedenih s spremembami škodljivih uredb 30. julija 2013;

                  (d)

                  ugotovilo, da s Sklepom Sveta 2013/236 (1) niso bili zahtevani vsi škodljivi ukrepi;

                  (e)

                  ugotovilo, da ni bilo resne kršitve lastninske pravice, zagotovljene s členom 17(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in členom 1 Protokola 1 k Evropski konvenciji o varstvu temeljnih pravic in svoboščin, načela varstva legitimnih pričakovanj in načela prepovedi diskriminacije;

            Pritožniki trdijo, da škodljivi ukrepi ne izpolnjujejo zahteve, da morajo biti omejitve lastninske pravice določene z zakonom, in zahteve po sorazmernosti. Menijo, da je ravnanje drugih strank vzbudilo legitimno pričakovanje, da ne bodo sprejeti ukrepi za reševanje s sredstvi upnikov, ki bi nalagali „odbitek“ na njihovo premoženje. Menijo, da so bili kot vlagatelji in/ali delničarji Banke Ciper in Laiki diskriminirani, med drugim glede na vlagatelje in delničarje bank v drugih državah članicah Euroskupine, ki so bili upravičeni do finančne pomoči, ki je bila podobna tisti, dodeljeni Cipru.

         (1)  Sklep Sveta z dne 25. aprila 2013 naslovljen na Ciper o posebnih ukrepih za ponovno vzpostavitev finančne stabilnosti in trajnostne rasti (UL 2013, L 141, str. 32).


title: Zadeva T-506/18: Tožba, vložena 24. avgusta 2018 – Poljska/Komisija

text:
               26.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 427/78

      Tožba, vložena 24. avgusta 2018 – Poljska/Komisija
      (Zadeva T-506/18)
      (2018/C 427/105)
      Jezik postopka: poljščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Republika Poljska (zastopnik: B. Majczyna)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Izvedbeni sklep Komisije C(2018) 3826 final z dne 13. junija 2018 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (1) razglasi za ničen v delu, v katerem so bili iz financiranja Evropske unije izključeni odhodki iz izjave o odhodkih Republike Poljske v višini 1 421 755,79 EUR in 1 436 426,73 EUR;

                  —

                  Evropski komisij naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 52(1) Uredbe št. 1306/2013 (2), ker je bil na podlagi zmotno ugotovljenega dejanskega stanja in razlage prava izveden finančni popravek,

                              —

                              Republika Poljska trdi, da so bili zneski, ki so bili z izpodbijanim sklepom izključeni iz financiranja Evropske unije, porabljeni v skladu s predpisi Unije, ki določajo pravila za izvajanje posebne podpore tobačnemu sektorju, in sicer z Uredbo št. 73/2009 (3), Uredbo št. 1120/2009 (4) in Uredbo št. 1122/2009 (5). Način, na katerega se je ta podpora izvajala s strani poljskih organov, je bila tudi v skladu z nacionalno zakonodajo in akcijskim programom, predloženim Komisiji glede dejavnosti, ki jih izvaja Poljska v okviru posebne podpore na podlagi člena 68 Uredbe št. 73/2009.

                              —

                              Glede dela tožbenega razloga, ki se nanaša preglede na kraju samem, in zadevajo preglede pri proizvajalcu, Republika Poljska trdi, da niti na podlagi prava Unije niti na podlagi nacionalnega prava za proizvajalce ni obstajala obveznost, da vse pridelan tobak dostavi prvemu predelovalcu. Poljski sistem pregledov na kraju samem naj bi v polnem obsegu omogočal učinkovito preverjanje izpolnjevanja vseh pogojev za upravičenost.

                              —

                              Glede dela tožbenega razloga, ki se nanaša na preglede na kraju samem na zbirnih mestih, Republika Poljska trdi, da so ti pregledi popolnoma zagotovili preverjanje izpolnjevanja vseh kakovostnih zahtev, ki jih mora izpolnjevati surovi tobak, da bi bil upravičen do podpore, vključno z zahtevami po vsebnosti vlage in glede vsebnosti peska in nečistoč.

                              —

                              Glede dela tožbenega razloga, ki se nanaša na očitek, da naj ne bi bilo posebnega sistema za zmanjšanja in izključitve, Republika Poljska trdi, da je poljski sistem kazni na področju posebne podpore za tobačni sektor popolnoma v skladu s členom 21(1) Uredbe št. 73/2009. Ta sistem naj bi bil predvsem zelo restriktiven in naj bi izključeval nastanek kakršnegakoli tveganja za nastanek finančne škode skladom.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 52(2) Uredbe št. 1306/2013 z uporabo pavšalnega popravka, ki je – glede na morebitno finančno škodo za proračun Unije – pretirano visok
                  Po mnenju Republik Poljske je pavšalni popravek Komisije v višini 5 % previsok in presega morebitno največjo škodo, ki bi lahko nastala skladom.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 296(2) PDEU
                  V zvezi s tem Republika Poljska očita protislovje v pisanju, ki ji ga je Komisija poslala med preiskavo in trdi, da Komisija ni obrazložila očitka, da je Republika Poljska kršila nekatere predpise Unije, ki jih je navedla.

         (1)  Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2018/873 (UL, 2018, L 152, str. 29).

         (2)  Uredba (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (EC) No 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 (UL 2013, L 347, str. 549).

         (3)  Uredba Sveta (ES) št. 73/2009 z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/2003 (UL 2009, L 30, str. 16).

