title: Zadeva C-100/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Italija) 24. februarja 2012 – Fastweb SpA proti Azienda Sanitaria Locale di Alessandria

text:
               26.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Italija) 24. februarja 2012 – Fastweb SpA proti Azienda Sanitaria Locale di Alessandria
   (Zadeva C-100/12)
   2012/C 151/25
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Fastweb SpA

      Tožena stranka: Azienda Sanitaria Locale di Alessandria

      Druge stranke v postopku: Telecom Italia S.p.A., Path-net S.p.A.

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali načela enakosti strank, prepovedi diskriminacije in varstva konkurence v postopkih javnega naročanja iz Direktive […] 1989/665/EGS (1), kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo […] 2007/66/ES (2), nasprotujejo veljavnemu pravu, ki izhaja iz odločbe št. 4 občne seje Consiglio di Stato iz leta 2011 in v skladu s katerim je treba nasprotno tožbo, s katero se legitimaciji tožeče stranke v postopku v glavni stvari ugovarja tako, da se izpodbija dopustnost njenega sodelovanja v razpisnem postopku, obvezno preizkusiti pred obravnavo glavne tožbe in ima predhodni učinek glede na preizkus glavne tožbe, tudi če ima tožeča stranka v postopku v glavni stvari pravni interes za ponovitev celotnega izbirnega postopka in ne glede na število konkurentov, ki so v postopku sodelovali, s posebnim poudarkom na primerih, ko sta v razpisu ostala le dva konkurenta (in sicer tožeča stranka v glavni stvari in izbrani ponudnik kot nasprotna tožeča stranka), ki želita drug drugega izključiti, ker naj konkurentova ponudba ne bi izpolnjevala minimalnih zahtev?

      (1)  UL L 395, str. 33.

      (2)  UL L 335, str. 31.


title: Zadeva T-296/14: Tožba, vložena 2. maja 2014 – Erbslöh proti Komisiji

text:
               14.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/45

         Tožba, vložena 2. maja 2014 – Erbslöh proti Komisiji
   (Zadeva T-296/14)
   2014/C 223/48
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Erbslöh AG (Velbert, Nemčija) (zastopniki: T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme in T. Wielsch, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Evropske komisije z dne 18. decembra 2013 o začetku formalnega postopka preiskave na podlagi člena 108(2) PDEU proti Zvezni republiki Nemčiji zaradi podpore za elektriko iz obnovljivih virov energije in znižane dodatne dajatve EEG za energetsko intenzivne uporabnike, državna pomoč SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), razglasi za ničnega v delu, v katerem zajema znižano dodatno dajatev EEG za energetsko intenzivne uporabnike;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: neobstoj prednosti v smislu člena 107(1) PDEU
               Tožeča stranka trdi, da v zakonu o favoriziranju energije iz obnovljivih virov (v nadaljevanju: EEG) predvidena znižana dodatna dajatev EEG za energetsko intenzivne uporabnike ne pomeni pomoči v smislu člena 107(1) PDEU. Ob tem razloži, da energetsko intenzivni uporabniki z ureditvijo niso pridobili prav nobene prednosti. Nasprotno, posebna shema kompenzacijskih nadomestil naj bi bila nadomestilo za izredne obremenitve, s katerimi se v posebej velikem obsegu soočajo tožeča stranka in primerljiva podjetja v okviru podpore za elektriko iz obnovljivih virov energije, in naj bi bila namenjena vzpostavitvi konkurenčnosti energetsko intenzivnih uporabnikov, ki naj bi bila z dodatno dajatvijo EEG najprej znatno oškodovani.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: neobstoj državnih sredstev v smislu člena 107(1) PDEU
               Tožeča stranka poleg tega trdi, da posebna shema kompenzacijskih nadomestil ne pomeni ukrepa „pomoč[i], ki jo dodeli država članica, ali kakršn[e] koli vrst[e] pomoči iz državnih sredstev“. V zvezi s tem razloži, da dodatna dajatev EEG ni državno sredstvo in da zato tudi odpoved temu sredstvu prek posebne sheme kompenzacijskih nadomestil ne more pomeniti ukrepa pomoči iz državnih sredstev.

                           —

                           Dodatne dajatve EEG ne pobira, z njo ne upravlja, niti je ne dodeljuje država ali javna ali zasebna institucija, ki jo imenuje ali ustanovi država. Na podlagi ustreznega civilnopravnega zahtevka pa jo lahko pobirajo neposredno operaterji prenosnih sistemov za električno energijo. Dodatna dajatev EEG naj ne bi štela v dobro državnega proračuna, tako da naj posledično posebna shema kompenzacijskih nadomestil nikakor ne bi ne posredno ne neposredno zmanjšala prihodkov države.

                           —

                           Sredstva za dodatno dajatev EEG naj tudi ne bi bila na voljo državnim organom. Poleg tega naj nad sredstvi za dodatno dajatev EEG ne bi bilo javnega nadzora, kot na primer s strani Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle (zvezni urad za gospodarstvo in nadzor nad izvozom, BAFA) ali Bundesnetzagentur.


title: Zadeva C-576/08 P: Sklep predsednika Sodišča z dne 3. junij 2009 — People's Mojahedin Organization of Iran proti Svetu Evropske unije, Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska, Komisiji Evropskih skupnosti, Kraljevini Nizozemski

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/30

         Sklep predsednika Sodišča z dne 3. junij 2009 — People's Mojahedin Organization of Iran proti Svetu Evropske unije, Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska, Komisiji Evropskih skupnosti, Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-576/08 P) (1)

   2009/C 205/53

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 55, 7.3.2008.


title: Zadeva C-434/14: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 7. aprila 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Bari – Italija) – kazenski postopek zoper Raffaela Mignoneja (Predhodno odločanje — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Enaka vprašanja za predhodno odločanje — Člena 49 PDEU in 56 PDEU — Svoboda ustanavljanja — Svoboda opravljanja storitev — Igre na srečo — Nacionalna ureditev — Preureditev sistema koncesij s časovno uskladitvijo zapadlosti — Nov javni razpis — Koncesije, podeljene za krajše obdobje od obdobja prej podeljenih koncesij — Neodplačen prenos uporabe materialne in nematerialne lastnine, ki tvori mrežo za upravljanje in pobiranje stav — Omejitev — Nujni razlogi v splošnem interesu — Sorazmernost)

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/4

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 7. aprila 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Bari – Italija) – kazenski postopek zoper Raffaela Mignoneja
   (Zadeva C-434/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Enaka vprašanja za predhodno odločanje - Člena 49 PDEU in 56 PDEU - Svoboda ustanavljanja - Svoboda opravljanja storitev - Igre na srečo - Nacionalna ureditev - Preureditev sistema koncesij s časovno uskladitvijo zapadlosti - Nov javni razpis - Koncesije, podeljene za krajše obdobje od obdobja prej podeljenih koncesij - Neodplačen prenos uporabe materialne in nematerialne lastnine, ki tvori mrežo za upravljanje in pobiranje stav - Omejitev - Nujni razlogi v splošnem interesu - Sorazmernost))
   (2016/C 270/05)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Bari

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Raffaele Mignone

      Izrek

               1.

               Člena 49 PDEU in 56 PDEU ter načeli enakega obravnavanja in učinkovitosti je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni ureditvi iger na srečo, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki zaradi preureditve sistema koncesij s časovno uskladitvijo zapadlosti določa izvedbo novega javnega razpisa za koncesije, ki so podeljene za krajše obdobje od obdobja prej podeljenih koncesij.

               2.

               Člena 49 PDEU in 56 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni omejevalni določbi, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki koncesionarja za igre na srečo zavezuje, da ob prenehanju dejavnosti zaradi poteka koncesijskega obdobja neodplačno prenese uporabo materialne in nematerialne lastnine, ki tvori mrežo za upravljanje in pobiranje stav, ker ta omejitev presega to, kar je nujno za uresničitev cilja, ki se s to določbo dejansko uresničuje, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 448, 15. 12. 2014.


title: Zadeva C-425/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložil Conseil d'État (Belgija) 26. septembra 2008 – Enviro Tech (Europe) Ltd proti državi Belgiji

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložil Conseil d'État (Belgija) 26. septembra 2008 – Enviro Tech (Europe) Ltd proti državi Belgiji
   (Zadeva C-425/08)
   (2008/C 327/21)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Conseil d'État
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Enviro Tech (Europe) Ltd

      Tožena stranka: država Belgija
   Vprašanji za predhodno odločanje
   Prvo vprašanje:

               —

               Ali je Direktiva 2004/73/ES (1) v delu, v katerem le na podlagi enega preskusa pri temperaturi -10° C uvršča nPB med lahko vnetljive snovi (R11), skladna z Okvirno direktivo 67/548/EGS (2), zlasti z njeno prilogo V, točka A.9, v kateri so določene metode za določanje plamenišča?

               —

               Ali je Direktiva 2004/73/ES v delu, v katerem uvršča nPB med snovi, strupene za razmnoževanje, iz skupine 2 (R60), prvič, brez jasnih dokazov o toksičnih učinkih, ki bi izhajali iz ustreznih preskusov na živalih in na podlagi katerih bi bilo mogoče utemeljeno sklepati, da lahko izpostavljenost človeka taki snovi škodljivo vpliva na njegov razvoj, in, drugič, na podlagi preskusov, pri katerih so bile napake odkrite le pri živalih, ki so bile izpostavljene koncentraciji 250 ppm, torej enajstkratni največji in štiridesetkratni povprečni koncentraciji nPB, ki ji je človek izpostavljen pri ravnanju s proizvodom, skladna z Okvirno direktivo 67/548/EGS, natančneje z njeno prilogo VI, točka 4.2.3?

               —

               Ali je Direktiva 2004/73/ES v delu, v katerem zaradi načela previdnosti nPB uvršča med lahko vnetljive snovi in snovi, strupene za razmnoževanje, iz skupine 2 (R60), ne da bi bili upoštevani metode in merila iz prilog V in VI Direktive 67/548/EGS, skladna z Okvirno direktivo 67/548/EGS, natančneje z njenima prilogama V in VI?

               —

               Ali je Direktiva 2004/73/ES v delu, v katerem uvršča nPB med lahko vnetljive snovi (R11) in snovi, strupene za razmnoževanje, iz skupine 2 (R60), pri čemer ta uvrstitev temelji na preskusih, ki so različni od tistih, opravljenih na konkurenčnih proizvodih, zlasti proizvodih, ki vsebujejo halogene kloride, in ne upošteva načela sorazmernosti, skladna z Okvirno direktivo 67/548/EGS?

