title: Zadeva C-612/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Handelsgericht Wien (Avstrija) 29. decembra 2014 — Stephan Naumann/Austrian Airlines AG

text:
               16.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Handelsgericht Wien (Avstrija) 29. decembra 2014 — Stephan Naumann/Austrian Airlines AG
   (Zadeva C-612/14)
   (2015/C 089/12)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Handelsgericht Wien

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Stephan Naumann

      Tožena stranka: Austrian Airlines AG

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba pravico do odškodnine v členu 7 (Pravica do odškodnine) Uredbe (ES) 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 (1), razlagati tako, da gre za pravico do pavšalne odškodnine ali pogodbeno kazen ali pravico do kaznovalne odškodnine („punitive damage“) ali za pravico, ki ima naravo zahtevka za izpolnitev ali jamstva ali za pravico sui generis?

               2.

               Ali je treba odštetje odškodnine iz člena 12 (Dodatna odškodnina), odstavek 1, drugi stavek, Uredbe (ES) 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 razlagati tako, da ga je treba izvesti samo pri dodatnem odškodninskem zahtevku potnika nasproti dejanskemu prevozniku ali pa tudi pri dodatnem odškodninskem zahtevku potnika nasproti organizatorju potovanja?

               3.

               Ali je treba dodatno odškodnino potnika iz člena 12 (Dodatna odškodnina) Uredbe (ES) 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja razlagati tako, da zajema tudi pravico do znižanja cene (jamstvo) za zamudo leta na podlagi nacionalnega prava?

               4.

               Ali se lahko znižanje cene (jamstvo), ki ga organizator potovanja na podlagi nacionalnega prava prizna potniku in/ali odškodnina za zamudo leta odšteje od odškodnine, ki jo mora dejanski prevoznik plačati v skladu s členom 7 (Pravica do odškodnine) Uredbe (ES) 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 kot odškodnino za isto zamudo leta (člen 12)?

               5.

               Če je odštetje mogoče: ali ga lahko prevoznik izvede vedno ali pa je odvisno od tega, v kolikšni meri ga dopušča nacionalno pravo ali ga ima za primerno sodišče?

               6.

               Če je upoštevno nacionalno pravo ali če mora sodišče sprejeti diskrecijsko odločitev: ali naj se potniku z odškodnino na podlagi člena 7 Uredbe nadomestijo samo nevšečnosti in izgubljeni čas zaradi zamude ali pa tudi premoženjska škoda?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91, UL L 46, str. 1.


title: Zadeva C-402/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 27. septembra 2006 vložilo Hoge Raad (Nizozemska), v zadevi Op- en Overslagbedrijf Van der Vaart B.V. proti Staatssecretaris van Financiën

text:
               16.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 27. septembra 2006 vložilo Hoge Raad (Nizozemska), v zadevi Op- en Overslagbedrijf Van der Vaart B.V. proti Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-402/06)
   (2006/C 310/08)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hoge Raad
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Op- en Overslagbedrijf Van der Vaart B.V.

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba tarifno oznako 0406 kombinirane nomenklature razlagati tako, da se vanjo lahko uvrsti proizvod iz kislega mleka, iz katerega je bil izločen serum (ali velik del njega), če ta proizvod vsebuje do 2 masna odstotka serumskih beljakovin in če so bile te beljakovine izločene z encimom, ki je bil dodan med 24 do 36-urnim postopkom sušenja?
               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje:

               2)

               Na podlagi kakšnih meril glede vsebnosti maščobe in glede oblike je treba ugotoviti, ali se proizvod lahko uvrsti v tarifno podoznako 0406 20 kot riban sir ali sir v prahu. Oziroma:

                           a)

                           Ali se lahko v to podoznako uvrsti proizvod, ki ne vsebuje nič ali skoraj nič maščobe?

                           b)

                           Ali se v to podoznako lahko uvrsti proizvod iz kazeina in iz več kot 50 % vode (serum) v obliki od 2 do 4 mm velikih zrn pravilnih oblik?


title: Zadeva C-456/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Bremen (Nemčija) 2. septembra 2011 – Gothaer Allgemeine Versicherung AG, ERGO Versicherung AG, Versicherungskammer Bayern-Versicherungsanstalt des öffentlichen Rechts, Nürnberger Allgemeine Versicherungs-AG, Krones AG proti Samskip GmbH

text:
               12.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Bremen (Nemčija) 2. septembra 2011 – Gothaer Allgemeine Versicherung AG, ERGO Versicherung AG, Versicherungskammer Bayern-Versicherungsanstalt des öffentlichen Rechts, Nürnberger Allgemeine Versicherungs-AG, Krones AG proti Samskip GmbH
   (Zadeva C-456/11)
   2011/C 331/20
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Bremen

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Gothaer Allgemeine Versicherung AG, ERGO Versicherung AG, Versicherungskammer Bayern-Versicherungsanstalt des öffentlichen Rechts, Nürnberger Allgemeine Versicherungs AG, Krones AG

      Tožena stranka: Samskip GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člena 32 in 33 Uredbe Bruselj I (1) razlagati tako, da pod pojem „sodna odločba“ načeloma spadajo tudi take sodne odločbe, ki so omejene na ugotovitev neobstoja procesnih predpostavk dopustnosti (t. i. procesne sodbe)?

               2.

               Ali je treba člena 32 in 33 Uredbe Bruselj I razlagati tako, da pod pojem „sodna odločba“ spada tudi sodba, s katero se postopek na stopnji konča in se zaradi dogovora o krajevni pristojnosti zanika mednarodna pristojnost?

               3.

               Ali je treba člena 32 in 33 Uredbe Bruselj I ob upoštevanju sodne prakse Sodišča Evropske unije glede načela razširitvenega učinka (sodba Sodišča Evropske unije z dne 4. februarja 1988, zadeva C-145/86) razlagati tako, da mora vsaka država članica priznati sodne odločbe sodišča druge države članice glede učinka dogovora o krajevni pristojnosti med strankama, če skladno z nacionalnim pravom prvega sodišča ugotovitev o učinku dogovora o krajevni pristojnosti postane pravnomočna tudi v primeru, če je odločba o tem del procesne sodbe, s katero se tožba zavrže?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 2001, L 12, str. 1).


title: Zadeva T-499/17: Tožba, vložena 4. avgusta 2017 – Esfera Capital Agencia de Valores/Komisija in SRB

text:
               2.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 330/17

         Tožba, vložena 4. avgusta 2017 – Esfera Capital Agencia de Valores/Komisija in SRB
   (Zadeva T-499/17)
   (2017/C 330/22)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Esfera Capital Agencia de Valores, SA (Madrid, Španija) (zastopniki: E. Pastor Palomar, F. Arroyo Romero in N. Subuh Falero, odvetniki)

      Toženi stranki: Evropska komisija in Enotni odbor za reševanje

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Enotnega odbora za reševanje z dne 7. junija 2017 št. SRB/EES/2017/08, naslovljen na FROB, s katerim se potrjuje shema za reševanje za Banco Popular Español, razveljavi;

               —

               sklep Evropske komisije 2017/1246 z dne 7. junija 2017 o odobritvi sheme za reševanje za Banco Popular Español razveljavi in

               —

               v skladu z določbami člena 340 PDEU ugotovi nepogodbeno odgovornost SRB in Evropske komisije ter naloži popravilo škode, ki je bila povzročena tožeči stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni kot v zadevah Mutualidad de la Abogacía in Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Enotni odbor za reševanje (T-478/17), Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno in SFL/Enotni odbor za reševanje (T-481/17), Comercial Vascongada Recalde/Komisija in Enotni odbor za reševanje (T-482/17), García Suárez in drugi/Komisija in Enotni odbor za reševanje (T-483/17), Fidesban in drugi/Enotni odbor za reševanje (T-484/17) ter Sáchez del Valle in Calatrava Real State 2015/Komisija in Enotni odbor za reševanje (T-497/17).
   Tožeča stranka posebej očita Komisiji, da je v obravnavani zadevi zlorabila pooblastila.


title: Zadeva T-366/16: Tožba, vložena 12. julija 2016 – Gaki/Europol

text:
               31.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 402/47

         Tožba, vložena 12. julija 2016 – Gaki/Europol
   (Zadeva T-366/16)
   (2016/C 402/56)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Anastasia-Soultana Gaki (Düsseldorf, Nemčija) (zastopnik: G. Keisers, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski policijski urad (Europol)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               Ugotovi naj se, katere so okoliščine dejanja, ki naj bi ga storila tožeča stranka v smislu evropskega naloga za prijetje, ki ga je izdala Grčija, in zaradi katerih je od leta 2011 v okviru Evropske unije s pomočjo Europola nezakonito iskana? Pravica tožeče stranke do obrazloženega stališča;

               —

               Skupnemu nadzornemu organu pri Europolu (v nadaljevanju: SNO) naj se naloži, naj zaustavi nezakonito in nepravilno shranjevanje podatkov o njej v informacijskem sistemu Europola;

               —

               SNO naj se naloži, naj v okviru uveljavljanja pravice do dostopa in iskanja podatkov, vnesenih v SIS II, preveri, ali je v skladu z evropskim nalogom za prijetje (v nadaljevanju: ENP) poseg v svoboščino tožeče stranke dovoljen;

               —

               Europolu naj se naloži, da grško državno tožilstvo v Atenah vpraša, kateri državni tožilec je zahteval, naj ENP še naprej velja in s tem samovoljni odvzem prostosti tožeče stranke od 23. maja 2016, in da tudi vpraša, kateri od dveh nacionalnih nalogov za prijetje (ENP je kopija obeh) je veljaven. To naj odgovori tudi na to, kako je mogoče, da je v ENP naveden naslov tožeče stranke v Nemčiji, oba nacionalna naloga za prijetje tožeče stranke (ENP je kopija obeh) pa naj bi bila izdana, ker grško pravosodje ni imelo naslova tožeče stranke;

               —

               SNO naj obrazloži, kako je Europol ukrepal po obvestilu o tem, da je bila pri državnem tožilstvu v Düsseldorfu vložena kazenska ovadba zoper državnega tožilca, ki je zoper tožečo stranko izdal ENP;

               —

               Naj se ji izplača odškodnina v znesku 3 milijonov EUR.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 41 Sklepa 2007/533/PNZ (1) v povezavi s členom 30(7), 31 in 52 Sklepa (2009/371/PNZ) (2)

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 296, drugi odstavek, PDEU in člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v povezavi s členi 1, 9 in 23 akta št. 29/2009 SNO

      (1)  Sklep Sveta 2007/533/PNZ z dne 12. junija 2007 o vzpostavitvi, delovanju in uporabi druge generacije schengenskega informacijskega sistema (SIS II) (UL 2007, L 205, str. 63).

