title: Zadeva T-797/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 28. decembra 2015 – Skype/UUNT – Sky International (SKYPE) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Umik ugovora — Ustavitev postopka)

text:
               21.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/34

         Sklep Splošnega sodišča z dne 28. decembra 2015 – Skype/UUNT – Sky International (SKYPE)
   (Zadeva T-797/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Umik ugovora - Ustavitev postopka))
   (2016/C 106/39)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Skype Ultd (Dublin, Irska) (zastopnika: A. Carboni in M. Browne, solicitors)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Bullock, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Sky International AG (Zug, Švica) (zastopnika: D. Rose in J. Curry, odvetnika)

      Predmet

   Tožba vložena zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 29. Septembra 2014 (zadeva R 1075/2013-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med Sky International AG in Skype.

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Skype Ultd in Sky International AG nosita svoje stroške in vsaka polovico stroškov Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

      (1)  UL C 46, 9.2.2015.


title: Zadeva T-157/09 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2010 – Marcuccio proti Komisiji ( „Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Razumen rok za vložitev odškodninske tožbe — Zamuda — Pritožba, ki je deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena“ )

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/31

         Sklep Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2010 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-157/09 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Razumen rok za vložitev odškodninske tožbe - Zamuda - Pritožba, ki je deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena)
   2010/C 301/52
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall in C. Berardis-Kayser, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba, vložena zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 18. februarja 2009 v zadevi Marcuccio proti Komisiji (F-42/08, še neobjavljena v ZOdl.), za razveljavitev tega sklepa.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Luigi Marcuccio nosi lastne stroške in stroške, ki jih je na tej stopnji priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 141, 20.6.2009.


title: Zadeva C-398/07 P P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. maja 2009 — Waterford Wedgwood plc proti Assembled Investments (Proprietary) Ltd in Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Pritožba — Znamka Skupnosti — Figurativna znamka WATERFORD STELLENBOSCH — Ugovor imetnika besedne znamke Skupnosti WATERFORD — Zavrnitev registracije s strani odbora za pritožba)

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/6

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. maja 2009 — Waterford Wedgwood plc proti Assembled Investments (Proprietary) Ltd in Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-398/07 P P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Figurativna znamka WATERFORD STELLENBOSCH - Ugovor imetnika besedne znamke Skupnosti WATERFORD - Zavrnitev registracije s strani odbora za pritožba)
   2009/C 153/12
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Waterford Wedgwood plc (zastopnik: J. Pagenberg, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Assembled Investments (Proprietary) Ltd (zastopnika P. Hagman, asianajaja, in J. Palm, tavaramerkkiasiamies), Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 12. junija 2007 v zadevi T-105/05, Assembled Investments (Proprietary) Ltd proti UUNT in Waterford Wedgwood plc, s katero je Sodišče prve stopnje razveljavilo Odločbo R 240/2004-1 Prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 15 decembra 2004, s katero je bila razveljavljena odločba oddelka za ugovore s katero je bil zavrnjen ugovor imetnika besedne znamke Skupnosti „WATERFORD“ za proizvode iz razredov 3, 8, 11, 21, 24 in 34.

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Družbi Waterford Wedgwood plc se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 283, 24.11.2007.


title: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 16. novembra 2004 v zadevi C-327/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Rechtbank te 's-Gravenhage): Lili Georgieva Panayotova in drugi proti Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie (Pridružitveni sporazumi Skupnosti-Bolgarija, Skupnosti-Poljska in Skupnosti-Slovaška — Pravica do ustanavljanja — Nacionalna zakonodaja, ki določa, da se vloge za dovoljenje za bivanje za namene opravljanja dejavnosti zavrne brez preizkusa, če prosilec nima začasnega dovoljenja za bivanje)

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/7

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 16. novembra 2004
   v zadevi C-327/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe Rechtbank te 's-Gravenhage): Lili Georgieva Panayotova in drugi proti Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie (1)

   (Pridružitveni sporazumi Skupnosti-Bolgarija, Skupnosti-Poljska in Skupnosti-Slovaška - Pravica do ustanavljanja - Nacionalna zakonodaja, ki določa, da se vloge za dovoljenje za bivanje za namene opravljanja dejavnosti zavrne brez preizkusa, če prosilec nima začasnega dovoljenja za bivanje)
   (2005/C 6/12)
   Jezik postopka: nizozemščina
   V zadevi C-327/02, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče z odločbo Rechtbank te 's-Gravenhage (Nizozemska) z dne 16. septembra 2002, ki je na Sodišče prispela dne 18. septembra 2002, v postopku v glavni stvari Lili Georgieva Panayotova, Radostina Markova Kalcheva, Izabella Malgorzata Lis, Lubica Sopova, Izabela Leokadia Topa, Jolanta Monika Rusiecka proti Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie, je Sodišče (veliki senat) v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, sodniki, in Silva de Lapuerta, sodnica, predsedniki senatov, J.-P. Puissochet (poročevalec), R. Schintgen, S. von Bahr in J.-N. Cunha Rodrigues, sodniki, generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, sodni tajnik: M.-F. Contet, glavna administratorka, dne 16. novembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Člen 45(1) v povezavi s členom 59(1) Evropskega sporazuma o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani, in Republiko Bolgarijo na drugi strani, ki je bil potrjen s sklepom Sveta in Komisije 94/908/ESPJ, ES, EURATOM z dne 19. decembra 1994, člen 44(3) v povezavi s členom 58(1) Evropskega sporazuma o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani, in Republiko Poljsko na drugi strani, ki je bil potrjen s sklepom Sveta in Komisije 93/743/ EURATOM, ESPJ, ES, z dne 13. decembra 1993, kot tudi člen 45(3) v povezavi s členom 59(1) Evropskega sporazuma o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani, in Republiko Slovaško na drugi strani, ki je bil potrjen s sklepom Sveta in Komisije 94/909/ESPJ, ES, EURATOM z dne 19. decembra 1994, načeloma ne nasprotujejo ureditvi države članice, ki vključuje sistem predhodnega nadzora, skladno s katerim je vstop na ozemlje te države članice z namenom opravljanja samostojne dejavnosti pogojen z izdajo dovoljenja za začasno prebivanje diplomatskih ali konzularnih služb, ki jih ima ta država članica v državi izvora prosilca ali v državi, kjer ta oseba stalno prebiva. Kot pogoj za izdajo navedenega dovoljenja se lahko določi, da mora ta oseba izkazati resnični interes za začetek opravljanja samostojne dejavnosti, ne da bi bila istočasno zaposlena ali da bi imela dostop do javnih sredstev, in da že od začetka razpolaga z zadostnimi finančnimi sredstvi za opravljanje te neodvisne dejavnosti, in da ima realne možnosti za uspeh. Postopek za izdajo zadevnih predhodnih dovoljenj za začasno prebivanje pa mora biti kljub temu zlahka dostopen, in mora biti primeren, da se zadevnim osebam zagotovi, da bo njihova prošnja obravnavana v razumnem roku in objektivno, ter da jim bo v primeru morebitne zavrnitve izdaje dovoljenja zagotovljeno sodno varstvo.

               2.

               Navedene določbe Sporazumov o pridružitvi se morajo razlagati tako, da načeloma ne nasprotujejo niti temu, da nacionalna ureditev določa, da pristojni organi države članice gostiteljice zavrnejo prošnjo za izdajo dovoljenja za stalno prebivanje zaradi opravljanja samostojne dejavnosti na podlagi navedenih sporazumov, ki je vložena na ozemlju te države članice, če prosilec nima dovoljenja za začasno prebivanje, ki ga zahteva ta zakonodaja.

               3.

               V tej zvezi ni pomembno, da bi naj prosilec nedvomno in očitno izpolnjeval zahtevane vsebinske pogoje za izdajo dovoljenja za začasno prebivanje in za izdajo dovoljenja za stalno prebivanje za namene opravljanja samostojne dejavnosti, niti okoliščina, da prosilec na dan, ko je bila vložena vloga, v državi članici gostiteljici zakonito prebiva na drugi podlagi, kolikor je ta neskladna s pogoji, ki so izrecno povezani s vstopom zadevne osebe v to državo članico in predvsem tistimi pogoji, ki se nanašajo na trajanje dovoljenega prebivanja.

      (1)  UL C 274, 9.11.2002.


title: Zadeva C-312/09: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 17. junija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Anotato Dikastirio Kyprou – Republika Ciper) – Giorgos Michalias proti Christina A. Ioannou-Michalia (Člen 104(3), drugi pododstavek, Poslovnika — Uredba (ES) št. 1347/2000 — Členi 2, 42 in 46 — Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Pristojnost v zakonskih sporih — Pristop države k Evropski uniji — Postopek za razvezo zakonske zveze, ki se je začel pred pristopom — Časovna uporaba Uredbe (ES) št. 1347/2000)

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/15

      Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 17. junija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Anotato Dikastirio Kyprou – Republika Ciper) – Giorgos Michalias proti Christina A. Ioannou-Michalia
      (Zadeva C-312/09) (1)

      (Člen 104(3), drugi pododstavek, Poslovnika - Uredba (ES) št. 1347/2000 - Členi 2, 42 in 46 - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Pristojnost v zakonskih sporih - Pristop države k Evropski uniji - Postopek za razvezo zakonske zveze, ki se je začel pred pristopom - Časovna uporaba Uredbe (ES) št. 1347/2000)
      (2010/C 288/23)
      Jezik postopka: grščina

         Predložitveno sodišče

      Anotato Dikastirio Kyprou

         Stranki

         Tožeča stranka: Giorgos Michalias

         Tožena stranka: Christina A. Ioannou-Michalia

         Predmet

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Anotato Dikastirio Kyprou – Pristojnost sodišč države članice (Ciper) za razlago in uporabo členov 2(1), 42 in 46 Uredbe Sveta (ES) št. 1347/2000 z dne 29. maja 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo (UL L 160, str. 19) – Postopki za razvezo zakonske zveze, ki jih je začel zakonec pred ciprskimi sodišči po začetku veljavnosti Uredbe, toda preden je Ciper postal država članica – Postopki za razvezo zakonske zveze, ki jih je zakonec začel po 1. maju 2004 pred sodišči druge države članice (Združeno kraljestvo), ki je bila v vsem upoštevnem obdobju država članica – Zakonca, ki imata oba ciprsko državljanstvo, stalno prebivališče pa v Združenem kraljestvu.

         Izrek

      Uredba Sveta (ES) št. 1347/2000 z dne 29. maja 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo se ne uporablja za tožbo za razvezo zakonske zveze, vloženo pri sodišču države, preden ta postane država članica Evropske unije.

