title: Zadeva C-501/08 P: Sklep Sodišča z dne 24. septembra 2009 – Município de Gondomar proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba — Kohezijski sklad — Uredba (ES) št. 1164/94 — Odpoved finančne pomoči Skupnosti — Ničnostna tožba — Nedopustnost — Akti, ki tožečo stranko neposredno in posamično zadevajo)

text:
               16.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 11/10

         Sklep Sodišča z dne 24. septembra 2009 – Município de Gondomar proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-501/08 P) (1)

   (Pritožba - Kohezijski sklad - Uredba (ES) št. 1164/94 - Odpoved finančne pomoči Skupnosti - Ničnostna tožba - Nedopustnost - Akti, ki tožečo stranko neposredno in posamično zadevajo)
   2010/C 11/17
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Município de Gondomar (zastopnika: J.L. da Cruz Vilaça in L. Pinto Monteiro, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: P. Guerra e Andrade in B. Conte, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 10. septembra 2008 v zadevi Município de Gondomar proti Komisiji (T-324/06), s katerim je Sodišče prve stopnje kot nedopusten zavrglo predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 3782 z dne 16. avgusta 2006 o odpovedi finančne pomoči, ki jo je Kohezijski sklad dodelil za projekt št. 95/10/61/017, imenovan, „Sanacija Grande Porto Sul – Subsistema de Gondomar“).

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrže.

               2.

               Município de Gondomar se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 19, 24.1.2009.


title: Zadeva C-245/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Judecătoria Balş (Romunija) 28. maja 2015 – SC Casa Noastră SA/Ministerul Transporturilor – Inspectoratul de Stat pentru Controlul Transportului ISCTR

text:
               12.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 337/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Judecătoria Balş (Romunija) 28. maja 2015 – SC Casa Noastră SA/Ministerul Transporturilor – Inspectoratul de Stat pentru Controlul Transportului ISCTR
   (Zadeva C-245/15)
   (2015/C 337/03)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Judecătoria Balş

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SC Casa Noastră SA

      Tožena stranka: Ministerul Transporturilor – Inspectoratul de Stat pentru Controlul Transportului ISCTR

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               V kolikšni meri je treba izraz „ne glede na to, kdo jih organizira“ v členu 2, točka 3, Uredbe št. 1073/2009 (1), razlagati tako, da lahko linijski prevoz organizira gospodarski subjekt za prevoz svojih zaposlenih na delovno mesto in z njega?

               2.

               V kolikšni meri je treba izraz „prevoz potnikov v linijskih prevozih, če linija ni daljša od 50 km“ iz člena 3(a) Uredbe št. 561/2006 (2) razlagati tako, da se uporablja za delavce v okviru njihovih voženj na delovno mesto in z njega?

      (1)  Uredba (ES) št. 1073/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o skupnih pravilih za dostop do mednarodnega trga avtobusnih prevozov in spremembi Uredbe (ES) št. 561/2006 (UL L 300, str. 88).

      (2)  Uredba (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom in spremembi uredb Sveta (EGS) št. 3821/85 in (ES) št. 2135/98 ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85 (UL L 102, str. 1).


title: Zadeva T-128/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 28. novembra 2016 – SureID/EUIPO (SUREID) (Znamka Unije — Prijava besedne znamke Evropske unije SUREID — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009 — Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/35

         Sklep Splošnega sodišča z dne 28. novembra 2016 – SureID/EUIPO (SUREID)
   (Zadeva T-128/16) (1)

   ((Znamka Unije - Prijava besedne znamke Evropske unije SUREID - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009 - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage))
   (2017/C 022/47)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: SureID, Inc. (Hillsboro, Oregon, Združene države Amerike) (zastopnik: B. Brandreth, barrister)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: A. Folliard Monguiral in S. Crabbe, agenta)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora EUIPO za pritožbe z dne 18. januarja 2016 (zadeva R 1478/2015 4) glede registracije besednega znaka SUREID kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi SureID, Inc. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 175, 17.5.2016.


title: Zadeva T-192/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. junija 2006 — Atlantean proti Komisiji ( Ribištvo — Večletni usmerjevalni programi — Zahteva za povečanje ciljev zaradi varnostnih izboljšav — Odločba 97/413/ES — Zavrnitev Komisije — Ničnostna tožba — Dopustnost — Pristojnost Komisije )

text:
               12.8.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/18

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. junija 2006 — Atlantean proti Komisiji
   (Zadeva T-192/03) (1)

   („Ribištvo - Večletni usmerjevalni programi - Zahteva za povečanje ciljev zaradi varnostnih izboljšav - Odločba 97/413/ES - Zavrnitev Komisije - Ničnostna tožba - Dopustnost - Pristojnost Komisije“)
   (2006/C 190/31)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Atlantean Ltd (Killybegs, Irska) (zastopniki: najprej G. Hogan, SC, E. Regan, SC, in A. Hussey, solicitor, nato pa G. Hogan, E. Regan in M. Fraser, solicitor)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Braun in B. Doherty, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožeči stranki: Irska (zastopnika: D. O'Hagan in C. O'Toole, zastopnika, ob sodelovanju D. Conlana Smytha, barrister)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2003/245/ES z dne 4. aprila 2003 o zahtevah, ki jih je Komisija prejela, za povečanje ciljev večletnega usmerjevalnega programa IV zaradi izboljšav glede varnosti, pomorske navigacije, higiene, kakovosti proizvodov in delovnih pogojev za plovila, katerih skupna dolžina znaša več kot 12 metrov (UL L 90, str. 48), v delu, v katerem je bila z njo zavrnjena zahteva za povečanje zmogljivosti plovila Atlantean.
   Izrek

               1)

               Odločbe Komisije 2003/245/ES z dne 4. aprila 2003 o zahtevah, ki jih je Komisija prejela, za povečanje ciljev večletnega usmerjevalnega programa IV zaradi izboljšav glede varnosti, pomorske navigacije, higiene, kakovosti proizvodov in delovnih pogojev za plovila, katerih skupna dolžina znaša več kot 12 metrov (UL L 90, str. 48), se razglasi za nično, ker se nanaša na plovilo Atlantean tožeče stranke.

               2)

               Komisija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila tožeča stranka.

               3)

               Irska nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 184, 2.8.2003.


title: Zadeva T-344/05: Tožba, vložena 13. septembra 2005 — Helenska republika proti Komisiji

text:
               12.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/30

         Tožba, vložena 13. septembra 2005 — Helenska republika proti Komisiji
   (Zadeva T-344/05)
   (2005/C 281/56)
   Jezik postopka: grščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Helenska republika (zastopnika: Ioannis Chalkias in Eléni Svolopoulou)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se izpodbijana odločba Komisije z dne 15. julija 2005 o izključitvi nekaterih izdatkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (1) (EKUJS), oddelka za jamstva, iz financiranja, razglasi za nično ali spremeni;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   V izpodbijani odločbi je Komisija ob potrditvi obračunov v skladu z Uredbo Sveta (EGS) št 729/70 (2), iz financiranja Skupnosti izključila različne izdatke Helenske republike v sektorju premij na žival — ekstenzifikacijskih premij, premij za sadje, zelenjavo in poljščine.
   Tožeča stranka želi doseči razglasitev ničnosti te odločbe, pri čemer najprej meni, da je celoten postopek potrditve obračunov ničen, zaradi kršitve člena 7 Uredbe (ES) št 1258/1999 (3), v povezavi s členom 8 Uredbe (ES) št. 1663/1995 (4), ker se razgovori in dvostranski stiki med tožečo stranko in Komisijo niso nanašali tudi na natančno oceno izdatka, ki se lahko zavrne, medtem ko so izdatki, ki so bili zavrnjeni za povrh nastali pred obdobjem 24. mesecev pred pisnim obvestilom Komisije. Po mnenju tožeče stranke začne obdobje 24. mesecev teči dosti kasneje kot to ocenjuje Komisija.
   Glede stopnje popravka 100 % za ekstenzifikacijske premije tožeča stranka nasprotuje presoji dejstev s strani Komisije in ji očita napačno ugotovitev dejanskega stanja ter nezadostno obrazložitev izpodbijane odločbe. Tožeča stranka poleg tega ocenjuje, da odmera stopnje popravka 100 % krši smernice iz dokumenta Komisije VI/5330/97 z dne 23. decembra 1997, ni utemeljena in je očitno nesorazmerna, ker nikakor ni v skladu s pravilno uporabo diskrecijske pravice Komisije.
   Glede popravka v sektorju poljščin, tožeča stranka nasprotuje presoji Komisije, da je bila Uredba (ES) št. 3508/1992 (5) kršena glede priznavanja kmetijskih parcel. Poleg tega ocenjuje, da je glede upravnih kontrol in kontrol na kraju samem v celoti spoštovala pogoje iz člena 15 Uredbe (ES) št. 2419/2001 (6). Poleg tega se sklicuje na nezadostno obrazložitev in kršitev načela sorazmernosti.
   Nazadnje, tožeča stranka glede popravka v sektorju sadja in zelenjave, ocenjuje, da je Komisija napačno razlagala člen 20(5) in (7) Uredbe (ES) št. 1169/1997 (7). V vsakem primeru tožeča stranka izpodbija razloge izpodbijane odločbe glede tega poglavja in se sklicuje na kršitev načela sorazmernosti.

      (1)  UL L 188, 20.7.2005, str. 36.

      (2)  Uredba Sveta (EGS) št. 729/70 z dne 21. aprila 1970, o financiranju kmetijske politike Skupnosti, UL L 94, 28.4.1970, str. 13.

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 1258/1999 z dne 17. maja 1999 o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 160, 26.7.1999, str. 103).

      (4)  Uredba Komisije (ES) št. 1663/95 z dne 7. julija 1995 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (EGS) št. 729/70 v zvezi s postopkom za potrditev obračuna Jamstvenega oddelka EKUJS (UL L 158, 8.7. 1995, str. 6).

      (5)  Uredba Sveta (EGS) št. 3508/92 z dne 27. novembra 1992 o vzpostavitvi integriranega upravnega in nadzornega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti (UL L 355, 5.12.1992, str. 1).

      (6)  Uredba Komisije (ES) št. 2419/2001 z dne 11. decembra 2001 o podrobnih pravilih za uporabo integriranega upravnega in kontrolnega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti, vzpostavljenega z Uredbo Sveta (EGS) št. 3508/92 (UL L 327, 12.12.2001, str. 11).