      (2)  Sklep Sveta z dne 6. aprila 2009 o ustanovitvi Evropskega policijskega urada (Europol) (2009/371/PNZ) (UL 2009, L 121, str. 37).


title: Zadeva C-456/08: Tožba, vložena 20. oktobra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Irski

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/20

         Tožba, vložena 20. oktobra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Irski
   (Zadeva C-456/08)
   (2008/C 313/29)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: G. Zavvos, M. Konstantinidis in D. Kukovec, zastopniki)

      Tožena stranka: Irska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Razglasi naj se, da Irska, s tam da je v nacionalno zakonodajo sprejela pravila o rokih za izvajanje pravice ponudnikov, da v postopkih za oddajo javnih naročil zahtevajo sodno presojo, in tožeče stranke pri oddaji naročila v obravnavanem primeru ni obvestila o oddaji, ni izpolnila obveznosti iz – glede časovnih omejitev – člena 1(1) Direktive Sveta 89/665/EGS (1) o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje in – glede neobvestitve – člena 1(1) Direktive 89/665/EGS, kot ga je razložilo Sodišče, in člena 8(2) Direktive Sveta 93/37/EGS (2) o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje.

               —

               Irski naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija meni, da irska zakonodaja ni v skladu s temeljnim načelom pravne varnosti in zahtevo po učinkovitosti iz Direktive 89/665/EGS, ki je posledica uporabe tega načela, saj ponudniki nimajo gotovosti glede svojega položaja, če nameravajo v dvofaznih postopkih oddaje naročila, v katerih je prednostni ponudnik izbran pred sprejetjem dokončne odločitve o oddaji, izpodbijati naročnikovo odločitev o oddaji. Irska mora sprejeti ukrepe, s katerimi se zagotovi, da imajo ponudniki jasno predstavo in gotovost glede tega, katero odločitev naročnika lahko izpodbijajo in od katerega datuma začnejo teči roki. Prav tako je treba ponudnikom pojasniti, ali odlok 84A razen za odločitve o oddaji naročila velja tudi za vmesne odločitve naročnika, ki jih ta sprejme med postopkom oddaje naročila (na primer, odločitve, glede izbire prednostnega ponudnika), tako da okoliščin, ki so upoštevane v vmesni odločitvi, ni mogoče izpodbijati po izteku roka, ki začne teči od sprejetja vmesne odločitve, in odločitve o oddaji ni mogoče izpodbijati s sklicevanjem na okoliščine, ki so bile upoštevane že pri sprejetju vmesne odločitve.
   V odloku 84A je zahtevano, da je treba postopek začeti „ob prvi priložnosti, v vsakem primeru pa v roku treh mesecev“. Komisija meni, da ta formulacija pri ponudnikih povzroča negotovost glede njihovega položaja, če nameravajo uporabiti svojo pravico iz prava Skupnosti do učinkovitega pravnega sredstva zoper odločitev naročnika. Komisija meni, da je treba ponudnikom pojasniti, kateri rok velja za vložitev pravnega sredstva zoper odločitev naročnika, upoštevni rok pa mora biti – zaradi zahteve spoštovanja temeljnega načela pravne varnosti – fiksen in za vse ponudnike jasen in predvidljiv.

      (1)  UL L 395, 30.12.1989, str. 33.

      (2)  UL L 199, 9.8.1993, str. 42.


title: Zadeva T-511/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 30. avgusta 2016 – Fontem Holdings 4/EUIPO (BLU ECIGS) (Znamka Evropske unije — Umik zahteve za registracijo — Ustavitev postopka)

text:
               31.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 402/45

         Sklep Splošnega sodišča z dne 30. avgusta 2016 – Fontem Holdings 4/EUIPO (BLU ECIGS)
   (Zadeva T-511/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Umik zahteve za registracijo - Ustavitev postopka))
   (2016/C 402/53)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Fontem Holdings 4 BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastopniki: sprva A. Poulter, nato A. Dykes in D. Stone, solicitors)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: H. O’Neill, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 29. junija 2015 (zadeva R 2697/2014–4) v zvezi z zahtevo za registracijo.

      Izrek

               1.

               Postopek v zvezi s tožbo se ustavi.

               2.

               Fontem Holdings 4 BV nosi svoje stroške in stroške Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

      (1)  UL C 363, 3.11.2015.


title: Združene zadeve od C-338/11 do C-347/11: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. maja 2012 (predlogi za sprejetje predhodnih odločb Tribunal administratif de Montreuil – Francija) – Santander Asset Management SGIIC SA v imenu FIM Santander Top 25 Euro Fi (C-338/11) proti Directeur des résidents à l’étranger et des services généraux in Santander Asset Management SGIIC SA v imenu Cartera Mobiliaria SA SICAV (C-339/11), Kapitalanlagegesellschaft mbH v imenu d’Alltri Inka (C-340/11), Allianz Global Investors Kapitalanlagegesellschaft mbH v imenu DBI-Fonds APT št. 737 (C-341/11), SICAV KBC Select Immo (C-342/11), SGSS Deutschland Kapitalanlagegesellschaft mbH (C-343/11), International Values Series of the DFA Investment Trust Co. (C-344/11), Continental Small Co. Series of the DFA Investment Trust Co. (C-345/11), SICAV GA Fund B (C-346/11), Generali Investments Deutschland Kapitalanlagegesellschaft mbH v imenu AMB Generali Aktien Euroland (C-347/11) proti Ministre du Budget, des Comptes publics, de la Fonction publique et de la Réforme de l’État (Člena 63 PDEU in 65 PDEU — Kolektivni naložbeni podjemi za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) — Različno obravnavanje dividend, izplačanih KNPVP, ki niso rezidenti, pri katerih se davek odtegne pri viru, in dividend, izplačanih KNPVP, ki so rezidenti, pri katerih se davek ne odtegne — Nujnost upoštevanja položaja imetnikov enot premoženja pri presoji skladnosti nacionalnega ukrepa s prostim pretokom kapitala — Neobstoj)

text:
               30.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/4

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. maja 2012 (predlogi za sprejetje predhodnih odločb Tribunal administratif de Montreuil – Francija) – Santander Asset Management SGIIC SA v imenu FIM Santander Top 25 Euro Fi (C-338/11) proti Directeur des résidents à l’étranger et des services généraux in Santander Asset Management SGIIC SA v imenu Cartera Mobiliaria SA SICAV (C-339/11), Kapitalanlagegesellschaft mbH v imenu d’Alltri Inka (C-340/11), Allianz Global Investors Kapitalanlagegesellschaft mbH v imenu DBI-Fonds APT št. 737 (C-341/11), SICAV KBC Select Immo (C-342/11), SGSS Deutschland Kapitalanlagegesellschaft mbH (C-343/11), International Values Series of the DFA Investment Trust Co. (C-344/11), Continental Small Co. Series of the DFA Investment Trust Co. (C-345/11), SICAV GA Fund B (C-346/11), Generali Investments Deutschland Kapitalanlagegesellschaft mbH v imenu AMB Generali Aktien Euroland (C-347/11) proti Ministre du Budget, des Comptes publics, de la Fonction publique et de la Réforme de l’État
   (Združene zadeve od C-338/11 do C-347/11) (1)

   (Člena 63 PDEU in 65 PDEU - Kolektivni naložbeni podjemi za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) - Različno obravnavanje dividend, izplačanih KNPVP, ki niso rezidenti, pri katerih se davek odtegne pri viru, in dividend, izplačanih KNPVP, ki so rezidenti, pri katerih se davek ne odtegne - Nujnost upoštevanja položaja imetnikov enot premoženja pri presoji skladnosti nacionalnega ukrepa s prostim pretokom kapitala - Neobstoj)
   2012/C 194/06
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal administratif de Montreuil

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Santander Asset Management SGIIC SA v imenu FIM Santander Top 25 Euro Fi (C-338/11), Santander Asset Management SGIIC SA v imenu Cartera Mobiliaria SA SICAV (C-339/11), Kapitalanlagegesellschaft mbH v imenu Alltri Inka (C-340/11), Allianz Global Investors Kapitalanlagegesellschaft mbH v imenu DBI-Fonds APT št. 737 (C-341/11), SICAV KBC Select Immo (C-342/11), SGSS Deutschland Kapitalanlagegesellschaft mbH (C-343/11), International Values Series of the DFA Investment Trust Co. (C-344/11), Continental Small Co. Series of the DFA Investment Trust Co. (C-345/11), SICAV GA Fund B (C-346/11), Generali Investments Deutschland Kapitalanlagegesellschaft mbH v imenu AMB Generali Aktien Euroland (C-347/11)

      Toženi stranki: Directeur des résidents à l'étranger et des services généraux, Ministre du Budget, des Comptes publics, de la Fonction publique et de la Réforme de l’État

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal administratif de Montreuil – Razlaga členov 63 PDEU in 65 PDEU – Razlika v davčnem obravnavanju med kolektivnimi naložbenimi podjemi za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) nerezidenti, za katere se uporablja odtegnitev davka pri viru, in KNPVP rezidenti, za katere se taka odtegnitev ne uporablja – Ovira za prosti pretok kapitala – Nujnost upoštevanja položaja imetnikov enot premoženja za presojo skladnosti odtegnitve davka pri viru s tem načelom

      Izrek

   Člena 63 PDEU in 65 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta ureditvi države članice, ki določa obdavčenje dividend, ki izvirajo iz domače države in jih prejmejo kolektivni naložbeni podjemi za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje, ki so rezidenti druge države, z odtegljajem davka pri viru, medtem ko so take dividende oproščene plačila davka, če jih prejmejo kolektivni naložbeni podjemi za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje, ki so rezidenti omenjene države članice.

      (1)  UL C 269, 10.9.2011.


title: Zadeva C-12/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 14. januarja 2015 – Universal Music International Holding BV/Michael Tétreault Schilling in drugi

text:
               16.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 14. januarja 2015 – Universal Music International Holding BV/Michael Tétreault Schilling in drugi
   (Zadeva C-12/15)
   (2015/C 089/13)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Kasacijska pritožnica: Universal Music International Holding BV

      Nasprotne stranke v kasacijskem postopku: Michael Tétreault Schilling, Irwin Schwartz, Josef Brož

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 5, točka 3, Uredbe (ES) št. 44/2001 (1) razlagati tako, da se lahko za „kraj, kjer je prišlo do škodnega dogodka“, šteje kraj v državi članici, na katerem je škoda nastala, če gre pri tej škodi izključno za premoženjsko škodo, ki je neposredna posledica delikta, ki je bil storjen v drugi državi članici?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:

                           (a)

                           Na podlagi katerega merila ali katerih vidikov morajo nacionalna sodišča pri preizkusu svoje pristojnosti v skladu s členom 5, točka 3, Uredbe št. 44/2001 določiti, ali gre v obravnavanem primeru za premoženjsko škodo, ki je neposredna posledica delikta („prvotna premoženjska škoda“ ali „neposredna premoženjska škoda“), ali za premoženjsko škodo, ki je posledica prvotne škode, ki je nastala na drugem kraju, oz. škodo, ki izhaja iz škode, ki je nastala drugje („posredna škoda“ ali „izpeljana premoženjska škoda“)?