         (1)  UL C 244, 10.10.2009.


title: Zadeva T-101/07: Tožba, vložena 26. marca 2007 – Dada proti UUNT – Dada (DADA)

text:
               9.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/17

         Tožba, vložena 26. marca 2007 – Dada proti UUNT – Dada (DADA)
   (Zadeva T-101/07)
   (2007/C 129/30)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Dada S.p.A. (Firenze, Italija) (zastopnika: D. Caneva in G. Locurto, Avvocati)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Dada S.r.l.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se razveljavi odločba prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 12. januarja 2007 v zadevi R 1342/2005-1, sporočena družbi Dada S.p.A. 25. januarja 2007, in nato sprejme zahteva za registracijo št. 1903111, ki jo je vložila družba Dada S.p.A. tudi v zvezi s storitvami iz razreda 42 Nicejskega aranžmaja;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasila družba Dada S.p.A.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka, sestavljena iz besede „DADA“, natisnjena s tiskanimi črkami na ozadju, ki predstavlja črn pravokotnik, nad katerim je podoba atoma; zahteva za registracijo št. 1903111 za storitve iz razreda 42.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: DAD S.r.l.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Italijanska besedna znamka „DADA “za storitve iz razredov 35, 37, 38 in 42, kot tudi poslovno ime DADA, ki se v Italiji uporablja v običajni trgovski praksi za označevanje naslednjih dejavnosti: „vodenje komercialnih poslov, poslovno administracijo, pisarniške posle, posle v zvezi s posredovanjem nepremičnin, telekomunikacije, vzgojo, izobraževanje, pravne storitve, računalniško programiranje“.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugoditev ugovoru in zavrnitev zahteve za registracijo za izpodbijane storitve.

      Odločba odbora za pritožbe: Potrditev izpodbijane odločbe in zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Nezadostni dokazi za uporabo nacionalne znamke, navajane v postopku z ugovorom in neobstoj verjetnosti zmede v tem primeru.


title: Zadeva C-130/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Združeno kraljestvo) 16. marca 2011 – Neurim Pharmaceuticals (1991) Ltd proti Comptroller-General of Patents

text:
               18.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Združeno kraljestvo) 16. marca 2011 – Neurim Pharmaceuticals (1991) Ltd proti Comptroller-General of Patents
   (Zadeva C-130/11)
   2011/C 179/11
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Neurim Pharmaceuticals (1991) Ltd

      Tožena stranka: Comptroller-General of Patents

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba pri razlagi člena 3 Uredbe Sveta (EGS) št. 1768/92 (1) (zdaj Uredba (ES) št. 469/2009 (2), v nadaljevanju: Uredba o DVC) v primerih, ko je bilo podeljeno dovoljenje (A) za dajanje v promet zdravila, ki vsebuje učinkovino, člen 3(d) razlagati tako, kot da nasprotuje podelitvi DVC, ki temelji na poznejšem dovoljenju (B) za dajanje v promet, ki se sicer nanaša na drugo zdravilo, ki vsebuje enako učinkovino, pri čemer se varstvo, podeljeno z osnovnim patentom, ne razteza na dajanje izdelka, ki ga zajema prejšnje dovoljenje za dajanje v promet, na trg v smislu člena 4?

               2.

               Če podelitev DVC ni izključena, ali iz tega sledi, da mora biti pri razlagi člena 13(1) Uredbe o DVC „prva odobritev za dajanje v promet v Skupnosti“ dovoljenje za dajanje v promet zdravila v okviru varstva, podeljenega z osnovnim patentom v smislu člena 4?

               3.

               Ali sta odgovora na zgornji vprašanji drugačna, če je bilo prejšnje dovoljenje za dajanje v promet podeljeno za zdravilo za uporabo v veterinarski medicini pri določeni indikaciji, poznejše dovoljenje za dajanje v promet pa za zdravilo za uporabo v humani medicini pri drugačni indikaciji?

               4.

               Ali so odgovori na zgornja vprašanja drugačni, če se je za poznejše dovoljenje za dajanje v promet v skladu s členom 8(3) Direktive 2001/83/ES (3) zahtevala popolna prijava (prej popolna prijava po členu 4 Direktive 65/65/EGS (4))?

               5.

               Ali so odgovori na zgornja vprašanja drugačni, če spada izdelek, ki ga zajema dovoljenje (A) za dajanje ustreznega zdravila v promet, v okvir varstva drugega patenta, ki je v lasti registriranega imetnika, ki ni prijavitelj DVC?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 1768/92 z dne 18. junija 1992 o uvedbi dodatnega varstvenega certifikata za zdravila (UL L 182, str. 1).

      (2)  Uredba (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila (UL L 152, str. 1).

      (3)  Direktiva 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL L 311, str. 67).

      (4)  Direktiva Sveta 65/65/EGS z dne 26. januarja 1965 o približevanju določb zakonov ali drugih predpisov o lastniških zdravilih (UL 22, str. 369).


title: Zadeva T-183/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. maja 2015 – Skype/UUNT – Sky in Sky IP International (SKYPE) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti SKYPE — Prejšnja besedna znamka Skupnosti SKY — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               22.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 5. maja 2015 – Skype/UUNT – Sky in Sky IP International (SKYPE)
   (Zadeva T-183/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti SKYPE - Prejšnja besedna znamka Skupnosti SKY - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 205/36)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Skype Ultd (Dublin, Irska) (zastopniki: najprej I. Fowler, solicitor, J. Schmitt, odvetnik, in J. Mellor, QC, nato A. Carboni in M. Browne, solicitors)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: P. Bullock in N. Bambara, zastopnika)

      Drugi stranki pred odborom UUNT za pritožbe, intervenientki v postopku pred Splošnim sodiščem: Sky plc, nekdanja British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Združeno kraljestvo); in Sky IP International Ltd (Isleworth) (zastopniki: R. Guthrie, D. Rose, V. Baxter, solicitors, in T. Moody-Stuart, barrister, nato R. Guthrie, D. Rose, T. Moody-Stuart in J. Curry, solicitor)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora UUNT za pritožbe z dne 30. januarja 2013 (zadeva R 2398/2010 4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama British Sky Broadcasting Group plc in Sky IP International Ltd na eni strani ter družbo Skype Ultd na drugi.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Skype Ultd nosi svoje stroške in stroške Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) ter družb Sky plc in Sky IP International Ltd.

      (1)  UL C 171, 15.6.2013.


title: Zadeva F-108/12: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 7. junija 2016 – Verile/Komisija (Javni uslužbenci — Uradniki — Pokojnine — Člen 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom — Prenos pokojninskih pravic, pridobljenih v nacionalnem sistemu, v pokojninski sistem Unije — Predlog za priznanje pokojninske dobe — Tožba — Razglasitev ničnosti — Pritožba — Ponovna opredelitev predlogov za razglasitev ničnosti predloga za priznanje pokojninske dobe — Razlaga predlogov za razglasitev ničnosti, v skladu s katero se ti nanašajo na razglasitev ničnosti odločbe o priznanju pokojninske dobe po prenosu pokojninskih pravic — Zavrnitev predlogov — Sodba v pritožbenem postopku, ki je postala pravnomočna — Ustavitev postopka)

text:
               18.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/52

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 7. junija 2016 – Verile/Komisija
   (Zadeva F-108/12) (1)

   ((Javni uslužbenci - Uradniki - Pokojnine - Člen 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom - Prenos pokojninskih pravic, pridobljenih v nacionalnem sistemu, v pokojninski sistem Unije - Predlog za priznanje pokojninske dobe - Tožba - Razglasitev ničnosti - Pritožba - Ponovna opredelitev predlogov za razglasitev ničnosti predloga za priznanje pokojninske dobe - Razlaga predlogov za razglasitev ničnosti, v skladu s katero se ti nanašajo na razglasitev ničnosti odločbe o priznanju pokojninske dobe po prenosu pokojninskih pravic - Zavrnitev predlogov - Sodba v pritožbenem postopku, ki je postala pravnomočna - Ustavitev postopka))
   (2016/C 260/64)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Marco Verile (Cadrezzate, Italija) (zastopniki: najprej D. de Abreu Caldas, A. Coolen, É. Marchal, S. Orlandi in J.-N. Louis, odvetniki, nato D. de Abreu Caldas, S. Orlandi in J.-N. Louis, odvetniki, nato S. Orlandi in J.-N. Louis, odvetnika, in nazadnje J.-N. Louis, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: najprej D. Martin in G. Gattinara, agenta, nato J. Currall in G. Gattinara, agenta, nato G. Gattinara, agent, in nazadnje G. Gattinara in F. Simonetti, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o prenosu pravic tožeče stranke do starostne pokojnine v pokojninski sistem Unije, v kateri so uporabljene nove SID v zvezi s členoma 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom.

      Izrek

               1.

               Postopek v zadevi F-108/12, Verile/Komisija, se ustavi.

               2.

               Marco Verile in Evropska komisija nosita vsak svoje stroške.

      (1)  UL C 379, 8.12.2012, str. 34.


title: Zadeva C-148/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato, Quinta Sezione  20. marca 2006  — Santorso Soc. coop. arl proti Comune di Torino

text:
               1.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 154/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato, Quinta Sezione 20. marca 2006 — Santorso Soc. coop. arl proti Comune di Torino
   (Zadeva C-148/06)
   (2006/C 154/10)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Consiglio di Stato
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Santorso Soc. coop. arl

      Tožena stranka: Comune di Torino in drugi
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali vsebuje določba iz člena 30(4) Direktive 93/37/EGS (1), oziroma ustrezna določba iz člena 55(1) in (2) Direktive 2004/18/ES (2) (če slednji pride v poštev) — v skladu s katero mora naročnik pri ponudbi, ki je v primerjavi s storitvijo neobičajno nizka, preden takšno ponudbo lahko zavrne, zahtevati pisno pojasnilo o posameznih postavkah ponudbe in mora te posamezne postavke, ob upoštevanju podanih pojasnil, preizkusiti — temeljno načelo prava Skupnosti?

               2)

               V primeru negativnega odgovora na to vprašanje, ali je določba iz člena 30(4) Direktive 93/37/EGS, oziroma ustrezna določba iz člena 55(1) in (2) Direktive 2004/18/ES (če ta člen pride v poštev), -v skladu s katero mora naročnik pri ponudbi, ki je v primerjavi s storitvijo neobičajno nizka, preden takšno ponudbo lahko zavrne, zahtevati pisno pojasnilo o posameznih postavkah ponudbe in mora te posamezne postavke, ob upoštevanju podanih pojasnil, preizkusiti, tudi če to ni temeljno načelo prava Skupnosti, izraz implicitne posledice, oziroma izvedenega načela iz načela konkurence, v povezavi z načeli preglednosti uprave in nediskriminacije na podlagi državljanstva in to pravilo zato kot tako velja neposredno in prednostno pred morebitnimi neskladnimi nacionalnimi predpisi, ki jih je sprejela država za oddajo javnih naročil gradenj, za katere pravo Skupnosti ne velja neposredno?

      (1)  UL L 199, str. 54.