         (4)  Uredba Komisije (ES) št. 1120/2009 z dne 29. oktobra 2009 o podrobnih pravilih za izvajanje sheme enotnega plačila iz naslova III Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete (UL 2009, L 316, str. 1).

         (5)  Uredba komisije (ES) št. 1122/2009 z dne 30. novembra 2009 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 v zvezi z navzkrižno skladnostjo, modulacijo ter integriranim administrativnim in kontrolnim sistemom v okviru shem neposrednih podpor za kmete, določenih za navedeno uredbo, ter za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 v zvezi z navzkrižno skladnostjo v okviru sheme podpore, določene za sektor vina (UL 2009, L 316, str. 65).


title: Zadeva T-128/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. oktobra 2018 – Daimler/Komisija (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokumenti v zvezi s postopkom, uvedenim na podlagi člena 29 Direktive 2007/46/ES, ki državi članici omogoča, da zavrne registracijo vozil, ki pomenijo resno tveganje za prometno varnost ali okolje ali javno zdravje — Zavrnitev dostopa — Izjema glede zaščite inšpekcij, preiskav in revizij — Splošna domneva — Aarhuška konvencija — Zavrnitev vpogleda v spis — Člen 41 Listine o temeljnih pravicah)

text:
               26.11.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 427/36

      Sodba Splošnega sodišča z dne 4. oktobra 2018 – Daimler/Komisija
      (Zadeva T-128/14) (1)

      (Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti v zvezi s postopkom, uvedenim na podlagi člena 29 Direktive 2007/46/ES, ki državi članici omogoča, da zavrne registracijo vozil, ki pomenijo resno tveganje za prometno varnost ali okolje ali javno zdravje - Zavrnitev dostopa - Izjema glede zaščite inšpekcij, preiskav in revizij - Splošna domneva - Aarhuška konvencija - Zavrnitev vpogleda v spis - Člen 41 Listine o temeljnih pravicah)
      (2018/C 427/44)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Daimler AG (Stuttgart, Nemčija) (zastopniki: C. Arhold, B. Schirmer in N. Wimmer, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva F. Clotuche-Duvieusart, nato G. Wilms in F. Clotuche-Duvieusart ter na koncu H. Krämer in F. Clotuche-Duvieusart, agenti, skupaj z R. Van der Houtom, nato z R. Van der Houtom in C. Wagner, odvetnikoma)

         Intervenienti v podporo tožene stranke: Svet Evropske unije (zastopnici: M. Simm in A. Jensen, agentki), Evropski parlament (zastopnika: N. Görlitz in L. Visaggio, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa Ares(2013) 3715941 Komisije z dne 13. decembra 2013, s katerim je bil tožeči stranki zavrnjen dostop do dokumentov v zvezi s postopki, ki jih je Francoska republika uvedla v skladu s členom 29 Direktive 2007/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o vzpostavitvi okvira za odobritev motornih in priklopnih vozil ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila (Okvirna direktiva) (UL 2007, L 263, str. 1).

         Izrek

                  1.

                  Sklep Ares(2013) 3715941 Evropske komisije z dne 13. decembra 2013, s katerim je bil družbi Daimler AG zavrnjen dostop do dokumentov v zvezi s postopki, ki jih je Francoska republika uvedla v skladu s členom 29 Direktive 2007/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o vzpostavitvi okvira za odobritev motornih in priklopnih vozil ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila (Okvirna direktiva), se razglasi za ničen.

                  2.

                  Komisija poleg svojih stroškov nosi tudi stroške družbe Daimler.

                  3.

                  Svet Evropske unije in Evropski parlament nosita svoje stroške.

         (1)  UL C 151, 19.5.2014.


title: Zadeva C-595/18 P: Pritožba, ki jo je The Goldman Sachs Group Inc. vložila 21. septembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 12. julija 2018 v zadevi T-419/14, The Goldman Sachs Group/Evropska komisija

text:
               10.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 445/6

      Pritožba, ki jo je The Goldman Sachs Group Inc. vložila 21. septembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 12. julija 2018 v zadevi T-419/14, The Goldman Sachs Group/Evropska komisija
      (Zadeva C-595/18 P)
      (2018/C 445/07)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: The Goldman Sachs Group Inc. (zastopnika: A. Mangiaracina, avvocatessa, J. Koponen, advokat)

         Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Prysmian SpA, Prysmian Cavi e Sistemi Srl

         Predlog

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano sodbo razveljavi;

                  —

                  v celoti ali delno (na primer od maja 2007 ali od novembra 2007, ko so družba GS Group in njene hčerinske družbe imele le približno 45 % in 26 % delnic družbe Prysmian) razglasi ničnost členov 1, 2, 3 in 4 Sklepa Komisije C(2014) 2139 (1) z dne 2. aprila 2014 v delu, v katerem se nanašajo na pritožnico; in/ali

                  —

                  zniža globo, ki je bila pritožnici naložena s členom 2 Sklepa Komisije C(2014) 2139 z dne 2. aprila 2014; in

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji in pritožbenega postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je s tem, da je odgovornost za kršitev, ki jo je izvajala družba Prysmian od 29. julija 2005 do 3. maja 2007 („obdobje pred PJP“), pripisala pritožnici, napačno uporabilo člen 101 PDEU in člen 23(2) Uredbe št. 1/2003. (2)

      Drugi pritožbeni razlog: pritožnica med 3. majem 2007 in 28. januarjem 2009 („obdobje po PJP“) ni izvajala odločilnega vpliva v smislu sodne prakse.
      Tretji pritožbeni razlog: predlog, naj Sodišče pritožnici prizna upravičenost do vsakršnega znižanja globe, ki se prizna družbi Prysmian.

