title: Zadeva T-339/17: Tožba, vložena 31. maja 2017 – Shenzhen Jiayz Photo Industrial/EUIPO – Seven (sevenoak)

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/60

         Tožba, vložena 31. maja 2017 – Shenzhen Jiayz Photo Industrial/EUIPO – Seven (sevenoak)
   (Zadeva T-339/17)
   (2017/C 239/72)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Shenzhen Jiayz Photo Industrial Ltd (Shenzhen, Kitajska) (zastopnik: M. de Arpe Tejero, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Seven SpA (Leinì, Italija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije, ki vsebuje besedni element „SEVENOAK“ – Prijava št. 13521 125

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe EUIPO z dne 23. marca 2017 v zadevi R 1326/2016-1

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               odobri prijavo znamke Evropske unije št. 13521 125 „SEVENOAK“ za vse proizvode, navedene v prijavi;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov postopka.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Združene zadeve od C-204/12 do C-208/12: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 11. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank van eerste aanleg te Brussel – Belgija) – Essent Belgium NV proti Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (Predhodno odločanje — Regionalni program podpore, ki določa dodelitev zelenih certifikatov, s katerimi je mogoče trgovati, za naprave v zadevni regiji, ki proizvajajo električno energijo iz obnovljivih virov energije — Obveznost dobaviteljev električne energije, da pristojnemu organu letno predložijo neko kvoto certifikatov — Neupoštevanje potrdil o izvoru iz drugih držav članic Evropske unije in držav podpisnic Sporazuma EGP — Upravna globa za nepredložitev certifikatov — Direktiva 2001/77/ES — Člen 5 — Prosti pretok blaga — Člen 28 ES — Člena 11 in 13 Sporazuma EGP — Direktiva 2003/54/ES — Člen 3)

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/3

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 11. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank van eerste aanleg te Brussel – Belgija) – Essent Belgium NV proti Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt
   (Združene zadeve od C-204/12 do C-208/12) (1)

   ((Predhodno odločanje - Regionalni program podpore, ki določa dodelitev zelenih certifikatov, s katerimi je mogoče trgovati, za naprave v zadevni regiji, ki proizvajajo električno energijo iz obnovljivih virov energije - Obveznost dobaviteljev električne energije, da pristojnemu organu letno predložijo neko kvoto certifikatov - Neupoštevanje potrdil o izvoru iz drugih držav članic Evropske unije in držav podpisnic Sporazuma EGP - Upravna globa za nepredložitev certifikatov - Direktiva 2001/77/ES - Člen 5 - Prosti pretok blaga - Člen 28 ES - Člena 11 in 13 Sporazuma EGP - Direktiva 2003/54/ES - Člen 3))
   2014/C 409/03
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Essent Belgium NV

      Tožena stranka: Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt

      ob udeležbi Vlaams Gewest, Vlaamse Gemeenschap (C-204/12, C-206/12 in C-208/12)

      Izrek

               1

               Člen 5 Direktive 2001/77/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. septembra 2001 o spodbujanju proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije na notranjem trgu z električno energijo je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalnemu programu podpore, kakršen je v postopku v glavni stvari, ki določa, da pristojni regionalni regulativni organ certifikate, s katerimi je mogoče trgovati, dodeli ob upoštevanju električne energije, proizvedene iz obnovljivih virov energije na ozemlju zadevne regije, in ki za dobavitelje električne energije določa obveznost, da navedenemu organu letno predložijo neko količino teh certifikatov, ki ustreza deležu kvote glede na njihovo celotno dobavo električne energije v teh regiji, sicer jim grozi upravna globa, pri čemer ni dovoljeno, da ti dobavitelji navedeno obveznost izpolnijo z uporabo potrdil o izvoru iz drugih držav članic Evropske unije ali iz tretjih držav, ki so članice Evropskega gospodarskega prostora.

               2

               Člena 28 ES in 30 ES ter člena 11 in 13 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostorju z dne 2. maja 1992 je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalnemu programu podpore, kot je opisan v točki 1 tega izreka, če:

                           —

                           obstajajo mehanizmi, ki zagotavljajo vzpostavitev pravega trga certifikatov, na katerem se lahko ponudba in povpraševanje srečata in težita k ravnovesju, tako da je zainteresiranim dobaviteljem omogočeno, da pridobijo certifikate na učinkovit način in pod pravičnimi pogoji;

                           —

                           sta način izračuna in znesek upravne globe – ki ga morajo plačati dobavitelji, ki niso izpolnili obveznosti, navedene v točki 1 tega izreka – določena tako, da ne presegata tistega, kar je potrebno za spodbujanje proizvajalcev k dejanskemu povečanju njihove proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije in za spodbujanje dobaviteljev, ki jim je naložena navedena obveznost, k dejanski pridobitvi zahtevanih certifikatov, pri čemer se je treba zlasti vzdržati pretirano strogega kaznovanja navedenih dobaviteljev.

               3

               Pravila o prepovedi diskriminacije, ki jih vsebujejo člen 18 PDEU, člen 4 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992 in člen 3(1) Direktive 2003/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih za notranji trg z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 96/92/ES je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalnemu programu podpore, kot je opisan v točki 1 tega izreka.

      (1)  UL C 227, 28.7.2012.


title: Zadeva C-463/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 20. novembra 2006 — FBTO Schadeverzekeringen N.V. proti Jacku Odenbreitu

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/46

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 20. novembra 2006 — FBTO Schadeverzekeringen N.V. proti Jacku Odenbreitu
   (Zadeva C-463/06)
   (2006/C 326/93)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesgerichtshof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožena stranka in pritožnica: FBTO Schadeverzekeringen N.V.

      Tožeča stranka in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Jack Odenbreit
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je treba napotilo iz člena 11(2) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 (1) z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (v nadaljevanju: uredba) na člen 9(1)(b) iste uredbe razlagati tako, da lahko oškodovanec pred sodiščem v kraju države članice, kjer ima stalno prebivališče, naperi tožbo neposredno zoper zavarovalnico, če je taka neposredna tožba dopustna in ima zavarovalnica sedež na ozemlju države članice?

      (1)  UL L 12, str. 1.


title: Zadeva T-85/09: Tožba, vložena 26. februarja 2009 – Kadi proti Komisiji

text:
               18.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/37

         Tožba, vložena 26. februarja 2009 – Kadi proti Komisiji
   (Zadeva T-85/09)
   2009/C 90/56
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Yassin Abdullah Kadi (zastopniki: D. Anderson, QC, M. Lester, Barrister, G. Martin, Solicitor)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Uredba Komisije (ES) št. 1190/2008 naj se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov te tožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V obravnavani zadevi tožeča stranka predlaga razglasitev delne ničnosti Uredbe Komisije (ES) št. 1190/2008 z dne 28. novembra 2008 o stoprvi spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 881/2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osama bin Ladnom, mrežo Al-Kaida in talibani (1), v delu, v katerem je tožeča stranka vključena v seznam fizičnih in pravnih oseb, entitet ter organizacij, katerih sredstva in finančni viri so zamrznjeni v skladu s tem predpisom. Uredbo št. 881/2002 je Sodišče razglasilo za nično v sodbi z dne 3. septembra 2008 v združenih zadevah Kadi in al Barakaat proti Svetu in Komisiji, C-402/05 in C-415/05. (2)

   Tožeča stranka v utemeljitev svojih zahtevkov navaja štiri tožbene razloge.
   Prvič, tožeča stranka trdi, da izpodbijana uredba nima zadostne pravne podlage, saj naj bi spreminjala Uredbo št. 881/2002 brez ustreznega odločanja Združenih narodov, ki je po mnenju tožeče stranke prvi pogoj za spremembo te uredbe.
   Drugič, tožeča stranka trdi, da izpodbijana uredba krši njegovo pravico do obrambe, in sicer pravico do izjave in pravico do učinkovitega sodnega varstva, ter ne odpravlja kršitev teh pravic, kot jih je ugotovilo Sodišče v sodbi v združenih zadevah C-402/05 in C-415/05. Dalje, tožeča stranka zatrjuje, da izpodbijana uredba ne določa postopka za obveščanje tožeče stranke o dokazih, s katerimi je bila utemeljena odločitev o zamrznitvi njenih sredstev, ali v skladu s katerim bi lahko podal pripombe na te dokaze.
   Tretjič, tožeča stranka navaja, da je Komisija s tem, ko ni prepričljivo obrazložila ohranitve zamrznitve sredstev tožeče stranke, kršila svojo obveznost iz člena 253 (ES).
   Četrtič, tožeča stranka trdi, da Komisija pri odločanju, ali bo sprejela izpodbijano uredbo ni presodila vseh upoštevnih dejstev in okoliščin ter je zato očitno storila napake pri presoji.
   Petič, tožeča stranka trdi, da izpodbijana uredba pomeni neupravičeno in nesorazmerno omejitev njegove lastninske pravice, ki ni utemeljena s prepričljivimi dokazi.

      (1)  UL L 322, str. 25.

      (2)  Še neobjavljena v ZOdl.


title: Zadeva C-235/05 P: Pritožba L'Oréal SA zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat) z dne 16. marca 2005 v zadevi T-112/03, L'Oréal SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), vložena dne 28. maja 2005, druga stranka v postopku pred Odborom za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) je bila Revlon Suisse SA

text:
               20.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/7

         Pritožba L'Oréal SA zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat) z dne 16. marca 2005 v zadevi T-112/03, L'Oréal SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), vložena dne 28. maja 2005, druga stranka v postopku pred Odborom za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) je bila Revlon Suisse SA
   (Zadeva C-235/05 P)
   (2005/C 205/13)
   Jezik postopka: angleščina
   L'Oréal SA, s sedežem v Parizu (Francija), ki jo zastopa Xavier Buffet Delmas d'Autane, je dne 28. maja 2005 pred Sodiščem Evropskih skupnosti vložila pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat) z dne 16. marca 2005 v zadevi L'Oréal SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) druga stranka v postopku pred Odborom za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) je bila Revlon Suisse SA, T-112/03 (1).
   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               a)

               v celoti razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 16. marca 2005, zadeva T-112/03 v celoti in razveljavi odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 15. januarja 2003 v zvezi s pritožbo št. No R0396/2001-4, ki se nanaša na postopke z ugovorom št. B 215048 (vloga Skupnosti št. 1011576);

               b)

               UUNT naloži plačilo vseh stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnik navaja, da naj bi Sodišče prve stopnje kršilo člen 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 (2), in da naj, na podlagi lastnih ugotovitev, ne bi oblikovalo pravnih zaključkov s tem, da naj pri njegovi oceni stopnje podobnosti med prejšnjo znamko (FLEX) in sestavljeno znamko (kot je FLEXI AIR), v kateri je bila prejšnja znamka ponovno prikazana, ne bi upoštevalo šibkega razlikovalnega značaja slednje.
   Znaki naj ne bi bili podobni ali različni na splošno, ampak v posamičnem primeru (to pomeni v luči dojemanja takšnih znakov s strani upoštevne javnosti). Tako bi bilo smiselno, če so se znaki v posamičnem primeru pravilno primerjali, pripisati manj pomena razlikovalnim znakom ali prejšnjim znamkam s šibkim razlikovalnim značajem.
   Pritožnik tudi navaja, da naj bi Sodišče prve stopnje kršilo člen 36 in 53 statuta Sodišča, saj naj bi bila izpodbijana sodba neveljavna zaradi pomanjkanja obrazložitve. Sodišče prve stopnje naj bi kršilo svojo dolžnost obrazložitve s tem, da je v odstavku 82 zgolj odločilo, da „šibek razlikovalni značaj prejšnje znamke ni sporen“, ne da bi sklepalo na verjetnost zmede.