      (2)  UL L 134, str. 114.


title: Zadeva F-65/05: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 13. decembra 2007 – Wandschneider proti Komisiji (Javni uslužbenci – Uradniki – Ocenjevanje – Karierno ocenjevalno poročilo – Ocenjevalno obdobje 2003 – Ničnostna tožba – Obrazložitev – Očitna napaka pri presoji)

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/52

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 13. decembra 2007 – Wandschneider proti Komisiji
   (Zadeva F-65/05) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Ocenjevanje - Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno obdobje 2003 - Ničnostna tožba - Obrazložitev - Očitna napaka pri presoji)
   (2008/C 22/97)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Paolo Sequeira Wandschneider (Bruselj, Belgija) (zastopniki: najprej G. Vandersanden in C. Ronzi, odvetnika, nato G. Vandersanden, C. Ronzi in L. Levi, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Berscheid in H. Tserepa-Lacombe, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Po eni strani razglasitev ničnosti kariernega ocenjevalnega poročila tožeče stranke za ocenjevalno obdobje 2003 in, po drugi strani, odškodninski zahtevek.
   Izrek sodbe

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 229, 17.9.2005, str. 32 (zadeva najprej vpisana pri Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti pod številko T-282/05 in s sklepom z dne 15.12.2005 prenesena na Sodišče za uslužbence Evropske unije).


title: Zadeva T-259/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 1. julija 2009 — Španija proti Komisiji ( EKUJS — Jamstveni oddelek — Izdatki, izključeni iz financiranja Skupnosti — Lan za vlakna — Konoplja — Banane — Poročilo urada OLAF — Poročilo Računskega sodišča — Dvostranska razprava iz člena 8(1) Uredbe Komisije (ES) št. 1663/95 — Bistvene kršitve postopka — Zloraba — Obstoj finančne škode, povzročene EKUJS )

text:
               15.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/16

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 1. julija 2009 — Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-259/05) (1)

   („EKUJS - Jamstveni oddelek - Izdatki, izključeni iz financiranja Skupnosti - Lan za vlakna - Konoplja - Banane - Poročilo urada OLAF - Poročilo Računskega sodišča - Dvostranska razprava iz člena 8(1) Uredbe Komisije (ES) št. 1663/95 - Bistvene kršitve postopka - Zloraba - Obstoj finančne škode, povzročene EKUJS“)
   2009/C 193/21
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: M. Muñoz Pérez, abogado del Estado)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: T. van Rijn, L. Parpala in F. Jimeno Fernández, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije 2005/354/ES z dne 29. aprila 2005 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) iz financiranja Skupnosti (UL L 112, str. 14).

      Izrek

               1)

               Odločba Komisije 2005/354/ES z dne 29. aprila 2005 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) iz financiranja Skupnosti se razglasi za nično v delu, v katerem izključi iz financiranja Skupnosti odhodke Kraljevine Španije iz naslova dodeljenih pomoči za proizvodnjo konoplje v sezonah od 1996/1997 do 1999/2000.

               2)

               V preostalem se tožba zavrže.

               3)

               Vsaka stranka nosi plačilo svojih stroškov.

      (1)  UL C 217, 3.9.2005.


title: Zadeva C-199/06: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. februarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Centre d'exportation du livre français (CELF), Ministre de la culture et de la communication proti Société internationale de diffusion et d'édition (Državne pomoči – Člen 88(3) ES – Nacionalna sodišča – Vračilo nezakonito izvajanih pomoči – Pomoč, razglašena za združljivo s skupnim trgom)

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/3

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. februarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Centre d'exportation du livre français (CELF), Ministre de la culture et de la communication proti Société internationale de diffusion et d'édition
   (Zadeva C-199/06) (1)

   (Državne pomoči - Člen 88(3) ES - Nacionalna sodišča - Vračilo nezakonito izvajanih pomoči - Pomoč, razglašena za združljivo s skupnim trgom)
   (2008/C 79/04)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Conseil d'État
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Centre d'exportation du livre français (CELF), Ministre de la culture et de la communication

      Tožena stranka: Société internationale de diffusion et d'édition
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Conseil d'État (Francija) – Razlaga člena 88 Pogodbe ES – Možnost, da država članica ne izterja vračila nezakonito izplačane pomoči, ki jo je Komisija, ki ji je zadevo predložil tretji, razglasila za združljivo s skupnim trgom.
   Izrek

               1.

               Člen 88(3), zadnji stavek, ES je treba razlagati tako, da nacionalno sodišče ni dolžno naložiti vračila pomoči, ki je bila izvajana v nasprotju s to določbo, če je Komisija sprejela dokončno odločitev, da je navedena pomoč združljiva s skupnim trgom glede na člen 87 ES. V skladu s pravom Skupnosti mora prejemniku pomoči naložiti plačilo obresti za obdobje nezakonitosti. V okviru svojega nacionalnega prava lahko, če je to predvideno, poleg tega naloži vračilo nezakonite pomoči ne glede na pravico države članice, da pomoč kasneje ponovno izvaja. Prav tako lahko ugodi odškodninskim zahtevkom za škodo, ki je nastala zaradi nezakonitosti pomoči.

               2.

               V primeru postopka, kot je ta iz spora v glavni stvari, obveznost iz člena 88(3), zadnji stavek, ES, da se odpravi učinke nezakonitosti pomoči, zajema pri izračunu zneskov, ki jih mora plačati prejemnik, razen v primeru izjemnih okoliščin, tudi obdobje od sprejetja odločbe Komisije, s katero je bila ugotovljena združljivost te pomoči s skupnim trgom, do razglasitve ničnosti navedene odločbe s strani sodišča Skupnosti.

      (1)  UL C 154, 1.7.2006.


title: Zadeva C-482/11 P: Pritožba, ki jo je 21. septembra 2011 vložil Affi Pascal N’Guessan zoper sklep Splošnega sodišča (peti senat) z dne 13. julija 2011 v zadevi T-352/11, N’Guessan proti Svetu

text:
               7.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/6

         Pritožba, ki jo je 21. septembra 2011 vložil Affi Pascal N’Guessan zoper sklep Splošnega sodišča (peti senat) z dne 13. julija 2011 v zadevi T-352/11, N’Guessan proti Svetu
   (Zadeva C-482/11 P)
   2012/C 6/07
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Affi Pascal N’Guessan (zastopniki: L. Bourthoumieux, J. Vergès, R. Dumas in M. Ceccaldi, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije

      Predlogi

               —

               Pritožba Affija Pascala N'Guessana naj se razglasi za dopustno;

               —

               sklep z dne 13. julija 2011 v zadevi T-352/11, s katerim je bila tožba razglašena za nedopustno, naj se razglasi na ničnega;

               —

               tožba naj se vrne Splošnemu sodišču, da bo lahko pritožnik uveljavljal svoje pravice;

               —

               Svetu Evropske unije naj se na podlagi členov 69 in 73 Poslovnika Sodišča naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja naslednje pritožbene razloge.

               —

               Višja sila zaradi vojne, ki je prekinila tek zastaranja. Dogodki, ki jim je bil pritožnik izpostavljen v Slonokoščeni obali od novembra 2010, naj bi bili v smislu člena 45 Statuta Sodišča Evropske unije primer višje sile zaradi vojnega stanja, ki je povzročilo pretrganje zastaralnih rokov v zvezi z akti, ki jih je proti njemu sprejel Svet.

               —

               Zadevni primer višje sile zaradi vojne naj bi pritožniku onemogočil svobodno izvrševanje njegove pravice do pravnega sredstva zoper akte, s katerimi so očitno kršene temeljne pravice.

               —

               Temeljne pravice in svoboščine naj bi prevladale nad načelom pravne varnosti. Splošno sodišče naj bi s tem, da se je za razglasitev nedopustnosti pritožnikove tožbe sklicevalo na načelo pravne varnosti, kršilo temeljno pravico dostopa do sodišča in pravico do obrambe. Pritožnik naj bi bil tako prikrajšan za pravico do izjave pred pristojnim sodiščem.

               —

               Nemožnost uporabe roka zaradi oddaljenosti in roka za vložitev tožbe v primeru vojne. Rok zaradi oddaljenosti in rok za vložitev tožbe naj se ne bi mogla uporabiti proti naslovniku, ki živi v državi, v kateri divja vojna. Take roke naj bi bilo mogoče uporabljati samo v miru in na evropskem kontinentu. Pritožnik pa je na drugi celini in zato sta z dosledno uporabo člena 102 Poslovnika Splošnega sodišča za obravnavani primer vsekakor kršena člen 6(1) Evropske konvencije o človekovih pravicah in člen 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije.

               —

               Prevlada člena 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Člen 102 Poslovnika Splošnega sodišča naj bi razveljavil dolžnost obveščanja, kot je določena s Pogodbo o delovanju Evropske unije, ki določa, da začne rok za vložitev tožbe teči od uradnega obvestila ali objave akta ali od takrat, ko je tožeča stranka zanj izvedela. Zato naj bi člen 102 Poslovnika Splošnega sodišča postavil pod vprašaj pravice, ki so določene in zavarovanje s Pogodbo, ki ima večjo pravno veljavo in ki zavezuje institucije, ki so sestavni členi Evropske unije. Ker pritožnik ni bil uradno obveščen o izpodbijanih aktih, s čimer je bil krščen člen 265, peti odstavek, Pogodbe o delovanju Evropske unije, rok za vložitev tožbe ni mogel začeti teči do trenutka, ko je izvedel za akte, ki so bili sprejeti proti njemu.

               —

               Huda kršitev temeljnih pravic in svoboščin. Načelo pravne varnosti, kakor ga je navedlo Splošno sodišče, naj bi resno postavilo pod vprašaj pravno varnost kot celoto, saj bi se za posameznike, ki živijo izven Evropske unije in v državi, v kateri poteka vojna, lahko uporabile sankcije, zoper katere ne bi mogli učinkovito izvrševati svoje pravice do pravnega sredstva, saj s sankcijo ne bi bili seznanjeni.