      (7)  Uredba Komisije (ES) št. 1169/97 z dne 26. junija 1997 o spremembi uporabe Uredbe Sveta (ES) št. 2202/96 o uvedbi sheme pomoči Skupnosti za proizvajalce določenih agrumov (UL L 169, 27.6.1997, str. 15).


title: Zadeva C-447/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský soud v Ostravě (Češka republika) 18. avgusta 2015 – Ivo Muladi/Krajský úřad Moravskoslezského kraje

text:
               23.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský soud v Ostravě (Češka republika) 18. avgusta 2015 – Ivo Muladi/Krajský úřad Moravskoslezského kraje
   (Zadeva C-447/15)
   (2015/C 389/16)
   Jezik postopka: češčina

      Predložitveno sodišče

   Krajský soud v Ostravě

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ivo Muladi

      Tožena stranka: Krajský úřad Moravskoslezského kraje

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali določbe člena 4 Direktive 2003/59/ES (1) nasprotujejo nacionalni zakonodaji, ki določa dodatne pogoje za izjeme od zahteve, da vozniki nekaterih cestnih vozil za prevoz blaga ali potnikov pridobijo temeljno kvalifikacijo?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 7, str. 441.


title: Zadeva C-159/07: Tožba, vložena 22. marca 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki

text:
               26.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 117/18

         Tožba, vložena 22. marca 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-159/07)
   (2007/C 117/30)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: K. Simonsson in P. Andrade, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Portugalska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Komisije 2005/23/ES (1) z dne 8. marca 2005 o spremembi Direktive 2001/25/ES Evropskega parlamenta in Sveta o minimalni ravni izobraževanja pomorščakov, in v vsakem primeru s tem, ko jih ni posredovala Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Portugalski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos direktive se je iztekel 29. septembra 2005.

      (1)  UL L 62, str. 14.


title: Zadeva C-157/05: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 24. maja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Winfried L. Holböck proti Finanzamt Salzburg-Land (Prost pretok kapitala – Svoboda ustanavljanja – Davek od dohodka – Izplačilo dividend – Dohodki iz kapitala z izvorom v drugi državi članici)

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/3

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 24. maja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Winfried L. Holböck proti Finanzamt Salzburg-Land
   (Zadeva C-157/05) (1)

   (Prost pretok kapitala - Svoboda ustanavljanja - Davek od dohodka - Izplačilo dividend - Dohodki iz kapitala z izvorom v drugi državi članici)
   (2007/C 155/03)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Verwaltungsgerichtshof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Winfried L. Holböck

      Tožena stranka: Finanzamt Salzburg-Land
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) – Razlaga členov 56 in 57 ES – Nacionalna zakonodaja glede davka na izplačane dividende – Fizična oseba s stalnim prebivališčem na nacionalnem ozemlju, ki ima v lasti dvotretjinski delež družbe s sedežem na ozemlju tretje države (Švica) – Obdavčenje dividend z običajno davčno stopnjo v nasprotju z znižano davčno stopnjo, s katero so obdavčene domače dividende
   Izrek
   Člen 57(1) ES je treba razlagati tako, da člen 56 ES ne posega v uporabo zakonodaje s strani države članice, ki velja na dan 31. decembra 1993, tudi če obdavči dividende, ki jih delničarju razdeli družba s sedežem v tretji državi in katerih davčni zavezanec ima dve tretjini družbenega kapitala, po običajni stopnji za davek od dohodka, medtem ko obdavči delničarja, ki prejema dividende družbe rezidentke, po stopnji v višini polovice povprečne davčne stopnje.

      (1)  UL C 143, 11.6.2005.


title: Združene zadeve C-94/13 P, C-95/13 P, C-136/13 P, C-174/13 P, C-180/13 P, C-191/13 P in C-246/13 P: Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 4. septembra 2014 – Cooperativa tra i Lavoratori della Piccola Pesca di Pellestrina Soc. coop. arl in drugi (C-94/13 P), Alfier Costruzioni Srl in drugi (C-95/13 P), Cooperativa Mare Azzurro Socialpesca Soc. coop. arl, nekdanja Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. arl, Cooperativa vongolari Sottomarina Lido Soc. coop. arl (C-136/13 P), Axitea SpA, nekdanja La Vigile San Marco SpA (C-174/13 P), Vetrai 28 Srl, nekdanja Barovier & Toso vetrerie artistiche riunite Srl in drugi (C-180/13 P), Confindustria Venezia, nekdanja Unione degli industriali della provincia di Venezia (Unindustria) in drugi (C-191/13 P), Manutencoop Società Cooperativa, nekdanja Manutencoop Soc. coop. arl in Astrocoop Universale Pulizie, Manutenzioni e Trasporti Soc. coop. arl, (Italija) (C-246/13 P) proti Cooperativa Pescatori di San Pietro in Volta Soc. coop. arl in drugim, Italijanski republiki, Evropski komisiji (Pritožba — Državne pomoči — Pomoči v korist podjetij, ki so na ozemlju Benetk in Chioggie — Člen 181 Poslovnika Sodišča)

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/19

         Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 4. septembra 2014 – Cooperativa tra i Lavoratori della Piccola Pesca di Pellestrina Soc. coop. arl in drugi (C-94/13 P), Alfier Costruzioni Srl in drugi (C-95/13 P), Cooperativa Mare Azzurro Socialpesca Soc. coop. arl, nekdanja Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. arl, Cooperativa vongolari Sottomarina Lido Soc. coop. arl (C-136/13 P), Axitea SpA, nekdanja La Vigile San Marco SpA (C-174/13 P), Vetrai 28 Srl, nekdanja Barovier & Toso vetrerie artistiche riunite Srl in drugi (C-180/13 P), Confindustria Venezia, nekdanja Unione degli industriali della provincia di Venezia (Unindustria) in drugi (C-191/13 P), Manutencoop Società Cooperativa, nekdanja Manutencoop Soc. coop. arl in Astrocoop Universale Pulizie, Manutenzioni e Trasporti Soc. coop. arl, (Italija) (C-246/13 P) proti Cooperativa Pescatori di San Pietro in Volta Soc. coop. arl in drugim, Italijanski republiki, Evropski komisiji
   (Združene zadeve C-94/13 P, C-95/13 P, C-136/13 P, C-174/13 P, C-180/13 P, C-191/13 P in C-246/13 P) (1)

   ((Pritožba - Državne pomoči - Pomoči v korist podjetij, ki so na ozemlju Benetk in Chioggie - Člen 181 Poslovnika Sodišča))
   2014/C 409/26
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožnice: Cooperativa tra i Lavoratori della Piccola Pesca di Pellestrina Soc. coop. arl, Cooperativa Coopesca – Organizzazione tra Produttori e Lavoratori della Pesca – Chioggia Soc. coop. arl, Cooperativa San Marco fra Lavoratori della Piccola Pesca – Burano Soc. coop. arl (C-94/13 P), Alfier Costruzioni Srl, Azin Asfalti Srl, Barbato Srl, Group Srl, nekdanja Impresa Costruzioni Civili e Montaggi Srl (ICCEM), Rossi Renzo Costruzioni Srl, Vettore Costruzioni Srl (C-95/13 P), Cooperativa Mare Azzurro Socialpesca Soc. coop. arl, nekdanja Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. arl, Cooperativa vongolari Sottomarina Lido Soc. coop. arl (C-136/13 P), Axitea SpA, nekdanja La Vigile San Marco SpA (C-174/13 P), Vetrai 28 Srl, nekdanja Barovier & Toso vetrerie artistiche riunite Srl, Carlo Moretti Srl, Ferro & Lazzarini Srl, Fornace Mian Srl, nekdanja Formia International Srl, Amelio Cenedese, nekdanja Gino Cenedese & Figlio, La Murrina SpA, Nason & Moretti Srl, v stečaju, Venini SpA, De Majo Illuminazione Srl, nekdanja Vetreria De Majo Srl (C-180/13 P), Confindustria Venezia, nekdanja Unione degli industriali della provincia di Venezia (Unindustria), Comitato „Venezia vuole vivere“, Fiorital Srl, Ellemme Sas, nekdanja Jesurum di M. e A. Levi Morenos Sas, Grafiche Veneziane Soc. coop. arl, nekdanja Grafiche Veneziane Srl, Cantiere navale De Poli SpA, Capgemini BST SpA, nekdanja Aive Srl, Tessuti Artistici Fortuny SpA, Rubelli SpA, nekdanja Lorenzo Rubelli SpA, Tecnomare SpA (C-191/13 P), Manutencoop Società Cooperativa, nekdanja Manutencoop Soc. coop. arl in Astrocoop Universale Pulizie, Manutenzioni e Trasporti Soc. coop. arl (C-246/13 P) (zastopniki: A. Vianello, A. Bortoluzzi in A. Veronese, odvetniki)

      Druge stranke v postopku: Cooperativa Pescatori di San Pietro in Volta Soc. coop. arl, Murazzo – Piccola Soc. coop. arl, RAM – Società Cooperativa fra Lavoratori della Pesca, Raccoglitori ed Allevatori di Molluschi, Confcooperative – Unione Provinciale di Venezia, Sacaim SpA, Camata Costruzioni Sas, Dal Carlo Mario & C. Srl, ACEA – Associazione dei Costruttori Edili ed Affini di Venezia e Provincia, Ghezzo Giovanni & C. Snc di Ghezzo Maurizio & C., Alfredo Barbini Srl, Aureliano Toso Srl, AVMazzega Srl, Effetre SpA, Mazzuccato International Srl, Tfz Internazionale Srl, V. Nason & C. Srl, Vetreria LAG Srl, Siram SpA, Bortoli Ettore Srl, Arsenale Venezia SpA, Albergo Quattro Fontane Snc, Hotel Gabrielli Srl, nekdanji Hotel Gabrielli Sandwirth SpA, GE.AL.VE. Srl, Metropolitan SpA, nekdanji Metropolitan Srl, Hotel Concordia Srl, nekdanji Hotel Concordia Snc, Società per l’industria alberghiera (SPLIA), Principessa Srl, v stečaju, Albergo ristorante „All’Angelo“ Snc, Albergo Saturnia Internazionale SpA, Savoia e Jolanda Srl, Hotels Biasutti Srl, prej Hotels Biasutti Snc, Ge.A.P. Srl, Rialto Inn Srl, Bonvecchiati Srl, Evropska komisija (zastopniki: V. Di Bucci, G. Conte in D. Grespan, agenti), Italijanska republika

      Izrek

               1.

               Pritožbe se zavrnejo.

               2.

               Cooperativa tra i Lavoratori della Piccola Pesca di Pellestrina Soc. coop. arl, Cooperativa Coopesca – Organizzazione tra Produttori e Lavoratori della Pesca – Chioggia Soc. coop. arl, Cooperativa San Marco fra Lavoratori della Piccola Pesca – Burano Soc. coop. arl, Alfier Costruzioni Srl, Azin Asfalti Srl, Barbato Srl, Group Srl, Rossi Renzo Costruzioni Srl, Vettore Costruzioni Srl, Cooperativa Mare Azzurro Socialpesca Soc. coop. arl, Cooperativa vongolari Sottomarina Lido Soc. coop. arl, Axitea SpA, Vetrai 28 Srl, Carlo Moretti Srl, Ferro & Lazzarini Srl, Fornace Mian Srl, Amelio Cenedese, La Murrina SpA, Nason & Moretti Srl, Venini SpA, De Majo Illuminazione Srl, Confindustria Venezia, Comitato „Venezia vuole vivere“, Fiorital Srl, Ellemme Sas, Grafiche Veneziane Soc. coop. arl, Cantiere navale De Poli SpA, Capgemini BST SpA, Tessuti Artistici Fortuny SpA, Rubelli SpA, Tecnomare SpA in Manutencoop Società Cooperativa se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 129, 4.5.2013.