      (1)  UL C 132, 28.5.2005, str. 25.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti UL L 11, 14.01.1994, str. 1


title: Zadeva T-400/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2010 – Enercon proti UUNT – BP (ENERCON) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti ENERCON — Prejšnja besedna znamka Skupnosti ENERGOL — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) — Delna zavrnitev registracije)

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2010 – Enercon proti UUNT – BP (ENERCON)
   (Zadeva T-400/08) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti ENERCON - Prejšnja besedna znamka Skupnosti ENERGOL - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) - Delna zavrnitev registracije)
   2010/C 301/45
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Enercon GmbH (Aurich, Nemčija) (zastopnik: R. Böhm, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Botis, zastopnik)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT: BP plc (London, Združeno kraljestvo)

      Predmet

   Pritožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 14. julija 2008 (zadeva R 957/2006-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama BP plc in Enercon GmbH.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Enercon GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 301, 22.11.2008.


title: Zadeva T-480/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. decembra 2014 – Coca-Cola proti UUNT – Mitico (Master) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti Master — Prejšnje figurativne znamke Skupnosti Coca-Cola in prejšnja nacionalna figurativna znamka C — Relativni razlog za zavrnitev — Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Podobnost znakov — Dokazi v zvezi s komercialno rabo prijavljene znamke)

text:
               9.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/45

         Sodba Splošnega sodišča z dne 11. decembra 2014 – Coca-Cola proti UUNT – Mitico (Master)
   (Zadeva T-480/12) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti Master - Prejšnje figurativne znamke Skupnosti Coca-Cola in prejšnja nacionalna figurativna znamka C - Relativni razlog za zavrnitev - Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Podobnost znakov - Dokazi v zvezi s komercialno rabo prijavljene znamke))
   (2015/C 046/55)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: The Coca-Cola Company (Atlanta, Georgia, Združene države) (zastopniki: S. Malynicz, barrister, D. Stone, L. Ritchie, solicitorja, in S. Baran, barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Modern Industrial & Trading Investment Co. Ltd (Mitico) (Damask, Sirija) (zastopnik: A. I. Malami, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 29. avgusta 2012 (zadeva R 2156/2011-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama The Coca Cola Company in Modern Industrial & Trading Investment Co. Ltd (Mitico)

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 29. avgusta 2012 (zadeva R 2156/2011-2) se razveljavi.

               2.

               UUNT poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasila družba The Coca Cola Company.

               3.

               Družba Modern Industrial & Trading Investment Co. Ltd (Mitico) nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 26, 26.1.2013.


title: Zadeva C-466/13 P: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 22. oktobra 2014 – Repsol YPF SA/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Pritožba – Znamka Skupnosti – Uredba (ES) št. 207/2009 – Člen 8(1)(b) – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Figurativni znak, ki predstavlja črko „R“)

text:
               19.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/11

      Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 22. oktobra 2014 – Repsol YPF SA/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)
      (Zadeva C-466/13 P) (1)

      (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 207/2009 - Člen 8(1)(b) - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Figurativni znak, ki predstavlja črko „R“)
      (2015/C 016/15)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnica: Repsol YPF SA (zastopnika: J.-B. Devaureix in L. Montoya Terán, odvetnika)

         Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, agent)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družba Repsol YPF SA nosi stroške.

         (1)  UL C 313, 26.10.2013.


title: Zadeva T-218/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. septembra 2013 – Italija proti Komisiji (Jezikovna ureditev — Obvestili o splošnih natečajih za zaposlovanje asistentov — Jezik preverjanj — Izbira drugega jezika med tremi uradnimi jeziki)

text:
               26.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/19

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. septembra 2013 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-218/09) (1)

   (Jezikovna ureditev - Obvestili o splošnih natečajih za zaposlovanje asistentov - Jezik preverjanj - Izbira drugega jezika med tremi uradnimi jeziki)
   2013/C 313/35
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, zastopnik, skupaj z P. Gentilijem, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: najprej J. Currall in J. Baquero Cruz, nato J. Curall in G. Gattinara, zastopniki)

      Intervenientka v podporo tožeče stranke: Republika Latvija (zastopnik: K. Drēviņa, zastopnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti obvestil o splošnih natečajih EPSO/AST/91/09 za oblikovanje rezervnega seznama za zaposlovanje asistentov (AST 3) na področju „Offset“ in EPSO/AST/92/09 za oblikovanje rezervnega seznama za zaposlovanje asistentov (AST 3) na področju „Predtisk“, objavljenih v Uradnem listu Evropske unije z dne 18. marca 2009 (UL C 63 A, str. 1).

      Izrek

               1.

               Obvestili o splošnih natečajih EPSO/AST/91/09 za oblikovanje rezervnega seznama za zaposlovanje asistentov (AST 3) na področju „Offset“ in EPSO/AST/92/09 za oblikovanje rezervnega seznama za zaposlovanje asistentov (AST 3) na področju „Predtisk“, objavljeni v Uradnem listu Evropske unije z dne 18. marca 2009, se razglasita za nični.

               2.

               Italijanska republika, Republika Latvija in Evropska komisija nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 180, 1.8.2009.


title: Zadeva T-725/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 1. februarja 2017 – Aalberts Industries/Evropska unija (Nepogodbena odgovornost — Člen 47 Listine o temeljnih pravicah — Razumni rok sojenja — Okoliščine zadeve — Pomen spora — Zapletenost spora — Ravnanje strank in nastanek postopkovnih vprašanj — Neobstoj neupravičenega obdobja neukrepanja)

text:
               13.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 1. februarja 2017 – Aalberts Industries/Evropska unija
   (Zadeva T-725/14) (1)

   ((Nepogodbena odgovornost - Člen 47 Listine o temeljnih pravicah - Razumni rok sojenja - Okoliščine zadeve - Pomen spora - Zapletenost spora - Ravnanje strank in nastanek postopkovnih vprašanj - Neobstoj neupravičenega obdobja neukrepanja))
   (2017/C 078/27)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Aalberts Industries NV (Utrecht, Nizozemska) (zastopnika: R. Wesseling in M. Tuurenhout, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska unija, ki jo zastopa Sodišče Evropske unije (zastopniki: sprva A. Placco, nato J. Inghelram in E. Beysen, agenti)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopniki: S. Noë, P. van Nuffel in V. Bottka, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 268 PDEU za povračilo škode, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi trajanja postopka pred Splošnim sodiščem v okviru zadeve, v kateri je bila izdana sodba z dne 24. marca 2011, Aalberts Industries in drugi/Komisija (T-385/06, EU:T:2011:114).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropska unija, ki jo zastopa Sodišče Evropske unije, poleg svojih stroškov nosi tudi stroške, ki so družbi Aalberts Industries NV nastali v zvezi z ugovorom nedopustnosti, ki ga je uveljavljalo Sodišče Evropske unije in ki je bil podlaga za izdajo sklepa z dne 13. februarja 2015, Aalberts Industries/Evropska unija (T-725/14, neobjavljen, EU:T:2015:107).

               3.

               Družbi Aalberts Industries se v skladu s predlogi Unije, ki jo zastopa Sodišče Evropske unije, naloži, da nosi svoje stroške in stroške Unije, povezane s tožbo, ki je podlaga za izdajo te sodbe.

               4.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 431, 1.12.2014.


title: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 6. decembra 2004 v zadevi T-55/02, Peter Finch proti Komisiji Evropskih skupnosti (Uradniki — Ugovor — Domnevna zavrnitev — Izrecna zavrnitev v roku sporne tožbe — Pozna vročitev zavrnitvene odločbe — Dopustnost — Pokojnine — Prenos nacionalnih pravic do pokojnine — Izračun števila let pokojninske dobe, ki se jih prizna v sistemu Skupnosti — Prejemki, na podlagi katerih temelji izračun — Očitno pravno povsem neutemeljena tožba)

text:
               11.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/33

      SKLEP SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 6. decembra 2004
   v zadevi T-55/02, Peter Finch proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Uradniki - Ugovor - Domnevna zavrnitev - Izrecna zavrnitev v roku sporne tožbe - Pozna vročitev zavrnitvene odločbe - Dopustnost - Pokojnine - Prenos nacionalnih pravic do pokojnine - Izračun števila let pokojninske dobe, ki se jih prizna v sistemu Skupnosti - Prejemki, na podlagi katerih temelji izračun - Očitno pravno povsem neutemeljena tožba)
   (2005/C 143/63)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-55/02 Peter Finch, uradnik Komisije Evropskih skupnosti, stanujoč v Luxembourgu (Luksemburg), ki ga zastopa J.-N. Louis, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnici: F. Clotuche-Devieusart in H. Tserepa-Lacombe, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), zaradi predloga za razglasitev ničnosti odločbe Komisije o priznanju let pokojninske dobe v sistemu Skupnosti po prenosu celote pravic do pokojnine, ki jih je pridobila tožeča stranka pred nastopom službe pri Komisiji, je Sodišče prve stopnje (peti senat), v sestavi V. Vilaras, predsednik senata, sodnik, M.E. Martins Ribeiro in K. Jürimäe, sodnici, sodni tajnik: H. Jung, dne 6. decembra 2004 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi:

               1)

               Tožba se zavrne kot očitno pravno povsem neutemeljena.

