title: Zadeva C-344/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Rejonowy w Kościanie (Republika Poljska) 24. julija 2008 – Kazenski postopek proti Tomaszu Rubachu

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Rejonowy w Kościanie (Republika Poljska) 24. julija 2008 – Kazenski postopek proti Tomaszu Rubachu
   (Zadeva C-344/08)
   (2008/C 272/17)
   Jezik postopka: poljščina
   Predložitveno sodišče
   Sąd Rejonowy w Kościanie
   Stranki v kazenskem postopku v glavni stvari

      Organ pregona: Prokuratura Rejonowa w Kościanie (okrožno državno tožilstvo v Kościanu)

      Tožena stranka: Tomasz Rubach
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Kako naj se pravilno razlaga člen 8(5) Uredbe Sveta (ES) št. 338/97 z dne 9. decembra 1996 o varstvu prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst z zakonsko ureditvijo trgovine z njimi (1), oziroma, kako lahko na podlagi prava Skupnosti imetnik živali, navedenih v Prilogi B (ki niso dvoživke, plazilci, ptiči ali sesalci), zadovoljivo dokaže, da so njegovi osebki pridobljeni ali vneseni v Skupnost v skladu z veljavno zakonodajo o prosto živečih živalskih in rastlinskih vrstah v primeru, ko določbe nacionalnega prava ne urejajo tega področja?

      (1)  UL 1977 L 61, 3.3.1997, str. 1.


title: Zadeva T-262/12: Tožba, vložena 12. junija 2012 – Iranska centralna banka proti Svetu

text:
               11.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/27

         Tožba, vložena 12. junija 2012 – Iranska centralna banka proti Svetu
   (Zadeva T-262/12)
   2012/C 243/48
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Iranska centralna banka (Teheran, Iran) (zastopnik: M. Lester, barrister)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga

               —

               Sklep Sveta 2012/35/SZVP z dne 23. januarja 2012 (1) in Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 (2) naj se razglasita za nična v delu, v katerem se ukrepi, sprejeti s takimi pravnimi akti, nanašajo na tožečo stranko;

               —

               tožeči stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbenega razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: tožena stranka naj bi očitno storila napako, ker je menila, da je bilo katerokoli merilo za uvrstitev na seznam iz Sklepa Sveta 2012/35/SZVP in Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 izpolnjeno.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: tožena stranka naj ne bi primerno ali dovolj obrazložila uvrstitve tožeče stranke na seznam oseb in subjektov, za katere se uporabljajo omejevalni ukrepi.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: tožena stranka naj tožeči stranki ne bi zagotovila pravice do obrambe in pravice do učinkovitega pravnega varstva.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: tožena stranka naj bi neupravičeno in nesorazmerno kršila temeljne pravice tožeče stranke, vključno z njenima pravicama do varstva zasebne lastnine in varstva časti in osebnega dostojanstva.

      (1)  Sklep Sveta 2012/35/SZVP z dne 23. januarja 2012 o spremembah Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL 2012 L 19, str. 22).

      (2)  Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL 2012 L 88, str. 1).


title: Zadeva F-1/08: Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 27. junija 2008 – Nijs proti Računskemu sodišču (Javni uslužbenci – Uradniki – Člen 35(1)(e) Poslovnika – Navedba tožbenih razlogov in trditev – Pritožbeni rok – Očitna nedopustnost)

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/72

         Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 27. junija 2008 – Nijs proti Računskemu sodišču
   (Zadeva F-1/08) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Člen 35(1)(e) Poslovnika - Navedba tožbenih razlogov in trditev - Pritožbeni rok - Očitna nedopustnost)
   (2008/C 209/133)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Bart Nijs (Bereldange (Luksemburg) (zastopnik: F. Rollinger, odvetnik)

      Tožena stranka: Računsko sodišče Evropskih skupnosti (zastopniki: T. Kennedy, J.-M. Stenier in G. Corstens, zastopniki)
   Predmet zadeve
   Na eni strani, razglasitev ničnosti odločbe odbora za pritožbe o nenapredovanju tožeče stranke v naziv A*11 v okviru napredovalnega obdobja 2005, in na drugi strani, odškodninski zahtevek.
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se deloma zavrže kot očitno nedopustna in deloma zavrne kot očitno neutemeljena.

               2)

               B. Nijsu se naloži plačilo vseh stroškov.

      (1)  UL C 64, 8.3.2008, str. 68.


title: Zadeva T-47/09: Tožba, vložena 9. februarja 2009 – Deutsche Behindertenhilfe – Aktion Mensch proti UUNT (diegesellschafter.de)

text:
               1.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/18

         Tožba, vložena 9. februarja 2009 – Deutsche Behindertenhilfe – Aktion Mensch proti UUNT (diegesellschafter.de)
   (Zadeva T-47/09)
   2009/C 102/29
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Deutsche Behindertenhilfe – Aktion Mensch eV (Mainz, Nemčija) (zastopnika: V. Töbelmann in A. Piltz, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 27. novembra 2008 v zadevi R 1094/2008-1 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „diegesellschafter.de“ za storitve iz razredov 35 in 41 (prijava št. 4 606 372)

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), saj naj bi prijavljena znamka imela zadosten razlikovalni učinek in naj ne bi bilo potrebe po razpoložljivosti

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva T-275/07: Tožba, vložena 18. julija 2007 – Ebro Puleva proti UUNT – Berenguel (BRILLO'S)

text:
               6.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/13

         Tožba, vložena 18. julija 2007 – Ebro Puleva proti UUNT – Berenguel (BRILLO'S)
   (Zadeva T-275/07)
   (2007/C 235/24)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Ebro Puleva, SA (Madrid, Španija) (Zastopnik: P. Casamitjana Lleonart)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Luis Berenguel, SL
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se odločba drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 21. maja 2007 v zadevi R 493/2006-2 (glede postopka z ugovorom št. B 705/790).

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: LUIS BERENGUEL, S.L.

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „BRILLO'S“ za proizvode iz razredov 29, 30 in 31 (prijava št. 2.984.995).

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Španska figurativna znamka „brilliante“ (znamka št. 922.772) za proizvode iz razreda 30, in španska figurativna znamka „brilliante“ (znamka št. 2.413.459) za proizvode iz razreda 29.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovor se zavrne

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožba se zavrne

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (1) s tem, da sta sporna znaka obravnavana kot slišno, pojmovno in vidno različna.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva C-500/12: Tožba, vložena 6. novembra 2012 – Evropska komisija proti Republiki Poljski

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/26

         Tožba, vložena 6. novembra 2012 – Evropska komisija proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-500/12)
   2013/C 26/52
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Hottiaux in H. Støvlbæk)

      Tožena stranka: Republika Poljska

      Predlog tožeče stranke

   Komisija predlaga Sodišču, naj

               —

               ugotovi, da Republika Poljska ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 2 Direktive Komisije 2011/18/EU z dne 1. marca 2011 o spremembi prilog II, V in VI k Direktivi 2008/57/ES Evropskega Parlamenta in Sveta o interoperabilnosti železniškega sistema v Skupnosti s tem da ni sprejela zakonov ali predpisov, potrebnih za prenos te direktive oziroma, v vsakem primeru, teh ni sporočila Komisiji;

               —

               Republiki Poljski naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos direktive se je iztekel 31. decembra 2011.


title: Zadeva T-432/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 30. septembra 2009 – Francija proti Komisiji ( EKUJS — Jamstveni oddelek — Izdatki, izključeni iz financiranja Skupnosti — Sadje in zelenjava — Pogoji za priznanje organizacij proizvajalcev )

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/42

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 30. septembra 2009 – Francija proti Komisiji
   (Zadeva T-432/07) (1)

   („EKUJS - Jamstveni oddelek - Izdatki, izključeni iz financiranja Skupnosti - Sadje in zelenjava - Pogoji za priznanje organizacij proizvajalcev“)
   2009/C 282/79
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in A.-L. During, zastopnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: F. Clotuche-Duvieusart in F. Jimeno Fernández, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2007/647/ES z dne 3. oktobra 2007 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) iz financiranja Skupnosti (UL L 261, str. 28), v delu, v katerem izključuje določene odhodke Francije v korist organizacij proizvajalcev sadja in zelenjave.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Republiki Franciji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 22, 26.1.2008.


title: Zadeva C-313/06: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 19. aprila 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2004/26/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o spremembi Direktive 97/68/ES o približevanju zakonodaje držav članic o ukrepih proti plinastim in trdnim onesnaževalom iz motorjev z notranjim zgorevanjem, namenjenih za vgradnjo v premične stroje in naprave – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/18

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 19. aprila 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-313/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2004/26/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o spremembi Direktive 97/68/ES o približevanju zakonodaje držav članic o ukrepih proti plinastim in trdnim onesnaževalom iz motorjev z notranjim zgorevanjem, namenjenih za vgradnjo v premične stroje in naprave - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2007/C 96/30)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Lawunmi in D. Recchia, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: I. M. Braguglia in M. Fiorilli, zastopnika)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/26/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o spremembi Direktive 97/68/ES o približevanju zakonodaje držav članic o ukrepih proti plinastim in trdnim onesnaževalom iz motorjev z notranjim zgorevanjem, namenjenih za vgradnjo v premične stroje in naprave (UL L 146, str. 1), v predpisanem roku.
   Izrek

               1)

               Italijanska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 97/68/ES Evropskega parlamenta in Sveta 2004/26/ES z dne 21. aprila 2004 o spremembi Direktive o približevanju zakonodaje držav članic o ukrepih proti plinastim in trdnim onesnaževalom iz motorjev z notranjim zgorevanjem, namenjenih za vgradnjo v premične stroje in naprave, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 212, 2.9.2006.


title: Zadeva C-602/12 P: Pritožba, ki sta jo Gem-Year Industrial Co. Ltd in Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd 20. decembra 2012 vložili zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 10. oktobra 2012 v zadevi Gem-Year Industrial Co. Ltd proti Svetu Evropske unije (T-172/09)

text:
               6.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 101/6

         Pritožba, ki sta jo Gem-Year Industrial Co. Ltd in Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd 20. decembra 2012 vložili zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 10. oktobra 2012 v zadevi Gem-Year Industrial Co. Ltd proti Svetu Evropske unije (T-172/09)
   (Zadeva C-602/12 P)
   2013/C 101/12
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnici: Gem-Year Industrial Co. Ltd, Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd (zastopnika: Y. Melin, V. Akritidis, odvetnika)

      Druge stranke v postopku: Svet Evropske unije, Evropska komisija, European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI)

      Predlogi

   Pritožnici Sodišču predlagata, naj:

               1.

               v celoti razveljavi sodbo sedmega senata Splošnega sodišča z dne 10. oktobra 2012 v zadevi Gem-Year in Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) proti Svetu (T-172/09).