      UL C 147, 25.5.2013.

      UL C 207, 20.7.2013.


title: Zadeva C-92/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Ireland (Irska) 17. februarja 2012 – Health Service Executive proti SC, AC

text:
               5.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 133/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Ireland (Irska) 17. februarja 2012 – Health Service Executive proti SC, AC
   (Zadeva C-92/12)
   2012/C 133/33
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Ireland

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Health Service Executive

      Toženi stranki: SC, AC

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali spada odločba o pridržanju otroka za določeno obdobje v zavodu v drugi državi članici, ki zagotavlja terapevtsko in vzgojno varstvo, na stvarno področje uporabe Uredbe Sveta št. 2201/2003 (1)?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, katere morebitne obveznosti izhajajo iz člena 56 Uredbe Sveta št. 2201/2003 v zvezi s postopki posvetovanja in soglasja za zagotavljanje učinkovite zaščite otroka, ki naj bi bil pridržan?

               3.

               Ali je to, da je, kadar je sodišče v državi članici nameravalo namestiti otroka za določen čas v vzgojno varstveni zavod v drugi državi članici in je v skladu s členom 56 Uredbe Sveta 2201/2003 od te države pridobilo soglasje, odločba sodišča o namestitvi otroka za določeno obdobje v zavod v drugi državi članici, priznana in/ali razglašena za izvršljivo v tej drugi državi članici predpogoj za izvršitev namestitve,?

               4.

               Ali ima odločba sodišča o namestitvi otroka za določeno obdobje v vzgojni zavod v drugi državi, za katero je v skladu s členom 56 Uredbe Sveta št. 2201/2003 ta država članica dala soglasje, pravni učinek v tej drugi državi članici pred priznanjem in/ali razglasitvijo izvršljivosti ob koncu postopka za razglasitev priznanja in/ali izvršljivosti?

               5.

               Ali je treba pridobiti soglasje druge države članice, kot ga zahteva člen 56 Uredbe Sveta št. 2201/2003, pri vsakem podaljšanju veljavnosti odločbe sodišča v skladu s členom 56 o namestitvi otroka za določeno obdobje v zavod v drugi državi članici?

               6.

               Ali mora biti odločba sodišča v skladu s členom 56 Uredbe Sveta št. 2201/2003 o namestitvi otroka za določeno obdobje v zavod v drugi državi članici priznana in/ali razglašena za izvršljivo v drugi državi članici ob vsakem podaljšanju njene veljavnosti?

      (1)  UL L 338, str. 1.


title: Zadeva C-43/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 2. februarja 2007 — D. M. M. A. Arens-Sikken proti Staatssecretaris van Financiën

text:
               24.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 2. februarja 2007 — D. M. M. A. Arens-Sikken proti Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-43/07)
   (2007/C 69/21)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hoge Raad der Nederlanden
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: D. M. M. A. Arens-Sikken

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člena 73b in 73d Pogodbe ES (sedaj člena 56 ES in 58 ES) razlagati tako, da državi članici prepovedujeta, da bi dedovanje v državi članici ležeče nepremičnine, ki sodi v zapuščino osebe, ki je v trenutku smrti imela prebivališče v drugi državi članice, obdavčila glede na vrednost nepremičnine, ne da bi upoštevala presežne dolgove pridobitelja iz naslova oporočne delitve zapuščine staršev?

               2)

               V primeru pritrdilnega odgovora in če je treba poleg tega s pomočjo primerjave ugotoviti, ali — in če da, kako se upoštevajo presežni dolgovi, katera primerjalna metoda — ena od obeh, navedenih pod 3.6.6, ali druga metoda — se v primeru, kot je predloženi, uporabi za ugotovitev, ali bi bil davek na dediščino, ki bi ga bilo treba odmeriti, če bi zapustnik v trenutku smrti prebival na Nizozemskem, nižji od davka na promet nepremičnin?

               3)

               Ali na presojo morebitne obveznosti iz Pogodbe ES države članice, v kateri leži nepremičnina, da delno ali v celoti dopusti odbitek presežnih dolgov, vpliva, če ta odbitek vodi do nižjega vračunanja zaradi preprečevanja dvojne obdavčitve v državi članici, ki v zvezi z zapuščino meni, da je zaradi prebivališča zapustnika pristojna za odmero davka?


title: Zadeva C-216/07: Tožba, vložena 25. aprila 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               9.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/14

         Tožba, vložena 25. aprila 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-216/07)
   (2007/C 129/26)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Condou-Durande in W. Bogensberger, zastopnika)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Zvezna republika Nemčija s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos Direktive Sveta 2003/110/ES z dne 25. novembra 2003 o pomoči v primeru tranzita za namene repatriacije po zračni poti (1), oziroma jih ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Zvezni republiki Nemčiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za prenos Direktive 2003/110/ES, se je iztekel 5. decembra 2005.

      (1)  UL L 321, str. 26.


title: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 10. marca 2005 v zadevi C-240/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktive 2002/19/ES, 2002/20/ES, 2002/21/ES in 2002/22/ES — Elektronska komunikacijska omrežja in storitve — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               14.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 115/8

      SODBA SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 10. marca 2005
   v zadevi C-240/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktive 2002/19/ES, 2002/20/ES, 2002/21/ES in 2002/22/ES - Elektronska komunikacijska omrežja in storitve - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2005/C 115/16)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-240/04, katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, ki jo je dne 8. junija 2004 vložila Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: M. Shotter) proti Kraljevini Belgiji (zastopnica: E. Dominkovits), je Sodišče (peti senat), v sestavi R. Silva de Lapuerta, predsednica senata, J. Makarczyk in P. Kūris (poročevalec), sodnika, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: R. Grass, dne 10. marca 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Kraljevina Belgija s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivami 2002/19/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju (Direktiva o dostopu), 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi), Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) in 2002/22/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah), ni izpolnila obveznosti iz teh direktiv.

               2.

               Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 190, 24.7.2004.


title: Zadeva T-272/15: Tožba, vložena 22. maja 2015 – Apcoa Parking Holdings/UUNT (PARKWAY)

text:
               27.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/41

         Tožba, vložena 22. maja 2015 – Apcoa Parking Holdings/UUNT (PARKWAY)
   (Zadeva T-272/15)
   (2015/C 245/50)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Apcoa Parking Holdings GmbH (Stuttgart, Nemčija) (zastopnik: A. Lohmann, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „PARKWAY“ – Prijava št. 12248 278

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 25. marca 2015 v zadevi R 2062/2014-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški, nastalimi med postopkom s pritožbo.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-121/10: Tožba, vložena 11. marca 2010 – Conte in drugi proti Svetu

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/43

         Tožba, vložena 11. marca 2010 – Conte in drugi proti Svetu
   (Zadeva T-121/10)
   2010/C 134/72
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Giovanni Conte (Pomezia, Italija), Casa del Pescatore Soc. coop. rl (Civitanova Marche, Italija), Guidotti Giovanni & Figli Snc (Termoli, Italija), Organizzazione di produttori della pesca di Civitanova Marche Soc. coop. rl (Civitanova Marche, Italija), Consorzio gestione mercato ittico Manfredonia Soc. coop. rl (Cogemim) (Manfredonia, Italija) (zastopniki: P. Cavasola, G. Micucci, V. Cannizzaro, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga tožečih strank

               —

               Izpodbijana uredba naj se razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je vložena zoper Uredbo Sveta (ES) št. 1224/2009 z dne 20. novembra 2009 vzpostavitvi nadzornega sistema Skupnosti za zagotavljanje skladnosti s pravili skupne ribiške politike, o spremembi uredb (ES) št. 847/96, (ES) št. 2371/2002, (ES) št. 811/2004, (ES) št. 768/2005, (ES) št. 2115/2005, (ES) št. 2166/2005, (ES) št. 388/2006, (ES) št. 509/2007, (ES) št. 676/2007, (ES) št. 1098/2007, (ES) št. 1300/2008, (ES) št. 1342/2008 in razveljavitvi uredb (EGS) št. 2847/93, (ES) št. 1627/94 in (ES) št. 1966/2006.
   Vse tožeče stranke v tej zadevi so gospodarski subjekti, ki se ukvarjajo z ribištvom, za katere veljajo obveznosti, ki so določene z izpodbijano uredbo.
   V utemeljitev svojih predlogov navajajo te razloge:

               1.

               Neveljavnost členov 9(2) in (3) ter 10(1) in (2) izpodbijane uredbe, ker ti določbi za ribiška plovila, katerih skupna dolžina presega 15 metrov, določata brezpogojno obveznost, da morajo biti opremljena z dvojnim nadzornim sistemom: s satelitskim sistemom iz člena 9, poleg tega pa še s sistemom samodejnega prepoznavanja. Gre za dva različna nadzorna sistema, ki imata v bistvu enako funkcijo. Ta obveznost ni ustrezno obrazložena. Poleg tega se s to zahtevo očitno krši načelo sorazmernosti, saj je ukrep nepotreben in neustrezen. Obveznost opremljenosti z dvojnim nadzornim sistemom poleg tega za tožeče stranke pomeni finančno breme, ki ni upravičen z nobeno razumno potrebo.

               2.

               Neveljavnost členov 15 in 17 izpodbijane uredbe, ker ti določbi za ribiška plovila, katerih skupna dolžina je 12 metrov ali več, določata obveznost dnevnega sporočanja določenih podatkov, v vsakem primeru pa pred prihodom v pristanišče ali celo štiri ure pred predvidenim prihodom v pristanišče. Ta obveznost je po mnenju tožečih strank očitno nerazumna, nesorazmerna in je sploh ni mogoče izpolniti. Predvsem te obveznosti ne morejo izpolniti ribiška plovila, ki se ukvarjajo z malim ribolovom, v ribolovnih območjih, ki so od pristanišč oddaljena le nekaj ur plovbe, razen če se ribiško plovilo ustavi izven pristanišča, čakajoč da določeni čas poteče.

               3.