         Drugo vprašanje:

               —

               Ali Kraljevina Belgija v primeru neskladja Direktive 2004/73/ES z Direktivo 67/548/EGS ne bi smela v notranje pravo prenesti uvrstitve nPB, kot izhaja iz Direktive 2004/73/ES, in bi morala celo odstopiti od te uvrstitve, čeprav države članice v skladu s členom 2 Direktive 2004/73/ES „sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje do 31. oktobra 2005“?

      (1)  Direktiva Komisije 2004/73/ES z dne 29. aprila 2004 o devetindvajsetem prilagajanju Direktive Sveta 67/548/EGS o približevanju zakonov in drugih predpisov v zvezi z razvrščanjem, pakiranjem in označevanjem nevarnih snovi tehničnemu napredku (UL L 152, str. 1).

      (2)  Direktiva Sveta z dne 27. junija 1967 o približevanju zakonov in drugih predpisov v zvezi z razvrščanjem, pakiranjem in označevanjem nevarnih snovi (UL 196, str. 1).


title: Zadeva T-521/14: Tožba, vložena 4. julija 2014 – Švedska proti Komisiji

text:
               1.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/28

         Tožba, vložena 4. julija 2014 – Švedska proti Komisiji
   (Zadeva T-521/14)
   (2014/C 431/50)
   Jezik postopka: švedščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Švedska (zastopnika: A. Falk in K. Sparrman, zastopniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je Evropska komisija s tem, da ni sprejela delegiranih aktov, ki določajo znanstvena merila za odkrivanje lastnosti endokrinih motilcev, kršila člen 5(3) Uredbe (EU) št. 528/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012 o dostopnosti na trgu in uporabi biocidnih proizvodov;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija mora v skladu s členom 5(3) uredbe o biocidih (1) najpozneje do 13. decembra 2013 sprejeti delegirane akte, ki določajo znanstvena merila za odkrivanje lastnosti endokrinih motilcev. Tožeča stranka trdi, da Komisija s tem, da ni sprejela takih delegiranih aktov, ni sprejela ukrepov, ki bi jih pravno morala sprejeti. Tožeča stranka je Komisijo pozvala k sprejetju delegiranih aktov iz člena 5(3) uredbe o biocidih, vendar v odgovoru Komisije po mnenju tožeče stranke ni bilo opredeljeno nobeno stališče glede tega poziva v smislu drugega odstavka člena 265 PDEU. Tožeča stranka trdi, da Komisija v času tožbe prav tako ni sprejela ukrepov za končanje domnevnega nedelovanja. Tožeča stranka meni, da ima Komisija na voljo podatke za določitev znanstvenih meril za odkrivanje lastnosti endokrinih motilcev in uporabo meril, ki se morajo v skladu z drugim in tretjim pododstavkom člena 5(3) uredbe o biocidih uporabljati, dokler Komisija ne sprejme delegiranih aktov o merilih za snovi, ki imajo lastnosti endokrinih motilcev.

      (1)  Uredba (EU) št. 528/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012 o dostopnosti na trgu in uporabi biocidnih proizvodov (UL L 167, str. 1).


title: Zadeva T-756/15: Tožba, vložena 21. decembra 2015 – Tengelmann Warenhandelsgesellschaft/UUNT — Fédération Internationale des Logis (T)

text:
               15.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 59/49

         Tožba, vložena 21. decembra 2015 – Tengelmann Warenhandelsgesellschaft/UUNT — Fédération Internationale des Logis (T)
   (Zadeva T-756/15)
   (2016/C 059/56)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Tengelmann Warenhandelsgesellschaft KG (Mülheim an der Ruhr, Nemčija) (zastopnik: H. Prange, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Federation Internationale des Logis (Pariz, Francija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „T“ – Prijava št. 11 623 022

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 31. avgusta 2015 v zadevi R 2653/2014-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo, in sicer tako, da bo ugovor v celoti zavrnjen;

               —

               toženi stranki in po potrebi drugi stranki pred odborom za pritožbe naloži plačilo stroškov, vključno s stroški tožbe pred UUNT.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-140/09: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. junija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Genova – Italija) – Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA proti Presidenza del Consiglio dei Ministri (Državne pomoči — Subvencije, izplačane podjetju za pomorski prevoz, ki prevzame obveznosti javne službe — Nacionalni zakon, ki določa možnost dodelitve predujmov pred odobritvijo sporazuma)

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/9

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. junija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Genova – Italija) – Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA proti Presidenza del Consiglio dei Ministri
   (Zadeva C-140/09) (1)

   (Državne pomoči - Subvencije, izplačane podjetju za pomorski prevoz, ki prevzame obveznosti javne službe - Nacionalni zakon, ki določa možnost dodelitve predujmov pred odobritvijo sporazuma)
   2010/C 209/12
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Genova

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA

      Tožena stranka: Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale di Genova – Državne pomoči – Skladnost nacionalne določbe, ki določa, da je družbam za pomorski promet, zadolženim za izvrševanje pogodb javnih storitev, možno dodeliti državne pomoči brez sporazumov, sklenjenih med njimi in upravo, in ne da bi bila predhodno opredeljena natančna merila, ki bi preprečevala izkrivljanje konkurence, z določbami členov 86 ES, 87 ES in 88 ES

      Izrek

   Pravo Unije je treba razlagati tako, da subvencije, izplačane v okoliščinah iz spora o glavni stvari, na podlagi nacionalne zakonodaje, ki določa izplačilo predujmov pred odobritvijo sporazuma, pomenijo državno pomoč, če bi te subvencije lahko vplivale na trgovino med državami članicami in če izkrivljajo oziroma bi lahko izkrivljale konkurenco, kar mora preveriti nacionalno sodišče.

      (1)  UL C 153, 4.7.2009.


title: Zadeva C-607/15 P: Pritožba, ki jo je Magyar Bencés Kongregáció Pannonhalmi Főapátság vložil 18. novembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 10. septembra 2015 v zadevi T-453/14, Magyar Bencés Kongregáció Pannonhalmi Főapátság/Evropski parlament

text:
               4.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/15

         Pritožba, ki jo je Magyar Bencés Kongregáció Pannonhalmi Főapátság vložil 18. novembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 10. septembra 2015 v zadevi T-453/14, Magyar Bencés Kongregáció Pannonhalmi Főapátság/Evropski parlament
   (Zadeva C-607/15 P)
   (2016/C 243/15)
   Jezik postopka: madžarščina

      Stranki

      Pritožnik: Magyar Bencés Kongregáció Pannonhalmi Főapátság (zastopnik: D. Sobor, ügyvéd)

      Druga stranka v postopku: Evropski parlament
   Sodišče (šesti senat) je s sklepom z dne 4. maja 2016 pritožbo zavrglo in pritožniku naložilo plačilo stroškov.


title: Zadeva T-394/13: Tožba, vložena 2. avgusta 2013 – Photo USA Electronic Graphic proti Svetu

text:
               21.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/22

         Tožba, vložena 2. avgusta 2013 – Photo USA Electronic Graphic proti Svetu
   (Zadeva T-394/13)
   2013/C 274/37
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Photo USA Electronic Graphic, Inc. (Peking, Kitajska) (zastopnik: K. Adamantopoulos, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 412/2013 z dne 13. maja 2013 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz keramične namizne in kuhinjske posode s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 131, str. 1) razglasi za nično v delu, v katerem uvaja protidampinško dajatev za tožečo stranko, in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.
   Prvi tožbeni razlog: Komisija in Svet (v nadaljevanju: instituciji) naj bi storila očitno napako pri presoji s tem, da sta navadne keramične skodelice, obložene s poliestrom, vključila med izdelke v preiskavi.
   Drugi tožbeni razlog: z enačenjem obloženih keramičnih skodelic z drugimi vrstami lončene namizne in kuhinjske posode naj instituciji ne bi opravili poštene primerjave, s čimer naj bi kršili člen 2(10) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 343, str. 51) (v nadaljevanju: osnovna uredba).
   Tretji tožbeni razlog: instituciji naj bi kršili člen 3(7) osnovne uredbe, ker nista primerno preučili vpliva protikonkurenčnih ravnanj, ki jih preiskuje Bundeskartellamt (nemški organ za konkurenco), na položaj industrije Unije. Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da sta instituciji storili očitno napako pri presoji s tem, da sta šteli, da protikonkurenčna ravnanja niso vplivala na mikro- in makroekonomske kazalnike.
   Četrti tožbeni razlog: instituciji naj bi kršili člen 3(2) osnovne uredbe, ker nista objektivno preverili položaja industrije Unije. Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da sta instituciji storili očitno napako pri presoji s tem, da sta šteli, da protikonkurenčna ravnanja niso vplivala na mikro- in makroekonomske kazalnike.


title: Zadeva T-160/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. oktobra 2008 – Potamianos proti Komisiji ( Javni uslužbenci – Začasni uslužbenec – Nepodaljšanje pogodbe za določen čas )

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/23

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. oktobra 2008 – Potamianos proti Komisiji
   (Zadeva T-160/04) (1)

   („Javni uslužbenci - Začasni uslužbenec - Nepodaljšanje pogodbe za določen čas“)
   (2008/C 313/41)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Gerasimos Potamianos (Grimbergen, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in H. Tserepa-Lacombe, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb o zaposlitvi, da ne podaljša pogodbo za začasnega uslužbenca tožeče stranke.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Gerasimos Potamianos in Komisija nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 168, 26.6.2004.


title: Zadeva T-143/16: Tožba, vložena 4. aprila 2016 – Intesa Sanpaolo/EUIPO – Intesia Group Holding (INTESA)

text:
               30.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/39

         Tožba, vložena 4. aprila 2016 – Intesa Sanpaolo/EUIPO – Intesia Group Holding (INTESA)
   (Zadeva T-143/16)
   (2016/C 191/52)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Intesa Sanpaolo SpA (Torino, Italja) (zastopnika: P. Pozzi in G. Ghisletti, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Intesia Group Holding GmbH (Böblingen, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka EU „INTESA“ – Znamka EU št. 3 105 277

      Postopek pred UUNT: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 21. januarja 2016 v zadevi R 632/2015-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               drugima strankama naloži plačilo stroškov tega postopka in stroškov EUIPO v zvezi z zahtevo za razveljavitev in pritožbo.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 51(1)(a) in 51(2) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-178/14: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 5. marca 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – Vario Tek GmbH/Hauptzollamt Düsseldorf (Predhodno odločanje — Carinska unija in skupna carinska tarifa — Kombinirana nomenklatura — Tarifna uvrstitev blaga — Tarifna številka 8525 80 — Kamere televizijskega sprejemnika, digitalnih fotoaparatov in video snemalnih kamer — Tarifni podštevilki 8525 80 91 in 8525 80 99 — Video kamere, vgrajene v športna očala — Funkcija „optični zum“ — Shranjevanje datotek iz zunanjih virov)

text:
               27.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/21

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 5. marca 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – Vario Tek GmbH/Hauptzollamt Düsseldorf
   (Zadeva C-178/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Carinska unija in skupna carinska tarifa - Kombinirana nomenklatura - Tarifna uvrstitev blaga - Tarifna številka 8525 80 - Kamere televizijskega sprejemnika, digitalnih fotoaparatov in video snemalnih kamer - Tarifni podštevilki 8525 80 91 in 8525 80 99 - Video kamere, vgrajene v športna očala - Funkcija „optični zum“ - Shranjevanje datotek iz zunanjih virov))
   (2015/C 138/28)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Düsseldorf

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vario Tek GmbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt Düsseldorf

      Izrek

               1.