               2.

               S sprejetjem končne sodbe ugodi:

                           —

                           tretjemu pritožbenemu razlogu, s katerim se zatrjuje kršitev člena 3 osnove uredbe (1), in sicer ker industrija Unije naj ne bi utrpela škode; in

                           —

                           sedmemu pritožbenemu razlogu, s katerim se zatrjuje nezakonita izravnava subvencije prek zavrnitve zahteve za tržnogospodarsko obravnavo, s čimer sta bila kršena Uredba št. 2026/97 (2) in člen 2(7)(c) osnovne uredbe;
                           oziroma, podredno, zadevo v ponovno odločanje vrne Splošnemu sodišču.

               3.

               Svetu in intervenientom naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnici navajata, da je treba izpodbijano sodbo razveljaviti zaradi naslednjih razlogov.
   Prvič, na podlagi dejstev, predloženih Splošnemu sodišču, izhaja, da ni dokaza, da je industrija pritrdilnih elementov Unije utrpela škodo zaradi dampinških uvozov iz Kitajske v smislu člena 3(2), (5) in (6) osnovne protidampinške uredbe (3). Ta prvi pritožbeni razlog ima dva dela:

               (i)

               Splošno sodišče je dokaze, ki so mu bili predloženi, izkrivilo, s tem ko je presodilo, da je bila stopnja dobička, ki jo je dosegla industrija pritrdilnih elementov Unije v zadevnem obdobju (od 1. januarja 2003 do 30. septembra 2007), negativno prizadeta zaradi dampinških uvozov iz Kitajske; medtem ko iz dokazov iz spisa izhaja, da so dobički v tem obdobju fluktuirali, in so svojo drugo zgodovinsko najvišjo raven dosegli ravno v zadnjem letu (4,4 %), ko so bili dumpinški uvozi iz Kitajske tudi največji, in da je bila blizu svoji zgodovinsko najvišji ravni 4,7 % (leta 2004), kar je še ravno pod mejnim dobičkom (5 %), ki ga Komisija uporablja za določitev nelojalne stopnje.

               (ii)

               Dokazi, predloženi Sodišču, govorijo o rastoči in obetavni industriji Unije, zlasti med zadevnim obdobjem. Ne govorijo o premoženjski škodi, ampak prej o hipotetično zamujeni priložnosti izkoristiti v celoti možnosti rastočega domačega trga EU. Splošno sodišče je s tem, ko je na navedena dejstva oprlo presojo, da so institucije EU upravičeno presodile, da so dampinški uvozi povzročili premoženjsko škodo, nepravilno opravilo pravno presojo ugotovljenih dejstev, s čimer člen 3(2), (5) in (6) osnovne uredbe ni bil pravilno uporabljen.

         Drugič, Splošno sodišče je nepravilno uporabilo pravo, ko je presodilo, da je zahteva za tržnogospodarsko obravnavo iz člena 2(7)(c) osnovne uredbe mogoče zavrniti na podlagi ugotovitve, da je bila industrija na začetku proizvodne verige subvencionirana. To povzroči izravnavo teh subvencij namesto izvedbo preiskave na podlagi Uredbe Sveta št. 2026/97 (takrat veljavna osnovna protidampinška uredba). To je nezakonita razlaga člena 2(7)(c) osnovne uredbe in kršitev Uredbe Sveta št. 2026/97.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 91/2009 z dne 26. januarja 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 29, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 2026/97 z dne 6. oktobra 1997 o zaščiti proti subvencioniranemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 11, zvezek 10, str. 78).

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 343, str. 51).


title: Zadeva C-569/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 9. decembra 2014 vložilo Juzgado Mercantil n ° 3 de Barcelona (Španija) – Jordi Carné Hidalgo in Anna Aracil Gracia/Catalunya Banc, S.A.

text:
               9.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/35

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 9. decembra 2014 vložilo Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona (Španija) – Jordi Carné Hidalgo in Anna Aracil Gracia/Catalunya Banc, S.A.
   (Zadeva C-569/14)
   (2015/C 046/41)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Jordi Carné Hidalgo in Anna Aracil Gracia

      Tožena stranka: Catalunya Banc, S.A.

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 43 španskega Ley de Enjuiciamiento Civil, ki sodišču prepoveduje, da strankam predlaga morebitno prekinitev civilnega postopka, kadar je drugo sodišče v predhodno odločanje Sodišču Evropske unije predložilo vprašanje, pomeni jasno omejitev določb člena 7 Direktive [93/13/EGS] (1) glede obveznosti držav članic, da zagotavljajo, da v interesu potrošnikov in konkurenčnih prodajalcev in ponudnikov obstajajo ustrezni in učinkoviti ukrepi za prenehanje uporabe nepoštenih pogojev v pogodbah, ki jih s potrošniki sklenejo prodajalci ali ponudniki?

               2.

               Ali člen 721(2) španskega LEC, ki sodišču prepoveduje, da po uradni dolžnosti sprejme ali predlaga sprejetje zaščitnih ukrepov v posamičnih postopkih, v katerih se odloča o ničnosti splošnega pogoja, ker je nepošten, pomeni jasno omejitev člena 7 Direktive [93/13/EGS] glede obveznosti držav članic, da zagotavljajo, da v interesu potrošnikov in konkurenčnih prodajalcev in ponudnikov obstajajo ustrezni in učinkoviti ukrepi za prenehanje uporabe nepoštenih pogojev v pogodbah, ki jih s potrošniki sklenejo prodajalci ali ponudniki?

               3.

               Ali bi se morali učinki zaščitnih ukrepov, ki jih je mogoče sprejeti, bodisi po uradni dolžnosti bodisi na predlog strank, v okviru postopka, v katerem se odloča o posamični tožbi, razširiti do trenutka dokončne odločitve bodisi v posamičnem postopku bodisi v skupinskem postopku, ki sovpada s posamičnim, z namenom zagotovitve ustreznih in učinkovitih sredstev, ki jih določa navedeni člen 7 omenjene direktive?

      (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).


title: Zadeva C-129/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgerichts Nürnberg (Nemčija) 20. marca 2014 – kazenski postopek zoper Zorana Spasića

text:
               19.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgerichts Nürnberg (Nemčija) 20. marca 2014 – kazenski postopek zoper Zorana Spasića
   (Zadeva C-129/14)
   2014/C 151/19
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Nürnberg

      Stranki v postopku v glavni stvari

   Zoran Spasić

      Druga stranka: Generalstaatsanwaltschaft Nürnberg

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je člen 54 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma (KISS) (1) združljiv s členom 50 Listine Unije o temeljnih pravicah v delu, ki prepoved dvojnega pregona pogojuje s tem, da je bila izrečena kazen tudi izvršena, da je v postopku izvrševanja ali je po zakonodaji pogodbenice, ki jo je izrekla, ni več mogoče izvršiti?

               2.

               Ali je navedeni pogoj iz člena 54 KISS izpolnjen tudi, če je bil v državi pogodbenici, ki je izrekla kazen, sestavljeno iz dveh samostojnih delov (v tem primeru: kazni odvzema prostosti in denarne kazni), izvršen le del te kazni (v tem primeru: denarna kazen?

      (1)  UL 2000, L 239, str. 19.


title: Zadeva T-231/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 17. januarja 2007 — Grčija proti Komisiji (Ničnostna tožba — Skupno diplomatsko predstavništvo v Abuji (Nigerija) — Izterjava dolga s pobotom — Uredbi (ES, Euratom) št. 1605/2002 in 2342/2002 — Načelo dobre vere v mednarodnem javnem pravu)

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/26

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 17. januarja 2007 — Grčija proti Komisiji
   (Zadeva T-231/04) (1)

   (Ničnostna tožba - Skupno diplomatsko predstavništvo v Abuji (Nigerija) - Izterjava dolga s pobotom - Uredbi (ES, Euratom) št. 1605/2002 in 2342/2002 - Načelo dobre vere v mednarodnem javnem pravu)
   (2007/C 56/50)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Helenska republika (zastopnika: P. Mylonopoulos in V. Kyriazopoulos, zastopnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Triantafyllou in F. Dintilhac, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti akta z dne 10. marca 2004, s katerim je Komisija izvršila izterjavo s pobotom zneskov, ki jih Helenska republika dolguje zaradi svoje udeležbe v nepremičninskih projektih v zvezi z diplomatskim predstavništvom Komisije in nekaterih držav članic Evropske unije v Abuji (Nigerija).
   Izrek

               1)

               Mnenje pravne službe Sveta z dne 26. junija 1998, ki ga je v prilogi 12 svojega zahtevka predložila Helenska republika, se izloči iz spisa.

               2)

               Tožba se zavrne.

               3)

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 179, 10.7.2004 (prej zadeva C-189/04).


title: Zadeva C-125/14: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. septembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Törvényszék – Madžarska) – Iron & Smith kft/Unilever NV (Predhodno odločanje — Znamke — Registracija nacionalne znamke, ki je enaka ali podobna prejšnji znamki Skupnosti — Znamka Skupnosti, ki ima ugled v Evropski uniji — Geografski obseg ugleda)

text:
               26.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 354/7

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. septembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Törvényszék – Madžarska) – Iron & Smith kft/Unilever NV
   (Zadeva C-125/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Znamke - Registracija nacionalne znamke, ki je enaka ali podobna prejšnji znamki Skupnosti - Znamka Skupnosti, ki ima ugled v Evropski uniji - Geografski obseg ugleda))
   (2015/C 354/07)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Törvényszék

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Iron & Smith kft

      Tožena stranka: Unilever NV

      Izrek

               1.

               Člen 4(3) Direktive 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami je treba razlagati tako, da je treba, če je ugled prejšnje znamke Skupnosti dokazan na znatnem delu ozemlja Evropske unije, ki je lahko glede na okoliščine primera ozemlje ene države članice, ki ni nujno država, v kateri je bila vložena zahteva za registracijo poznejše nacionalne znamke, ugotoviti, da ta znamka uživa ugled v Evropski uniji. Merila, ki so bila v sodni praksi določena za resno in dejansko uporabo znamke Skupnosti, kot taka niso upoštevana za dokaz obstoja „ugleda“ v smislu člena 4(3) Direktive 2008/95.