               Neveljavnost ureditve nadzorovanja in inšpekcijskih pregledov, ker izpodbijana uredba določa brezpogojno obveznost dovolitve dostopa do ladijskih prostorov, datotek in elektronskih dokumentov, kot tudi dovolitev inšpekcijskih pregledov in zaslišanj s strani uradnikov, ki delujejo brez pooblastila sodnih organov in niso podvrženi nadzoru preiskovalne policije. Tako naj bi bile kršene pravice do zaupnosti, do nedotakljivosti stanovanja, do zasebnosti in pravica do obrambe v svojih različnih oblikah. Tak nadzor, poleg tega da krši zgoraj navedene temeljne pravice, s svojo invazivnostjo gospodarskemu subjektu, ki se ukvarja z ribištvom, odvzame vso ekonomsko svobodo, ki mu je zagotovljena z ustanovnimi pogodbami. Poseben razlog neveljavnosti se nanaša na člen 82, ki uradnike, ki opravljajo inšpekcijski pregled pooblašča, za sprejetje ukrepov za zavarovanje dokazov v zvezi z morebitno kršitvijo.

               4.

               Neveljavnost člena 73(8) izpodbijane uredbe, ker ta določba državam dopušča, da finančno breme nadzorovanja naloži gospodarskim subjektom, ki se ukvarjajo z ribištvom. Tožeče stranke v zvezi s tem trdijo, da je določba očitno neveljavna, saj je v nasprotju z načelom delitve stroškov, ki so potrebni za uresničevanje javnih interesov.

               5.

               Neveljavnost člena 92 izpodbijane uredbe, ker ta določa sistem prenosa odgovornosti za morebitne kršitve, ki ne glede na to kdo jih je storil, nazadnje bremenijo lastnika ribiškega plovila in morebitne pravne naslednike. V zvezi s tem tožeče stranke trdijo, da je predpis v nasprotju z načelom osebne odgovornosti, z načelom varstva zasebne lastnine in načelom sorazmernosti, saj ni razumno usmerjen v preprečevanje izogibanja sankcioniranju.

               6.

               Neveljavnost člena 103 izpodbijane uredbe, saj ta določba za primer, da neka država ne spoštuje obveznosti iz uredbe, določa možnost začasne ustavitve finančne pomoči v skladu z uredbama 1198/2006 (1) in 861/2006 (2). Po mnenju tožečih strank pride zaradi ustavitve pomoči do prenosa odgovornosti z države na posameznike, ki morajo trpeti škodljive posledice ravnanja države. Ta oblika prenosa sankcije krši načelo individualizacije sankcij in načelo sorazmernosti.

               7.

               Neveljavnost členov od 14(1) do (5), 17(1), od 58(1) do (3) in 58(5), 59(2) in (3), 60(4) in (5), 62(1), 63(1), 64, 65, 66(1) in (3), 67(1) in 68 izpodbijane uredbe. Tožeče stranke v zvezi s tem trdijo, da navedena uredba temelji samo na členu 37 Pogodbe ES, ki dopušča oblikovanje skupne ribiške politike in da so ukrepi, sprejeti z uredbo zakoniti le, če so povezani z ribiško politiko, ki so jo institucije Skupnosti ustvarile z različnimi akti. Zgoraj navedene določbe pa niso v zvezi s področji in vrstami, za katere velja skupna ribiška politika in zato ne spadajo na področje uporabe člena 37 Pogodbe ES.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1198/2006 z dne 27. julija 2006 o Evropskem skladu za ribištvo

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 861/2006 z dne 22. maja 2006 o vzpostavitvi finančnih ukrepov Skupnosti za izvajanje skupne ribiške politike in na področju pomorskega prava


title: Zadeva C-8/13: Tožba, vložena 7. januarja 2013 – Evropska komisija proti Republiki Sloveniji

text:
               2.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/14

         Tožba, vložena 7. januarja 2013 – Evropska komisija proti Republiki Sloveniji
   (Zadeva C-8/13)
   2013/C 63/24
   Jezik postopka: slovenščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: D. Kukovec, P. Hetsch in O. Beynet)

      Tožena stranka: Republika Slovenija

      Predlogi tožeče stranke

   Komisija predlaga Sodišču naj:

               —

               Ugotovi, da Republika Slovenija s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov za prenos Direktive 2009/72/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES (2), oziroma ker v vsakem primeru o teh predpisih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 49(1) navedene direktive.

               —

               Republiki Sloveniji na podlagi člena 260(3) PDEU naloži plačilo denarne kazni v znesku 10 287,36 evrov na dan, šteto od dneva razglasitve sodbe v tej zadevi.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos direktive se je iztekel 3. marca 2011.

      (1)  UL L 211, str. 55.

      (2)  UL L 176, str. 37.


title: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne  20. oktobra 2005  v združenih zadevah C-327/03 in C-328/03 (predloga za sprejem predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht): Zvezna republika Nemčija proti ISIS Multimedia Net GmbH und Co. KG, in drugi (Telekomunikacijske storitve — Direktiva 97/13/ES — Člen 11(2) — Pristojbina za dodelitev novih telefonskih številk — Brezplačna zaloga številk, ki so na voljo podjetju, ki je nasledilo nekdanjega monopolista)

text:
               10.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/3

      SODBA SODIŠČA

   (tretji senat)
   z dne 20. oktobra 2005
   v združenih zadevah C-327/03 in C-328/03 (predloga za sprejem predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht): Zvezna republika Nemčija proti ISIS Multimedia Net GmbH und Co. KG, in drugi (1)

   (Telekomunikacijske storitve - Direktiva 97/13/ES - Člen 11(2) - Pristojbina za dodelitev novih telefonskih številk - Brezplačna zaloga številk, ki so na voljo podjetju, ki je nasledilo nekdanjega monopolista)
   (2005/C 315/05)
   Jezik postopka: nemščina
   V združenih zadevah C-327/03 in C-328/03, katerih predmet sta predloga za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljena na Sodišče z odločbama Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) z dne 30. aprila 2003, ki sta prispeli na Sodišče 28. julija 2003, v postopkih med Zvezno republiko Nemčijo in ISIS Multimedia Net GmbH und Co. KG, ki jo zastopa ISIS Multimedia Net Verwaltungs GmbH (C-327/03), Firma O2 (Germany) GmbH und Co. OHG (C-328/03), je Sodišče (tretji senat), v sestavi A. Rosas, predsednik senata, J. Malenovský, S. von Bahr (poročevalec), A. Borg Barthet in U. Lõhmus, sodniki, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodni tajnik: M. Ferreira, glavna administratorka, 20. oktobra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Člen 11(2) Direktive Evropskega Parlamenta in Sveta 97/13/ES z dne 10. aprila 1997 o skupnem okviru za splošna dovoljenja in posamične licence v sektorju telekomunikacijskih storitev je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, kot je v postopku v glavni stvari, ki določa, da je novi operater na trgu telekomunikacij dolžan plačati pristojbino za dodelitev telefonskih številk, ki vključuje njihovo gospodarsko vrednost, medtem ko je telekomunikacijsko podjetje s prevladujočim položajem na istem trgu brezplačno prevzelo zelo veliko zalogo številk, ki jih je imel na voljo nekdanji monopolist, ki ga je to podjetje nasledilo, in nacionalno pravo ne dopušča naknadnega plačila take pristojbine na podlagi te zaloge.

      (1)  UL C 251, 18.10.2003.


title: Zadeva T-426/11: Tožba, vložena 1. avgusta 2011 – Maharishi Foundation proti UUNT (MÉDITATION TRANSCENDANTALE)

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/46

         Tožba, vložena 1. avgusta 2011 – Maharishi Foundation proti UUNT (MÉDITATION TRANSCENDANTALE)
   (Zadeva T-426/11)
   2011/C 282/84
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Maharishi Foundation Ltd (St. Helier, Jersey) (zastopnik: A. Meijboom, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga

               —

               Razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 6. aprila 2011 v zadevi R 1294/2010-2;

               —

               naložitev plačila stroškov toženi stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „MÉDITATION TRANSCENDANTALE“ za proizvode in storitve iz razredov 16, 35, 41, 44 in 45 - prijava znamka Skupnosti št. 8246704

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave znamke Skupnosti za del proizvodov in storitev

      Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi in vrnitev zadeve preizkuševalnemu oddelku v nadaljnjo obravnavo

      Navajani tožbeni razlogi: Tožeča stranka navaja štiri tožbene razloge: (i) kršitev členov 75 in 7(1)(a) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker odbor za pritožbe ni izrecno odločil glede člena 7(1)(a) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti, vseeno pa je menil, da je znamka „MÉDITATION TRANSCENDANTALE“ generična; (ii) kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno odločil, da je znamka brez slehernega razlikovalnega učinka; kršitev člena 7(1)(c) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno ugotovil, da znamko sestavljajo izključno podatki, ki lahko v gospodarskem prometu označujejo lastnosti blaga ali storitev, za katere je tožeča stranka prijavila znamko; in (iv) kršitev člena 7(3) Uredbe sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno odločil, da znamka z uporabo ni pridobila razlikovalnega učinka za blago ali storitve, za katere se zahteva registracija.


title: Zadeva C-466/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Svea hovrätt (Švedska) 18. oktobra 2012 – Nils Svensson, Sten Sjögren, Madeleine Sahlman, Pia Gadd proti Retreiver Sverige AB

text:
               8.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 379/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Svea hovrätt (Švedska) 18. oktobra 2012 – Nils Svensson, Sten Sjögren, Madeleine Sahlman, Pia Gadd proti Retreiver Sverige AB
   (Zadeva C-466/12)
   2012/C 379/31
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Svea hovrätt

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Nils Svensson, Sten Sjögren, Madeleine Sahlman, Pia Gadd

      Tožena stranka: Retriever Sverige AB

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali dejstvo, da nekdo, ki ni imetnik avtorske pravice na nekem delu, na svoji spletni strani do tega dela ponuja povezavo, na katero je mogoče klikniti, pomeni priobčitev javnosti v smislu člena 3(1) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi?

               2.

               Ali je pri preučitvi prvega vprašanja pomembno, ali je delo, na katero se povezava nanaša, na spletni strani interneta, ki je dostopna vsakomur brez omejitev, ali pa je dostop kakor koli omejen?

               3.

               Ali je pri preučitvi prvega vprašanja treba razlikovati med primerom, v katerem se je delo, potem ko je uporabnik kliknil na povezavo, prikazalo na drugi spletni strani, in primerom, v katerem se je delo, potem ko je uporabnik kliknil na povezavo, prikazalo tako, da je imel uporabnik vtis, da je prikazano na isti spletni strani?

               4.

