               25.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/23

         Tožba Posten Norge AS proti Nadzornemu organu Efte, vložena 14. septembra 2010
   (Zadeva E-15/10)
   2010/C 320/12
   Podjetje Posten Norge AS, ki jo zastopata odvetnika Siri Teigum in Frode Elgesem, Advokatfirmaet Thommessen AS, Haakon VIIs gate 10, 0116 Oslo, NORWAY, je 14. septembra 2010 pri Sodišču Efte vložila tožbo proti Nadzornemu organu Efte.
   Tožnik predlaga Sodišču Efte, naj:

               —

               razglasi izpodbijano odločbo za nično,

               —

               odpravi ali znatno zniža globo,

               —

               Nadzornemu organu Efte naloži plačilo stroškov.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               Tožnik, podjetje Posten Norge AS, upravlja nacionalne poštne storitve na Norveškem, ki zajemajo pošto, pakete in finančne storitve. Edini lastnik je še vedno norveška država. Večina storitev podjetja Posten Norge AS (90 %) je izpostavljena konkurenci.

               —

               S svojo odločbo z dne 14. julija 2010 v zadevi št. 34250 „Norway Post/Privpak“, je Nadzorni organ Efte ugotovil, da je podjetje Posten Norge AS storilo eno in nenehno kršitev člena 54 Sporazuma EGP od 20. septembra 2000 do 31. marca 2006 na trgu dostavljanja paketov potrošnikom prek okenc na Norveškem, ker je uporabljalo strategijo ekskluzivnosti s prednostno obravnavo pri vzpostavitvi in vzdrževanju svoje mreže „pošt v trgovini“ (Post-in-Shop). Zato mu je bila naložena globa v višini 12,89 milijona EUR.

               —

               Tožnik trdi, da je treba odločbo razglasiti za nično, ker:

                           —

                           je Nadzorni organ Efte napačno razlagal in uporabljal člen 54 Sporazuma EGP, ko je navajal, da zlorabo pomeni kateri koli škodljiv vpliv na sposobnost tekmeca, da konkurira,

                           —

                           Nadzorni organ Efte ni dokazal, da je podjetje Posten Norge AS v tem primeru kršilo pravila konkurence, zlasti ker ni dokazal, da je strategija ekskluzivnosti onemogočila novim udeležencem trga, da učinkovito konkurirajo, omejila njihov dostop do vodilne trgovine z živili ter verig kioskov in črpalk na način, ki bi pomenil zlorabo, ali imel dejanske protikonkurenčne učinke,

                           —

                           je bilo v vsakem primeru ravnanje podjetja Posten Norge AS objektivno upravičeno.

               —

               Kot drugo možnost tožnik navaja, da je treba globo znatno zmanjšati, saj:

                           —

                           je Nadzorni organ Efte napačno ocenil trajanje domnevne kršitve,

                           —

                           Nadzorni organ Efte ni pravilno ocenil resnosti kršitve,

                           —

                           Nadzorni organ Efte ni zaključil upravnih postopkov v razumnem času, zaradi česar je treba globo zmanjšati za najmanj 50 %.


title: Zadeva C-527/08: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 3. septembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2005/65/ES — Prometna politika — Varnost pristaniške infrastrukture — Neopravljen prenos v predpisanem roku)

text:
               24.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/7

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 3. septembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-527/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2005/65/ES - Prometna politika - Varnost pristaniške infrastrukture - Neopravljen prenos v predpisanem roku)
   2009/C 256/12
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: K. Simonsson in A.-A. Gilly, zastopnika)

      Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnik: S. Ossowski, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/65/ES z dne 26. oktobra 2005 o krepitvi varnosti v pristaniščih (UL L 310, str. 28), v predpisanem roku

      Izrek

               1.

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska s tem, da v predpisanem roku ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/65/ES z dne 26. oktobra 2005 o krepitvi varnosti v pristaniščih, ni izpolnilo obveznosti iz člena 18 te direktive.

               2.

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 19, 24.01.2009.


title: Zadeva C-369/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 13. julija 2015 – Siderúrgica Sevillana S.A./Administración del Estado

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/35

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 13. julija 2015 – Siderúrgica Sevillana S.A./Administración del Estado
   (Zadeva C-369/15)
   (2015/C 311/41)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Siderúrgica Sevillana S.A.

      Tožena stranka: Administración del Estado

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je Sklep 2013/448/EU (1) v nasprotju s členom 296 Pogodbe o delovanju Evropske unije in členom 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (2), ker je bil korekcijski faktor določen z mehanizmom, ki v nasprotju z obveznostjo obrazložitve lastnikom zadevnih naprav ne omogoča, da bi se seznanili s podatki, izračuni in merili, ki so bili upoštevani pri njegovem sprejetju?

               2.

               Ali Sklep 2013/448/EU z načinom, na katerega opredeljuje omejitev emisij iz industrije in medsektorski korekcijski faktor, ki sta določena s členom 10a(5) Direktive 2003/87/ES (3) in členom 15 Sklepa 2011/278/EU (4), krši člena 10a(1) in 23(3) navedene direktive iz leta 2003, ker ni bil pripravljen v skladu s pravili regulativnega postopka s pregledom, ki ga ureja Sklep 1999/468/ES (5)?

               3.

               Ob upoštevanju, da Sklep 2013/448/EU in/ali člen 15 Sklepa 2011/278/EU ustvarjata neravnovesje med:

                           —

                           osnovo za izračun, določeno v členu 10a(5)(a) in (b) Direktive 2003/87/ES, ker v navedene osnove ne vključujeta emisij iz proizvodnje električne energije, povezanih z izgorevanjem odpadnih plinov, in iz soproizvodnje toplote, ki nastajajo v napravah, vključenih v Prilogo I k navedeni direktivi, in

                           —

                           merili, določenimi v členu 10a(1) in (4) navedene direktive, za brezplačno dodelitev pravic do emisije, ki pa vključuje to vrsto emisij:

                                       (a)

                                       Ali Sklep 2013/448/EU in/ali člen 15 Sklepa 2011/278/EU kršita člen 10a(5) v zvezi s členom 3(u) in tretjim pododstavkom in fine navedenega člena 10a(1) Direktive 2003/87/ES, ko določata, da so – za določitev omejitve emisij v industriji – emisije, proizvedene pri izgorevanju odpadnih plinov ali pri proizvajanju toplote v napravah, ki proizvajajo električno energijo in so vključene v Prilogo I k navedeni direktivi, vsekakor emisije iz „električnih generatorjev“ in morajo zato biti izključene iz tega izračuna?

                                       (b)

                                       Ali Sklep 2013/448/EU in/ali člen 15 Sklepa 2011/278/EU tudi v primeru nikalnega odgovora na prejšnje vprašanje kršita člen 10a(5) Direktive 2003/87/ES in/ali cilje te direktive, ker iz osnove za izračun omejitve emisij v industriji, ki jo ureja ta določba, izključujeta emisije, ki nastajajo pri proizvodnji električne energije iz odpadnih plinov in s soproizvodnjo toplote v napravah, ki so vključene v Prilogo I k navedeni direktivi, za katere pa se lahko kljub temu brezplačno dodelijo pravice do emisije v skladu s členom 10a, od (1) do (4), iste direktive?

               4.

               Ali sta Sklep Komisije 2013/448/EU in po potrebi Sklep 2011/278/EU, ki ga izvršuje, v nasprotju s členom 10a(12) Direktive, ker medsektorski korekcijski faktor razširjata na sektorje, določene v Sklepu Komisije 2010/2/EU (6) (sedaj Sklep 2014/746/EU) (7), ker se šteje, da so izpostavljeni visokemu tveganju premestitve emisij CO2, zaradi česar so dodeljene brezplačne pravice do emisije zmanjšane?

               5.

               Ali Sklep 2013/448/UE krši člen 10a(5) Direktive 2003/87/ES, ker Evropska komisija pri določitvi preverjenih emisij, nastalih v obdobju 2005–2007, na katero se nanašata točki (a) in (b) navedenega odstavka:

                           (a)

                           ni upoštevala emisij, ki niso bile navedene v neodvisni evidenci transakcij Skupnosti, čeprav je šlo za emisije, ki jih v zadevnem obdobju ni bilo treba evidentirati;

                           (b)

                           je, kolikor je bilo mogoče, upoštevne podatke o emisijah ekstrapolirala iz emisij, ki so bile preverjene po letu 2008, tako da je v obratni smeri uporabila faktor 1,74 %;

                           (c)

                           je izključila vse emisije iz naprav, ki so bile zaprte pred 30. junijem 2011.

      (1)  Sklep Komisije z dne 5. septembra 2013 v zvezi z nacionalnimi izvedbenimi ukrepi za prehodno brezplačno dodeljevanje pravic do emisije toplogrednih plinov v skladu s členom 11(3) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 240, str. 27).

      (2)  UL 2000, C 364, str. 1.

      (3)  Direktiva 2003/87/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL L 275, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 631).

      (4)  Sklep Komisije z dne 27. aprila 2011 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 130, str. 1).

      (5)  Sklep Sveta z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (UL L 184, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 124).

      (6)  Sklep Komisije z dne 24. decembra 2009 o določitvi seznama sektorjev in delov sektorjev v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta, ki veljajo za izpostavljene visokemu tveganju premestitve emisij CO 2 (UL L 1, 2010, str. 10).

