title: Zadeva C-564/14 P: Pritožba, ki jo je Raffinerie Heide GmbH vložila 9. decembra 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 26. septembra 2014 v zadevi T-631/13, Raffinerie HeideGmbH/Komisija

text:
               2.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 34/17

         Pritožba, ki jo je Raffinerie Heide GmbH vložila 9. decembra 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 26. septembra 2014 v zadevi T-631/13, Raffinerie HeideGmbH/Komisija
   (Zadeva C-564/14 P)
   (2015/C 034/19)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Raffinerie Heide GmbH (zastopnika: U. Karpenstein in C. Eckart, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 26. septembra 2014;

               —

               Sklep Komisije 2013/448/EU (1) z dne 5. septembra 2013 v zvezi z nacionalnimi izvedbenimi ukrepi za prehodno brezplačno dodeljevanje pravic do emisije toplogrednih plinov v skladu s členom 11(3) Direktive 2003/87/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta naj se razglasi za ničen v delu, v katerem je bila v členu 1(1) v povezavi s Prilogo I, A zavrnjena vključitev pritožnice na seznam na podlagi člena 11 Direktive 2003/87/ES in predhodna letna količina pravic do emisij, ki naj bi bile dodeljena napravi pritožnice pod oznako DE 000000000000010;

               —

               plačilo stroškov postopka naloži Komisiji.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Pritožnica s prvim pritožbenim razlogom očita kršitev njenih postopkovih pravic. Še zlasti trdi, da Splošno sodišče – na ustni obravnavi pred Splošnim sodiščem – nikakor ni obravnavalo glavnega očitka tožeče stranke, da naj Komisija ne bi posamično preverila težkih primerov, ki jih je predložila Nemčija.

               2.

               Pritožnica z drugim pritožbenim razlogom očita, da je Splošno sodišče napačno izhajalo iz tega, da skupnostno trgovanje z emisijami izključuje predhodno upoštevanje posamičnih težkih primerov. S tem naj bi izpodbijana sodba kršila člen 11(3)(10)(a) Direktive 2003/87/ES ter Sklep Komisije 2011/278.

               3.

               Pritožnica s tretjim pritožbenim razlogom zatrjuje, da Splošno sodišče ni upoštevalo dolžnosti, ki jo ima Komisija glede razlage v skladu s temeljnimi pravicami in s tem kršilo člen 51(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (Listina).

               4.

               Četrti pritožbeni razlog se nanaša na postopkovno napako v obliki izkrivljanja dokazov, ker naj Splošno sodišče ne bi upoštevalo dokazov glede težkih primerov, ki jih je predložila pritožnica.

               5.

               Nazadnje s sodbo Splošnega sodišča naj bi bile kršene temeljne pravice, priznane v členih 16, 17 v povezavi s členom 52(1) Listine. Sklep Komisije 2011/278 naj bi nepravilno opredelilo za skladnega s temeljnimi pravicami in sorazmernega.

      (1)  Sklep Komisije z dne 5. septembra 2013 v zvezi z nacionalnimi izvedbenimi ukrepi za prehodno brezplačno dodeljevanje pravic do emisije toplogrednih plinov v skladu s členom 11(3) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 240, str. 27).

      (2)  Direktiva 2003/87/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 631).


title: Zadeva T-716/14 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 23. oktobra 2014 – Holistic Innovation Institute proti REA (Začasna odredba — Projekti, ki jih financira Evropska unija na področju raziskovanja in tehnološkega razvoja — Odločba o zavrnitvi sodelovanja pri nekaterih projektih — Predlog za odlog izvršitve — Nespoštovanje obličnostnih zahtev — Nedopustnost)

text:
               8.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 439/27

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 23. oktobra 2014 – Holistic Innovation Institute proti REA
   (Zadeva T-716/14 R)
   ((Začasna odredba - Projekti, ki jih financira Evropska unija na področju raziskovanja in tehnološkega razvoja - Odločba o zavrnitvi sodelovanja pri nekaterih projektih - Predlog za odlog izvršitve - Nespoštovanje obličnostnih zahtev - Nedopustnost))
   (2014/C 439/37)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Holistic Innovation Institute SLU (Pozuelo de Alarcón, Španija) (zastopnik: R. Muñiz García, odvetnik)

      Tožena stranka: Izvajalska agencija za raziskave (REA) (zastopnik: G. Gascard, zastopnik)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve odločbe ARES (2014) 2461172 Izvajalske agencije za raziskave (REA) z dne 24. julija 2014, s katero je bila tožeča stranka izključena iz sodelovanja od projektov ZONeSEC in Inachus.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-78/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Tribunale di Livorno z dne 19. januarja 2005 v zadevi Gentilini Umberto proti Dal Colle Industria Dolciaria SpA

text:
               16.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/15

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Tribunale di Livorno z dne 19. januarja 2005 v zadevi Gentilini Umberto proti Dal Colle Industria Dolciaria SpA
   (Zadeva C-78/05)
   (2005/C 93/28)
   Jezik postopka: italijanščina
   Tribunale di Livorno je s sklepom z dne 19. januarja 2005 v zadevi Gentilini Umberto proti Dal Colle Industria Dolciaria SpA, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 17. februarja 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložilo predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Tribunale di Livorno predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               a)

               Ali je treba glede na vsebino člena 17 Direktive Sveta 86/653/EGS (1) z dne 18. decembra 1986 o usklajevanju zakonodaje držav članic o samozaposlenih trgovskih zastopnikih, njen člen 19 razlagati tako, da nacionalni izvedbeni predpis lahko določi, da je ureditev nadomestila, ki pripada zastopniku, izplačana na podlagi kolektivne pogodbe, ki zavezuje njene podpisnike, brez upoštevanja pogojev iz dveh alinej člena 17(2)(a) in ki se izračuna v skladu z merili, ki ne izhajajo iz direktive, temveč iz same kolektivne pogodbe, kar ima za posledico, da je v veliko primerih znesek nadomestila, ki ga je treba izplačati, znatno nižji od tistega najvišjega, predvidenega v direktivi?

               b)

               Ali je treba izračun nadomestila opraviti analitično, z oceno nadaljnjih provizij, ki bi jih zastopnik lahko prejel v letih po razvezi pogodbenega razmerja v zvezi s strankami, ki jih je pridobil oziroma glede na dosežen povečan obseg poslovanja, upoštevajoč načelo pravičnosti samo za popravke zneskov, ali so dovoljene različne, bolj sintetične metode izračuna, ki v večji meri upoštevajo načelo pravičnosti?

      (1)  UL L 382, 31.12.1986, str. 17.


title: Zadeva T-313/14: Tožba, vložena 5. maja 2014 – Christian Dior Couture proti UUNT (Ponazoritev ponavljajočega se motiva z reliefnim učinkom)

text:
               14.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/60

         Tožba, vložena 5. maja 2014 – Christian Dior Couture proti UUNT (Ponazoritev ponavljajočega se motiva z reliefnim učinkom)
   (Zadeva T-313/14)
   2014/C 223/62
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Christian Dior couture SA (Pariz, Francija) (zastopnik: M. Sabatier, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 4. marca 2014 v zadevi R 459/2013 4 razveljavi v delu, v katerem je ta zavrnil pritožbo zoper odločbo preizkuševalca, ki je zavrnil varstvo iz sistema blagovne znamke Skupnosti glede mednarodne registracije, ki pokriva Evropsko unijo, figurativne znamke št. 1 1 00  187 za razporeditev nekaterih proizvodov v razrede 9, 14, 18 in 25;

               —

               dovoli registracijo figurativne znamke št. 1 1 00  187 za razporeditev vseh proizvodov v razrede 9, 14, 18 in 25, podredno pa za proizvode, katerih uporaba je izrecno dokazana;

               —

               UUNT na podlagi člena 87 Poslovnika Splošnega sodišča naloži plačilo stroškov tožeče stranke, ki so ji nastali v postopku pred UUNT in v tem tožbenem postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: mednarodna registracija, ki pokriva Evropsko unijo, figurativne znamke, ki ponazarja ponavljajoči se motiv z reliefnim učinkom, za proizvode iz razredov 9, 14, 18 in 25

      Odločba preizkuševalca: delna zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) in (3) Uredbe št. 207/2009


title: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 10. marca 2005 v zadevi C-531/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 97/11/ES — Presoja vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje — Projekti gradnje cest v nekaterih deželah)

text:
               14.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 115/7

      SODBA SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 10. marca 2005
   v zadevi C-531/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 97/11/ES - Presoja vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje - Projekti gradnje cest v nekaterih deželah)
   (2005/C 115/13)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-531/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J.-C. Schieferer in F. Simonetti) proti Zvezni republiki Nemčiji (zastopnika: C.-D. Quassowski in M. Lumma), katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložena dne 18. decembra 2003, je Sodišče (peti senat) v sestavi R. Silva de Lapuerta, predsednica senata, J. Makarczyk (poročevalec) in P. Kūris, sodnika, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodni tajnik: R. Grass, dne 10. marca 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Zvezna republika Nemčija s tem, da v predpisanem roku ni prenesla Direktive Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997 o spremembi Direktive 85/337/EGS o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje v zvezi s projekti gradnje cest v deželi Porenje-Pfalz v in s tem, da je v deželi Severno Porenje-Vestfalija ob izteku istega roka dovolila izdajo soglasja za projekte gradnje cest po postopku odobritve načrtov, ne da bi bila opravljena presoja vplivov na okolje, ni izpolnila obveznosti iz te direktive in iz povezanih določb člena 4 in točke 7(b) in (c) Priloge I ter točke 10(e) Priloge II Direktive Sveta 85/337/ES z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje, kakor je bila spremenjena z Direktivo 97/11.

               2.

               Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 59, 6.3.2004.


title: Zadeva C-433/04: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 9. novembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji (Neizpolnitev obveznosti države — Člena 49 ES in 50 ES — Svobodno opravljanje storitev — Dejavnosti v gradbenem sektorju — Boj proti davčnim goljufijam v gradbenem sektorju — Nacionalna ureditev, ki nalaga odtegljaj 15 % na plačila sopogodbenikom, ki niso registrirani v Belgiji — Nacionalna ureditev, ki uvaja solidarno odgovornost za davčne dolgove sopogodbenikov, ki niso registrirani v Belgiji)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/5

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 9. novembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-433/04) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Člena 49 ES in 50 ES - Svobodno opravljanje storitev - Dejavnosti v gradbenem sektorju - Boj proti davčnim goljufijam v gradbenem sektorju - Nacionalna ureditev, ki nalaga odtegljaj 15 % na plačila sopogodbenikom, ki niso registrirani v Belgiji - Nacionalna ureditev, ki uvaja solidarno odgovornost za davčne dolgove sopogodbenikov, ki niso registrirani v Belgiji)
   (2006/C 326/11)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: D. Triantafyllou, zastopnik)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija (zastopnika: E. Dominkovits, zastopnik, B. van de Walle de Ghelcke, avocat)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Kršitev členov 49 in 50 Pogodbe ES — Nacionalna ureditev, ki naročnikom in podjetnikom nalaga, da odtegnejo 15 % zneska, ki jim ga plačajo sopogodbeniki, ki niso registrirani v Belgiji, in da znesek plačajo belgijskim organom, da s tem zagotovijo plačilo davčnih dolgov teh sopogodbenikov — Solidarna odgovornost naročnikov in podjetnikov za davčne dolgove njihovih neregistriranih sopogodbenikov.
   Izrek

               1)

               Kraljevina Belgija s tem, da je naročnikom in podjetnikom, ki sodelujejo s tujimi sopogodbeniki, ki niso registrirani v Belgiji, naložila, da odtegnejo 15 % zneska, plačanega za opravljena dela, in da je tem istim naročnikom in podjetnikom naložila solidarno odgovornost za davčne dolgove njihovih sopogodbenikov, ki niso registrirani v Belgiji, ni izpolnila obveznosti iz členov 49 ES in 50 ES.

               2)

               Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 300, 4.12.2004.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. julija 2005 v zadevi C-26/00: Kraljevina Nizozemska proti Komisiji Evropskih skupnosti (Ureditev pridružitve čezmorskih držav in ozemelj — Uvoz sladkorja in mešanic sladkorja in kakava — Uredba (ES) št. 2423/1999 — Ničnostna tožba — Zaščitni ukrepi — Sorazmernost)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/1

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 14. julija 2005
   v zadevi C-26/00: Kraljevina Nizozemska proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Ureditev pridružitve čezmorskih držav in ozemelj - Uvoz sladkorja in mešanic sladkorja in kakava - Uredba (ES) št. 2423/1999 - Ničnostna tožba - Zaščitni ukrepi - Sorazmernost)
   (2005/C 217/01)
   Jezik postopka: nizozemščina
   V zadevi C-26/00, zaradi ničnostne tožbe na podlagi člena 230 ES, vložene 29. januarja 2000, Kraljevina Nizozemska (zastopnika: M. Fierstra in J. van Bakel) proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: T. van Rijn in C. van der Hauwaert), ob intervenciji Kraljevine Španije (zastopnica: N. Díaz Abad), je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, R. Silva de Lapuerta, sodnica, R. Schintgen (poročevalec), G. Arestis in J. Klučka, sodniki, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: R. Grass, dne 14. julija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Kraljevini Nizozemski se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Kraljevina Španija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 149, 27.5.2000.


title: Zadeva T-234/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. novembra 2007 – Nizozemska proti Komisiji ( Ničnostna tožba – Odločba 2004/01/ES – Nevarne snovi – Potreba po dovoljenju Komisije za ohranitev nacionalnih določb, o katerih je bilo poslano uradno obvestilo – Stališče Komisije o obsegu uskladitve – Izpodbojni akt – Nedopustnost )

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/34

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. novembra 2007 – Nizozemska proti Komisiji
   (Zadeva T-234/04) (1)

   („Ničnostna tožba - Odločba 2004/01/ES - Nevarne snovi - Potreba po dovoljenju Komisije za ohranitev nacionalnih določb, o katerih je bilo poslano uradno obvestilo - Stališče Komisije o obsegu uskladitve - Izpodbojni akt - Nedopustnost“)
   (2007/C 315/63)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Kraljevina Nizozemska (zastopniki: H. Sevenster, J. van Bakel in M. de Grave, zastopniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: F. Simonetti in M. van Beek, zastopnika)

      Intervenientka v podporo tožeče stranke: Kraljevina Danska (Zastopnik: J. Molde, zastopnik)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije 2004/1/ES z dne 16. decembra 2003 o nacionalnih določbah glede uporabe kloriranih parafinov s kratkimi verigami, o katerih je Kraljevina Nizozemska na podlagi člena 95(4) [ES] poslala uradno obvestilo (UL 2004, L 1, str. 20), v delu, v katerem Komisija s to odločbo meni, da je njena odobritev na podlagi člena 95(6) ES potrebna za ohranitev nizozemske ureditve glede uporab kloriranih parafinov s kratkimi verigami, ki niso navedene v Direktivi 2002/45/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. junija 2002 o dvajseti spremembi Direktive Sveta 76/769/EGS o omejitvah pri trženju in uporabi nekaterih nevarnih snovi in pripravkov (klorirani parafini s kratkimi verigami) (UL L 177, str. 21).
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Kraljevina Nizozemska nosi svoje stroške ter stroške, ki jih je priglasila Komisija.

               3)

               Kraljevina Danska nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 94, 17.4.2004 (prej zadeva C-103/04).


title: Zadeva T-586/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. marca 2016 – Xinyi PV Products (Anhui) Holdings/Komisija (Damping — Uvoz solarnega stekla s poreklom iz Kitajske — Dokončna protidampinška dajatev — Status podjetja, ki deluje v pogojih tržnega gospodarstva — Člen 2(7)(b) in (c), tretja alinea, Uredbe (ES) št. 1225/2009 — Bistveno izkrivljanje, ki se prenaša iz predhodnega sistema netržnega gospodarstva — Davčne ugodnosti)

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/36

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. marca 2016 – Xinyi PV Products (Anhui) Holdings/Komisija
   (Zadeva T-586/14) (1)

   ((Damping - Uvoz solarnega stekla s poreklom iz Kitajske - Dokončna protidampinška dajatev - Status podjetja, ki deluje v pogojih tržnega gospodarstva - Člen 2(7)(b) in (c), tretja alinea, Uredbe (ES) št. 1225/2009 - Bistveno izkrivljanje, ki se prenaša iz predhodnega sistema netržnega gospodarstva - Davčne ugodnosti))
   (2016/C 156/46)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd (Anhui, Kitajska) (zastopnika: Y. Melin in V. Akritidis, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Flynn in T. Maxian Rusche, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 470/2014 z dne 13. maja 2014 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz solarnega stekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 142, str. 1, in popravek v UL 2014, L 199, str. 11).

      Izrek

               1.

               Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 470/2014 z 13. maja 2014 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz solarnega stekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na družbo Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 372, 20.10.2014.


title: Zadeva T-206/13: Tožba, vložena 8. aprila 2013 – Stance proti UUNT – Pokarna (STANCE)

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/34

         Tožba, vložena 8. aprila 2013 – Stance proti UUNT – Pokarna (STANCE)
   (Zadeva T-206/13)
   2013/C 171/63
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Stance, Inc. (San Clemente, Združene države) (zastopnika: R. Kunze in G. Würtenberger, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Pokarna Ltd (Secundrabad, Indija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo petega odbora za pritožbe z dne 1. februarja 2013 v zadevi R 885/2012-5 v zvezi z ugovorom – na podlagi registracije znamke Skupnosti št. 005 491 329 – zoper prijavo znamke Skupnosti št. 008 957 516„STANCE“;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „STANCE“ za proizvode iz razreda 25 – prijava znamke Skupnosti št. 8 957 516

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: registracija črno-bele figurativne znamke Skupnosti „STANZA“ za proizvode in storitve iz razredov 25 in 35

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru za vse navedene proizvode

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 65, 8(1)(b), 75, 76(1), (2) in 83 Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva T-98/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. aprila 2011 – Tubesca proti UUNT – Tubos del Mediterráneo (T TUMESA TUBOS DEL MEDITERRANEO S.A.) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti T TUMESA TUBOS DEL MEDITERRANEO S.A. — Prejšnja nacionalna besedna in prejšnja mednarodna figurativna znamka TUBESCA — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))

text:
               28.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 160/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. aprila 2011 – Tubesca proti UUNT – Tubos del Mediterráneo (T TUMESA TUBOS DEL MEDITERRANEO S.A.)
   (Zadeva T-98/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti T TUMESA TUBOS DEL MEDITERRANEO S.A. - Prejšnja nacionalna besedna in prejšnja mednarodna figurativna znamka TUBESCA - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2011/C 160/23
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Tubesca (Ailly-sur-Noye, Francija) (zastopnik: F. Greffe, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Tubos del Mediterráneo, SA (Sagunto, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. decembra 2008 (zadeva R 518/2008-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Tubesca in Tubos del Mediterráneo, SA.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Tubesca se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 102, 1.5.2009.


title: Zadeva F-29/07: Tožba, vložena 28. marca 2007 – Quadu proti Parlementu

text:
               26.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 117/37

         Tožba, vložena 28. marca 2007 – Quadu proti Parlementu
   (Zadeva F-29/07)
   (2007/C 117/60)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Sandro Quadu (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, avocats)

      Tožena stranka: Evropski parlament
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe organa, pristojnega za imenovanja, z dne 26. aprila 2006 o imenovanju tožeče stranke v uradnika Evropskih skupnosti, ker jo razvršča v naziv AST 2, plačilni razred 3;

               —

               naložitev plačila stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, prej začasni uslužbenec Parlamenta, razvrščen v naziv 2006 C*4, plačilni razred 7, in uspešni kandidat javnega natečaja za pisarniške uslužbence (kariera C4-5) št. C/348, objavljenega preden je začela veljati Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 723/2004 z dne 22. marca 2004 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev teh skupnosti (1), je bila z odločbo z dne 26. aprila 2006 imenovana v uradnika in razvrščena v naziv AST 2, plačilni razred 3.
   Tožeča stranka v svoji tožbi med drugim navaja kršitev objave javnega natečaja ter načela enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije. Bolj podrobno, upravi očita, da je člen 5(4) Priloge XIII h Kadrovskih predpisov razlagala tako, da imajo začasni uslužbenci, imenovani v uradnike, pravico ohraniti prejšnji naziv in plačilni razred le v primeru, ko imenovanje povzroči prehod v višjo kategorijo.

      (1)  UL L 124, 27.4.2004, str. 1.


title: Zadeva C-496/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi odločbe College van Beroep voor het Bedrijfsleven te 's-Gravenhage (Nizozemska) z dne 26. novembra 2004 v zadevi J. Slob proti Productschap Zuivel

text:
               5.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/12

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi odločbe College van Beroep voor het Bedrijfsleven te 's-Gravenhage (Nizozemska) z dne 26. novembra 2004 v zadevi J. Slob proti Productschap Zuivel
   (Zadeva C-496/04)
   (2005/C 31/24)
   Jezik postopka: nizozemščina
   College van Beroep voor het Bedrijfsleven te 's-Gravenhage je z odločbo z dne 26. novembra 2004 v zadevi J. Slob proti Productschap Zuivel, ki jo je sodno tajništvo prejelo dne 1. decembra 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   College van Beroep voor het Bedrijfsleven te 's-Gravenhage Sodišču predlaga, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               —

               Ali je treba člen 7(1)(stavek 1) in (3) Uredbe (EGS) št. 536/93 razlagati tako, da ta državo članico pooblašča za sprejem ureditve, ki proizvajalcem mleka s sedežem na njenem ozemlju nalaga obveznost vodenja evidence, ki je obsežnejša od obveznost iz člena 7(1)(f) te uredbe?