               Ali lahko država članica zagotavlja širše varstvo avtorjevih izključnih pravic, tako da določi, da pojem priobčitve javnosti zajema več dejanj, kot je določeno v členu 3(1) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi?


title: Zadeva C-546/15: Tožba, vložena 16. oktobra 2015 – Evropska komisija/Zvezna republika Nemčija

text:
               11.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/10

         Tožba, vložena 16. oktobra 2015 – Evropska komisija/Zvezna republika Nemčija
   (Zadeva C-546/15)
   (2016/C 007/16)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: C. Hermes, M. Heller, E. Sanfrutos Cano, agenti)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Predlog tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču predlaga:

               —

               naj ugotovi, da tožena stranka s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos Direktive 2012/19/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. julija 2012 o odpadni električni in elektronski opremi, oziroma jih ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 24(a) te direktive;

               —

               naj toženi stranki na podlagi člena 260(3) PDEU zaradi kršitve obveznosti o obvestilu glede ukrepov o prenosu navedene direktive naloži denarno kazen v višini 210 078 EUR na dan od dneva razglasitve sodbe Sodišča, s katero je ugotovljena kršitev obveznosti, plačljive na račun lastnih sredstev Evropske unije;

               —

               Zvezni republiki Nemčiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos direktive se je iztekel 14. februarja 2014.


title: Zadeva C-3/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tartu Ringkonnakohus (Estonija) 3. januarja 2013 – AS Baltic Agro proti Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus

text:
               2.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tartu Ringkonnakohus (Estonija) 3. januarja 2013 – AS Baltic Agro proti Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus
   (Zadeva C-3/13)
   2013/C 63/23
   Jezik postopka: estonščina

      Predložitveno sodišče

   Tartu Ringkonnakohus

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka in pritožnica: AS Baltic Agro

      Tožena stranka in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus (Steuer- und Zollamt, Steuer- und Zollzentrum Ost)

      Vprašanja za predhodno odločanje

               (a)

               Ali je treba člen 3(1) Uredbe Sveta št. 661/2008 (1) razlagati tako, da morata biti uvoznik in prva neodvisna stranka v Skupnosti vedno ista oseba?

               (b)

               Ali je treba člen 3(1) Uredbe Sveta št. 661/2008 v povezavi s Sklepom Komisije št. 2008/577 (2) razlagati tako, da oprostitev protidampinške dajatve velja le za tako prvo neodvisno stranko v Skupnosti, ki blaga, ki ga je treba deklarirati, ni prodala naprej pred deklaracijo?

               (c)

               Ali je treba člen 66 carinskega zakonika Skupnosti, določenega z Uredbo Sveta št. 2913/92 (3), v povezavi s členom 251 Uredbe Komisije št. 2454/93 (4) in drugimi postopkovnimi določbami o poznejših spremembah carinske deklaracije razlagati tako, da je treba v primeru, da je pri uvozu blaga v deklaraciji vpisan napačni prejemnik, omogočiti, da se deklaracija tudi po prepustitvi blaga na zahtevo razveljavi in se popravi vpis prejemnika, če bi bilo treba pri vpisu pravilnega prejemnika uporabiti oprostitev carine, določeno v členu 3(1) Uredbe Sveta št. 661/2008, ali pa je treba člen 220(2)(b) carinskega zakonika Skupnosti, določenega z Uredbo Sveta št. 2913/92, v takih okoliščinah razlagati tako, da carinski organi niso upravičeni opraviti naknadno vknjižbo?

               (d)

               Če je treba na obe alternativi vprašanja v točki (c) odgovoriti nikalno, ali je potem v skladu s členom 20 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v povezavi s členoma 28(1) in 31 Pogodbe o delovanju Evropske unije, če člen 66 carinskega zakonika Skupnosti, določenega z Uredbo Sveta št. 2913/92, v povezavi s členom 251 Uredbe Komisije št. 2454/93 in drugimi postopkovnimi določbami o poznejših spremembah carinske deklaracije ne dovoljuje, da se deklaracija po prepustitvi blaga na zahtevo razveljavi in se popravi vpis prejemnika, če bi bilo treba pri vpisu pravilnega prejemnika uporabiti oprostitev carine, določeno v členu 3(1) Uredbe Sveta št. 661/2008?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 661/2008 z dne 8. julija 2008 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve za uvoz amonijevega nitrata s poreklom iz Rusije po pregledu zaradi izteka ukrepa v skladu s členom 11(2) in delnem vmesnem pregledu v skladu s členom 11(3) Uredbe (ES) št. 384/96 (UL L 185, str. 1).

      (2)  Sklep Komisije z dne 4. julija 2008 o sprejetju zavez, ponujenih v zvezi s protidampinškim postopkom glede uvoza amonijevega nitrata s poreklom iz Rusije in Ukrajine (2008/577/ES) (UL L 185, str. 43).

      (3)  Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnost (UL L 302, str. 1).

      (4)  Uredba Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 6 str. 3).


title: Zadeva T-260/04: Tožba C.E.S.T.A.S. - Centro di Educazione Sanitaria e Tecnologie Appropriate Sanitarie proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 23. junija 2004

text:
               28.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/36

         Tožba C.E.S.T.A.S. - Centro di Educazione Sanitaria e Tecnologie Appropriate Sanitarie proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 23. junija 2004
   (Zadeva T-260/04)
   (2004/C 217/64)
   Jezik postopka: italijanščina
   C.E.S.T.A.S. - Centro di Educazione Sanitaria e Tecnologie Appropriate Sanitarie, ki ga zastopata Nicoletta Amadei in Charles Turk, je dne 23. junija 2003 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               v celoti razglasi za nično izpodbijano odločbo;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   S to tožbo se predlaga razglasitev ničnosti odločbe Komisije (Delegacije v Republiki Gvineji) z dne 21. aprila 2004, s katero je bilo tožeči stranki, nevladni organizaciji, ki deluje v Gvineji od leta 1987, naloženo povračilo zneska 959.543.835 gvinejskih frankov (kar znaša 397.126,02 EUR), kar naj bi predstavljalo neupravičene stroške za izvedbo projektov, za katere je bila odgovorna.
   V utemeljitev svojemu zahtevku tožeča stranka navaja:

               —

               bistveno kršitev postopka zaradi pomanjkljive in protislovne obrazložitve, kot tudi neobstoj pravne podlage. V zvezi s tem zatrjuje, da izpodbijano „Obvestilo o dolgu“ navaja samo sporazum „Amélioration des conditions de vie à l'intérieur du pays – 7 ACP GUI 019-4-AT CESTAS“, čeprav sporazum s tem naslovom ne obstaja, zaradi tega tudi ni jasno razvidno, na katera razmerja, ki obstajajo med tožečo stranko in gvinejsko vlado, se izpodbijana odločba nanaša. Po drugi strani CESTAS poudarja neobstoj kakršnekoli pravne podlage, na kateri bi napadena odločba temeljila. Končno, obvestilo o dolgu ne vsebuje nikakršne obrazložitev glede računovodskih kriterijev, na podlagi katerih je Komisija določila sporni znesek;

               —

               da je treba izpodbijano odločbo razglasiti za nično tudi zato, ker je obvestilo o dolgu, s katerim je bila tožeča stranka pozvana k plačilu sporne vsote, izdano s strani Komisije, ki je tretja stranka glede na pogodbena razmerja sklenjena za različne projekte v Gvineji;

               —

               kršitev Uredbe (ES) št. 1049/2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (1), zato ker tožeča stranka, na svojo zahtevo za pridobitev prepisa poročila Ernst & Young, na katerem temelji izpodbijana odločba, ni dobila nobenega odgovora;

               —

               kršitev pravic obrambe tožeče stranke;

               —

               kršitev načel kontradiktornosti in dobre uprave;

         V tem oziru tožeča stranka posebej poudarja, da je oceno domnevnih kršitev tožeče stranke v celoti opravil zunanji subjekt tj. Ernst & Young, ki ni brez kakršnekoli povezave z glavnima strankama, ampak gre nasprotno za organ, plačan s strani gvinejske vlade, ki ga zato ni mogoče šteti za nepristranskega.

      (1)  UL L 145, 31.05.2001, str. 43.


title: Zadeva T-90/17: Tožba, vložena 13. februarja 2017 – Gelinova Group/EUIPO – Cloetta Italia (galatea… è naturale)

text:
               18.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/38

         Tožba, vložena 13. februarja 2017 – Gelinova Group/EUIPO – Cloetta Italia (galatea… è naturale)
   (Zadeva T-90/17)
   (2017/C 121/56)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Gelinova Group Srl (Tezze di Vazzola, Italija) (zastopnika: A. Tornato in D. Hazan, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Cloetta Italia Srl (Cremona, Italija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: Figurativna znamka Evropske unije z besednimi elementi „galatea…è naturale“ – Zahteva za registracijo št. 13187 695

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 12. decembra 2016 v zadevi R 207/2016-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Napačna uporaba člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Združeni zadevi T-566/11 in T-567/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 23. oktobra 2013 – Viejo Valle proti UUNT – Établissements Coquet (Skodelica s krožničkom z vrezninami in globok krožnik z vrezninami) (Model Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Registrirana modela Skupnosti, ki predstavljata skodelico s krožničkom z vrezninami in globok krožnik z vrezninami — Razlog za ničnost — Nedovoljena uporaba dela, ki je varovano z avtorskim pravom države članice — Člen 25(1)(f) Uredbe (ES) št. 6/2002)

text:
               7.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 359/8

         Sodba Splošnega sodišča z dne 23. oktobra 2013 – Viejo Valle proti UUNT – Établissements Coquet (Skodelica s krožničkom z vrezninami in globok krožnik z vrezninami)
   (Združeni zadevi T-566/11 in T-567/11) (1)

   (Model Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Registrirana modela Skupnosti, ki predstavljata skodelico s krožničkom z vrezninami in globok krožnik z vrezninami - Razlog za ničnost - Nedovoljena uporaba dela, ki je varovano z avtorskim pravom države članice - Člen 25(1)(f) Uredbe (ES) št. 6/2002)
   2013/C 359/13
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Viejo Valle, SA (L’Olleria, Španija) (zastopnik: I. Temiño Ceniceros, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: V. Melgar, zastopnica)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Établissements Coquet (Saint-Léonard-de-Noblat, Francija) (zastopnik: C. Bouchenard, odvetnik)

      Predmet

   Tožbi zoper odločbi tretjega odbora za pritožbe UUNT z dne 29. julija 2011 (zadevi R 1054/2010-3 in R 1055/2010-3), ki se nanašata na postopek za razglasitev ničnosti med družbama Établissements Coquet in Viejo Valle, SA.

      Izrek

               1.

               Zadevi T-566/11 in T-567/11 se združita za izdajo sodbe.

               2.

               Tožbi se zavrneta.

               3.

               Viejo Valle, SA nosi svoje stroške ter stroške Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) in Établissements Coquet.