               Kombinirano nomenklaturo iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, v različici iz Uredbe Komisije (EU) št. 1006/2011 z dne 27. septembra 2011, je treba razlagati tako, da dejstvo, da kamere, vgrajene v športna očala, kakršna so obravnava v postopku v glavni stvari, nimajo funkcije „optičnega zuma“, ne izključuje uvrstitev teh očal v tarifni podštevilki 8525 80 91 in 8525 80 99 te kombinirane nomenklature.

               2.

               Kombinirano nomenklaturo iz Priloge I k Uredbi št. 2658/87, v različici iz Uredbe št. 1006/2011, je treba razlagati tako, da dejstvo, da kamere, vgrajene v športna očala, kakršna so obravnava v postopku v glavni stvari, omogočajo snemanje in shranjevanje video ali avdio datotek iz zunanjih virov na izmenljiv disk, izključuje njihovo uvrstitev v tarifno podštevilko 8525 80 91 te kombinirane nomenklature, če to snemanje lahko poteka samostojno in ni odvisno od uporabe zunanje strojne ali programske opreme.

      (1)  UL C 223, 14.7.2014.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 17. marca 2005 v zadevi T-362/03, Antonio Milano proti Komisiji Evropskih skupnosti (Javni uslužbenci — Zaposlovanje — Javni natečaj — Zavrnitev pristopa k javnemu natečaju — Ničnostna in odškodninska tožba)

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/27

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 17. marca 2005
   v zadevi T-362/03, Antonio Milano proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Javni uslužbenci - Zaposlovanje - Javni natečaj - Zavrnitev pristopa k javnemu natečaju - Ničnostna in odškodninska tožba)
   (2005/C 132/49)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi T-362/03, Antonio Milano, stanujoč v Iserniji (Italija), ki ga zastopa S. Scarano, avocat, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnik: J. Currall, skupaj z A. Dal Ferro, avocat, z naslovom za vročanje v Luksemburgu) zaradi razglasitve ničnosti odločb, ki so zavrgle prijavo tožeče stranke na splošni javni natečaj COM/A/4/02 za oblikovanje seznama oseb, primernih za delovno mesto vodje predstavništva (naziv A 3) v Rimu, in naložitve toženi stranki, da povrne utrpljeno škodo, je Sodišče prve stopnje (tretji senat), v sestavi M. Jaeger, predsednik, J. Azizi, sodnik, in E. Cremona, sodnica, sodni tajnik: J. Palacio González, glavni administrator, dne 17. marca 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 304, 13.12.2003.


title: Zadeva T-436/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 11. marca 2016 – Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi in Negro Daniele/Komisija (Ničnostna tožba — Kmetijstvo — Zaščita pred škodljivimi organizmi na rastlinah — Ukrepi za preprečevanje vnosa bakterije Xylella fastidiosa v Unijo in njenega širjenja znotraj Unije — Regulativni akt, ki zajema izvedbene ukrepe — Neobstoj posamičnega nanašanja — Predlog za spremembo tožbenih predlogov — Nedopustnost)

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/45

         Sklep Splošnega sodišča z dne 11. marca 2016 – Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi in Negro Daniele/Komisija
   (Zadeva T-436/15) (1)

   ((Ničnostna tožba - Kmetijstvo - Zaščita pred škodljivimi organizmi na rastlinah - Ukrepi za preprečevanje vnosa bakterije Xylella fastidiosa v Unijo in njenega širjenja znotraj Unije - Regulativni akt, ki zajema izvedbene ukrepe - Neobstoj posamičnega nanašanja - Predlog za spremembo tožbenih predlogov - Nedopustnost))
   (2016/C 156/60)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi (Otranto, Italija) in Negro Daniele (Otranto) (zastopnika: V. Pellegrino in A. Micolani, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Bianchi in I. Galindo Martín, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2015/789 z dne 18. maja 2015 glede ukrepov za preprečevanje vnosa organizma Xylella fastidiosa (Wells et al.) v Unijo in njegovega širjenja znotraj Unije (UL L 125, str. 36) v delih, v katerem je trta (Vitis) vključena v Prilogo I k temu sklepu in v katerem člen 9 tega sklepa prepoveduje premeščanje te trte znotraj Evropske unije, tako znotraj razmejenih območij kot tudi izven njih.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbama Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi in Negro Daniele se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, nastalimi v postopku za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 328, 5.10.2015.


title: Združene zadeve C-124/16, C-188/16 in C-213/16: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 22. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht München, Landgericht München I – Nemčija) – kazenski postopki zoper Ianosa Tranco (C-124/16), Tanjo Reiter (C-213/16), Ionela Oprio (C-188/16) (Predhodno odločanje — Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah — Direktiva 2012/13/EU — Pravica do obveščenosti v kazenskem postopku — Pravica do obveščenosti o obdolžitvah — Vročitev kaznovalnega naloga — Podrobna pravila — Obvezno imenovanje pooblaščenca — Obdolženec, ki ni rezident in nima stalnega prebivališča — Rok za vložitev ugovora, ki teče od vročitve pooblaščencu)

text:
               29.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 168/15

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 22. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht München, Landgericht München I – Nemčija) – kazenski postopki zoper Ianosa Tranco (C-124/16), Tanjo Reiter (C-213/16), Ionela Oprio (C-188/16)
   (Združene zadeve C-124/16, C-188/16 in C-213/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Direktiva 2012/13/EU - Pravica do obveščenosti v kazenskem postopku - Pravica do obveščenosti o obdolžitvah - Vročitev kaznovalnega naloga - Podrobna pravila - Obvezno imenovanje pooblaščenca - Obdolženec, ki ni rezident in nima stalnega prebivališča - Rok za vložitev ugovora, ki teče od vročitve pooblaščencu))
   (2017/C 168/19)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht München, Landgericht München I

      Stranke v postopku v glavni stvari

   Ianos Tranca (C-124/16), Tanja Reiter (C-213/16), Ionel Opria (C-188/16)
   ob udeležbi: Staatsanwaltschaft München I

      Izrek

   Člene 2, 3(1)(c) ter 6(1) in (3) Direktive 2012/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012 o pravici do obveščenosti v kazenskem postopku je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo zakonodaji države članice, kot je ta v postopku v glavni stvari, s katero se v okviru kazenskega postopka določa, da mora obdolženec, ki v tej državi članici nima prebivališča in tudi nima stalnega prebivališča v tej državi članici ali v državi članici porekla, imenovati pooblaščenca za sprejem kaznovalnega naloga, izdanega zoper njega, in da rok za ugovor zoper ta nalog, preden ta postane izvršljiv, teče od vročitve navedenega naloga temu pooblaščencu.
   Vendar pa člen 6 Direktive 2012/13 zahteva, da je zadevna oseba ob izvršitvi kaznovalnega naloga od takrat, ko se je dejansko seznanila s tem nalogom, postavljena v enak položaj, kot bi bila, če bi ji bil navedeni nalog vročen osebno, in da mora od takrat zlasti imeti na voljo celoten rok za ugovor, po potrebi tako, da je upravičena do postavitve v prejšnje stanje.
   Predložitveno sodišče mora zagotoviti, da se nacionalni postopek za postavitev v prejšnje stanje in pogoji, ki so določeni za izvedbo takega postopka, uporabijo v skladu s temi zahtevami in da je s tem postopkom tako omogočeno dejansko uveljavljanje pravic, določenih z navedenim členom 6.

      (1)  UL C 260, 18.7.2016.


               7.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/41

         Tožba, vložena 17. februarja 2014 – Alesa proti Komisiji
   (Zadeva T-99/14)
   2014/C 102/62
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Alesa Srl (Chieti, Italija) (zastopnik: N. Giampaolo, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               najprej in zaradi zavarovanja, odredi ustavitev dodelitve pogodbe št. DCI-ASIE/2013/329-453 s strani Evropske komisije za račun države prejemnice Ljudske republike Kitajske, v korist konzorcija, ki ga vodi družba GIZ GmbH, objavljene 3. decembra 2013, v vrednosti 9 304 400 EUR;

               —

               meritorno, ugodi tožbi iz razlogov, navedenih v tožbi, in za nično razglasi dodelitev pogodbe št. DCI-ASIE/2013/329 453 s strani Evropske komisije za račun države prejemnice Ljudske republike Kitajske, v korist konzorcija, ki ga vodi družba GIZ GmbH, objavljene na spletni strani TED [Tenders Electronic Daily], 3. decembra 2013, v vrednosti 9 304 400 EUR;

               —

               meritorno, Evropski komisiji naloži vračilo škode, ki jo je tožeča stranka utrpela v lastnem imenu ali za račun konzorcija Sharewich, iz več razlogov navedenih v tožbi, v znesku 900 000 EUR ali v znesku za katerega Splošno sodišče meni, da je primeren in pravičen kot vračilo škode.