               2.

               Če je prejšnja znamka Skupnosti že pridobila ugled na znatnem delu ozemlja Evropske unije, vendar ne pri upoštevni javnosti države članice, v kateri je bila vložena zahteva za registracijo poznejše nacionalne znamke, na katero se nanaša ugovor, je imetnik znamke Skupnosti lahko upravičen do varstva, določenega v členu 4(3) Direktive 2008/95, kadar se dokaže, da del navedene javnosti, ki je tržno nezanemarljiv, to znamko pozna in med njo in poznejšo nacionalno znamko vzpostavi zvezo ter da ob upoštevanju vseh upoštevnih dejavnikov obravnavane zadeve obstaja bodisi dejanska in sedanja kršitve njegove znamke v smislu tega člena 4(3) Direktive 2008/95 bodisi, če te ni, resno tveganje za nastanek take kršitve v prihodnosti.

      (1)  UL C 175, 10.6.2014.


title: Zadeva C-108/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) 24. februarja 2016 – Openbaar Ministerie/Paweł Dworzecki

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/29

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) 24. februarja 2016 – Openbaar Ministerie/Paweł Dworzecki
   (Zadeva C-108/16)
   (2016/C 156/39)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Amsterdam

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Openbaar Ministerie (Staatsanwaltschaft)

      Tožena stranka: Paweł Dworzecki

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je v členu 4a(1) Okvirnega sklepa 2002/584/JI (1) uporabljeno besedilo

                           —

                           „pravočasno […] osebno povabljena in tako obveščena o predvidenem datumu in kraju sojenja, ki se je zaključilo z odločbo“
                           ter

                           —

                           „pravočasno […] dejansko kako drugače uradno obveščena o predvidenem datumu in kraju sojenja, in sicer tako, da je mogoče nedvoumno sklepati, da je bila ta oseba seznanjena z načrtovanim sojenjem“,
                           uporabljena v členu 4a(1)(a) Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ, avtonomna pojma prava Unije?

               2.

               Če je odgovor pritrdilen,

                           a)

                           kako je treba ta avtonomna pojma razlagati na splošno; ter

                           b)

                           ali primer, kot se obravnava v tej zadevi, za katerega je značilno, da:
                           je bilo glede na ENP vabilo na naslovu osebe, za katero se zahteva predaja, vročeno polnoletnemu članu njenega gospodinjstva, ki se je zavezal, da bo vabilo izročil osebi, za katero se zahteva predaja;
                           ne da bi bilo na podlagi ENP mogoče ugotoviti, ali in kdaj je član gospodinjstva vabilo dejansko izročil osebi, za katero se zahteva predaja;
                           medtem ko na podlagi izjav, ki jih je oseba, za katero se zahteva predaja, podala na obravnavi pred predložitvenim sodiščem, ni mogoče ugotoviti, ali je bila ta oseba pravočasno seznanjena z datumom in krajem načrtovanega sojenja;

                     spada v enega izmed dveh avtonomnih besedil iz prvega vprašanja?

      (1)  Okvirni sklep Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL L 190, str. 1).


title: Zadeva T-502/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 4. julija 2007 – Lopparelli proti Komisiji ( Javni uslužbenci – Uradniki – Napredovanje – Napredovalno obdobje 2003 – Dodelitev prednostnih točk )

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/34

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 4. julija 2007 – Lopparelli proti Komisiji
   (Zadeva T-502/04) (1)

   („Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2003 - Dodelitev prednostnih točk“)
   (2007/C 199/63)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Stéphane Lopparelli (Bruxelles, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A.Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Berardis-Kayser in M. Velardo, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o dodelitvi prednostnih točk tožeči stranki v napredovalnem obdobju 2003 ter odločbe o nevpisu njenega imena na seznam uradnikov, ki so v tem obdobju napredovali v naziv A5.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 57, 5.3.2005.


title: Zadeva T-32/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. marca 2012 – Ella Valley Vineyards proti UUNT – HFP (ELLA VALLEY VINEYARDS) ( „Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti ELLA VALLEY VINEYARDS — Prejšnji nacionalna znamka in znamka Skupnosti ELLE — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost povezovanja — Zveza med znaki — Ugled — Neobstoj podobnosti znakov — Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009“ )

text:
               28.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 126/14

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. marca 2012 – Ella Valley Vineyards proti UUNT – HFP (ELLA VALLEY VINEYARDS)
   (Zadeva T-32/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti ELLA VALLEY VINEYARDS - Prejšnji nacionalna znamka in znamka Skupnosti ELLE - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost povezovanja - Zveza med znaki - Ugled - Neobstoj podobnosti znakov - Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2012/C 126/27
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ella Valley Vineyards (Adulam) Ltd (Jeruzalem, Izrael) (zastopnika: C. de Haas in O. Vanner, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Hachette Filipacchi Presse (HFP) (Levallois-Perret, Francija) (zastopnik: C. Moyou Joly, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 11. novembra 2009 (zadeva R 1293/2008-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Hachette Filipacchi Presse (HFP) in Ella Valley Vineyards (Adulam) Ltd.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 11. novembra 2009 (zadeva R 1293/2008-1) se razveljavi.

               2.

               UUNT nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Ella Valley Vineyards (Adulam) Ltd.

               3.

               Hachette Filipacchi Presse (HFP) nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 80, 27.3.2010.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 20. januarja 2005 v zadevi C-306/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Juzgado de lo Social n° 3 iz Orense): Cristalina Salgado Alonso proti Instituto Nacional da la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) (Socialna varnost delavcev migrantov — Členi 12 ES, 39 ES in 42 ES — Člena 45 in 48(1) Uredbe (EGS) št. 1408/71 — Starost in smrt — Brezposelnost — Minimalne zavarovalne dobe — Zavarovalne dobe, ki se upoštevajo pri izračunu višine dajatev, ne pa za pridobitev pravice do teh dajatev — Obdobja brezposelnosti — Seštevanje)

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 57/10

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 20. januarja 2005
   v zadevi C-306/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Juzgado de lo Social no 3 iz Orense): Cristalina Salgado Alonso proti Instituto Nacional da la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) (1)

   (Socialna varnost delavcev migrantov - Členi 12 ES, 39 ES in 42 ES - Člena 45 in 48(1) Uredbe (EGS) št. 1408/71 - Starost in smrt - Brezposelnost - Minimalne zavarovalne dobe - Zavarovalne dobe, ki se upoštevajo pri izračunu višine dajatev, ne pa za pridobitev pravice do teh dajatev - Obdobja brezposelnosti - Seštevanje)
   (2005/C 57/18)
   Jezik postopka: španščina
   V zadevi C-306/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče s sklepom Juzgado de lo Social no 3 iz Orense (Španija) z dne 24. junija 2003, ki je prispel na Sodišče dne 16. julija 2003, v postopku Cristalina Salgado Alonso proti Instituto Nacional da la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS), je Sodišče (drugi senat) v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, R. Silva de Lapuerta, sodnica, R. Schintgen (poročevalec), P. Kūris in G. Arestis, sodniki, generalna pravobranilka: J. Kokott, sodni tajnik: M. Múgica Arzamendi, glavna administratorka, dne 20. januarja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Člene 39 ES in 42 ES, kakor tudi 45 Uredbe (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, v različici, spremenjeni in posodobljeni z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1606/98 z dne 29. junija 1998, je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalnemu pravilu, vsebovanemu v osemindvajseti dodatni določbi splošnega zakona o socialni varnosti, ki za pridobitev pravice do pokojnine iz nacionalnega sistema pristojnim organom države članice ne dopušča upoštevati določenih zavarovalnih dob, ki jih je na območju te države dopolnil brezposelni delavec in v teku katerih je prispevke za pokojninsko zavarovanje nakazoval nosilec zavarovanja za primer brezposelnosti, s tem da določa, da se te dobe upoštevajo samo za izračun višine navedene pokojnine.

      (1)  UL C 226, 20.9.2003.


title: Zadeva C-433/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Bari (Italija) 22. septembra 2014 – kazenski postopek proti Domenicu Rosa

text:
               15.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 448/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Bari (Italija) 22. septembra 2014 – kazenski postopek proti Domenicu Rosa
   (Zadeva C-433/14)
   (2014/C 448/04)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Bari

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Domenico Rosa

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člene 49 in naslednje PDEU ter 56 in naslednje PDEU, kakor so bili razloženi tudi v sodbi Sodišča Evropske unije z dne 16. februarja 2012 [v združenih zadevah C-72/10 in C-77/10], razlagati tako, da nasprotujejo objavi javnega razpisa glede koncesij s krajšim trajanjem od tistih, ki so bile dodeljene v preteklosti, pri čemer je bil navedeni javni razpis objavljen zaradi odprave posledic nezakonitosti izključitve nekega števila gospodarskih subjektov iz prejšnjih javnih razpisov?

               2.

               Ali je treba člene 49 in naslednje PDEU ter 56 in naslednje PDEU, kakor so bili razloženi tudi v zgoraj navedeni sodbi Sodišča Evropske unije, razlagati tako, da nasprotujejo temu, da zahteva po časovni uskladitvi prenehanja koncesij pomeni ustrezno utemeljitev krajšega trajanja koncesij, ki so predmet javnega razpisa, od tistih, ki so bile dodeljene v preteklosti?

               3.