                           (b)

                           Na podlagi katerega merila ali katerih vidikov morajo nacionalna sodišča pri preizkusu svoje pristojnosti v skladu s členom 5, točka 3, Uredbe št. 44/2001 določiti, kje je premoženjska škoda – bodisi neposredna bodisi posredna premoženjska škoda – v obravnavanem primeru nastala ali se zanjo šteje, da je nastala?

               3.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali je treba Uredbo št. 44/2001 razlagati tako, da so nacionalna sodišča, ki morajo presojati o tem, ali so v skladu s to uredbo v obravnavanem primeru pristojna, dolžna pri presoji izhajati iz trditev tožeče stranke oz. predlagatelja, upoštevnih v tej zvezi, ali tako, da morajo ta sodišča upoštevati tudi tisto, kar je navedla tožena stranka, da bi oporekala tem trditvam?

      (1)  Uredba Sveta z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42).


title: Zadeva C-471/16 P: Pritožba, ki jo je Staatlichen Porzellan-Manufaktur Meissen GmbH vložila 24. avgusta 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 14. junija 2016 v zadevi T-789/14, Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen GmbH/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

text:
               5.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 454/15

      Pritožba, ki jo je Staatlichen Porzellan-Manufaktur Meissen GmbH vložila 24. avgusta 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 14. junija 2016 v zadevi T-789/14, Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen GmbH/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
      (Zadeva C-471/16 P)
      (2016/C 454/29)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnica: Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen GmbH (zastopnika: O. Spuhler in M. Geitz, odvetnika)

         Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), Meissen Keramik GmbH

         Predlog

      Pritožnica predlaga, naj

                  —

                  se sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 14. junija 2016 v zadevi T-789/14 razveljavi, odločba četrtega odbora za pritožbe druge stranke v tem postopku (EUIPO) v zadevah R 1182/2013-4 in R 1245/2013-4 pa naj se razglasi za nično;

                  —

                  se, podredno, zadevna sodba Splošnega sodišča Evropske unije razveljavi in zadeva vrne temu sodišču;

                  —

                  se drugi stranki v postopku s pritožbo naloži plačilo stroškov postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

                  1.

                  Pritožnica v pritožbi navaja, da je Splošno sodišče v izpodbijani sodbi večkrat kršilo Pogodbo o Evropski uniji (PEU) in Uredbo o znamkah (1).

                  2.

                  Pritožnica najprej zatrjuje kršitev načela poštenega sojenja iz člena 6(1) PEU v povezavi s členom 47(2) Listine o temeljnih pravicah. Splošno sodišče naj namreč ne bi upoštevalo dokumentov, ki so bili predloženi v okviru tožbe. Navaja, da te priloge zgolj dopolnjujejo obstoječe dejansko in pravno stanje. Poleg tega naj Splošno sodišče neupoštevanja ne bi obrazložilo, temveč je povzelo formalno obrazložitev iz druge sodbe, ki pa se za predmetno zadevo ne uporablja.

                  3.

                  S tem naj bi Splošno sodišče kršilo pravico pritožnice do poštenega sojenja iz člena 6(1) PEU v povezavi s členom 47(2) Listine o temeljnih pravicah.

                  4.

                  Poleg tega pritožnica očita kršitev člena 15 Uredbe o znamkah zaradi izkrivljanja dejanskega stanja. Splošno sodišče svojo odločitev med drugim utemeljuje s tem, da nekateri proizvodi domnevno niso bili zajeti v predloženih dokazih glede uporabe. Dejansko pa naj bi ti proizvodi bili zajeti v dokazih o uporabi.

                  5.

                  S tem naj bi Splošno sodišče izkrivilo dejansko stanje in torej kršilo člen 15(1) Uredbe o znamkah.

                  6.

                  Pritožnica očita tudi kršitev člena 7(3) Uredbe o znamkah. Splošno sodišče svojo odločitev utemeljuje s tem, da gre pri znamki Meissen® za geografsko poreklo. Vendar pa je znamko Meissen® EUIPO registriral na podlagi člena 7(3) Uredbe o znamkah zaradi pridobljenega razlikovalnega učinka. Druga stranka v tem postopku (EUIPO) naj bi tako pravnomočno ugotovila, da pri znamki Meissen® ne gre za navedbo geografskega, temveč za navedbo trgovskega porekla.

                  7.

                  Z registracijo znamke Meissen® na podlagi pridobljenega razlikovalnega učinka je pritožnica tej znamki na podlagi člena 7(3) Uredbe o znamkah zagotovila varstvo. Splošno sodišče pa znamko Meissen® opredeljuje izključno kot navedbo geografskega porekla. Tako Splošno sodišče znamki Meissen® dejansko ponovno odvzema varstvo.

                  8.

                  Pritožnica nazadnje zatrjuje kršitev člena 8(5) Uredbe o znamkah. Splošno sodišče je zavrnilo pridobitev varstva zaradi ugleda na podlagi člena 8(5) Uredbe o znamkah z utemeljitvijo, da ni podana podobnost med zadevnimi proizvodi oziroma storitvami. V skladu s samim besedilom člena 8(5) pa se ne zahteva podobnost blaga oziroma storitev. S svojo odločitvijo naj bi torej Splošno sodišče na glavo obrnilo člen 8(5) Uredbe o znamkah.

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009 L 78, str. 1).


title: Zadeva C-433/14: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 7. aprila 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Bari – Italija) – kazenski postopek zoper Domenica Roso (Predhodno odločanje — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Enaka vprašanja za predhodno odločanje — Člena 49 PDEU in 56 PDEU — Svoboda ustanavljanja — Svoboda opravljanja storitev — Igre na srečo — Nacionalna ureditev — Preureditev sistema koncesij s časovno uskladitvijo zapadlosti — Nov javni razpis — Koncesije, podeljene za krajše obdobje od obdobja prej podeljenih koncesij — Neodplačen prenos uporabe materialne in nematerialne lastnine, ki tvori mrežo za upravljanje in pobiranje stav — Omejitev — Nujni razlogi v splošnem interesu — Sorazmernost)

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/4

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 7. aprila 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Bari – Italija) – kazenski postopek zoper Domenica Roso
   (Zadeva C-433/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Enaka vprašanja za predhodno odločanje - Člena 49 PDEU in 56 PDEU - Svoboda ustanavljanja - Svoboda opravljanja storitev - Igre na srečo - Nacionalna ureditev - Preureditev sistema koncesij s časovno uskladitvijo zapadlosti - Nov javni razpis - Koncesije, podeljene za krajše obdobje od obdobja prej podeljenih koncesij - Neodplačen prenos uporabe materialne in nematerialne lastnine, ki tvori mrežo za upravljanje in pobiranje stav - Omejitev - Nujni razlogi v splošnem interesu - Sorazmernost))
   (2016/C 270/04)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Bari

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Domenico Rosa

      Izrek

               1.

               Člena 49 PDEU in 56 PDEU ter načeli enakega obravnavanja in učinkovitosti je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni ureditvi iger na srečo, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki zaradi preureditve sistema koncesij s časovno uskladitvijo zapadlosti določa izvedbo novega javnega razpisa za koncesije, ki so podeljene za krajše obdobje od obdobja prej podeljenih koncesij.

               2.

               Člena 49 PDEU in 56 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni omejevalni določbi, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki koncesionarja za igre na srečo zavezuje, da ob prenehanju dejavnosti zaradi poteka koncesijskega obdobja neodplačno prenese uporabo materialne in nematerialne lastnine, ki tvori mrežo za upravljanje in pobiranje stav, ker ta omejitev presega to, kar je nujno za uresničitev cilja, ki se s to določbo dejansko uresničuje, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 448, 15. 12. 2014.


title: Zadeva F-89/10: Tožba, vložena 28. septembra 2010 – Bovagnet proti Komisiji

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/61

         Tožba, vložena 28. septembra 2010 – Bovagnet proti Komisiji
   (Zadeva F-89/10)
   ()
   2010/C 328/99
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: François-Carlos Bovagnet (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: M. Korving, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe tožene stranke o nepovrnitvi celotnih stroškov šolanja otrok tožeče stranke.

      Predlog tožeče stranke

               —

               Pritožbi tožeče stranke naj se ugodi, PMO pa naj ji v celoti povrne vse sporne račune za šolsko leto 2009/2010 v znesku 2 580 EUR.

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-610/10: Tožba, vložena 22. decembra 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji

text:
               5.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/12

         Tožba, vložena 22. decembra 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-610/10)
   2011/C 72/21
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Stromsky in C. Urraca Caviedes)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija

      Predlog tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Španija ni izpolnila obveznosti iz Odločbe Komisije št. 91/1/EGS z dne 20. decembra 1989 v zvezi s pomočmi, ki so jih španska centralna vlada in vlade več avtonomnih skupnosti dodelile skupini Megafesa, proizvajalcu bele tehnike iz nerjavečega jekla in malih gospodinjskih aparatov (UL 1991, L 5, str. 18; v nadaljevanju: Odločba 91/1), in iz člena 260 PDEU, s tem, da ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za izvršitev sodbe Sodišča z dne 2. julija 2002 v zadevi Komisija proti Španiji (C-499/99, Rec. str. I-603; v nadaljevanju: sodba iz leta 2002), ki se nanaša na neizpolnitev obveznosti Kraljevine Španije po navedeni Odločbi.

               —

               Kraljevini Španiji naj se naloži, da Komisiji plača denarno kazen 131 136 EUR za vsak dan zamude pri izvršitvi sodbe iz leta 2002, od dneva razglasitve sodbe v tej zadevi do dneva popolne izvršitve sodbe iz leta 2002.

               —

               Kraljevini Španiji naj se naloži, da plača Komisiji pavšalni znesek, ki se določi tako, da se dnevni znesek 14 343 EUR pomnoži s številom dni trajanja neizpolnitve obveznosti od dneva razglasitve sodbe iz leta 2002 do:

                           —

                           dneva, ko Kraljevina Španija izterja pomoči, ki so bile z Odločbo 91/1 spoznane za nezakonite, v kolikor Sodišče ugotovi, da je bilo vračilo dejansko izterjano pred razglasitvijo sodbe v obravnavani zadevi;

                           —

                           dneva razglasitve sodbe v obravnavani zadevi, v kolikor sodba iz leta 2002 ne bo popolnoma izvršena pred tem dnem.