               2)

               Vsaka stranka nosi lastne stroške.

      (1)  UL C 97, 20.4.2002.


title: Zadeva T-228/11 P: Pritožba, ki jo je 26. aprila 2011 vložila Florence Barbin zoper sodbo, ki jo je 15. februarja 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-68/09, Barbin proti Parlamentu

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/26

         Pritožba, ki jo je 26. aprila 2011 vložila Florence Barbin zoper sodbo, ki jo je 15. februarja 2011 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-68/09, Barbin proti Parlamentu
   (Zadeva T-228/11 P)
   2011/C 211/56
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Florence Barbin (Luxembourg, Luksemburg) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal in D. Abreu Caldas, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropski parlament

      Predlogi

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence z dne 15. februarja 2011 (zadeva F-68/09, Barbin proti Parlementu), s katero je bila zavrnjena tožba pritožnice;

               —

               naj ponovno odloči o zadevi in razsodi,

               —

               da se razglasi za nično odločba z dne 10. novembra 2008 o nenapredovanju tožeče stranke v naziv AD 12 v napredovalnem obdobju 2006;

               —

               da se Parlamentu naloži plačilo stroškov.

      Pritožbena razloga in bistvene trditve

   Pritožnica s to tožbo predlaga razveljavitev sodbe Sodišča za uslužbence z dne 15. februarja 2011 (zadeva F-68/09, Barbin proti Parlementu), s katero je Sodišče za uslužbence zavrnilo tožbo pritožnice, ki se je nanašala na razglasitev ničnosti odločbe Evropskega parlamenta z dne 10. novembra 2008 o nenapredovanju tožeče stranke v naziv AD 12 v napredovalnem obdobju 2006.
   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja dva pritožbena razloga.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: nepravilna uporaba prava, ker naj bi Sodišče za uslužbence nepravilno štelo, da Parlament ni storil očitne napake pri presoji s tem, ko je odločil, da ga notranja pravila o ocenjevanju in napredovanju ne zavezujejo, in da lahko zakonito odloči, da napredujejo uradniki, ki so pridobili manj točk za delovno uspešnost kot pa pritožnica, na podlagi razlogov, ki niso v skladu s sistemom primerjave uspešnosti uradnikov, ki lahko napredujejo, ki je bil uveden na podlagi odločbe predsedstva in generalnega sekretarja Evropskega parlamenta;

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: kršitev načela enakega obravnavanja in obveznosti Parlamenta, da predloži dokaz, da pritožnica ni bila diskriminirana zaradi izvrševanja svoje pravice do starševskega dopusta.


title: Zadeva C-510/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kúria (madžarska) 25. septembra 2013 – E.ON Földgáz Trade Zrt. proti Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal

text:
               18.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 15/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kúria (madžarska) 25. septembra 2013 – E.ON Földgáz Trade Zrt. proti Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal
   (Zadeva C-510/13)
   2014/C 15/02
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Kúria

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: E.ON Földgáz Trade Zrt.

      Tožena stranka: Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se uporabljajo določbe o tem, kdo je upravičen vložiti pritožbo na podlagi člena 25 Direktive (E)vropskega parlamenta in Sveta 2003/55/ES (1) z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 98/30/ES (v nadaljevanju: Direktiva iz leta 2003) v primeru, če je bila upravna odločba sprejeta v obdobju, ko je veljala ta direktiva, ali pa je treba v tem sodnem postopku upoštevati določbe Direktive 2009/73/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 2003/55/ES (v nadaljevanju: Direktiva iz leta 2009), ki je začela veljati med tem postopkom, ob upoštevanju določb člena 54(1), drugi podstavek, navedene direktive, v skladu s katerim se te določbe uporabljajo od 3. marca 2011?

               2.

               Če se uporablja Direktiva iz leta 2009, ali je mogoče pooblaščenega prodajalca, ki ima gospodarski interes, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v zvezi s tožbo, vloženo zoper odločbo o odobritvi kodeksa omrežij oziroma o določitvi njegove vsebine, šteti za „stranko, ki jo zadeva odločitev“ v smislu člena 41(17) navedene direktive, ali pa je stranka, ki jo zadeva odločitev, samo upravljavec omrežja, pooblaščen za zahtevanje odobritve kodeksa?

               3.

               Če se uporablja Direktiva iz leta 2003, ali odobritev ali sprememba kodeksa omrežij, kot je ta iz postopka v glavni stvari, spada med primere iz člena 25(5) ali (6) navedene direktive v delu, v katerem se nanaša na presojo vlog za dodelitev infrastrukturne zmogljivosti?

               4.

               Če gre za primer, ki ga zajema člen 25(6) Direktive iz leta 2003, ali je mogoče pooblaščenega prodajalca, ki ima gospodarski interes, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v zvezi s tožbo, vloženo zoper odločbo o odobritvi kodeksa omrežij oziroma o določitvi njegove vsebine, šteti za „stranko, ki jo zadeva odločitev“ v smislu člena 41(17) navedene direktive, ali pa je stranka, ki jo zadeva odločitev, samo upravljavec omrežja, pooblaščen za zahtevanje odobritve kodeksa?

               5.

               Kako je treba razlagati člen 25(11) Direktive iz leta 2003, v skladu s katerim pritožbe iz odstavkov 5 in 6 ne vplivajo na uveljavitev pravic do pritožbe na podlagi prava Skupnosti in nacionalnega prava, če je iz vprašanj za predhodno odločanje razvidno, da nacionalno pravo za vložitev tožbe določa strožje pogoje, kot so določeni v direktivi ali pravu Skupnosti?

      (1)  Direktiva evropskega parlamenta in Sveta 2003/55/ES z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 98/30/ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 12, zvezek 2, str. 230).

      (2)  Direktiva 2009/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 2003/55/ES (UL L 211, str. 94).


title: Zadeva F-60/15: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 2. marca 2016 – Ruiz Molina/UUNT (Javni uslužbenci — Začasni uslužbenec — Osebje UUNT — Pogodba za določen čas s klavzulo o odpovedi — Klavzula o prekinitvi pogodbe ob predpostavki, da uslužbenca ni na rezervnem seznamu javnega natečaja — Preklic pogodbe na podlagi klavzule o odpovedi — Datum začetka veljavnosti klavzule o odpovedi — Javni natečaj UUNT/AD/01/13 in UUNT/AST/02/13)

text:
               18.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 136/47

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 2. marca 2016 – Ruiz Molina/UUNT
   (Zadeva F-60/15) (1)

   ((Javni uslužbenci - Začasni uslužbenec - Osebje UUNT - Pogodba za določen čas s klavzulo o odpovedi - Klavzula o prekinitvi pogodbe ob predpostavki, da uslužbenca ni na rezervnem seznamu javnega natečaja - Preklic pogodbe na podlagi klavzule o odpovedi - Datum začetka veljavnosti klavzule o odpovedi - Javni natečaj UUNT/AD/01/13 in UUNT/AST/02/13))
   (2016/C 136/67)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: José Luis Ruiz Molina (San Juan de Alicante, Španija) (zastopniki: sprva N. Lhoëst, odvetnik, nato N. Lhoëst in S. Michiels, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: sprva B. Wägenbaur, odvetnik, nato A. Lukošiūtė, agent, B. Wägenbaur, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa predsednika UUNT z dne 4. junija 2014, o prekinitvi pogodbe tožeče stranke, o zaposlitvi kot začasni uslužbenec, kot tudi predlog, če je to mogoče, o ponovni integraciji v UUNT, sicer pa o primerni denarni odškodnini za domnevno nezakonito odpoved njegove pogodbe o zaposlitvi in, nazadnje, zahteva o povračilu škode za domnevno utrpljeno nepremoženjsko škodo.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               J. L. Ruiz Molina nosi lastne stroške in polovico stroškov Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).

               3.

               Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) nosi polovico lastnih stroškov.

      (1)  UL C 213, 29.6.2015, str. 48.


title: Zadeva T-386/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Dornbracht proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Belgijski, nemški, francoski, italijanski, nizozemski in avstrijski trg kopalniške opreme — Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP — Usklajevanje dvigov cen in izmenjava poslovno občutljivih informacij — Ugovor nezakonitosti — Teža kršitve — Olajševalne okoliščine — Enako obravnavanje — Sorazmernost — Prepoved retroaktivnosti)

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/28

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Dornbracht proti Komisiji
   (Zadeva T-386/10) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Belgijski, nemški, francoski, italijanski, nizozemski in avstrijski trg kopalniške opreme - Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP - Usklajevanje dvigov cen in izmenjava poslovno občutljivih informacij - Ugovor nezakonitosti - Teža kršitve - Olajševalne okoliščine - Enako obravnavanje - Sorazmernost - Prepoved retroaktivnosti)
   2013/C 325/46
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG (Iserlohn, Nemčija) (zastopniki: sprva H. Janssen, T. Kapp in M. Franz, nato H. Janssen in T. Kapp, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: F. Castillo de la Torre in A. Antoniadis, zastopnika, skupaj z A. Böhlkejem, odvetnikom)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Simm in F. Florindo Gijón, zastopnika)

      Predmet

   Primarno, predlog za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije C(2010) 4185 final z dne 23. junija 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/39.092 – Kopalniška oprema) in, podredno, predlog za zmanjšanje globe, ki je bila naložena tožeči stranki v tem sklepu.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               3.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 301, 6.11.2010.


title: Zadeva C-654/15: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. decembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta domstolen – Švedska) – Länsförsäkringar AB/Matek A/S (Predhodno odločanje — Znamka Evropske unije — Uredba (ES) št. 207/2009 — Člen 9(1)(b) — Člen 15(1) — Člen 51(1)(a) — Obseg izključne pravice, podeljene imetniku — Obdobje petih let po registraciji)

text:
               20.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/18

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. decembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta domstolen – Švedska) – Länsförsäkringar AB/Matek A/S
   (Zadeva C-654/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Znamka Evropske unije - Uredba (ES) št. 207/2009 - Člen 9(1)(b) - Člen 15(1) - Člen 51(1)(a) - Obseg izključne pravice, podeljene imetniku - Obdobje petih let po registraciji))
   (2017/C 053/22)
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Högsta domstolen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Länsförsäkringar AB

      Tožena stranka: Matek A/S

      Izrek

   Člen 9(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o znamki [Evropske unije] v povezavi s členom 15(1) in členom 51(1)(a) te uredbe je treba razlagati tako, da ima v obdobju petih let po registraciji znamke Evropske unije njen imetnik pravico, če obstaja verjetnost zmede, tretjim osebam preprečiti, da v gospodarskem prometu uporabljajo kateri koli znak, ki je enak ali podoben njegovi znamki, za vse proizvode in storitve, enake ali podobne tistim, za katere je bila ta znamka registrirana, ne da bi moral dokazati resno in dejansko uporabo navedene znamke za te proizvode ali te storitve.