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka, ki jih je treba vrniti tožeči stranki;

               —

               na podlagi člena 277 PDEU presodi zakonitost oziroma nezakonitost ter zmožnost oziroma nezmožnost uporabe člena 266.1 pravil za izvajanje finančne uredbe in člena 2.4.13 PRAG 2013, glede na druge predpise s področja vodenja in oddaje javnih naročil, če se po preklicu začetega razpisnega postopka, ne glede na vrednost pogodbe, in če vrednost presega prag, ki je določen v veljavnem predpisu, naročniku dovoli, da začne postopek neposrednih pogajanj z enim ali več ponudniki brez predhodne obvestitve drugih ponudnikov, ki so izključeni iz neposrednih pogajanj.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je vložena zoper akt o dodelitvi pogodbe (Contract Award) št. DCI-ASIE/2013/329-453, ki jo je Evropska komisija dodelila konzorciju GIZ GmbH, v okviru razpisnega postopka, ki se je začel z obvestilom o javnem razpisu št. 2012/S 223-366462, katerega predmet je zagotavljanje storitev tehnične podpore ministrstvu za urbanistični razvoj in razvoj kmetijskih zemljišč (MOHURD) Ljudske republike Kitajske, za prenos dobrih evropskih praks glede politik urbanizacije in zmanjšanja toplogrednih plinov (projekt „Trajnostna urbanizacija: povezovanje ekoloških mest v Evropi in na Kitajskem“).
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev in napačno uporabo ter razlago, in prekoračitev diskrecijskih pooblastil, ki so dana Evropski komisiji ter njenim organom in delegacijam pri izvajanju njihove funkcije naročnika (Contracting Authority), v zvezi z Delegirano uredbo Komisije (EU) št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012, o pravilih uporabe Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev, napačno uporabo in razlago ter prekoračitev diskrecijskih pooblastil, ki so dana Evropski komisiji ter njenim organom in delegacijam pri izvajanju njihove funkcije naročnika (Contracting Authority), v zvezi s členom 2.4.13 PRAG 2013.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev, napačno uporabo in razlago ter prekoračitev diskrecijskih pooblastil, ki so dana Evropski komisiji ter njenim organom in delegacijam pri izvajanju njihove funkcije naročnika (Contracting Authority), v zvezi z načeli preglednosti, ki so potrjena v členu 15 PDEU in členu 298 PDEU, členu 102(1) (načela, ki veljajo za javna naročila) ter členu 112(1) (načelo enake obravnave in preglednosti) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev, napačno uporabo in razlago ter prekoračitev diskrecijskih pooblastil, ki so dana Evropski komisiji ter njenim organom in delegacijam pri izvajanju njihove funkcije naročnika (Contracting Authority), v zvezi s temeljnimi načeli, ki so določena v členu 2 Direktive 2004/18/ES in drugih predpisih s področja upravljanja in oddaje javnih naročil storitev, ki so navedeni v tej direktivi.


title: Zadeva C-461/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 22. avgusta 2013 vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) – Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland e. V. proti Bundesrepublik Deutschland

text:
               30.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 352/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 22. avgusta 2013 vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) – Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland e. V. proti Bundesrepublik Deutschland
   (Zadeva C-461/13)
   2013/C 352/03
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland e. V.

      Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

      Druga stranka v postopku: Freie Hansestadt Bremen

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 4(1)(a)(i) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES (1) z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 2009/31/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 – v nadaljevanju: Okvirna direktiva o vodah – razlagati tako, da so države članice – s pridržkom podelitve izjeme – zavezane zavrniti dovoljenje za projekt, če ta lahko povzroči poslabšanje stanja telesa površinske vode, ali gre pri tej določbi zgolj za določitev cilja za načrtovanje upravljanja?

               2.

               Ali je treba izraz „poslabšanje stanja“ v členu 4(1)(a)(i) Okvirne direktive o vodah razlagati tako, da zajema le negativne spremembe, katerih posledica je uvrstitev v nižji razred v skladu s Prilogo V k tej direktivi?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen:
               Pod katerimi pogoji gre za „poslabšanje stanja“ v smislu člena 4(1)(a)(i) Okvirne direktive o vodah?

               4.

               Ali je treba člen 4(1)(a)(ii) in (iii) Okvirne direktive o vodah razlagati tako, da so države članice – s pridržkom podelitve izjeme –zavezane zavrniti dovoljenje za projekt, če ta lahko v času, ki je merodajen v skladu z Direktivo, ogrozi doseganje dobrega stanja površinske vode ali dobrega ekološkega potenciala in dobrega kemijskega stanja površinske vode, ali gre pri tej določbi zgolj za določitev cilja za načrtovanje upravljanja?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 5, str. 275.

      (2)  Direktiva 2009/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o geološkem shranjevanju ogljikovega dioksida in spremembi Direktive Sveta 85/337/EGS, direktiv 2000/60/ES, 2001/80/ES, 2004/35/ES, 2006/12/ES, 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter Uredbe (ES) št. 1013/2006 (UL L 140, str. 114).


title: Zadeva T-532/08: Tožba, vložena 5. december 2008 – Norilsk Nickel Harjavalta Oy in Umicore NV proti Komisiji

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/53

         Tožba, vložena 5. december 2008 – Norilsk Nickel Harjavalta Oy in Umicore NV proti Komisiji
   (Zadeva T-532/08)
   (2009/C 44/94)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Norilsk Nickel Harjavalta Oy (Harjavalta, Finska) in Umicore SA/NV (Bruselj, Belgija) (zastopnik: K. Nordlander, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               ta tožba naj se razglasi za dopustno;

               —

               izpodbijana akta naj se razglasita za nična;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka tožečih strank.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeči stranki s tožbo predlagata razglasitev ničnosti posebnega vpisa skupine štirih spojin niklovega karbotana – niklovega hidrokarbonata, čistega niklovega karbonata in dveh drugih sestavin (niklovi karbonati) v Direktivi Komisije 2008/58/ES (1) (v nadaljevanju: trideseta PTN direktiva), ki pomeni prilagoditev (v nadaljevanju: PTN) Direktive 67/548/EGS (2) (v nadaljevanju: direktiva o nevarnih snoveh) tehničnemu napredku.
   Glavni tožbeni razlog tožečih strank je, da revidirana razvrstitev niklovih karbonatov ni temeljila na upoštevnih pravnih merilih. Po mnenju tožečih strank je revidirana razvrstitev niklovih karbonatov v nasprotju z zahtevami iz direktive o nevarnih snoveh, ker ni bila podprta s podatki in ni pomenila prilagoditve tehničnemu napredku. Trdita, da je Komisija namesto tega razvrstitev niklovih karbonatov revidirala na podlagi ocene tveganja niklovih karbonatov, ki je bila opravljena za drug namen v skladu z Uredbo (ES) št. 793/93 (3) (v nadaljevanju: uredba o oceni tveganja). Tožeči stranki dodajata, da se je Komisija oprla zlasti na izjavo o odstopanjih, v katerem so štiri posamezne družbe, vključno s tožečima strankama, zaprosile za dovoljenje, da ne opravijo določenih pregledov, ki se zahtevajo glede na uredbo o oceni tveganja. Po mnenju tožečih strank ta izjava ni zajemala podatkov, ki bi podpirali kakršnekoli spremembe razvrstitve niklovih karbonatov, ki jih vsebuje trideseta PTN direktiva.
   Tožeči stranki tako predlagata razglasitev ničnosti dveh ločenih aktov Evropske komisije:

               —

               revidirane razvrstitve niklovih karbonatov v vpisu 028-010-00-0 v Prilogi 1F k trideseti PTN direktivi;

               —

               odločbo Komisije, da kot podlago za sporni vpis uporabi izjavo o odstopanjih, ki sta jo na podlagi uredbe o oceni tveganja predložili tožeči stranki.

         Tožeči stranki v utemeljitev svojih tožbenih razlogov navajata, da sporna akta nista v skladu z zahtevami iz direktive o nevarnih snoveh zaradi naslednjih razlogov:

               a)

               sporna akta nista v skladu s podrobnimi merili in zahtevanimi znanstvenimi podatki za razvrstitev v vsakega od tveganih razredov iz Priloge VI k direktivi o nevarnih snoveh;

               b)

               Komisija s sprejetjem spornih aktov ni upoštevala lastnosti niklovih karbonatov v zvezi z običajnim ravnanjem in uporabo, ki ju zahteva direktiva o nevarnih snoveh;

               c)

               sporna akta ne pomenita prilagoditve tehničnemu napredku iz direktive o nevarnih snoveh in kot taka v pravu ES nimata pravne podlage;

               d)

               Komisija je presegla pooblastila, ki jih ima na podlagi direktive o nevarnih snoveh, ker je sprejela sporna akta in sporni vpis oprla na oceno tveganja niklovih karbonatov iz uredbe o oceni tveganja, namesto da bi uporabila merila razvrščanja iz člena 4 in Priloge VI.

         Poleg tega tožeči stranki trdita, da je treba revidrano razvrstitev niklovih karbonatov iz tridesete PTN direktive razglasiti za nično, ker Komisija ni navedla razlogov, kar je dolžna storiti na podlagi člena 253 ES.

      (1)  Direktiva Komisije 2008/58/ES z dne 21. avgusta 2008 o trideseti spremembi Direktive Sveta 67/548/EGS o približevanju zakonov in drugih predpisov v zvezi z razvrščanjem, pakiranjem in označevanjem nevarnih snovi za namen njene prilagoditve tehničnemu napredku (UL L 246, 15.9.2008, str. 1).

      (2)  Direktiva Sveta z dne 27. junija 1967 o približevanju zakonov in drugih predpisov v zvezi z razvrščanjem, pakiranjem in označevanjem nevarnih snovi (UL 196, 16.8.1967, str. 1).

      (3)  Uredba Sveta (EGS) št. 793/93 z dne 23. marca 1993 o oceni in nadzoru tveganja, ki ga predstavljajo obstoječe snovi (UL L 84, 5.4.1993, str. 1).


title: Zadeva C-549/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Förvaltningsrätten i Linköping (Švedska) 22. oktobra 2015 – E.ON Biofor Sverige AB/Statens energimyndighet

text:
               11.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Förvaltningsrätten i Linköping (Švedska) 22. oktobra 2015 – E.ON Biofor Sverige AB/Statens energimyndighet
   (Zadeva C-549/15)
   (2016/C 007/17)
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Förvaltningsrätten i Linköping

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: E.ON Biofor Sverige AB

      Tožena stranka: Statens energimyndighet

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba izraza, masna bilanca‘ in, mešanica‘ iz člena 18(1) Direktive 2009/28 (1) razlagati tako, da pomenita, da so države članice dolžne dopustiti trgovino z bioplinom med državami članicami prek medsebojno povezanega plinskega omrežja?

               2.

               Ali je, če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, upoštevna določba Direktive združljiva s členom 34 PDEU kljub temu, da bi lahko njena uporaba povzročila omejevanje trgovine?