               —

               Kraljevini Španiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Španija z ukrepi, ki jih je sprejela, ni nemudoma izvršila sodbe iz leta 2002 in Odločbe 91/1, niti ni takoj in v celoti izterjala nezakonitih in nezdružljivih pomoči.
   V skladu z ustaljeno sodno prakso je edini razlog, na katerega se država članica lahko sklicuje v obrambi zoper tožbo zaradi neizpolnitve obveznosti, absolutna nezmožnost izvršitve odločbe.
   V obravnavani zadevi se španske oblasti, kot izhaja iz obsežne korespondence med njimi in službami Komisije glede sprejetih ukrepov za izvršitev Odločbe 91/1, niso sklicevale na absolutno nezmožnost izvršitve navedene odločbe, temveč zgolj na nejasne notranje težave.


title: Zadeva C-442/04: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 15. maja 2008 – Kraljevina Španija proti Svetu Evropske unije (Ribištvo – Uredba (ES) št. 1954/2003 – Uredba (ES) št. 1415/2004 – Upravljanje ribolovnega napora – Določitev največje dovoljene letne količine ribolovnega napora – Referenčno obdobje – Ribolovni območja in viri Skupnosti – Biološko občutljiva območja – Akt o pogojih pristopa Kraljevine Španije in Portugalske republike in o prilagoditvah Pogodb – Ugovor nezakonitosti – Dopustnost – Načelo prepovedi diskriminacije – Zloraba pooblastil)

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/2

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 15. maja 2008 – Kraljevina Španija proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-442/04) (1)

   (Ribištvo - Uredba (ES) št. 1954/2003 - Uredba (ES) št. 1415/2004 - Upravljanje ribolovnega napora - Določitev največje dovoljene letne količine ribolovnega napora - Referenčno obdobje - Ribolovni območja in viri Skupnosti - Biološko občutljiva območja - Akt o pogojih pristopa Kraljevine Španije in Portugalske republike in o prilagoditvah Pogodb - Ugovor nezakonitosti - Dopustnost - Načelo prepovedi diskriminacije - Zloraba pooblastil)
   (2008/C 171/02)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnika E. Braquehais Conesa in. M. A. Sampol Pucurull, zastopnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika J. Monteiro in F. Florindo Gijón, zastopnika)

      Ob intervenciji: Komisije Evropskih skupnosti (zastopnika: T. van Rijn et F. Jimeno Fernández, zastopnika)
   Predmet
   Razglasitev ničnosti členov od 1 do 6 Uredbe Sveta (ES) št. 1415/2004 z dne 19. julija 2004 o določitvi največje dovoljene letne količine ribolovnega napora za nekatera ribolovna območja in vrste ribištva (UL L 258, str. 1) – Kršitev načela prepovedi diskriminacije – Zloraba pooblastil
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Komisija Evropskih skupnosti nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 300, 4.12.2004.


title: Zadeva C-164/07: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 5. junija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de grande instance de Nantes – Commission d'Indemnisation des Victimes d'infractions – Francija) – James Wood proti Fonds de Garantie des victimes des actes de Terrorisme et d'autres Infractions (Člen 12 ES – Diskriminacija glede na državljanstvo – Odškodnina, ki jo izplačuje Fonds de garantie des victimes des actes de terrorisme et d'autres infractions – Izključitev)

text:
               19.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/3

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 5. junija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de grande instance de Nantes – Commission d'Indemnisation des Victimes d'infractions – Francija) – James Wood proti Fonds de Garantie des victimes des actes de Terrorisme et d'autres Infractions
   (Zadeva C-164/07) (1)

   (Člen 12 ES - Diskriminacija glede na državljanstvo - Odškodnina, ki jo izplačuje Fonds de garantie des victimes des actes de terrorisme et d'autres infractions - Izključitev)
   (2008/C 183/05)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal de grande instance – Commission d'Indemnisation des Victimes d'infractions
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: James Wood

      Tožena stranka: Fonds de Garantie des victimes des actes de Terrorisme et d'autres Infractions
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal de grande instance – Commission d'Indemnisation des Victimes d'infractions – Razlaga člena [12] Pogodbe ES – Združljivost nacionalne zakonodaje, v skladu s katero državljan druge države članice Unije, ki zakonito prebiva v Franciji in je oče otroka s francoskim državljanstvom, ki je umrl zunaj nacionalnega ozemlja, zgolj zaradi državljanstva ni upravičen do odškodnine, ki naj bi jo izplačal Fonds de garantie, s splošnim načelom prepovedi diskriminacije.
   Izrek
   Pravo Skupnosti nasprotuje zakonodaji države članice, na podlagi katere državljani drugih držav članic, ki prebivajo in delajo na njenem ozemlju, zgolj zaradi njihovega državljanstva niso upravičeni do odškodnine za škodo zaradi kršitev osebne nedotakljivosti, ki so nastale s kaznivim dejanjem, ki ni bilo storjeno na ozemlju te države.

      (1)  UL C 129, 9.6.2007.


title: Zadeva T-46/12: Tožba, vložena 1. februarja 2012 – Chrysamed Vertrieb proti UUNT – Chrysal International (Chrysamed)

text:
               31.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/25

         Tožba, vložena 1. februarja 2012 – Chrysamed Vertrieb proti UUNT – Chrysal International (Chrysamed)
   (Zadeva T-46/12)
   2012/C 98/41
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Chrysamed Vertrieb GmbH (Salzburg, Avstrija) (zastopnik: T. Schneider, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Chrysal International BV (Naarden, Nizozemska)

      Predloga

   Tožeča stranka predlaga,

               —

               Tožbi naj se ugodi, odločba odbora za pritožbe z dne 22. novembra 2011, opravilna številka R 0064/2011-1, naj se razveljavi, ugovor zoper prijavo znamke Skupnosti pa naj se zavrne;

               —

               UUNT in, glede na okoliščine zadeve, drugi stranki pred odborom za pritožbe, naj se v skladu s členom 87(2) Poslovnika naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Chrysamed“ za proizvode iz razreda 5 (prijava št. 6 387 071).

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Chrysal International B.V.

      Navajana znamka ali znak: mednarodna besedna znamka „CHRYSAL“ za proizvode iz razredov 1, 5 in 31 (znamka št. 645 337), mednarodna besedna znamka „CHRYSAL“ za proizvode iz razreda 1 (znamka št. 144 634) ter mednarodna figurativna znamka „CHRYSAL“ za proizvode iz razredov 1, 3, 5 in 31 (znamka št. 877 785).

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovoru se ugodi.

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožba se zavrne.

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009, ker naj med nasprotujočima znamkama ne bi obstajala verjetnost zmede.


title: Zadeva C-47/11: Sklep predsednika Sodišča z dne 14. septembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Judecătoria Timișoara – Romunija) – SC Volksbank România SA proti Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor CRPC ARAD TIMIȘ

text:
               8.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 379/19

         Sklep predsednika Sodišča z dne 14. septembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Judecătoria Timișoara – Romunija) – SC Volksbank România SA proti Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor CRPC ARAD TIMIȘ
   (Zadeva C-47/11) (1)

   2012/C 379/32
   Jezik postopka: romunščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 113, 9.4.2011.


title: Zadeva T-621/14: Tožba, vložena 14. avgusta 2014 – Infocit proti UUNT – DIN (DINKOOL)

text:
               6.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 351/26

         Tožba, vložena 14. avgusta 2014 – Infocit proti UUNT – DIN (DINKOOL)
   (Zadeva T-621/14)
   2014/C 351/33
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Infocit – Prestação de Serviços, Comércio Geral e Indústria, Lda (Luanda, Angola) (zastopnik: A. Oliveira, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: DIN – Deutsches Institut für Normung eV (Berlin, Nemčija)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo drugega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 4. junija 2014 v zadevi R 1312/2013-2 razveljavi.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „DINKOOL“ za proizvode iz razredov od 1 od 3, od 5 do 7, 12, 16, 20 in 21 – prijava znamke Skupnosti št. 1 0 4 65  946

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: mednarodna registracija znamke št. 2 29  048 in prejšnji neregistrirani nemški znak „DIN“

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev izpodbijane odločbe in zavrnitev izpodbijane prijave znamke Skupnosti v celoti

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva C-193/09 P: Pritožba, ki jo je vložila Kaul GmbH 1. junija 2009 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat), razglašeno 25. marca 2009 v zadevi T-402/07: Kaul GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) — Bayer AG

text:
               15.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/8

         Pritožba, ki jo je vložila Kaul GmbH 1. junija 2009 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat), razglašeno 25. marca 2009 v zadevi T-402/07: Kaul GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) — Bayer AG
   (Zadeva C-193/09 P)
   2009/C 193/08
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Kaul GmbH (zastopnika: R. Kunze, odvetnik in Solicitor, G.Würtenberger, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Bayer AG

      Predlogi pritožnice:

   Pritožnica predlaga:

               —

               naj se sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 25. marca 2009 v zadevi Kaul GmbH proti UUNT — Bayer, T-402/07 (izpodbijana sodba), s katero je navedeno sodišče zavrnilo tožbo, ki je bila vložena zoper odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 1. avgusta 2007, ki je potrdil odločbo oddelka za ugovore, s katero je bil zavrnjen ugovor zoper prijavo znamke Skupnosti št. 000 195 370„ARCOL“, razveljavi;

               —

               naj se po koncu pisnega postopka pred Sodiščem razpiše obravnava;

               —

               naj se toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica trdi, da so s sodbo Sodišče prve stopnje kršene upoštevne določbe Uredbe (ES) št. 40/94 (1), in da je ta poleg tega v nasprotju s temeljnimi postopkovnimi načeli. Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje z dne 25. marca 2009 je zato utemeljena, saj je

               —

               Sodišče prve stopnje nepravilno razlagalo člen 74(2) Uredbe 40/94/ES o blagovni znamki Skupnosti in je zato ob izdaji izpodbijane sodbe kršilo navedeno določbo;

               —

               Sodišče prve stopnje v izpodbijani sodbi, na podlagi katere pravica do izjave ni bila upoštevna za rešitev spora, storilo napako in kršilo člen 61(2) in člen 73 Uredbe 40/94/ES o blagovni znamki Skupnosti, in

               —

               Sodišče prve stopnje nepravilno potrdilo presojo odbora za pritožbe v zvezi z merilom verjetnosti zmede v skladu s členom 8(1)(b) Uredbe 40/94/ES o blagovni znamki Skupnosti.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, str. 1).


title: Zadeva C-469/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 28. septembra 2010 – Federación de Comercio Electrónico y Marketing Directo (FECEMD) proti Administración del Estado

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/32

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 28. septembra 2010 – Federación de Comercio Electrónico y Marketing Directo (FECEMD) proti Administración del Estado
   (Zadeva C-469/10)
   ()
   2010/C 346/52
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Federación de Comercio Electrónico y Marketing Directo (FECEMD)

      Tožena stranka: Administración del Estado

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 7(f) Direktive 95/46/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki ob tem, da ni privolitve zadevne osebe, za dovolitev obdelave njenih osebnih podatkov, ki je potrebna zaradi zakonitega interesa upravljavca podatkov ali tretjih strank, ki jim bodo osebni podatki posredovani, poleg spoštovanja pravic in temeljnih svoboščin te osebe zahteva, da so ti podatki iz javno dostopnih virov?