               Ali je treba člene 49 in naslednje PDEU ter 56 in naslednje PDEU, kakor so bili razloženi tudi v zgoraj navedeni sodbi Sodišča Evropske unije, razlagati tako, da nasprotujejo določitvi obveznosti neodplačnega prenosa uporabe opredmetenih in neopredmetenih sredstev, ki tvorijo omrežje za upravljanje in pobiranje stav, v primeru prenehanja dejavnosti zaradi poteka trajanja koncesije ali zaradi ukrepov izgube ali odvzema pravice?


title: Zadeva T-182/08: Tožba, vložena 16. maja 2008 – Komisija proti Atlantic Energy

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/46

         Tožba, vložena 16. maja 2008 – Komisija proti Atlantic Energy
   (Zadeva T-182/08)
   (2008/C 171/88)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: A. M. Rouchaud-Joët, S. Lejeune, zastopnika, in M. Jarvis, Barrister)

      Tožena stranka: Atlantic Energy Ltd (Truro, Združeno kraljestvo)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               toženi stranki naj se naloži, naj Komisiji plača znesek 383 081,19 eura, kar predstavlja glavnico v višini 226 010 eurov, povečano za znesek 76 233,61 eura zamudnih obresti za glavnico, izračunanih na podlagi obrestne mere Evropske centralne banke, povečane za dve odstotni točki, in sicer za obdobje med 1. junijem 1996 in 28. februarjem 2002, povečano tudi za znesek 84 448,11 eura zamudnih obresti, izračunanih na podlagi obrestne mere Evropske centralne banke, povečane za 1,5-odstotno točko, za glavnico in zamudne obresti na dan 28. februarja 2002, in sicer za obdobje med 16. julijem 2002 in 31. majem 2008, znižano za znesek 3 610,53 eura;

               —

               toženi stranki naj se naloži, plača znesek 39,33 eura obresti na dan od 31. maja 2008 do celotnega poplačila dolga; in

               —

               toženi stranki naj naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Evropska skupnost, ki jo je zastopala Evropska komisija je 29. marca 1996 z družbo Sidney C. Banks Plc and Jenbacher Energiesysteme AG sklenila pogodbo BU 183/95 UK/AT o izvebi projekta „Advanced automated gasifier with CHP using waste wood as fuel“ v okviru dejavnosti Skupnosti na področju nejedrske energije (1). V skladu s pogodbeno določbo je Komisija opravila predplačilo svojega plačila projekta, in sicer pogodbenemu koordinaterju družbi Sydney C. Banks Plc.
   Družba Sidney C. Banks Plc By je po faksu z dne 25. septembra 1996 Komisijo obvestila, da se je odločila izstopiti iz projekta. Evropska skupnost, ki jo je zastopala Evropska komisija, je 17. aprila 1998 sprejela Prilogo 1 k pogodbi, s katero je družba Atlantic Energy Ltd nadomestila družbo Sidney C. Banks Plc kot pogodbeno stranko in koordinatorja.
   Družba Sidney C. Banks Plc je aprila 1998 v skladu s členom 2 Priloge predplačilo, ki ga je prejela od Komisije, prenesla (skupaj z obrestmi) na družbo Atlantic Energy Ltd.
   Komisija predlaga, naj se družbi Atlantic Energy Ltd naloži vrnitev predplačila in obresti, in sicer ker se projekt nikoli ni začel oziroma, če se je, ga je končala Komisija.

      (1)  Sklep Sveta št. 94/806/EC z dne 23. novembra 1994 o sprejetju posebnega programa za raziskave in tehnološki razvoj, vključno s prikazi, in sicer na področju nejedrske energije (od 1994 do 1998) UL L 334, 22.12.1994, str. 87.


title: Zadeva T-464/07: Tožba, vložena 19. decembra 2007 – Korsch proti UUNT

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/51

         Tožba, vložena 19. decembra 2007 – Korsch proti UUNT
   (Zadeva T-464/07)
   (2008/C 51/94)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Korsch AG (Berlin, Nemčija) (zastopnik: J. Grzam, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavitev odločbe četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 18. oktobra 2007 (zadeva št. R 924/2007-4) v zvezi z besedno znamko št. 5 309 836, „PharmaResearch“, in

               —

               naložitev UUNT plačilo stroškov postopka, tako tega, kot postopka pred odborom za pritožbe.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „PharmaResearch“ za proizvode in storitve iz razreda 9 (prijava št. 5 309 836).

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), ker ni bilo nobenega razloga za zavrnitev.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva T-68/13: Tožba, vložena 5. februarja 2013 – Novartis proti UUNT (CARE TO CARE)

text:
               13.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/30

         Tožba, vložena 5. februarja 2013 – Novartis proti UUNT (CARE TO CARE)
   (Zadeva T-68/13)
   2013/C 108/76
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Novartis AG (Basel, Švica) (zastopnik: M. Douglas, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 29. novembra 2012 v zadevi R 953/2012-1;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „CARE TO CARE“ za storitve iz razredov 41 in 42 – prijava znamke Skupnosti št. 10 224 657

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva T-97/11: Tožba, vložena 18. februarja 2011 – Rovi Pharmaceuticals proti UUNT – Laboratorios Farmaceuticos Rovi (ROVI Pharmaceuticals)

text:
               16.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 120/15

         Tožba, vložena 18. februarja 2011 – Rovi Pharmaceuticals proti UUNT – Laboratorios Farmaceuticos Rovi (ROVI Pharmaceuticals)
   (Zadeva T-97/11)
   2011/C 120/35
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Rovi Pharmaceuticals GmbH (Schlüchtern, Nemčija) (zastopnik: M. Berghofer, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Laboratorios Farmaceuticos Rovi, SA (Madrid, Španija)

      Predlog tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 7. decembra 2010 v zadevi R 500/2010-2;

               —

               ugovor št. B 1368580 naj se v celoti zavrne, vključno s stroški;

               —

               toženi stranki naj se naloži registracija znamke št. 6475107.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „ROVI Pharmaceuticals“ za proizvode in storitve iz razredov 3, 5 in 44 – Prijava znamke Skupnosti št. 6475107

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: registracija št. 24810 figurativne znamke Skupnosti „ROVI“ za proizvode iz razredov 3 in 5; registracija št. 4953915 figurativne znamke Skupnosti „ROVICM Rovi Contract Manufacturing“ za proizvode in storitve iz razredov 5, 42 in 44; španska registracija št. 2509464 besedne znamke „ROVIFARMA“ za proizvode in storitve iz razredov 5, 39 in 44; španska registracija št. 1324942 besedne znamke „ROVI“ za proizvode iz razreda 3; španska registracija št. 283403 besedne znamke „ROVI“ za proizvode iz razredov 1 in 5; španska registracija št. 137853 figurativne znamke „ROVI“ za proizvode iz razreda 3

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009, saj je Odbor za pritožbe: i) napačno ugotovil, da obstaja verjetnost zmede, ker je napačno presodil posamezne dejavnike, pomembne za celovito presojo, in ii) opustil celovito presojo zadevnih znamk.


title: Zadeva T-137/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 5. avgusta 2015 – Parker Hannifin Manufacturing in Parker-Hannifin/Komisija

text:
               16.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/61

         Sklep Splošnega sodišča z dne 5. avgusta 2015 – Parker Hannifin Manufacturing in Parker-Hannifin/Komisija
   (Zadeva T-137/15) (1)

   (2015/C 381/86)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 190, 8.6.2015.


               26.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/1

         (2008/C 107/01)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 92, 12.4.2008

   Prejšnje objave

      UL C 79, 29.3.2008

      UL C 64, 8.3.2008

      UL C 51, 23.2.2008

      UL C 37, 9.2.2008

      UL C 22, 26.1.2008

      UL C 8, 12.1.2008

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva T-354/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. februarja 2007 — Petralia proti Komisiji ( Uradniki — Začasni uslužbenci — Zaposleni v znanosti — Uvrstitev v naziv )

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/34

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. februarja 2007 — Petralia proti Komisiji
   (Zadeva T-354/04) (1)

   („Uradniki - Začasni uslužbenci - Zaposleni v znanosti - Uvrstitev v naziv“)
   (2007/C 82/75)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Gaetano Petralia (Bruselj, Belgija) (zastopnik: C. Forte, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Curall in C. Loggi, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 7. oktobra 2003 o dokončni uvrstitvi tožeče stranke v naziv B5, plačilni razred 3, in odločbe z dne 13. maja 2004 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 262, 23.10.2004.


title: Zadeva C-155/12: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 27. junija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Minister Finansów proti RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland Sp. z o.o. (DDV — Direktiva 2006/112/ES — Člena 44 in 47 — Kraj, za katerega se šteje, da so v njem opravljene obdavčljive transakcije — Davčno upoštevna navezna okoliščina — Pojem „opravljanje storitev v zvezi z nepremičnino“ — Celovita čezmejna storitev skladiščenja blaga)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/30

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 27. junija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Minister Finansów proti RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland Sp. z o.o.
   (Zadeva C-155/12) (1)

   (DDV - Direktiva 2006/112/ES - Člena 44 in 47 - Kraj, za katerega se šteje, da so v njem opravljene obdavčljive transakcije - Davčno upoštevna navezna okoliščina - Pojem „opravljanje storitev v zvezi z nepremičnino“ - Celovita čezmejna storitev skladiščenja blaga)
   2013/C 225/50
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Minister Finansów

      Tožena stranka: RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland Sp. z o.o.

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Naczelny Sad Administracyjny – Razlaga členov 44 in 47 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1), kakor je bila spremenjena – Določitev kraja, ki je davčno upoštevna navezna okoliščina – Pojem opravljanja storitev v zvezi z nepremičninami – Celovita storitev skladiščenja blaga, ki se opravlja za trgovske partnerje s sedežem v drugih državah članicah ali tretjih državah in zajema prevzem blaga v skladišču na Poljskem, njegovo spravljanje, njegovo shranjevanje, njegovo nakladanje in razkladanje, njegovo prepakiranje ter njegovo ponovno odpremo stranki

      Izrek

   Člen 47 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2008/8/ES z dne 12. februarja 2008, je treba razlagati tako, da opravljanje celovite storitve skladiščenja blaga, ki zajema prevzem blaga v skladišču, njegovo spravljanje na ustrezne skladiščne regale, njegovo shranjevanje, njegovo pakiranje, njegovo odpremo, njegovo razkladanje in njegovo nakladanje, ne spada na področje uporabe tega člena, razen če skladiščenje predstavlja glavno storitev enotne transakcije in je prejemnikom te storitve dodeljena pravica do uporabe celotne izrecno določene nepremičnine ali njenega dela.