      (7)  UL L 308, str. 114.


title: Zadeva T-27/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. junija 2017 – Združeno kraljestvo/Komisija (EKJS in EKSRP — Odhodki, izključeni iz financiranja — Sadje in zelenjava — Napačna uporaba prava — Člen 3(1) in (3) Uredbe (ES) št. 1433/2003 — Člen 52(1) in (2) Uredbe (ES) št. 1580/2007 — Načelo zakonitost — Pravna varnost — Enako obravnavanje — Načelo prepovedi diskriminacije — Obveznosti obrazložitve)

text:
               21.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 277/37

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. junija 2017 – Združeno kraljestvo/Komisija
   (Zadeva T-27/16) (1)

   ((EKJS in EKSRP - Odhodki, izključeni iz financiranja - Sadje in zelenjava - Napačna uporaba prava - Člen 3(1) in (3) Uredbe (ES) št. 1433/2003 - Člen 52(1) in (2) Uredbe (ES) št. 1580/2007 - Načelo zakonitost - Pravna varnost - Enako obravnavanje - Načelo prepovedi diskriminacije - Obveznosti obrazložitve))
   (2017/C 277/55)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: J. Kraehling in G. Brown, agentki, skupaj s S. Lee in M. Gray, barristers)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Sauka in K. Skelly agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2015/2098 z dne 13. novembra 2015 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL 2015, L 303, str. 35), s katerim je Komisija za proračunska leta od 2008 do 2012 skupni finančni popravek v znesku 1 849 194,86 EUR, potem ko je izključila nekatere odhodke glede operativnih programov organizacij pridelovalcev sadja in zelenjave v Združenem kraljestvu za leti 2008 in 2009, in sicer zaradi pomanjkljivosti v sistemu ključnega nadzora teh programov.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 111, 29.3.2016.


title: Zadeva C-149/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Liège (Belgija) 30. marca 2015 – Sabrina Wathelet/Garage Bietheres & Fils SPRL

text:
               29.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Liège (Belgija) 30. marca 2015 – Sabrina Wathelet/Garage Bietheres & Fils SPRL
   (Zadeva C-149/15)
   (2015/C 213/25)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour d'appel de Liège

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Sabrina Wathelet

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Garage Bietheres & Fils SPRL

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba pojem „prodajalec“ potrošniškega blaga iz člena 1649a belgijskega civilnega zakonika, ki je bil vstavljen z zakonom z dne 1. septembra 1994 z naslovom „loi relative à la protection des consommateurs en cas de vente de biens de consommation“ (zakon o varstvu potrošnikov pri prodaji potrošniškega blaga), s katerim je bila v belgijsko pravo prenesena evropska Direktiva 1999/44 z dne 25. maja 1999 o nekaterih vidikih prodaje potrošniškega blaga in z njim povezanih garancij (1) razlagati tako, da se ne nanaša samo na poklicnega prodajalca, ki kot prodajalec prenese lastninsko pravico na potrošniškem blagu na potrošnika, ampak tudi na poklicnega prodajalca, ki nastopa kot posrednik za nepoklicnega prodajalca, ne glede na to, ali je za svoje posredovanje plačan in ali je potencialnega kupca obvestil o tem, da je prodajalec posameznik?

      (1)  Direktiva 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. maja 1999 o nekaterih vidikih prodaje potrošniškega blaga in z njim povezanih garancij (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 4, str. 223).


title: Zadeva T-158/09: Tožba, vložena 14. aprila 2009 — Helenska republika proti Komisiji

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/43

         Tožba, vložena 14. aprila 2009 — Helenska republika proti Komisiji
   (Zadeva T-158/09)
   2009/C 153/85
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Helenska republika (zastopniki: B. Karrà, I. Chalkìas in S. Papaioannu, zastopniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije C(2009)810 z dne 13. februarja 2009 o finančnih posledicah v okviru obračuna izdatkov, financiranih iz EKUJS, v določenih primerih nepravilnosti s strani gospodarskih subjektov, naj se razglasi za nično ali spremeni v delu, ki se nanaša na Helensko republiko;

               —

               tožeči stranki naj se vrne znesek 50 %, ki je bil zadržan na podlagi člena 32(5) Uredbe št. 1290/05 v primerih 3, 4 in od 6 do 13 (razen 7), v katerih ni bilo nepravilnosti, ali v primeru 2, v katerem je bil dolžnik plačilno nesposoben;

               —

               plačilo stroškov postopka naj se naloži Komisiji.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija je z Odločbo C(2009)810 z dne 13. februarja 2009 o finančnih posledicah v okviru obračuna izdatkov, financiranih iz EKUJS, v določenih primerih nepravilnosti s strani gospodarskih subjektov tožeči stranki naložila finančne popravke v višini 13 348 979,02 EUR, ker so bili grški organi po mnenju Komisije v obdobju štirih let od prve ugotovitve nepravilnosti malomarni in ker niso izterjali zneskov, ki so bili neupravičeno plačani petim podjetjem, ki delujejo v vinskem sektorju, sektorju bombaža in drugih, ter osmim podjetjem za serijsko proizvodnjo, ki so bila uvrščena v shemo potrošniških subvencij za oljčno olje.
   Helenska republika v prvem splošnem ničnostnem razlogu trdi, da v nobenem izmed trinajstih obravnavanih primerov ni pravno veljavne podlage za naložitev popravkov, ker je Komisija napačno razlagala in uporabila člena 31(1) in 32(8) Uredbe (ES) št. 1290/05 (1), ki sta bila navedena kot upoštevni določbi. Tožeča stranka trdi tudi, da je Komisija storila očitno bistveno napako in napačno ocenila dejanske okoliščine dejanj pristojnih grških organov in da poleg tega obrazložitev izpodbijane odločbe, ki temelji na napačni domnevi, da se je rok štirih let od prve ugotovitve nepravilnosti iztekel, ne da bi bil uveden postopek oziroma veljaven postopek za izterjavo, ne izpolnjuje zahtev iz člena 253 ES, ker je pomanjkljiva, nepopolna in nedoločena in ker ne izpodbije trditev, ki jih je Grčija navedla med dvostranskimi pogovori v postopku pred poravnalnim organom.
   Tožeča stranka v drugem ničnostnem razlogu trdi, da Komisija neupravičeno ni uporabila člena 32(5) in (6)(a) in (b) Uredbe (ES) št. 1290/05 namesto odstavkov 1 in 8 istega člena za štiri primere, kar je povzročilo, da je zadevni znesek naložila tožeči stranki namesto EKUJS.
   Tožeča stranka v tretjem ničnostnem razlogu trdi, da se določba člena 32 Uredbe (ES) št. 1290/05, ki za uvedbo vseh upravnih in sodnih postopkov, ki jih nacionalna zakonodaja določa za izterjavo vračila, določa rok enega leta od prve upravne ali sodne odločbe, nanaša le na nepravilnosti, do katerih je prišlo po začetku uporabe zadevne ureditve, in se ne more nanašati na nepravilnosti, ki so se zgodile pred desetletjem, ko je veljala druga pravna ureditev, ki ni določala podobnega roka, ampak je bil nadzor omejen z razumnim rokom.
   Tožeča stranka v četrtem ničnostnem razlogu trdi, da je zahtevek Komisije za plačilo spornih zneskov po preteku petnajstih do dvajsetih let od zadevnih nepravilnosti zastaral zaradi predolgega trajanja postopka oziroma podredno, da je bilo kršeno načelo pravne varnosti.
   Nazadnje, tožeča stranka v petem ničnostnem razlogu trdi, da ker v primerih 3, 4, 6, 8 in 13 nepravilnosti ni, se vedno, ko gre za izterjavo, uporablja pravilo 24 mesecev iz člena 31(4) Uredbe (ES) št. 1290/05 in da zato naložitev zneskov, ki se nanašajo na obdobje, ki močno presega 24 mesecev od takrat, ko so bili sporočeni rezultati nadzora, ni pravilno in mora biti razglašeno za nično.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 209, str. 1).


title: Zadeva C-463/13: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 22. januarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Stanley International Betting Ltd, Stanleybet Malta Ltd/Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato (Predhodno odločanje – Člena 49 PDEU in 56 PDEU – Svoboda ustanavljanja – Svobodno opravljanje storitev – Igre na srečo – Nacionalna ureditev – Preureditev sistema koncesij s časovno uskladitvijo njihovega prenehanja – Nov javni razpis – Koncesije za krajše obdobje od obdobja prejšnjih koncesij – Omejitev – Nujni razlogi v splošnem interesu – Sorazmernost)

text:
               30.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/8

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 22. januarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Stanley International Betting Ltd, Stanleybet Malta Ltd/Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato
      (Zadeva C-463/13) (1)

      ((Predhodno odločanje - Člena 49 PDEU in 56 PDEU - Svoboda ustanavljanja - Svobodno opravljanje storitev - Igre na srečo - Nacionalna ureditev - Preureditev sistema koncesij s časovno uskladitvijo njihovega prenehanja - Nov javni razpis - Koncesije za krajše obdobje od obdobja prejšnjih koncesij - Omejitev - Nujni razlogi v splošnem interesu - Sorazmernost))
      (2015/C 107/09)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: Stanley International Betting Ltd, Stanleybet Malta Ltd

         Toženi stranki: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato

         Ob udeležbi: Intralot Italia SpA, SNAI SpA, Galassia Game Srl, Eurobet Italia Srl unipersonale, Lottomatica Scommesse Srl, Sisal Match Point SpA, Cogetech Gaming Srl

         Izrek

      Člena 49 PDEU in 56 PDEU ter načeli enakega obravnavanja in učinkovitosti je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni zakonodaji, kot je ta iz zadeve v glavni stvari, ki določa izvedbo novega javnega razpisa za podelitev koncesij za krajše obdobje od obdobja prej podeljenih koncesij zaradi preureditve sistema s časovno uskladitvijo prenehanja koncesij.

         (1)  UL C 344, 23.11.2013.


title: Zadeva T-54/15: Tožba, vložena 2. februarja 2015 – Jääkiekon SM-liiga/UUNT (Liiga)

text:
               30.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/34

      Tožba, vložena 2. februarja 2015 – Jääkiekon SM-liiga/UUNT (Liiga)
      (Zadeva T-54/15)
      (2015/C 107/44)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Jääkiekon SM-liiga Oy (Helsinki, Finska) (zastopnik: L. Laaksonen, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

         Podatki o postopku pred UUNT

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedni element „Liiga“ – Prijava št. 12 056 792

         Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 1. decembra 2014 v zadevi R 576/2014-2

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo in dovoli registracijo znamke;

                  —

                  naloži UUNT plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev členov 7(1)(b) in 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva F-98/12: Tožba, vložena 17. septembra 2012 – ZZ proti Svetu

text:
               10.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/24

         Tožba, vložena 17. septembra 2012 – ZZ proti Svetu
   (Zadeva F-98/12)
   2012/C 343/41
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločb OPI, da tožeča stranka v napredovalnih obdobjih 2008 in 2009 ne napreduje v naziv AD12.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločbi OPI, da tožeča stranka v napredovalnih obdobjih 2008 in 2009 ne napreduje v naziv AD12, naj se razglasita za nični;

               —

               če je potrebno, naj se odločba OPI z dne 6. junija 2012 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke zoper odločitev o njenem nenapredovanju v naziv AD12 v napredovalnih obdobjih 2008 in 2009, razglasi za nično;

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-635/11: Tožba, vložena 9. decembra 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski

text:
               25.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 58/4