               —

               Ali, v primeru, da je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, pravilo, ki od proizvajalca zahteva, da svoji upravi navede količine proizvedenega masla in njihovo uporabo, tudi če je bilo maslo uničeno ali uporabljeno za krmo, ostaja v okviru diskrecijske pravice države članice?


title: Zadeva T-64/08: Tožba, vložena 6. februarja 2008 – Nuova Terni Industrie Chimiche proti Komisiji

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/41

         Tožba, vložena 6. februarja 2008 – Nuova Terni Industrie Chimiche proti Komisiji
   (Zadeva T-64/08)
   (2008/C 92/81)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Nuova Terni Industrie Chimiche SpA (Milano, Italija) (zastopniki: T. Salonico, G. Pellegrino, G. Pellegrino, G. Barone, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               izpodbijana odločba naj se razglasi za nezakonito in nično v celoti, ker je bilo v njej ugotovljeno, da je izpodbijani ukrep državna pomoč, dejansko pa ta pomeni zakonito nadaljevanje ukrepa, s katerim je italijanska država določila odškodnino v korist družbe Terni (in njenim pravnim naslednikom) za razlastitev njenih električnih napeljav v letih 1962 in 1963;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka,

               —

               oziroma podredno, izpodbijana odločba naj se razglasi za nično v delih, v katerih:

                           a)

                           določa, da je Italija s kršitvijo člena 88(3) ES nezakonito izvedla državno pomoč v korist družb ThyssenKrupp, Cementir in Nuova Terni Industrie Chimiche;

                           b)

                           določa, da je treba od družb ThyssenKrupp, Cementir in Nuova Terni izterjati zneske; in zato

                           c)

                           odreja Italiji, da brez odlašanja sprejme ukrepe za povračilo teh zneskov skupaj z obrestmi;

               —

               oziroma podredno, izpodbijana odločba naj se razglasi za nično v delu, v katerem odreja Italiji, naj takoj sprejme ukrepe za povračilo pomoči skupaj z obrestmi, ker tako povračilo pomeni kršitev splošnega načela zaupanja v pravo.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so isti kot v zadevi ThyssenKrupp proti Komisiji (T-62/08).


title: Zadeva T-297/05 R: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 2. maja 2007 – IPK International World Tourism Marketing Consultants proti Komisiji (Začasna odredba – Člen 256 ES – Predmet predloga – Dopustnost – Neobstoj nujnosti)

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/24

         Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 2. maja 2007 – IPK International World Tourism Marketing Consultants proti Komisiji
   (Zadeva T-297/05 R)
   (Začasna odredba - Člen 256 ES - Predmet predloga - Dopustnost - Neobstoj nujnosti)
   (2007/C 140/41)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: IPK International – World Tourism Marketing Consultants GmbH (München, Nemčija) (zastopnik: C. Pitschas, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: B. Schima, zastopnik, skupaj z C. Arholdom, odvetnik)
   Predmet
   Predlog za zadržanje prisilne izvršbe Odločbe Komisije C (2006) 6452 z dne 4. decembra 2006 o vračilu zneska 318.000 eura, ki ga je tožeča stranka kot predplačilo prejela za projekt Ecodata.
   Izrek

               1)

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2)

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-179/04: Tožba Siegfrieda Krahla proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 17. maja 2004

text:
               7.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/18

         Tožba Siegfrieda Krahla proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 17. maja 2004
   (Zadeva T-179/04)
   (2004/C 201/39)
   Jezik postopka: francoščina
   Siegfried Krahl, stanujoč v Zagrebu (Hrvaška), ki ga zastopajo Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis in Etienne Marchal, avocats, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 17. maja 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbe Komisije, s katero od tožeče stranke zahteva povrnitev dnevnic, izplačanih tožeči stranki v obdobju, v katerem ji je bilo dano na razpolago začasno stanovanje;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka, uradnik Komisije, je nastopila delo na Delegaciji Komisije v Zagrebu dne 2. februarja 2002 in je bila do 19. septembra 2002 nastanjena v stanovanju, ki ga ji je dala na razpolago Komisija. Z izpodbijano odločbo je Komisija odločila, da mora tožeča stranka vrniti dnevnice, ki so ji bile izplačane v omenjenem obdobju, ker da naj do njih ne bi bila upravičena, saj je prebivala v stanovanju, ki ga ji je dala na razpolago Komisija.
   V oporo svoji tožbi tožeča stranka zatrjuje kršitev člena 10 Priloge VII Kadrovskih predpisov. Trdi, da ji je Komisija dala zadevno stanovanje na razpolago le začasno in do preklica, kar naj ne bi nasprotovalo prejemanju dnevnic. Obenem navaja tudi kršitev načela zaupanja v pravo, saj naj bi ji Komisija natančno zagotovila izplačevanje dnevnic kljub temu, da je bila nastanjena v zadevnem stanovanju.


title: Zadeva C-604/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia n °12 de Madrid (Španija) 28. novembra 2011 – Genil 48, S.L. in Comercial Hostelera de Grandes Vinos, S.L. proti Bankinter S.A., in Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

text:
               4.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia no 12 de Madrid (Španija) 28. novembra 2011 – Genil 48, S.L. in Comercial Hostelera de Grandes Vinos, S.L. proti Bankinter S.A., in Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.
   (Zadeva C-604/11)
   2012/C 32/28
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de Primera Instancia no 12 de Madrid

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Genil 48, S.L. in Comercial Hostelera de Grandes Vinos, S.L.

      Toženi stranki: Bankinter S.A. in Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je ponudbo obrestne zamenjave („interest rate swap“) stranki za kritje tveganja sprememb obrestne mere drugih finančnih proizvodov treba šteti za storitev investicijskega svetovanja v smislu člena 4(1), točka [4], Direktive Mifid (1)?

               2.

               Ali opustitev preizkusa primernosti iz člena 19(4) navedene direktive, ki se opravi za majhnega vlagatelja, pomeni absolutno ničnost pogodbe, ki sta jo sklenila vlagatelj in investicijsko podjetje?

               3.

               Če se storitev, ki je bila opravljena v skladu z navedenimi pogoji, ne šteje za storitev investicijskega svetovanja, ali že sam nakup kompleksnega finančnega instrumenta, kot je obrestna zamenjava, ob opustitvi preizkusa ustreznosti iz člena 19(5) Direktive Mifid iz razlogov, za katere je odgovorno investicijsko podjetje, pomeni absolutno ničnost pogodbe?

               4.

               Ali je že samo dejstvo, da kreditna institucija ponudi kompleksen finančni instrument, ki je povezan z drugimi finančnimi produkti, zadosten razlog za izključitev obveznosti izvedbe preizkusov primernosti in ustreznosti iz člena 19 Direktive Mifid, ki jih mora investicijsko podjetje opraviti za majhnega vlagatelja?

               5.

               Ali je za izključitev obveznosti, ki jih določa člen 19(9) Direktive Mifid, potrebno, da je finančni produkt, s katerim je povezan ponujeni finančni instrument, podvržen standardom o zaščiti vlagatelja, ki so primerljivi s tistimi, ki jih zahteva navedena direktiva?

      (1)  Direktiva 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov in o spremembah direktiv Sveta 85/611/EGS, 93/6/EGS in Direktive 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/22/EGS
   UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 263.


title: Zadeva C-464/12: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 13. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret – Danska) – ATP Pension Service A/S proti Skatteministeriet (Šesta direktiva o DDV — Oprostitve — Člen 13(B)(d), točki 3 in 6 — Posebni investicijski skladi — Sistemi poklicnega pokojninskega zavarovanja — Upravljanje — Transakcije v zvezi z depoziti, tekočimi računi, plačili, transferji)

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/8

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 13. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret – Danska) – ATP Pension Service A/S proti Skatteministeriet
   (Zadeva C-464/12) (1)

   ((Šesta direktiva o DDV - Oprostitve - Člen 13(B)(d), točki 3 in 6 - Posebni investicijski skladi - Sistemi poklicnega pokojninskega zavarovanja - Upravljanje - Transakcije v zvezi z depoziti, tekočimi računi, plačili, transferji))
   2014/C 135/08
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Østre Landsret

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: ATP Pension Service A/S

      Tožena stranka: Skatteministeriet

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Østre Landsret – Razlaga člena 13(B)(d), točki 3 in 6, Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23) – Oprostitve za transakcije v zvezi z depoziti ali tekočimi računi ter za upravljanje s posebnimi investicijskimi skladi – Opravljanje storitev v zvezi z vplačili v pokojninski sklad.

      Izrek

               1.

               Člen 13(B)(d), točki 3 in 6, Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) je treba razlagati tako, da lahko pokojninski skladi, kot so ti v postopku v glavni stvari, spadajo pod to določbo, če jih financirajo upravičenci do pokojnine, če se privarčevana sredstva investira po načelu razpršitve tveganj in če tveganja naložb nosijo zavarovanci. V zvezi s tem ni pomembno, da prispevke plačuje delodajalec, da njihov znesek temelji na kolektivnih pogodbah med delodajalskimi združenji in sindikati, da so načini izplačila nadomestila za privarčevana sredstva različni, da se lahko prispevki na podlagi predpisov o dohodnini uveljavljajo kot olajšava in da jim je mogoče priključiti pomožen element zavarovanja.

               2.

               Člen 13(B)(d), točka 6, Direktive 77/388 je treba razlagati tako, da pojem „upravljanje posebnih investicijskih skladov“ v smislu te direktive zajema storitve, s katerimi podjem z odprtjem računov in knjiženjem pokojninskih prispevkov, plačanih na njihove račune, v sistem pokojninskega sklada, ustvarja pravice zavarovancev. Ta pojem zajema tudi storitev računovodstva in priprave informacij v zvezi z računi, kot so te, na katere se nanaša Priloga II k Direktivi Sveta z dne 20. decembra 1985 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o kolektivnih naložbenih podjemih za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) (85/611/EGS), kakor je bila spremenjena z direktivama 2001/107/ES in 2001/108/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. januarja 2002.

               3.