               —

               Pritožnik podredno predlaga razglasitev ničnosti aktov, ki jih je proti njemu sprejel Svet, zaradi resnosti kršitve temeljnih pravic in svoboščin. Ker naj bi izpodbijani akti kršili temeljne pravice, varovane z različnimi mednarodnimi pogodbami, bi moralo Sodišče navedene akte razveljaviti, če njihova protizakonitost ni v skladu z ustaljenim evropskim redom ali zato, ker ne bi smel začeti teči rok za vložitev tožbe zaradi resnosti kršitve zavarovanih temeljnih svoboščin in pravic.


title: Zadeva T-327/11: Tožba, vložena 20. junija 2011 – Vinci Energies Schweiz proti UUNT – Estavis (Rumena podoba Branderburških vrat)

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/50

         Tožba, vložena 20. junija 2011 – Vinci Energies Schweiz proti UUNT – Estavis (Rumena podoba Branderburških vrat)
   (Zadeva T-327/11)
   2011/C 269/112
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Vinci Energies Schweiz AG (Zürich, Švica) (zastopnik: M. Graf, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Estavis AG (Berlin, Nemčija)

      Predloga

   Tožeča stranka predlaga:

               —

               odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 31. marca 2011 v zadevi R 231/2010-1 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Estavis AG

      Zadevna znamka Skupnosti: Podoba Brandenburških vrat z uporabo medenorumene barve za proizvode in storitve iz razredov 6, 7, 9, 11, 35, 36, 37, 38, 40, 41 in 42 - prijava št. 6 585 871

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: figurativna znamka „ETAVIS“ za proizvode in storitve iz razredov 6, 7, 9, 11, 35, 37, 38, 40, 41, 42 in 45

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za ugovore in zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009, ker med nasprotujočima znamkama zaradi vsaj normalnega razlikovalnega učinka znamke, navedene v ugovoru, in enakosti oz. zelo močne podobnosti nasprotujočih znakov, obstaja verjetnost zmede.


title: Zadeva C-213/06 P: Pritožba, ki jo je vložila  9. maja 2006  Evropska agencija za obnovo (EAR) zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti senat), razglašeno  23. februarja 2006  v zadevi T-471/04: Georgios Karatzoglou proti Evropski agenciji za obnovo (EAR)

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/19

         Pritožba, ki jo je vložila 9. maja 2006 Evropska agencija za obnovo (EAR) zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti senat), razglašeno 23. februarja 2006 v zadevi T-471/04: Georgios Karatzoglou proti Evropski agenciji za obnovo (EAR)
   (Zadeva C-213/06 P)
   (2006/C 178/30)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Pritožnica: Evropska agencija za obnovo (EAR) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, lawyers in K. Niafas, zastopnik)

      Druga stranka v postopku: Georgios Karatzoglou
   Predlogi pritožnice:
   Pritožnica predlaga Sodišču, da:

               —

               v celoti razveljavi sodbo četrtega senata Sodišča prve stopnje z dne 23. februarja 2006 v zadevi T-471/04 (Georgios Karatzoglou proti Evropski agenciji za obnovo (EAR) );

               —

               samo izda sodbo;

               —

               zavrne tožbo za razglasitev ničnosti Odločbe EAR z dne 26. februarja 2004, s katero je bila tožeči stranki na prvi stopnji kot začasnemu uslužbencu odpovedana pogodba o zaposlitvi;

               —

               naloži tožeči stranki na prvi stopnji in nasprotni stranki v pritožbenem postopku plačilo stroškov pritožbenega postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica trdi, da je Sodišče prve stopnje zmotno uporabilo pravo, ko je, potem ko je opredelilo pogodbo, ki jo je podpisala tožena stranka kot pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas, odločilo, da bi Evropska Agencija za obnovo (v nadaljevanju: EAR) lahko odpovedala to pogodbo le v dveh okoliščinah — znatno zmanjšanje ali prenehanje poslovanja EAR — kar bi bilo enakovredno temu, da bi pogodba štela za pogodbo o zaposlitvi za določen čas, katere trajanje je odvisno od teh kriterijev.
   Pritožnica nadalje vztraja, da je Sodišče prve stopnje s to odločitvijo zmotno uporabilo pravo, ker Uredba Sveta št. 2667/2000 (1), ki določa pravila glede poslovanja EAR, tej prepoveduje, da se bi prevzela tako obveznost, ker mora omejiti zaposlovanje osebja glede na strogo potrebno glede na razvijajoče se potrebe EAR.
   Pritožnica sklepno še navaja, da v kolikor bi EAR ustvaril legitimno pričakovanje, da ne bo odpovedal pogodbe tožene stranke razen v posebnih okoliščinah znatnega zmanjšanja obsega svojega poslovanja, bi bilo tako pričakovanje nelegitimno z ozirom na obveznost, ki izhaja iz Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti in iz predpisov Sveta, ki urejajo ustanovitev in poslovanje EAO.

      (1)  UL L 305, 7.12.2000, str. 7 - 10


title: Zadeva F-64/08: Tožba, vložena 29. julija 2008 – Nijs proti Računskemu sodišču

text:
               27.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/25

         Tožba, vložena 29. julija 2008 – Nijs proti Računskemu sodišču
   (Zadeva F-64/08)
   (2008/C 247/52)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Bart Nijs (Bereldange, Luxembourg) (zastopnika: F. Rollinger in A. Hertzog, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropsko računsko sodišče
   Predmet in opis spora
   Razglasitev odločbe Računskega sodišča, s katero sta bila odločena ocenjevalec in nadzornik ocenjevalca tožeče stranke, za nično in odškodninski zahtevek za povrnitev škode, ki je nastala po sprejetju te odločbe.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločitev generalnega sekretarja Računskega sodišča, da za ocenjevalca tožeče stranke določi direktorja prevajalskega oddelka in da bo sam njegov nadzornik.

               —

               Računskemu sodišču naj se naloži plačilo nepremoženjske škode v višini 25 000 eurov, ki je nastala tožeči stranki.

               —

               Računskemu sodišču naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-195/14: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 4. junija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Teekanne GmbH & Co. KG (Predhodno odločanje — Direktiva 2000/13/ES — Označevanje in oglaševanje živil — Člena 2(1)(a)(i) in 3(1), točka 2 — Označevanje, ki bi lahko kupca zavedlo v zvezi s sestavo živil — Seznam sestavin — Uporaba navedbe „malinovo-vaniljeva pustolovščina“ ter slik malin in cvetov vanilje na embalaži sadnega čaja, ki teh sestavin ne vsebuje)

text:
               20.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/16

         Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 4. junija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Teekanne GmbH & Co. KG
   (Zadeva C-195/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 2000/13/ES - Označevanje in oglaševanje živil - Člena 2(1)(a)(i) in 3(1), točka 2 - Označevanje, ki bi lahko kupca zavedlo v zvezi s sestavo živil - Seznam sestavin - Uporaba navedbe „malinovo-vaniljeva pustolovščina“ ter slik malin in cvetov vanilje na embalaži sadnega čaja, ki teh sestavin ne vsebuje))
   (2015/C 236/22)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

      Tožena stranka: Teekanne GmbH & Co. KG

      Izrek

   Člena 2(1)(a)(i) in 3(1), točka 2, Direktive 2000/13/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. marca 2000 o približevanju zakonodaje držav članic o označevanju, predstavljanju in oglaševanju živil, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 596/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. junija 2009, je treba razlagati tako, da nasprotujeta označevanju živila in uporabljenim metodam, ki bi lahko z videzom, opisom ali slikovno predstavitvijo neke sestavine dajali vtis prisotnosti le-te v tem živilu, čeprav te sestavine živilo v resnici ne vsebuje in je to razvidno le iz seznama sestavin, ki je naveden na embalaži navedenega živila.

      (1)  UL C 245, 28.7.2014.


title: Zadeva C-237/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Luksemburg) 12. maja 2010 – Miguel Remy proti Landsbanki Luxembourg SA, v likvidaciji

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Luksemburg) 12. maja 2010 – Miguel Remy proti Landsbanki Luxembourg SA, v likvidaciji
   (Zadeva C-237/10)
   ()
   2010/C 209/30
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Miguel Remy

      Tožena stranka: Landsbanki Luxembourg SA, v likvidaciji

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člene 1, 2 in 3 Direktive Sveta 98/59/ES z dne 20. julija 1998 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti razlagati tako, da se uporabljajo za prenehanje dejavnosti zaradi uvedbe stečaja delodajalca ali sodne odločbe o odreditvi prenehanja in likvidacije kreditne institucije kot delodajalca zaradi plačilne nesposobnosti na podlagi člena 61(1)(a) in (b) zakona o finančnem sektorju, spremenjenega 5. aprila 1993, glede katerih nacionalni zakon določa prenehanje veljavnosti pogodbe o zaposlitvi s takojšnjim učinkom?

               2.

               Če je odgovor na navedeno vprašanje pritrdilen, ali je treba člene 1, 2 in 3 Direktive 98/59/ES razlagati tako, da se stečajnega upravitelja ali likvidacijskega upravitelja obravnava kot delodajalca, ki načrtuje kolektivne odpuste in lahko s tega vidika opravi dejanja iz členov 2 in 3 navedene direktive ter izvede odpust (zadeva C-323/08, točke 39, 40 in 41) (1)?

      (1)  Sodba z dne 10. decembra 2009 v zadevi Rodríguez Mayor in drugi, še neobjavljena v ZOdl.


title: Zadeva C-36/14: Tožba, vložena 24. januarja 2014 – Evropska komisija proti Republiki Poljski

text:
               22.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 85/18

         Tožba, vložena 24. januarja 2014 – Evropska komisija proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-36/14)
   2014/C 85/33
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: K. Herrmann in M. Patakia)

      Tožena stranka: Republika Poljska

      Predlog

   Komisija predlaga,

               —

               naj se ugotovi, da Republika Poljska s časovno neomejenim državnim posredovanjem na takšen način, (i) da so energetska podjetja zavezana, da za dobavo zemeljskega plina uporabljajo cene, ki jih odobri predsednik regulativnega organa na energetskem področju, pri čemer nacionalno pravo organov nacionalne uprave na zavezuje k temu, da bi v rednih intervalih ob upoštevanju stanja razvoja plinskega sektorja preverjali nujnost in način tega posredovanja v navedenem sektorju, in (ii) da se uporablja za neomejen krog uporabnikov brez razlikovanja glede na odjemalce in brez razlikovanja položajev posameznikov po skupinah, uporablja nesorazmerne ukrepe, ki niso združljivi s členom 3(2) Direktive 2009/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 2003/55/ES (1) in tako ni izpolnila obveznosti iz odstavka 1 člena 3 te direktive v povezavi z odstavkom 2 navedenega člena;

               —

               naj se Republiki Poljski naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Obveznost iz člena 47 energetskega zakona, za neupoštevanje katere je določena globa in v skladu s katero mora cene za dobavo zemeljskega plina odobriti predsednik regulativnega organa na energetskem področju, je v delu, v katerem velja za vsa energetska podjetja v zvezi z dobavami za druge odjemalce kot gospodinjstva, državno posredovanje v obliki tako imenovanih reguliranih cen, ki niso združljive z načelom sorazmernosti in tako kršijo člen 3(1) in (2) Direktive 2009/73/ES.
   Sporno državno posredovanje naj namreč ne bi izpolnjevalo standarda, določenega v sodbi Sodišča Federutility in drugi (C-265/08), saj veljavno nacionalno pravo (energetski zakon z dne 10. aprila 1997) določa obveznost uporabe reguliranih cen na način, ki presega, kar je potrebno za uresničevanje splošnega gospodarskega interesa (varstvo pred previsokimi cenami plina). Zlasti naj obveznost, pridobiti odobritev cen za dobave zemeljskega plina, ne bi bila časovno omejena in naj ne bi bila odvisna od preučitve položaja na trgu s plinom, ki bi tako posredovanje upravičeval. Poleg tega naj bi enako veljala za vsa energetska podjetja, ki jih predsednik regulativnega organa na energetskem področju izrecno ne oprosti te obveznosti, ne da bi se upošteval njihov položaj na trgu s plinom in ne da bi se razlikovalo po kategorijah odjemalcev: industrijski končni odjemalci, trgovci na debelo in gospodinjstva se obravnavajo enako.