         Tožba, vložena 9. decembra 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-635/11)
   2012/C 58/05
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Enegren in M. van Beek)

      Tožena stranka: Kraljevina Nizozemska

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka predlaga,

               —

               naj se ugotovi, da je Kraljevina Nizozemska s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih upravnih predpisov, ki so potrebni za zagotovitev, da imajo delavci v primeru družbe, nastale s čezmejno združitvijo, ki ima registriran sedež na Nizozemskem, v obratih te družbe, ki se nahajajo v drugih državah članicah, enaka upravičenja izvrševanja pravic do soodločanja, kot so zagotovljene delavcem na Nizozemskem, kršila svoje obveznosti iz člena 16(2), prvi stavek, (b) drugi del stavka, Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/56/ES z dne 26. oktobra 2005 o čezmejnih združitvah kapitalskih družb (1);

               —

               Kraljevini Nizozemski naj se naložijo stroški postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Iz člena 16(2)(b) Direktive 2005/56/ES je razvidno, da mora biti v nacionalnem pravu države članice, v kateri ima družba, ki je nastala s čezmejno združitvijo, registriran sedež, določeno, da imajo delavci v obratih družbe, ki je nastala s čezmejno združitvijo, ki se nahajajo v drugih državah članicah, v družbi, ki je nastala s čezmejno združitvijo enaka upravičenja izvrševanja pravic do soodločanja, kot so zagotovljena delavcem v tisti državi članici, v kateri ima ta nova družba registriran sedež.
   Zato mora nacionalno pravo za prenos Direktive urediti vse situacije, predvidene v členu 16(2) Direktive.
   To se na Nizozemskem ni zgodilo.

      (1)  UL L 310, str. 1.


title: Zadeva C-65/11: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 25. aprila 2013 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski (Neizpolnitev obveznosti države — Obdavčenje — Direktiva 2006/112/ES — Člena 9 in 11 — Nacionalna zakonodaja, ki dopušča vključitev oseb, ki niso davčni zavezanci, v skupino oseb, ki so lahko obravnavane kot en zavezanec za DDV — Posvetovanje z odborom za DDV)

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/3

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 25. aprila 2013 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-65/11) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Obdavčenje - Direktiva 2006/112/ES - Člena 9 in 11 - Nacionalna zakonodaja, ki dopušča vključitev oseb, ki niso davčni zavezanci, v skupino oseb, ki so lahko obravnavane kot en zavezanec za DDV - Posvetovanje z odborom za DDV)
   2013/C 171/04
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Nijenhuis, R. Lyal in D. Triantafyllou, agenti)

      Tožena stranka: Kraljevina Nizozemska (zastopniki: C. Wissels, M. de Ree in M. Noort, agenti)

      Intervenienti v podporo tožene stranke: Češka republika (zastopnik: M. Smolek, agent), Kraljevina Danska (zastopnika: sprva C. Vang, nato V. Pasternak Jørgensen, agenta), Irska (zastopniki: D. O’Hagan, agent, skupaj z G. Clohessyjem, SC, in N. Traversom, BL), Republika Finska (zastopnika: H. Leppo in S. Hartikainen, agenta), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: H. Walker, agent, skupaj z M. Halle, QC)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 9 in 11 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Vključitev oseb, ki niso davčni zavezanci, v skupino zavezancev za DDV – Neposvetovanje z odborom za DDV glede sprememb, ki so začele veljati po vzpostavitvi instituta skupine zavezancev za DDV

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Češka republika, Kraljevina Danska, Irska, Republika Finska in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 130, 30.4.2011.


title: Zadeva T-537/10: Tožba, vložena 26. novembra 2010 – Adamowski proti UUNT – Fagumit (FAGUMIT)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/46

         Tožba, vložena 26. novembra 2010 – Adamowski proti UUNT – Fagumit (FAGUMIT)
   (Zadeva T-537/10)
   ()
   2011/C 30/84
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ursula Adamowski (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: D. von Schultz, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Fabryka Węży Gumowych i Tworzyw Sztucznych Fagumit Sp. z o.o. (Wolbrom, Poljska)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 3. septembra 2010 v zadevi R 1002/2009-1 naj se razveljavi;

               —

               predlog za razglasitev ničnosti znamke Skupnosti št. 3 005 980 naj se zavrne;

               —

               UUNT naj se naložijo stroški postopka za razveljavitev, pritožbenega in tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedo „FAGUMIT“ za proizvode iz razredov 12 in 17.

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Fabryka Węży Gumowych i Tworzyw Sztucznych Fagumit Sp. z o.o.

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: nacionalna figurativna znamka, ki vsebuje besedo „FAGUMIT“, za proizvode iz razreda 17.

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev predloga za razglasitev ničnosti.

      Odločba odbora za pritožbe: pritožbi se ugodi in znamka se razglasi za nično.

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 53(1)(c) v povezavi s členom 8(4) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), ker druga stranka v postopku pred odborom za pritožbo ni predložila zakonsko veljavnega dokaza, iz katerega bi bila razvidna dejanska uporaba firme „FAGUMIT“; kršitev člena 53(1)(b) v povezavi s členom 8(3) Uredbe (ES) št. 207/2009, ker se je druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe z registracijo dejansko strinjala z registracijo pravice iz znamke na imenu „FAGUMIT“, ter kršitev člena 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009, ker tožeči stranki ni mogoče očitati, da je v času prijave izpodbijane znamke Skupnosti ravnala v slabi veri.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).


title: Zadeva C-590/14 P: Pritožba, ki jo je Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) vložila 18. decembra 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 8. oktobra 2014 v zadevi T-542/11, Alouminion/Komisija

text:
               23.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/26

         Pritožba, ki jo je Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) vložila 18. decembra 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 8. oktobra 2014 v zadevi T-542/11, Alouminion/Komisija
   (Zadeva C-590/14 P)
   (2015/C 065/36)
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Pritožnica: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (zastopniki: E. Bourtzalas, E. Salakà, Ch. Synodinos, Ch. Tagaras in A. Oikonomou, odvetniki)

      Drugi stranki v postopku: Alouminion AE, Evropska komisija

      Predlogi pritožnice

               —

               pritožbi naj se ugodi,

               —

               izpodbijana sodba naj se razveljavi;

               —

               nasprotni stranki naj se naloži plačilo vseh stroškov, ki so nastali na prvi stopnji, in stroškov tega pritožbenega postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica trdi, da je treba izpodbijano sodbo razveljaviti iz teh razlogov:

               1.

               Napačna uporaba prava pri razlagi člena 108(3) PDEU in člena 1(b) in (c) Uredbe št. 659/99, ker je bilo ugotovljeno, da podaljšanje pomoči ne pomeni nove pomoči ipso facto, temveč da se za tako opredelitev zahteva bistvena sprememba pomoči.

               2.

               Napačna uporaba prava, očitna napaka pri presoji in izkrivljanje dejanskega stanja pri ugotovitvi, da uporaba preferencialne tarife v zadevnem obdobju pomeni podaljšanje obstoječe pomoči.

               3.

               Očitno napačno uporabljeno pravo in ugotovljeno dejansko stanje ter očitna napaka pri presoji pri ugotovitvi, da je pravna in pogodbena podlaga pomoči ostala nespremenjena.

               4.

               Kršitev obveznosti obrazložitve, ker v izpodbijani sodbi ni jasno, ali morajo biti pogoji za opredelitev pomoči kot nove izpolnjeni kumulativno in ali se za opredelitev pomoči kot nove zahtevajo zakonodajni ukrepi.

               5.

               Kršitev obveznosti Splošnega sodišča, da odloči o upoštevnih trditvah, ki so mu predložene, in kršitev obveznosti obrazložitve.


title: Zadeva C-359/05: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 18. januarja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de grande instance de Brive-La-Gaillarde — Francija) — Estager SA proti Receveur principal de la Recette des Douanes de Brive (Ekonomska in monetarna politika — Uredbi (ES) št. 1103/97 in 974/98 — Uvedba evra — Preračunavanje med nacionalnimi valutnimi enotami in enotami evra — Ureditev države članice, ki se nanaša na zaokroževanje vrednosti v evrih za določene zneske, izražene v nacionalni valuti v zakonskih besedilih te države)

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/8

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 18. januarja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de grande instance de Brive-La-Gaillarde — Francija) — Estager SA proti Receveur principal de la Recette des Douanes de Brive
   (Zadeva C-359/05) (1)

   (Ekonomska in monetarna politika - Uredbi (ES) št. 1103/97 in 974/98 - Uvedba evra - Preračunavanje med nacionalnimi valutnimi enotami in enotami evra - Ureditev države članice, ki se nanaša na zaokroževanje vrednosti v evrih za določene zneske, izražene v nacionalni valuti v zakonskih besedilih te države)
   (2007/C 56/13)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal de grande instance de Brive-La-Gaillarde
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Estager SA

      Tožena stranka: Receveur principal de la Recette des Douanes de Brive
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Tribunal de grande instance de Brive-La-Gaillarde — Razlaga členov 3 in 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1103/97 z dne 17. junija 1997 o nekaterih določbah v zvezi z uvajanjem eura (UL L 162, str. 1) ter člena 14 Uredbe Sveta (ES) št. 974/98 z dne 3. maja 1998 o uvedbi eura (UL L 139, str. 1) — Nacionalna ureditev, s katero je bil po preračunavanju zneska v evre, zaokrožen znesek prispevka dodatnega proračuna kmetijskih socialnih dajatev (BAPSA).
   Izrek
   Uredbi Sveta (ES) št. 1103/97 z dne 17. junija 1997 o nekaterih določbah v zvezi z uvajanjem evra in št. 974/98 z dne 3. maja 1998 o uvedbi evra, je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalnim predpisom, ki, ob preračunavanju v evre zneska davka na količino moke, zdroba in kaše iz navadne pšenice, dobavljene ali izvajane z namenom, da se uporabi za prehrano ljudi, kot je ta v postopku v glavni stvari, vodijo do višjega zneska od tistega, ki bi bil rezultat uporabe pravil preračunavanja, določenih v omenjenih uredbah, razen če je tako povečanje skladno z zahtevami pravne varnosti in preglednosti zagotovljenimi z omenjenima uredbama, kar pomeni da zadevni pravni akti omogočajo jasno prepoznavo odločitev oblasti te države članice o povečanju višine davka pri preračunavanju omenjenega zneska v evre. Predložitveno sodišče je pristojno za to, da preveri, če je tako v primeru spora, o katerem odloča.