      (1)  UL C 32, 4.2.2012.


title: Zadeva T-506/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne  10. marca 2006  — Success-Marketing proti UUNT

text:
               6.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/29

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 10. marca 2006 — Success-Marketing proti UUNT
   (Zadeva T-506/04) (1)

   (2006/C 108/54)

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 193, 6.8.2005.


title: Zadeva T-150/08: Tožba, vložena 21. aprila 2008 – REWE-Zentral proti UUNT – Aldi Einkauf (Clina)

text:
               21.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 158/20

         Tožba, vložena 21. aprila 2008 – REWE-Zentral proti UUNT – Aldi Einkauf (Clina)
   (Zadeva T-150/08)
   (2008/C 158/33)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: REWE-Zentral AG (Köln, Nemčija) (zastopnik: M. Kinkeldey, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Nemčija)
   Predloga tožeče stranke

               —

               razveljavi naj se odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 15. februarja 2008 – pritožba št. R 1484/2006-4;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „Clina“ za proizvode iz razredov 3 in 21 (prijava št. 3 921 079)

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Besedna znamka „CLINAIR“ za proizvode iz razredov 3 in 5 (znamka Skupnosti št. 1 769 850)

      Odločba oddelka za ugovore: Zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: Razveljavitev odločbe oddelka za ugovore in zavrnitev prijave znamke

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), ker naj med obema znamkama ne bi obstajala verjetnost zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva T-387/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. marca 2017 – J & Joy/EUIPO – Joy-Sportswear (J AND JOY) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Besedna znamka Evropske unije J AND JOY — Prejšnja nacionalna figurativna znamka joy SPORTSWEAR — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost proizvodov — Podobnost znakov — Merila za presojo — Sestavljena znamka — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               15.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. marca 2017 – J & Joy/EUIPO – Joy-Sportswear (J AND JOY)
   (Zadeva T-387/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Besedna znamka Evropske unije J AND JOY - Prejšnja nacionalna figurativna znamka joy SPORTSWEAR - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost proizvodov - Podobnost znakov - Merila za presojo - Sestavljena znamka - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 151/37)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: J & Joy SA (Waremme, Belgija) (zastopnika: A. Maqua, C. Pirenne in C. Smits, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: H. O’Neill, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Joy-Sportswear GmbH (Ottensoos, Nemčija) (zastopnik: T. Kiphuth, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 22. aprila 2015 (zadeva R 1352/2014-2) glede postopka z ugovorom med družbama Joy-Sportswear in J & Joy.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi J & Joy SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 381, 16.11.2015.


title: Zadeva T-122/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. maja 2017 – Landeskreditbank Baden Württemberg/ECB (Ekonomska in monetarna politika — Bonitetni nadzor kreditnih institucij — Člen 6(4) Uredbe (EU) št. 1024/2013 — Člen 70(1) Uredbe (EU) št. 468/2014 — Enotni mehanizem nadzora — Pristojnosti ECB — Decentralizirano izvajanje prek nacionalnih organov — Ocena pomembnosti kreditne institucije — Potrebnost neposrednega nadzora s strani ECB)

text:
               3.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/26

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. maja 2017 – Landeskreditbank Baden Württemberg/ECB
   (Zadeva T-122/15) (1)

   ((Ekonomska in monetarna politika - Bonitetni nadzor kreditnih institucij - Člen 6(4) Uredbe (EU) št. 1024/2013 - Člen 70(1) Uredbe (EU) št. 468/2014 - Enotni mehanizem nadzora - Pristojnosti ECB - Decentralizirano izvajanje prek nacionalnih organov - Ocena pomembnosti kreditne institucije - Potrebnost neposrednega nadzora s strani ECB))
   (2017/C 213/34)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Landeskreditbank Baden-Württemberg – Förderbank (Karlsruhe, Nemčija) (zastopniki: A. Glos, K. Lackhoff in M Benzing, nato A. Glos in M. Benzing, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka (ECB) (zastopniki: sprva E. Koupepidou, R. Bax in A. Riso, nato E. Koupepidou in R. Bax, agenti, skupaj s H.-G. Kamannom, odvetnikom)

      Intervenient v podporo tožene stranke strank: Evropska komisija (zastopnika: W. Mölls in K.-P. Wojcik, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Odločitve ECB/SSM/15/1 ECB z dne 5. januarja 2015, sprejete na podlagi člena 6(4) in člena 24(7) Uredbe Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (UL 2013, L 287, str. 63), s katero je ECB zavrnila, da bi tožečo stranko štela za manj pomemben subjekt v smislu člena 6(4) te uredbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Landeskreditbank Baden-Württemberg – Förderbank nosi svoje stroške in stroške Evropske centralne banke.

               3.

               Evropska komisija nosi lastne stroške.

      (1)  UL C 178, 1.6.2015.


title: Zadeva C-388/06: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 29. marca 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2003/96/ES – Prestrukturiranje okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/19

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 29. marca 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki
   (Zadeva C-388/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2003/96/ES - Prestrukturiranje okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2007/C 96/32)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: W. Mölls, zastopnik)

      Tožena stranka: Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in J. Ch. Gracia, zastopnika)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (UL L 283, str. 51), v predpisanem roku.
   Izrek

               1)

               Francoska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije, v predpisanem roku, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2)

               Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 261, 28.10.2006.


title: Zadeva C-64/14 P: Pritožba, ki so jo Sven A. von Storch in drugi vložili 7. februarja 2014 zoper sklep Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 10. decembra 2013 v zadevi T-492/12, Sven A. von Storch in drugi proti Evropski centralni banki

text:
               19.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/9

         Pritožba, ki so jo Sven A. von Storch in drugi vložili 7. februarja 2014 zoper sklep Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 10. decembra 2013 v zadevi T-492/12, Sven A. von Storch in drugi proti Evropski centralni banki
   (Zadeva C-64/14 P)
   2014/C 151/11
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožniki: Sven A. von Storch in drugi (zastopnika: M. C. Kerber, odvetnik, B. von Storch, odvetnica)

      Druga stranka v postopku: Evropska centralna banka

      Predlogi

   Pritožniki Sodišču predlagajo, naj:

               —

               razveljavi sklep prvega senata Splošnega sodišča z dne 10. decembra 2013 v zadevi T-492/1;

               —

               ugodi zahtevkom tožeče stranke iz tožbe z dne 11. novembra 2012.

               —

               v skladu s členom 122(1) Poslovnika Sodišča Evropski centralni banki naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožniki menijo, da je pri sklepu prvega senata Splošnega sodišča z dne 10. decembra 2013 v zadevi T-492/12 podana napačna uporaba prava iz teh razlogov:

               1.

               Besedilo sklepov ECB z dne 6. septembra 2012 o nekaterih tehničnih podrobnostih Eurosistemovega programa odkupovanja državnih obveznic (Outright Monetary Transactions – OMT) na sekundarnem trgu državnih obveznic in o sprejetju dodatnih ukrepov za zagotovitev razpoložljivosti zavarovanj nasprotnim strankam, zaradi ohranitve njihovega dostopa do ukrepov za ohranitev likvidnosti Eurosistema in

                           —

                           podredno, besedilo Smernice 2012/641/EU z dne 10. oktobra 2012 o spremembah Smernice ECB/2012/18 o dodatnih začasnih ukrepih v zvezi z Eurosistemovimi operacijami refinanciranja in primernostjo zavarovanja (ECB/2012/23) (1) ima pravne učinke, zato sta zadevna sklepa lahko predmet tožbe. V skladu z ustaljeno sodno prakso v zvezi s členom 19 PDEU se zavezujoča narava akta presoja glede na njegov cilj.

               2.

               Besedilo izpodbijanih sklepov se na tožeče stranke nanaša neposredno in posamično, čeprav nanje nista naslovljena neposredno.

               3.

               Pri sklepu z dne 10. decembra 2013 je podana napačna uporaba prava, saj je Splošno sodišče sprejelo argumentacijo ECB, da sklepa nimata nobenega učinka na pravni položaj državljanov. Obenem Splošno sodišče ni upoštevalo, da imata sklepa dejansko obsežne posledice za trg vrednostnih papirjev in zlasti za izdajo državnih dolžniških papirjev, kar je ravno to kar je ECB želela doseči.

               4.

               Pri sklepu z dne 10. decembra 2013 je podana napačna uporaba prava saj je Splošno sodišče procesno upravičenje tožečih strank pogojilo z dejansko intervencijo ECB, oziroma naknadnimi konkretnejšimi transakcijami, česar tožeče stranke v tem primeru verjetno ne bi vedele, pri tem pa je podana še dejanska praktična nezmožnost preklica nakupa vrednostnega papirja.

               5.

               Pri sklepu z dne 10. decembra 2013 je podana napačna uporaba prava, saj je Splošno sodišče tožečim strankam odreklo pravico do učinkovitega pravnega sredstva, ki jo zagotavljata člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člen 6 Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, podpisane v Rimu 4. novembra 1950. Zlasti možnost, ki jo je omenilo Splošno sodišče, in sicer posrednega izpodbijanja na podlagi člena 277 PDEU, nikakor nima enakega pravnega učinka kot tožba na podlagi člena 263, četrti odstavek, PDEU.

      (1)  UL L 284, str. 14.


title: Zadeva C-103/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Oberster Gerichtshof z dne 2. februarja 2005 v sporu med Reisch Montage AG in Kiesel Baumaschinen Handels GmbH

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/12

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Oberster Gerichtshof z dne 2. februarja 2005 v sporu med Reisch Montage AG in Kiesel Baumaschinen Handels GmbH
   (Zadeva C-103/05)
   (2005/C 132/23)
   Jezik postopka: nemščina
   Oberster Gerichtshof je s sklepom z dne 2. februarja 2005 v sporu med Reisch Montage AG in Kiesel Baumaschinen Handels GmbH, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 28. februarja 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Oberster Gerichtshof predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjem vprašanju:
   Ali se lahko tožeča stranka sklicuje na člen 6, točka 1, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 (1), če vloži tožbo zoper v državi sodišča stanujočo osebo in zoper osebo s stalnim prebivališčem v drugi državi članici, tožba zoper v državi sodišča stanujočo osebo pa je že v trenutku vložitve tožbe nedopustna zaradi uvedbe stečajnega postopka nad premoženjem te osebe, ki je po nacionalnem pravu procesna ovira?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 12, str. 1).


title: Zadeva T-610/16: Tožba, vložena 16. maja 2017 – PC/EASO

text:
               14.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/25

         Tožba, vložena 16. maja 2017 – PC/EASO
   (Zadeva T-610/16)
   (2017/C 269/37)
   Jezik postopka: finščina

      Stranki

      Tožeča stranka: PC (zastopnik: Lauri Railas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski azilni podporni urad (EASO)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Razveljavi negativno oceno poskusnega dela tožeče stranke in EASO naloži, da za tožečo stranko sestavi novo oceno, s katero se ta potrjuje na svojem delovnem mestu;

               —

               odločbo EASO/ED/2015/358 razveljavi;

               —

               ugotovi, da organ, pristojen za sklepanje pogodb o zaposlitvi, ni sodeloval pri odpovedi pogodbe tožeči stranki;

               —

               razveljavi odločbo EASO/HR/2015/607, s katero je končano delovno razmerje tožeče stranke ob izteku poskusne dobe, tako da se njeno delovno razmerje neprekinjeno nadaljuje od 1. marca 2015 do 28. februarja 2020 (glede na pogodbo zadnji dan delovnega razmerja);

               —

               če EASO ne more ponovno vzpostaviti delovnega razmerja tožeče stranke, naloži EASO, da tožeči stranki povrne škodo, ki ji je po njenem mnenju nastala zaradi nezakonite odločbe EASO in da ji izplača plačo, dodatke in nadomestila za pokojninsko zavarovanje delodajalca za obdobje od 1. decembra 2015 do 28. februarja 2020;

               —

               če EASO lahko ponovno vzpostavi delovno razmerje tožeče stranke, naloži EASO, da tožeči stranki kot odškodnino izplača plačo, dodatke in nadomestila ua pokojninsko zavarovanje delodajalca za obdobje od 1. decembra 2015 do ponovne vzpostavitve njenega delovnega razmerja, v katerem ni bila zaposlena na svojem delovnem mestu;

               —

               EASO naloži, da tožeči stranki, v skladu z zadevo F-113/13, točka 5, izplača mesečno plačo in prispevke za pokojninsko zavarovanje delodajalca

               —

               EASO naloži plačilo stroškov, ki so nastali tožeči stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem tožbenih razlogov.