               Člen 13(B)(d), točka 6, Direktive 77/388 je treba razlagati tako, da oprostitev plačila davka na dodano vrednost iz te določbe za transakcije v zvezi s plačili ali transferji zajema storitve, s katerimi podjem z odprtjem računov zavarovancev v sistemu pokojninskega sklada in knjiženjem pokojninskih prispevkov teh zavarovancev v njihove račune ustvarja pravice teh zavarovancev do pokojninskih skladov, in storitve, ki so pomožne tem storitvam in ki z njimi tvorijo eno gospodarsko storitev.

      (1)  UL C 9, 12.1.2013.


title: Zadeva T-385/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. julija 2010 – Trautwein proti UUNT (Podoba psa) ( „Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke Skupnosti v podobi psa — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisni značaj — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)“ )

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/32

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. julija 2010 – Trautwein proti UUNT (Podoba psa)
   (Zadeva T-385/08) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava figurativne znamke Skupnosti v podobi psa - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisni značaj - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2010/C 234/56
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Nadine Trautwein Rolf Trautwein GbR, Research and Development (Leopoldshöhe, Nemčija) (zastopniki: C. Czychowski, A. Nordemann in A. Dustmann, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnik: S. Schäffner, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanju na notranjem trgu (UUNT) z dne 30. junija 2008 (zadeva R 1734/2007-1), ki se nanaša na zahtevo za registracijo figurativnega znaka kot znamke Skupnosti, ki predstavlja psa.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Nadine Trautwein Rolf Trautwein GbR, Research and Development nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 313, 6.12.2008.


title: Zadeva C-50/11: Sklep predsednika Sodišča z dne 21. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Ivrea – Italija) – Procura della Repubblica proti Lucky Emegor

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/28

         Sklep predsednika Sodišča z dne 21. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Ivrea – Italija) – Procura della Repubblica proti Lucky Emegor
   (Zadeva C-50/11) (1)

   2011/C 252/65
   Jezik postopka: italijanščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 113, 9.4.2011.


title: Zadeva C-344/15: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 19. januarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Appeal Commissioners – Irska) – National Roads Authority/The Revenue Commissioners (Predhodno odločanje — Skupni sistem davka na dodano vrednost — Direktiva 2006/112/ES — Člen 13(1), drugi pododstavek — Dejavnost upravljanja in dajanja cestne infrastrukture na razpolago za plačilo cestnine — Dejavnosti, ki jih oseba javnega prava izvaja kot javni organ — Prisotnost zasebnih subjektov — Znatno izkrivljanje konkurence — Obstoj dejanske ali potencialne konkurence)

text:
               6.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 70/3

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 19. januarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Appeal Commissioners – Irska) – National Roads Authority/The Revenue Commissioners
   (Zadeva C-344/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Skupni sistem davka na dodano vrednost - Direktiva 2006/112/ES - Člen 13(1), drugi pododstavek - Dejavnost upravljanja in dajanja cestne infrastrukture na razpolago za plačilo cestnine - Dejavnosti, ki jih oseba javnega prava izvaja kot javni organ - Prisotnost zasebnih subjektov - Znatno izkrivljanje konkurence - Obstoj dejanske ali potencialne konkurence))
   (2017/C 070/04)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Appeal Commissioners

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: National Roads Authority

      Tožena stranka: The Revenue Commissioners

      Izrek

   Člen 13(1), drugi pododstavek, Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da v položaju, kot je ta v postopku v glavni stvari, ni mogoče šteti, da oseba javnega prava, ki izvaja dejavnost, ki zajema zagotavljanje dostopa do ceste za plačilo cestnine, konkurira zasebnim subjektom, ki pobirajo cestnino na drugih cestninskih cestah v skladu s sporazumom z zadevno osebo javnega prava na podlagi nacionalnih zakonodajnih določb.

      (1)  UL C 311, 21.9.2015.


title: Zadeva C-248/15 P: Pritožba, ki jo je Maxcom Ltd vložila 27. maja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 19. marca 2015 v zadevi T-413/13, City Cycle Industries/Svet Evropske unije

text:
               10.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/8

         Pritožba, ki jo je Maxcom Ltd vložila 27. maja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 19. marca 2015 v zadevi T-413/13, City Cycle Industries/Svet Evropske unije
   (Zadeva C-248/15 P)
   (2015/C 262/11)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Maxcom Ltd (zastopnika: L. Ruessmann, odvetnik, J. Beck, Solicitor)

      Druge stranke v postopku: City Cycle Industries, Svet Evropske unije, Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je pritožba dopustna in utemeljena,

               —

               razveljavi ugotovitve Splošnega sodišča v zvezi z drugim delom prvega tožbenega razloga;

               —

               v celoti zavrne prvi tožbeni razlog tožeče stranke na prvi stopnji; in

               —

               tožeči stranki na prvi stopnji naloži plačilo stroškov, ki so pritožnici nastali v postopku s pritožbo in z intervencijo pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja te trditve:

               —

               Splošno sodišče je očitno napačno uporabilo pravo s tem, da je štelo, da Svet v skladu s členom 13(1) Osnovne uredbe (1) ni mogel ugotoviti, da je bila tožeča stranka na prvi stopnji udeležena pri pretovarjanju, na podlagi tega, da (i) tožeča stranka na prvi stopnji ni bila pristni šrilanški proizvajalec in (ii) da ni opravljala aktivnosti sestavljanja, ki bi presegale prage iz člena 13(2) Osnovne uredbe.

               —

               Podredno: razglasitev ničnosti Uredbe 501/2013 (2) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko na prvi stopnji, ni upravičena, čeprav bi bile ugotovitve Sveta o pretovarjanju napačne, saj je Splošno sodišče potrdilo, da je tožeča stranka na prvi stopnji opravljala aktivnosti sestavljanja, ki niso presegale praga iz člena 13(2) Osnovne uredbe in je tudi potrdilo izpolnjevanje vseh ostalih pogojev, ki morajo biti izpolnjeni, da se tožeči stranki pred Splošnim sodiščem ne odobri izvzetje od ukrepov proti izogibanju.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 343, str. 51).

      (2)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 501/2013 z dne 29. maja 2013 o razširitvi dokončne protidampinške dajatve, uvedene z Izvedbeno uredbo (EU) št. 990/2011 na uvoz koles s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, na uvoz koles, poslanih iz Indonezije, Malezije, Šrilanke in Tunizije, ne glede na to, ali so deklarirani kot izdelek s poreklom iz Indonezije, Malezije, Šrilanke in Tunizije ali ne (UL L 153, str. 1).


title: Zadeva T-358/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. junija 2015 – Italija/Komisija („EKUJS — Jamstveni oddelek — EKJS in EKSRP — Izdatki, izključeni iz financiranja — Javno skladiščenje sladkorja — Povišanje stroškov, povezanih z najemi skladišč — Letni popis zalog — Fizični inšpekcijski pregledi skladišč — Pravna varnost — Legitimno pričakovanje — Sorazmernost — Obveznost obrazložitve — Obstoj tveganja finančne škode, ki so mu skladi izpostavljeni — Polni učinek“)

text:
               10.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/13

         Sodba Splošnega sodišča z dne 19. junija 2015 – Italija/Komisija
   (Zadeva T-358/11) (1)

   ((„EKUJS - Jamstveni oddelek - EKJS in EKSRP - Izdatki, izključeni iz financiranja - Javno skladiščenje sladkorja - Povišanje stroškov, povezanih z najemi skladišč - Letni popis zalog - Fizični inšpekcijski pregledi skladišč - Pravna varnost - Legitimno pričakovanje - Sorazmernost - Obveznost obrazložitve - Obstoj tveganja finančne škode, ki so mu skladi izpostavljeni - Polni učinek“))
   (2015/C 262/17)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, zastopnik, skupaj s P. Marchini, avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Rossi in D. Nardi, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije 2011/244/EU z dne 15. aprila 2011 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL L 102, str. 33) v delu, v katerem izključuje nekatere izdatke Italijanske republike, ter dopisov Komisije z dne 3. februarja 2010 in 3. januarja 2011 kot pripravljalnih aktov za ta sklep.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Italijanska republika nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 252, 27.8.2011.


title: Zadeva T-66/07: Tožba, vložena 2. marca 2007 — Agencja Wydawnicza Technopol proti UUNT (150)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/52

         Tožba, vložena 2. marca 2007 — Agencja Wydawnicza Technopol proti UUNT (150)
   (Zadeva T-66/07)
   (2007/C 95/104)
   Jezik postopka: poljščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Agencja Wydawnicza Technopol, sp. z o.o. (Częstochowa, Poljska) (zastopnica: D. Rzążewska, zastopnica)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba četrtega odbora za pritožbe z dne 21. decembra 2006 v zadevi št. R 1035/2006-4 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „150 “za proizvode iz razreda 16

      Odločba preizkuševalca: registracija se zavrne

      Odločba odbora za pritožbe: pritožba se zavrne

      Navajani tožbeni razlogi: nepravilna uporaba določb člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti (1). Po mnenju tožeče stranke znak „150 “glede navedenih proizvodov ni niti opisen niti nima razlikovalnega učinka.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993, UL 1994, L 11, str. 1.


title: Zadeva T-199/07: Tožba, vložena 5. junija 2007 – Cementownia Odra proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/39

         Tožba, vložena 5. junija 2007 – Cementownia „Odra“ proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-199/07)
   (2007/C 170/75)
   Jezik postopka: poljščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Cementownia „Odra“ (zastopnika: P.K. Rosiak, conseil juridique, in F. Puel, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba Komisije z dne 26. marca 2007 glede nacionalnega načrta razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, ki ga je Poljska predložila v skladu z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2003/87/ES, naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka predlaga, naj se odločba Evropske komisije K (2007) 1295, v njeni zadnji različici z dne 26. marca 2007, glede nacionalnega načrta razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, ki ga je Poljska predložila v skladu z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2003/87/ES (1), in s katero je Komisija odločila, da določeni vidiki nacionalnega načrta razdelitve pravic do emisije CO2 za obdobje 2008-2012, o katerem je Poljska Komisijo obvestila 30. junija 2006, niso v skladu s členi 9(1) in (3), 10 in 13(2) ter z merili iz Priloge III k Direktivi 2003/87/ES, razglasi za nično. Izpodbijana odločba mejno vrednost emisij ogljikovega dioksida za obdobje 2008-2012 zmanjšuje za 26,7 %, v primerjavi z mejno vrednostjo, ki jo je predlagala Poljska v svojem nacionalnem načrtu razdelitve pravic do emisije, o katerem je obvestila Komisijo.
   Očitki in bistvene tožbene trditve, na katere se sklicuje tožeča stranka, so identične tistim, na katere se sklicuje tožeča stranka v zadevi T-195/07.