               2.

               Ali so pogoji za neposredni učinek prej navedenega člena 7(f), ki jih določa sodna praksa Sodišča Evropske unije, izpolnjeni?

      (1)  UL L 281, str. 31.


title: Zadeva F-138/11: Tožba, vložena 22. decembra 2011 – ZZ proti Komisiji

text:
               3.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/24

         Tožba, vložena 22. decembra 2011 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-138/11)
   2012/C 65/47
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: L. Levi in A. Blot, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o prenosu pravice do pokojnine, pridobljene pred nastopom dela v Skupnostih na podlagi preračunanega predloga PMO.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije z dne 11. maja 2011 o razveljavitvi in nadomestitvi odločbe z 22. oktobra 2009 naj se razglasi za nično.

               —

               Sporazum o prenosu pravice tožeče stranke do pokojnine na podlagi ponudbe, sprejetje v skladu z izračunom iz odločbe z dne 22. oktobra 2009, naj se razglasi za veljaven.

               —

               Odločba z dne 12. septembra 2011, s katero je bil ugovor tožeče stranke izrecno zavrnjen, naj se po potrebi razglasi za nično.

               —

               Podredno, prizna naj se nastanek škode in tožeči stranki naj se dodeli odškodnina v znesku 6 207,71 EUR, povečanem za zamudne obresti po stopnji Evropske centralne banke, zvišani za dve odstotni točki.

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Razporeditev sodnikov v senate

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/2

      Razporeditev sodnikov v senate
      (2010/C 288/04)
      Splošno sodišče je 14. septembra 2010 odločilo, da se za obdobje od 14. septembra 2010 do 31. avgusta 2013 oblikuje osem senatov petih sodnikov in osem senatov treh sodnikov ter vanje 20. septembra 2010 za obdobje od 20. septembra 2010 do dneva nastopa funkcije bolgarskega člana razporedilo sodnike tako:

            Prvi razširjeni senat v sestavi petih sodnikov
         :
      J. Azizi, predsednik senata, M. Vilaras, sodnik, E. Cremona, I. Labucka, sodnici, in S. Frimodt Nielsen, sodnik.

            Prvi senat v sestavi treh sodnikov
         :

                  J. Azizi, predsednik senata;

                  E. Cremona, sodnica;

                  S. Frimodt Nielsen, sodnik.

            Drugi razširjeni senat v sestavi petih sodnikov
         :
      N. J. Forwood, predsednik senata, F. Dehousse, sodnik, I. Wiszniewska-Białecka, sodnica, M. Prek, V. Ciucă in J. Schwarcz, sodniki.

            Drugi senat v sestavi treh sodnikov
         :
      N. J. Forwood, predsednik senata;

                  a)

                  F. Dehousse in V. Ciucă, sodnika;

                  b)

                  F. Dehousse in J. Schwarcz, sodnika;

                  c)

                  V. Ciucă in J. Schwarcz, sodnika.

            Tretji razširjeni senat v sestavi petih sodnikov
         :
      O. Czúcz, predsednik senata, M. Vilaras, sodnik, E. Cremona, I. Labucka, sodnici, in S. Frimodt Nielsen, sodnik.

            Tretji senat v sestavi treh sodnikov
         :

                  O. Czúcz, predsednik senata;

                  M. Vilaras, sodnik;

                  I. Labucka, sodnica.

            Četrti razširjeni senat v sestavi petih sodnikov
         :
      I. Pelikánová, predsednica senata, V. Vadapalas, sodnik, K. Jürimäe, sodnica, K. O’Higgins in M. Van der Woude, sodnika.

            Četrti senat v sestavi treh sodnikov
         :

                  I. Pelikánová, predsednica senata;

                  K. Jürimäe, sodnica;

                  M. Van der Woude, sodnik.

            Peti razširjeni senat v sestavi petih sodnikov
         :
      S. Papasavvas, predsednik senata, V. Vadapalas, sodnik, K. Jürimäe, sodnica, K. O’Higgins in M. Van der Woude, sodnika.

            Peti senat v sestavi treh sodnikov
         :

                  S. Papasavvas, predsednik senata;

                  V. Vadapalas, sodnik;

                  K. O’Higgins, sodnik.

            Šesti razširjeni senat v sestavi petih sodnikov
         :
      E. Moavero Milanesi, predsednik senata, M. E. Martins Ribeiro, sodnica, N. Wahl, S. Soldevila Fragoso in H. Kanninen, sodniki.

            Šesti senat v sestavi treh sodnikov
         :

                  E. Moavero Milanesi, predsednik senata;

                  N. Wahl, sodnik;

                  S. Soldevila Fragoso, sodnik.

            Sedmi razširjeni senat v sestavi petih sodnikov
         :
      A. Dittrich, predsednik senata, F. Dehousse, sodnik, I. Wiszniewska-Białecka, sodnica, M. Prek, V. M. Ciucă in J. Schwarcz, sodniki.

            Sedmi senat v sestavi treh sodnikov
         :

                  A. Dittrich, predsednik senata;

                  I. Wiszniewska-Białecka, sodnica;

                  M. Prek, sodnik.

            Osmi razširjeni senat v sestavi petih sodnikov
         :
      L. Truchot, predsednik senata, M. E. Martins Ribeiro, sodnica, N. Wahl, S. Soldevila Fragoso in H. Kanninen, sodniki.

            Osmi senat v sestavi treh sodnikov
         :

                  L. Truchot, predsednik senata;

                  M. E. Martins Ribeiro, sodnica;

                  H. Kanninen, sodnik.

            Za obdobje od 20. septembra 2010 do dneva nastopa funkcije bolgarskega člana bodo s predsednikom senata štirih sodnikov pri razširjeni sestavi zasedali: dva sodnika iz sestave, ki ji je bila zadeva prvotno predložena v odločanje, četrti sodnik iz tega senata in en sodnik iz senata treh sodnikov, ki ni del para senatov treh sodnikov, ki se morata dopolniti za oblikovanje razširjenega senata. Peti sodnik se za leto dni določi po vrstnem redu iz člena 6 Poslovnika Splošnega sodišča.
      Za obdobje od 20. septembra 2010 do dneva nastopa funkcije bolgarskega člana bodo s predsednikom senata treh sodnikov, ki ni del para senatov treh sodnikov, ki se mora dopolniti za oblikovanje razširjenega senata, pri razširjeni sestavi zasedali: sodnika iz sestave, ki ji je bila zadeva prvotno predložena v odločanje in sodnika iz sestave štirih sodnikov, ki se določijo po vrstnem redu iz člena 6 Poslovnika Splošnega sodišča.


title: Zadeva T-33/06: Tožba, vložena  19. januarja 2006  — Zenab proti Komisiji

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/30

         Tožba, vložena 19. januarja 2006 — Zenab proti Komisiji
   (Zadeva T-33/06)
   (2006/C 74/56)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Zenab SPRL (Bruselj, Belgija) (Zastopnika: J. Windey, P. de Bandt, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasiti ničnost odločbe Komisije Evropskih skupnosti z dne 9. novembra 2005 s sklicem 648599;

               —

               ugotoviti nepogodbeno odgovornost Skupnosti in naložiti Komisiji, naj tožeči stranki plača (i) znesek 36 707 evrov odškodnine za stroške nastale v okviru razpisa za zbiranje predlogov in (ii) odškodnino za nepremoženjsko škodo zaradi okrnitve ugleda ter odškodnino za premoženjsko škodo, ki je nastala kot posledica zamude pri izvedbi projekta EuroVOD, in določiti izvedenca za ocenitev te škode, ki jo bo ugotovil izvedenec, ki ga imenuje Sodišče prve stopnje;

               —

               v vsakem primeru Komisiji naložiti plačilo stroškov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Predmet te tožbe je razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 9. novembra 2005, s katero je bila zavrnjena zahteva za pridobitev finančne podpore Skupnosti v okviru programa MEDIA Plus (razpis za zbiranje predlogov INFSO/MEDIA/04/05), ki jo je vložila tožeča stranka, ter nadomestilo škode, ki jo je domnevno utrpela zaradi sprejema izpodbijane odločbe.
   V utemeljitev svoje ničnostne tožbe tožeča stranka navaja dva tožbena razloga. Prvi tožbeni razlog temelji na domnevno nezakonitem prenosu pooblastil Komisije na tehnični svetovalni odbor, ki bi se moral izreči glede zahteve za finančno podporo tožeče stranke.
   V okviru drugega tožbenega razloga tožeča stranka navaja, da naj bi Komisija zagrešila očitne napake pri presoji, ki po njenem mnenju utemeljujejo razglasitev izpodbijane odločbe za nično. Podredno tožeča stranka trdi, da naj bi bila obrazložitev v izpodbijani odločbi nezadostna in protislovna in naj ne bi omogočala razumeti razlogov, ki utemeljujejo zavrnitev njenega predloga.
   V okviru odškodninske tožbe tožeča stranka s sklicevanjem na načelo nepogodbene odgovornosti Skupnosti zahteva nadomestilo škode, ki naj bi jo domnevno utrpela zaradi napačne presoje njenega predloga, ki ga je predložila v okviru spornega razpisa za zbiranje predlogov. Tožeča stranka trdi, da naj bi Komisija kršila načelo skrbnosti in dobre uprave, tako vedenje pa naj bi kršilo pravo Skupnosti, kar utemeljuje nastanek odgovornosti Skupnosti.


title: Zadeva T-364/04: Tožba Helenske republike proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 9. septembra 2004

text:
               18.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/20

         Tožba Helenske republike proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 9. septembra 2004
   (Zadeva T-364/04)
   (2004/C 314/51)
   Jezik postopka: grščina
   Helenska republika, ki jo zastopata Ioannis Chalkias in Eleni Svolopoulo, pravna svetovalca v pravni službi države, je dne 9. septembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično ali spremeni izpodbijano odločbo (1).