      (1)  UL L 211, str. 94.


title: Zadeva C-127/10: Tožba, vložena 10. marca 2010 – Evropska komisija proti Helenski republiki

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/36

         Tožba, vložena 10. marca 2010 – Evropska komisija proti Helenski republiki
   (Zadeva C-127/10)
   2010/C 113/56
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Karanasou-Apostolopoulou in G. Zavvos, zastopnika)

      Tožena stranka: Helenska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Helenska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o strojih in spremembah Direktive 95/16/ES (1) ali, v vsakem primeru, s tem, da o tem ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               —

               Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos Direktive 2006/42/ES v notranji pravni red se je iztekel 29 januarja 2008.

      (1)  UL L 157 z dne 9.6.2006, str. 24


title: Zadeva C-558/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākās tiesas Senāts (Republika Latvija) 7. novembra 2011 – SIA „Kurcums Metal“ proti Valsts ieņēmumu dienests

text:
               14.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākās tiesas Senāts (Republika Latvija) 7. novembra 2011 – SIA „Kurcums Metal“ proti Valsts ieņēmumu dienests
   (Zadeva C-558/11)
   2012/C 13/16
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākās tiesas Senāts

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Kasacijska pritožnica: SIA „Kurcums Metal“

      Druga stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Valsts ieņēmumu dienests

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali so vrvi, sestavljene iz polipropilena in jeklene žice, kakršne so te iz spora v glavi stvari, zajete v tarifni podštevilki 5607 49 11 kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 (1) z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi?

               2.

               Ali je treba za uvrstitev vrvi, kakršne so te iz obravnavane zadeve, uporabiti pravilo 3, točka (b), splošnih pravil za razlago kombinirane nomenklature iz Uredbe Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi?

               3.

               Če kombinirane vrvi, ki so sestavljene iz polipropilena in jeklene žice in katerih največji prečni prerez je več kot 3 mm, kakršne so te iz spora v glavi stvari, vendarle spadajo pod tarifno podštevilko 7312 90 98 kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, ali so te vrvi zajete tudi s členom 1 Uredbe Sveta (ES) št. 1601/2001 (2) z dne 2. avgusta 2001 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasnih protidampinških dajatev, uvedenih na uvoz nekaterih železnih ali jeklenih vrvi in kablov s poreklom iz Češke republike, Rusije, Tajske in Turčije?

               4.

               Ali nagubane skobe z zankastima koncema, povezanima z zatičem, spadajo pod tarifno podštevilko 7317 00 90 kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382.

      (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 11, zvezek 38, str. 62.


title: Zadeva T-83/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. junija 2016 – Swatch/EUIPO – L'atelier Wysiwyg (wysiwatch WhatYouSeeIsTheWatchYouGet)

text:
               22.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/53

         Sklep Splošnega sodišča z dne 16. junija 2016 – Swatch/EUIPO – L'atelier Wysiwyg (wysiwatch WhatYouSeeIsTheWatchYouGet)
   (Zadeva T-83/15) (1)

   (2016/C 305/73)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 127, 20.4.2015.


title: Zadeva T-69/00: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  14. decembra 2005  — FIAMM in FIAMM Technologies proti Svetu in Komisiji ( Nepogodbena odgovornost Skupnosti — Nezdružljivost skupnostne ureditve uvoza banan s pravili Svetovne trgovinske organizacije (STO) — Uvedba povračilnih ukrepov Združenih držav Amerike v obliki dodatnih carinskih dajatev na uvoz iz Skupnosti na podlagi dovoljenja ORS — Sklep organa za reševanje sporov STO — Pravni učinki — Odgovornost Skupnosti glede na to, da nezakonito ravnanje njenih organov ni podano — Vzročna zveza — Neobičajna in posebna škoda )

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/22

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. decembra 2005 — FIAMM in FIAMM Technologies proti Svetu in Komisiji
   (Zadeva T-69/00) (1)

   („Nepogodbena odgovornost Skupnosti - Nezdružljivost skupnostne ureditve uvoza banan s pravili Svetovne trgovinske organizacije (STO) - Uvedba povračilnih ukrepov Združenih držav Amerike v obliki dodatnih carinskih dajatev na uvoz iz Skupnosti na podlagi dovoljenja ORS - Sklep organa za reševanje sporov STO - Pravni učinki - Odgovornost Skupnosti glede na to, da nezakonito ravnanje njenih organov ni podano - Vzročna zveza - Neobičajna in posebna škoda“)
   (2006/C 48/40)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Fabbrica italiana accumulatori motocarri Montecchio SpA (FIAMM) (Montecchio Maggiore, Italija) in Fabbrica italiana accumulatori motocarri Montecchio Technologies, Inc. (FIAMM Technologies) (East Haven, Delaware, Združene države) (zastopniki: I. Van Bael, A. Cevese in F. Di Gianni, avocats)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije (zastopniki: G. Maganza, J. Huber, F. Ruggeri Laderchi in S. Marquardt, agents) in Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: najprej P. Kuijper, L. Gussetti, V. di Bucci, C. Brown in E. Righini, nato P. Kuijper, L. Gussetti, V. Di Bucci in E. Righini, agents)

      Intervenientka v podporo toženih strank: Kraljevina Španija (zastopnika: najprej R. Silva de Lapuerta nato E. Braquehais Conesa, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Odškodninska tožba za škodo, ki naj bi izvirala iz dodatne carinske dajatve na uvoze stacionarnih akumulatorjev tožečih strank, katerih odmero je Združenim državam Amerike odobril organ za reševanje sporov Svetovne trgovinske organizacije (STO) po ugotovitvi nezdružljivosti sporazumov in dogovorov, priloženih k sporazumu o ustanovitvi STO, s skupnostno ureditvijo uvoza banan.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožečima strankama se poleg tega, da nosita svoje stroške, naloži plačilo stroškov, ki sta jih priglasila Svet in Komisija.

               3)

               Kraljevina Španija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 135, 13.5.2000.


title: Zadeva C-69/12 P: Pritožba, ki jo je Noscira, SA vložila 10. februarja 2012 zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 28. novembra 2011 v zadevi T-307/11, Noscira, SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               15.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/3

         Pritožba, ki jo je Noscira, SA vložila 10. februarja 2012 zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 28. novembra 2011 v zadevi T-307/11, Noscira, SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-69/12 P)
   2012/C 389/03
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Noscira, SA (zastopnik: A. Sirimarco, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Sodišče (šesti senat) je s sklepom z dne 21. septembra 2012 odločilo, da pritožba ni dopustna.


title: Zadeva T-5/09: Tožba, vložena 2. januarja 2009 – Lind proti Komisiji

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/45

         Tožba, vložena 2. januarja 2009 – Lind proti Komisiji
   (Zadeva T-5/09)
   (2009/C 69/99)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Brigit Lind (Greve, Danska) (zastopnik: I. Anderson, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Komisiji naj se naloži, naj tožeči stranki plača znesek 50.000 EUR oziroma znesek, ki bi bil po mnenju Sodišča prve stopnje ustrezen in pravičen kot odškodnina za šok in stres, ki ga je doživela zaradi bratovega trpljenja in nedopustne smrti, povzročenih zaradi Komisijine samovoljne in nezakonite zavrnitve zagotovitve vzpostavitve zdravstvenega nadzora iz Direktive 96/29, in sicer za nekdanje zaposlene v zračnem oporišču Thule, ki so bili vpleteni v radiološko nesrečo;

               —

               Komisiji naj se naloži, naj v zapuščino Johna Erlinga Nochena, ki jo zastopa tožeča stranka, plača znesek 250 000 EUR oziroma znesek, ki bi bil po mnenju Sodišča prve stopnje ustrezen in pravičen kot odškodnina za njegove bolečine in trpljenje, zlasti za zavedanje o skrajšanju življenja, in sicer od 2006 do njegove smrti 2008, povzročenih zaradi Komisijine samovoljne in nezakonite zavrnitve zagotovitve vzpostavitve zdravstvenega nadzora iz Direktive 96/29, in sicer za nekdanje zaposlene v zračnem oporišču Thule, ki so bili vpleteni v radiološko nesrečo, ter znesek 6 000 EUR za pogrebne stroške;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka je v obravnavani zadevi vložila tožbo na podlagi nepogodbene odgovornosti za škodo, za katero navaja, da je posledica smrti njenega brata, do česar naj bi prišlo zaradi domnevno nezakonite Komisijine zavrnitve, da bi ravnala v skladu z resolucijo, sprejeto na plenarnem zasedanju Evropskega parlamenta (1), in da bi zagotovila, da bi Danska glede delavcev, vključno z bratom tožeče stranke, ki so bili vpleteni v jedrsko nesrečo v zračnem oporišču Thule na Grenlandiji, uporabila določbe Direktive Sveta 96/29/Euratom z dne 13. maja 1996 o določitvi temeljnih varnostnih standardov za varstvo zdravja delavcev in prebivalstva pred nevarnostmi zaradi ionizirajočega sevanja (2).

      (1)  Poročilo Evropskega parlamenta z dne 20. aprila 2007 o posledicah strmoglavljenja pri Thuleju iz leta 1968 za javno zdravje (Peticija 720/2002) (2006/2012(INI)).

      (2)  UL L 159, str. 1.


title: Zadeva T-481/08: Tožba, vložena 5. novembra 2008 – Alisei proti Komisiji

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/40

         Tožba, vložena 5. novembra 2008 – Alisei proti Komisiji
   (Zadeva T-481/08)
   (2009/C 6/79)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Alisei ONG (Rim, Italija) (zastopniki: F. Sciaudone, R. Sciaudone, S. Gobbato, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije z dne 19. avgusta 2008 (ref. št. AIDCO/G2/ML V D (2008) – 8449) naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži povrnitev škode;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, nevladna organizacija, ki deluje na področju mednarodnega razvojnega sodelovanja in humanitarne pomoči, izpodbija odločbo tožene stranke, s katero je ta potrdila pravilnost postopka, začetega junija 2006, o knjigovodskem pregledu serije z njo sklenjenih pogodb in posledičnega odloga izplačil. Komisija je poleg tega posredovala končno poročilo družbe Ernst & Young in tožečo stranko obvestila, da je tako poročilo zanesljiva tehnična podlaga za sprejemanje sklepov, zlasti pa za začetek postopka vračila zneska v skupni višini 4 750 121 EUR.
   V utemeljitev svojih predlogov tožeča stranka izpostavlja:

               —

               Kršitev načel dobre uprave in skrbnosti pri upravljanju, v delu v katerem je bila tožeča stranka vpletena v upravni postopek s točno določeno vrsto in načinom izvedbe, nato pa je izvedela, da je imel postopek v resnici popolnoma drugačne značilnosti (v smislu cilja in izvedbe) od prvotno sporočenih. Tožena stranka naj bi bila odgovorna, ker se je sprva odločila začeti postopek knjigovodskega pregleda, ki naj bi se opravil z „auditom“, nato pa je privolila v ugotovitve, pridobljene na podlagi drugačne vrste revizije, opredeljene kot „dogovorjeni postopek“, o kateri naj ne bi bila tožeča stranka nikoli obveščena.