      (1)  Direktiva 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL L 275, str. 32).


title: Zadeva T-94/13 P: Pritožba, ki jo je 17. februarja 2013 vložil Ioannis Ntouvas zoper sodbo, ki jo je 11. decembra 2012 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-107/11, Ntouvas proti ECDC

text:
               20.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 114/39

         Pritožba, ki jo je 17. februarja 2013 vložil Ioannis Ntouvas zoper sodbo, ki jo je 11. decembra 2012 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-107/11, Ntouvas proti ECDC
   (Zadeva T-94/13 P)
   2013/C 114/62
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnik: Ioannis Ntouvas (Agios Stefanos, Grčija) (zastopnik: V. Kolias, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (Stockholm, Švedska)

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence z dne 11. decembra 2012 v zadevi Ntouvas proti ECDC, F-107/11, s katero je bila zavrnjena tožba za razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila za pritožnika za leto 2010 in s katero mu je bilo naloženo plačilo vseh stroškov;

               —

               odločbo, ki se je izpodbijala na prvi stopnji, razglasi za nično; in

               —

               drugi stranki v postopku naloži plačilo vseh stroškov postopka na prvi stopnji in pritožbenega postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja štirinajst pritožbenih razlogov.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: kršitev pravnega pravila v zvezi z dokaznim bremenom in obravnavo dokazov, ker je Sodišče za uslužbence ugodilo predlogu druge stranke v postopku, naj se podaljša rok za vložitev odgovora na tožbo na prvi stopnji, čeprav naj druga stranka v postopku ne bi predložila dokazov za okoliščine, za katere je trdila, da opravičujejo tako podaljšanje.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: bistvena napaka v ugotovitvi dejstev, ker je Sodišče za uslužbence ugotovilo, da je bil datum vročitve tožbe drugi stranki v postopku na prvi stopnji 7. november 2011 in ne 4. november 2011.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: napačna presoja dejstev, ker naj bi Sodišče za uslužbence napačno obravnavalo in presodilo dokumente v spisu, ki dokazujejo neutemejenost trditev, ki jih je predložila druga stranka v postopku v utemeljitev svojega predloga za podaljšanje roka za vložitev odgovora na tožbo na prvi stopnji.

               4.

               Četrti pritožbeni razlog: napačna pravna opredelitev dejstev, ker naj bi Sodišče za uslužbence napačno opredelilo okoliščine, ki jih je navedla druga stranka v postopku ob predlogu za podaljšanje roka za vložitev odgovora na tožbo na prvi stopnji, kot „izjemne“.

               5.

               Peti pritožbeni razlog: napaka v ugotovitvi dejstev in podredno v pravni opredelitvi dejstev, ker naj bi Sodišče za uslužbence napačno ugotovilo, da pritožnik ni predlagal, naj se ugodi njegovim predlogom, in podredno, da njegove izjave niso pomenile predloga, naj se ugodi njegovim predlogom.

               6.

               Šesti pritožbeni razlog: napačna presoja dokumentov iz spisa, ker je Sodišče za uslužbence menilo, da sta bili dve delovni mesti v službah druge stranke v postopku bistveno različni.

               7.

               Sedmi pritožbeni razlog: napačna določitev dokaznega bremena, ker je Sodišče za uslužbence zavrnilo trditev pritožnika, da je vsaj pri enem od članov paritetnega odbora druge stranke v postopku za ocenjevanja obstajalo nasprotje interesov, ker naj za to ne bi obstajali dokazi, čeprav naj bi navedeni dokazi obstajali v dokumentih, ki so bili navedeni v tožbi na prvi stopnji in so bili drugi stranki v postopku na voljo; podredno, Sodišče za uslužbence naj ne bi izpolnilo svoje dolžnosti, da kot upravno sodišče, ki odloča v delovnem sporu, odredi potrebne ukrepe procesnega vodstva, da bi se priskrbeli navedeni dokumenti. Sodišče za uslužbence naj bi poleg tega napačno razlagalo pravno podlago pritožnikovega predloga in napačno razlagalo člen 9(6) izvedbene določbe št. 20 o ocenjevanjih (v nadaljevanju: izvedbena določba) ki jo je dne 17. aprila 2009 sprejel direktor ECDC.

               8.

               Osmi pritožbeni razlog: napačna razlaga in neobravnavanje tožbenega predloga, s katerim se je očitalo pomanjkanje postopkovnih pravil za paritetni odbor ECDC za ocenjevanje.

               9.

               Deveti pritožbeni razlog: izkrivljanje dokazov, podredno pravne opredelitve, dejstev, ker je Sodišče za uslužbence menilo, da pritožnikov tožbeni razlog, da paritetni odbor ECDC ni preveril elementov, ki bi jih na podlagi člena 9(4) izvedbene določbe moral preveriti, ni utemeljen.

               10.

               Deseti pritožbeni razlog: napačna presoja, podredno pravna opredelitev, dejstev, ker je Sodišče za uslužbence menilo, da je obrazložitev mnenja paritetnega odbora ECDC za ocenjevanja zadostna.

               11.

               Enajsti pritožbeni razlog: napačna razlaga tožbenega razloga in napačna pravna opredelitev dejstev, ker naj bi Sodišče za uslužbence napačno razlagalo pritožnikov tožbeni razlog, da je nezadostna obrazložitev mnenja paritetnega odbora druge stranke v postopku za ocenjevanja ena od očitnih napak pri presoji, in navedeno obrazložitev obravnavalo kot zadostno.

               12.

               Dvanajsti pritožbeni razlog: napačna presoja dejstev, ker je Sodišče za uslužbence menilo, da v izpodbijanem ocenjevalnem poročilu glede pritožnikove učinkovitosti v zvezi z delovno obremenitvijo ni bila storjena očitna napaka pri presoji.

               13.

               Trinajsti pritožbeni razlog: napačna pravna opredelitev dejstev, ker je Sodišče za uslužbence menilo, da je kritika v izpodbijanem poročilu sorazmerna, čeprav druga stranka v postopku v ocenjevalnem obdobju pritožnika ni obvestila o domnevnih težavah z njegovim obnašanjem.

               14.

               Štirinajsti pritožbeni razlog: napačna presoja dejstev, ker je Sodišče za uslužbence menilo, da je bila delovna obremenitev pritožnika manjša, kot je dejansko bila.


title: Zadeva C-333/06: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 14. junija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski (Neizpolnitev obveznosti države – Uredba (ES) št. 261/2004 – Zračni promet – Zavrnitev vkrcanja in odpoved ali velika zamuda leta – Odškodnina in pomoč potnikom – Sprejetje sankcij)

text:
               4.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/14

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 14. junija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski
   (Zadeva C-333/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Uredba (ES) št. 261/2004 - Zračni promet - Zavrnitev vkrcanja in odpoved ali velika zamuda leta - Odškodnina in pomoč potnikom - Sprejetje sankcij)
   (2007/C 183/23)
   Jezik postopka: švedščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: R. Vidal Puig in K. Simonsson, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Švedska (zastopnik: A. Kruse, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje določb, potrebnih za uskladitev s členom 16 Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91(UL L 46, 17.2.2004, str. 1) – Sprejetje učinkovitih, sorazmernih in odvračilnih sankcij.
   Izrek

               1)

               S tem, da ni določila sankcij za kršitve določb člena 14 Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91, Kraljevina Švedska ni izpolnila obveznosti iz člena 16 te uredbe.

               2)

               V preostalem se tožba zavrne.

               3)

               Kraljevini Švedski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 224, 16.9.2006.


title: Zadeva C-155/14 P: Pritožba, ki jo je Evonik Degussa GmbH, AlzChem AG, prej AlzChem Trostberg GmbH, prej AlzChem Hart GmbH, vložila 3. aprila 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 23. januarja 2014 v zadevi T-391/09, Evonik Degussa GmbH, AlzChem AG, prej AlzChem Trostberg GmbH, prej AlzChem Hart GmbH, proti Evropski komisiji

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/15

         Pritožba, ki jo je Evonik Degussa GmbH, AlzChem AG, prej AlzChem Trostberg GmbH, prej AlzChem Hart GmbH, vložila 3. aprila 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 23. januarja 2014 v zadevi T-391/09, Evonik Degussa GmbH, AlzChem AG, prej AlzChem Trostberg GmbH, prej AlzChem Hart GmbH, proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-155/14 P)
   2014/C 184/19
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnici: Evonik Degussa GmbH, AlzChem AG, prej AlzChem Trostberg GmbH, prej AlzChem Hart GmbH (zastopnika: C. Steinle, odvetnik, in I. Bodenstein, odvetnica)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnici predlagata:

               1.

               naj se sodba Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 23. januarja 2014 (zadeva T-391/09) razveljavi v delu, v katerem posega v položaj pritožnic;

               2.

               naj se Odločba Komisije C (2009) 5791 final dne 22. julija 2009 (Zadeva COMP/39.396 – Reagenti na osnovi kalcijevega karbida in magnezija v metalurški in plinski industriji) v delu, v katerem zadeva pritožnici, razglasi za nično;
               podredno, naj se globa, naložena pritožnicama v členu 2(g) in (h) navedene odločbe, zniža;
               podredno, če bo zgornji predlog treba zavrniti, naj se člen 2(g) in (h) odločbe spremeni tako, da bo družba SKW Stahl-Metallurgie GmbH solidarno odgovorna za celotno globo, naloženo pritožnicama; pritožnici ta podredni predlog razumeta tako, kot ga je razumelo Splošno sodišče v točkah 264 in 265 sodbe, in sicer kot podredni predlog za povečanje deleža pritožnicama naložene globe, ki se bo štel za plačan, ko bo družba SKW plačala globo, ki ji je bila naložena;

               3.

               podredno drugemu predlogu, naj se zadevo vrne Splošnemu sodišču v odločanje v skladu v skladu s pravno presojo, navedeno v sodbi Sodišča;

               4.

               naj se Komisiji naloži plačilo stroškov pritožnic, nastalih v postopku pred Splošnim sodiščem in Sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožba je naperjena zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 23. januarja 2014 v zadevi T-391/09 v delu, v katerem posega v položaj pritožnic. V tej sodbi je Splošno sodišče deloma ugodilo in deloma zavrnilo tožbo pritožnic zoper Odločbo Evropske komisije C (2009) 5791 final dne 22. julija 2009 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/39.396 – Reagenti na osnovi kalcijevega karbida in magnezija v metalurški in plinski industriji).
   Pritožnici navajata pet pritožbenih razlogov:

               1.