      (1)  UL C 315, 10.12.2005.


title: Zadeva C-559/14 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 26. julija 2017 – Svet Evropske unije/Liberation Tigers of Tamil Eelam (LTTE), Kraljevina Nizozemska, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, Evropska komisija (Pritožba — Skupna zunanja in varnostna politika — Boj proti terorizmu — Omejevalni ukrepi, sprejeti proti nekaterim osebam in subjektom — Zamrznitev sredstev — Skupno stališče 2001/931/SZVP — Člen 1(4) in (6) — Uredba (ES) št. 2580/2001 — Člen 2(3) — Ohranitev organizacije na seznamu oseb, skupin in subjektov, vpletenih v teroristična dejanja — Pogoji — Dejanska podlaga sklepov o zamrznitvi sredstev — Odločba, ki jo sprejme pristojni organ — Obveznost obrazložitve)

text:
               18.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 309/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 26. julija 2017 – Svet Evropske unije/Liberation Tigers of Tamil Eelam (LTTE), Kraljevina Nizozemska, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, Evropska komisija
   (Zadeva C-559/14 P) (1)

   ((Pritožba - Skupna zunanja in varnostna politika - Boj proti terorizmu - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti nekaterim osebam in subjektom - Zamrznitev sredstev - Skupno stališče 2001/931/SZVP - Člen 1(4) in (6) - Uredba (ES) št. 2580/2001 - Člen 2(3) - Ohranitev organizacije na seznamu oseb, skupin in subjektov, vpletenih v teroristična dejanja - Pogoji - Dejanska podlaga sklepov o zamrznitvi sredstev - Odločba, ki jo sprejme pristojni organ - Obveznost obrazložitve))
   (2017/C 309/02)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Svet Evropske unije (zastopniki: E. Finnegan, B. Driessen in G. Étienne, agenti)

      Druge stranke v postopku: Liberation Tigers of Tamil Eelam (LTTE) (zastopnici: T. Buruma in A. M. van Eik, odvetnici), Kraljevina Nizozemska (zastopnika: M. K. Bulterman in J. Langer, agenta), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: S. Brandon, C. Crane, J. Kraehling in V. Kaye, agenti, skupaj z M. Grayem, barrister), Evropska komisija (zastopnici: D. Gauci in M. F. Castillo de la Torre, agentki)

      Intervenientka v podporo pritožnika: Francoska republika (zastopniki: G. de Bergues, F. Fize, D. Colas in B. Fodda, agenti)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Svet Evropske unije poleg svojih stroškov nosi stroške Liberation Tigers of Tamil Eelam (LTTE).

               3.

               Francoska republika, Kraljevina Nizozemska, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska ter Evropska komisija nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 89, 16.3.2015.


title: Zadeva C-212/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španija) 24. aprila 2017 – Simón Rodríguez Otero/Televisión de Galicia S.A.

text:
               17.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 231/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španija) 24. aprila 2017 – Simón Rodríguez Otero/Televisión de Galicia S.A.
   (Zadeva C-212/17)
   (2017/C 231/19)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Simón Rodríguez Otero

      Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Televisión de Galicia S.A.

      Druga stranka: Ministerio Fiscal

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba glede na načelo enakovrednosti delavcev, zaposlenih za določen čas, in delavcev, zaposlenih za nedoločen čas, šteti prenehanje pogodbe o zaposlitvi zaradi „objektivnih okoliščin“ iz člena 49(1)(c) ET in prenehanje pogodbe o zaposlitvi iz „objektivnih razlogov“ iz člena 52 ET za „primerljiva položaja“, zaradi česar razlika v odpravnini v enem in drugem primeru pomeni različno obravnavanje delavcev, zaposlenih za določen čas, in delavcev, zaposlenih za nedoločen čas, ki pa je prepovedano z Direktivo Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (1)?

               2.

               Če je tako, ali je treba šteti, da cilji socialne politike, zaradi katerih je bila ustvarjena pogodba o nadomestitvi, v skladu z določbo 4(1) zgoraj navedenega okvirnega sporazuma upravičujejo tudi različno obravnavanje, ko je odpravnina pri prenehanju delovnega razmerja nižja, če se delodajalec svobodno odloči, da bo taka pogodba o nadomestitvi pogodba za določen čas?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 368.


title: Zadeva T-251/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2015 – Promarc Technics/UUNT – PIS (Del vrat) (Model Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Registriran model Skupnosti, ki upodablja del vrat — Prejšnji mednarodni model, ki ga predstavlja ameriški patent — Razlog za ničnost — Neobstoj individualnosti — Neobstoj različnega splošnega vtisa — Dokaz razkritja prejšnjega modela javnosti — Specializirani krogi zadevnega sektorja — Seznanjeni uporabnik — Stopnja svobode oblikovalca — Člen 6, člen 7(1) in člen 25(1)(b) Uredbe št. (ES) št.o 6/2002)

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/51

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2015 – Promarc Technics/UUNT – PIS (Del vrat)
   (Zadeva T-251/14) (1)

   ((Model Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Registriran model Skupnosti, ki upodablja del vrat - Prejšnji mednarodni model, ki ga predstavlja ameriški patent - Razlog za ničnost - Neobstoj individualnosti - Neobstoj različnega splošnega vtisa - Dokaz razkritja prejšnjega modela javnosti - Specializirani krogi zadevnega sektorja - Seznanjeni uporabnik - Stopnja svobode oblikovalca - Člen 6, člen 7(1) in člen 25(1)(b) Uredbe št. (ES) št.o 6/2002))
   (2015/C 398/64)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Promarc Technics s.c. Tomasz Pokrywa, Rafał Natorski (Zabierzów, Poljska) (zastopnik: J. Radłowski, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: D. Walicka in A. Folliard-Monguiral, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Petrycki i Sorys sp.j. (PIS) (Jasło, Poljska) (zastopnik: D. Kulig, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo tretjega odbora za pritožbe UUNT z dne 29. januarja 2014 (zadeva R 1464/2012-3) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Petrycki i Sorys sp.j. (PIS) in Promarc Technics s.c. Tomasz Pokrywa, Rafał Natorski.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Promarc Technics s.c. Tomasz Pokrywa, Rafał Natorski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 212, 7.7.2014.


title: Zadeva T-74/08: Tožba, vložena 6. februarja 2008 – Now Pharma proti Komisiji

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/43

         Tožba, vložena 6. februarja 2008 – Now Pharma proti Komisiji
   (Zadeva T-74/08)
   (2008/C 92/85)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Now Pharma AG (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnika: C. Kaletta in I.-J. Tegebauer, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije z dne 4. decembra 2007 – C(2007) 6132 – naj se razglasi za nično;

               —

               naj se razsodi, da mora Komisija ponovno odločiti o predlogu tožeče stranke z dne 6. februarja 2007 ob upoštevanju stališča Sodišča;

               —

               toženi stranki naj se naloži stroške postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija sklep Komisije z dne 4. decembra 2007, s katerim je ta zavrnila predlog tožeče stranke, da se zdravilo „Extrait liquide spécial de Chelidonii radix“ določi kot zdravilo sirota v smislu Uredbe (ES) št. 141/2000 (1).
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja kršitev člena 3 Uredbe št. 141/2000. V zvezi s tem predvsem trdi, da dokončno negativno mnenje Evropske agencije za zdravila temelji na napačnem merilu odločanja, in sicer na predpostavkah za trženje zdravil v skladu s členom 8(3)(c) Uredbe št. 141/2000. Po mnenju tožeče stranke pa naj bi bilo za določitev zdravila sirote odločilno, da zdravilo pomembno koristi osebam, ki trpijo za redko boleznijo, v smislu člena 3(2) Uredbe (ES) št. 847/2000 (2). Ta predpostavka v skladu s členom 3(1)(b) Uredbe št. 141/2000 naj bi bila izpolnjena, saj naj bi šlo za zdravilo za redko bolezen in naj bi predstavljalo pomembno korist.
   Poleg tega se očita predvsem pomanjkljiva usposobljenost in pristranskost izvedenca.

      (1)  Uredba (ES) št. 141/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 1999 o zdravilih sirotah (UL L 18, 22.1.2000, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 847/2000 z dne 27. aprila 2000 o določbah za izvajanje meril za določitev zdravila kot zdravila sirote in opredelitvah za pojma „podobno zdravilo“ in „klinična superiornost“ (UL L 103, 28.4.2000, str. 5).


title: Zadeva C-140/16: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 10. novembra 2016 (Predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche – Italija) – Edra Costruzioni Soc. coop., Edilfac Srl/Comune di Maiolati Spontini (Predhodno odločanje — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Javna naročila — Direktiva 2004/18/ES — Direktiva 2014/24/EU — Sodelovanje na javnem razpisu — Ponudnik, ki v ponudbi ni navedel stroškov podjetja v zvezi z varnostjo pri delu — Obveznost te navedbe, ki izhaja iz sodne prakse — Izključitev iz postopka oddaje javnega naročila brez možnosti odprave te pomanjkljivosti)

text:
               27.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/9

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 10. novembra 2016 (Predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche – Italija) – Edra Costruzioni Soc. coop., Edilfac Srl/Comune di Maiolati Spontini
   (Zadeva C-140/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Javna naročila - Direktiva 2004/18/ES - Direktiva 2014/24/EU - Sodelovanje na javnem razpisu - Ponudnik, ki v ponudbi ni navedel stroškov podjetja v zvezi z varnostjo pri delu - Obveznost te navedbe, ki izhaja iz sodne prakse - Izključitev iz postopka oddaje javnega naročila brez možnosti odprave te pomanjkljivosti))
   (2017/C 063/14)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Stranke

      Tožeči stranki: Edra Costruzioni Soc. coop., Edilfac Srl

      Tožena sranka: Comune di Maiolati Spontini

      Ob udeležbi: Torelli Dottori SpA

      Izrek

   Načelo enakega obravnavanja in obveznost preglednosti, kakor se izvajata z Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev je treba razlagati tako, da nasprotujeta temu, da se iz postopka oddaje javnega naročila izključi ponudnik, ker ni spoštoval obveznosti, da v ponudbi ločeno navede stroške podjetja v zvezi z varnostjo pri delu – to nespoštovanje se sankcionira z izključitvijo iz postopka – ki ne izhaja izrecno iz dokumentov naročila ali nacionalne zakonodaje, ampak iz razlage te zakonodaje in sistema zapolnjevanja praznin v navedenih dokumentih, ki ju poda nacionalno sodišče, ki odloča na zadnji stopnji. Načeli enakega obravnavanja in sorazmernosti je prav tako treba razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da se takemu ponudniku odobri možnost, da odpravi pomanjkljivost in zadosti navedeni obveznosti v roku, ki ga določi naročnik.