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Z izpodbijano odločbo je Komisija, v okviru potrjevanja obračuna v skladu z Uredbo (EGS) št. 729/70 (2), izključila iż financiranja Skupnosti nekatere izdatke, ki jih je Helenska republika imela v sektorju sadja in zelenjave ter pomoči na žival, ki zato niso bili priznani kot zakoniti izdatki Skupnosti in so bili določeni v breme Helenski republiki.
   Natančneje, nekateri od teh izdatkov zadevajo proizvodne pomoči za breskve, v skladu z Uredbo št. 2201/96 (3), od katerih je bil odštet znesek zaradi nespoštovanja najnižje cene. S tem v zvezi Helenska republika navaja napačno uporabo Uredbe št. 2201/96 ter Uredbe št. 504/97 (4), kršitev načela sorazmernosti ter zmotno oceno dejanskih okoliščin.
   Ta odločba je med drugim izključila izdatke, ki zadevajo proizvodne pomoči za predelan paradižnik in sicer z obrazložitvijo, da so bile pomoči izplačane direktno združenjem pridelovalcev, ne pa predelovalcem. Helenska republika se s tem v zvezi sklicuje na obstoj izrednih okoliščin, predvsem stečaj nekaterih predelovalnih podjetij ter resne likvidnostne težave ter navaja, da to Skupnosti ni povzročilo nobene gospodarske škode. Zatrjuje tudi zmotno ugotovitev dejanskega stanja ter kršitev načela sorazmernosti in kršitev člena 7 Uredbe št. 1258/1999 (5) ter člena 8 Uredbe št. 1663/1995 (6).
   Drugi del izključenih izdatkov zadeva pomoč na žival. Helenska republika predlaga razglasitev ničnosti izpodbijane odločbe tudi kar zadeva to vprašanje, pri čemer zatrjuje, da je Komisija zmotno ocenila dejanske okoliščine, s tem da je napačno ocenila dejanske okoliščine in ni upoštevala relevantnih elementov; zatrjuje tudi nezadostno obrazložitev. Na koncu navaja kršitev načela sorazmernosti.

      (1)  UL L 250, 24.7.2004, str. 21.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 729/70 z dne 21. aprila 1970 o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 94, str. 13).

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 2201/96 z dne 28. oktobra 1996 o skupni ureditvi trga za predelano sadje in zelenjavo (UL L 297, str. 29).

      (4)  Uredba Komisije (ES) št. 504/97 z dne 19. marca 1997 o programu proizvodne pomoči za predelano sadje in zelenjavo (UL L 78. str. 14).

      (5)  Uredba Sveta (ES) št. 1258/99 z dne 17. maja 1999 o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 160, str. 103).

      (6)  Uredba Komisije (ES) št. 1663/95 z dne 7. julija 1995 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (EGS) št. 729/70 v zvezi s postopkom za potrditev obračuna Jamstvenega oddelka EKUJS (UL L 158, str. 6).


title: Zadeva C-545/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sofiyski gradski sad (Bolgarija) 4. decembra 2007 – Apis-Hristovich EOOD proti Lakorda AD

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/35

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sofiyski gradski sad (Bolgarija) 4. decembra 2007 – Apis-Hristovich EOOD proti Lakorda AD
   (Zadeva C-545/07)
   (2008/C 51/57)
   Jezik postopka: bolgarščina
   Predložitveno sodišče
   Sofiyski gradski sad
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Apis-Hristovich EOOD

      Tožena stranka: Lakorda AD
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Kako je treba razlagati in med seboj razmejiti pojma „stalni prenos“ in „začasni prenos“, da se

                           —

                           ugotovi, ali je bilo dejanje jemanja izvlečkov v smislu člena 7(2)(a) Direktive 96/9/ES (1) izvršeno iz baze podatkov, dostopne z elektronskimi sredstvi,

                           —

                           v katerem trenutku je pri tem treba izhajati iz tega, da je bilo dejanje jemanja izvlečkov v smislu člena 7(2)(a) Direktive 96/9/ES izvršeno iz baze podatkov, dostopne z elektronskimi sredstvi,

                           —

                           kakšen pomen ima za presojo dejanja jemanja izvlečkov, da je na tak način vzeta vsebina baze podatkov služila za vzpostavitev nove in spremenjene baze podatkov?

               2.

               Katero merilo je treba uporabiti v okviru razlage pojma „jemanje izvlečkov bistvenega dela, ocenjenega količinsko“, če so baze podatkov razdeljene in uporabljene v posameznih podskupinah, ki so samostojni tržni proizvodi? Ali je treba kot merilo uporabiti obseg baz podatkov v okviru celotnega tržnega proizvoda ali obseg baz podatkov v vsaki podskupini?

               3.

               Ali je treba v okviru razlage pojma „bistveni del, ocenjen kakovostno“ kot merilo uporabiti okoliščino, da je določena vrsta podatkov, domnevno vzetih izdelovalcu, izhajala iz vira, ki ni splošno dostopen, tako da je bila pridobitev podatkov mogoča le z jemanjem izvlečkov iz baze podatkov ravno tega izdelovalca?

               4.

               Katera merila je treba uporabiti, da se ugotovi, ali je bilo izvršeno dejanje jemanja izvlečkov iz baze podatkov, dostopne z elektronskimi sredstvi? Ali se kot dokaz, da je bilo izvršeno dejanje jemanja izvlečkov, lahko upošteva, da ima izdelovalčeva baza podatkov posebno strukturo, opombe, sklicevanja, ukaze, polja, hipertekstne povezave in redakcijska besedila, ti elementi pa se najdejo tudi v bazi podatkov storilca domnevne kršitve? Ali sta v okviru te presoje pomembni različni originalni strukturi organizacije obeh med sabo primerjanih baz podatkov?

               5.

               Ali računalniškim program/sistem za upravljanje baze podatkov vpliva na ugotavljanje, ali je bilo dejanje jemanja izvlečkov izvršeno, če ni del baze podatkov?

               6.

               Ker je v skladu z Direktivo 96/9/ES in sodno prakso Sodišča Evropskih skupnosti „bistveni del baze podatkov, ocenjen kakovostno in količinsko“ povezan z bistvenimi naložbami v pridobivanje, preverjanje ali predstavitev baze podatkov: kako je treba razlagati te pojme v povezavi z javno dostopnimi zakonskimi akti in posamičnimi akti državnih izvršnih organov, njihovimi uradnimi prevodi in sodno prakso?

      (1)  Direktiva 96/9/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 1996 o pravnem varstvu baz podatkov (UL L 77, 27.3.1996, str. 20).


title: Zadeva C-296/11: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 26. septembra 2013 – Evropska komisija proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Davki — DDV — Direktiva 2006/112/ES — Členi od 306 do 310 — Posebna ureditev za potovalne agente — Razlike med jezikovnimi različicami — Nacionalna zakonodaja, ki določa uporabo posebne ureditve za subjekte, ki niso potniki — Pojma „potnik“ in „stranka“ )

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/8

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 26. septembra 2013 – Evropska komisija proti Francoski republiki
   (Zadeva C-296/11) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Davki - DDV - Direktiva 2006/112/ES - Členi od 306 do 310 - Posebna ureditev za potovalne agente - Razlike med jezikovnimi različicami - Nacionalna zakonodaja, ki določa uporabo posebne ureditve za subjekte, ki niso potniki - Pojma „potnik“ in „stranka“)
   2013/C 344/10
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Lozano Palacios in C. Soulay, agenta)

      Tožena stranka: Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in J. - S. Pilczer, agenta)

      Intervenientke v podporo tožene stranke: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, T. Müller in J. Očková, agenti), Helenska republika (zastopnik: E. M. Mamouna, agent), Kraljevina Španija (zastopnik: S. Centeno Huerta, agent), Republika Poljska (zastopnika: M. Szpunar in B. Majczyna, agenta), Portugalska republika (zastopnika: L. Inez Fernandes in R. Laires, agenta), Republika Finska (zastopnik: J. Heliskoski, agent)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov od 306 do 310 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Nacionalna zakonodaja, ki določa uporabo posebne ureditve obdavčenja za potovalne agente za transakcije, ki jih ti opravijo za subjekte, ki niso potniki

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasila Francoska republika.

               3.

               Češka republika, Helenska republika, Kraljevina Španija, Republika Poljska, Portugalska republika in Republika Finska nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 252, 27.8.2011.


title: Zadeva T-524/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. novembra 2014 – Volvo Trademark/UUNT – Hebei Aulion Heavy Industries (LOVOL) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke LOVOL — Prejšnje besedna in figurativna znamka Skupnosti ter nacionalni figurativni znamki VOLVO — Relativni razlog za zavrnitev — Neupravičeno izkoriščanje razlikovalnega učinka ali ugleda prejšnje blagovne znamke — Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               22.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/20

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. novembra 2014 – Volvo Trademark/UUNT – Hebei Aulion Heavy Industries (LOVOL)
   (Zadeva T-524/11) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke LOVOL - Prejšnje besedna in figurativna znamka Skupnosti ter nacionalni figurativni znamki VOLVO - Relativni razlog za zavrnitev - Neupravičeno izkoriščanje razlikovalnega učinka ali ugleda prejšnje blagovne znamke - Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2014/C 462/31)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Volvo Trademark Holding AB (Göteborg, Švedska) (zastopnik: M. Treis, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Geroulakos, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Hebei Aulion Heavy Industries Co., Ltd (Zhangjiakou, Kitajska) (zastopnik: A. Alejos Cutuli, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 19. julija 2011 (zadeva R 1870/2010-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Volvo Trademark Holding AB in Hebei Aulion Heavy Industries Co., Ltd.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Volvo Trademark Holding AB se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 355, 3.12.2011.


title: Zadeva C-205/03 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 11. julija 2006 — Federación Española de Empresas de Tecnología Sanitaria (FENIN), prej Federación Nacional de Empresas de Instrumentación Científica, Médica, Técnica y Dental proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba — Konkurenca — Subjekti, ki upravljajo španski nacionalni zdravstveni sistem — Storitve oskrbe — Pojem podjetje — Plačilni pogoji, naloženi dobaviteljem sanitarnega materiala)

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/1

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 11. julija 2006 — Federación Española de Empresas de Tecnología Sanitaria (FENIN), prej Federación Nacional de Empresas de Instrumentación Científica, Médica, Técnica y Dental proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-205/03 P) (1)

   (Pritožba - Konkurenca - Subjekti, ki upravljajo španski nacionalni zdravstveni sistem - Storitve oskrbe - Pojem „podjetje“ - Plačilni pogoji, naloženi dobaviteljem sanitarnega materiala)
   (2006/C 212/02)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Federación Española de Empresas de Tecnología Sanitaria (FENIN), prej Empresa de Instrumentación Científica, Médica, Técnica y Dental (Zastopnika: J.-R. García-Gallardo Gil-Fournier in D. Domínguez Pérez, abogados)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (Zastopniki: F. Castillo de la Torre in W. Wils, zastopnika, J. Rivas de Andrés in Gutiérrez Gisbert, avocats)

      Intervenienta v podporo tožene stranke: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (Zastopnika: M. Bethell, zastopnik, skupaj z G. Barlingom, QC), Kraljevina Španija (Zastopniki: N. Díaz Abad, L. Fraguas Gadea in F. Díez Moreno, zastopniki)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi razširjeni senat) z dne 4. marca 2003 v zadevi FENIN proti Komisiji (T-319/99), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo ničnostno tožbo tožeče stranke zoper odločbo Komisije (SG (99) D/7.040) z dne 26. avgusta 1999 glede plačilnih pogojev, ki jih subjekti, ki upravljajo španski zdravstveni sistem, nalagajo svojim dobaviteljem sanitarnega materiala, ter drugih domnevno protikonkurenčnih ravnanj teh subjektov — Pojem „podjetje“.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Federación Española de Empresas de Tecnología Sanitaria (FENIN) se naloži plačilo stroškov postopka na tej stopnji.