         (1)  Sklep Komisije z dne 2. aprila 2014 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva AT.39610 – Električni kabli).

         (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).


title: Zadeva T-604/18: Tožba, vložena 9. oktobra 2018 – Google in Alphabet/Komisija

text:
               10.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 445/21

      Tožba, vložena 9. oktobra 2018 – Google in Alphabet/Komisija
      (Zadeva T-604/18)
      (2018/C 445/26)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Google LLC (Mountain View, Kalifornija, Združene države), Alphabet, Inc. (Mountain View) (zastopniki: N. Levy, Solicitor, P. Stuart, Barrister, J. Schindler in A. Lamadrid de Pablo, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

                  —

                  sklep Komisije z dne 18. julija 2018 v zadevi COMP/AT.40099 – Google Andrоid razglasi za ničen;

                  —

                  podredno, v okviru neomejene sodne pristojnosti globo, ki je bila naložena tožečima strankama, odpravi ali zmanjša, in

                  —

                  Komisiji vsekakor naloži plačilo stroškov tožeče stranke v zvezi s tem postopkom.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      S to tožbo se predlaga razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2018) 4761 final z dne 18. julija 2018 v zvezi s postopkom na podlagi člena 102 PDEU in člena 54 Sporazuma EGP (AT.40099 – Google Android).
      Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata šest tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: izpodbijani sklep vsebuje napake pri presoji, kar zadeva opredelitev trga in prevladujoč položaj na njem.

                              —

                              Tožeči stranki glede tega trdita, da je v izpodbijanem sklepu napačno ugotovljeno, da je platforma Android prevladujoča.

                              —

                              Tožeči stranki dalje trdita, da je v izpodbijanem sklepu napačno ugotovljeno, da je platforma Play prevladujoča.

                              —

                              Tožeči stranki prav tako izpostavljata, da trditev v izpodbijanem sklepu, da ima Google prevladujoč položaj glede storitev splošnega iskanja, ki so na voljo uporabnikom, ne sovpada s predpostavko o obstoju zlorabe, ki je vsebovana v njem in ki se nanaša na aplikacije za iskanje, glede katerih je podeljena licenca proizvajalcem originalne opreme.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: v izpodbijanem sklepu je napačno ugotovljeno, da imajo pogoji glede prednamestitve, vsebovani v sporazumu družbe Google o distribuciji mobilnih aplikacij, elemente zlorabe.

                              —

                              Tožeči stranki glede tega trdita, da v izpodbijanem sklepu ni dokazano, da imajo izpodbijani pogoji glede prednamestitve verjetno za posledico izključitev konkurence.

                              —

                              Tožeči stranki poleg tega trdita, da v izpodbijanem sklepu napačno ni upoštevano, da so pogoji glede prednamestitve objektivno upravičeni, ker omogočajo družbi Google, da platformo Android daje na voljo brezplačno.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: v izpodbijanem sklepu je napačno ugotovljeno, da že sam pogoj glede prednamestitve, vsebovan v sporazumih družbe Google o razdelitvi dohodkov na podlagi portfelja, pomeni zlorabo.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: v izpodbijanem sklepu je napačno ugotovljeno, da to, da družba Google podelitev licence za aplikaciji Play in Google Search pogojuje z izpolnjevanjem obveznosti glede prepovedi fragmentacije, vsebovanimi v sporazumu o prepovedi fragmentacije.

                              —

                              Tožeči stranki glede tega trdita, da je v izpodbijanem sklepu napačno ugotovljeno, da obveznosti glede prepovedi fragmentacije verjetno omejujejo konkurenco.

                              —

                              Tožeči stranki poleg tega trdita, da v izpodbijanem sklepu ni upoštevano, da so obveznosti glede prepovedi fragmentacije objektivno upravičene, ker zagotavljajo kompatibilnost.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: v izpodbijanem sklepu je kršena pravica tožečih strank do obrambe.

                              —

                              Tožeči stranki glede tega trdita, da jima je Komisija svojo analizo „enako učinkovitega konkurenta“ neustrezno predstavila v dopisih s predstavitvijo dejanskega stanja ter da jima ni zagotovila ustnega zaslišanja.

                              —

                              Tožeči stranki poleg tega trdita, da je Komisija kršila njuno pravico do vpogleda v spis.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: izpodbijani sklep je napačen, kar zadeva naložitev globe in njen izračun.

                              —

                              Tožeči stranki glede tega trdita, da globa ni zakonita, ker z njo ni upoštevano, da pri družbi Google nista bila podana naklep ali malomarnost.

                              —

                              Tožeči stranki poleg tega trdita, da globa ni zakonita, ker ni v skladu z načelom sorazmernosti.

                              —

                              Tožeči stranki podredno trdita tudi, da je v izpodbijanem sklepu globa napačno izračunana.


title: Zadeva C-605/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Avstrija) 25. septembra 2018 – Adler Real Estate AG in drugi

text:
               10.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 445/7

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Avstrija) 25. septembra 2018 – Adler Real Estate AG in drugi
      (Zadeva C-605/18)
      (2018/C 445/08)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožniki: Adler Real Estate AG, Petrus Advisers LLP, TZ

         Nasprotna stranka: Finanzmarktaufsichtsbehörde

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 3(1a), četrti pododstavek, točka (iii), Direktive 2004/109/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2004 o uskladitvi zahtev v zvezi s preglednostjo informacij o izdajateljih, katerih vrednostni papirji so sprejeti v trgovanje na reguliranem trgu, in o spremembah Direktive 2001/34/ES (1), kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 2013/50/EU Evropskega parlamenta in Sveta, razlagati tako, da je pogoj za dopustnost „strožjih zahtev“ za „imetnike delnic oziroma fizične ali pravne osebe“ ta, da „zakone in druge predpise“, v katerih so določene strožje zahteve za obveščanje o deležu, „nadzira“ organ, ki ga je imenovala država članica v skladu s členom 4 Direktive 2004/25/ES (2) […] o ponudbah za prevzem, in da ta nadzor obsega upoštevanje strožjih zahtev glede obveščanja o deležu v smislu Direktive 2004/109/ES?