               S prvim pritožbenim razlogom trdita, da jima je Splošno sodišče v nasprotju z obsegom pripisa odgovornosti iz člena 81 ES (zdaj 101 PDEU), z načelom osebne odgovornosti, z načelom domneve nedolžnosti in z načelom krivdne odgovornosti pripisalo protikonkurenčno ravnanje družbe SKW Stahl-Technik GmbH & Co. KG (v nadaljevanju: SKW) s tem, da je zavrnilo ovrženje domneve odločilnega vpliva. Družba SKW naj bi aprila April 2004 v brezvladju tik pred prodajo te družbe tretji osebi v nasprotju z neposrednimi specifičnimi navodili pritožnic bila udeležena v kartelu. Splošno sodišče naj bi v tem izjemnem posebnem primeru, ki naj bi se jasno razlikoval od množice že obravnavanih zadev, neupravičeno ne ugotovilo upravičenosti v posameznem primeru.

               2.

               Z drugim pritožbenim razlogom pritožnici trdita, da je Splošno sodišče v nasprotju z načelom pravice do obrambe in obveznosti obrazložitve zavrnilo njun argument, da bi bilo treba Odločbo Komisije razglasiti za nično, ker individualna odgovornost, ki jo imajo solidarni dolžniki v njihovem medsebojnem razmerju, ni bila določena v skladu z medtem izdano sodbo Splošnega sodišča v zadevi Siemens Österreich (z dne 3. marca 2011, zadeve od T-122/07 do T-124/07, ZOdl., str. II-793). Ta argumentacija v utemeljitev tožbe naj ne bi bila niti prepozna niti nezadostna.

               3.

               V zvezi z zneskom globe pritožnici s tretjim pritožbenim razlogom trdita, da je Splošno sodišče kršilo načelo enakega obravnavanja s tem, da ni – kot v vzporedni zadevi Gigaset – zaradi napak pri izračunu globe, zlasti neupoštevanja vstopne provizije in nepravilnega upoštevanja zmanjšanja iz naslova prizanesljivosti, kar zadeva globo družbe SKW, znižalo glob pritožnic.

               4.

               Pritožnici pozdravljata, da je Splošno sodišče pri ponovni določitvi njune globe na novo določilo tudi del globe, „ki se bo štel za plačan, ko bo družba SKW plačala globo, ki ji je bila naložena z izpodbijano odločbo“ (2. točka, prva alinea, izreka). Vseeno pa pritožnici s četrtim pritožbenim razlogom grajata, da Splošno sodišče v nasprotju z načeloma pravne varnosti in nulla poena sine lege certa ter obveznostjo obrazložitve pri novi določitvi ni izrecno navedlo, da ima plačilo družbe SKW tako za družbo ARQUES Industries AG (postala Gigaset AG) kot tudi za pritožnici učinek dvojne ugasnitve.

               5.

               S petim pritožbenim razlogom, navedenim podredno, pritožnici grajata to, da je Splošno sodišče pri novi določitvi glob v nasprotju zlasti z načeli določitve solidarnih glob (člen 81 ES, člen 23 Uredbe št. 1/2003) (1), upoštevalo znižanje globe na podlagi prizanesljivosti za del globe, ki se šteje za plačan v primeru plačila družbe SKW. Splošno sodišče naj bi s tem v škodo pritožnic za ta del upoštevalo znižanje globe na podlagi prizanesljivosti, čeprav naj družba SKW ne bi sodelovala s Komisija v skladu z Obvestilom o prizanesljivosti.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205)


title: Zadeva F-16/05: Sodba Sodišča za uslužbence (občna seja) z dne  26. aprila 2006  — Falcione proti Komisiji (Uradniki — Imenovanje — Razvrstitev v višji naziv kariere — Člena 5 in 31(2) Kadrovskih predpisov — Stroški — Člena 7(5) Priloge I Statuta Sodišča in 88 Poslovnika Sodišča prve stopnje)

text:
               17.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/36

         Sodba Sodišča za uslužbence (občna seja) z dne 26. aprila 2006 — Falcione proti Komisiji
   (Zadeva F-16/05) (1)

   (Uradniki - Imenovanje - Razvrstitev v višji naziv kariere - Člena 5 in 31(2) Kadrovskih predpisov - Stroški - Člena 7(5) Priloge I Statuta Sodišča in 88 Poslovnika Sodišča prve stopnje)
   (2006/C 143/69)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Nicola Falcione (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, X. Martin, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Joris in K. Herrmann, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe z dne 24. marca 2004, s katero je Komisija Evropskih skupnosti tožečo stranko po zaposlitvi dokončno razvrstila v naziv A 5, plačilni razred 4
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 143, 11.6.2005 (Zadeva, najprej vpisana pred Sodiščem prve stopnje Evropskih skupnosti pod številko T-132/05 in potem prenesena Sodišču za uslužbence Evropske unije s sklepom z dne 15.12.2005).


title: Zadeva C-472/11: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 21. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Törvényszék (prej Fővárosi Bíróság) – Madžarska) – Banif Plus Bank Zrt proti Csabi Csipai, Viktórii Csipai (Direktiva 93/13/EGS — Nedovoljeni pogoji v potrošniških pogodbah — Preizkus nedovoljenosti pogoja po uradni dolžnosti, ki ga opravi nacionalno sodišče — Dolžnost nacionalnega sodišča, ki je po uradni dolžnosti ugotovilo nedovoljenost pogoja, da stranke pozove k predstavitvi stališč, preden sprejme ukrepe v zvezi s to ugotovitvijo — Pogodbeni pogoji, ki jih je treba upoštevati pri preizkusu nedovoljenosti)

text:
               20.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 114/14

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 21. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Törvényszék (prej Fővárosi Bíróság) – Madžarska) – Banif Plus Bank Zrt proti Csabi Csipai, Viktórii Csipai
   (Zadeva C-472/11) (1)

   (Direktiva 93/13/EGS - Nedovoljeni pogoji v potrošniških pogodbah - Preizkus nedovoljenosti pogoja po uradni dolžnosti, ki ga opravi nacionalno sodišče - Dolžnost nacionalnega sodišča, ki je po uradni dolžnosti ugotovilo nedovoljenost pogoja, da stranke pozove k predstavitvi stališč, preden sprejme ukrepe v zvezi s to ugotovitvijo - Pogodbeni pogoji, ki jih je treba upoštevati pri preizkusu nedovoljenosti)
   2013/C 114/19
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Törvényszék (prej Fővárosi Bíróság)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Banif Plus Bank Zrt

      Toženi stranki: Csaba Csipai, Viktória Csipai

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Fővárosi Bíróság – Razlaga člena 7(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288) – Nacionalna zakonodaja, v skladu s katero je omejena pristojnost nacionalnega sodišča glede preverjanja nedovoljenosti tako imenovanih vnaprej oblikovanih tipskih pogodb, če stranke niso izrecno zahtevale ugotovitve nedovoljenosti – Možnost nacionalnega sodišča, ki je ugotovilo nedovoljenost splošnega pogodbenega pogoja pogodbe, ki mu je predložena, da stranke pozove, čeprav glede tega ni predlogov strank, da se izrečeta o tem pogodbenem pogoju, da bi lahko preverilo, ali je pogodba iz tega razloga nična

      Izrek

               1.

               Člena 6(1) in 7(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da lahko nacionalno sodišče, ki po uradni dolžnosti ugotovi nedovoljenost pogoja, sprejme vse ukrepe, ki izhajajo iz te ugotovitve, ne da bi moral potrošnik, ki je bil obveščen o svojih pravicah, predlagati, da se navedeni pogoj razglasi za ničen. Vendar načelo kontradiktornosti na splošno zahteva, da nacionalno sodišče, ki je po uradni dolžnosti ugotovilo neveljavnost pogodbenega pogoja, o tem obvesti stranke v postopku in jih pozove, da o tem kontradiktorno razpravljajo na način, ki ga za to določajo nacionalna postopkovna pravila.

               2.

               Nacionalno sodišče mora pri presoji morebitne nedovoljenosti pogodbenega pogoja, na katerem temelji zahtevek, o katerem odloča, upoštevati vse preostale pogodbene pogoje.

      (1)  UL C 370, 17.12.2012.


title: Zadeva C-680/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Frankfurt am Main (Nemčija) 20. decembra 2013 – Condor Flugdienst GmbH proti Andreas Plakolm

text:
               22.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 85/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Frankfurt am Main (Nemčija) 20. decembra 2013 – Condor Flugdienst GmbH proti Andreas Plakolm
   (Zadeva C-680/13)
   2014/C 85/26
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Frankfurt am Main

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Condor Flugdienst GmbH

      Tožena stranka: Andreas Plakolm

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba v členu 2(l) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) opredeljeni pojem „odpoved“ razlagati tako, da v položaju, kakršen je v tej zadevi, zajema tudi primer, ko se je let sicer opravil pod prvotno številko leta, vendar ne kot neprekinjeni let, kot je bilo sprva predvideno, temveč kot let z vmesnim postankom, ki je bil predviden pred letom, poleg tega pa ga je izvajala druga letalska družba z nadomestnim letalom (subcharter)?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).


title: Zadeva T-199/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 20. marca 2017 – Kohrener Landmolkerei in DHG/Komisija (Ničnostna tožba — Sistem zajamčenih tradicionalnih posebnosti — Uredba (EU) št. 1151/2012 — Izvedbena uredba (EU) 2016/304 — Rok, v katerem morajo pristojni organi Komisiji posredovati ugovor — Tožba, ki je očitno brez vsakršne pravne podlage)

text:
               6.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/20

         Sklep Splošnega sodišča z dne 20. marca 2017 – Kohrener Landmolkerei in DHG/Komisija
   (Zadeva T-199/16) (1)

   ((Ničnostna tožba - Sistem zajamčenih tradicionalnih posebnosti - Uredba (EU) št. 1151/2012 - Izvedbena uredba (EU) 2016/304 - Rok, v katerem morajo pristojni organi Komisiji posredovati ugovor - Tožba, ki je očitno brez vsakršne pravne podlage))
   (2017/C 178/27)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Kohrener Landmolkerei GmbH (Penig, Nemčija) in DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH (Frohburg, Nemčija) (zastopnik: A. Wagner, odvetnk)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: najprej D. Triantafyllou, J. Guillem Carrau in J. Herkommer, nato D. Triantafyllou in J. Herkommer, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2016/304 z dne 2. marca 2016 o vpisu imena v register zajamčenih tradicionalnih posebnosti (Heumilch/Haymilk/Latte fieno/Lait de foin/Leche de heno (ZTP)) (UL 2016, L 58, str. 28).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot očitno brez vsakršne pravne podlage.

               2.