               3)

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska ter Kraljevina Španija nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 184, 2.8.2003.


title: Zadeva T-296/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 22. maja 2015 – Erbslöh/Komisija (Državne pomoči — Ukrepi, ki jih je Nemčija sprejela v podporo električni energiji, proizvedeni iz obnovljivih virov, in podjetjem z veliko porabo električne energije — Sklep o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU — Sprejetje končnega sklepa po vložitvi tožbe — Ustavitev postopka)

text:
               27.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/24

         Sklep Splošnega sodišča z dne 22. maja 2015 – Erbslöh/Komisija
   (Zadeva T-296/14) (1)

   ((Državne pomoči - Ukrepi, ki jih je Nemčija sprejela v podporo električni energiji, proizvedeni iz obnovljivih virov, in podjetjem z veliko porabo električne energije - Sklep o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU - Sprejetje končnega sklepa po vložitvi tožbe - Ustavitev postopka))
   (2015/C 245/28)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Erbslöh AG (Velbert, Nemčija) (zastopniki: T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme in T. Wielsch, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: T. Maxian Rusche in R. Sauer, agenta, skupaj z A. Lukom in C. Maurerjem, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije C(2013) 4424 final z dne 18. decembra 2013 o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU zaradi ukrepov, ki jih je Zvezna republika Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in velikim porabnikom električne energije (državna pomoč SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)).

      Izrek

               1.

               Postopek s to tožbo se ustavi.

               2.

               Postopek v zvezi s predlogom za intervencijo nadzornega organa EFTA se ustavi.

               3.

               Erbslöh AG nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija, vključno s stroški, ki se nanašajo na postopek za izdajo začasne odredbe.

               4.

               Nadzorni organ EFTA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 223, 14.7.2014.


title: Zadeva T-143/11: Tožba, vložena 9. marca 2011 – Consorzio vino Chianti Classico proti UUNT – Fédération française de rugby (Emblem s sliko petelina)

text:
               21.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/24

         Tožba, vložena 9. marca 2011 – Consorzio vino Chianti Classico proti UUNT – Fédération française de rugby (Emblem s sliko petelina)
   (Zadeva T-143/11)
   2011/C 152/44
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Consorzio vino Chianti Classico (Radda v Chiantiju, Italija) (zastopnika: S. Corona in G. Ciccone, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Fédération française de rugby (Pariz, Francija)

      Predlogi

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 10. januarja 2011 v zadevi R 43/2010-4 naj se razveljavi in prijava znamke Skupnosti št. 5713888 naj se onemogoči od dneva vložitve ugovora dalje;

               —

               podredno, omenjena odločba naj se spremeni in registracija izpodbijanega znaka za vina iz razreda 33 naj se onemogoči; in

               —

               drugi stranki pred odborom za pritožbe naj se naloži plačilo svojih stroškov in tudi stroškov tožeče stranke v postopku pred oddelkom za ugovore in odborom za pritožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „F.F.R“ z opisom „oranžno rumen: PMS referenca 1235C; zlata: PMS referenca 145C; rdeča: PMS referenca 1795C“, za proizvode iz razreda 33 – Prijava znamke Skupnosti št. 5713888

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: prijava italijanske znamke št. FI2007C00984 za figurativno znamko (kolektivno) „CONSORZIO VINO CHIANTI CLASSICO – CHIANTI CLASSICO“ za proizvode iz razreda 33; registracija italijanske kolektivne znamke št. 856049 za figurativno znamko „CHIANTI CLASSICO – CONSORZIO DEL MARCHIO STORICO“ za proizvode iz razreda 33; registracija italijanske kolektivne znamke št. 856219 za figurativno znamko „CHIANTI CLASSICO – CHIANTI CLASSICO – CONSORZIO“ za proizvode iz razreda 33; registracija italijanske kolektivne znamke št. 1006311 za figurativno znamko „CHIANTI CLASSICO – SINCE 1716“ za proizvode iz razreda 33; registracija italijanske kolektivne znamke št. 856048 za figurativno znamko „CHIANTI CLASSICO – CONSORZIO DEL MARCHIO STORICO“ za proizvode iz razreda 33; registracija znamke Združenega kraljestva št. 1215633 za figurativno znamko „CONSORTIO VINO CHIANTI CLASSICO“ za proizvode iz razreda 33; nemška in francoska dobro znana znamka „CHIANTI CLASSICO – CONSORZIO VINO CHIANTI CLASSICO“ za proizvode iz razreda 33; in neregistrirana znamka, ki se uporablja v gospodarskem prometu v Nemčiji in Franciji „CHIANTI CLASSICO – CONSORZIO VINO CHIANTI CLASSICO“ za proizvode iz razreda 33.

      Odločba oddelka za ugovore: ugovoru se ugodi

      Odločba odbora za pritožbe: odločba oddelka za ugovore se razveljavi in ugovor se v celoti zavrne.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) in 8(5) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker odbor za pritožbe (i) napačno ugotavlja, da ne obstaja verjetnost zmede med spornim znakom in znamkami tožeče stranke, in ni ustrezno upošteval povečanega razlikovalnega učinka znamke tožeče stranke; (ii) ni preučil oškodovanja znamke tožeče stranke in nepoštene koristi, ki bi jo sporni znak dobil, če bi bila njegova registracija odobrena; (iii) ni preučil posebnosti tega primera, kot izhaja iz narave kolektivne znamke tožeče stranke, pri čemer ima ta znamka institucionalno funkcijo, zaradi katere je znamka eden izmed državnih znakov.


title: Zadeva T-890/16: Tožba, vložena 12. decembra 2016 – Scandlines Danmark in Scandlines Deutschland/Komisija

text:
               27.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/31

         Tožba, vložena 12. decembra 2016 – Scandlines Danmark in Scandlines Deutschland/Komisija
   (Zadeva T-890/16)
   (2017/C 063/42)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Scandlines Danmark ApS (Kopenhagen, Danska), Scandlines Deutschland GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: L. Sandberg Mørch, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               razglasi za ničen sklep Komisije z dne 30. septembra 2016 (v nadaljevanju: izpodbijani sklep), ki se nanaša na nekatere ukrepe pomoči, odobrene nekaterim tretjim osebam za financiranje načrtovanja, gradnje in upravljanja projekta stalne povezave prek Fehmarnove ožine;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata deset tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija naj bi napačno uporabila pravo z ugotovitvijo, da morebitno prekomerno plačilo v okviru železniških pristojbin pomeni obstoječo pomoč, odobreno s sklepom o gradnji.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Komisija naj bi napačno uporabila pravo z ugotovitvijo, da brezplačna uporaba državne lastnine pomeni obstoječo pomoč, odobreno s sklepom o gradnji.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Komisija naj bi napačno uporabila pravo z ugotovitvijo, da državna jamstva zadevni tretji osebi pomenijo obstoječo pomoč, odobreno s sklepom o gradnji.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Komisija naj bi napačno uporabila pravo z ugotovitvijo, da kapitalski vložki pomenijo obstoječo pomoč, odobreno s sklepom o gradnji.

               5.

               Peti tožbeni razlog: Komisija naj bi napačno uporabila pravo z ugotovitvijo, da državna posojila pomenijo obstoječo pomoč, odobreno s sklepom o načrtovanju.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: Komisija naj bi napačno uporabila pravo z ugotovitvijo, da državna pomoč, ki presega znesek, odobren s sklepom o načrtovanju, pomeni obstoječo pomoč.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: Komisija naj bi napačno uporabila pravo z ugotovitvijo, da davčne ugodnosti pomenijo obstoječo pomoč, odobreno s sklepom o načrtovanju.

               8.

               Osmi tožbeni razlog: Komisija naj bi napačno uporabila pravo z ugotovitvijo, da so bili izpodbijani ukrepi pomoči za fazo načrtovanja odobreni s sklepom o gradnji.

               9.

               Deveti tožbeni razlog: Komisija naj bi kršila svojo obveznost začetka formalnega postopka preiskave.

               10.

               Deseti tožbeni razlog: Komisija naj ne bi izpolnila svoje obveznosti obrazložitve.


title: Zadeva C-523/07: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 2. aprila 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus — Finska) — Postopek, ki ga je sprožila A (Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo — Uredba (ES) št. 2201/2003 — Vsebinsko področje uporabe — Pojem civilne zadeve — Odločba o prevzemu v varstvo in nastanitvi otrok zunaj družine — Otrokovo običajno prebivališče — Ukrepi zavarovanja — Pristojnost)

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/14

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 2. aprila 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus — Finska) — Postopek, ki ga je sprožila A
   (Zadeva C-523/07) (1)

   (Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo - Uredba (ES) št. 2201/2003 - Vsebinsko področje uporabe - Pojem „civilne zadeve“ - Odločba o prevzemu v varstvo in nastanitvi otrok zunaj družine - Otrokovo običajno prebivališče - Ukrepi zavarovanja - Pristojnost)
   2009/C 141/22
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranka v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: A

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Korkein Hallinto-oikeus — Razlaga členov 1(2)(d), 8(1), 13(1) in 20(1) Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (UL L 338, str. 1) — Izvršitev odločbe v obliki enega samega sklepa o takojšnjem prevzemu v varstvo in namestitvi otroka zunaj lastne družine, ki je bil izdan v okviru javnopravnih ukrepov za zaščito otrok — Primer otroka, ki ima stalno prebivališče v eni državi članici, nahaja pa se v drugi državi članici, kjer nima stalne nastanitve

      Izrek

               1)

               Člen 1(1) Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 je treba razlagati tako, da pojem „civilne zadeve“ v smislu te določbe zajema posamično odločbo, s katero sta odrejena takojšen prevzem v varstvo in namestitev otroka zunaj lastne družine, če je bila ta odločba sprejeta v okviru javnopravnih pravil o zaščiti otrok.

               2)

               Pojem „običajno prebivališče“ iz člena 8(1) Uredbe št. 2201/2003, je treba razlagati tako, da to prebivališče ustreza kraju, ki pomeni neko integracijo otroka v družbeno in družinsko okolje. V ta namen je treba med drugim upoštevati dolžino, rednost, pogoje bivanja in razloge za bivanje na ozemlju države članice ter razloge za preselitev družine v to državo članico, državljanstvo otrok, kraj in pogoje šolanja, znanje jezikov ter družinske in socialne vezi otroka v navedeni državi. Običajno prebivališče ugotovi nacionalno sodišče, pri čemer upošteva vse dejanske okoliščine posameznega primera.

               3)

               O ukrepu zavarovanja, kot je prevzem varstva otrok, lahko na podlagi člena 20 Uredbe št. 2201/2003 odloči nacionalno sodišče, če so izpolnjeni ti pogoji:

                           —

                           ukrep mora biti nujen,

                           —

                           mora biti sprejet glede oseb, ki so v zadevni državi članici, in

                           —

                           mora biti začasen.