      (1)  UL C 200, 6.6.2016.


title: Zadeva C-359/12: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 15. maja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Handelsgericht Wien – Avstrija) – Michael Timmel proti Aviso Zeta AG (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Varstvo potrošnikov — Direktiva 2003/71/ES — Člen 14(2)(b) — Uredba (ES) št. 809/2004 — Člena 22(2) in 29(1) — Osnovni prospekt — Dodatki k prospektu — Končni pogoji — Datum in način objave informacij, ki se zahtevajo — Pogoji objave prospekta v elektronski obliki)

text:
               7.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/5

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 15. maja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Handelsgericht Wien – Avstrija) – Michael Timmel proti Aviso Zeta AG
   (Zadeva C-359/12) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Varstvo potrošnikov - Direktiva 2003/71/ES - Člen 14(2)(b) - Uredba (ES) št. 809/2004 - Člena 22(2) in 29(1) - Osnovni prospekt - Dodatki k prospektu - Končni pogoji - Datum in način objave informacij, ki se zahtevajo - Pogoji objave prospekta v elektronski obliki))
   2014/C 212/05
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Handelsgericht Wien

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Michael Timmel

      Tožena stranka: Aviso Zeta AG

      ob udeležbi: Lore Tinhofer

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Handelsgericht Wien – Razlaga člena 14(2)(b) Direktive 2003/71/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o prospektu, ki se objavi ob javni ponudbi ali sprejemu vrednostnih papirjev v trgovanje in o spremembi Direktive 2001/34/ES (UL L 345, str. 64) – Razlaga členov 22(2) in 29(1), točka 1, Uredbe Komisije (ES) št.o809/2004 z dne 29. aprila 2004 o izvajanju Direktive 2003/71/ES Evropskega parlamenta in Sveta o informacijah, ki jih vsebujejo prospekti, in o obliki prospektov, vključitvi informacij s sklicevanjem in objavi teh prospektov in razširjanju oglaševanj (UL L 149, str. 1) – Objava informacij, ki v času odobritve osnovnega prospekta še niso bile poznane – Obseg obveznosti, da se javnosti da prospekt na voljo v tiskani obliki – Pogoji objave prospekta v elektronski obliki – Delniška družba, ki je v prospektu naslovljenem „končni pogoji“ navedla informacije, ki so bile v času odobritve tega prospekta nepoznane – Neobstoj pravilne objave – Dostop do tega prospekta pogojevan z registracijo in stroški

      Izrek

               1.

               Člen 22(2) Uredbe Komisije (ES) št. 809/2004 z dne 29. aprila 2004 o izvajanju Direktive 2003/71/ES Evropskega parlamenta in Sveta o informacijah, ki jih vsebujejo prospekti, in o obliki prospektov, vključitvi informacij s sklicevanjem in objavi teh prospektov in razširjanju oglaševanj je treba razlagati tako, da je treba informacije, ki so v skladu z odstavkom 1 tega člena obvezne in ki v času odobritve osnovnega prospekta še niso bile poznane, so pa poznane v času objave dodatka k prospektu, objaviti v tem dodatku, če so te informacije pomemben nov dejavnik, bistvena napaka ali netočnost, ki lahko vplivajo na oceno vrednostnih papirjev v smislu člena 16(1) Direktive 2003/71/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o prospektu, ki se objavi ob javni ponudbi ali sprejemu vrednostnih papirjev v trgovanje, kar pa mora presoditi nacionalno sodišče.

               2.

               Objava osnovnega prospekta, ki ne vsebuje informacij, ki se zahtevajo na podlagi člena 22(1) Uredbe št. 809/2004, zlasti tistih iz Priloge V te uredbe, ne ustreza zahtevam iz člena 22 te uredbe, če v tej objavi niso navedeni končni pogoji. Da se lahko informacije, ki jih mora vsebovati osnovni prospekt v skladu s členom 22(1) Uredbe št. 809/2004, vključijo med končne pogoje, je potrebno, da osnovni prospekt vsebuje informacije, ki bodo navedene v teh končnih pogojih, in da so te informacije v skladu z zahtevami iz člena 22(4) te uredbe.

               3.

               Člen 29(1), točka 1, Uredbe št. 809/2004 je treba razlagati tako, da zahteva, da mora biti prospekt zlahka dosegljiv na spletni strani, na kateri je dan na voljo javnosti, ni izpolnjena, če obstaja obveznost registracije na tej spletni strani, pri čemer se zahteva izjava o omejitvi odgovornosti in obveznost posredovanja elektronskega naslova, ali če je dostop do spletne strani treba plačati, ali če je brezplačen dostop do delov prospekta omejen na dva dokumenta na mesec.

               4.

               Člen 14(2)(b) Direktive 2003/71 je treba razlagati tako, da mora biti osnovni prospekt na voljo na registriranem sedežu izdajatelja in v uradih finančnega posrednika.

      (1)  UL C 366, 24.11.2012.


title: Zadeva T-307/17: Tožba, vložena 18. maja 2017 – adidas/EUIPO – Shoe Branding Europe (Upodobitev treh vzporednih črt)

text:
               17.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 231/48

         Tožba, vložena 18. maja 2017 – adidas/EUIPO – Shoe Branding Europe (Upodobitev treh vzporednih črt)
   (Zadeva T-307/17)
   (2017/C 231/61)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: adidas AG (Herzogenaurach, Nemčija) (zastopnici: I. Fowler in I. Junkar, solicitors)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Shoe Branding Europe BVBA (Oudenaarde, Belgija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije (Upodobitev treh vzporednih črt) – Znamka Evropske unije št. 12442 166

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe EUIPO z dne 7. marca 2017 v zadevi R 1515/2016-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO in drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe, če se ta vključi kot intervenientka, naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 52(2) v povezavi s členom 7(3) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-450/12: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 12. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – HARK GmbH & Co KG Kamin- und Kachelofenbau proti Hauptzollamt Duisburg (Skupna carinska tarifa — Tarifna uvrstitev — Kombinirana nomenklatura — Tarifni številki 7307 in 7321 — Kompleti dimnih cevi — Pojma „deli“ peči in „pribori (fitingi) za cevi“ )

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/13

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 12. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – HARK GmbH & Co KG Kamin- und Kachelofenbau proti Hauptzollamt Duisburg
   (Zadeva C-450/12) (1)

   (Skupna carinska tarifa - Tarifna uvrstitev - Kombinirana nomenklatura - Tarifni številki 7307 in 7321 - Kompleti dimnih cevi - Pojma „deli“ peči in „pribori (fitingi) za cevi“)
   2014/C 45/22
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Düsseldorf

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: HARK GmbH & Co KG Kamin- und Kachelofenbau

      Tožena stranka: Hauptzollamt Duisburg

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Finanzgericht Düsseldorf – Razlaga Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1031/2008 z dne 19. septembra 2008 (UL L 291, str. 1) – Razlaga tarifnih številk 7307 in 7321 – Uvrstitev dimnih cevi

      Izrek

   Kombinirano nomenklaturo iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1031/2008 z dne 19. septembra 2008, je treba razlagati tako, da spada komplet dimnih cevi, kot je ta v postopku v glavni stvari, sestavljen iz jeklenega cevnega pravokotnega loka z zunanjim premerom 154 mm in zunanjimi merami 495 mm x 595 mm, obdelanega z lakom, odpornim na visoko temperaturo, in opremljenega z zapornim pokrovom, ki omogoča čiščenje notranjosti, iz vtičnika za dimnik in iz pripadajočega slepega pokrova, pod tarifno številko 7321 navedene kombinirane nomenklature kot jekleni del peči za ogrevanje prostorov.

      (1)  UL C 389, 15.12.2012.


title: Zadeva T-435/14: Tožba, vložena 9. junija 2014 – Tose'e Ta'avon Bank proti Svetu

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/59

         Tožba, vložena 9. junija 2014 – Tose'e Ta'avon Bank proti Svetu
   (Zadeva T-435/14)
   2014/C 253/80
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Tose'e Ta'avon Bank (Teheran, Iran) (zastopnik: J.-M. Thouvenin, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločitev Sveta, da ohrani sankcijo proti tožeči stranki, kot je navedena v obvestilu z dne 15. marca 2014, razglasi za nično;

               —

               razglasi, da se Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 zanjo ne uporablja;

               —

               razglasi, da se Sklep Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 zanjo ne uporablja;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: napačna uporaba prava, saj razloga, navedenega za ohranitev omejevalnih ukrepov proti tožeči stranki, ni med razlogi, zaradi katerih bi lahko tožena stranka sprejela omejevalne ukrepe.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: napačno ugotovljeno dejansko stanje, ki temelji na očitno napačni presoji, saj naj iranska država ne bi upravljala tožeče stranke, niti naj tožeča stranka ne bi finančno podpirala iranske vlade.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: nezadostna obrazložitev.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti in lastninske pravice.

               5.

               Peti tožbeni razlog: ugovor nezakonitosti Uredbe št. 267/2012 (1) in Sklepa 2010/413, (2) z izvrševanjem katerih je bila sprejeta izpodbijana odločitev, saj, prvič, naj bi bila pri njunem sprejetju kršena obveznost obrazložitve iz člena 296 PDEU in člen 215 PDEU ter, drugič, naj bi njune upoštevne določbe, na podlagi katerih so bili omejevalni ukrepi proti tožeči stranki ohranjeni, kršile Pogodbe in Listino Evropske unije o temeljnih pravicah.

      (1)  Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1).