      (1)  UL C 184, 23.6.2012.


title: Zadeva C-230/06: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 3. aprila 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Militzer & Münch GmbH proti Ministero delle Finanze (Carinska unija – Skupnostni tranzit – Izterjava carinskega dolga – Pristojna država članica – Dokazilo o pravilnosti tranzitne operacije ali o kraju, kjer je nastala kršitev – Roki – Odgovornost glavnega zavezanca)

text:
               24.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/5

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 3. aprila 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Militzer & Münch GmbH proti Ministero delle Finanze
   (Zadeva C-230/06) (1)

   (Carinska unija - Skupnostni tranzit - Izterjava carinskega dolga - Pristojna država članica - Dokazilo o pravilnosti tranzitne operacije ali o kraju, kjer je nastala kršitev - Roki - Odgovornost glavnega zavezanca)
   (2008/C 128/07)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Corte suprema di cassazione
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Militzer & Münch GmbH

      Tožena stranka: Ministero delle Finanze
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Corte suprema di cassazione – Razlaga člena 11a Uredbe Komisije (EGS) št. 87/1062 z dne 27. marca 1987 o določbah za izvedbo tranzitnega postopka in o ukrepih za njegovo poenostavitev (UL L 107, str. 1), in člena 215(1) Uredbe Sveta št. 2913/1992 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1) – Zaključek carinskega urada namembnega kraja, ki je bil izkazan s ponarejenimi dokumenti – Rok, določen za obvestitev o dejstvu, da pošiljka ni bila predložena uradu namembnega kraja – Uporaba.
   Izrek

               1)

               Predložitveno sodišče mora, da bi preverilo pristojnost države članice, ki je izterjevala carino, ugotoviti, ali je mogoče v trenutku, ko se je ugotovilo, da pošiljka ni bila predložena namembnemu uradu, določiti kraj kršitve ali nepravilnosti. V tem primeru je mogoče v skladu z določbami členov 203(1) in 215(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku določiti za pristojno za izterjavo carine tisto državo članico, na katere ozemlju je nastala prva kršitev ali nepravilnost, ki jo je mogoče označiti kot odstranitev izpod carinskega nadzora. Če kraja kršitve ali nepravilnosti po drugi strani še vedno ni mogoče določiti, je država članica, ki ji pripada urad odhoda, pristojna za izterjavo carine v skladu z določbami členov 378 in 379 Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti.

               2)

               Urad odhoda mora poslati obvestilo ob spoštovanju rokov enajstih in treh mesecev v skladu s členoma 378 in 379 Uredbe št. 2454/93, če pošiljka ni bila predložena namembnemu uradu in če kraja kršitve ali nepravilnosti ni mogoče določiti.

               3)

               Dejstvo, da je carinski zastopnik kot glavni zavezanec, odgovoren za carinski dolg, ni v nasprotju z načelom sorazmernosti.

      (1)  UL C 190, 12.8.2006.


title: Zadeva C-482/04 P: Sklep Sodišča z dne  21. novembra 2005  — SNF SAS proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba — Direktiva glede kozmetičnih izdelkov — Omejitve uporabe polakrilamidov v kozmetičnih proizvodih)

text:
               17.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/20

         Sklep Sodišča z dne 21. novembra 2005 — SNF SAS proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-482/04 P) (1)

   (Pritožba - Direktiva glede kozmetičnih izdelkov - Omejitve uporabe polakrilamidov v kozmetičnih proizvodih)
   (2006/C 143/36)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: SNF SAS (Zastopnika: K. Van Maldegem in C. Mereu, avocats)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (Zastopnika: X. Lewis in A. Caeiros, zastopnika)
   Predmet
   Pritožba zoper sklep Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 6. septembra 2004 v zadevi SNF S.A. proti Komisiji Evropskih skupnosti (zadeva T-213/02), s katerim je razglasilo kot nedopusten predlog za ugotovitev delne ničnosti šestindvajsete Direktive Komisije 2002/34/ES z dne 15. aprila 2002 o prilagoditvi Prilog II, III in VII k Direktivi Sveta 76/768/EGS o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kozmetičnimi izdelki tehničnemu napredku (UL L 102, str. 19).
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               SNF SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 19 z dne 22.01.2005.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. junija 2005 v združenih zadevah C-462/03 in C-463/03 (predloga za sprejem predhodne odločbe Bundesvergabeamt): Strabag AG, Kostmann GmbH proti Österreichische Bundesbahnen (Javna naročila — Direktiva 93/38/EGS — Vodni, energetski, transportni in telekomunikacijski sektor — Pojma „upravljanje“ in „zagotavljanje“ omrežij, ki so namenjena zagotavljanju javnih storitev v zvezi z železniškim prevozom — Železniška infrastrukturna dela)

text:
               6.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/6

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 16. junija 2005
   v združenih zadevah C-462/03 in C-463/03 (predloga za sprejem predhodne odločbe Bundesvergabeamt): Strabag AG, Kostmann GmbH proti Österreichische Bundesbahnen (1)

   (Javna naročila - Direktiva 93/38/EGS - Vodni, energetski, transportni in telekomunikacijski sektor - Pojma „upravljanje“ in „zagotavljanje“ omrežij, ki so namenjena zagotavljanju javnih storitev v zvezi z železniškim prevozom - Železniška infrastrukturna dela)
   (2005/C 193/08)
   Jezik postopka: nemščina
   V združenih zadevah C-462/03 in C-463/03, katerih predmet sta predloga za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljena na Sodišče z odločbama Bundesvergabeamt (Avstrija) z dne 27. oktobra 2003, ki sta prispeli na Sodišče dne 4. novembra 2003, v postopkih med Strabag AG (C-462/03), Kostmann GmbH (C-463/03) proti Österreichische Bundesbahnen, je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans (poročevalec), predsednik senata, R. Silva de Lapuerta, sodnica, R. Schintgen, G. Arestis in J. Klučka, sodniki, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: R. Grass, dne 16. junija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Če naročnik, ki opravlja eno izmed dejavnosti, navedenih v členu 2(2) Direktive Sveta 93/38/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov naročanja naročnikov v vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem sektorju, želi pri opravljanju te dejavnosti oddati javno naročilo storitev, gradenj ali blaga ali organizirati natečaj, to naročilo ali ta natečaj urejajo določbe te direktive.

      (1)  UL C 21, 24.1.2004.


title: Zadeva T-569/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. oktobra 2012 – Bimbo proti UUNT – Panrico (BIMBO DOUGHNUTS) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti BIMBO DOUGHNUTS — Prejšnja nacionalna besedna znamka DOGHNUTS — Relativni razlog za zavrnitev — Člen 75 Uredbe (ES) št. 207/2009 — Člen 76(2) Uredbe št. 207/2009 — Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 — Predlog za spremembo — Dopustnost)

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/32

         Sodba Splošnega sodišča z dne 10. oktobra 2012 – Bimbo proti UUNT – Panrico (BIMBO DOUGHNUTS)
   (Zadeva T-569/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti BIMBO DOUGHNUTS - Prejšnja nacionalna besedna znamka DOGHNUTS - Relativni razlog za zavrnitev - Člen 75 Uredbe (ES) št. 207/2009 - Člen 76(2) Uredbe št. 207/2009 - Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 - Predlog za spremembo - Dopustnost)
   2012/C 366/62
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bimbo, SA (Barcelona, Španija) (zastopnik: J. Carbonell Callicó, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Panrico, SA (Barcelona, Španija) (zastopnik: D. Pellisé Urquiza, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 7. oktobra 2010 (zadeva R 838/2009-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Panrico, SA in družbo Bimbo, SA.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Bimbo, SA poleg lastnih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasil UUNT.

               3.

               Družba Panrico, SA nosi lastne stroške.

      (1)  UL C 46, 12.2.2011.


title: Zadeva C-265/10: Tožba, vložena 28. maja 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/21

         Tožba, vložena 28. maja 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-265/10)
   ()
   2010/C 221/35
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Oliver in M. van Beek, gemachtigden)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija

      Predloga tožeče stranke

               —

               [ugotoviti], da Kraljevina Belgija, ker ni sprejela vseh zakonskih in drugih predpisov, potrebnih za uporabo sankcij za kršitve Uredbe (ES) št. 1907/2006 (1) Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES, oziroma jih vsaj ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 126 Uredbe (ES) št. 1907/2006;

               —

               Kraljevini Belgiji naložiti plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Glede na to, da Kraljevina Belgija ni sprejela vseh ukrepov za uporabo sankcij za kršitve Uredbe REACHE, ki bi morali začeti veljavi najkasneje 1. decembra 2008, oziroma ker jih v nobenem primeru ni sporočila Evropski komisiji, ta sklepa, da Kraljevina Belgija ni izpolnila obveznosti iz člena 126 te uredbe.

      (1)  UL L 396, str. 1.


title: Zadeva T-135/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. aprila 2015 – Hitachi Chemical Europe in drugi/ECHA (REACH — Identifikacija določenih dražil dihal kot snovi, ki vzbujajo veliko zaskrbljenost — Enakovredna zaskrbljenost — Ničnostna tožba — Neposredno nanašanje — Dopustnost — Pravica do obrambe — Sorazmernost)

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/33

         Sodba Splošnega sodišča z dne 30. aprila 2015 – Hitachi Chemical Europe in drugi/ECHA
   (Zadeva T-135/13) (1)

   ((REACH - Identifikacija določenih dražil dihal kot snovi, ki vzbujajo veliko zaskrbljenost - Enakovredna zaskrbljenost - Ničnostna tožba - Neposredno nanašanje - Dopustnost - Pravica do obrambe - Sorazmernost))
   (2015/C 198/44)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Hitachi Chemical Europe GmbH (Düsseldorf, Nemčija); Polynt SpA (Scanzorosciate, Italija); in Sitre Srl (Milano, Italija) (zastopnika: C. Mereu in K. Van Maldegem, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije (ECHA) (zastopniki: M. Heikkilä, W. Boere in T. Zbihlej, zastopniki)

      Intervenienta v podporo tožeče stranke: REACh ChemAdvice GmbH (Kelkheim, Nemčija); in New Japan Chemical (Osaka, Japonska) (zastopnika: C. Mereu in K. Van Maldegem)

      Intervenienta v podporo tožene stranke: Kraljevina Nizozemska (zastopniki: B. Koopman, M. Bulterman in C. Schillemans, zastopniki); in Evropska komisija (zastopnika: K. Mifsud-Bonnici in K. Talabér-Ritz, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Sklepa ED/169/2012 ECHA z dne 18. decembra 2012 o vključitvi snovi, ki vzbujajo veliko zaskrbljenost, na seznam snovi kandidatk na podlagi člena 59 Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL L 396, str. 1), v delu, v katerem se nanaša na anhidrid heksahidrometil-ftalno kislino (ES št. 247-094-1), anhidrid heksahidro-4-metil-ftalno kislino (ES št. 243-072-0), anhidrid heksahidro-1-metil-ftalno kislino (ES št. 256-356-4) ter anhidrid heksahidro-3-metil-ftalno kislino (ES št. 260-566-1).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Hitachi Chemical Europe GmbH, Polynt SpA in Sitre Srl poleg svojih nosijo še stroške Evropske agencije za kemikalije (ECHA).