                     Izvajanje navedenega ukrepa in njegov zavezujoč značaj sta določena v skladu z nacionalnim pravom. Po sprejetju ukrepa zavarovanja nacionalno sodišče ni dolžno predati zadeve pristojnemu sodišču druge države članice. Vendar — če zaščita interesov otroka to zahteva — mora nacionalno sodišče, ki je sprejelo začasne ukrepe in ukrepe zavarovanja, o tem neposredno ali prek osrednjega organa, določenega na podlagi člena 53 Uredbe št. 2201/2003, obvestiti pristojno sodišče druge države članice.

               4)

               Sodišče države članice se mora — v primeru, ko nima nobene pristojnosti — po uradni dolžnosti razglasiti za nepristojnega, ne da bi bilo dolžno predati zadevo drugemu sodišču. Vendar mora — ker zaščita interesov otroka to zahteva — o tem neposredno ali prek osrednjega organa, določenega na podlagi člena 53 Uredbe št. 2201/2003, obvestiti pristojno sodišče druge države članice.

      (1)  UL C 22, 26.1.2008.


title: Zadeva T-68/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. oktobra 2014 – Soliver proti Komisiji ( „Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Evropski trg avtomobilskih stekel — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Sporazum o delitvi trga in izmenjavi poslovno občutljivih informacij — Uredba (ES) št. 1/2003 — Enotna in trajajoča kršitev — Sodelovanje pri kršitvi“ )

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 10. oktobra 2014 – Soliver proti Komisiji
   (Zadeva T-68/09) (1)

   ((„Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg avtomobilskih stekel - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Sporazum o delitvi trga in izmenjavi poslovno občutljivih informacij - Uredba (ES) št. 1/2003 - Enotna in trajajoča kršitev - Sodelovanje pri kršitvi“))
   2014/C 421/36
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Soliver NV (Roulers, Belgija) (zastopniki: H. Gilliams, J. Bocken in T. Baumé, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Bouquet, M. Kellerbauer in F. Ronkes Agerbeek, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 6815 final z dne 12. novembra 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/39.125 – Avtomobilsko steklo), kakor je bila spremenjena z Odločbo Komisije C(2009) 863 final z dne 11. februarja 2009, v delu, ki se nanaša na tožečo stranko, in podredno, predlog za zmanjšanje globe, ki je bila s to odločbo naložena tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Člena 1(d) in 2(d) Odločbe Komisije C(2008) 6815 final z dne 12. novembra 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/39.125 – Avtomobilsko steklo), kakor je bila spremenjena z Odločbo Komisije C(2009) 863 final z dne 11. februarja 2009, sta nična v delu, v katerem je bilo ugotovljeno sodelovanje družbe Soliver NV od 19. novembra 2001 do 11. marca 2003 pri protipravnem omejevalnem sporazumu o trgu avtomobilskih stekel v Evropskem gospodarskem prostoru (EGP), ter v delu, v katerem ji je bila zaradi tega naložena globa v znesku 4.396.000 EUR.

               2.

               Plačilo stroškov se naloži Komisiji.

      (1)  UL C 90, 18.4.2009.


title: Zadeva T-23/13: Tožba, vložena 16. januarja 2013 – Senz Technologies proti UUNT – Impliva (Dežniki)

text:
               6.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 101/19

         Tožba, vložena 16. januarja 2013 – Senz Technologies proti UUNT – Impliva (Dežniki)
   (Zadeva T-23/13)
   2013/C 101/42
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Senz Technologies BV (Delft, Nizozemska) (zastopnika: W. Hoyng in C. Zeri, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Impliva BV (Amsterdam, Nizozemska)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo tretjega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 26. septembra 2012 v zadevi R 2459/2010-3;

               —

               ugodi trditvam, ki so bile navedene pred Splošnim sodiščem in razglasi, da je registracija registriranega modela Skupnosti št. 000579032 0002 veljavna;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) naloži naj plača svoje stroške in stroške tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: model „Dežniki“ – registriran model Skupnosti št. 000579032 0002

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Impliva BV

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: prijava za ugotovitev ničnosti je bila podana na osnovi členov 4 in 9 Uredbe Sveta št. 6/2002

      Odločba oddelka za izbris: ugoditev prijavi za ugotovitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1) in člena 6 v povezavi s členom 25(1)(b) Uredbe Sveta št. 6/2002.


title: Zadeva F-28/16: Tožba, vložena 2. junija 2016 – ZZ/Komisija

text:
               16.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/45

         Tožba, vložena 2. junija 2016 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-28/16)
   (2016/C 296/57)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: J.-N. Louis et N. de Montigny, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločitve tožene stranke, da se v razumnem roku ne sprejmejo ukrepi za izvršitev sodbe v zadevi F-96/13, in razglasitev ničnosti sklepa z dne 22. decembra 2015, ki s tem da tožečo stranko retroaktivno premešča iz Delegacije pri Zahodnem bregu in Gazi v Vzhodnem Jeruzalemu v Direkcijo za skupna sredstva Generalnega direktorata (GD) za mobilnost in promet (MOVE/ENER) v Bruslju, pomeni potrdilno odločbo glede zavrnitve izvršitve navedene sodbe.

      Predlog tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti odločitve Komisije, da se ne sprejmejo ukrepi za izvršitev sodbe v zadevi F-96/13, in sklepa z dne 22. decembra 2015, da se v interesu službe tožeča stranka, retroaktivno s 1. januarjem 2013, premesti iz Delegacije Evropske unije pri Zahodnem bregu in Gazi (Vzhodni Jeruzalemu) v Direkcijo za skupna sredstva Generalnega direktorata za mobilnost in promet (MOVE) v Bruslju, ki je zgolj potrditvena odločba in se izvršuje že skoraj tri leta;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva F-111/07: Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 12. decembra 2007 – Kerelov proti Komisiji (Javni uslužbenci – Očitna nedopustnost – Člen 44(1)(c) Poslovnika Sodišča prve stopnje)

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/64

         Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 12. decembra 2007 – Kerelov proti Komisiji
   (Zadeva F-111/07)
   (Javni uslužbenci - Očitna nedopustnost - Člen 44(1)(c) Poslovnika Sodišča prve stopnje)
   (2008/C 64/106)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Georgi Kerelov (Pazardzhik, Bolgarija) (zastopnik: A. Kerelov, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe EPSO z dne 14.12.2006, da se tožeče stranke ne pozove k izpolnitvi prijavnega obrazca, da bi se lahko udeležila natečaja, in plačilo odškodnine za utrpljeno škodo.
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se kot očitno nedopustna zavrže.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.


title: Zadeva T-89/09: Tožba, vložena 25. februarja 2009 — Pollmeier Massivholz proti Komisiji

text:
               6.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/14

         Tožba, vložena 25. februarja 2009 — Pollmeier Massivholz proti Komisiji
   (Zadeva T-89/09)
   2009/C 129/25
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG (Creuzburg, Nemčija) (zastopnika: J. Heithecker in F. von Alemann, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih Skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije Evropskih skupnosti z dne 21. oktobra 2008 v zadevi „državna pomoč N 512/2007 — Nemčija, Abalon Hardwood Hessen GmbH“ naj se razglasi za nično;

               —

               odločba Komisije Evropskih skupnosti z dne 15. decembra 2008 v zadevi „CP 195/2007 — Abalon Hardwood Hessen GmbH“ naj se razglasi za nično;

               —

               stroške postopka naj se naloži toženi stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka vlaga tožbo zoper odločbo Komisije z dne 21. oktobra 2008 v zadevi državna pomoč N 512/2007 — Nemčija, Abalon Hardwood Hessen GmbH, s katero Komisija ni podala nobenih ugovorov zoper več spodbujevalnih ukrepov za postavitev žage v prid družbe Abalon Hardwood Hessen GmbH, neposredne konkurentke tožeče stranke, in zoper odločbo Komisije z dne 15. decembra 2008, s katero je Komisija začela pritožbeni postopek CP 195/2007, ki pri njej s tem v zvezi še teče.
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe uveljavlja sedem tožbenih razlogov.
   Prvič, izpodbijani odločbi naj bi kršili člen 88(2) in (3) ES ter Uredbo (ES) št. 659/1999 (1) s tem, ko naj bi tožena stranka svojo presojo prijavljenih spodbujevalnih ukrepov napačno utemeljila na pravnem položaju v trenutku odobritve spodbujevalnih ukrepov in tako prišla do rezultata, ki naj ne bi bil združljiv z objektivnim pravom.
   Drugič, tožeča stranka za primer, če bi Sodišče zavrnilo prvi tožbeni razlog, podredno uveljavlja, da naj bi tožena stranka kršila člen 88(3) ES in Uredbo št. 659/1999 s tem, ko naj bi postopek za prijavljene pomoči vodila po členu 4 Uredbe št. 659/1999, čeprav naj bi bile zadevne pomoči že odobrene.
   Tretjič, tožena stranka naj bi kršila člen 88(2) in (3) ES s tem, ko naj kljub resnim težavam pri presoji ne bi sprožila formalnega postopka preiskave.
   Četrtič, tožena stranka naj bi kršila svojo dolžnost skrbne in nepristranske preiskave, saj se z vrsto bistvenih argumentov tožeče stranke očitno sploh ni ukvarjala.
   Petič, izpodbijani odločbi naj bi bili pomanjkljivo obrazloženi.
   Šestič, tožena stranka naj bi kršila pravico tožeče stranke do pravične zastopanosti v postopku, s tem ko naj tožeče stranke ne bi obvestila o vrsti postopka, ki ga je izbrala.
   Sedmič, tožena stranka naj bi kršila člena 87(1) ES in 88 (3) ES s tem, ko naj bi napačno izračunala vrednost pomoči, danih v obliki garancij.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL L 83, str. 1).


title: Zadeva T-429/15: Tožba, vložena 27. julija 2015 – Monster Energy/UUNT – Mad Catz Interactive (MAD CATZ)

text:
               28.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/37

         Tožba, vložena 27. julija 2015 – Monster Energy/UUNT – Mad Catz Interactive (MAD CATZ)
   (Zadeva T-429/15)
   (2015/C 320/54)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Monster Energy Company (Corona, Združene države) (zastopnik: P. Brownlow, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Mad Catz Interactive, Inc. (San Diego, Združene države)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka skupnosti, ki vsebuje besedna elementa „MAD CATZ“ – prijava znamke Skupnosti št. 11 390 846

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora UUNT za pritožbe z dne 21. maja 2015 v zadevi R 2176/2014-4

      Tožbeni predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               razveljavi odločbo oddelka za ugovore z dne 23. junija 2014 iz postopka z ugovorom B 2 182 312;

               —

               zavrne prijavo sporne znamke za vse proizvode iz razreda 25;

               —

               naloži UUNT, da poleg svojih stroškov plača še stroške tožeče stranke.

      Tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 8(5) Uredbe št. 207/2009.