      (1)  UL C 48, 8.2.2016.


title: Zadeva C-62/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad – Varna (Bolgarija) 7. februarja 2012 – Galin Kostov proti Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ – grad Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalna agencija za prihodite

text:
               21.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad – Varna (Bolgarija) 7. februarja 2012 – Galin Kostov proti Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ – grad Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalna agencija za prihodite
   (Zadeva C-62/12)
   2012/C 118/21
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen sad – Varna

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Galin Kostov

      Tožena stranka: Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ – grad Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalna agencija za prihodite

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba fizično osebo, ki je zaradi dejavnosti, ki jo opravlja kot zasebni sodni izvršitelj, identificirana za namene DDV, glede storitve, ki jo izvede priložnostno in ki ni povezana z dejavnostjo, ki jo opravlja kot zasebni sodni izvršitelj, šteti za davčnega zavezanca v smislu člena 9(1) Direktive 2006/112 (1) in ali je dolžna plačati DDV v smislu člena 193 Direktive 2006/112?

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 5. aprila 2005 v zadevi T-336/02: Susan Christensen proti Komisiji Evropskih skupnosti (Javni uslužbenci — Postopek izbire začasnih uslužbencev — Sestava izbirnega odbora in potek postopka)

text:
               11.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/32

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 5. aprila 2005
   v zadevi T-336/02: Susan Christensen proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Javni uslužbenci - Postopek izbire začasnih uslužbencev - Sestava izbirnega odbora in potek postopka)
   (2005/C 143/60)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-336/02, Susan Christensen, stanujoča v Ispri (Italija), ki jo zastopata G. Vandersanden in L. Levi, avocats, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopniki: E. Tserepa-Lacombe in F. Clotuche-Duvieusart, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), zaradi razglasitve ničnosti odločbe izbirnega odbora COM/R/A/01/2000 o sestavi rezervnega seznama za zaposlovanje začasnih uslužbencev kategorije A, s katero tožeča stranka ni bila vpisana na rezervni seznam, ter zaradi odškodninskega zahtevka je Sodišče prve stopnje (sodnik posameznik: A. W. Meij), sodni tajnik: H. Jung, dne 5. aprila 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi lastne stroške.

      (1)  UL C 7, 11.1.2003.


title: Zadeva C-441/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Handelsgericht Wien (Avstrija) 5. avgusta 2013 – Pez Hejduk proti EnergieAgentur.NRW GmbH

text:
               26.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Handelsgericht Wien (Avstrija) 5. avgusta 2013 – Pez Hejduk proti EnergieAgentur.NRW GmbH
   (Zadeva C-441/13)
   2013/C 313/18
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Handelsgericht Wien

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Pez Hejduk

      Tožena stranka: EnergieAgentur.NRW GmbH

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (1) razlagati tako, da je za spor, ki se nanaša na avtorski sorodne pravice in se je začel tako, da je bil ogled fotografije omogočen na spletnem mestu, ki se upravlja kot vrhnja internetna domena druge države članice od tiste, v kateri ima imetnik pravice stalno prebivališče, podana pristojnost samo

               —

               v državi članici, v kateri ima sedež domnevni kršitelj, in

               —

               v eni ali več državah članicah, za katero ali katere je spletno mesto po vsebini namenjeno?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42.


title: Zadeva C-565/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Eirinodikeio Lerou (Grčija) 9. novembra 2016 – Alessandro Saponaro, Kalliopi-Chloi Xylina

text:
               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Eirinodikeio Lerou (Grčija) 9. novembra 2016 – Alessandro Saponaro, Kalliopi-Chloi Xylina
   (Zadeva C-565/16)
   (2017/C 022/19)
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Eirinodikeio Lerou (Grčija)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Alessandro Saponaro
   Kalliopi-Chloi Xylina

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Če se zaprosi za odobritev odpovedi dediščini, pri čemer prošnjo za odobritev pri grškem sodišču vložijo starši otroka, ki ima običajno prebivališče v Italiji, ali se glede veljavnosti dogovora o pristojnosti v smislu člena 12(3)(b) Uredbe št. 2201/2003 (1) šteje, da: (a) so starši nedvoumno sprejeli dogovor o pristojnosti že samo s tem, da so vložili prošnjo za odobritev pri sodišču; (b) je državno tožilstvo ena od strank v postopku, ki morajo sprejeti dogovor o pristojnosti ob vložitvi prošnje, saj je državno tožilstvo v skladu z določbami grškega prava po zakonu stranka v takem postopku; (c) je dogovor o pristojnosti v interesu otroka, saj ima ta in njegovi starši, ki so vlagatelji prošnje, običajno prebivališče v Italiji, medtem ko je bilo zadnje stalno prebivališče zapustnika v Grčiji, kjer je tudi dediščina?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (UL L 338, str. 1).


title: Zadeva F-131/14: Tožba, vložena 16. novembra 2014 – ZZ/Komisija

text:
               12.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/61

         Tožba, vložena 16. novembra 2014 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-131/14)
   (2015/C 007/80)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: A. Salerno, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije, da ne bo povišala plače tožeči stranki, ki je pogodbeni uslužbenec na podlagi podaljšanja delovnega časa na 40 ur tedensko zaradi začetka veljavnosti novih Kadrovskih predpisov 1. januarja 2014.

      Predloga tožeče stranke

               —

               plačilni list za januar 2014 naj se razveljavi, saj uvaja plačno diskriminacijo med njo in njenim kolegom, ki dela v istem sektorju kot ona in opravlja naloge nižjo stopnjo odgovornosti ter na ravni bruto plače prejema višje plačilo;

               —

               plačilo vseh stroškov postopka naj se naloži toženi stranki.


title: Zadeva C-430/15: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 1. februarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supreme Court of the United Kingdom – Združeno kraljestvo) – Secretary of State for Work and Pensions/Tolley (Predhodno odločanje — Socialna varnost — Uredba (EGS) št. 1408/71 — Del dodatka za pomoč invalidom (disability living allowance) za nego — Oseba, zavarovana za tveganje, povezano s starostjo, ki je dokončno prenehala opravljati kakršno koli poklicno dejavnost — Pojma„dajatev za bolezen“ in„invalidska dajatev“ — Možnost izvoza)

text:
               3.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/17

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 1. februarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supreme Court of the United Kingdom – Združeno kraljestvo) – Secretary of State for Work and Pensions/Tolley
   (Zadeva C-430/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Socialna varnost - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Del dodatka za pomoč invalidom (disability living allowance) za nego - Oseba, zavarovana za tveganje, povezano s starostjo, ki je dokončno prenehala opravljati kakršno koli poklicno dejavnost - Pojma„dajatev za bolezen“ in„invalidska dajatev“ - Možnost izvoza))
   (2017/C 104/25)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Supreme Court of the United Kingdom

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Secretary of State for Work and Pensions

      Nasprotna stranka: Tolley

      Izrek

               1.

               Dajatev, kakršna je del dodatka za pomoč invalidom (disability living allowance) za nego, je dajatev za bolezen v smislu Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, v različici, spremenjeni in posodobljeni z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 307/1999 z dne 8. februarja 1999.

               2.

               Člen 13(2)(f) Uredbe št. 1408/71 v različici, spremenjeni in posodobljeni z Uredbo št. 118/97, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 307/1999, je treba razlagati tako, da to, da je oseba na podlagi prispevkov, ki jih je v določenem obdobju plačevala v sistem socialne varnosti države članice, pridobila pravice do starostne pokojnine, ne nasprotuje temu, da bi se zakonodaja te države članice pozneje prenehala uporabljati za to osebo. V pristojnosti nacionalnega sodišča je, da z vidika okoliščin spora, ki mu je bil predložen, in nacionalnega prava, ki se uporablja, opredeli, od kdaj se je ta zakonodaja prenehala uporabljati za navedeno osebo.

               3.

               Člen 22(1)(b) Uredbe št. 1408/71 v različici, spremenjeni in posodobljeni z Uredbo št. 118/97, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 307/1999, je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da zakonodaja pristojne države za upravičenost do nadomestila, kakršno je to v postopku v glavni stvari, določa pogoj glede stalnega prebivališča in prisotnosti na ozemlju te države članice.
               Člen 22(1)(b) in člen 22(2) Uredbe št. 1408/71 v različici, spremenjeni in posodobljeni z Uredbo št. 118/97, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 307/1999, je treba razlagati tako, da oseba, ki je v položaju, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, ohrani pravico do prejemanja dajatev iz te prve določbe, po tem ko je prenesla svoje stalno prebivališče v državo članico, ki ni pristojna država, pod pogojem, da je za to pridobila dovoljenje.

      (1)  UL C 320, 28.9.2015.


title: Zadeva C-574/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 11. decembra 2014 — PGE Górnictwo i Energetyka Konwencjonalna S.A./Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

text:
               16.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 11. decembra 2014 — PGE Górnictwo i Energetyka Konwencjonalna S.A./Prezes Urzędu Regulacji Energetyki
   (Zadeva C-574/14)
   (2015/C 089/03)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Sąd Najwyższy

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka in nasprotna stranka v kasacijskem postopku: PGE Górnictwo i Energetyka Konwencjonalna S.A.

      Tožena stranka in vložnik kasacijske pritožbe: Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 107 PDEU v povezavi s členom 4(3) PEU in členom 4(2) Odločbe Komisije z dne 25. septembra 2007 (1) razlagati tako, da nacionalno sodišče v primeru, ko Evropska komisija državno pomoč šteje za združljivo s skupnim trgom, ni upravičeno preveriti, ali so nacionalni predpisi, ki štejejo za dovoljeno državno pomoč, v skladu z načeli iz Sporočila Komisije o metodologiji za analizo državne pomoči v zvezi z nasedlimi stroški (v nadaljevanju: metodologija za nasedle stroške)?