      (2)  Sklep Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39).


title: Zadeva T-177/15: Tožba, vložena 9. aprila 2015 – Grandel/UUNT – The Colomer Group Spain (Beautygen)

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/41

         Tožba, vložena 9. aprila 2015 – Grandel/UUNT – The Colomer Group Spain (Beautygen)
   (Zadeva T-177/15)
   (2015/C 198/56)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Dr. Grandel GmbH (Augsburg, Nemčija) (zastopnik: U. Dollinger, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: The Colomer Group Spain, SL (Cornellá de Llobregat (Barcelona), Španija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „Beautygen“ – prijava št. 11 623 105

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 9. februarja 2015 v zadevi R 1430/2014-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-166/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 17. junija 2015 – PRS Mediterranean/UUNT – Reynolds Presto Products (NEOWEB)

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/61

         Sklep Splošnega sodišča z dne 17. junija 2015 – PRS Mediterranean/UUNT – Reynolds Presto Products (NEOWEB)
   (Zadeva T-166/14) (1)

   (2015/C 311/67)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 142, 12.5.2014.


title: Zadeva T-152/09: Tožba, vložena 11. aprila 2009 — Rintisch proti UUNT — Valfeuri Pates Alimentaires (PROTIACTIVE)

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/42

         Tožba, vložena 11. aprila 2009 — Rintisch proti UUNT — Valfeuri Pates Alimentaires (PROTIACTIVE)
   (Zadeva T-152/09)
   2009/C 153/82
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bernhard Rintisch (Bottrop, Nemčija) (zastopnik: A. Dreyer, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Valfeuri Pates Alimentaires SA (Wittenheim, Francija)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 3. februarja 2009 v zadevi R 1661/2007-4 naj se razveljavi in

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „PROTIACTIVE“ za proizvode iz razredov 5, 29 in 30 — prijava št. 4 843 348

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nemška besedna znamka „PROTI“, registrirana za proizvode iz razredov 29 in 32; nemška figurativna znamka „PROTIPOWER“, registrirana za proizvode iz razredov 5, 29 in 32; nemška besedna znamka „PROTIPLUS“, registrirana za proizvode iz razredov 5, 29 in 32; nemška besedna znamka „PROTITOP“, registrirana za proizvode iz razredov 5, 29, 30 in 32; besedna znamka Skupnosti „PROTI“, registrirana za proizvode iz razredov 5 in 29

      Odločba oddelka za ugovore: ugovor se zavrne

      Odločba odbora za pritožbe: pritožba se zavrne

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta 40/94 (1) (postal člen 8(1)(b) Uredbe Sveta 207/2009), ker odbor za pritožbe ni presodil utemeljenosti ugovora; kršitev člena 74(2) Uredbe Sveta št. 40/94 (postal člen 76(2) Uredbe Sveta 207/2009), ker odbor za pritožbe ni izvajal svoje diskrecijske pravice ali vsaj ni obrazložil, kako je to pravico izvajal; zloraba pristojnosti, ker odbor za pritožbe napačno ni upošteval dokumentov in dokazov, ki jih je predložila tožeča stranka.

      (1)  Zamenjana z Uredbo Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva C-381/12 P: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 6. junija 2013 – I Marchi Italiani Srl proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Osra SA (Pritožba — Znamka Skupnosti — Znamka Skupnosti B. Antonio Basile 1952 — Prejšnja nacionalna znamka BASILE — Zahteva za razglasitev ničnosti — Zožitev zaradi pristanka — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 53(2) — Relativni razlog za zavrnitev — Člen 8(1) te uredbe — Verjetnost zmede)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/49

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 6. junija 2013 – I Marchi Italiani Srl proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Osra SA
   (Zadeva C-381/12 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Znamka Skupnosti B. Antonio Basile 1952 - Prejšnja nacionalna znamka BASILE - Zahteva za razglasitev ničnosti - Zožitev zaradi pristanka - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 53(2) - Relativni razlog za zavrnitev - Člen 8(1) te uredbe - Verjetnost zmede)
   2013/C 225/86
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka:I Marchi Italiani Srl (zastopnika: L. Militerni in G. Militerni, odvetnika)

      Toženi stranki: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Bullock, agent), Osra SA

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 28. junija 2012 v zadevi I Marchi Italiani in Basile proti UUNT – Osra (B. Antonio Basile 1952) (T-133/09), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 9. januarja 2009 (zadeva R 502/2008-2) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Osra SA in I Marchi Italiani Srl – Napačna uporaba člena 135 Poslovnika Splošnega sodišča – Kršitev načela dobre vere – Zožitev zaradi pristanka – Pogoji, potrebni za začetek teka roka za zožitev – Verjetnost zmede – Napačna presoja podobnosti spornih znamk

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               I Marchi Italiani Srl se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 303, 6.10.2012.


title: Zadeva C-519/09: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 7. aprila 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbeitsgericht Wuppertal – Nemčija) – Dieter May proti AOK Rheinland/Hamburg – Die Gesundheitskasse (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika — Socialna politika — Organizacija delovnega časa — Direktiva 2003/88/ES — Področje uporabe ratione personae — Letni dopust, ki sovpada z odsotnostjo z dela zaradi bolezni — Nadomestilo v primeru bolezni — Pojem delavca — Uslužbenci, za katere velja ureditev o letnem dopustu za uradnike ( „Dienstordnungsangestellte“ ))

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/6

         Sklep Sodišča (peti senat) z dne 7. aprila 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbeitsgericht Wuppertal – Nemčija) – Dieter May proti AOK Rheinland/Hamburg – Die Gesundheitskasse
   (Zadeva C-519/09) (1)

   (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika - Socialna politika - Organizacija delovnega časa - Direktiva 2003/88/ES - Področje uporabe ratione personae - Letni dopust, ki sovpada z odsotnostjo z dela zaradi bolezni - Nadomestilo v primeru bolezni - Pojem delavca - Uslužbenci, za katere velja ureditev o letnem dopustu za uradnike („Dienstordnungsangestellte“))
   2011/C 211/10
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Arbeitsgericht Wuppertal

      Stranki

      Tožeča stranka: Dieter May

      Tožena stranka: AOK Rheinland/Hamburg - Die Gesundheitskasse

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Arbeitsgericht Wuppertal – Razlaga členov 1(3) ter 7(1) in (2) Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL L 299, str. 9) – Pravica do denarnega nadomestila za neizrabljen letni dopust zaradi bolezni – Področje uporabe Direktive 2003/88/ES ratione personae – Uslužbenci pri nosilcih socialnega zavarovanja, ki opravljajo naloge, ki so primerljive z nalogami uradnikov, in za katere velja ureditev delovnega časa za uradnike („Dienstordnungsangestellte“).

      Izrek

   Člen 7(1) in (2) Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa je treba razlagati tako, da pojem „delavec“ zajema uslužbenca organizacije javnega prava na področju socialne varnosti, za katerega med drugim v zvezi z njegovo pravico do plačanega letnega dopusta veljajo pravila, ki se uporabljajo za uradnike.

      (1)  UL C 80, 27.3.2010.


title: Zadeva T-127/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. februarja 2014 – Free proti UUNT – Noble Gaming (FREEVOLUTION TM) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti FREEVOLUTION TM — Prejšnja nacionalna figurativna znamka free LA LIBERTÉ N’A PAS DE PRIX in prejšnji nacionalni besedni znamki FREE in FREE MOBILE — Relativni razlogi za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Neobstoj podobnosti znakov — Člen 8(1)(b) in (5) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               15.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/8

         Sodba Splošnega sodišča z dne 4. februarja 2014 – Free proti UUNT – Noble Gaming (FREEVOLUTION TM)
   (Zadeva T-127/12) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti FREEVOLUTION TM - Prejšnja nacionalna figurativna znamka free LA LIBERTÉ N’A PAS DE PRIX in prejšnji nacionalni besedni znamki FREE in FREE MOBILE - Relativni razlogi za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Neobstoj podobnosti znakov - Člen 8(1)(b) in (5) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2014/C 78/16
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Free SAS (Paris, Francija) (zastopnik: Y. Coursin, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: V. Melgar, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Noble Gaming Ltd (Prague, Češka republika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 13. decembra 2011 (zadeva R 2326/2010-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Free SAS in Noble Gaming Ltd.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Free SAS se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 165, 9.6.2012.


title: Zadeva C-100/08: Tožba, vložena 3. marca 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

text:
               24.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/22

         Tožba, vložena 3. marca 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-100/08)
   (2008/C 128/40)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: S. Pardo Quintillan in R. Troosters, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija
   Predlogi tožeče stranke:
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Kraljevina Belgija,

                           —

                           s tem da je uvoz, posedovanje in prodajo ptic, ki se izvalijo in gojijo v ujetništvu in so zakonito dane v promet v drugih državah članicah, podredila omejitvenim pogojem, ki zadevnim subjektom, dejavnim na trgu, nalagajo spremembo označevanja primerkov, da bi ustrezalo posebnim pogojem, ki jih zahteva belgijska zakonodaja, in s tem da ni dovolila niti označevanja, ki je dovoljeno v drugih državah članicah, niti potrdil, ki jih v ta namen izdajajo organi CITES;

                           —

                           s tem da je trgovce prikrajšala za možnost, da se zanje uporabijo izjeme od prepovedi posedovanja avtohtonih evropskih ptic, ki so zakonito dane v promet v drugih državah članicah;

                     ni izpolnila obveznosti iz člena 28 Pogodbe o ustanovitvi Evropski skupnosti.

               2.

               Kraljevini Belgiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Kraljevi odlok z dne 9. septembra 1981 o varstvu ptic v Flandriji in kraljevi odlok z dne 26. oktobra 2001 o ukrepih glede uvoza in tranzita določenih prosto živečih alohtonih vrst ptic vsebujeta pravila, ki (1) uvoz, posedovanje in prodajo ptic, ki se izvalijo in gojijo v ujetništvu in so zakonito dane v promet v drugih državah članicah, podrejajo omejitvenim pogojem, ki zadevnim subjektom, dejavnim na trgu, nalagajo spremembo označevanja primerkov, da bi ustrezalo posebnim pogojem, ki jih zahteva belgijska zakonodaja, in ki (2) trgovce prikrajšajo za možnost, da se zanje uporabijo izjeme od prepovedi posedovanja avtohtonih evropskih ptic, ki so zakonito dane v promet v drugih državah članicah.
   Komisija meni, da so te omejitve ukrepi z enakim učinkom kot količinske omejitve uvoza, zaradi česar so prepovedane na podlagi člena 28 ES. Pogoji, določeni z belgijsko zakonodajo, namreč na eni strani vodijo do tega, da je treba spremeniti predstavitev ptic, zakonito danih v promet v drugih državah članicah, na drugi strani pa trgovanje ovira prepoved, zaradi katere trgovci ne smejo posedovati določenih ptic, ki so zakonito dane v promet v drugih državah članicah.
   Komisija ne izključuje povsem možnosti, da se določene ovire trgovanja v tem okviru ne bi mogle utemeljiti na podlagi člena 30 ES s ciljem varovati redke vrste, ki imajo posebne značilnosti. Vendar belgijska zakonodaja ne ustreza temu utemeljitvenemu razlogu. Poleg tega v obravnavanem primeru belgijski ukrepi niso niti nujno potrebni niti sorazmerni za dosego takega legitimnega cilja.