               —

               Kršitev predpisov o zastaranju v delu, v katerem odločba brez razlikovanja odreja vračilo zneskov, ki ne bi mogli biti izterjani zaradi zastaranja pravice tožene stranke do vložitve zahteve za vračilo.

         Tožeča stranka zatrjuje tudi kršitev svoje pravice do obrambe ter načela sorazmernosti.
   Nazadnje, tožeča stranka zahteva, da se Komisiji naloži vračilo škode, ki jo je utrpela.


title: Zadeva T-48/08: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 27. julija 2009 – Fusco proti UUNT – Fusco International (FUSCOLLECTION)

text:
               26.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 233/21

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 27. julija 2009 – Fusco proti UUNT – Fusco International (FUSCOLLECTION)
   (Zadeva T-48/08) (1)

   2009/C 233/42

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 92, 12.4.2008.


title: Zadeva C-11/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden 8. januarja 2010 – Staatssecretaris van Financiën proti Marishipping and Transport BV

text:
               27.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden 8. januarja 2010 – Staatssecretaris van Financiën proti Marishipping and Transport BV
   (Zadeva C-11/10)
   2010/C 80/23
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Staatssecretaris van Financiën

      Druga stranka: Marishipping and Transport BV

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je oprostitev carine za farmacevtske snovi na podlagi točke 1(1) prvega dela, oddelek II, del C, Priloge I k Uredbi (EGS) št. 2658/87 (1) z dne 23. julija 1987 v povezavi s seznamom farmacevtskih snovi iz Priloge 3 tretjega dela (priloge), oddelek II, omejena na navedene (kemične) snovi v čisti obliki?

               2.

               Katere omejitve morajo veljati, če so navedenim farmacevtskim snovem lahko dodane druge snovi?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL L 256, str. 1).


title: Zadeva T-542/13: Tožba, vložena 2. oktobra 2013 – Nizozemska proti Komisiji

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/67

         Tožba, vložena 2. oktobra 2013 – Nizozemska proti Komisiji
   (Zadeva T-542/13)
   2013/C 344/123
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Nizozemska (zastopnika: J. Langer in M. Bulterman)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Komisije C(2013) 4474 final z dne 18. julija 2013 o neuporabi nekaterih določb uredbe Kraljevine Nizozemske z dne 8. junija 2012 o podrobnih pravilih za liberalizacijo mednarodnega železniškega potniškega prometa razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija naj bi izpodbijani sklep nepravilno oprla na člena 61 Direktive 2012/34/EU (1). Če se Komisija ne strinja s tem, kako nizozemski zakonodajalec prenese direktivo, lahko uporabi člen 258 PDEU.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Ta tožbeni razlog se nanaša na kršitev načel spoštovanja pravice do obrambe in lojalnega sodelovanja, ker naj bi Komisija po poteku projekta „EU-Pilot“ (2) nizozemske predpise v skladu s členom 61 Direktive 2012/34/EU odločila, da se ne uporabljajo več. Pri odgovorih na vprašanja Komisije v okviru projekta „EU-Pilot“ naj bi Kraljevina Nizozemska lahko razumno izhajala iz tega, da bo Komisija informacije, ki ji jih je posredovala, uporabila izključno v okviru (morebitnega) postopka za ugotavljanje neizpolnitve obveznosti.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Ta tožbeni razlog se nanaša na pomanjkljivo obrazložitev in nepravilno razlago Direktive 2012/34/EU, ker naj bi Komisija domnevala, da meril za določitev „glavnega namena storitve“ v smislu člena 10(3) Direktive ni mogoče določiti vnaprej in da je regulativni organ pristojen za določitev merila za „gospodarsko ravnovesje“ v smislu člena 11(2) Direktive.

      (1)  Direktiva 2012/34/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o vzpostavitvi enotnega evropskega železniškega območja (UL L 343, str. 32).

      (2)  Glej Sporočilo Komisije – Evropa rezultatov – Uporaba prava Skupnosti, COM(2007) 502 final).


title: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 24. februarja 2005 v zadevi C-383/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 1999/105/ES — Trženje gozdnega reprodukcijskega materiala — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/9

      SODBA SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 24. februarja 2005
   v zadevi C-383/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 1999/105/ES - Trženje gozdnega reprodukcijskega materiala - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2005/C 106/17)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-383/04, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: A. Bordes) proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (zastopnik: S. Schreiner), katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES z dne 6. septembra 2004, je Sodišče (peti senat) v sestavi R. Silva de Lapuerta, predsednica senata, R. Schintgen in G. Arestis (poročevalec), sodnika, generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: R. Grass, dne 24. februarja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da v predpisanem roku ni sprejelo vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 1999/105/ES z dne 22. decembra 1999 o trženju gozdnega reprodukcijskega materiala, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.

               2)

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 262, 23.10.2004.


title: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 10. marca 2005 v združenih zadevah T-228/00, T-229/00, T-242/00, T-243/00, T-245/00 do T-248/00, T-250/00, T-252/00, T-256/00 do T-259/00, T-265/00, T-267/00, T-268/00, T-271/00, T-274/00 do T-276/00, T-281/00, T-287/00 in T-296/00, Gruppo ormeggiatori del porto di Venezia Soc. coop. rl, in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti (Državne pomoči — Odločba Komisije o nezdružljivosti nezakonitih sistemov pomoči s skupnim trgom in o naložitvi vračil nezdružljivih pomoči — Izključitev nacionalnega postopka vračanja — Ničnostna tožba — Odsotnost pravnega interesa — Nedopustnost)

text:
               9.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/20

      SKLEP SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 10. marca 2005
   v združenih zadevah T-228/00, T-229/00, T-242/00, T-243/00, T-245/00 do T-248/00, T-250/00, T-252/00, T-256/00 do T-259/00, T-265/00, T-267/00, T-268/00, T-271/00, T-274/00 do T-276/00, T-281/00, T-287/00 in T-296/00, Gruppo ormeggiatori del porto di Venezia Soc. coop. rl, in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Državne pomoči - Odločba Komisije o nezdružljivosti nezakonitih sistemov pomoči s skupnim trgom in o naložitvi vračil nezdružljivih pomoči - Izključitev nacionalnega postopka vračanja - Ničnostna tožba - Odsotnost pravnega interesa - Nedopustnost)
   (2005/C 171/36)
   Jezik postopka: italijanščina
   V združenih zadevah T-228/00, T-229/00, T-242/00, T-243/00, T-245/00 do T-248/00, T-250/00, T-252/00, T-256/00 do T-259/00, T-265/00, T-267/00, T-268/00, T-271/00, T-274/00 do T-276/00, T-281/00, T-287/00 in T-296/00, Gruppo ormeggiatori del porto di Venezia Soc. coop. rl, s sedežem v Benetkah (Italija), ki jo zastopa F. Munari, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, tožeča stranka v zadevi T-228/00, Gruppo ormeggiatori del porto di Chioggia Piccola Soc. coop. rl, s sedežem v Benetkah, ki jo zastopajo S. Carbone, A. Taramasso in F. Munari, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, tožeča stranka v zadevi T-229/00, Compagnia lavoratori portuali Soc. coop. rl, Società cooperativa lavoratori portuali San Marco Venezia Soc. coop. rl, s sedežema v Benetkah ki ju zastopata A. Bortoluzzi in C. Montagner, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, tožeči stranki v zadevi T-242/00, Portabagagli del porto di Venezia Soc. coop. rl, s sedežem v Benetkah, ki jo zastopata A. Bortoluzzi in C. Montagner, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, tožeča stranka v zadevi T-243/00, Abibes SpA, s sedežem v Benetkah, ki jo zastopajo G. Orsoni, G. Simeone in A. Schmitt, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, tožeča stranka v zadevi T-245/00, Fluvio Padana Srl, s sedežem v Benetkah, ki jo zastopajo G. Orsoni, G. Simeone in A. Schmitt, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, tožeča stranka v zadevi T-246/00, Serenissima motoscafi Srl, s sedežem v Benetkah, ki jo zastopajo G. Orsoni, A. Pavanini in A. Schmitt, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, tožeča stranka v zadevi T-247/00, Integrated Shipping Co. SpA (ISCO), s sedežem v Benetkah, ki jo zastopajo G. Orsoni, G. Simeone in A. Schmitt, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, tožeča stranka v zadevi T-248/00, Società cooperativa veneziana motoscafi, Soc. coop. rl, Cooperativa „San Marco“ motoscafi in servizio pubblico Soc. coop. rl, Cooperativa serenissima taxi Soc. coop. rl, s sedeži v Benetkah, ki jih zastopajo G. Orsoni, A. Pavanini in A. Schmitt, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, tožeče stranke v zadevi T-250/00, Cooperativa ducale fra gondolieri di Venezia, Soc. coop. rl, Gondolieri Bauer Soc. coop. rl, s sedežema v Benetkah, ki ju zastopa M. Giantin, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, tožeči stranki v zadevi T-252/00, Sacra Srl, s sedežem v Benetkah, ki jo zastopajo M. Marinoni, G.M. Roberti in F. Sciaudone, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, tožeča stranka v zadevi T-256/00, Fondamente nuove servizio taxi e noleggio, Soc. coop. rl, Bucintoro motoscafi servizio taxi e noleggio Soc. coop. rl, s sedežema v Benetkah, ki ju zastopajo R. Vianello, A. Bortoluzzi in C. Montagner, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, tožeči stranki v zadevi T-257/00, Multiservice Srl, s sedežem v Benetkah, ki jo zastopata A. Bortoluzzi in C. Montagner, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, tožeča stranka v zadevi T-258/00, Veneziana di navigazione SpA, s sedežem v Benetkah, ki jo zastopata A. Bortoluzzi in C. Montagner, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, tožeča stranka v zadevi T-259/00, Cooperativa traghetto S. Lucia Soc. coop. rl, s sedežem v Benetkah, ki jo zastopajo A. Bortoluzzi, C. Montagner in F. Stivanello Gussoni, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, tožeča stranka v zadevi T-265/00, Comitato „Venezia vuole vivere“, s sedežem v Benetkah, ki jo v zadevah T-265/00 in T-267/00 zastopajo A. Bortoluzzi, C. Montagner in F. Stivanello Gussoni, v zadevah T-274/00 do T-276/00, T-281/00, T-287/00 in T-296/00 pa A. Bianchini, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, tožeča stranka v zadevah T-265/00, T-267/00, T-274/00 do T-276/00, T-281/00, T-287/00 in T-296/00, Cooperativa Daniele Manin fra gondolieri di Venezia Soc. coop. rl, s sedežem v Benetkah, ki jo zastopajo A. Bortoluzzi, C. Montagner in F. Stivanello Gussoni, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, tožeča stranka v zadevi T-267/00, Conepo servizi Soc. coop. rl, s sedežem v Benetkah, ki so jo zastopajo A. Biagini, S. Scarpa in P. Pettinelli, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, tožeča stranka v zadevi T-268/00, Ligabue Catering SpA, s sedežem v Benetkah, ki jo zastopajo A. Vianello, M. Merola in A. Sodano, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, tožeča stranka v zadevi T-271/00, Verde sport SpA, s sedežem v Benetkah, ki jo zastopa A. Bianchini, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, tožeča stranka v zadevi T-274/00, Cooperativa carico scarico e trasporti scalo fluviale Soc. coop. rl, s sedežem v Benetkah, ki jo zastopa A. Bianchini, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, tožeča stranka v zadevi T-275/00, Cipriani SpA, s sedežem v Benetkah, ki jo zastopa A. Bianchini, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, tožeča stranka v zadevi T-276/00, Cooperativa trasbagagli Soc. coop. rl, s sedežem v Benetkah, ki jo zastopa A. Bianchini, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, tožeča stranka v zadevi T-281/00, Cooperativa fra portabagagli della stazione di Venezia Srl, s sedežem v Benetkah, ki jo zastopa A. Bianchini, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, tožeča stranka v zadevi T-287/00, Cooperativa braccianti mercato ittico „Tronchetto“ Soc. coop. rl s sedežem v Benetkah, ki jo jih zastopa A. Bianchini, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, tožeča stranka v zadevi T-296/00, ob intervenciji v zadevah T-228/00, T-229/00, T-242/00, T-243/00, T-247/00, T-250/00, T-252/00, T-256/00 do T-259/00, T-265/00, T-267/00, T-268/00 in T-271/00 Italijanske republike, ki jo zastopa U. Leanza, zastopnik, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, intervenient, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopniki: V. Di Bucci, zastopnik, skupaj z A. Dal Ferro, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), zaradi predloga za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2000/394/ES z dne 25. novembra 1999 o ukrepih pomoči podjetjem, ustanovljenim na ozemlju Benetk in Chioggie, ki jih določata zakona št. 30/1997 in št. 206/1995, ki sta uvedla znižanje socialnih prispevkov (UL 2000, L 150, str. 50), je Sodišče prve stopnje (drugi razširjeni senat), v sestavi J. Pirrung, predsednik, A. W. H. Meij, N. J. Forwood, sodnika, I. Pelikánová, sodnica, in S. Papasavvas, sodnik, sodni tajnik: H. Jung, 10. marca 2005 sprejelo sklep, katerega izrek se glasi:

               1)

               Zadeve T-228/00, T-229/00, T-242/00, T-243/00, T-245/00 do T-248/00, T-250/00, T-252/00, T-256/00 à T-259/00, T-265/00, T-267/00, T-268/00, T-271/00, T-274/00 do T-276/00, T-281/00, T-287/00 in T-296/00 se združijo za nadaljevanje postopka.

               2)

               Tožbe v zadevah T-228/00, T-229/00, T-242/00, T-243/00, T-245/00 do T-248/00, T-250/00, T-252/00, T-256/00 do T-259/00, T-267/00, T-268/00, T-271/00, T-275/00, T-276/00, T-281/00, T-287/00 in T-296/00 se zavržejo kot nedopustne.

               3)

               Tožbi v zadevah T-265/00 in T-274/00 se delno zavržeta kot nedopustni, ker sta jih vložili Cooperativa traghetto S. Lucia Soc. coop. rl (zadeva T-265/00) in Verde sport SpA (zadeva T-274/00).

               4)

               V zadevah T-228/00, T-229/00, T-242/00, T-243/00, T-245/00 do T-248/00, T-250/00, T-252/00, T-256/00 do T-259/00, T-268/00 in T-271/00 bodo tožeče stranke na eni strani in Komisija na drugi, nosile vsaka svoje stroške.

               5)

               V zadevah T-267/00, T-275/00, T-276/00, T-281/00, T-287/00 in T-296/00, Cooperativa Daniele Manin fra gondolieri di Venezia Soc. coop. rl, Cooperativa carico scarico e trasporti scalo fluviale Soc. coop. rl, Cipriani SpA, Cooperativa trasbagagli Soc. coop. rl, Cooperativa fra portabagagli della stazione di Venezia Srl et Cooperativa braccianti mercato ittico „Tronchetto“ Soc. coop. rl nosijo svoje stroške. V teh zadevah nosi Komisija svoje stroške, ki jih je priglasila v zvezi s tožbami teh družb. Poleg tega Comitato „Venezia vuole vivere“nosi svoje stroške in stroške, ki jih je do tega dne priglasila Komisija v zvezi s tožbami v zadevah T-267/00, T-275/00, T-276/00, T-281/00, T-287/00 in T-296/00, ki jih je vožil Comitato „Venezia vuole vivere“.

               6)

               Tožeči stranki v zadevi T-265/00, Cooperativa traghetto S. Lucia, in v zadevi T-274/00, Verde sport, nosita svoje stroške. V teh dveh zadevah Komisija nosi stroške, ki jih je do tega dne priglasila v zvezi s tožbama teh dveh družb.

               7)

               Italijanska republika nosi svoje stroške v zadevah T-228/00, T-229/00, T-242/00, T-243/00, T-247/00, T-250/00, T-252/00, T-256/00 do T-259/00, T-267/00, T-268/00 in T-271/00, kot tudi stroške, ki jih je priglasila v zadevi T-265/00 v zvezi s tožbo Cooperative traghetto S. Lucia.

               8)

               V preostalem se odločitev o stroških v zadevah T-265/00 in T-274/00 pridrži.

      (1)  UL C 302, 21.10.2000.


title: Zadeva T-235/14: Tožba, vložena 17. aprila 2014 – ArcelorMittal Hamburg in drugi proti Komisiji

text:
               14.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/14

         Tožba, vložena 17. aprila 2014 – ArcelorMittal Hamburg in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-235/14)
   2014/C 223/19
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: ArcelorMittal Hamburg GmbH (Hamburg, Nemčija), Bregal Bremer Galvanisierungs GmbH (Bremen, Nemčija), ArcelorMittal Hochfeld GmbH (Duisburg, Nemčija) in ArcelorMittal Ruhrort GmbH (Duisburg) (zastopnika: H. Janssen in G. Engel, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               sklep Evropske komisije z dne 18. decembra 2013 v zadevi Državna pomoč SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Podpora za elektriko iz obnovljivih virov energije in znižana dodatna dajatev EEG za energetsko intenzivne uporabnike razglasi za ničnega;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU

                           —

                           Tožeče stranke trdijo, da je z izpodbijanim sklepom kršen člen 107(1) PDEU, saj naj v zakonu o favoriziranju energije iz obnovljivih virov (v nadaljevanju: EEG) predvidena znižana dodatna dajatev EEG in posebna shema kompenzacijskih nadomestil ne bi pomenili pomoči, ki jo dodeli država članica, ali kakršne koli vrste pomoči iz državnih sredstev. Vsa dejstva, pomembna za opredelitev teh ukrepov, naj bi bila ugotovljena v predhodnem postopku med Komisijo in Zvezno republiko Nemčijo. Menijo, da ne bi smelo biti več dvomov, ki jih je Komisija morala ugotoviti v postopku v skladu s členom 108(2) PDEU in členom 4(4) Uredbe (ES) št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (1).

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 108(1) PDEU in načela pravne varnosti

                           —

                           Tožeče stranke na tem mestu trdijo, da je Komisija s tem, da je pri preverjanju njihove začasne ocene dodatne dajatve EEG kot pomoči namesto postopka za obstoječe pomoči v skladu s členom 17 in naslednjimi Uredbe št. 659/1999 uporabila postopek za nove pomoči v skladu s členom 4(4) Uredbe št. 659/1999, kršila člen 108(1) PDEU in načelo pravne varnosti. V zvezi s tem zlasti navajajo, da Komisija s sklepom z dne 22. maja 2002 zakona EEG iz leta 2000 ni uvrstila kot pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, ker ni prišlo do nikakršnega prenosa državnih sredstev. Spremembe od zakona EEG iz leta 2000 do zakona EEG iz leta 2012 naj v primerjavi z odločbo Komisije z dne 22. maja 2002 ne bi bile bistvene. Komisija bi morala svoje spremenjeno pravno mnenje zato uveljavljati v postopku na podlagi člena 108(1) PDEU, ne da bi bremenila tožeče stranke.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 41 Listine o temeljnih pravicah in pravice do izjave

                           —

                           Tožeče stranke poleg tega trdijo, da je tožena stranka izdala izpodbijani sklep, ne da bi pred tem tožečim strankam dala možnost podati svoje stališče.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339).


title: Zadeva C-408/10: Sklep predsednika Sodišča z dne 1. marca 2011 – Evropska komisija proti Republiki Estoniji

text:
               25.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/17

         Sklep predsednika Sodišča z dne 1. marca 2011 – Evropska komisija proti Republiki Estoniji
   (Zadeva C-408/10) (1)

   2011/C 186/29
   Jezik postopka: estonščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 274, 9.10.2010.


title: Zadeva C-355/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Milano (Italija) 26. julija 2012 – Nintendo Co., Ltd in drugi proti PC Box Srl in 9Net Srl

text:
               29.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Milano (Italija) 26. julija 2012 – Nintendo Co., Ltd in drugi proti PC Box Srl in 9Net Srl
   (Zadeva C-355/12)
   2012/C 295/41
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Milano

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Nintendo Co., Ltd, Nintendo of America Inc., Nintendo of Europe GmbH

      Toženi stranki: PC Box Srl, 9Net Srl

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 6 Direktive 2001/29/ES (1), tudi glede na uvodno izjavo 48 te direktive, razlagati tako, da se varstvo ukrepov tehnične zaščite avtorskopravno varovanih del ali predmetov, lahko razširi na sistem, ki ga proizvaja in trži ista družba in v katerem je v strojni opremi nameščena naprava, ki na nosilcu zaščitenega dela (videoigre, ki jo poleg tretjih oseb, ki so lastniki zaščitenih del, proizvaja ista družba) prepozna identifikacijsko številko, brez katere si na takem sistemu navedenega dela ni mogoče ogledati in ga uporabljati, tako da navedena naprava ustvarja zaprt sistem, ki ni združljiv z napravami in dodatki, ki jih ne proizvaja družba, ki proizvaja sam sistem?