      (1)  Direktiva 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, spremembi in poznejši razveljavitvi direktiv 2001/77/ES in 2003/30/ES (UL L 140, str. 16).


title: Zadeva T-417/12: Tožba, vložena 21. septembra 2012 – SFC Jardibric proti UUNT – Aqua Center Europa (AQUA FLOW)

text:
               1.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 373/6

         Tožba, vložena 21. septembra 2012 – SFC Jardibric proti UUNT – Aqua Center Europa (AQUA FLOW)
   (Zadeva T-417/12)
   2012/C 373/11
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: SFC Jardibric (St Jean de la Ruelle, Francija) (zastopnik: J.-L. Fourgoux, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Aqua Center Europa, SA (Madrid, Španija)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 20. julija 2012 v zadevi R 2230/2010-4, s katero je bila zavrnjena pritožba zoper odločbo oddelka za izbris z dne 16. septembra 2010; in

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „AQUA FLOW“, za proizvode iz razredov 6, 7, 9, 11, 17, 19 in 21 – prijava znamke Skupnosti št. 1162064

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Aqua Center Europa, SA

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: nacionalna figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „VAQUA FLOW“, za proizvode iz razreda 11

      Odločba oddelka za izbris: zahtevi za ugotovitev ničnosti se ugodi

      Odločba odbora za pritožbe: tožba se zavrne

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 54(2) Uredbe št. 207/2009;

               —

               neobstoj verjetnosti zmede v zvezi s proizvodi;

               —

               neobstoj zmede med znakoma.


title: Zadeva C-461/15: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 8. septembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Berlin – Nemčija) – E.ON Kraftwerke GmbH/Bundesrepublik Deutschland (Predhodno odločanje — Okolje — Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Evropski uniji — Direktiva 2003/87/ES — Usklajena brezplačna dodelitev pravic do emisije — Sklep 2011/278/EU — Sprememba dodelitve — Člen 24(1) — Obveznost poročanja upravljavca naprave — Obseg)

text:
               31.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 402/11

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 8. septembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Berlin – Nemčija) – E.ON Kraftwerke GmbH/Bundesrepublik Deutschland
   (Zadeva C-461/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Okolje - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Evropski uniji - Direktiva 2003/87/ES - Usklajena brezplačna dodelitev pravic do emisije - Sklep 2011/278/EU - Sprememba dodelitve - Člen 24(1) - Obveznost poročanja upravljavca naprave - Obseg))
   (2016/C 402/14)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: E.ON Kraftwerke GmbH

      Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

      Izrek

   Člen 24(1) Sklepa Komisije 2011/278/EU z dne 27. aprila 2011 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da država članica od podjetij, za katere v Evropski uniji velja obveznost trgovanja s pravicami do emisij toplogrednih plinov in so upravičena do brezplačne dodelitve teh pravic, zahteva predložitev podatkov v zvezi z vsemi načrtovanimi ali že izvedenimi spremembami zmogljivosti, ravni dejavnosti in obratovanja naprave, ne da bi to zahtevo omejila zgolj na podatke o spremembah, ki bi lahko vplivale na to dodelitev.

      (1)  UL C 398, 30.11.2015.


title: Izbris zadeve T-453/04

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/45

         Izbris zadeve T-453/04 (1)

   (2005/C 182/84)

      (Jezik postopka: madžarščina)

   S sklepom z dne 27. maja 2005 je predsednik tretjega senata Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. T-453/04: Péter Lesetár proti Komisiji Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 57, 5.3.2005.


title: Zadeva T-130/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. marca 2010 – Eliza proti UUNT – Went Computing Consultancy Group (eliza) ( „Znamka Skupnosti — Ugovor — Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki vsebuje besedo eliza — Prejšnja besedna znamka Skupnosti ELISE — Relativni razlogi za zavrnitev — Verjetnost zmede — Zavrnitev registracije — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94, postal (člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)“ )

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/33

         Sodba Splošnega sodišča z dne 24. marca 2010 – Eliza proti UUNT – Went Computing Consultancy Group (eliza)
   (Zadeva T-130/09) (1)

   („Znamka Skupnosti - Ugovor - Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki vsebuje besedo eliza - Prejšnja besedna znamka Skupnosti ELISE - Relativni razlogi za zavrnitev - Verjetnost zmede - Zavrnitev registracije - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94, postal (člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)“)
   2010/C 134/56
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Eliza Corporation (Beverly, Združene države) (zastopnik: R. Köbbing, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UNNT) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Went Computing Consultancy Group BV (Utrecht, Nizozemska) (zastopnik: A. Meijboom, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 28. julija 2008 (zadeva R 1244/2008-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Went Computing Consultancy Group BV in Eliza Corp.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Eliza Corporation se naloži plačilo njenih stroškov in stroškov, ki sta jih priglasila Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in družba Went Computing Consultancy Group BV.

      (1)  UL C 153, 4.7.2009.


title: Zadeva C-349/12: Sklep predsednika Sodišča z dne 14. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Törvényszék (prej Fővárosi Bíróság) – Madžarska) – Peró Gáz Kft proti Jánosu Balli

text:
               4.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/12

         Sklep predsednika Sodišča z dne 14. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Törvényszék (prej Fővárosi Bíróság) – Madžarska) – Peró Gáz Kft proti Jánosu Balli
   (Zadeva C-349/12) (1)

   2013/C 129/23
   Jezik postopka: madžarščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 311, 13.10.2012.


title: Zadeva T-140/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. januarja 2015 – Teva Pharma in Teva Pharmaceuticals Europe/ EMA (Zdravila za uporabo v humani medicini — Zdravila sirote — Vloga za dovoljenje za promet z generično različico zdravila sirote imatinib — Odločba EMA o zavrnitvi potrditve vloge za dovoljenje za promet — Tržna ekskluzivnost)

text:
               9.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 81/13

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. januarja 2015 – Teva Pharma in Teva Pharmaceuticals Europe/ EMA
   (Zadeva T-140/12) (1)

   ((Zdravila za uporabo v humani medicini - Zdravila sirote - Vloga za dovoljenje za promet z generično različico zdravila sirote imatinib - Odločba EMA o zavrnitvi potrditve vloge za dovoljenje za promet - Tržna ekskluzivnost))
   (2015/C 081/16)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Teva Pharma BV (Utrecht, Nizozemska); in Teva Pharmaceuticals Europe BV (Utrecht) (zastopniki: D. Anderson, QC, K. Bacon, barrister, G. Morgan in C. Drew, solicitors)

      Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila (EMA) (zastopniki: T. Jabłoński, M. Tovar Gomis in N. Rampal Olmedo, zastopniki)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopniki: E. White, P. Mihaylova in M. Šimerdová, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe EMA z dne 24. januarja 2012 o zavrnitvi potrditve vloge tožečih strank za dovoljenje za promet z generično različico zdravila sirote imatinib, imatinib Ratiopharm, glede terapevtskih indikacij v zvezi z zdravljenjem kronične mieloične levkemije,

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Teva Pharma BV in Teva Pharmaceuticals Europe BV nosita svoje stroške in stroške, ki so nastali Evropski agenciji za zdravila (EMA).

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 165, 9.6.2012.


title: Zadeva F-105/11: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 13. junija 2012 – Davids proti Komisiji (Javni uslužbenci — Začasni uslužbenci — Začasni uslužbenec na stalnem delovnem mestu — Nepodaljšanje pogodbe za določen čas — Diskrecijska pravica uprave — Člen 8 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije (PZDU) — Člen 4 odločbe generalnega direktorja OLAF z dne 30. junija 2005 o novi politiki zaposlovanja in dela začasnega osebja OLAF — Najdaljše trajanje pogodb začasnih uslužbencev — Zloraba pravice)

text:
               28.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 227/37

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 13. junija 2012 – Davids proti Komisiji
   (Zadeva F-105/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Začasni uslužbenec na stalnem delovnem mestu - Nepodaljšanje pogodbe za določen čas - Diskrecijska pravica uprave - Člen 8 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije (PZDU) - Člen 4 odločbe generalnega direktorja OLAF z dne 30. junija 2005 o novi politiki zaposlovanja in dela začasnega osebja OLAF - Najdaljše trajanje pogodb začasnih uslužbencev - Zloraba pravice)
   2012/C 227/61
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Hans Davids (Doorn, Nizozemska) (zastopniki: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in D. Martin, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe generalnega direktorja OLAF, s katero je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke za podaljšanje njene pogodbe za začasnega uslužbenca v smislu člena 2(b) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 6, 7.1.2012, str. 26.


title: Zadeva C-293/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Obersten Gerichtshofs (Avstrija) 13. junija 2014 – Gebhart Hiebler proti Walterju Schlagbauerju

text:
               8.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Obersten Gerichtshofs (Avstrija) 13. junija 2014 – Gebhart Hiebler proti Walterju Schlagbauerju
   (Zadeva C-293/14)
   2014/C 303/27
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Obersten Gerichtshofs

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Gebhart Hiebler

      Tožena stranka: Walter Schlagbauer

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba celotno obrtno dejavnost dimnikarja v skladu s členom 2(2)(i) Direktive 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu (1) izvzeti iz področja uporabe te direktive, ker dimnikarji izvajajo tudi naloge na področju požarne inšpekcije (protipožarni pregled, ocene v okviru gradbenih procesov itd.)
               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:

               2.

               Ali je določba nacionalnega prava, v skladu s katerim je obrtno dovoljenje dimnikarja v bistvu omejeno na določeno „dimnikarsko področje“, združljiva s členom 10(4) in členom 15(1), (2)(a) in (3) Direktive 2006/123/ES?

      (1)  UL L 376, str. 36.


title: Zadeva C-244/15: Tožba, vložena 27. maja 2015 – Evropska komisija/Helenska republika

text:
               3.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 254/10

         Tožba, vložena 27. maja 2015 – Evropska komisija/Helenska republika
   (Zadeva C-244/15)
   (2015/C 254/13)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Triantafyllou in W. Roels)

      Tožena stranka: Helenska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Helenska republika z uvedbo in ohranitvijo v veljavi zakonodaje o diskriminirajoči oprostitvi davka na dediščino za prvo nepremičnino, ker se uporablja samo za državljane Evropske unije, ki živijo v Grčiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 63 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 40 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru.

               —

               Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Različno davčno obravnavanje oseb, ki živijo v Grčiji (in so oproščeni plačila davka na dediščino) ter oseb, ki ne živijo v Grčiji, v zvezi s prvo nepremičnino, pridobljeno na podlagi dedovanja, pomeni neutemeljeno omejitev prostega pretoka kapitala v smislu člena 63 PDEU (glej tudi člen 65 PDEU).

               2.

               Različno davčno obravnavanje rezidentov in nerezidentov v Grčiji pomeni neutemeljeno razlikovanje primerljivih položajev, saj se lahko tudi nerezidenti preselijo v Grčijo, v tem primeru bi bili v enakem položaju kot rezidenti Grčije, in ker oprostitev ni povezana z uporabo stanovanja s strani lastnika podedovane nepremičnine, tako da kraj stanovanja ne more biti merilo za dodelitev davčne olajšave. Stanovanje naj bi prekrivalo merilo državljanstva, saj so v Grčiji stanujoče osebe večinoma Grki in obratno.

               3.