                  2.

                  Ali člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah nasprotuje nacionalni praksi, v skladu s katero se pravnomočni odločbi nadzornega organa v skladu s členom 4 Direktive 2004/25/ES, s katero je bilo ugotovljeno, da je oseba kršila nacionalne predpise, ki so bili sprejeti za prenos Direktive 2004/25/ES, priznava zavezujoči učinek tudi v okviru upravnega prekrškovnega postopka, ki teče proti isti osebi zaradi kršitve na to nanašajočih se nacionalnih določb, ki so bile sprejete za prenos Direktive 2004/109/ES (Direktiva o preglednosti), tako da ta oseba s pravnega in dejanskega vidika ne more prerekati že pravnomočno ugotovljene kršitve pravnega predpisa?

         (1)  UL 2004, L 390, str. 38.

         (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/25/ES z dne 21. aprila 2004 o ponudbah za prevzem (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 2, str. 20).


title: Zadeva T-609/18: Tožba, vložena 5. oktobra 2018 – Fujifilm Recording Media/EUIPO – iTernity (d:ternity)

text:
               10.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 445/22

      Tožba, vložena 5. oktobra 2018 – Fujifilm Recording Media/EUIPO – iTernity (d:ternity)
      (Zadeva T-609/18)
      (2018/C 445/27)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Fujifilm Recording Media GmbH (Kleve, Nemčija) (zastopniki: R. Härer, C. Schulze, C. Weber, H. Ranzinger in C. Gehweiler, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: iTernity GmbH (Freiburg, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „d:ternity“ – znamka Evropske unije št. 11 152 154

         Postopek pred EUIPO: postopek za izbris

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 25. julija 2018 v zadevi R 2324/2018-4

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  podredno, ugotovi, da se postopek ustavi;

                  —

                  EUIPO in drugi stranki naloži plačilo stroškov, ki so nastali pred Splošnim sodiščem in pred odborom za pritožbe.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev členov 18 in 64 Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-624/18: Tožba, vložena 18. oktobra 2018 – Gres de Aragón/EUIPO (GRES ARAGÓN)

text:
               10.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 445/23

      Tožba, vložena 18. oktobra 2018 – Gres de Aragón/EUIPO (GRES ARAGÓN)
      (Zadeva T-624/18)
      (2018/C 445/28)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Gres de Aragón, SA (Alcalñiz, Španija) (zastopnik: J. Learte Álvarez, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: Prijava figurativne znamke Unije GRES ARAGÓN – prijava za registracijo št. 16 311 938

         Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 16. avgusta 2018 v zadevi R 2269/2017-1

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo v delu, v katerem je bila zavrnjena prijava znamke Evropske unije št. 16 311 938 GRES ARAGÓN za nekatere vrste blaga in storitev, na katere se prijava nanaša,

                  —

                  odredi nadaljevanje obravnave zadevne prijave za vse proizvode in storitve, na katere se nanaša prvotna prijava,

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

      Kršitev člena 7(1)(b) in (c), (2) in (3) Uredbe (EU) št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-629/18: Tožba, vložena 18. oktobra 2018 – mobile.de/EUIPO (upodobitev avtomobila v besedilnem oblačku)

text:
               10.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 445/23

      Tožba, vložena 18. oktobra 2018 – mobile.de/EUIPO (upodobitev avtomobila v besedilnem oblačku)
      (Zadeva T-629/18)
      (2018/C 445/29)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: mobile.de GmbH (Dreilinden, Nemčija) (zastopnik: T. Lührig, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije (upodobitev avtomobila v besedilnem oblačku) – prijava št. 15 598 931

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 7. avgusta 2018 v zadevi R 2653/2017-4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev člena 49(1) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 71(1), drugi stavek, Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 68(1), četrti stavek, Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta v povezavi s členom 23(1)(d) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625;

                  —

                  kršitev člena 68(1), četrti stavek, Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta v povezavi s členom 23(1)(e) in členom 22(1)(b) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625.


title: Zadeva C-638/18: Tožba, vložena 12. oktobra 2018 – Evropska komisija/Romunija

text:
               10.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 445/11

      Tožba, vložena 12. oktobra 2018 – Evropska komisija/Romunija
      (Zadeva C-638/18)
      (2018/C 445/14)
      Jezik postopka: romunščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Nicolae, K. Petersen, agenta)

         Tožena stranka: Romunija

         Predlog tožeče stranke

                  —

                  Ugotovi naj se, da s tem, da sistematično in dolgotrajno leta 2007 ni spoštovala dnevnih mejnih vrednosti za PM10, in s tem, da od leta 2007 do vključno leta 2014, z izjemo leta 2013, sistematično in dolgotrajno ni spoštovala letnih mejnih vrednosti za koncentracije PM10, v območju RO32101 Bukarešta, Romunija ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 13(1) v povezavi s prilogo XI k Direktivi 2008/50/ES (1);