               2.

               Ali je treba člen 107 PDEU v povezavi s členom 4(3) PEU in členom 4(1) in (2) Odločbe Evropske komisije z dne 25. septembra 2007 ob upoštevanju točk 3.3 in 4.2 metodologije za nasedle stroške razlagati tako, da pri izvajanju programa državnih pomoči, za katerega je Evropska komisija ugotovila, da je združljiv s skupnim trgom, do letne prilagoditve nasedlih stroškov za proizvajalce, ki pripadajo koncernu, pride ob domnevi, da je odločilna zgolj pripadnost proizvajalca koncernu glede na stanje v prilogah k pravnemu aktu, ki ga je preučila Evropska komisija, ali pa je treba v vsakem letu, v katerem se opravi prilagoditev nasedlih stroškov, preučiti, ali upravičenec iz programa državnih pomoči, povezanega z nasedlimi stroški, v tem obdobju dejansko pripada koncernu, kateremu pripadajo tudi drugi proizvajalci, na katere se nanaša program pomoči?

      (1)  2009/287/ES: Odločba Komisije z dne 25. septembra 2007 o državni pomoči, ki jo je Poljska dodelila kot del pogodb o nakupu energije, in državni pomoči, ki jo Poljska namerava dodeliti v zvezi z nadomestilom za prostovoljno prenehanje pogodb o nakupu energije (UL 2009, L 83, str. 1).


title: Zadeva T-545/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. novembra 2016 – Pi-Design/EUIPO – Société des produits Nestlé (PRESSO) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Mednarodna registracija — Zahteva za ozemeljsko razširitev varstva — Besedna znamka PRESSO — Prejšnja nacionalna besedna znamka PRESSO — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/26

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. novembra 2016 – Pi-Design/EUIPO – Société des produits Nestlé (PRESSO)
   (Zadeva T-545/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Mednarodna registracija - Zahteva za ozemeljsko razširitev varstva - Besedna znamka PRESSO - Prejšnja nacionalna besedna znamka PRESSO - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 022/34)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Pi-Design AG (Triengen, Švica) (zastopnik: M. Apelt, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: M. Fischer, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Švica)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 2. julija 2015 (zadeva R 428/2014-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Société des produits Nestlé in Pi-Design.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Pi-Design AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 371, 9.11.2015.


               6.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/28

         Imenovanje sodnika, ki nadomešča predsednika Sodišča za uslužbence kot sodnika za začasne odredbe
   (2007/C 235/50)
   Sodišče za uslužbence je 19. septembra 2007 v skladu s členoma 3(4) Sklepa 2004/752 in 106 Poslovnika Sodišča prve stopnje odločilo, da bo od 1. oktobra 2007 do 30. septembra 2008 sodnik Van Raepenbusch, predsednik drugega senata, v primeru odsotnosti nadomeščal predsednika Sodišča za uslužbence kot sodnik za začasne odredbe.


title: Zadeva F-13/07: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 20. aprila 2007 – L proti Evropski agenciji za zdravila (EMEA) (Javni uslužbenci – Invalidnost – Invalidska komisija – Zavrnitev sklica – Očitna nedopustnost)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/42

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 20. aprila 2007 – L proti Evropski agenciji za zdravila (EMEA)
   (Zadeva F-13/07) (1)

   (Javni uslužbenci - Invalidnost - Invalidska komisija - Zavrnitev sklica - Očitna nedopustnost)
   (2007/C 96/89)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: L (London, Združeno kraljestvo) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, avocats)

      Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila (EMEA)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe EMEA z dne 31. marca 2006, s katero je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke o sklicu invalidske komisije.
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 82, 14.4.2007, str. 56.


title: Sodba Sodišča z dne 22. julija 2013 v zadevi E-9/12 – Islandija proti Nadzornemu organu Efte (Tožba za razglasitev ničnosti odločbe Nadzornega organa Efte – Državna pomoč – Prodaja zemljišča s strani javnih organov – Načelo tržnega vlagatelja – Smernice o državni pomoči – Zadostno oglaševan postopek oddaje javnega naročila, ki je primerljiv z dražbo – Očitna napaka pri oceni – Načelo dobrega upravljanja – Obveznost obrazložitve)

text:
               24.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 309/5

         SODBA SODIŠČA
   z dne 22. julija 2013
   v zadevi E-9/12
   Islandija proti Nadzornemu organu Efte
   (Tožba za razglasitev ničnosti odločbe Nadzornega organa Efte – Državna pomoč – Prodaja zemljišča s strani javnih organov – Načelo tržnega vlagatelja – Smernice o državni pomoči – Zadostno oglaševan postopek oddaje javnega naročila, ki je primerljiv z dražbo – Očitna napaka pri oceni – Načelo dobrega upravljanja – Obveznost obrazložitve)
   2013/C 309/05
   V zadevi E-9/12, Islandija proti Nadzornemu organu Efte – ZAHTEVA za razglasitev delne ničnosti Odločbe Nadzornega organa Efte št. 261/12/COL z dne 4. julija 2012 o občinskih davčnih ukrepih, prodaji nepremičnin in električne energije podjetju Verne Holdings ehf., je Sodišče v sestavi Carl Baudenbacher, predsednik, Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Páll Hreinsson, sodniki, 22. julija 2013 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Sodišče je odločilo:

               1.

               Zahteva se zavrne.

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva C-176/15: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 30. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de première instance de Liège – Belgija) – Guy Riskin, Geneviève Timmermans/État belge (Predhodno odločanje — Prosti pretok kapitala — Člena 63 PDEU in 65 PDEU — Člen 4 PEU — Neposredno obdavčenje — Obdavčenje dividend — Dvostranska konvencija o preprečevanju dvojnega obdavčevanja — Tretja država — Področje uporabe)

text:
               12.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 335/16

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 30. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de première instance de Liège – Belgija) – Guy Riskin, Geneviève Timmermans/État belge
   (Zadeva C-176/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Prosti pretok kapitala - Člena 63 PDEU in 65 PDEU - Člen 4 PEU - Neposredno obdavčenje - Obdavčenje dividend - Dvostranska konvencija o preprečevanju dvojnega obdavčevanja - Tretja država - Področje uporabe))
   (2016/C 335/21)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de première instance de Liège

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Guy Riskin, Geneviève Timmermans

      Tožena stranka: État belge

      Izrek

   Člena 63 PDEU in 65 PDEU v povezavi s členom 4 PEU je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da država članica v okoliščinah, kot so te v postopku v glavni stvari, ugodnejšega obravnavanja, odobrenega delničarju rezidentu, ki izhaja iz dvostranske davčne konvencije o izogibanju dvojnega obdavčevanja, sklenjene med to državo članico in tretjo državo, v skladu s katero se pri viru odtegnjeni davek s strani tretje države brezpogojno odbije od davka, dolgovanega v tej državi članici prebivališča delničarja, ne razširi na delničarja rezidenta, ki prejema dividende iz države članice, s katero je ta država članica prebivališča sklenila dvostransko davčno konvencijo o izogibanju dvojnega obdavčevanja, ki odobritev takega odbitka pogojuje z izpolnjevanjem dodatnih pogojev, ki jih določa nacionalno pravo.

      (1)  UL C 221, 6.7.2015.


title: Zadeva T-483/08: Tožba, vložena 11. novembra 2008 – Giordano Enterprises proti UUNT – José Dias Magalhães & Filhos (GIORDANO)

text:
               24.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/30

         Tožba, vložena 11. novembra 2008 – Giordano Enterprises proti UUNT – José Dias Magalhães & Filhos (GIORDANO)
   (Zadeva T-483/08)
   (2009/C 19/58)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Giordano Enterprises Ltd (Jalan Merdeka, Malezija) (zastopnik: M. Nentwig, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: José Dias Magalhães & Filhos Lda (Arrifana, Portugalska)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 28. julija 2008 v zadevi R 1864/2007-2 v delu, v katerem je zavrnil pritožbo tožeče stranke; in

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „GIORDANO“ za proizvode iz razredov 18 in 25.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: portugalska registracija št. 322 534 besedne znamke „GIORDANO“ za proizvode iz razreda 25.

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru.

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za ugovore v delu, v katerem je ugodil ugovoru za nekatere proizvode iz razreda 18, in v preostalem zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94, ker je odbor za pritožbe napačno ugotovil, da obstaja verjetnost zmede med zadevnima znamkama; kršitev člena 42 Uredbe Sveta št. 40/94 kot tudi pravila 15 Uredbe Komisije št. 2868/95 (1), ker je odbor za pritožbe napačno sprejel odločbo na podlagi člena 8(1)(a) Uredbe Sveta št. 40/94, čeprav je druga stranka postopka pred odborom za pritožbe svoj ugovor utemeljevala zgolj s členom 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (UL L 303, 15.12.1995, str. 1).


title: Zadeva T-494/11: Tožba, vložena 16. septembra 2011 – Missir Mamachi di Lusingano in drugi proti Komisiji

text:
               12.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/27

         Tožba, vložena 16. septembra 2011 – Missir Mamachi di Lusingano in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-494/11)
   2011/C 331/53
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Livio Missir Mamachi di Lusignano (Kerkhove-Avelgem, Belgija), Anne Jeanne Cécile Magdalena Maria Sintobin (Bruselj, Belgija), Stefano Missir Mamachi di Lusignano (Šanghaj, Kitajska), Maria Letizia Missir Mamachi di Lusignano (Bruselj, Belgija), Alessandro Missir Mamachi di Lusignano (dediči) (Rabat, Maroko) (zastopniki: F. Di Gianni, R. Antonimi in G. Coppo, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke predlagajo:

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo odškodnine za nepremoženjsko škodo, ki so jo utrpele zaradi umora Alessandra Missirja Mamachija di Lusignane in njegove soproge Ariane Lagasse de Locht;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo odškodninskih in zamudnih obresti, ki so v tem času zapadle;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   S prvim tožbenim razlogom se zahteva, da se Komisiji naloži plačilo nepremoženjske škode, ki so jo tožeče stranke neupravičeno utrpele zaradi umora Alessandra Missirja Mamachija di Lusignane, nekdanjega uslužbenca Komisije in njegove soproge Ariane Lagasse de Locht. V ta namen se tožeče stranke sklicujejo na nepogodbeno odgovornost Unije, zaradi malomarnega ravnanja Komisije, ker se slednja ni prepričala, ali je stanovanje, ki je bilo dano na razpolago umorjenemu uradniku in njegovi družini, opremljeno s primernimi in učinkovitimi varnostnimi mehanizmi, ki bi zagotavljali njihovo varnost. V podporo svojih zahtev se tožeče stranke sklicujejo na ugotovitve iz sodbe Sodišča za uslužbence z dne 12. maja 2011 v zadevi F-50/2009.
   Tožeče stranke na podlagi zelo posebnih okoliščin tega primera podredno navajajo, da je Komisija odgovorna za nastalo škodo zaradi nezakonitega ravnanja.


title: Zadeva C-577/14 P: Pritožba, ki jo je Brandconcern BV vložila 11. decembra 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 30. septembra 2014 v zadevi T-51/12, Scooters India Ltd/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               16.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/3

         Pritožba, ki jo je Brandconcern BV vložila 11. decembra 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 30. septembra 2014 v zadevi T-51/12, Scooters India Ltd/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-577/14 P)
   (2015/C 089/04)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Brandconcern BV (zastopniki: A. von Mühlendahl, H. Hartwig, G. Casucci in N. Ferretti, odvetniki)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Scooters India Ltd

      Predlog

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano sodbo Splošnega sodišča z dne 30. septembra 2014 in zavrne tožbo družbe Scooters India Limited zoper sporno odločbo Odbora za pritožbe z dne 1. decembra 2011 v zadevi R 2312/2010-1,

               —

               podredno, razveljavi izpodbijano sodbo v delu v katerem je bila z njo razveljavljena sporna odločba zaradi zavrnitve pritožbe družbe Scooters India Limited kar zadeva „vozila; naprave za premikanje po zemlji, zraku ali vodi“,

               —

               naloži plačilo stroškov drugi stranki v postopku s pritožbo in družbi Scooters India Limited.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja dva razloga, in sicer kršitev člena 51(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št.o 207/2009 (1) z dne 26 februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti in, drugič, to da je Splošno sodišče kršilo procesna pravila s tem, da ni zavrnilo razveljavitvene tožbe družbe Scooters India Limited v delu v katerem je ugotovilo, da je ta neutemeljena.
   Družba Scooters India Limited je lastnik znamke Skupnosti LAMBRETTA, ki je, med drugim, registrirana za „vozila; naprave za premikanje po zemlji, zraku ali vodi“ iz razreda 12 mednarodne klasifikacije. Pritožnica je vložila zahtevo za razveljavitev znamke, med drugim kar zadeva blago iz razreda 12, na podlagi člena 51(1)(a) Uredbe št. 207/2009, ker naj ne bila podana resna in dejanska uporaba. Tej zahtevi je oddelek za izbris UUNT ugodil. Pritožbo družbe Scooters India Limited je prvi odbor za pritožbe UUNT zavrnil kot neutemeljeno. V izpodbijani sodbi je Splošno sodišče razveljavilo odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT. Splošno sodišče je presodilo, da bi moral UUNT, zaradi pravne varnosti upoštevati blago iz razreda 12 za katerega se je zatrjevala resna in dejanska uporaba, čeprav to blago ni spadalo v okviru opredelitve blaga za katerega je bila znamka registrirana.
   Pritožnica navaja, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je od UUNT zahtevalo, da upošteva uporabo znamke LAMBRETTA, ki se je zatrjevala v zvezi z nekaterim blagom, kot so rezervni deli, čeprav to blago ne spada v okvir opredelitve blaga iz razreda 12 za katerega je registrirana znamka LAMBRETTA. Pritožnica navaja, da pravilna razlaga člena 51(1)(a) Uredbe št. 207/2009 narekuje, da se lahko upošteva le uporaba znamke za označevanje blaga, za katerega je registrirana. Pritožnica navaja, da bi moralo Splošno sodišče uporabiti sodbo Sodišča Chartered Institute of Patent Attorneys, C-307/10, (IP TRANSLATOR) (ECLI:EU:C:2012:361).
   Pritožnica zato zatrjuje, da je treba izpodbijano sodbo razveljaviti, tožbo zaradi razveljavitve sporne odločbe odbora za pritožbe pa zavrniti.
   Pritožnica kot drugi razlog navaja, da je Splošno sodišče, tudi če bi se sprejelo, da bi moral UUNT upoštevati blago iz razreda 12 za katero se je zatrjevala resna in dejanska uporaba, kršilo postopek s tem, da je razveljavilo izpodbijano odločbo brez kakršnih koli omejitev. Ko je namreč v izpodbijani odločbi potrdilo, da lastnik znamke LAMBRETTA ni dokazal resne in dejanske uporabe znamke za nobeno blago, za katero je bila ta registrirana (po drugi strani pa UUNT naložilo naj vseeno upošteva uporabo kar zadeva drugo blago iz istega razreda), bi moralo Splošno sodišče sporno odločbo potrditi v delu v katerem je odbor za pritožbe ugotovil, da ni bilo resne in dejanske uporabe kar zadeva blago za katerega je bila znamka registrirana.

      (1)  UL L 78, str. 1.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 27. januarja 2005 v zadevi 183/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Arbeitsgericht Berlin): Irmtraud Junk proti Wolfgangu Kühnlu (Direktiva 98/59/ES — Kolektivni odpusti — Posvetovanje s predstavniki delavcev — Obvestitev pristojnega organa javne oblasti — Pojem „odpust“ — Trenutek odpusta)

text:
               2.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/3

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 27. januarja 2005
   v zadevi 183/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Arbeitsgericht Berlin): Irmtraud Junk proti Wolfgangu Kühnlu (1)

   (Direktiva 98/59/ES - Kolektivni odpusti - Posvetovanje s predstavniki delavcev - Obvestitev pristojnega organa javne oblasti - Pojem „odpust“ - Trenutek odpusta)
   (2005/C 82/06)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-183/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče s s sklepom Arbeitsgericht Berlin (Nemčija) z dne 30. aprila 2003, ki je dospel na Sodišče dne 7. maja 2003, v postopku v glavni stvari, ki poteka med Irmtraud Junk in Wolfgangom Kühnlom, je Sodišče (drugi senat) v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, R. Silva de Lapuerta, sodnica, C. Gulmann (poročevalec), P. Kūris in G. Arestis, sodnika, generalni pravobranilec: A. Tizziano, sodni tajnik: M.-F. Kontet, glavna administratorka, dne 27. januarja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Člene 2 do 4 Direktive Sveta 98/59/ES z dne 20. julija 1998 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti je treba razlagati tako, da dogodek, ki velja kot odpust, nastopi z izjavo volje delodajalca odpovedati pogodbo o zaposlitvi.

               2.

               Delodajalec ima pravico kolektivno odpuščati po koncu postopka posvetovanja, določenem v členu 2 direktive 98/59, in po obvestitvi načrtovanega kolektivnega odpusta, določeni v členu 3 in 4 te iste direktive.

      (1)  UL C 213, 6.9.2003.


title: Zadeva T-33/13: Tožba, vložena 24. januarja 2013 – Türkiye Garanti Bankasi proti UUNT – Card & Finance Consulting (bonus&more)

text:
               23.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/23

         Tožba, vložena 24. januarja 2013 – Türkiye Garanti Bankasi proti UUNT – Card & Finance Consulting (bonus&more)
   (Zadeva T-33/13)
   2013/C 86/37
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Türkiye Garanti Bankasi AS (Istanbul, Turčija) (zastopnik: J. Güell Serra, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Card & Finance Consulting GmbH (Nürnberg, Nemčija)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo; in

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „bonus&more“ za storitve iz razredov 35, 36, 38, 41 in 42 – prijava znamke Skupnosti št. 9 037 251

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: mednarodna registracija figurativne znamke „bonusnet“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 35, 36, 38 in 42 – mednarodna registracija št. 931 921

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi in zavrnitev ugovora

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009


title: Zadeva C-241/11: Tožba, vložena 19. maja 2011 – Evropska komisija proti Češki republiki

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/16

         Tožba, vložena 19. maja 2011 – Evropska komisija proti Češki republiki
   (Zadeva C-241/11)
   2011/C 232/27
   Jezik postopka: češčina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: Z. Malůšková, N.Yerrell in K.Ph. Wojcik, zastopniki)

      Tožena stranka: Češka republika

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Češka republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev s členi 8, 9, 13, od 15 do 18 in 20, od (2) do (4), Direktive 2003/41/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. junija 2003 o dejavnostih in nadzoru institucij za poklicno pokojninsko zavarovanje (1), zaradi česar ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 22(1) te direktive, ni izpolnila obveznosti iz sodbe v zadevi Komisija proti Češki republiki (C-343/08) in torej ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 260 Pogodbe o delovanju Evropske unije;

               —

               Češki republiki naj se naloži, da na račun Komisije „Lastna sredstva Evropske unije“ plača:

                           —

                           pavšalni znesek 5 644,80 EUR za vsak dan zamude pri sprejetju ukrepov, ki se zahtevajo s sodbo Komisija proti Češki republiki (C-343/08) od 14. januarja 2010, ko je bila razglašena ta sodba,

                                       —

                                       do dne razglasitve sodbe v tej zadevi, ali

                                       —

                                       do dne, ko bo Češka republika sprejela ukrepe, ki se zahtevajo s Komisija proti Češki republiki (C-343/08), če bo to prej kot razglasitev sodbe v tej zadevi, in

                           —

                           denarno kazen 22 364,16 EUR za vsak dan zamude pri sprejetju ukrepov, ki se zahtevajo s sodbo Komisija proti Češki republiki (C-343/08) od dne razglasitve sodbe v tej zadevi do dne, ko bo Češka republika sprejela ukrepe, ki se zahtevajo s sodbo Komisija proti Češki republiki (C-343/08), in

               —

               Češki republiki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Sodišče je 14. januarja 2010 izreklo sodbo v zadevi Komisija proti Češki republiki (C-343/08), (2) v kateri je presodilo, da „Češka republika s tem, da v predpisanem roku ni sprejela zakonskih in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev s členi 8, 9, 13, od 15 do 18 in 20, od (2) do (4), Direktive 2003/41/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. junija 2003 o dejavnostih in nadzoru institucij za poklicno pokojninsko zavarovanje, ni izpolnila obveznosti iz člena 22(1) te direktive“.
   Češka republika doslej še ni obvestila Komisije o sprejetju zakonskih in drugih ukrepov, potrebnih za uskladitev s členi 8, 9, 13, od 15 do 18 in 20, od (2) do (4), Direktive 2003/41/ES, s katerimi bi izpolnila svoje obveznosti iz člena 22(1) te direktive. Komisija zato meni, da Češka republika ni sprejela ukrepov, ki se od nje zahtevajo s sodbo C-343/08. V skladu s členom 260(2) PDEU lahko Komisija, če meni, da zadevna država članica ni sprejela potrebnih ukrepov za izvršitev sodbe Sodišča, pri Sodišču vloži tožbo, pri čemer določi višino pavšalnega zneska ali denarne kazni, ki naj jo plača zadevna država članica in je po mnenju Komisije primerna glede na okoliščine zadeve. Na podlagi metode iz sporočila Komisije o izvajanju člena 228 Pogodbe ES (SEC/2005/1658) Komisija predlaga, naj Sodišče naloži plačilo pavšalnega zneska in denarne kazni, kakor izhaja iz njenih tožbenih predlogov.