               1.

               Ocenjevalec poskusnega dela je z zlorabo uporabil svojo diskrecijsko pravico pri ocenjevanju s tem, da je sestavil negativno oceno poskusnega dela in na nedopusten način javno kritiziral tožečo stranko. EASO je brez vsakršnega sklicevanja na sodno prakso ali druge pravne vire ugotovil, da (vsak) „ocenjevalec razpolaga s posebej široko diskrecijsko pravico pri ocenjevanju dela oseb, o katerih je treba sestaviti poročilo, ker to ocenjevalno poročilo izraža svobodno izraženo mnenje ocenjevalca“.

               2.

               EASO je pri izdaji ocene poskusnega dela kršil načelo pravične ocene. Pri oceni poskusnega dela, na kateri temelji odločba o odpovedi delovnega razmerja, se niso upoštevala „dejstva, kakršna so bila“, v nasprotju s Kadrovskimi predpisi EU ali Smernicami EASO o ocenjevanju zaposlenih v poskusni dobi in se niso upoštevale pisne pripombe tožeče stranke o oceni poskusnega dela.

               3.

               EASO je kršil načelo enakega obravnavanja in napačno razlagal določbe iz Listine Evropske unije o temeljnih pravicah s tem, da jih je uporabil v škodo tožeče stranke.

               4.

               EASO je zlorabil svojo diskrecijsko pravico pri ocenjevanju ko je podpisal uradni dokument EU EASO/ED/2015/358 (prenos pristojnosti), ki je nezakonit zaradi neobstoja zavezujočih izvedbenih predpisov upravnega odbora EASO, vsebuje očitno navzkrižje interesov in je napačno datiran.

               5.

               EASO je v oceni poskusnega dela in v nadaljnjem postopku uporabil dokument EASO/ED/2015/358, ki je bil datiran za nazaj.

               6.

               EASO je v času celega ocenjevalnega postopka poskusnega dela kršil postopkovne predpise, ki se uporabljajo v ocenjevalnem postopku, določbe o upravnih preiskavah in pravice obrambe tožeče stranke. Po mnenju tožeče stranke bi bila lahko odločba o oceni poskusnega dela drugačna, t.j pozitivna, če EASO ne bi kršil Kadrovskih predpisov EU in Smernic EASO o oceni zaposlenih med poskusno dobo.

               7.

               Tožeča stranka je navedla primerne trditve, da je postavila pod vprašaj zakonitost odločbe o odpovedi delovnega razmerja. Odločba EASO, da odpove njeno pogodbo o zaposlitvi, temelji na napačnih preudarkih in pomanjkljivostih EASO v postopku ocenjevanja za poskusno dobo, vključno z nezakonitim imenovanjem avtorja odločbe o odpovedi delovnega razmerja, njegovo neprofesionalnostjo pri vprašanjih glede osebja in nepoznavanjem ocenjevalnega spisa za poskusno delo, napako pri oceni poskusnega dela in očitki in pripombami tožeče stranke.


title: Zadeva T-62/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2015 – Air France-KLM/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Evropski trg zračnega tovornega prevoza — Sporazumi in usklajena ravnanja v zvezi z več sestavnimi deli cen za storitve zračnega tovornega prevoza (uvedba dodatnih taks za gorivo in varnost, neplačilo provizije od dodatnih taks) — Člen 101 PDEU, člen 53 Sporazuma EGP in člen 8 Sporazuma med Skupnostjo in Švico o letalskem prometu — Obveznost obrazložitve)

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/39

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2015 – Air France-KLM/Komisija
   (Zadeva T-62/11) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg zračnega tovornega prevoza - Sporazumi in usklajena ravnanja v zvezi z več sestavnimi deli cen za storitve zračnega tovornega prevoza (uvedba dodatnih taks za gorivo in varnost, neplačilo provizije od dodatnih taks) - Člen 101 PDEU, člen 53 Sporazuma EGP in člen 8 Sporazuma med Skupnostjo in Švico o letalskem prometu - Obveznost obrazložitve))
   (2016/C 048/43)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Air France-KLM (Pariz, Francija) (zastopnika: A. Wachsmann in S. Thibault-Liger, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva C. Giolito, S. Noë in N. von Lingen, agenti, skupaj z B. Lebrunom, odvetnikom, nato C. Giolito in A. Dawes, agenta)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Svet Evropske unije (zastopniki: F. Florindo Gijón, M. Simm in M. Balta, agenti)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2010) 7694 final z dne 9. novembra 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU, člena 53 Sporazuma EGP in člena 8 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o letalskem prometu (zadeva COMP/39258 – Zračni tovorni prevoz) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, in podredno za razglasitev ničnosti člena 5(b) in (d) tega sklepa v delu, v katerem je tožeči stranki naložena globa, ali za znižanje te globe.

      Izrek

               1.

               Sklep Komisije C(2010) 7694 final z dne 9. novembra 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU, člena 53 Sporazuma EGP in člena 8 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o letalskem prometu (zadeva COMP/39258 – Zračni tovorni prevoz) se v delu, v katerem se nanaša na družbo Air France-KLM, razglasi za ničen.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in se ji naloži plačilo stroškov družbe Air France-KLM.

               3.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 95, 26.3.2011.


title: Združeni zadevi C-439/05 P in C-454/05 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. septembra 2007 – Land Oberösterreich, Republika Avstrija proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba – Direktiva 2001/18/ES – Odločba 2003/653/ES – Namerno sproščanje gensko spremenjenih organizmov v okolje – Člen 95(5) ES – Nacionalne določbe, ki odstopajo od usklajevalnega ukrepa in jih upravičujejo nova znanstvena spoznanja in problem, ki je specifičen za državo članico – Načelo kontradiktornosti)

text:
               10.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/9

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. septembra 2007 – Land Oberösterreich, Republika Avstrija proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Združeni zadevi C-439/05 P in C-454/05 P) (1)

   (Pritožba - Direktiva 2001/18/ES - Odločba 2003/653/ES - Namerno sproščanje gensko spremenjenih organizmov v okolje - Člen 95(5) ES - Nacionalne določbe, ki odstopajo od usklajevalnega ukrepa in jih upravičujejo nova znanstvena spoznanja in problem, ki je specifičen za državo članico - Načelo kontradiktornosti)
   (2007/C 269/18)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Land Oberösterreich (zastopnika: G. Hörmanseder, zastopnik in F. Mittendorfer, odvetnik), Republika Avstrija (zastopnika: H. Dossi in A. Hable, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: U. Wölker in M. Patakia, zastopnika)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (četrti senat) z dne 5. oktobra 2005 v združenih zadevah Land Oberösterreich ter Avstrija proti Komisiji, (T-366/03 in T-235/04), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2003/653/ES z dne 2. septembra 2003 o nacionalnih predpisih, ki prepovedujejo uporabo gensko spremenjenih organizmov v deželi Zgornji Avstriji, o katerih je Republika Avstrija Komisijo obvestila v skladu z določbami člena 95(5) Pogodbe ES – Nacionalni predpisi, ki odstopajo od usklajevalnega ukrepa in ki so upravičeni zaradi specifičnega problema države članice.
   Izrek

               1)

               Pritožbi se zavrneta.

               2)

               Land Oberösterreich in Republiki Avstriji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 48, 25.2.2006.

      UL C 60, 11.3.2006.


title: Zadeva F-32/08: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 20. januarja 2009 – Klein proti Komisiji (Javni uslužbenci – Uradniki – Pokojnine – Invalidska pokojnina – Smrt – Pojem vzdrževan otrok – Člen 2 priloge VII h Kadrovskim predpisom – Nadomestilo za primer smrti – Pavšalni znesek v primeru smrti – Pokojnina po starših)

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/51

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 20. januarja 2009 – Klein proti Komisiji
   (Zadeva F-32/08) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Pokojnine - Invalidska pokojnina - Smrt - Pojem „vzdrževan otrok“ - Člen 2 priloge VII h Kadrovskim predpisom - Nadomestilo za primer smrti - Pavšalni znesek v primeru smrti - Pokojnina po starših)
   (2009/C 55/93)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Marie-Claude Klein (Grasse, Francija) (zastopnika: S. Rodrigues in C. Bernard-Glanz, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Martin in K. Herrmann, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe organa, pristojnega za imenovanja (OPI), z dne 4. maja 2007, s katero tožeči stranki ni bila priznana pravica do pavšalnega zneska v primeru smrti, nadomestila za primer smrti in pokojnine po starših.
   Izrek sodbe

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               M.-C. Klein nosi vse stroške.

      (1)  UL C 116, 9.5.2008, str. 36.


title: Zadeva C-167/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia n° 2 de Santander (Španija) 23. marca 2016 – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A./Fernando Quintano Ujeta in María Isabel Sánchez García

text:
               6.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 200/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia no 2 de Santander (Španija) 23. marca 2016 – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A./Fernando Quintano Ujeta in María Isabel Sánchez García
   (Zadeva C-167/16)
   (2016/C 200/16)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de Primera Instancia no 2 de Santander

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

      Toženi stranki: Fernando Quintano Ujeta in María Isabel Sánchez García

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali sta člena 6(1) in 7(1) Direktive Sveta 93/13/EGS (1) z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah v skladu s tem, da ugotovitev, da je določilo o predčasni zapadlosti, ki je podlaga za postopek izvršbe, nepošteno, nima posledic v sodnem postopku, v katerem se ugotovi?

               2.

               Ali sta člena 6(1) in 7(1) Direktive Sveta 93/13 v skladu z razlago, ki kot pogoj za posledice ugotovitve o nepoštenosti določila o predčasni zapadlosti določa konkretne značilnosti postopkov, ki jih lahko izbere prodajalec ali ponudnik?