               Navedenega razlikovanja, ki ni povezano z rabo nepremičnine s strani lastnika, ne bi bilo mogoče upravičiti s socialno politiko ali z nujnostjo zagotovitve javnih prihodkov.


title: Zadeva C-437/09: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. marca 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de grande instance de Périgueux – Francija) – AG2R Prévoyance proti Beaudout Père et Fils SARL (Konkurenca — Členi 101 PDEU, 102 PDEU in 106 PDEU — Sistem dodatnega povračila stroškov za zdravstveno varstvo — Kolektivna pogodba — Obvezna vključitev pri določeni zavarovalni organizaciji — Izrecna izključitev možnosti izjeme od obveznosti vključitve ﾔ Pojem podjetja)

text:
               30.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 130/5

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. marca 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de grande instance de Périgueux – Francija) – AG2R Prévoyance proti Beaudout Père et Fils SARL
   (Zadeva C-437/09) (1)

   (Konkurenca - Členi 101 PDEU, 102 PDEU in 106 PDEU - Sistem dodatnega povračila stroškov za zdravstveno varstvo - Kolektivna pogodba - Obvezna vključitev pri določeni zavarovalni organizaciji - Izrecna izključitev možnosti izjeme od obveznosti vključitve - Pojem podjetja)
   2011/C 130/08
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de grande instance de Périgueux

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: AG2R Prévoyance

      Tožena stranka: Beaudout Père et Fils SARL

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal de grande instance de Périgueux – Konkurenca – Nacionalna ureditev, na podlagi katere je obvezna vključitev vseh podjetij v določenem poklicnem sektorju v zavarovanje pri eni sami imenovani zavarovalnici – Pojem podjetje v smislu člena 81 ES – Organizacija, ki zahteva plačilo prispevkov od podjetja, ki je že sklenilo pogodbo o zavarovanju, ki ponuja večja jamstva – Izrecna izključitve vsakršne možnosti izjeme od obveznosti vključitve – Združljivost takega sistema včlanitve s členoma 81 ES in 82 ES – Tveganje morebitne zlorabe prevladujočega položaja

      Izrek

               1.

               Člen 101 PDEU v povezavi s členom 4(3) PEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje odločitvi javnih organov, da na predlog organizacij, ki zastopajo delodajalce in delavce v nekem sektorju dejavnosti, predpišejo obvezno naravo sporazuma, ki je rezultat kolektivnih pogajanj in v katerem je predvidena obvezna vključitev v sistem dodatnega povračila stroškov za zdravstveno varstvo za vsa podjetja iz zadevnega sektorja, brez možnosti izjeme.

               2.

               Če je treba dejavnost upravljanja sistema dodatnega povračila stroškov za zdravstveno varstvo, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, opredeliti kot gospodarsko dejavnost, kar preveri predložitveno sodišče, potem je treba člena 102 PDEU in 106 PDEU razlagati tako, da v okoliščinah, kakršne so te iz postopka v glavni stvari, ne nasprotujeta temu, da javni organi podelijo zavodu za upravljanje kolektivnih zavarovanj izključno pravico za upravljanje tega sistema, ne da bi imela podjetja iz zadevnega sektorja dejavnosti možnost, da se ne vključijo v ta sistem.

      (1)  UL C 24, 30.1.2010.


title: Zadeva T-246/09: Tožba, vložena 29. junija 2009 — Insula proti Komisiji

text:
               15.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/30

         Tožba, vložena 29. junija 2009 — Insula proti Komisiji
   (Zadeva T-246/09)
   2009/C 193/48
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Conseil scientifique international pour le développement des îles (Insula) (Pariz, Francija) (zastopnika: P.. marcaal in J.-D. Simonet, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Tožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               razglasi naj se, da je zahtevek, s katerim Komisija zahteva vračilo zneska 189 241,64 EUR, neutemeljen in naj se zato Komisiji naloži izdajo dobropisa v znesku 189 241,64 EUR;

               —

               Komisiji naj se naloži povrnitev škode v višini 212 597 EUR;

               —

               podredno, razglasi naj se, da je tožeča stranka upravičena do kompenzacijskega nadomestila v višini 230 025 EUR;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s to tožbo, ki jo je vložila na podlagi arbitražne klavzule, Sodišču prve stopnje predlaga, naj ugotovi, da opomini z dne 25. septembra 2008, 26. marca 2009 in 26. maja 2009, s katerimi je Komisija po prejemu revizijskega poročila urada OLAF, zahtevala vrnitev predplačil, ki jih je izplačala tožeči stranki, niso v skladu z določili pogodb IST-2001-35077 DIAS.NET in IST-1999-20896 MEDIS, sklenjenih v okviru posebnega programa za skupnostne ukrepe raziskovanja, razvoja in predstavitvenih dejavnosti na področju informacijske družbe (1998-2002). Podredno pa tožeča stranka vlaga odškodninski zahtevek.
   Tožeča stranka uveljavlja štiri tožbene razloge.
   S prvim tožbenim razlogom izpodbija upravičenost terjatve, ki jo zahteva Komisija in meni, da je treba šteti, da so vsi izdatki, ki jih je prijavila Komisiji, upravičeni.
   Z drugim tožbenim razlogom navaja, da je Komisija kršila obveznost lojalnega sodelovanja in dobre vere pri izvršitvi pogodbe, v smislu, da ni pravilno izvršila svojih pogodbenih obveznosti, in sicer zlasti s tem, da dolgo ni odgovorila na predlog tožeče stranke v zvezi z dopolnilnim ukrepom in s tem, da je protipravno odpovedala pogodbo MEDIS iz razloga nezadovoljivih rezultatov, čeprav tega razloga ni prej nikoli omenila, odgovornost za to pa je po mnenju tožeče stranke mogoče pripisati samo Komisiji.
   S tretjim tožbenim razlogom tožeča stranka uveljavlja nesorazmernost denarne kazni, ki ji jo je naložila Komisija zaradi domnevnega nespoštovanja določenih računovodskih obveznosti, ki pa, tudi če bi bil njihov obstoj dokazan, v skladu z načeli belgijskega upravnega in civilnega prava ne bi omogočale pravice do vračila skoraj vseh dogovorjenih predplačil. Tožeča stranka zato uveljavlja pravico do odškodnine za opravljene storitve.
   S četrtim tožbenim razlogom tožeča stranka navaja, da Komisija pri vodenju postopka preverjanja in revizije ni spoštovala načela dobrega upravljanja in pravic obrambe.


title: Zadeva C-402/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Anotato Dikastirio Kyprou (Ciper) 16. julija 2013 – Cypra Limited proti Republiki Ciper

text:
               21.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Anotato Dikastirio Kyprou (Ciper) 16. julija 2013 – Cypra Limited proti Republiki Ciper
   (Zadeva C-402/13)
   2013/C 274/23
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Anotato Dikastirio Kyprou

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Cypra Limited

      Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Republika Ciper ki jo zastopata ministrstvo za kmetijstvo, naravne vire in okolje in direktor oddelka veterinarskih služb

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali na podlagi določb Uredbe (ES) št. 854/2004 (1) pristojni organ za imenovanje uradnih veterinarjev, odgovornih za izvajanje veterinarskega nadzora, ki je z Uredbo določen pri zakolu živali, lahko uradni klavnici naloži delovni čas, tako da ji določi delovni čas in čas izvajanja zakola?

               2.

               Ali pristojni organ na podlagi določb Uredbe (ES) št. 854/2004 za imenovanje uradnih veterinarjev, odgovornih za izvajanje veterinarskega nadzora, lahko odkloni napotitev uradnega veterinarja v uradno klavnico, ki zahteva navzočnost uradnega veterinarja ob določenih dnevih in času?

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 854/2004 z dne 29. aprila 2004 o določitvi posebnih predpisov za organizacijo uradnega nadzora proizvodov živalskega izvora, namenjenih za prehrano ljudi (UL L 139, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 3, zvezek 45, str. 75).


title: Zadeva F-161/12: Tožba, vložena 28. decembra 2012 – ZZ proti ECDC

text:
               23.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/27

         Tožba, vložena 28. decembra 2012 – ZZ proti ECDC
   (Zadeva F-161/12)
   2013/C 55/47
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: V. Kolias, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC)

      Predmet in opis spora

   Pridobitev odškodnine za nepremoženjsko škodo, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi odpovedi njene pogodbe o zaposlitvi s strani delodajalca.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Kot odškodnina za nepremoženjsko škodo naj se izplača znesek vsaj 118 500 EUR;

               —

               ECDC naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-238/11 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 8. julija 2013 – Marcuccio proti Komisiji (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Invalidnina — Izplačilo neplačanih plačil — Zamudne obresti — Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena)

text:
               31.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/31

         Sklep Splošnega sodišča z dne 8. julija 2013 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-238/11 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Invalidnina - Izplačilo neplačanih plačil - Zamudne obresti - Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena)
   2013/C 252/50
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall in C. Berardis-Kayser, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferro, odvetnikom)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 15. februarja 2011 v zadevi Marcuccio proti Komisiji (F-81/09, še neobjavljena v ZOdl.), s katero se želi doseči razveljavitev navedene sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrže.

               2.

               L. Marcuccio nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija v okviru tega postopka.

      (1)  UL C 186, 25.6.2011.


title: Zadeva T-250/14: Tožba, vložena 22. aprila 2014 – EEB proti Komisiji

text:
               24.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/30

         Tožba, vložena 22. aprila 2014 – EEB proti Komisiji
   (Zadeva T-250/14)
   2014/C 194/39
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: European Environmental Bureau (EEB) (Bruselj, Belgija) (zastopniki: C. Stothers, Solicitor, M. Van Kerckhove in C. Simphal, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo Evropske komisije zaradi molka organa z dne 13. februarja 2014, ki se v skladu s členom 8(3) Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1) šteje za negativen odgovor, s katerim je bilo zavrnjeno razkritje celotnih in necenzuriranih kopij dopisov z državama članicama glede Prehodnih nacionalnih načrtov (PNN), ki sta jih predlagali in s katerimi se iz novih mejnih vrednosti emisij med letoma 2016 in 2020 izvzema nekatere kurilne naprave, razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: tožena stranka se je v zadevi, za katero člen 6(1) Uredbe (ES) št. 1367/2006 (2) to izrecno izključuje, nezakonito oprla na člen 4(2), prva alinea, Uredbe (ES) št. 1049/2001.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: tožena stranka je ravnala nezakonito, ker izjem iz člena 4 Uredbe (ES) št. 1049/2001 ni razlagala restriktivno, kot to določata člen 6(1) Uredbe (ES) št. 1367/2006 in člen 4(4) Aarhuške konvencije.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: tožena stranka se je v zadevi, v kateri je jasno, da bi bilo treba dokument razkriti, na podlagi člena 4(4) nezakonito posvetovala s tretjimi strankami in se na ta posvet nezakonito oprla za podaljšanje roka za odgovor.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: tožena stranka je ravnala nezakonito, ker ni preučila, za katere dele dokumenta veljajo izjeme, in v skladu s členom 4(6) Uredbe (ES) št. 1049/2001 ni razkrila preostalega dela dokumenta.