               Družbi Kohrener Landmolkerei GmbH in DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH nosita svoje stroške in plačata stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 232, 27.6.2016.


title: Združeni zadevi T-90/07 P in T-99/07 P: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 18. decembra 2008 – Belgija in Komisija proti Genette ( Pritožba – Javni uslužbenci – Uradniki – Pokojnine – Prenos nacionalnih pokojninskih pravic – Odločba o zavrnitvi umika zahteve za prenos pokojninskih pravic in vložitev nove zahteve za prenos – Pristojnost Sodišča za uslužbence – Sprememba predmeta spora – Nedopustnost tožbe na prvi stopnji )

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/45

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 18. decembra 2008 – Belgija in Komisija proti Genette
   (Združeni zadevi T-90/07 P in T-99/07 P) (1)

   („Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Pokojnine - Prenos nacionalnih pokojninskih pravic - Odločba o zavrnitvi umika zahteve za prenos pokojninskih pravic in vložitev nove zahteve za prenos - Pristojnost Sodišča za uslužbence - Sprememba predmeta spora - Nedopustnost tožbe na prvi stopnji“)
   (2009/C 44/78)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Kraljevina Belgija (zastopniki: L. Van den Broeck in C. Pochet, zastopnika, skupaj z L. Markeyem, odvetnik); in Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Joris in D. Martin, zastopnika)

      Tožena stranka: Emmanuel Genette (Gorze, Francija) (zastopnik: M.-A. Lucas, odvetnik)
   Predmet
   Dve pritožbi zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 16. januarja 2007 v zadevi Genette proti Komisiji (F-92/05, še neobjavljena v ZOdl.), s katrerima se zahteva razveljavitev te sodbe.
   Izrek

               1)

               Sodba Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 16. januarja 2007 v zadevi Genette proti Komisiji (F 92/05, še neobjavljena v ZOdl.) se razveljavi.

               2)

               Tožba, ki jo je vložil E. Genette pri Sodišču za uslužbence v zadevi F-92/05 se zavrže kot nedopustna.

               3)

               E. Genette nosi stroške, ki so nastali v postopku pred Sodiščem za uslužbence in tem sodiščem.

               4)

               Komisija nosi stroške, ki so nastali v postopku pred Sodiščem za uslužbence in tem sodiščem.

               5)

               Kraljevina Belgija nosi stroške, ki so nastali v postopku pred Sodiščem za uslužbence in tem sodiščem.

      (1)  UL C 117, 29.5.2007.


title: Zadevi F-44/06 in F-94/06: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 17. aprila 2007 – C in F proti Komisiji (Uradniki – Člen 78 Kadrovskih predpisov – Invalidska pokojnina – Izvršitev sodbe Sodišča prve stopnje – Ničnostna in odškodninska tožba)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/40

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 17. aprila 2007 – C in F proti Komisiji
   (Zadevi F-44/06 in F-94/06) (1)

   (Uradniki - Člen 78 Kadrovskih predpisov - Invalidska pokojnina - Izvršitev sodbe Sodišča prve stopnje - Ničnostna in odškodninska tožba)
   (2007/C 96/82)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeči stranki: C in F (Bruselj, Belgija) (zastopniki: J. van Rossum, S. Orlandi in J.-N. Louis, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: J. Currall, zastopnik)
   Predmet združenih zadev
   V zadevi F-44/06:
   Prvič, razglasitev ničnosti odločbe z dne 13. junija 2005, s katero je bila glede tožeče stranke zavrnjena uvedba vseh ukrepov, ki bi prišli v poštev ob izvršitvi sodbe Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti v zadevi T-376/02, ki jo je tožeča stranka vložila zoper odločbo z dne 14. januarja 2002 in drugič, razglasitev ničnosti odločbe z dne 23. februarja 2006 o upokojitvi tožeče stranke in njeni upravičenosti do invalidske pokojnine, določene v skladu z členom 78(2) Kadrovskih predpisov, z retroaktivnim učinkom od 1. februarja 2002.
   V zadevi F-94/06:
   Prvič, razglasitev ničnosti odločbe z dne 23. februarja 2006 o upokojitvi tožeče stranke in njeni upravičenosti do invalidske pokojnine, določene v skladu s členom 78(2) Kadrovskih predpisov, z retroaktivnim učinkom od 1. februarja 2002 in drugič, odškodninski zahtevek.
   Izrek sodbe

               1)

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži, da tožeči stranki izplača odškodnino v znesku 2000 evrov iz naslova utrpljene nepremoženjske škode.

               2)

               Preostali predlogi se zavrnejo.

               3)

               Komisija Evropskih skupnosti nosi lastne stroške in dve tretjini stroškov tožeče stranke v zadevah F-44/06, C proti Komisiji in F-94/06, F proti Komisiji.

      (1)  F-44/06: UL C 154, 1.7.2006, str. 25 in F-94/06: UL C 237, 30.9.2006, str. 22.


title: Zadeva C-343/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 25. julija 2007 vložilo Corte d'appello di Torino (Italija) – Bavaria N.V. in Bavaria Italia s.r.l. proti Bayerischer Brauerbund e.V.

text:
               20.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 25. julija 2007 vložilo Corte d'appello di Torino (Italija) – Bavaria N.V. in Bavaria Italia s.r.l. proti Bayerischer Brauerbund e.V.
   (Zadeva C-343/07)
   (2007/C 247/08)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Corte d'appello di Torino
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Bavaria N.V. in Bavaria Italia s.r.l.

      Tožena stranka: Bayerischer Brauerbund e.V.
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je Uredba Sveta ES št. 1347/2001 (1) z dne 28. junija 2001 nična, morebiti tudi zaradi ničnosti, ki izhaja iz drugih aktov, iz naslednjih vidikov:
               Kršitev splošnih načel

                           —

                           ker je člen 1(1) v zvezi s Prilogo I k Uredbi EGS št. 2081/1992 (2) v delu, v katerem dopušča registracijo geografskih označb v zvezi s „pivom“, ki je alkoholna pijača in ki je (napačno) vključena v navedeni Prilogi I med „živila“ iz člena 1(1) in ni zajeta v „kmetijskih proizvodih“ iz Priloge I Pogodbe ES in iz členov 32 (prej 38) in 37 (prej 43) ES, na katere se je Svet oprl za sprejetje Uredbe EGS št. 2081/1992, ničen;

                           —

                           ker je člen 17 Uredbe EGS št. 2081/1992 v delu, kjer določa hiter postopek registracije, ki lahko bistveno omeji in prejudicira pravice zainteresiranih subjektov, saj ne predvideva pravice ugovora in očitno krši načeli preglednosti in pravne varnosti in to zlasti glede na zapletenost postopka registracije same IGP „Bayerisches Bier“, ki je trajala več kot sedem let, in sicer od 1994 do 2001, in glede na izrecno priznanje v uvodni izjavi 13 Uredbe ES št. 692/2003 (3), katere člen 15 je zaradi zgoraj navedenih razlogov razveljavil člen 17 Uredbe EGS št. 2081/1992, ničen;

                     Neizpolnjevanje formalnih pogojev

                           —

                           ker označba „Bayerisches Bier“ ne izpolnjuje zahtevanih pogojev iz člena 17 Uredbe št. EGS št. 2081/1992, da bi lahko bila registrirana po poenostavljenem postopku, ki ga določa ta določba, ker ta označba v trenutku predložitve zahteve za registracijo v Nemčiji ni bila „pravno zaščitena“ niti „uveljavljena z uporabo“.

                           —

                           ker niti nemška vlada, pred predložitvijo zahteve za registracijo Komisiji, niti sama Komisija, po prejemu zahteve, ni pravilno preučila izpolnjevanja pogojev za registracijo označbe „Bayerisches Bier“, kar je v nasprotju s sodno prakso Sodišča (sodba z dne 6. decembra 2001 v zadevi Kuhre Spreewalder Gurken, C-269/99);

                           —

                           ker nemška vlada zahteve za registracijo označbe „Bayerisches Bier“ v skladu s členom 17(1) Uredbe EGS št. 2081/92 ni vložila pravočasno (v šestih mesecih od začetka veljavnosti uredbe), saj je bilo v zahtevi, ki jo je predlagateljica najprej vložila, predvidenih osem različnih označb, z možnostjo naknadnih in nedoločenih različic, ki so se zgolj stekale k trenutni enotni označbi „Bayerisckes Bier“, medtem ko je končni rok 24. januar 1994 že davno potekel;

                     Neizpolnjevanje vsebinskih pogojev

                           —

                           ker označba „Bayerisches Bier“ ne izpolnjuje vsebinskih pogojev iz člena 2(2)(b) Uredbe EGS št. 2081/1992 za namen registracije kot zaščitene geografske označbe, upoštevajoč generičnost te označbe, ki je zgodovinsko označevala pivo, ki je bilo pridelano po posebni metodi pridelave, ki izvira iz Bavarske iz 19. stoletja in ki se je torej razširila po preostali Evropi in po celem svetu (tako imenovana „bavarska metoda“ z nizko fermentacijo), ki je tudi danes v določenih evropskih jezikih (danščina, švedščina, finščina) generični pojem za pivo in ki lahko v vsakem primeru samo in generično pomeni „pivo, ki je pridelano na nemškem Bavarskem“ kakršnekoli vrste izmed zelo številnih in različnih obstoječih vrst, ne da bi bilo mogoče določiti „neposredno povezavo“ (sodba Sodišča z dne 7. novembra 2000 v zadevi Warsteiner, C-312/98) med določeno kakovostjo, slovesom ali drugimi značilnostmi proizvoda (pivo) in njegovim posebnim geografskim poreklom (Bavarska), ne da bi šlo za „izjemne primere“, ki so določeni v zgoraj navedeni določbi za odobritev registracije geografske označbe, ki zajema ime določene dežele;

                           —

                           ker je, upoštevajoč presojo iz prejšnjega odstavka, označba „Bayerisches Bier“„generična“ označba, ki sama po sebi, ne more biti predmet registracije v smislu členov 3(1) in 17(2) Uredbe ES št. 2081/92.

                           —

                           ker označba „Bayerisches Bier“ ne bi smela biti registrirana v smislu člena 14(3) Uredbe EGS št. 2081/92, saj lahko „Bayerisches Bier“, upoštevajoč „sloves, poznanost in trajanje uporabe“ znamk Bavaria, „potrošnika zapelje v zmoto glede resnične identitete proizvoda“;

               2)

               podredno, če bo ugotovljeno, da je prvo vprašanje nedopustno ali neutemeljeno, ali je treba Uredbo Sveta ES št. 1347/2001 z dne 28. junija 2001 razlagati tako, da priznanje IGP „Bayerisches Bier“, ki je tam zajeta, ne škoduje veljavnosti in uporabi prej obstoječih znamk tretjih oseb, v kateri je beseda „Bavaria“.

      (1)  UL L 182, str. 3.

      (2)  UL L 208, str. 1.