                  —

                  ugotovi naj se, da kar zadeva območje RO32101 Bukarešta, Romunija od 11. junija 2010 ni izpolnila obveznosti iz člena 23(1) v povezavi s prilogo XV, del A, k Direktivi 2008/50/ES, zlasti obveznosti, ki je določena v drugem odstavku, in sicer zagotoviti, da bo obdobje preseganja mejnih vrednosti PM10 čim krajše;

                  —

                  Romuniji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Od leta 2007 so bile v območju RO32101 Bukarešta, sistematično in dolgotrajno presežene dnevne mejne vrednosti koncentracije PM10. Poleg tega so bile od leta 2007 do vključno leta 2014, z izjemo leta 2013, v tem območju presežene letne mejne vrednosti za koncentracije PM10. Ti presežki zadostujejo za ugotovitev kršitve določb iz člena 13(1) Direktive 2008/50/ES v povezavi z določbami iz priloge XI k tej direktivi.
      Kljub tem preseganjem Romunija ni pripravila načrtov za kakovost zraka, ki bi odražali določbe iz člena 23(1) Direktive, zlasti obveznosti sprejetja ustreznih ukrepov, da bi bilo obdobje preseganja mejnih vrednosti PM10 čim krajše. Ta kršitev izhaja iz daljšega obdobja, med katerim je bilo zabeleženo preseganje, dolgih rokov, ki so bili določeni za prenehanje preseganja, neobstoja nekaterih elementov, ki so določeni v prilogi XV, del A, k direktivi, ter iz dejstva, da se pri načrtih ne upoštevajo vsi glavni razlogi za preseganje mejnih vrednosti in da ti ne predvidevajo niti zadostnih obveznih ukrepov za zagotovitev spoštovanja mejnih vrednosti.

         (1)  UL 2008 L 152, str. 1.


title: Zadeva C-614/18: Tožba, vložena 28. septembra 2018 – Evropska komisija/Slovaška republika

text:
               10.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 445/8

      Tožba, vložena 28. septembra 2018 – Evropska komisija/Slovaška republika
      (Zadeva C-614/18)
      (2018/C 445/10)
      Jezik postopka: slovaščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Tokár in C. Cattabriga, agenta)

         Tožena stranka: Slovaška republika

         Predlog tožeče stranke

      Evropska komisija Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da Slovaška republika s tem, da državljanom tretji držav, ki niso družinski člani državljanov Evropske unije in katerih vloga za izdajo vizuma je bila zavrnjena oziroma katerih vizum je bil razveljavljen ali preklican, ni priznala pravice do sprožitve sodnega postopka, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 19(1) Pogodbe o Evropski uniji in člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v povezavi z določbami člena 32(3), člena 34(7) in člena 35(7) Uredbe (ES) št. 810/2009 (1) (Vizumski zakonik);

                  —

                  Slovaški republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Komisija v utemeljitev tožbe navaja, da so bila pravna vprašanja, ki so sporna v obravnavani zadevi, jasno rešena v sodbi Sodišča z dne C-403/16, El Hassani, v kateri je Sodišče odločilo, da je treba člen 32(3) Uredbe (ES) št. 810/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o vizumskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 610/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 (2), v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da državam članicam nalaga obveznost, da zagotovijo postopek s pravnim sredstvom zoper odločbe o zavrnitvi izdaje vizuma, katerega podrobna pravila ureja pravni red vsake države članice ob upoštevanju načel enakovrednosti in učinkovitosti. Ta postopek mora zagotavljati, da v neki fazi postopka obstaja možnost pravnega sredstva pred sodiščem.
      Komisija zato meni, da s trditvami, ki jih je Slovaška republika v obravnavani zadevi predložila v predhodnem postopku, ni mogoče uspeti in potrjuje svoje stališče, da Slovaška republika ne izpolnjuje svojih obveznosti, ki so bile navedene v tožbi.

         (1)  Uredba (ES) št. 810/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o vizumskem zakoniku Skupnosti (Vizumski zakonik) (UL 2009, L 243, str. 1).

         (2)  Uredba (EU) št. 610/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o spremembi Uredbe (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o Zakoniku Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah), Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma, uredb Sveta (ES) št. 1683/95 in (ES) št. 539/2001 ter uredb (ES) št. 767/2008 in (ES) št. 810/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2013, L 182, str. 1).


title: Zadeva C-442/18 P: Pritožba, ki jo je Evropska centralna banka vložila 5. julija 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 26. aprila 2018 v zadevi T-251/15, Espírito Santo Financial (Portugal)/Evropska centralna banka

text:
               10.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 445/2

      Pritožba, ki jo je Evropska centralna banka vložila 5. julija 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 26. aprila 2018 v zadevi T-251/15, Espírito Santo Financial (Portugal)/Evropska centralna banka
      (Zadeva C-442/18 P)
      (2018/C 445/02)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnica: Evropska centralna banka (zastopniki: F. Malfrère, M. Ioannidis, agenta, H.-G. Kamman, Rechtsanwalt)

         Druga stranka v postopku: Espírito Santo Financial (Portugal), SGPS, SA

         Predlog

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi prvo točko izreka sodbe Splošnega sodišča z dne 26. aprila 2018, Espírito Santo Financial (Portugal), SGPS, SA proti ECB, T-251/15, EU:T:2018:234;

                  —

                  tožbo zavrne tudi glede zavrnitve ECB, da razkrije znesek kredita, navedenega v odlomkih zapisnika, ki vsebuje odločitev Sveta ECB z dne 28. julija 2014;