               3.

               Kraljevina Nizozemska, Evropska komisija, REACh ChemAdvice GmbH in New Japan Chemical nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 129, 4.5.2013.


title: Zadeva T-378/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Masco in drugi proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Belgijski, nemški, francoski, italijanski, nizozemski in avstrijski trg kopalniške opreme — Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP — Usklajevanje dvigov cen in izmenjava poslovno občutljivih informacij — Enotna kršitev)

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/26

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – Masco in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-378/10) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Belgijski, nemški, francoski, italijanski, nizozemski in avstrijski trg kopalniške opreme - Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP - Usklajevanje dvigov cen in izmenjava poslovno občutljivih informacij - Enotna kršitev)
   2013/C 325/43
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Masco Corp. (Michigan, Združene države); Hansgrohe AG (Schiltach, Nemčija); Hansgrohe Deutschland Vertriebs GmbH (Schiltach); Hansgrohe Handelsgesellschaft mbH (Wiener Neudorf, Avstrija); Hansgrohe SA/NV (Bruselj, Belgija); Hansgrohe BV (Westknollendam, Nizozemska); Hansgrohe SARL (Antony, Francija); Hansgrohe SRL (Villanova d’Asti, Italija); Hüppe GmbH (Bad Zwischenahn, Nemčija); Hüppe Ges.mbH (Laxenburg, Avstrija); Hüppe Belgium SA (Woluwé Saint-Étienne, Belgija); in Hüppe BV (Alblasserdam, Nizozemska) (zastopniki: D. Schroeder, S. Heinz, odvetnika, in J. Temple Lang, solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: F. Castillo de la Torre in F. Ronkes Agerbeek, zastopnika, skupaj z B. Kennellyjem, barrister)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti člena 1 Sklepa Komisije C(2010) 4185 final z dne 23. junija 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/39.092 – Kopalniška oprema) v delu, v katerem je Komisija v njem ugotovila, da so tožeče stranke sodelovale pri enotni in kompleksni kršitvi v sektorju kopalniške opreme.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbe Masco Corp., Hansgrohe AG, Hansgrohe Deutschland Vertriebs GmbH, Hansgrohe Handelsgesellschaft mbH, Hansgrohe SA/NV, Hansgrohe BV, Hansgrohe SARL, Hansgrohe SRL, Hüppe GmbH, Hüppe Ges.mbH, Hüppe Belgium SA in Hüppe BV nosijo svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 301, 6.11.2010.


title: Zadeva T-174/07: Tožba, vložena 21. maja 2007 – Volkswagen proti UUNT (TDI)

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/40

         Tožba, vložena 21. maja 2007 – Volkswagen proti UUNT (TDI)
   (Zadeva T-174/07)
   (2007/C 155/73)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Volkswagen AG (Wolfsburg, Nemčija) (zastopnik: S. Risthaus, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predloga tožeče stranke

               —

               odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 7. marca 2007, vročena 23. marca 2007, v pritožbeni zadevi R 1479/2005 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „TDI“ za proizvode in storitve iz razredov 4, 7, in 37 (Prijava št. 842 302).

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.
   Navajani tožbeni razlogi:

               —

               Kršitev člena 62(2) Uredbe (ES) št. 40/94 (1) zaradi neupoštevanja odločbe odbora za pritožbe z dne 12. maja 2003 v pritožbeni zadevi R 53/2002-4;

               —

               Kršitev člena 74(1) Uredbe št. 40/94 zaradi nepravilnega preučevanja dejstev po uradni dolžnosti;

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 40/94 zaradi zanikanja razlikovalnega učinka prijavljene znamke;

               —

               Kršitev člena 7(1) Uredbe št. 40/94 zaradi priznanja opisne fukcije prijavljene znamke;

               —

               Kršitev člena 7(3) Uredbe št. 40/94 zaradi zanikanja, da je prijavljena znamka pridobila razlikovalni učinek z uporabo.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, str. 1).


title: Zadeva T-285/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. julija 2005 — Andrieu proti Komisiji ( Uradniki — Ničnostna tožba — Karierno ocenjevalno poročilo — Pravice obrambe — Odškodninska tožba — Nedopustnost )

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/39

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. julija 2005 — Andrieu proti Komisiji
   (Zadeva T-285/04) (1)

   („Uradniki - Ničnostna tožba - Karierno ocenjevalno poročilo - Pravice obrambe - Odškodninska tožba - Nedopustnost“)
   (2006/C 224/83)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Michel Andrieu (Bruselj, Belgija) (zastopnika: S. Rodrigues in Y. Minatchy, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Berscheid in L. Lozano Palacios, skupaj z M. Gentonom, avocat)
   Predmet zadeve
   Na eni strani predlog za razglasitev ničnosti kariernega ocenjevalnega poročila za tožečo stranko za obdobje 2001/2002 in na drugi strani odškodninski zahtevek.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 262, 23.10.2004.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 9. junija 2005 v zadevi T-80/04, Jean-Pierre Castets proti Komisiji Evropskih skupnosti (Uradniki — Invalidnost — Nadomestilo za neizkoriščeni dopust — Število dni, upoštevanih pri izračunu nadomestila — Razlogi, ki ne izvirajo iz potreb službe)

text:
               6.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/27

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 9. junija 2005
   v zadevi T-80/04, Jean-Pierre Castets proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Uradniki - Invalidnost - Nadomestilo za neizkoriščeni dopust - Število dni, upoštevanih pri izračunu nadomestila - Razlogi, ki ne izvirajo iz potreb službe)
   (2005/C 193/45)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-80/04, Jean-Pierre Castets, nekdanji uradnik Komisije Evropskih skupnosti, stanujoč v Saint-Victor-des-Oules (Francija), ki ga zastopa G. Crétin, avocat, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in V. Joris, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), katere predmet je tožba za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je bila določena višina nadomestila za neizkoriščeni dopust tožeče stranke v trenutku prenehanja njenih nalog, kolikor izračun nadomestila temelji na dejstvu, da je prenos dopusta omejen na dvanajst dni na koledarsko leto, je Sodišče prve stopnje (četrti senat), v sestavi H. Legal, predsednik, P. Mengozzi, sodnik, in I. Wiszniewska-Białecka, sodnica, sodni tajnik: H. Jung, dne 9. junija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 94, 17.4.2004.


title: Zadeva C-92/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Judecătoria Câmpulung (Romunija) 25. februarja 2014 – Liliana Tudoran, Florin Iulian Tudoran, Ilie Tudoranproti SC Suport Colect SRL

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Judecătoria Câmpulung (Romunija) 25. februarja 2014 – Liliana Tudoran, Florin Iulian Tudoran, Ilie Tudoranproti SC Suport Colect SRL
   (Zadeva C-92/14)
   2014/C 142/29
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Judecătoria Câmpulung

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Liliana Tudoran, Florin Iulian Tudoran, Ilie Tudoran

      Tožena stranka: SC Suport Colect SRL

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se določbe Direktive Sveta 93/13/ES z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (1) in Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (2) uporabljajo tudi za posojilno pogodbo, sklenjeno 5. oktobra 2006 pred pristopom Romunije k Evropski uniji, ki pa ima učinke še v sedanjosti, saj so njene določbe po več odstopih terjatve, ki je z njo določena, zdaj predmet izvršitve?

               2.

               Ali se v primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje določbe, kot so tiste o „servisiranju posojilojemalčevega dolga“, ki se nanašajo na zamudo dolžnika s plačilom in na povečanje obrestne mere po preteku enega leta, po katerem je obrestna mera sestavljena iz spremenljive referenčne obrestne mere Banca Comercială Română, objavljene v poslovni enoti banke, povečane za 1,90 [odstotne točke], lahko štejejo za nepoštene v smislu Direktive Sveta 93/13/ES z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah?

               3.

               Ali načelo učinkovitega sodnega varstva pravic, ki so posameznikom zagotovljene s pravom Unije, ki je določeno v členu 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, nasprotuje določbi nacionalnega prava, kot je ta iz člena 120 uredbe zakona št. 99 iz decembra 2006 o finančnih institucijah in kapitalski ustreznosti, s katero se priznava, da je pogodba o bančnem posojilu, ki je bila sklenjena z zasebnim aktom, ne da bi bili njeni pogoji lahko predmet dogovora z dolžnikom, in na podlagi katere – po skrajšanem preverjanju in potem ko se v nepravdnem postopku dovoli izvršba, pri čemer je možnost sodnika, da oceni vrednost terjatve, omejena – lahko sodni izvršitelj opravi izvršbo na dolžnikovem premoženju, izvršilni naslov?

               4.

               Ali je treba Direktivo Sveta 93/13/ES z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, kot so členi 372 in naslednji nekdanjega zakonika o civilnih postopkih, ki upniku omogoča, da zahteva, naj se opravi protidajatev, ki izhaja iz nedovoljenih pogodbenih pogojev, tako da se kljub nasprotovanju potrošnika izvršba na premoženju, danem v zavarovanje, opravi s prodajo nepremičnine, ne da bi pogodbene pogoje preveril neodvisen sodnik?

               5.

               Ali dejstvo, da v nacionalni ureditvi obstaja določba, kot je ta iz člena 120 uredbe zakona št. 99 iz oktobra 2006 o finančnih institucijah in ustreznosti premoženja, s katero se priznava, da je pogodba o bančnem posojilu izvršilni naslov, posega v svobodo ustanavljanja iz člena 49 PDEU in svobodo opravljanja storitev iz člena 45 PDEU, ker državljane Unije odvrača od ustanavljanja v državi, v kateri je določeno, da je bančna pogodba, sklenjena z zasebno institucijo, enakovreden izvršilni naslov kot sodba?

               6.

               Ali lahko nacionalno sodišče, če so odgovori na prejšnja vprašanja pritrdilni, po uradni dolžnosti uveljavlja, da tak naslov ni izvršilni naslov, na podlagi katerega se opravi izvršba zaradi terjatve iz take pogodbe?

      (1)  UL L 95, str. 29.