               5.

               Peti tožbeni razlog: tožena stranka je ravnala nezakonito, ker s tem ko je odložila dostop, ni zgodaj in dejansko omogočila javnosti, da sodeluje pri pripravi, spreminjanju in ponovnem pregledu PNN, ko so vse možnosti še odprte, kot to določa člen 9 Uredbe (ES) št. 1367/2006.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).

      (2)  Uredba (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti (UL L 264, str. 13).


title: Zadeva T-356/09: Tožba, vložena 16. septembra 2009 – Komisija proti Association Fédération Club B2A

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/78

         Tožba, vložena 16. septembra 2009 – Komisija proti Association Fédération Club B2A
   (Zadeva T-356/09)
   2009/C 267/139
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: A. M. Rouchaud-Joët in N. Bambara, zastopnika, skupaj z E. Bouttier, odvetnik)

      Tožena stranka: Association Fédération Club B2A (Étupes, Francija)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               zvezi Fédération, ki jo zastopa njen predsednik, naj se naloži plačilo zneska […] EUR (…), ki ustreza glavnici 62 500 EUR, in zneska […] EUR (…) zamudnih obresti zapadlih dne […];

               —

               zvezi Fédération naj se naloži plačilo zneska 7 000 EUR za pokritje stroškov Evropske komisije, ki jih je imela z izterjavo dolga;

               —

               zvezi Fédération naj se naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Evropska skupnost, ki jo zastopa Komisija, je s toženo stranko sklenila pogodbo o subvencioniranju projekta Ustanovitev in delovanje zveze regionalnih mrež Buisness Angels za vzhodno Francijo. Projekt, v času katerega je Komisija kot predplačilo toženi stranki izplačala 62 500 EUR, je bil končan 30. septembra 2002.
   V okviru te pogodbe se je tožena stranka med drugim zavezala predložiti končno poročilo. Ker je bilo to pomanjkljivo, je Komisija toženo stranko pozvala, naj predloži poročilo v skladu s cilji. Ker tožena stranka ni odgovorila na ta poziv, kot tudi ne na številne dopise, ji je Komisija poslala opomin glede dolga in nato še nalog za vračilo zneska 62 500 EUR.
   Ker je dolg ostal neplačan, Komisija predlaga, da se toženi stranki naloži plačilo dolgovanega zneska in povrnitev vseh stroškov, ki so Komisiji nastali z izterjavo dolga, pri čemer trdi (i) da tožena stranka ni izpolnila pogodbenih obveznosti, ker ni predložila popolnega končnega poročila in da (ii) je Komisija izplačala znesek 62 500 EUR kot predplačilo do prejetja končnega poročila.


title: Zadeva C-115/15: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 30. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (Anglija in Wales) (civilni oddelek) – Združeno kraljestvo) – Secretary of State for the Home Department/NA (Predhodno odločanje — Člena 20 PDEU in 21 PDEU — Direktiva 2004/38/ES — Člen 13(2), prvi pododstavek, točka (c) — Uredba (EGS) št. 1612/68 — Člen 12 — Pravica do prebivanja družinskih članov državljana Unije — Zakonska zveza med državljanom Unije in državljanom tretje države — Nasilje v družini — Razveza zakonske zveze po odhodu državljana Unije — Ohranitev pravice do prebivanja državljana tretje države, ki ima pravico do varstva in vzgoje skupnih otrok z državljanstvom Unije)

text:
               12.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 335/14

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 30. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (Anglija in Wales) (civilni oddelek) – Združeno kraljestvo) – Secretary of State for the Home Department/NA
   (Zadeva C-115/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člena 20 PDEU in 21 PDEU - Direktiva 2004/38/ES - Člen 13(2), prvi pododstavek, točka (c) - Uredba (EGS) št. 1612/68 - Člen 12 - Pravica do prebivanja družinskih članov državljana Unije - Zakonska zveza med državljanom Unije in državljanom tretje države - Nasilje v družini - Razveza zakonske zveze po odhodu državljana Unije - Ohranitev pravice do prebivanja državljana tretje države, ki ima pravico do varstva in vzgoje skupnih otrok z državljanstvom Unije))
   (2016/C 335/18)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal (Anglija in Wales) (civilni oddelek)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Secretary of State for the Home Department

      Tožena stranka: NA

      ob udeležbi: Aire Centre

      Izrek

               1.

               Člen 13(2), prvi pododstavek, točka (c), Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC je treba razlagati tako, da državljan tretje države, ki se je razvezal od državljana Unije, ki je v času trajanja zakonske zveze nad njim izvajal družinsko nasilje, ne more ohraniti pravice do prebivanja v državi članici gostiteljici na podlagi te določbe, če je zakonec, državljan Unije, zapustil navedeno državo članico pred začetkom postopka za razvezo zakonske zveze.

               2.

               Člen 12 Uredbe Sveta (EGS) št. 1612/68 z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti je treba razlagati tako, da imata otrok in tisti od staršev, ki je državljan tretje države z izključno pravico do varstva in vzgoje tega otroka, v položaju, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, v katerem je drugi od staršev državljan Unije in je bil zaposlen v državi članici gostiteljici, vendar je tam prenehal prebivati, preden se je otrok vključil v izobraževanje, pravico do prebivanja v tej državi na podlagi te določbe.

               3.

               Člen 20 PDEU je treba razlagati tako, da ne zagotavlja pravice do prebivanja v državi članici gostiteljici niti mladoletnemu državljanu Unije, ki od rojstva prebiva v tej državi članici, katere državljanstva nima, niti tistemu od staršev, državljanu tretje države, ki ima izključno pravico do varstva in vzgoje tega mladoletnega otroka, če imata ta pravico do prebivanja v tej državi članici na podlagi določb sekundarnega prava Unije.

               4

               Člen 21 PDEU je treba razlagati tako, da navedenemu mladoletnemu državljanu Unije zagotavlja pravico do prebivanja v državi članici gostiteljici, če izpolnjuje pogoje iz člena 7(1) Direktive 2004/38, kar mora ugotoviti predložitveno sodišče. Če je tako, ta ista določba tistemu od staršev, ki dejansko skrbi za tega državljana Unije, dovoljuje, da z njim prebiva v državi članici gostiteljici.

      (1)  UL C 171, 26.5.2015.


title: Zadeva T-12/08 P: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 6. maja 2009 — M proti EMEI (Pritožba — Javna uprava — Začasni uslužbenci — Invalidnost — Zahteva ponovne obravnave odločbe o zavrnitvi zahteve za sklic invalidske komisije — Ničnostna tožba — Akt, zoper katerega ni pritožbe — Potrditveni akt — Nova in bistvena dejstva — Dopustnost — Nepogodbena odgovornost — Nepremoženjska škoda)

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/40

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 6. maja 2009 — M proti EMEI
   (Zadeva T-12/08 P) (1)

   (Pritožba - Javna uprava - Začasni uslužbenci - Invalidnost - Zahteva ponovne obravnave odločbe o zavrnitvi zahteve za sklic invalidske komisije - Ničnostna tožba - Akt, zoper katerega ni pritožbe - Potrditveni akt - Nova in bistvena dejstva - Dopustnost - Nepogodbena odgovornost - Nepremoženjska škoda)
   2009/C 141/82
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: M (London, Združeno kraljestvo) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska agencija za zdravila (EMEA) (zastopnika: V. Salvatore in N. Rampal Olmedo, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 19. oktobra 2007 v zadevi M proti EMEI (F-23/07, še neobjavljen v ZOdl.) in razveljavitev tega sklepa.

      Izrek

               1.

               Sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 19. oktobra 2007 v zadevi M proti EMEI (F-23/07, še neobjavljen v ZOdl.) se razveljavi.

               2.

               Odločba Evropske agencije za zdravila (EMEA) z dne 25. oktobra 2006 se razglasi za nično v delu, v katerem je bila zavrnjena zahteva M. z dne 8. avgusta 2006, da bi njegov primer obravnavala invalidska komisija.

               3.

               EMEI se naloži, da tožeči stranki plača odškodnino 3 000 evrov.

               4.

               V preostalem se tožba zavrne.

               5.

               EMEI se naloži plačilo stroškov postopka pred Sodiščem za uslužbence in stroškov tega postopka.

      (1)  UL C 64, 8.3.2008.


title: Zadeva T-79/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. oktobra 2015 – Accorinti in drugi/ECB (Nepogodbena odgovornost — Ekonomska in monetarna politika — ECB — Nacionalne centralne banke — Prestrukturiranje grškega javnega dolga — Program odkupa obveznic — Sporazum o menjavi obveznic, ki je v korist zgolj centralnim bankam Eurosistema — Vključenost zasebnega sektorja — Klavzule kolektivnega delovanja — Izboljšanje kakovosti zavarovanja v obliki programa odkupa za podkrepitev kakovosti obveznic kot zavarovanj — Zasebni upniki — Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice — Legitimno pričakovanje — Enako obravnavanje — Odgovornost za zakonit normativni akt — Neobičajna in posebna škoda)

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/33

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. oktobra 2015 – Accorinti in drugi/ECB
   (Zadeva T-79/13) (1)

   ((Nepogodbena odgovornost - Ekonomska in monetarna politika - ECB - Nacionalne centralne banke - Prestrukturiranje grškega javnega dolga - Program odkupa obveznic - Sporazum o menjavi obveznic, ki je v korist zgolj centralnim bankam Eurosistema - Vključenost zasebnega sektorja - Klavzule kolektivnega delovanja - Izboljšanje kakovosti zavarovanja v obliki programa odkupa za podkrepitev kakovosti obveznic kot zavarovanj - Zasebni upniki - Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice - Legitimno pričakovanje - Enako obravnavanje - Odgovornost za zakonit normativni akt - Neobičajna in posebna škoda))
   (2015/C 398/42)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Alessandro Accorinti (Nichelino, Italija) in 214 drugih tožečih strank, katerih imena so navedena v prilogi sodbe (zastopniki: S. Sutti, R. Spelta in G. Sanna, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka (ECB) (zastopniki: najprej S. Bening in P. Papapaschalis, nato P. Senkovic in P. Papapaschalis, ter nazadnje P. Senkovic, zastopniki, skupaj z E. Castellanijem, B. Kaiserjem in T. Lübbigom, odvetniki)