               3.

               Ali je razlaga, v skladu s katero – čeprav vnaprej določeno določilo dovoljuje predčasno zapadlost v dolgoročni pogodbi zaradi neizpolnitve obveznosti, ki ni resna, in potrošnika postavlja v slabši položaj kot dispozitivna nacionalna določba – določilo ne bi bilo nično le zato, ker v nacionalni procesni določbi obstaja korektivno pravilo, ki se uporablja samo v konkretnem postopku, ki ga izbere prodajalec ali ponudnik, in samo, če so izpolnjeni nekateri pogoji, v skladu s členoma 6(1) in 7(1) Direktive Sveta 93/13?

               4.

               Ali je člen 693(3) LEC (2) ustrezno in učinkovito pravno varstvo, ki potrošniku – ob upoštevanju tega, da mora plačati obresti in stroške – omogoča odpravo učinkov nepoštenega dogovora o predčasni zapadlosti?

               5.

               Ali nacionalni procesni zakon, s katerim so potrošniku podeljene pravice, ki jih lahko uresničuje v posebej hitrem postopku izvršbe, ki ga prodajalec ali ponudnik lahko izbere med drugimi možnostmi, v katerih take pravice niso predvidene, spoštuje načelo učinkovitosti iz Direktive 93/13 in Listino Evropske unije o temeljnih pravicah (3)?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288.

      (2)  Ley de Enjuiciamiento Civil (zakon o civilnem postopku).

      (3)  UL 2000, C 364, str. 1.


title: Zadeva C-436/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Hof van Cassatie Belgije z dne 5. oktobra 2004 v zadevi Léopold Henri VAN ESBROECK in Javno tožilstvo

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/35

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Hof van Cassatie Belgije z dne 5. oktobra 2004 v zadevi Léopold Henri VAN ESBROECK in Javno tožilstvo
   (Zadeva C-436/04)
   (2004/C 300/68)
   Hof van Cassatie Belgije je s sodbo z dne 5. oktobra 2004 v zadevi Leopold Henri VAN ESBROECK in Javno tožilstvo, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 13. oktobra 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Hof van Cassatie Sodišču predlaga, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali je treba člen 54 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma z dne 19. junija 1999 razlagati tako, da ga belgijsko sodišče lahko uporabi v primeru osebe, ki je v Belgiji po 25. marcu 2001 preganjana pred kazenskim sodiščem za ista dejanja, za katera je bila dne 2. oktobra 2000 obsojena s sodbo norveškega kazenskega sodišča in je bila izrečena kazen izvršena, če naj bi skladno s členom 2.1 Konvencije z dne 18. maja 1999, sklenjene med Svetom Evropske unije in Republiko Islandijo ter Kraljevino Norveško v zvezi s pridružitvijo teh dveh držav pri izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, člen 54 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma Norveška izvajala in uporabljala šele po 25. marcu 2001?

               2.

               Ali je treba člen 54 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma z dne 19. junija 1999 v povezavi s členom 71 te iste Konvencije razlagati tako, da so kazniva dejanja posesti zaradi uvoza ali izvoza glede istih mamil in psihotropnih snovi kakršnekoli vrste, tudi konoplje, ki so preganjana kot uvoz ali izvoz v različnih državah, podpisnicah Schengenskega sporazuma oziroma državah, v katerih se Schengenski pravni red izvaja in uporablja, „ista dejanja“ v smislu zgoraj navedenega člena 54?


title: Zadeva F-25/09: Tožba, vložena 16. marca 2009 — Van neyghem proti Svetu

text:
               16.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/48

         Tožba, vložena 16. marca 2009 — Van neyghem proti Svetu
   (Zadeva F-25/09)
   2009/C 113/102
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kris Van neyghem (Tienen, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, v skladu s katero tožeča stranka v napredovalnem obdobju 2008 ne napreduje v naziv AST 7 in, kolikor je potrebno, razglasitev ničnosti odločb o napredovanju manj zaslužnih uradnikov v ta naziv.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasi naj se ničnost odločbe OPI, v skladu s katero tožeča stranka v napredovalnem obdobju 2008 ne napreduje v naziv AST 7 in, kolikor je potrebno, razglasitev ničnosti odločb o napredovanju manj zaslužnih uradnikov v ta naziv;

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-249/10: Tožba, vložena 31. maja 2010 – Kitzinger proti UUNT – Mitteldeutscher Rundfunk, Zweites Deutsches Fernsehen (KICO)

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/49

         Tožba, vložena 31. maja 2010 – Kitzinger proti UUNT – Mitteldeutscher Rundfunk, Zweites Deutsches Fernsehen (KICO)
   (Zadeva T-249/10)
   ()
   2010/C 209/74
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Kitzinger & Co. (GmbH & Co. KG) (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: S. Kitzinger, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Drugi stranki pred odborom za pritožbe: Mitteldeutscher Rundfunk (Anstalt des öffentlichen Rechts) (Leipzig, Nemčija), Zweites Deutsches Fernsehen (Anstalt des öffentlichen Rechts) (Mainz, Nemčija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 25. marca 2010 v zadevi R 1388/2008-4 naj se spremeni tako, da se odločba oddelka za ugovore z dne 28. julija 2008 o ugovoru št. B 1 133 612 razveljavi in ugovor zavrne;

               —

               podredno, izpodbijana odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 25. marca 2010 v zadevi R 1388/2008-4 naj se razveljavi;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka modre in sive barve, ki vsebuje besedo „KICO“, za proizvode in storitve iz razredov 16, 36 in 39

      Imetnika znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Mitteldeutscher Rundfunk (Anstalt des öffentlichen Rechts) in Zweites Deutsches Fernsehen (Anstalt des öffentlichen Rechts)

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: besedna znamka Skupnosti „KIKA“ za proizvode in storitve iz razredov 8, 9, 11, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 28, 29, 30, 32, 38 in 41 in nemška figurativna znamka črne in bele barve, ki vsebuje besedo „KIKA“ za proizvode in storitve iz razredov 8, 9, 11, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 28, 29, 30, 32, 38, 41 in 42

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), saj med zadevnimi znamkami ne obstaja verjetnost zmede

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).


title: Zadeva C-144/07 P: Pritožba, ki jo je vložil K-Swiss. Inc. 13. marca 2007 zoper sklep Sodišča prve stopnje (tretji senat), izdan 14. decembra 2006 , v zadevi T-14/06: K-Swiss, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

text:
               26.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 117/16

         Pritožba, ki jo je vložil K-Swiss. Inc. 13. marca 2007 zoper sklep Sodišča prve stopnje (tretji senat), izdan 14. decembra 2006, v zadevi T-14/06: K-Swiss, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)
   (Zadeva C-144/07 P)
   (2007/C 117/26)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Pritožnica: K-Swiss, Inc. (zastopnik: H.E. Hübner, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)
   Predlogi pritožnice:
   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sklep Sodišča prve stopnje;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) naloži plačilo stroškov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica zatrjuje, da je Sodišče prve stopnje, s tem ko je njeno tožbo razglasilo za prepozno, kršilo pravila 61, 62 in 68 Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (1).

      (1)  UL L 303, str. 1.


title: Zadeva F-18/07: Tožba, vložena 10. julija 2007 – Marcuccio proti Komisiji

text:
               22.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/18

         Tožba, vložena 10. julija 2007 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva F-18/07)
   (2007/C 223/33)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (Zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba z dne 25. oktobra 2005, ki izhaja iz skupnega sistema zdravstvenega zavarovanja tožene stranke, s katero je tožena stranka zavrnila zahtevo tožeče stranke z dne 11. oktobra 2005, da bi se ji, v skladu s členom 72 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti in Pravilnikom o zdravstvenem zavarovanju uradnikov Evropskih skupnosti, priznalo, da je zbolela za težko boleznijo, naj se razglasi za nično;

               —

               odločba organa, ki je pristojen za imenovanje, z dne 30. novembra 2006 ref. št. ADMIN.B.2/MB/nb D(06) 27556, s katero, in v delu v katerem, je bila zavrnjena pritožba z dne 23. avgusta 2006 tožeče stranke za razglasitev ničnosti sporne odločbe, naj se v potrebnem obsegu razglasi za nično;

               —

               domnevno mnenje zdravniškega sveta iz dopisa z dne 30. novembra 2006, katerega osnovnih podatkov tožeča stranka ne pozna, naj se ugotovi za neobstoječe ex lege ali, podredno, naj se v potrebnem obsegu in če dejansko obstaja, kar pa glede na spremenjene okoliščine ni gotovo, razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka v utemeljitev svojih trditev navaja tri tožbene razloge:

               1)

               Očitno pomanjkljiva obrazložitev, tudi zaradi nelogičnosti, protislovnosti, tavtologije, zmedenosti, neizvedbe poizvedb in ker naj bi obrazložitev tožene stranke služila kot izgovor;

               2)

               Očitna napaka pri presoji in kršitev prava;

               3)

               Kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja in dobrega upravljanja.


title: Zadeva C-541/16: Tožba, vložena 25. oktobra 2016 – Evropska komisija/Kraljevina Danska

text:
               9.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/30

         Tožba, vložena 25. oktobra 2016 – Evropska komisija/Kraljevina Danska
   (Zadeva C-541/16)
   (2017/C 006/37)
   Jezik postopka: danščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Grønfeldt in J. Hottiaux, agenta)

      Tožena stranka: Kraljevina Danska

      Predlog tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Danska ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 2(6) Uredbe (ES) št. 1072/2009 (1) o skupnih pravilih za dostop do trga mednarodnega cestnega prevoza blaga;

               —

               Kraljevini Danski naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               —

               Komisija navaja, da člen 8(2) Uredbe (ES) št. 1072/2009 izčrpno ureja, kako lahko cestni prevozniki opravljajo kabotažo v skladu s pogoji iz tega člena. Določa ne predpisuje maksimalnega števila nakladalnih in/ali razkladalnih mest v okviru iste kabotaže. Omejitev na tri kabotaže ne pomeni, da mora kabotaža obsegati določeno število nakladalnih in/ali razkladalnih mest.

               —

               V skladu z danskimi predpisi lahko kabotaža obsega bodisi določeno število nakladalnih bodisi določeno število razkladalnih mest, ne pa obeh. Danska pravila cestnim prevoznikom, ki niso rezidenti, preprečuje opravljanje kabotaž, ki bi obsegale nakladalna in razkladalna mesta, kar pomeni omejitev glede tega kako lahko ti cestni prevozniki opravljajo kabotaže na Danskem v skladu z določbami Uredbe (ES) št. 1072/2009.

      (1)  Uredba (ES) št. 1072/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o skupnih pravilih za dostop do trga mednarodnega cestnega prevoza blaga (UL L 300, str. 72).