      (2)  UL L 133, str. 66.


title: Zadeva T-496/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. januarja 2013 – Bank Mellat proti Svetu (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečevanja širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Obveznost obrazložitve — Pravica do obrambe — Pravica do učinkovitega pravnega varstva — Očitna napaka pri presoji)

text:
               9.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. januarja 2013 – Bank Mellat proti Svetu
   (Zadeva T-496/10) (1)

   (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečevanja širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe - Pravica do učinkovitega pravnega varstva - Očitna napaka pri presoji)
   2013/C 71/23
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bank Mellat (Teheran, Iran) (zastopniki: sprva S. Gadhia, S. Ashley, solicitors, D. Anderson, QC, in R. Blakeley, barrister, nato R. Blakeley, S. Zaiwalla, solicitor, in M. Brindle, QC)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in A. Vitro, zastopnika)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: S. Boelaert in M. Konstantinidis, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39), Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 668/2010 z dne 26. julija 2010 o izvajanju člena 7(2) Uredbe (ES) št. 423/2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 195, str. 25), Sklepa Sveta 2010/644/SZVP z dne 25. oktobra 2010 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP (UL L 281, str. 81), Uredbe Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2007 (UL L 281, str. 1), Sklepa Sveta 2011/783/SZVP z dne 1. decembra 2011 o spremembi Sklepa 2010/413 (UL L 319, str. 71), Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1245/2011 z dne 1. decembra 2011 o izvajanju Uredbe št. 961/2010 (UL L 319, str. 11) in Uredbe Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe št. 961/2010 (UL L 88, str. 1) v delu, v katerem se ti akti nanašajo na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               V delu, v katerem se nanašajo na Bank Mellat, se razglasi ničnost:

                           —

                           točke 4 preglednice B v Prilogi II k Sklepu Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP;

                           —

                           točke 2 preglednice B v Prilogi k Izvedbeni uredbi Sveta (EU) št. 668/2010 z dne 26. julija 2010 o izvajanju člena 7(2) Uredbe (ES) št. 423/2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu;

                           —

                           točka 4 preglednice B, naslov I, v Prilogi k Sklepu Sveta 2010/644/SZVP z dne 25. oktobra 2010 o spremembi Sklepa 2010/413;

                           —

                           točka 4 preglednice B v Prilogi VIII k Uredbi Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2007;

                           —

                           Sklepa Sveta 2011/783/SZVP z dne 1. decembra 2011 o spremembi Sklepa 2010/413;

                           —

                           Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1245/2011 z dne 1. decembra 2011 o izvajanju Uredbe št. 961/2010;

                           —

                           točka 4 preglednice B, naslov I, Priloge IX k Uredbi Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe št. 961/2010.

               2.

               Svet Evropske unije poleg svojih stroškov plača stroške Bank Mellat.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 328, 4.12.2010.


title: Zadeva T-361/10 P: Pritožba, ki jo je 25. avgusta 2010 vložila Evropska komisija zoper sodbo, ki jo je 15. junija 2010 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-35/08, Pachtitis proti Komisiji

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/33

         Pritožba, ki jo je 25. avgusta 2010 vložila Evropska komisija zoper sodbo, ki jo je 15. junija 2010 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-35/08, Pachtitis proti Komisiji
   (Zadeva T-361/10 P)
   ()
   2010/C 301/57
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: J. Curral in I. Chatzigiannis, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: Dimitrios Pachtitis (Atene, Grčija), ob intervenciji Evropskega nadzornika za varstvo podatkov

      Predlogi pritožnice:

               —

               sodba Sodišča za uslužbence z dne 15. junija 2010 v zadevi F-35/08, Pachtitis proti Komisiji, naj se razveljavi;

               —

               zadeva naj se vrne v razsojanje Sodišču za uslužbence, da preizkusi druge razloge za razglasitev ničnosti;

               —

               nasprotni stranki v pritožbenem postopku naj se naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka in postopka na prvi stopnji.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   S pritožbo pritožnica predlaga razveljavitev sodbe Sodišče za uslužbence z dne 15. junija 2010 v zadevi F-35/08, Pachtitis proti Komisiji, s katero je Sodišče za uslužbence razglasilo ničnost odločb Evropskega urada za izbor osebja (EPSO) z dne 31. maja 2007 in z dne 6. decembra 2007, na podlagi katerih je D. Pachtitis bil izključen s seznama 110 kandidatov, ki so prejeli najboljše ocene na pristopnih izpitih natečaja EPSO/AD/77/06, in s katero je bilo Komisiji naloženo plačilo njenih stroškov in stroškov tožeče stranke v postopku na prvi stopnji.
   Komisija v podporo pritožbi navaja te razloge za razveljavitev:

               —

               kršitev členov 1, 5 in 7 Priloge III h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropskih skupnosti;

               —

               kršitev prava Skupnosti, zlasti člena 2 Sklepa 2002/620/CE (1) in člena 1 Sklepa 2002/621/CE (2) o ustanovitvi EPSO;

               —

               kršitev obveznosti obrazložitve odločb.

      (1)  Sklep Evropskega parlamenta, Sveta, Komisije, Sodišča, Računskega sodišča, Ekonomsko-socialnega odbora, Odbora regij in Evropskega varuha človekovih pravic z dne 25. julija 2002 o ustanovitvi Urada za izbor osebja Evropskih skupnosti (UL L 197, 26.7.2002, str. od 53 do 55).

      (2)  Sklep generalnih sekretarjev Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije, sodnega tajnika Evropskega sodišča, generalnih sekretarjev Računskega sodišča, Ekonomsko-socialnega odbora in Odbora regij ter predstavnika Evropskega varuha človekovih pravic z dne 25. julija 2002 o organizaciji in delovanju Urada za izbor osebja Evropskih skupnosti (UL L 197, 26.7.2002, str. od 56 do 59).


title: Zadeva C-72/11: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. decembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemčija) – kazenski postopek zoper Mohsena Afrasiabija, Behzada Sahabija, Heinza Ulricha Kessla ( „Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Islamski republiki Iran za preprečevanje širjenja jedrskega orožja — Uredba (ES) št. 423/2007 — Člen 7(3) in (4) — Dobava sintrirne peči v Iran in njena namestitev — Pojem ‚posredno dajanje na voljo‘ ‚gospodarskega vira‘ v korist osebe, subjekta ali organa iz prilog IV in V k tej uredbi — Pojem ‚izogibanje‘ prepovedi dajanja na voljo“ )

text:
               18.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 49/13

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. decembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemčija) – kazenski postopek zoper Mohsena Afrasiabija, Behzada Sahabija, Heinza Ulricha Kessla
   (Zadeva C-72/11) (1)

   (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Islamski republiki Iran za preprečevanje širjenja jedrskega orožja - Uredba (ES) št. 423/2007 - Člen 7(3) in (4) - Dobava sintrirne peči v Iran in njena namestitev - Pojem ‚posredno dajanje na voljo‘‚gospodarskega vira‘ v korist osebe, subjekta ali organa iz prilog IV in V k tej uredbi - Pojem ‚izogibanje‘ prepovedi dajanja na voljo)
   2012/C 49/21
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Stranke v postopku v glavni stvari

   Mohsen Afrasiabi, Behzad Sahabi, Heinz Ulrich Kessel

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberlandesgericht Düsseldorf – Razlaga člena 7(3) in (4) Uredbe Sveta (ES) št. 423/2007 z dne 19. aprila 2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 103, str. 1) – Dobava opreme, navedene v prilogi II k Uredbi št. 423/2007, v nedelujočem stanju iranski pravni osebi, ki ni navedena v prilogah IV in V k tej uredbi – Oprema, ki je domnevno namenjena za naknadno proizvodnjo v korist subjekta, ki je naveden v teh dveh prilogah – Obseg prepovedi dajanja na voljo gospodarskih virov osebam, ki so naštete v prilogah IV in V k navedeni uredbi – „Pojem posredno dajanje na voljo“ – Hkratna uporaba določb, na podlagi katerih je po eni strani prepovedano dajanje na voljo gospodarskih virov, po drugi strani pa izogibanje tej prepovedi

      Izrek

               1.

               Člen 7(3) Uredbe Sveta (ES) št. 423/2007 z dne 19. aprila 2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu je treba razlagati tako, da prepoved posrednega dajanja na voljo gospodarskega vira v smislu člena 1(i) te uredbe vključuje dejanja v povezavi z dobavo in namestitvijo sintrirne peči v Iranu v funkcionalnem stanju, ki pa še ni pripravljena za uporabo, v korist tretje osebe, ki – s tem, da deluje v imenu, pod nadzorom ali po navodilih osebe, subjekta ali organa, navedenega v prilogah IV in V k tej uredbi – namerava to peč uporabljati v korist te osebe, subjekta ali organa za proizvodnjo blaga, ki lahko prispeva k širjenju jedrskega orožja v tej državi.

               2.

               Člen 7(4) Uredbe št. 423/2007 je treba razlagati tako, da:

                           —

                           zajema dejavnosti, ki imajo ob formalnosti, zaradi katere ne izpolnjujejo znakov kršitve člena 7(3) te uredbe, kljub temu za cilj ali posledico neposredno ali posredno izogibanje prepovedi iz zadnjenavedene določbe;

                           —

                           izraza „zavestno“ in „namerno“ zajemata kumulativna elementa vednosti in volje, ki sta izpolnjena, če oseba, ki sodeluje pri dejavnosti s takim ciljem ali tako posledico, tema namerno sledi ali vsaj ve, da bi to sodelovanje lahko pripeljalo do takega cilja ali take posledice, in v to možnost privoli.

      (1)  UL C 252, 27.8.2011.


title: Zadeva T-398/05: Sklep Sodišča prve stopnje z dne  5. maja 2006  — Tesoka proti EUROFOUND-u ( Odstop Sodišču za uslužbence )

text:
               15.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/26

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 5. maja 2006 — Tesoka proti EUROFOUND-u
   (Zadeva T-398/05) (1)

   („Odstop Sodišču za uslužbence“)
   (2006/C 165/52)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Sabrina Tesoka (Overijse, Belgija) (zastopnik: J.-L. Fagnart, avocat)

      Tožena stranka: Evropska fundacija za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer (EUROFOUND) (zastopnik: C. Callanan, avocat)
   Predmet zadeve
   Tožba, vložena na podlagi člena 236 ES
   Izrek sklepa
   Zadeva T-398/05 se odstopi Sodišču za uslužbence.