      (1)  UL 2003, L 235, str. 10.

      (2)  Še neobjavljena v ZOdl..


title: Zadeva C-478/16 P: Pritožba, ki jo je Urad Evropske unije za intelektualno lastnino vložil 2. septembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 29. junija 2016 v zadevi T-567/14, GROUP/EUIPO – ILIEV (GROUP COMPANY TOURISM & TRAVEL)

text:
               13.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/7

         Pritožba, ki jo je Urad Evropske unije za intelektualno lastnino vložil 2. septembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 29. junija 2016 v zadevi T-567/14, GROUP/EUIPO – ILIEV (GROUP COMPANY TOURISM & TRAVEL)
   (Zadeva C-478/16 P)
   (2017/C 078/10)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Stranki

      Pritožnik: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnika: A. Folliard-Monguiral, D. Stoyanova-Valchanova)

      Druga stranka v postopku:„Group“ OOD, Kosta Iliev

      Predloga

   EUIPO Sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano sodbo razveljavi;

               —

               družbi Group OOD, tožeči stranki pred Splošnim sodiščem, naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasil EUIPO.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   EUIPO navaja dva pritožbena razloga, in sicer i) kršitev člena 76(2) Uredbe št. 207/2009 (1) v povezavi s pravilom 50(1) Uredbe št. 2868/95 (2) in ii) kršitev člena 8(4) Uredbe št. 207/2009 v povezavi s pravilom 19(2)(d) Uredbe št. 2868/95.

      Kršitev člena 76(2) Uredbe št. 207/2009 v povezavi s pravilom 50(1)Uredbe št. 2868/95

               —

               V členu 8(4) Uredbe št. 207/2009 so izrecno navedeni štirje kumulativni in medsebojno neodvisni pogoji, od katerih sta dva podrobneje urejena v pravu Unije, preostala dva pa v posebni nacionalni zakonodaji, na katero se opira vlagatelj ugovora. Sodišče Evropske unije je ugotovilo, da mora vlagatelj ugovora, poleg izpolnjevanja pogojev, ki sta urejena v posebni nacionalni zakonodaji, predložiti dokaze glede vsebine te zakonodaje. Gre za predpogoje in za samostojne pogoje, katerih neizpolnjevanja ni mogoče sanirati pred odborom za pritožbe, če vlagatelj ugovora navedb ni pravočasno podal pred oddelkom za ugovore.

               —

               Da bi spadali na področje uporabe člena 76(2) Uredbe št. 207/2009 v povezavi s pravilom 50(1) Uredbe št. 2868/95, bi morali biti dejstva in dokazi, ki so bili prvič navedeni pred odborom za pritožbe, navedeni dopolnilno ali dodatno k dejstvom in dokumentom, ki so bili v povezavi z istimi pogoji že navedeni.

               —

               Splošno sodišče je nepravilno menilo, da navedba informacij v zvezi z nacionalno zakonodajo praviloma pomeni dopolnitev dokaznega gradiva, ki je bilo že predloženo v povezavi s pogojem iz člena 8(4) Uredbe št. 207/2009.

               —

               Splošno sodišče brez obrazložitve ni preizkusilo ali med navedbami o nacionalnem pravu pred odborom za pritožbe in pravočasno pred oddelkom za ugovore predloženimi dokazi obstaja zadostna ali kakršnakoli povezava. Če te povezave ni, so dokazi „novi“ in ne „dopolnilni ali dodatni“, kot se zahteva s členom 76(2) Uredbe št. 207/2009.

      Kršitev člena (4) Uredbe št. 207/2009 v povezavi s pravilom 19(2)(d) Uredbe št. 2868/95

               —

               Splošno sodišče je z ugotovitvijo, da ni nobene formalne zahteve za predložitev dokazov v zvezi z nacionalno zakonodajo, ravnalo v nasprotju s pravilom 19(2)(d) Uredbe št. 2868/95. Da bi se zagotovilo spoštovanje pravice tožene stranke do obrambe v inter partes postopku je potrebno spoštovati splošno znane formalne zahteve.

               —

               Z vidika načela vzporednosti oblik je treba zahteve v zvezi z dokazom o registraciji znamke (pravilo 19(2)(a)(i) Uredbe št. 2868/95) analogno uporabiti tudi za izvajanju dokazov v zvezi z določbami iz nacionalne zakonodaje, ki neregistrirani znamki zagotavljajo pravne učinke.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (Kodificirano besedilo) (Besedilo velja za EGP) (UL L 78, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 189).


title: Zadeva T-698/13: Tožba, vložena 30. decembra 2013 – Luigi Marcuccio proti sklepu Sodišča za uslužbence z dne 17. oktobra 2013 : zadeva F-127/12, Marcuccio proti Komisiji

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/44

         Tožba, vložena 30. decembra 2013 – Luigi Marcuccio proti sklepu Sodišča za uslužbence z dne 17. oktobra 2013: zadeva F-127/12, Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-698/13)
   2014/C 52/85
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               v celoti in brez vsakršne izjeme razveljavi izpodbijani sklep,

               —

               zadevo vrne Sodišču za uslužbence.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V podporo svoji tožbi tožeča stranka navaja, da je izpodbijani sklep očitno neutemeljen, nepravičen in nezakonit, zaradi neobstoja obrazložitve, tudi zaradi neizvedbe preiskave, apodiktičnosti, tavtologije, samovoljnosti, izkrivljanja in potvarjanja ter napačne uporabe prava.


title: Zadeva T-483/11: Tožba, vložena 5. septembra 2011 – Sepro Europe proti Komisiji

text:
               12.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/25

         Tožba, vložena 5. septembra 2011 – Sepro Europe proti Komisiji
   (Zadeva T-483/11)
   2011/C 331/48
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sepro Europe Ltd (Harrogate, Združeno kraljestvo) (zastopnika: C. Mereu in K. Van Maldegem, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               razglasi Sklep Komisije 2011/328/EU (1) za ničen;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka;

               —

               sprejme druge primerne ukrepe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na očitno napako tožene stranke pri presoji, ker je napačno uporabila pravo pri utemeljitvi Sklepa Komisije 2011/328/EU na podlagi domnevnih pomislekov glede (i) izpostavljenosti delavcev in (ii) izpostavljenosti okolja.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na to, da je tožena stranka kršila pravico do poštenega sojenja, pravice obrambe in načelo dobrega upravljanja, ker je napačno upoštevala domnevni pomislek glede razmerja izomerov, ki je bil prvič spoznan za kritičen med ponovno predložitvijo in zelo pozno v postopku. Zato tožeča stranka ni imela možnosti nasloviti te problematike. Poleg tega tožena stranka ni upoštevala predloga za spremembo, ki ga je predložila tožeča stranka.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na nezakonitost Sklepa Komisije 2011/328/EU zaradi njegove nesorazmernosti. Tudi če se domneva, da so podani pomisleki, ki zahtevajo nadaljnjo pozornost, je zadevni ukrep nesorazmeren glede na način obravnavanja domnevnih pomislekov glede izpostavljenosti delavcev in izpostavljenosti okolja.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na nezakonitost Sklepa Komisije 2011/328/EU, ker je nezadostno obrazložen, saj tožena stranka ni uspela dokazati ali utemeljiti svojega nestrinjanja s spremembo, ki jo je predlagala tožeča stranka, ter tako vplivala na izračun ocenjene stopnje izpostavljenosti delavcev ter tudi na uporabo visokotehnoloških rastlinjakov.

      (1)  Izvedbeni sklep Komisije z dne 1. junija 2011 o nevključitvi flurprimidola v Prilogo I k Direktivi Sveta 91/414/EGS (notificirano pod dokumentarno številko C(2011) 3733) (UL L 153, str. 192).


title: Zadeva T-512/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 24. novembra 2016 – ED/EUIPO (Javni uslužbenci — Začasni uslužbenec — Delo na daljavo — Prošnja za podaljšanje — Zavrnitev — Tožba — Naknadna odobritev invalidnosti — Ustavitev postopka)

text:
               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/36

         Sklep Splošnega sodišča z dne 24. novembra 2016 – ED/EUIPO
   (Zadeva T-512/16) (1)

   ((Javni uslužbenci - Začasni uslužbenec - Delo na daljavo - Prošnja za podaljšanje - Zavrnitev - Tožba - Naknadna odobritev invalidnosti - Ustavitev postopka))
   (2017/C 022/50)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ED (Barcelona, Španija) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: A. Lukošiūtė, P. Saba in D. Botis, agenti)

      Predmet

   Predlog, vložen na podlagi člena 270 PDEU, za razglasitev ničnosti odločbe EUIPO z dne 15. januarja 2014 o zavrnitvi prošnje tožeče stranke z dne 26. septembra 2013, da se ji v bistvu še naprej dovoli delo na daljavo iz Barcelone (Španija) do izboljšanja zdravstvenega stanja.

      Izrek

               1.

               Postopek s to tožbo se ustavi.

               2.

               ED nosi tretjino lastnih stroškov.

               3.

               Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) nosi lastne stroške in dve tretjini stroškov, ki so nastali ED.