                  —

                  podredno predlogu iz druge alineje, zadevo vrne v odločanje Splošnemu sodišču Evropske unije;

                  —

                  odloči, da tožeča stranka in nasprotna stranka v pritožbi nosi dve tretjini (2/3) stroškov postopka, ECB pa eno tretjino (1/3) stroškov postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvi in edini pritožbeni razlog: kršitev člena 10.4 Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke (v nadaljevanju: Statut) in prve alineje člena 4(1)(a) Sklepa 2004/258 (1)

      ECB navaja, da je Splošno sodišče napačno razlagalo in uporabilo člen 10.4 Statuta in prvo alinejo člena 4(1)(a) Sklepa 2004/258 s tem, da je izpodbijani sodbi zlasti v točkah 55, od 75 do 81 in 124 ter 161 presodilo, da mora biti diskrecija Sveta glede razkritja njegovih zapisnikov „izvrševana v skladu s pogoji in omejitvami, ki jih določa Sklep 2004/258“ (točka 80), kar v konkretnem primeru pomeni, da mora ECB podati obrazložitev, ki pojasnjuje kako razkritje informacij iz zapisnikov sej Sveta, v katerih so odločitve Sveta, konkretno in dejansko ogrozijo javni interes kar zadeva tajnost sej organov odločanja ECB.
      Člen 10.4 Statuta določa domnevo, da mora informacija, ki je del sej Sveta, ostati tajna, zato da se zaščiti neodvisnost in učinkovitost ECB. To pravilo primarnega prava, od katerega s sekundarno zakonodajo ni mogoče odstopati, se uporablja tudi za odlomke zapisnikov, v katerih so odločitve Sveta. To pravilo je ponovno navedeno v prvi alineji člena 4(1)(a) Sklepa 2004/258. Iz splošnega načela tajnosti sej Sveta vključno z odločitvami, kot ga določa člen 10.4. Statuta, izhaja, da ECB svoje odločitve, da rezultate svojih posvetovanj objavi, ne potrebuje podvreči vsebinskim in procesnim standardom iz Sklepa 2004/258. Zlasti ji ni treba pojasniti, zakaj bi razkritje takih zapisnikov Sveta konkretno in dejansko ogrozilo javni interes kar zadeva tajnost sej Sveta.

         (1)  Sklep Evropske centralne banke z dne 4. marca 2004 o dostopu javnosti do dokumentov Evropske centralne banke (ECB/2004/3) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 5, str. 51).


title: Zadeva T-631/18: Tožba, vložena 17. oktobra 2018 – Herholz Vertrieb/EUIPO (#)

text:
               10.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 445/24

      Tožba, vložena 17. oktobra 2018 – Herholz Vertrieb/EUIPO (#)
      (Zadeva T-631/18)
      (2018/C 445/30)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Herholz Vertrieb GmbH & Co. KG (Ahaus, Nemčija) (zastopnik: D. Sprenger, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske Unije # – Prijava št. 16 967 267

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 22. avgusta 2018 v zadevi R 445/2018-2

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo spremeni tako, da se prijavljena znamka Evropske unije registrira;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva C-642/18: Tožba, vložena 12. oktobra 2018 – Evropska komisija/Kraljevina Španija

text:
               10.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 445/12

      Tožba, vložena 12. oktobra 2018 – Evropska komisija/Kraljevina Španija
      (Zadeva C-642/18)
      (2018/C 445/15)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: S. Pardo Quintillán, E. Sanfrutos Cano in F. Thiran, agenti)

         Tožena stranka: Kraljevina Španija

         Predlog tožeče stranke

                  —

                  V skladu s členom 258, prvi odstavek, Pogodbe o delovanju Evropske unije naj se ugotovi,

                              —

                              da Kraljevina Španija s tem, da ni sprejela načrtov ravnanja z odpadki v skladu z zahtevami iz Direktive 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv, (1) oziroma s tem, da navedenih načrtov ni revidirala v skladu z Direktivo 2008/98/ES, kar zadeva avtonomne skupnosti Aragon, Balearski otoki, Kanarski otoki in Madrid ter avtonomno mesto Ceuta, ni izpolnila obveznosti iz člena 28(1) in člena 30(1) Direktive 20008/98/ES in

                              —

                              da Kraljevina Španija s tem, da Komisije ni uradno obvestila o sprejetju ali reviziji načrtov ravnanja z odpadki, kar zadeva avtonomne skupnosti Aragon, Balearski otoki, Kanarski otoki in Madrid ter avtonomno mesto Ceuta, ni izpolnila obveznosti iz člena 33(1) Direktive 20008/98/ES.

                  —

                  Kraljevini Španiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Komisija meni, da Kraljevina Španija ni izpolnila obveznosti iz navedenih določb Direktive 2008/98/ES, ker pred 14. septembrom 2017, ki je bil rok, določen v obrazloženem mnenju z dne 14. julija 2017, ni sprejela zahtevanih ukrepov.