      (1)  UL C 10, 14.1.2006.


title: Zadeva T-600/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 28. septembra 2016 – PAN Europe in drugi/Komisija (Ničnostna tožba — Fitofarmacevstka sredstva — Aktivna snov sulfoksaflor — Vključitev v prilogo k Izvedbeni uredbi Komisije (EU) 540/2011 — Neobstoj neposrednega nanašanja — Nedopustnost)

text:
               21.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 428/16

         Sklep Splošnega sodišča z dne 28. septembra 2016 – PAN Europe in drugi/Komisija
   (Zadeva T-600/15) (1)

   ((Ničnostna tožba - Fitofarmacevstka sredstva - Aktivna snov sulfoksaflor - Vključitev v prilogo k Izvedbeni uredbi Komisije (EU) 540/2011 - Neobstoj neposrednega nanašanja - Nedopustnost))
   (2016/C 428/18)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Bruselj, Belgija), Bee Life European Beekeeping Coordination (Bee Life) (Louvain-la-Neuve, Belgija), Unione nazionale associazioni apicoltori italiani (Unaapi) (Castel San Pietro Terme, Italija) (zastopnika: B. Kloostra in A. van den Biesen, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Pignataro-Nolin, G. von Rintelen in P. Ondrůšek, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2015/1295 z dne 27. julija 2015 o odobritvi aktivne snovi sulfoksaflor v skladu z Uredbo (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet ter o spremembi Priloge k Izvedbeni uredbi Komisije (EU) št. 540/2011 (UL 2015, L 199, str. 8).

      Izrek

               1.

               Tožba se kot nedopustna zavrže.

               2.

               Postopek v zvezi s predlogi za intervencijo European Crop Protection Association (ECPA), Dow AgroSciences Ltd in Dow AgroSciences Iberica SA se ustavi.

               3.

               Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), Bee Life European Beekeeping Coordination (Bee Life) in Unione nazionale associazioni apicoltori italiani (Unaapi) nosijo svoje stroške in stroške Evropske komisije.

               4.

               PAN Europe, Bee Life, Unaapi, Komisija, ECPA, Dow AgroSciences in Dow AgroSciences Iberica nosijo svoje stroške v zvezi s predlogi za intervencijo.

      (1)  UL C 59, 15.2.2016.


title: Zadeva F-40/14: Tožba, vložena 30. aprila 2014 – ZZ proti Komisiji

text:
               1.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 292/60

         Tožba, vložena 30. aprila 2014 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-40/14)
   2014/C 292/78
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: S. Orlandi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o bonifikaciji pokojninskih pravic tožeče stranke v okviru pokojninskega sistema Unije ob uporabi novih Splošnih določb za izvajanje členov 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom.

      Predlog tožeče stranke

               —

               Člen 9 Splošnih določb za izvajanje člena 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom z dne 3. marca 2011 naj se razglasi za neuporabljivega;

               —

               odločbi z dne 30. septembra 2013 in 9. decembra 2013 o bonifikaciji pokojninskih pravic, ki jih je tožeča stranka pridobila pred zaposlitvijo, v okviru prenosa teh pravic v pokojninski sistem institucij Evropske unije ob uporabi Splošnih določb za izvajanje člena 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom z dne 3. marca 2011 naj se razglasita za nični;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-45/05: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 24. maja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het bedrijfsleven – Nizozemska) – Maatschap Schonewille-Prins proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (Kmetijske strukture – Programi pomoči Skupnosti – Sektor za goveje in telečje meso – Identifikacija in registracija govedi – Klavna premija – Izključitev in znižanje)

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/2

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 24. maja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het bedrijfsleven – Nizozemska) – Maatschap Schonewille-Prins proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Zadeva C-45/05) (1)

   (Kmetijske strukture - Programi pomoči Skupnosti - Sektor za goveje in telečje meso - Identifikacija in registracija govedi - Klavna premija - Izključitev in znižanje)
   (2007/C 155/02)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Maatschap Schonewille-Prins

      Tožena stranka: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – College van Beroep voor het bedrijfsleven – Razlaga člena 21 Uredbe (ES) št. 1254/1999 z dne 17. maja 1999 o skupni ureditvi trga za goveje in telečje meso (UL L 160, str. 21), členov 44, 45 in 47(2) Uredbe Komisije (ES) št. 2419/2001 z dne 11. decembra 2001 o podrobnih pravilih za uporabo integriranega upravnega in kontrolnega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti, vzpostavljenega z Uredbo Sveta (EGS) št. 3508/92 (UL L 327, str.11) – Razlaga člena 11 Uredbe Komisije (EGS) št. 3887/92 z dne 23. decembra 1992 o podrobnih pravilih za uporabo integriranega upravnega in nadzornega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti (UL L 91, str. 36) in člena 22 Uredbe (ES) št. 1760/2000 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 17. julija 2000 o uvedbi sistema za identifikacijo in registracijo govedi ter o označevanju govejega mesa in proizvodov iz govejega mesa in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 820/97 (UL L 204, str.1) – Klavna premija – Spoštovanje Uredbe št. 1760/2000 – Skupnostne izključitve in znižanja – Uporaba za nacionalne izključitve in znižanja – Popravki in dopolnila, vneseni v računalniško bazo podatkov
   Izrek

               1)

               Člen 21 Uredbe Sveta (ES) št. 1254/1999 z dne 17. maja 1999 o skupni ureditvi trga za goveje in telečje meso je treba razlagati v smislu, da je posledica nespoštovanja roka za posredovanje obvestila v računalniško bazo podatkov glede premika goveda na ali iz gospodarstva, ki je določen v členu 7(1), druga alinea, Uredbe Evropskega Parlamenta in Sveta (ES) z dne 17. julija 2000 o uvedbi sistema za identifikacijo in registracijo govedi ter o označevanju govejega mesa in proizvodov iz govejega mesa in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 820/97, neupravičenost do klavne premije za navedeno govedo in zato vodi do izključitve te premije glede navedene živali.

               2)

               Na podlagi obravnave drugega vprašanja za predhodno odločanje ni bil podan noben element, ki bi glede na načelo sorazmernosti lahko vplival na veljavnost člena 21 Uredbe št. 1254/1999, ker ta določa neupravičenost do klavne premije za govedo, glede katerega se rok za posredovanje obvestila iz člena 7(1), druga alinea, Uredbe št. 1760/20007 ni spoštoval in zato vodi do izključitve te premije za navedeno žival.

               3)

               Člena 44 in 45 Uredbe Komisije (ES) št. 2419/2001 z dne 11. decembra 2001 o podrobnih pravilih za uporabo integriranega upravnega in kontrolnega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti, vzpostavljenega z Uredbo Sveta (EGS) št. 3508/92, se ne uporabljata za izključitev klavne premije za govedo, glede katerega se podatki o premiku na ali iz gospodarstva niso posredovali v računalniško bazo podatkov v roku iz člena 7(1), druga alinea, Uredbe št. 1760/2000, tako da bi bila lahko podana upravičenost do klavne premije za navedeno govedo, čeprav so ti podatki, ki so se prepozno posredovali v navedeno bazo, točni.

               4)

               Člen 11 Uredbe Komisije (EGS) št. 3887/92 z dne 23. decembra 1992 o podrobnih pravilih za uporabo integriranega upravnega in kontrolnega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti in/ali člen 22 Uredbe št. 1760/2000 je treba razlagati v smislu, da država članica ne more določiti nacionalnih sankcij, ki zajemajo znižanja in izključitve celotnega zneska pomoči Skupnosti, za katerega se poteguje nosilec gospodarstva, ki je vložil zahtevek za klavno premijo, ker so take sankcije že podrobno določene v Uredbi št. 3887/92.

      (1)  UL C 93, 16.4.2005.


title: Zadeva C-201/13: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 3. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Brussel – Belgija) – Johan Deckmyn, Vrijheidsfonds VZW/Helena Vandersteen in drugi (Predhodno odločanje – Direktiva 2001/29/ES – Avtorska pravica in sorodne pravice – Pravica reproduciranja – Izjeme in omejitve – Pojem „parodija“ – Samostojen pojem prava Unije)

text:
               19.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/3

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 3. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Brussel – Belgija) – Johan Deckmyn, Vrijheidsfonds VZW/Helena Vandersteen in drugi
      (Zadeva C-201/13) (1)

      (Predhodno odločanje - Direktiva 2001/29/ES - Avtorska pravica in sorodne pravice - Pravica reproduciranja - Izjeme in omejitve - Pojem „parodija“ - Samostojen pojem prava Unije)
      (2015/C 016/04)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Hof van beroep te Brussel

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: Johan Deckmyn, Vrijheidsfonds VZW

         Tožene stranke: Helena Vandersteen, Christiane Vandersteen, Liliana Vandersteen, Isabelle Vandersteen, Rita Dupont, Amoras II CVOH, WPG Uitgevers België

         Izrek

                  1.

                  Člen 5(3)(k) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi je treba razlagati tako, da je pojem „parodija“ iz te določbe samostojen pojem prava Unije.

                  2.

                  Člen 5(3)(k) Direktive 2001/29 je treba razlagati tako, da sta bistveni značilnosti parodije, prvič, da spominja na obstoječe delo, hkrati pa se od njega zaznavno razlikuje, in drugič, da ustvarja humor ali posmeh. Pojem „parodija“ v smislu te določbe ni odvisen od pogojev, v skladu s katerimi bi morala parodija kazati lastno izvirnost poleg tiste v zvezi z odražanjem zaznavnih razlik v primerjavi s parodiranim izvirnim delom, bi jo moralo biti razumno mogoče pripisati osebi, ki ni avtor samega izvirnega dela, bi se morala nanašati na samo izvirno delo ali bi moral biti pri njej naveden izvor parodiranega dela.
                  Pri uporabi izjeme za parodijo v smislu člena 5(3)(k) Direktive 2001/29 v konkretnem položaju pa je treba spoštovati pravično ravnotežje med interesi in pravicami oseb iz členov 2 in 3 te direktive na eni strani in svobodo izražanja uporabnika varovanega dela, ki se sklicuje na izjemo za parodijo v smislu tega člena 5(3)(k), na drugi.
                  Predložitveno sodišče mora ob upoštevanju vseh okoliščin zadeve v glavni stvari presoditi, ali se pri uporabi izjeme za parodijo v smislu člena 5(3)(k) Direktive 2001/29 – če so pri zadevni risbi v postopku v glavni stvari podane navedene bistvene značilnosti parodije – spoštuje to pravično ravnotežje.

         (1)  UL C 189, 29.6.2013.