      (1)  UL C 184, 16.6.2014 (zadeva je bila sprva vložena pri Sodišču za uslužbence Evropske unije pod številko F-35/14 in nato 1. septembra 2016 prenesena na Splošno sodišče Evropske unije).


title: Zadeva T-443/16: Tožba, vložena 9. avgusta 2016 – Italija/Komisija

text:
               10.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/21

         Tožba, vložena 9. avgusta 2016 – Italija/Komisija
   (Zadeva T-443/16)
   (2016/C 371/23)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, agent, P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               obvestili o javnem natečaju EPSO/AD/323/16 in EPSO/AD/324/16 razglasi za nični.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka pred Splošnim sodiščem izpodbija obvestili o javnem natečaju EPSO/AD/323/16 in EPSO/AD/324/16 za oblikovanje rezervnih seznamov za, prvič, 40 mest za zapolnitev prostih delovnih mest za administratorje (AD 7) preiskovalce na področju stroškov EU, boja proti korupciji, carine in trgovine, tobaka in ponarejenega blaga, in drugič, 10 mest za administratorje (AD 9) preiskovalce – vodje skupin, ki sta bili objavljeni v Uradnem listu Evropske unije z dne 26. maja 2016, št. C 187 A.
   Ti obvestili sta tudi predmet zadeve T-401/16, Španija/Komisija.
   Bistveni razlogi in trditve so podobni kot v navedeni zadevi.
   Posebej se zatrjuje kršitev členov 18 PDEU, 24 PDEU in 342 PDEU, člena 22 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, kršitev Kadrovskih predpisov za uradnike, načela varstva zaupanja v pravo, načela sorazmernosti, ter pravil materialnega prava v zvezi z naravo in ciljem obvestil o natečajih, zloraba pooblastil in kršitev členov 1 in 6 Uredbe št. 1/58.


title: Zadeva T-41/13: Tožba, vložena 29. januarja 2013 – Roy proti Svetu in Komisiji

text:
               23.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/24

         Tožba, vložena 29. januarja 2013 – Roy proti Svetu in Komisiji
   (Zadeva T-41/13)
   2013/C 86/39
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: René Roy (Juillac-le-Coq, Francija) (zastopnik: C.-E. Gudin, odvetnik)

      Toženi stranki: Evropska komisija in Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odloči, da se ji povrne celotna škoda, ki ji je nastala zaradi naložitve denarnih kazni, to je znesek 87 400 EUR;

               —

               odloči, da se ji povrne celotna nepremoženjska škoda, to je znesek 100 000 EUR;

               —

               Svetu in Komisiji naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tožbene razloge, ki so pretežno enaki ali podobni tožbenim razlogom, navajanim v združenih zadevah T-195/11, Cahier in drugi proti Svetu in Komisiji (1), ter zadevi T-458/11, Riche proti Svetu in Komisiji (2).

      (1)  UL 2011, C 173, str. 14.

      (2)  UL 2011, C 298, str. 28.


title: Zadeva T-646/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. februarja 2017 – Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe/Komisija („Pravo institucij — Evropska državljanska pobuda — Varstvo nacionalnih in jezikovnih manjšin ter krepitev kulturne in jezikovne raznolikosti v Uniji — Zavrnitev prijave — Očitna zakonodajna nepristojnost Komisije — Obveznost obrazložitve — Člen 4(2)(b) in (3) Uredbe (EU) št. 211/2011“)

text:
               20.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. februarja 2017 – Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe/Komisija
   (Zadeva T-646/13) (1)

   ((„Pravo institucij - Evropska državljanska pobuda - Varstvo nacionalnih in jezikovnih manjšin ter krepitev kulturne in jezikovne raznolikosti v Uniji - Zavrnitev prijave - Očitna zakonodajna nepristojnost Komisije - Obveznost obrazložitve - Člen 4(2)(b) in (3) Uredbe (EU) št. 211/2011“))
   (2017/C 086/31)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bürgerausschuss für die Bürgerinitiative Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe (zastopniki: sprva E. Johansson, J. Lund in C. Lund, nato E. Johansson in T. Hieber, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnik: H. Krämer, agent)

      Intervenientka v podporo tožeči stranki: Madžarska (zastopniki: M. Fehér, A. Pálfy in G. Szima, agenti)

      Intervenientki v podporo toženi stranki: Slovaška republika (zastopnik: B. Ricziová, agentka) in Romunija (zastopniki: R. Radu, R. Haţieganu, D. Bulancea in A. Wellman, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2013) 5969 final z dne 13. septembra 2013 o zavrnitvi prijave predlagane evropske državljanske pobude „Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe“.

      Izrek

               1.

               Sklep Komisije C(2013) 5969 final z dne 13. septembra 2013 o zavrnitvi prijave predlagane evropske državljanske pobude „Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe“ se razglasi za ničen.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške Bürgerausschuss für die Bürgerinitiative Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe.

               3.

               Madžarska, Slovaška republika in Romunija nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 112, 14.4.2014.


title: Zadeva T-32/15: Tožba, vložena  22. januarja 2015 — GRE/UUNT (Mark1)

text:
               16.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/37

         Tožba, vložena 22. januarja 2015 — GRE/UUNT (Mark1)
   (Zadeva T-32/15)
   (2015/C 089/44)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (Kloster Lehnin, Nemčija) (zastopnici: I. Memmler in S. Schulz, odvetnici)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „Mark1“– Prijava št. 1 2 0 52  437

      Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 29. oktobra 2014 v zadevi R 647/2014-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-319/12: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 28. novembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Minister Finansów proti MDDP Sp. z o.o. Akademia Biznesu, Sp. komandytowa (DDV — Direktiva 2006/112/ES — Členi od 132 do 134 in 168 — Oprostitve — Storitve izobraževanja, ki jih za komercialne namene opravljajo organizacije zasebnega prava — Pravica do odbitka)

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/11

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 28. novembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Minister Finansów proti MDDP Sp. z o.o. Akademia Biznesu, Sp. komandytowa
   (Zadeva C-319/12) (1)

   (DDV - Direktiva 2006/112/ES - Členi od 132 do 134 in 168 - Oprostitve - Storitve izobraževanja, ki jih za komercialne namene opravljajo organizacije zasebnega prava - Pravica do odbitka)
   2014/C 45/19
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Minister Finansów

      Tožena stranka: MDDP Sp. z o.o. Akademia Biznesu, Sp. komandytowa

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Naczelny Sąd Administracyjny – Razlaga členov 132(1)(i), 133, 134 in 168 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Nacionalna zakonodaja, ki v nasprotju z direktivo določa oprostitev DDV za storitve izobraževanja, ki jih za komercialne namene opravljajo organizacije zasebnega prava – Zavrnitev uveljavljanja pravice do odbitka vstopnega DDV taki organizaciji, ki je uporabila oprostitev

      Izrek

               1.

               Določbe členov 132(1)(i), 133 in 134 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo oprostitvi DDV za storitve izobraževanja, ki jih za komercialne namene opravljajo organizacije zasebnega prava. Vendar člen 132(1)(i) te direktive nasprotuje splošni oprostitvi za vse storitve izobraževanja, ne da bi se pri tem upošteval namen organizacij zasebnega prava, ki te storitve opravljajo.

               2.

               Davčni zavezanec v skladu s členom 168 Direktive 2006/112 ali nacionalnim predpisom, s katerim je prenesen, ne more uveljavljati pravice do odbitka vstopnega davka na dodano vrednost, če zaradi oprostitve, določene z nacionalno zakonodajo v nasprotju s členom 132(1)(i) te direktive, opravljanje njegovih izobraževalnih storitev ni obdavčeno z vstopnim davkom na dodano vrednost.
               Ta davčni zavezanec pa se lahko sklicuje na neskladnost navedene oprostitve s členom 132(1)(i) Direktive 2006/112, zato da se ta zanj ne bi uporabila, kadar tudi ob upoštevanju proste presoje, ki jo ta določba daje državam članicam, navedenega davčnega zavezanca objektivno ni mogoče šteti za organizacijo, ki ima podoben namen kot izobraževalna ustanova javnega prava v smislu te določbe, kar mora preveriti nacionalno sodišče.
               V zadnjenavedenem primeru so izobraževalne storitve, ki jih opravlja navedeni davčni zavezanec, predmet davka na dodano vrednost in ta bo torej lahko uveljavljal pravico do odbitka vstopnega davka na dodano vrednost.

      (1)  UL C 287, 22.9.2012.


title: Zadeva C-267/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 15. maja 2013 vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – Nutricia NV, druga stranka v postopku: Staatssecretaris van Financiën

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/30

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 15. maja 2013 vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – Nutricia NV, druga stranka v postopku: Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-267/13)
   2013/C 207/49
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vložnik kasacijske pritožbe: Nutricia NV

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Staatssecretaris van Financiën

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba pojem „zdravilo“ v smislu tarifne številke 3004 KN razlagati tako, da vključuje tudi prehrambne pripravke, kot so obravnavani izdelki, namenjeni enteralni uporabi (za hranjenje po sondi) pod zdravniškim nadzorom pri osebah, ki so zaradi bolezni ali težave v zdravstveni oskrbi in se jim ti izdelki dajejo med zdravljenjem te bolezni ali težave za zdravljenje ali preprečevanje podhranjenosti?

               2.

               Ali je treba pojem „pijače“ v smislu tarifne številke 2202 KN razlagati tako, da vključuje tekoča živila, kot so obravnavani izdelki, ki niso namenjena pitju, temveč enteralni uporabi (za hranjenje po sondi)?


title: Zadeva T-287/08: Sklep Splošnega sodišča z dne 25. oktobra 2011 – Cadila Healthcare proti UUNT – Laboratorios Inibsa (ZYDUS) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Umik ugovora — Ustavitev postopka)

text:
               10.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 362/17

         Sklep Splošnega sodišča z dne 25. oktobra 2011 – Cadila Healthcare proti UUNT – Laboratorios Inibsa (ZYDUS)
   (Zadeva T-287/08) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Umik ugovora - Ustavitev postopka)
   2011/C 362/23
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Cadila Healthcare Ltd (Ahmedabad, Indija) (zastopniki: S. Bailey, F. Potin in A. Juaristi, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Laboratorios Inibsa, SA (Llissa de Vall, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 5. maja 2008 (zadeva R 1322/2007-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Laboratorios Inibsa, SA in Cadila Healthcare Ltd.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Tožeča stranka nosi svoje stroške ter stroške, ki jih je priglasila tožena stranka.

      (1)  UL C 247, 27.9.2008.