      Predmet

   Odškodninska tožba za povrnitev škode, ki naj bi tožečim strankam nastala zaradi sprejetja Sklepa ECB 2012/153/EU z dne 5. marca 2012 o primernosti tržnih dolžniških instrumentov, ki jih je izdala ali zanje v celoti jamči Helenska republika, v kontekstu ponudbe Helenske republike za izmenjavo dolga (UL L 77, str. 19) in ostalih sklepov Evropske centralne banke, sprejetih v okviru prestrukturiranja grškega dolga.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Alessandru Accorintiju in drugim tožečim strankam, katerih imena so navedena v prilogi, se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 101, 6.4.2013.


title: Združeni zadevi F-23/12 in F-30/12: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 16. septembra 2013 – Glantenay in drugi proti Komisiji (Javni uslužbenci — Javni natečaj — Obvestilo o natečaju EPSO/AD/204/10 — Izbira na podlagi kvalifikacij — Izključitev kandidatov brez konkretnega preverjanja njihovih diplom in delovnih izkušenj)

text:
               8.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/31

      Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 16. septembra 2013 – Glantenay in drugi proti Komisiji
      (Združeni zadevi F-23/12 in F-30/12) (1)

      (Javni uslužbenci - Javni natečaj - Obvestilo o natečaju EPSO/AD/204/10 - Izbira na podlagi kvalifikacij - Izključitev kandidatov brez konkretnega preverjanja njihovih diplom in delovnih izkušenj)
      (2014/C 71/59)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Jérôme Glantenay in drugi (Bruselj, Belgija) (zastopnik: C. Mourato, odvetnik)

         Tožeča stranka: Marco Cecchetto (Rovigo, Italija) (zastopnik: C. Mourato, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in G. Gattinara, zastopnika)

         Predmet

      Predlog za razglasitev ničnosti odločbe komisije javnega natečaja EPSO/AD/204/10, da se tožečih strank ne pripusti k naslednji fazi javnega natečaja.

         Izrek

                  1.

                  Odločbe komisije javnega natečaja EPSO/AD/204/10, da se prijave kandidatov D. Bonaguria, M. Cecchetta, A. Gecse, J. Glantenaya, B. Gorgola, A. Kalameesa in K. Skrobicha ter kandidatk I. Venckunaite in M. Załęske izključijo iz natečaja, ne da bi se te obravnavale v drugi fazi izbire na podlagi kvalifikacij, ki je bila določena v obvestilu o natečaju, se razglasijo za nične.

                  2.

                  V preostalem se tožbi v zadevah F-23/12 in F-30/12 zavrneta.

                  3.

                  Evropska komisija nosi devet desetin svojih stroškov in se je naloži plačilo stroškov, ki so jih priglasili D. Bonagurio, M. Cecchetto, A. Gecse, J. Glantenay, B. Gorgol, A. Kalamees, K. Skrobich, I. Venckunaite in M. Załęska.

                  4.

                  I. Cruceru nosi svoje stroške in se ji naloži plačilo ene desetine stroškov, ki jih je priglasila Evropska komisija.

         (1)  UL C 138, 12.5.2012, str. 35; UL C 138, 12.5.2012, str. 36.


title: Zadeva T-292/15: Tožba, vložena 3. junija 2015 – Vakakis/Komisija

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/73

         Tožba, vložena 3. junija 2015 – Vakakis/Komisija
   (Zadeva T-292/15)
   (2015/C 294/88)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Vakakis International – Symvouloi gia Agrotiki Anaptixi AE (Atene, Grčija) (zastopniki: B. O'Connor, Solicitor, S. gubel in E. Bertolotto, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da mora Komisija na podlagi člena 340 PDEU povrniti vso škodo, ki je tožeči stranki nastala zaradi nezakonitega ravnanja Komisije v zadevnem postopku javnega naročila, vključno s:

                           —

                           stroški in izdatki celotnega sodelovanja pri izvedenem javnem naročilu;

                           —

                           stroški izpodbijanja zakonitosti izvedenega javnega naročila;

                           —

                           izgubljenim dobičkom;

                           —

                           zamujenimi priložnostmi.

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov te tožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija je kršila načela enakega obravnavanja, dobrega upravljanja in zaupanja v pravo, kot so določena v Uredbi Sveta št. 1605/2002 (v nadaljevanju: finančna uredba) in v Praktičnem vodiču po postopkih javnih naročil v okviru zunanjih ukrepov EU (v nadaljevanju: PRAG), ker ni ustrezno nadzorovala postopka javnega razpisa, hitro opravila preiskave in posredovala popolne informacije o obravnavi pritožbe, ki jo je vložila družba Vakakis;

               2.

               Drugi tožbeni razlog: tožeča stranka je bila oškodovana zaradi slabega upravljanja Komisije in njene odločitve, da se pogodba sklene z družbo Agriconsulting.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: tožeči stranki je nastala škoda zaradi nepravilnega ravnanja Komisije in kršitve splošnih načel Unije, in sicer načel enakega obravnavanja, dobrega upravljanja in varstva zaupanja v pravo, ter kršitve člena 94 finančne uredbe in dela 2.3.6. PRAG.


title: Zadeva T-385/04: Tožba Gregoria Valera Jordane proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 20. septembra 2004

text:
               20.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 284/27

         Tožba Gregoria Valera Jordane proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 20. septembra 2004
   (Zadeva T-385/04)
   (2004/C 284/54)
   Jezik postopka: francoščina
   Gregorio Valero Jordana, stanujoč v Bruslju (Belgija), ki ga zastopata Massimo Merola in Isabelle van Schendel, avocats, je dne 20. septembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo generalnega direktorja pravne službe, s katero mu je v napredovalnem obdobju 2003 dodelil eno samo prednostno točko, kot izhaja iz informacijskega sistema Sysper 2;

               —

               razglasi za nično odločbo OPI, s katero se tožeči stranki dodeli skupno 20 točk v napredovalnem obdobju 2003, kot izhaja iz informacijskega sistema Sysper 2; seznam uradnikov naziva A5, ki izpolnjujejo pogoje za napredovanje za obdobje 2003 in so delovno uspešni, ki ga je sestavil Odbor za napredovanje, objavljen v Upravnem obvestilu št. 69-2003 z dne 13. novembra 2003; seznam uradnikov, ki so v obdobju 2003 napredovali v naziv A4, objavljen v Upravnem obvestilu št. 73-2003 z dne 27. novembra 2003; in odločbo, s katero se tožeče stranke ne uvrsti v zgoraj navedene sezname;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka v tej zadevi ugovarja tako dodelitvi prednostne točke za ocenjevalno obdobje 2003, kot tudi zavrnitvi s strani OPI glede njenega napredovanja v naziv A4 za to isto obdobje.
   V utemeljitev svojih navedb najprej navaja, da mora biti skladno s členom 45 Kadrovskih predpisov uspešnost merilo za dodeljevanje prednostnih točk Generalnega direktorata in za napredovanje. Vendar pa se pri načinu, po katerem se odloča v tem primeru, o napredovanjih odloča na podlagi prednostnih točk, dodeljenih na predlog vsakega generalnega direktorata ali odbora za napredovanje, brez kakršnegakoli primerjalnega preizkusa delovne uspešnosti vseh uradnikov vseh nazivov, ki izpolnjujejo pogoje za napredovanje. Posledično členi 6, 8 in 10 odločbe Komisije z dne 26. aprila 2002 glede splošnih izvedbenih določb za člen 45 Kadrovskih predpisov (SID) kršijo člen 45 Kadrovskih predpisov. Nadalje s tem, ko ta pravila dodelijo vsakem generalnem direktoratu enotno kvoto točk na funkcionarja, ovirajo OPI, da bi izvedel primerjalni preizkus.
   Tožeča stranka v btej zvezi pojasnuje, da so izpodbijane odločbe rezultat meril, ki jih je postavila pravna služba za dodelitev prednostnih točk, kar vodi do dodajanja teh točk prvenstveno uradnikom z najdaljšo delovno dobo v nazivu, ne glede na njihovo delovno uspešnost. Tak način naj bi pomenil zlorabo pooblastil, saj naj bi bil njegov namen doseči napredovanja kar največjega števila in pripravo na napredovanja v naslednjih letih, ki je različen od namena, ki ga zasledujejo Kadrovski predpisi, to je nagrada za delovno uspešnost.
   Poleg tega tožeča stranka navaja dve kršitvi postopka, saj je bilo o dodelitvi prednostnih točk odločeno brez predloga pravne službe in brez obvezne obrazložitve.
   Tožeča stranka navaja tudi kršitev pravice do razvoja kariere in nezakonitost členov 9, 12(3) in 13 (SID).


title: Zadeva T-669/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 12. oktobra 2016 – Lysoform Dr. Hans Rosemann in drugi/ECHA (Ničnostna tožba – Vpis družbe na seznam iz člena 95 Uredbe (EU) št. 528/2012 kot dobaviteljice aktivne snovi – Neobstoj neposrednega nanašanja – Nedopustnost)

text:
               5.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 454/27

      Sklep Splošnega sodišča z dne 12. oktobra 2016 – Lysoform Dr. Hans Rosemann in drugi/ECHA
      (Zadeva T-669/15) (1)

      ((Ničnostna tožba - Vpis družbe na seznam iz člena 95 Uredbe (EU) št. 528/2012 kot dobaviteljice aktivne snovi - Neobstoj neposrednega nanašanja - Nedopustnost))
      (2016/C 454/48)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeče stranke: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH (Berlin, Nemčija), Ecolab Deutschland GmbH (Monheim, Nemčija), Schülke & Mayr GmbH (Norderstedt, Nemčija) in Diversey Europe Operations BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastopniki: K. Van Maldegem, M. Grunchard in P. Sellar, odvetniki)

         Tožene stranke: Evropska agencija za kemikalije ECHA (zastopniki: M. Heikkilä in C. Buchanan, agenta, skupaj s P. Oliverjem)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe ECHA z dne 16. julija 2015 o vpisu družbe BASF SE, s sedežem v Nemčiji, na seznam iz člena 95(1) Uredbe (EU) št. 528/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012 o dostopnosti na trgu in uporabi biocidnih proizvodov (UL 2012, L 167, str. 1) kot dobaviteljice aktivne snovi.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže kot nedopustna.

                  2.

                  O predlogih za intervencijo družb Oxea GmbH in BASF SE ni treba odločiti.

                  3.

                  Družbe Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH, Schülke & Mayr GmbH in Diversey Europe Operations BV nosijo svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska agencija za kemikalije (ECHA), razen tistih, ki so povezani s predlogi za intervencijo.

                  4.

                  Družbe Lysoform Dr. Hans Rosemann, Ecolab Deutschland, Schülke & Mayr, Diversey Europe Operations, ECHA, družbi Oxea in BASF nosijo vsaka svoje stroške, povezane s predlogi za intervencijo.

         (1)  UL C 48, 8.2.2016.