      (3)  UL L 99, str. 1.


title: Zadeva T-411/08: Tožba, vložena 30. septembra 2008 – Artisjus Magyar Szerzői Jogvédő Iroda Egyesület proti Komisiji

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/54

         Tožba, vložena 30. septembra 2008 – Artisjus Magyar Szerzői Jogvédő Iroda Egyesület proti Komisiji
   (Zadeva T-411/08)
   (2008/C 301/91)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Artisjus Magyar Szerzői Jogvédő Iroda Egyesület (Budimpešta, Madžarska) (zastopnika: Z. Hegymegi-Barakonyi in P. Vörös, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predloga tožeče stranke:

               —

               za ničnega naj se razglasita člen 3 in 4(2) Odločbe v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko, in člen 4(3) Odločbe v delu, ki se nanaša na člen 3;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka s tožbo predlaga delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 3435 konč. z dne 16. julija 2008 (Zadeva COMP/C2/38.698 – CISAC), s katero je bilo določeno, da so člani EGP CISAC (1) sodelovali v omejevalnem sporazumu in kršili člen 81 ES in člen 53 EGP, s tem da so uskladili območne razmejitve pooblastil vzajemnega zastopanja, ki so bila dodeljena medsebojno na način, ki omejuje licenco na domače območje kolektivnih društev.
   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti členov 3 ter 4(2) in (3) izpodbijane odločbe, ki se nanaša na tri posebne oblike izkoriščanja (medmrežje, satelitski prenos in kabelska distribucija), v delu, v katerem se tožečo stranko obravnava kot odgovorno za kršitev člena 81 ES, s tem da je z drugimi člani CISAC uskladila klavzule o območni razmejitvi na način, ki omejuje licenco na domače območje vsake od društev za upravljanje kolektivnih pravic (v nadaljevanju: CMRS).
   Tožeča stranka ugovarja izpodbijani odločbi na podlagi štirih razlogov, in sicer da Komisija ni bila pristojna, da je bistveno kršila postopek, kršila Pogodbo ES in zlorabila pooblastila.
   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja naslednje tožbene razloge:
   Prvič, po mnenju tožeče stranke je Komisija kršila njene pravice do obrambe, s tem da je sprejela izpodbijano odločbo in bistveno odstopila od svojega stališča v obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah.
   Drugič, tožeča stranka trdi, da Odločba krši člen 253 ES, ker ni pravilno obrazložena in ne opredeljuje začetka domnevnega usklajenega ravnanja.
   Tretjič, tožeča stranka zatrjuje, da Odločba krši člen 81 ES in člen 2 Uredbe (ES) št. 1/2003 (2), ker Komisija ni zagotovila dovolj dokazov, da bi dokazala obstoj usklajenega ravnanja v pravno zadostni meri in posledično ni zadostila dokaznemu bremenu.
   Četrtič, zatrjuje se, da Odločba krši člen 86(2) ES, ker je tožeča stranka podjetje, pooblaščeno za opravljanje storitev splošnega gospodarskega pomena, in da uporaba konkurenčnega prava ES, kot je določenega v izpodbijani odločbi, ovira izvajanje posebnih nalog, ki so ji dodeljene.
   Poleg tega je po mnenju tožeče stranke Komisija zlorabila pooblastila na podlagi člena 81 ES z izigravanjem postopkov, ki so posebej predvideni s Pogodbo ES za obravnavo konkretnega primera. Nadalje, tožeča stranka trdi, da Odločba krši člen 151(4) ES, ker ne spoštuje kulturne raznolikosti. Nazadnje, trdi, da Odločba krši načelo pravne varnosti v delu, v katerem zahteva ravnanje, ki ga Komisija ni opredelila.

      (1)  Mednarodna konfederacija društev avtorjev in skladateljev (CISAC).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL 2003 L 1, str. 1).


title: Zadeva C-222/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 3. maja 2007 vložilo Tribunal Supremo (Španija) – UTECA (Unión de Televisiones Comerciales Asociadas) proti Federación de Asociaciones de Productores Audiovisuales, Ente Público RTVE in Administración del Estado

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 3. maja 2007 vložilo Tribunal Supremo (Španija) – UTECA (Unión de Televisiones Comerciales Asociadas) proti Federación de Asociaciones de Productores Audiovisuales, Ente Público RTVE in Administración del Estado
   (Zadeva C-222/07)
   (2007/C 155/26)
   Jezik postopka: španščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal Supremo (Španija)
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: UTECA

      Druge stranke: Federación de Asociaciones de Productores Audiovisuales, Ente Público RTVE in Administración del Estado
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali člen 3 Direktive Sveta 89/552/EGS (1) [z dne 3. oktobra 1989] o usklajevanju [nekaterih] zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov, kot je bila spremenjena z Direktivo 97/36/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta 97/36/ES z dne 30. junija 1997, državam članicam dopušča, da televizijskim operaterjem nalagajo obveznost nameniti določen odstotek prihodkov od prometa za vnaprejšnje financiranje evropskih kinematografskih in televizijskih filmov?

               2)

               V primeru pritrdilnega odgovora na prejšnje vprašanje, ali je v skladu s to direktivo in s členom 12 Pogodbe ES, v povezavi z drugimi posameznimi določbami, na katere se ta sklicuje, nacionalna določba, ki poleg tega, da zajema navedeno obveznost vnaprejšnjega financiranja, pridrži 60 % omenjenega obveznega financiranja za dela, katerih jezik izvirnika je španščina?

               3)

               Ali obveznost, ki jo nacionalna določba nalaga televizijskim operaterjem, da namenijo določen odstotek svojih prihodkov od prometa za vnaprejšnje financiranje kinematografskih filmov, od katerih se mora 60 % delež izrecno nameniti delom, katerih jezik izvirnika je španščina, predstavlja državno pomoč v korist omenjene gospodarske panoge v smislu člena 87 Pogodbe ES?

      (1)  UL L 298, str. 23.

      (2)  UL L 202, str. 60.


title: Zadeva C-347/07: Tožba, vložena 25. julija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               22.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/8

         Tožba, vložena 25. julija 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-347/07)
   (2007/C 223/09)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: C. Cattabriga, zastopnik)

      Tožena stranka: Italijanska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Italijanska republika s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2004/41/ES (1) z dne 21. aprila 2004 o razveljavitvi nekaterih direktiv o higieni živil in zdravstvenih pogojih za proizvodnjo in dajanje na trg nekaterih proizvodov živalskega izvora, namenjenih za prehrano ljudi, in o spremembi direktiv Sveta 89/662/EGS (2) in 92/118/EGS (3) in Odločbe Sveta 95/408/ES (4), oziroma ker teh predpisov ni posredovala Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 8 te direktive.

               —

               Italijanski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2004/41/ES se je iztekel 1. januarja 2006.

      (1)  UL L 157, str. 33.

      (2)  UL L 395, str. 13.

      (3)  UL L 62, str. 49.

      (4)  UL L 243, str. 17.


title: Zadeva T-363/04: Tožba Koipe Corporacíon, S.L. proti Uradu za usklajevanje notranjega trga (UUNT), vložena dne 31. avgusta 2004

text:
               20.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 284/23

         Tožba Koipe Corporacíon, S.L. proti Uradu za usklajevanje notranjega trga (UUNT), vložena dne 31. avgusta 2004
   (Zadeva T-363/04)
   (2004/C 284/46)
   Jezik postopka: španščina
   Koipe Corporacion, S.L., s sedežem v San Sebastianu (Španija), ki ga zastopa Marcos Fernández de Béthencourt, je dne 31. avgusta 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Uradu za usklajevanje notranjega trga (UUNT).
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               razglasi za nično odločbo četrtega Odbora za pritožbe UUNT z dne 11. maja 2004 v zadevi R-1109/2000-4;

               —

               razglasi ničnost prijavljene znamke oziroma podredno zavrne zahtevo za registracijo znamke Skupnosti št. 236.588 „LA ESPAÑOLA“, za vse zahtevane proizvode;

               —

               UUNT in morebitnim intervenientom naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Acietes del Sur S.A.

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Figurativna znamka „LA ESPAÑOLA“ prijava št. 236.588 za proizvode iz razredov 29 (jedilno olje in maščoba) in 30 (majoneza, pripravljena z oljčnim oljem).

               Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku ugovora:

               Tožeča stranka je naslednica podjetja KOPIE, S.A., ki je v postopku pred Odborom za pritožbe nastopalo kot imetnik znamk, na podlagi katerih je potekal postopek z ugovorom.

               Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom:

               Figurativne znamke Skupnosti „CARBONELL“ (št. 338.681), mednarodne znamke (št. 244.428 in št. 528.639) in nacionalne znamke (španski register št. 1.238.745, 1.698.613, 28.270 in register v Združenem kraljestvu št. 730.990 in 2.043.818, med drugim) za proizvode iz razreda 29 (oljčno olje in deviško oljčno olje).

               Odločba Oddelka za ugovore:

               Zavrnitev ugovora.

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe.

               Tožbeni razlogi pred Sodiščem prve stopnje:

               Nepravilna uporaba člena 8(1)(b) in 8(2)( c) in 8(5) Uredbe (ES) št. 40/94.


title: Zadeva T-809/16: Tožba, vložena 18. novembra 2016 – Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank/SRB

text:
               30.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/49

         Tožba, vložena 18. novembra 2016 – Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank/SRB
   (Zadeva T-809/16)
   (2017/C 030/56)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG (Bregenz, Avstrija) (zastopnik: G. Eisenberger, odvetnik)

      Tožena stranka: Einheitlicher Abwicklungsausschuss (SRB)

      Predloga

   Tožeča stranka predlaga:

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe Single Resolution Boards SRB/ES/SRF/2016/06 z dne 15. aprila 2016 („Decision of the Executive Session of the Board of 15 April 2016 on the 2016 ex-ante contributions to the Single Resolution Fund (SRB/ES/SRF/2016/06)“) in odločbe Single Resolution Boards SRB/ES/SRF/2016/13 z dne 20. maja 2016 („Decision of the Executive Session of the Board of 20 May 2016 on the adjustment of the 2016 ex-ante contributions to the Single Resolution Fund supplementing the Decision of the Executive Session of the Board of 15 April 2016 on the 2016 ex-ante contributions to the Single Resolution Fund (SRB/ES/SRF/2016/13)“), vsaj v obsegu, kolikor se nanaša na tožečo stranko;

               —

               naložitev stroškov postopka toženi stranki.

      Tožbena razloga in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja dva tožbena razloga.

               —

               Prvi tožbeni razlog: huda kršitev bistvenih formalnih zahtev zaradi pomanjkljive (popolne) objave izpodbijanega sklepa.

               —

               Drugi tožbeni razlog: huda kršitev bistvenih formalnih zahtev zaradi pomanjkljive utemeljitve izpodbijanega sklepa.