               2.

               Ali je treba člen 6 Direktive 2001/29/ES, tudi glede na uvodno izjavo 48 te direktive, v primerih, v katerih je treba presoditi, ali sta proizvod ali sestavni del namenjena bolj izogibanju tehničnemu ukrepu zaščite kakor drugim komercialno pomembnim rabam, razlagati tako, da mora nacionalno sodišče pri presoji tega vidika uporabiti merila, s katerimi se ugotavlja namembnost, ki jo imetnik pravic pripisuje proizvodu, v katerega se vstavi zaščitena vsebina, oziroma namesto ali poleg teh meril kvantitativna merila, s katerimi se primerja obseg različnih rab, ali kvalitativna merila, s katerimi se ugotavljata narava in pomen samih rab?

      (1)  UL L 167, str. 10.


title: Zadeva T-263/07: Tožba, vložena 17. julija 2007 – Estonija proti Komisiji

text:
               22.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/12

         Tožba, vložena 17. julija 2007 – Estonija proti Komisiji
   (Zadeva T-263/07)
   (2007/C 223/17)
   Jezik postopka: estonščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Republika Estonija (zastopnik: Lembit Uibo)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke
   Tožeča stranka predlaga, da se odločba Komisije z dne 4. maja 2007 o nacionalnem načrtu razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, ki ga je Estonija posredovala v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1), razglasi za nično.
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Odločba Komisije z dne 4. maja 2007 o nacionalnem načrtu razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, ki ga je Estonija posredovala v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta, naj se razglasi za nično iz naslednjih razlogov:

               —

               kršitev člena 9(1) in (3), kot tudi člena 11(2) Uredbe 2003/87/ES in posledična prekoračitev pooblastil;

               —

               očitna napaka v presoji, saj Komisija ni upoštevala pravilnih informacij, ki jih je imela na razpolago, ampak se je oprla na napačne domneve, ki so neposredno in bistveno učinkovale na končni izid izpodbijane odločbe in določitev skupne količine pravic do emisije;

               —

               kršitev člena 175(2)(c) ES, saj na podlagi Pogodbe ES Komisija ni pristojna za sprejem ukrepov, ki pomembno vplivajo na izbiro držav članic med različnimi viri energije in na splošno strukturo njihove oskrbe z energijo;

               —

               kršitev načela dobrega upravljanja, saj Komisija ob sprejemu njene odločbe ni upoštevala vseh bistvenih okoliščin, ki se nanašajo na posamezen primer in ni preverila ali so vse domneve, ki jih je naredila ob sprejemu odločbe, pravilne;

               —

               kršitev obveznosti obrazložitve.

      (1)  Direktiva 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES, UL L 275, 25.10.2003, str. 32.


title: Zadeva T-760/15: Tožba, vložena 23. decembra 2015 – Nizozemska/Komisija

text:
               15.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 59/50

         Tožba, vložena 23. decembra 2015 – Nizozemska/Komisija
   (Zadeva T-760/15)
   (2016/C 059/58)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Nizozemska (zastopniki: M. Bulterman, B. Koopman in M. de Ree)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Komisije C(2015) 7143 final z dne 21. oktobra 2015 v zvezi z državno pomočjo SA.38374 (2014/C ex 2014/NN) Nizozemske družbi Starbucks razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet razlogov.

               1.

               Napačna uporaba člena 107(1) PDEU s tem, da je Komisija ugotovila, da je „Advanced Pricing Agreement“ (v nadaljevanju: APA) selektiven.

                           —

                           Prvič, Komisija naj ne bi zadostno in posebej dokazala, da je merilo selektivnosti izpolnjeno.

                           —

                           Drugič, Komisija naj bi se napačno sklicevala na splošen nizozemski sistem davka od dohodkov pravnih oseb. Pravilen referenčni okvir za APA naj bi bila člen 8b(1) zakona o davku od dohodkov pravnih oseb (Wet op de Vennootschapsbelasting) in uredba o cenah prenosov (Verrekenprijsbesluit). V APA naj bi bil uporabljen ta referenčni okvir.

               2.

               Napačna uporaba člena 107(1) PDEU s tem, da je Komisija obstoj prednosti preučila na podlagi tržnega načela iz prava Unije. Tako načelo pa naj ne bi obstajalo in naj ne bi bilo del preizkusa državnih pomoči.

               3.

               Napačna uporaba člena 107(1) PDEU s tem, da je Komisija ugotovila, da APA daje prednost družbi Starbucks Manufacturing EMEA BV, ker je bila za izračun cene izbrana metoda „Transactional Net Margin Method“.
               Komisija naj bi napačno trdila, da metoda, uporabljena v APA, ne pomeni zanesljivega pristopa za izračun tržnih izidov. Poleg tega naj ne bi mogla dokazati, da znesek, izplačan družbi Alki, in dodatek na skupne stroške zelenih kavnih zrn nimata nobene dejanske vrednosti.

               4.

               Napačna uporaba člena 107(1) PDEU s tem, da je Komisija ugotovila, da APA zaradi uporabe „Transactional Net Margin Method“ daje družbi Starbucks Manufacturing EMEA BV prednost.
               Komisija naj bi napačno izhajala iz tega, da je bila z APA dogovorjena „Transactional Net Margin Method“ uporabljena napačno in je povzročila prednost družbe Starbucks Manufacturing EMEA BV. Komisija naj ne bi dokazala, da bi – po njenem mnenju – boljša uporaba „Transactional Net Margin Method“ privedla do izračuna višjega zneska obdavčljivega dohodka in ne bi povzročila nastanka prednosti.

               5.

               Kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja s tem, da naj Komisija ne bi preučila vseh upoštevnih podatkov in naj jih ne bi vključila v Sklep ter naj bi se oprla na anonimne podatke, ki kakor koli niso bili nikoli sporočeni nizozemski vladi.


title: Zadeva T-30/10 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 12. maja 2010 – Reagens proti Komisiji ( „Izdaja začasne odredbe — Konkurenca — Odločba Komisije o naložitvi globe — Bančna garancija — Predlog za odlog izvršitve — Finančna škoda — Neobstoj izjemnih okoliščin — Neobstoj nujnosti“ )

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/39

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 12. maja 2010 – Reagens proti Komisiji
   (Zadeva T-30/10 R)
   („Izdaja začasne odredbe - Konkurenca - Odločba Komisije o naložitvi globe - Bančna garancija - Predlog za odlog izvršitve - Finančna škoda - Neobstoj izjemnih okoliščin - Neobstoj nujnosti“)
   2010/C 179/69
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Reagens SpA (San Giorgio di Piano, Italija) (zastopniki: B. O’Connor, solicitor, L. Toffoletti, D. Gullo in E. De Giorgi, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Bourke in F. Ronkes Agerbeek, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve odločbe Komisije z dne 11. novembra 2009 glede uporabe člena 81[ES] in člena 53 Sporazuma EGS (zadeva COMP/38.589 – Termični stabilizatorji).

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-363/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. septembra 2016 – Secolux/Komisija (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokumenti v zvezi z razpisnim postopkom za javno naročilo storitev — Zavrnitev dostopa — Izjema v zvezi z varstvom zasebnosti in integritete posameznika — Izjema v zvezi z varstvom poslovnih interesov — Izjema v zvezi z varstvom postopka odločanja — Delni dostop — Prevladujoč javni interes — Obveznost obrazložitve)

text:
               7.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 410/10

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. septembra 2016 – Secolux/Komisija
   (Zadeva T-363/14) (1)

   ((Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti v zvezi z razpisnim postopkom za javno naročilo storitev - Zavrnitev dostopa - Izjema v zvezi z varstvom zasebnosti in integritete posameznika - Izjema v zvezi z varstvom poslovnih interesov - Izjema v zvezi z varstvom postopka odločanja - Delni dostop - Prevladujoč javni interes - Obveznost obrazložitve))
   (2016/C 410/12)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Secolux, Association pour le contrôle de la sécurité de la construction (Capellen, Luksemburg) (zastopnici: N. Prüm-Carré in E. Billot, odvetnici)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Buchet in M. Konstantinidis, agenta)

      Predmet

   Tožba na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepov Komisije z dne 1. in 14. aprila 2014, s katerima je bil tožeči stranki zavrnjen poln dostop do nekaterih dokumentov v zvezi z javnim razpisom z referenčno oznako 02/2013/OIL, katerega predmet je varnostni nadzor v različnih zgradbah v Luksemburgu (UL 2013/S 156-271471).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Secolux, Association pour le contrôle de la sécurité de la construction, se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 253, 4.8.2014.


title: Zadeva T-60/09: Tožba, vložena 16. februarja 2009 – Herhof proti UUNT – Stabilator (stabilator)

text:
               1.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 102/20

         Tožba, vložena 16. februarja 2009 – Herhof proti UUNT – Stabilator (stabilator)
   (Zadeva T-60/09)
   2009/C 102/32
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH (Solms, Nemčija) (zastopnika: A. Zinnecker in T. Bösling, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Stabilator sp. z o.o. (Gdynia, Poljska)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 16. decembra 2008 v povezanih zadevah R 483/2008-4 in R 705/2008-4 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Stabilator sp. z o.o.

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „stabilator“ za proizvode in storitve iz razredov 19, 37 in 42 (prijava št. 4 068 961)

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: besedna znamka „STABILAT“ za proizvode iz razredov 1, 7, 11, 20, 37, 40 in 42

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru in delna zavrnitev zahteve za registracijo

      Odločba odbora za pritožbe: delna razveljavitev izpodbijane odločbe in zavrnitev ugovora

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1), točka b, Uredbe (ES) št. 40/94 (1), saj naj bi med nasprotujočima si znamkama obstajala verjetnost zmede ali vsaj povezave

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva T-224/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. novembra 2008 – Italija proti Komisiji ( EKUJS – Jamstveni oddelek – Odhodki, izključeni iz financiranja Skupnosti – Pomoči za predelavo paradižnika in proizvodnjo olivnega olja )

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/19

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 13. novembra 2008 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-224/04) (1)

   („EKUJS - ‚Jamstveni‘ oddelek - Odhodki, izključeni iz financiranja Skupnosti - Pomoči za predelavo paradižnika in proizvodnjo olivnega olja“)
   (2009/C 6/38)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: M. Fiorilli, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: L. Visaggio in C. Cattabriga, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za delno razglasitev ničnosti odločbe Komisije 2003/536/ES z dne 22. julija 2003 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) (UL L 184, str. 42) iz financiranja Skupnosti v delu, v katerem izključuje nekatere odhodke, ki jih je izvršila Italijanska republika v finančnih letih od 1999 do 2002.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Italijanski republiki se naložij plačilo stroškov.

      (1)  UL C 304, 13.12.2003 (prej zadeva C-430/03).