title: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 9. septembra 2004 v zadevi C-383/02: Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnjevanje obveznosti države — Okolje — Ravnanje z odpadki — Odlagališče Rodano — Direktiva 75/442/EGS spremenjena z Direktivo 91/156/EGS — Člena 4 in 8)

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/6

      SODBA SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 9. septembra 2004
   v zadevi C-383/02: Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (1)

   (Neizpolnjevanje obveznosti države - Okolje - Ravnanje z odpadki - Odlagališče Rodano - Direktiva 75/442/EGS spremenjena z Direktivo 91/156/EGS - Člena 4 in 8)
   (2004/C 262/11)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi C-383/02, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Konstantinidis in R. Amorosi) proti Italijanski republiki (zastopnika: I. M. Braguglia skupaj z M. Fiorilli), katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti iz člena 226 ES, vložena dne 24. oktobra 2002, je Sodišče (peti senat) v sestavi C. Gulmann, predsednik senata, S. von Bahr, sodnik, in R. Silva de Lapuerta (poročevalka), sodnica, generalni pravobranilec: L. A. Geelhoed, sodni tajnik: R. Grass, dne 9. septembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               S tem, da ni sprejela potrebnih ukrepov za zagotovitev take predelave ali odstranjevanja odpadkov, odloženih na odlagališču Rodano (Milano) (Italija), ki ne ogrožajo zdravja ljudi in brez uporabe postopkov ali načinov, ki bi lahko škodovali okolju, ter s tem, da ni sprejela potrebnih ukrepov za zagotovitev, da imetnik odpadkov, ki so odloženi na tem odlagališču, preda svoje odpadke zasebnemu ali javnemu zbiralcu odpadkov ali podjetju, ki izvaja postopke, naštete v prilogah II A ali B Direktive Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih, ki je bila spremenjena z Direktivo Sveta 91/156/EGS z dne 18. marca 1991, ali da sam predela in odstrani odpadke, Italijanska republika ni izpolnila obveznosti iz členov 4 in 8 omenjene direktive.

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 305, 7.12.2003.


title: Zadeva C-126/13 P: Pritožba, ki jo je BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH vložila 15. januarja 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 15. marca 2013 v zadevi BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (T-625/11)

text:
               8.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 164/10

         Pritožba, ki jo je BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH vložila 15. januarja 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 15. marca 2013 v zadevi BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (T-625/11)
   (Zadeva C-126/13 P)
   2013/C 164/17
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (zastopnik: S. Biagosch, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

               —

               razveljavitev sodbe Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 15. januarja 2013 v zadevi T-625/11, ker je Splošno sodišče odločilo, da prvi odbor za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z izdajo odločbe z dne 29. septembra 2011 (zadeva R 340/2011-1) ni kršil člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1);

               —

               razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 22 septembra 2011 (zadeva R 340/2011-1), ker je bila z njo prijava za registracijo znamke ecoDoor delno zavrnjena na podlagi člena 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009;
               podredno

               —

               vrne zadevo v razsojanje Splošnemu sodišču;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov na obeh stopnjah.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta pritožba je vložena proti sodbi Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 15. januarja 2013 v zadevi T-625/11, s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH proti odločbi prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 22. septembra 2011 (zadeva R 340/2011-1), s katero je bila prijava za registracijo znamke ecoDoor delno zavrnjena na podlagi člena 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (Uredba).
   Pritožnica v pritožbi navaja ta pritožbeni razlog:
   Uveljavlja kršitev člena 7(1)(c) Uredbe, ker bi bilo mogoče znamko ecoDoor – ki sploh ne opisuje blaga, ki ga je UUNT zajel v zavrnitvi, temveč le vrata kot morebiten del tega blaga – šteti za opisno za zadevno blago le, kadar bi bil zadevni del za blago tako bistven, da bi javnost ta del brez težav enačila z blagom. Tak je le primer, ko bi zadevni del izpolnjeval funkcijo blaga, ki jo javnost šteje za absolutno bistveno. Za vrata kot del uveljavljanega blaga naj to ne bi veljalo, tako da ni podan razlog za zavrnitev registracije iz člena 7(1)(c) Uredbe.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (Kodificirano besedilo) (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva T-175/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. marca 2015 – Deutsche Börse/Komisija (Konkurenca — Koncentracije — Sektor finančnih instrumentov — Evropski trgi, ki se nanašajo na izvedene proizvode — Sklep, s katerim je bila koncentracija razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom — Presoja učinkov koncentracije na konkurenco — Povečanje učinkovitosti — Zaveze)

text:
               26.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. marca 2015 – Deutsche Börse/Komisija
   (Zadeva T-175/12) (1)

   ((Konkurenca - Koncentracije - Sektor finančnih instrumentov - Evropski trgi, ki se nanašajo na izvedene proizvode - Sklep, s katerim je bila koncentracija razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom - Presoja učinkov koncentracije na konkurenco - Povečanje učinkovitosti - Zaveze))
   (2015/C 171/28)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Deutsche Börse AG (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopniki: C. Zschocke, J. Beninca in T. Schwarze, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: T. Christoforou, V. Bottka, N. Khan in B. Mongin, zastopniki)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Icap Securities Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: C. T. Riis-Madsen, odvetnik, in S. Stephanou, solicitor)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C (2012) 440 z dne 1. februarja 2012, s katerim je bila koncentracija razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in Sporazumom EGP (zadeva COMP/M.6166 – Deutsche Börse/NYSE Euronext).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Deutsche Börse AG nosi svoje stroške in stroške, ki sta jih priglasili Evropska komisija in Icap Securities Ltd.

      (1)  UL C 174, 16.6.2012.


title: Zadeva C-78/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemčija) 20. februarja 2015 – Colena AG/Deiters GmbH

text:
               26.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemčija) 20. februarja 2015 – Colena AG/Deiters GmbH
   (Zadeva C-78/15)
   (2015/C 171/18)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Colena AG

      Tožena stranka: Deiters GmbH

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali gre pri barvnih kontaktnih lečah z motivi brez dioptrije, sestavljenih iz kopolimerov in vode (hidrogel), za „kozmetični izdelek“ („snov“ in/ali „zmes“) v smislu člena 2(1)(a) Uredbe (ES) št. 1223/2009 (1), ki je v smislu tega predpisa namenjen stiku z zunanjimi deli človeškega telesa?

               2.

               Ali je Uredbo (ES) št. 1223/2009 mogoče uporabiti tudi, če povprečen, običajno obveščen, pozoren in preudaren potrošnik izdelek, ki ne izpolnjuje pogojev iz člena 2(1)(a) te uredbe, v skladu z njegovim glavnim namenom dojema kot kozmetični izdelek, na primer zato, ker so na embalaži navedbe kot „Cosmetic eye accessories are governed by the EU Cosmetics Directive“ ali „Colour eye accessories are governed by the EU Cosmetics Directive“?

      (1)  Uredba (ES) št. 1223/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o kozmetičnih izdelkih (UL L 342, str. 59).


title: Zadeva T-453/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 6. marca 2012 – Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development proti Komisiji (Ničnostna tožba — EKUJS, EKJS in EKSRP — Odhodki Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska — Odhodki, izključeni iz financiranja Evropske unije — Regionalni organ — Neobstoj neposredne zadevnosti — Nedopustnost)

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/17

         Sklep Splošnega sodišča z dne 6. marca 2012 – Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development proti Komisiji
   (Zadeva T-453/10) (1)

   (Ničnostna tožba - EKUJS, EKJS in EKSRP - Odhodki Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska - Odhodki, izključeni iz financiranja Evropske unije - Regionalni organ - Neobstoj neposredne zadevnosti - Nedopustnost)
   2012/C 138/33
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development (Belfast, Združeno kraljestvo) (zastopnika: K. Brown, solicitor, in D. Wyatt, QC)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: P. Van den Wyngaert, P. Rossi in G. von Rintelen, zastopniki)

      Predmet

   Tožba za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije z dne 15. julija 2010 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (2010/399/EU) (UL L 184, str. 6).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 328, 4.12.2010.


title: Zadeva C-216/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španija) 18. aprila 2016 – Energías Eólicas de Cuenca S.A./Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha

text:
               4.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španija) 18. aprila 2016 – Energías Eólicas de Cuenca S.A./Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha
   (Zadeva C-216/16)
   (2016/C 243/19)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha, Sala Contencioso-Administrativo, Sección Segunda

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Energías Eólicas de Cuenca S.A.

      Tožena stranka: Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba, glede na to, da so „programi podpore“, opredeljeni v členu 2(k) Direktive 2009/28/ES, in, med njimi, davčne spodbude, ki obsegajo davčne olajšave ali oprostitve in vračilo davkov, določeni kot instrumenti, namenjeni doseganju ciljev kar zadeva porabo električne energije iz obnovljivih virov, ki so določeni v omenjeni Direktivi 2009/28/ES, šteti, da so omenjene spodbude ali ukrepi obvezni in zavezujejo države članice ter imajo neposredni učinke, tako da se nanje prizadeti posamezniki lahko sklicujejo ali jih uveljavljajo pred vsemi državnimi, sodnimi in upravnimi instancami?

               2.

               Ali je treba, glede na to, da je za „programe podpore“, omenjene v prejšnjem vprašanju, ki med drugim obsegajo ukrepe davčnih spodbud, in sicer davčne olajšave, oprostitve in vračilo davkov, uporabljen izraz „med drugim“ šteti, da med te spodbude spada ravno neobdavčitev, torej prepoved kakršne koli vrste specifične in individualne dajatve – poleg splošnih davkov, s katerimi je obdavčena gospodarska dejavnost in proizvodnja električne energije – s katero je obdavčena električna energija iz obnovljivih virov? Poleg tega se v tem istem okviru zastavlja to vprašanje: Ali je treba [poleg tega] šteti, da je s prej navedeno splošno prepovedjo zajeta prepoved velikega števila dvojnih ali prekrivajočih se več splošnih ali posameznih davkov, ki zadevajo različne faze dejavnosti pridobivanja električne energije iz obnovljivih virov in se navezujejo na enak obdavčljivi dogodek kot obravnavana dajatev na vetrne elektrarne?

               3.