         (1)  UL 2008, L 312, str. 3.


title: Zadeva C-506/18 P: Pritožba, ki jo je Evropski parlament vložil 1. avgusta 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 17. maja 2018 v zadevi T-566/16, Josefsson/Evropski parlament

text:
               10.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 445/3

      Pritožba, ki jo je Evropski parlament vložil 1. avgusta 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 17. maja 2018 v zadevi T-566/16, Josefsson/Evropski parlament
      (Zadeva C-506/18 P)
      (2018/C 445/03)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Pritožnik: Evropski parlament (zastopnici: Í. Ní Riagáin Düro, V. Montebello-Demogeot, agentki)

         Druga stranka v postopku: Erik Josefsson

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano sodbo;

                  —

                  posledično, zavrne tožbo na prvi stopnji;

                  —

                  strankama naloži, naj plačata svoje stroške v tem postopku;

                  —

                  E. Josefssonu naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Parlament v utemeljitev pritožbe navaja te razloge:

                  (i)

                  napačna uporaba prava, izkrivljanje dejstev in pomanjkanje obrazložitve, kar zadeva ugotovitev, da je bila zahteva glede stopnje pravne izobrazbe razlog za odpustitev tožeče stranke;

                  (ii)

                  napačna uporaba prava, kar zadeva ugotovitev Splošnega sodišča, da je treba za sprejetje organizacijske sheme in odločb v zvezi z njo ter za opis delovnih mest, ki so tam vsebovana, uporabiti pravico tožeče stranke do izjave;

                  (iii)

                  izkrivljanje dejstev, očitna napaka pri presoji in pomanjkljiva obrazložitev, kar zadeva ugotovitev, da bi v primeru, da bi bila tudi tožeča stranka zaslišana glede vprašanja, ali ima pravno izobrazbo, to zaslišanje lahko dejansko pripeljalo do drugačnega rezultata v zadevnem postopku odločanja.


title: Zadeva T-477/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. oktobra 2018 – Epsilon International/Komisija (Arbitražna klavzula – Pogodbe, sklenjene v okviru Sedmega okvirnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007 – 2013) – Pravni interes – Upravičeni stroški – Začasna ustavitev plačil – Predlog za razglasitev ničnosti – Sklep o registraciji tožeče stranke v centralno podatkovno bazo sistema za zgodnje odkrivanje in izključitev (EDES) – Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva – Nedopustnost)

text:
               10.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 445/15

      Sodba Splošnega sodišča z dne 24. oktobra 2018 – Epsilon International/Komisija
      (Zadeva T-477/16) (1)

      ((Arbitražna klavzula - Pogodbe, sklenjene v okviru Sedmega okvirnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007 – 2013) - Pravni interes - Upravičeni stroški - Začasna ustavitev plačil - Predlog za razglasitev ničnosti - Sklep o registraciji tožeče stranke v centralno podatkovno bazo sistema za zgodnje odkrivanje in izključitev (EDES) - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Nedopustnost))
      (2018/C 445/19)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Epsilon International SA (Marousi, Grčija) (zastopnika: D. Bogaert in A. Guillerme, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Estrada de Solà, A Katsimerou in A. Kyratsou, agenti)

         Predmet

      Po eni strani predlog na podlagi člena 272 PDEU, naj se ugotovi, prvič, da so zneski, ki jih je Komisija plačala v skladu s Sporazumi o nepovratnih sredstvih Briseide, i-SCOPE in Smart-Islands, upravičeni stroški, drugič, da sklepi Komisije o začasni ustavitvi plačil za projekte i-Locate, eENV-Plus, GeoSmartCity in c-Space niso utemeljeni in, tretjič, da je nezakonito ravnanje Komisije tožeči stranki povzročilo škodo in, po drugi strani, predlog na podlagi, prvič, člena 263 PDEU, naj se za Sklep Komisije z dne 17. Junija 2017 (Ares(2016) 2835215), s katerim je bila družba Epsilon registrirana v bazo podatkov sistema za zgodnje odkrivanje in izključitev (EDES), razglasi za ničnega in, drugič, člena 268 PDEU za plačilo odškodnine za škodo, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela zaradi tega akta.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže.

                  2.

                  Družbi Epsilon International SA se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 402, 31.10.2016.


title: Zadeva C-527/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 13. avgusta 2018 – Gesamtverband Autoteile-Handel e.V./KIA Motors Corporation

text:
               10.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 445/4

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 13. avgusta 2018 – Gesamtverband Autoteile-Handel e.V./KIA Motors Corporation
      (Zadeva C-527/18)
      (2018/C 445/04)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesgerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka in vlagatelj revizije: Gesamtverband Autoteile-Handel e.V.

         Tožena stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: KIA Motors Corporation

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali mora proizvajalec dostop do informacij neodvisnim izvajalcem na podlagi člena 6(1), prvi stavek, Uredbe (ES) št. 715/2007 (1) zagotoviti na način, ki omogoča njihovo nadaljnjo elektronsko obdelavo?

                  2.

                  Ali gre za diskriminacijo neodvisnih izvajalcev, ki je na podlagi člena 6(1), prvi stavek, Uredbe (ES) št. 715/2007 prepovedana, če proizvajalec z vključitvijo podjetja s področja storitev informacijske družbe odpre dodatni informacijski kanal za distribucijo originalnih nadomestnih delov s strani pooblaščenih trgovcev in vzdrževalcev?