               V primeru nikalnega odgovora na prejšnje vprašanje in če se sprejme, da je dovoljena obdavčitev električne energije iz obnovljivih virov: Ali je treba pojem „posebni nameni“ za potrebe člena 1(2) Direktive 2008/118/ES razlagati tako, da mora biti cilj te obdavčitve izključen in da mora biti poleg tega davek na električno energijo iz obnovljivih virov z vidika svoje strukture resnično nefiskalne narave in ne sme imeti zgolj narave zagotavljanja proračunskih virov ali davčnih prihodkov?

               4.

               Ali je treba v skladu z določbo člena 4 Direktive 2003/96/ES, ki ob tem, da napotuje na ravni obdavčitve, ki jih morajo države članice uporabiti za energente in električno energijo, za referenco vzame najnižje ravni iz te direktive, ki pomenijo vsoto vseh dajatev, neposrednih in posrednih, ki se ob sprostitvi v porabo izračunavajo za te proizvode šteti, da mora ta vsota privesti do tega, da se iz ravni obdavčitve, ki jo zahteva ta direktiva, izključijo tisti nacionalni davki, ki nimajo prave nefiskalne narave tako z vidika svoje strukture kot z vidika svoje specifične namembnosti, ki se razlaga glede na odgovor na prejšnje vprašanje?

               5.

               Ali je pojem stroški iz člena 13(1)(e) Direktive 2009/28/ES avtonomen pojem Evropskega prava, ki ga je treba razlagati širše, tako da zajema in je sinonim tudi za pojem davek na splošno?

               6.

               V primeru pritrdilnega odgovora na prejšnje vprašanje se zastavlja to vprašanje: Ali stroški, ki jih morajo plačati potrošniki in na katere se nanaša prej navedeni člen 13(1)(e), lahko vključujejo samo tiste dajatve ali davčna bremena, katerih namen je nadomestilo škode, ki je posledica vpliva na okolje, in da se s pobranim zneskom odpravi škoda, ki je povezana s takim negativnim vplivom ali učinkom, ne pa tiste davke ali dajatve, ki z obdavčitvijo čistih energij sledijo cilju, ki je pretežno zagotavljanje proračunskih virov ali davčnih prihodkov?


title: Zadeva C-153/12: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 21. marca 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad – Varna – Bolgarija) – Sani Trejd EOOD proti Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izplnenieto“ – gr. Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata Agencija za prihodite (Člen 99 Poslovnika — DDV — Direktiva 2006/112/ES — Členi 62, 63, 65, 73 in 80 — Ustanovitev stavbne pravice s strani fizičnih oseb, ki nista davčni zavezanki niti dolžnici, v korist družbe v zameno za zgraditev stavbe s strani te družbe v korist teh fizičnih oseb — Menjalna pogodba — DDV na storitve, povezane z zgraditvijo stavbe — Obdavčljivi dogodek — Obveznost obračuna — Predplačilo celotne protidajatve — Predujem — Davčna osnova, kadar je protidajatev v blagu ali storitvah)

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/16

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 21. marca 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad – Varna – Bolgarija) – Sani Trejd EOOD proti Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izplnenieto“ – gr. Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata Agencija za prihodite
   (Zadeva C-153/12) (1)

   (Člen 99 Poslovnika - DDV - Direktiva 2006/112/ES - Členi 62, 63, 65, 73 in 80 - Ustanovitev stavbne pravice s strani fizičnih oseb, ki nista davčni zavezanki niti dolžnici, v korist družbe v zameno za zgraditev stavbe s strani te družbe v korist teh fizičnih oseb - Menjalna pogodba - DDV na storitve, povezane z zgraditvijo stavbe - Obdavčljivi dogodek - Obveznost obračuna - Predplačilo celotne protidajatve - Predujem - Davčna osnova, kadar je protidajatev v blagu ali storitvah)
   2013/C 156/26
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen sad – Varna

      Stranki

      Tožeča stranka: Sani Trejd EOOD

      Tožena stranka: Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izplnenieto“ – gr. Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata Agencija za prihodite

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Administrativen sad – Varna – Razlaga členov 62(1), 63, 73 in 80 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Nacionalna zakonodaja, ki določa, da se pri vsaki transakciji, pri kateri je plačilo popolnoma ali deloma določeno v blagu ali storitvah, domneva, da gre za dve recipročni transakciji – Zakonodaja, ki določa, da obdavčljivi dogodek za DDV za recipročni transakciji pri menjavi nastane ob nastanku obdavčljivega dogodka prve od obeh transakcij, tudi če recipročna transakcija še ni bila opravljena – Fizični osebi, ki sta ustanovili stavbno pravico v korist družbe zaradi zgraditve stanovanjske stavbe v zameno za obveznost družbe, da zgradi to stavbo z lastnimi sredstvi in na ustanovitelja prenese lastništvo 25 odstotkov celotne zazidane površine v 12 mesecih po izdaji gradbenega dovoljenja – Določitev davčne osnove – Uporaba pojma obdavčljivega dogodka za oproščene transakcije, tudi če jih opravi oseba, ki nima statusa davčnega zavezanca ali davčnega dolžnika

      Izrek

               1.

               Člena 63 in 65 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da v okoliščinah, kot so te v zadevi iz postopka v glavni stvari, v katerih je v korist družbe zaradi zgraditve stavbe, pri čemer bo ta družba postala lastnik 75 odstotkov celotne zazidane površine, ustanovljena stavbna pravica v zameno za izgradnjo preostalih 25 odstotkov, ki se jih ta družba zaveže izročiti v popolnoma dokončanem stanju ustanoviteljema te stavbne pravice, ne nasprotujeta temu, da obveznost obračuna davka na dodano vrednost na gradbene storitve nastane že ob ustanovitvi stavbne pravice, to je preden so te storitve opravljene, če so ob ustanovitvi te pravice znani že vsi upoštevni elementi teh bodočih storitev in so tako zlasti zadevne storitve natančno določene in je mogoče vrednost navedene pravice izraziti v denarju, za preveritev česar je pristojno predložitveno sodišče. V zvezi s tem ni upoštevno, da je ustanovitev navedene stavbne pravice oproščena transakcija, ki jo opravijo osebe, ki nimajo statusa davčnih zavezancev ali davčnih dolžnikov v smislu navedene direktive.

               2.

               V okoliščinah, kot so te v zadevi iz postopka v glavni stvari, v katerih transakcija ni opravljena med strankami, med katerimi bi obstajale vezi v smislu člena 80(1) Direktive 2006/112, za preveritev česar je pristojno predložitveno sodišče, je treba člena 73 in 80 te direktive razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni določbi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v skladu s katero je davčna osnova za dobavo blaga ali opravljanje storitev, kadar je plačilo za to dobavo blaga ali opravljanje storitev popolnoma določeno v blagu ali storitvah, v vseh primerih tržna vrednost dobavljenega blaga ali opravljene storitve.

      (1)  UL C 165, 9.6.2012.


title: Zadeva T-371/15: Tožba, vložena 9. julija 2015 – Preferisco Foods/UUNT – Piccardo & Savore' (PREFERISCO)

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/53

         Tožba, vložena 9. julija 2015 – Preferisco Foods/UUNT – Piccardo & Savore' (PREFERISCO)
   (Zadeva T-371/15)
   (2015/C 311/57)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Preferisco Foods Ltd (Vancouver, Kanada) (zastopniki: G. Macias Bonilla, P. López Ronda, G. Marín Raigal, E. Armero, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Piccardo & Savore' Srl (Chiusavecchia, Italija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti z besednim elementom „PREFERISCO“ – Znamka Skupnosti št. 10 974 616

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 15. aprila 2015 v zadevi R 2598/2013-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               delno razveljavi izpodbijano odločbo drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 15. aprila 2015 v zadevi R 2598/2013-2, zlasti v delu, v katerem je zavrnjena zahteva za registracijo znamke Skupnosti št. 10 974 616 „PREFERISCO“ za proizvode iz razredov 29 in30;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov, zlasti tistih, ki so priglašeni iz naslova postopka pred oddelkom za ugovore in postopka pred drugim odborom za pritožbe pri UUNT.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva F-6/09: Tožba, vložena 2. februarja 2009 – Fares proti Komisiji

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/54

         Tožba, vložena 2. februarja 2009 – Fares proti Komisiji
   (Zadeva F-6/09)
   (2009/C 69/121)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Soukaïna Fares (Berchem-Sainte-Agathe, Belgija) (zastopnik: L. Vogel, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predmet in opis spora
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o uvrstitvi tožeče stranke v funkcionalno skupino III, razred 8.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavitev odločbe OPSP z dne 17. oktobra s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke z dne 21. junija 2008 za razveljavitev odločbe o uvrstitvi tožeče stranke v funkcionalno skupino III, razred 8, ter za uvrstitev v razred 9 z učinkom od istega dne;

               —

               če je to potrebno, tudi razveljavitev prvotne odločbe, s katero je bila tožeča stranka uvrščena v funkcionalno skupino III, razred 8;

               —

               naložitev stroškov Komisiji Evropskih skupnosti.


title: Zadeva T-250/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. oktobra 2015 – Corporación Empresarial de Materiales de Construcción/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg natrijevega klorata v EGP — Sklep o spremembi, s katerim se zmanjša ugotovljeno obdobje sodelovanja pri omejevalnem sporazumu — Izračun zneska globe — Zastaranje — Člen 25 Uredbe (ES) št. 1/2003)

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/28

         Sodba Splošnega sodišča z dne 6. oktobra 2015 – Corporación Empresarial de Materiales de Construcción/Komisija
   (Zadeva T-250/12) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg natrijevega klorata v EGP - Sklep o spremembi, s katerim se zmanjša ugotovljeno obdobje sodelovanja pri omejevalnem sporazumu - Izračun zneska globe - Zastaranje - Člen 25 Uredbe (ES) št. 1/2003))
   (2015/C 398/38)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Corporación Empresarial de Materiales de Construcción, SA, nekdanja Uralita, SA (Madrid, Španija) (zastopnika: K. Struckmann, odvetnik, in G. Forwood, barrister)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva N. von Lingen, R. Sauer in J. Bourke, nato M. Sauer in J. Norris-Usher, agenti)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti členov 1(2) in 2 Sklepa Komisije C (2012) 1965 final z dne 27. marca 2012 o spremembi Sklepa C(2008) 2626 final z dne 11. junija 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/38.695 – Natrijev klorat).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Corporación Empresarial de Materiales de Construcción, SA nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 243, 11.8.2012.