         (1)  Uredba (ES) št. 715/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. junija 2007 o homologaciji motornih vozil glede na emisije iz lahkih potniških in gospodarskih vozil (Euro 5 in Euro 6) in o dostopu do informacij o popravilu in vzdrževanju vozil (UL 2007, L 171, str. 1).


title: Zadeva T-63/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. oktobra 2018 – Grupo Orenes/EUIPO – Akamon Entertainment Millenium (Bingo VIVA! Slots) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije Bingo VIVA! Slots – Prejšnja figurativna Evropske unije vive bingo – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Predmet spora)

text:
               10.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 445/16

      Sodba Splošnega sodišča z dne 24. oktobra 2018 – Grupo Orenes/EUIPO – Akamon Entertainment Millenium (Bingo VIVA! Slots)
      (Zadeva T-63/17) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije Bingo VIVA! Slots - Prejšnja figurativna Evropske unije vive bingo - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Predmet spora))
      (2018/C 445/20)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Grupo Orenes, SL (Murcia, Španija) (zastopnica: M. J. Sanmartín Sanmartín, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnica: S. Palmero Cabezas, agentka)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Akamon Entertainment Millenium, SL (Barcelona, Španija)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora EUIPO za pritožbe z dne 7. novembra 2016 (zadeva R 453/2016-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Grupo Orenes in Akamon Entertainment Millenium.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Grupo Orenes, SL se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 95, 27.3.2017.


title: Zadeva C-528/18 P: Pritožba, ki jo je Outsource Professional Services Ltd vložila 13. avgusta 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 31. maja 2018 v zadevi T-340/16, Flatworld Solutions Pvt Ltd/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

text:
               10.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 445/4

      Pritožba, ki jo je Outsource Professional Services Ltd vložila 13. avgusta 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 31. maja 2018 v zadevi T-340/16, Flatworld Solutions Pvt Ltd/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
      (Zadeva C-528/18 P)
      (2018/C 445/05)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Outsource Professional Services Ltd (zastopnik: A. Kempter, Rechtsanwalt)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, Flatworld Solutions Pvt. Ltd

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 31. maja 2018 v zadevi T-340/16;

                  —

                  potrdi odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. aprila 2016 v zadevi R 611/2015-4;

                  —

                  naloži družbi Flatworld Solutions Pvt. Ltd, naj plača stroške, vključno z nujnimi stroški lastnika/naslednika/prijavitelja znamke Evropske unije.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožba temelji na tem, da je Splošno sodišče kršilo pravo Unije, zlasti člen 52(1)(b) Uredbe Sveta 207/2009 (1) o blagovni znamki Skupnosti, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Sveta 2015/2424 (2).
      Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je ugotovilo, da je lastnik/prejšnji imetnik znamke Evropske unije ravnal slaboverno, ko je vložil zahtevo za registracijo znamke št. 006035547. Splošno sodišče je pojem slabe vere razlagalo napačno. To, da se za opis podjetja uporabijo opisni izrazi, nikakor ni nepošteno ali neetično. Zato registracija znamke ni bila izvedena v slabi veri.

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).

         (2)  Uredba (EU) 2015/2424 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2015 o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 o blagovni znamki Skupnosti ter Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti in razveljavitvi Uredbe Komisije (ES) št. 2869/95 o pristojbinah, ki se plačujejo Uradu za harmonizacijo notranjega trga (blagovne znamke in modeli) (UL 2015, L 341, str. 1).


title: Zadeva C-664/18: Tožba, vložena 23. oktobra 2018 – Evropska komisija/Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska

text:
               10.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 445/12

      Tožba, vložena 23. oktobra 2018 – Evropska komisija/Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska
      (Zadeva C-664/18)
      (2018/C 445/16)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Norris-Usher, K. Petersen, agenta)

         Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska

         Predlog tožeče stranke

                  —

                  Ugotovi naj se, da Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna irska s tem, da je nadaljevalo s preseganjem letnih mejnih vrednosti NO2 v območjih UK0001 (Greater London Urban Area); UK0002 (West Midlands Urban Area); UK0003 (Greater Manchester Urban Area); UK 0004 (West Yorkshire Urban Area); UK 0013 (Teesside Urban Area); UK0014 (The Potteries); UK0018 (Kingston upon Hull); UK0019 (Southampton Urban Area); UK0024 (Glasgow Urban Area); UK0029 (Eastern); UK0031 (South East); UK0032 (East Midlands); UK0033 (North West & Merseyside); UK0034 (Yorkshire & Humberside); UK0035 (West Midlands) in UK0036 (North East), in urnih mejnih vrednosti za NO2 v območju UK0001 (Greater London Urban Area) od začetka veljavnosti teh mejnih vrednosti 1. januarja 2010 ni izpolnilo obveznosti iz člena 13 (1) Direktive 2008/50/ES (1) v povezavi z Prilogo XI k tej direktivi;

                  —

                  ugotovi naj se, da Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska od 11. junija 2010 ni izpolnilo svojih obveznosti iz člena 23(1) Direktive 2008/50/ES v povezavi z prilogo XV k tej direktivi glede prej navedenih območij in zlasti obveznosti iz pododstavka 2 člena 23(1), da so obdobja preseganja čim krajša;

                  —

                  Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Od leta 2010 so bile letne mejne vrednosti za NO2 prekoračene v 16 območjih in aglomeracijah, urne mejne vrednosti pa so bile prekoračene v enem območju. Ta preseganja sama po sebi pomenijo kršitev člena 13(1) Direktive 2008/50/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2008 o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo v povezavi s prilogo XI te direktive.
      Kljub tej vztrajni kršitvi člena 13(1) Direktive 2008/50/ES v povezavi s prilogo XI k tej direktivi Združeno kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska ni sprejelo načrtov za kakovost zraka, ki bi predvideli ustrezne ukrepe, tako da bo lahko obdobje preseganja čim krajše. Nezadostnost ukrepov, ki jih je predvidelo Združeno kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska, dokazuje trajanje obdobja, v katerem so bile presežene mejne vrednosti, velikost preseganja in trend glede izpolnjevanja zahtev ter natančna analiza vsakega od zadevnih načrtov za kakovost zraka za 16 območij in aglomeracij, ki so predmet te tožbe.

         (1)  Direktiva 2008/50/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2008 o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo (UL 2008, L 152, str. 1).