title: Zadeva T-159/06: Tožba, vložena 19. junija 2006 — Estancia Piedra proti UUNT — Franciscan Vineyards (ESTANCIA PIEDRA)

text:
               12.8.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/25

         Tožba, vložena 19. junija 2006 — Estancia Piedra proti UUNT — Franciscan Vineyards (ESTANCIA PIEDRA)
   (Zadeva T-159/06)
   (2006/C 190/46)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Estancia Piedra SL (Toro, Španija) (zastopnik: B. Cordery, Solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Franciscan Vineyards Inc. (St. Helena, ZDA)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se razveljavi odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 28. marca 2006 (zadeva R 363/2005-2);

               —

               naj se Uradu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Figurativna znamka „ESTANCIA PIEDRA“ za storitve iz razreda 35 (strokovno poslovno svetovanje na področju maloprodaje preko računalniških mrež; uvoz-izvoz vina) — znamka Skupnosti št. 2 127 868

      Imetnik znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Franciscan Vineyards Inc.

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: Besedna znamka Skupnosti „ESTANCIA“ za proizvode iz razredov 29, 30 in 33 (meso, ribe, kava, čaj, alkoholne pijače …)

      Odločba oddelka za izbris: Ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Navedeni tožbeni razlogi: Prvič, kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94, zaradi zaključka, da obstaja verjetnost zmede med prejšnjo znamko in „ESTANCIA PIEDRA“. Drugič, kršitev postopkovnih zahtev, saj je po mnenju tožeče stranke odbor za pritožbe sprejel neveljavno in prepozno vloženo pooblastilo za njihove zastopnike Francoscan Vineyardsa ter naj bi mu nezakonito podaljšal rok za vložitev pooblastila.


title: Zadeva C-7/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia n° 11 de Vigo (Španija) 6. januarja 2016 – Banco Popular Español S.A. in PL Salvador, S.A.R.L./Maria Rita Giraldez Villar in Modesto Martínez Baz

text:
               4.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia no 11 de Vigo (Španija) 6. januarja 2016 – Banco Popular Español S.A. in PL Salvador, S.A.R.L./Maria Rita Giraldez Villar in Modesto Martínez Baz
   (Zadeva C-7/16)
   (2016/C 118/11)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de Primera Instancia no 11 de Vigo

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Banco Popular Español S.A. y PL Salvador, S.A.R.L.

      Toženi stranki: Maria Rita Giraldez Villar y Modesto Martínez Baz

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba Direktivo Sveta 93/13/EGS (1) z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah ob upoštevanju členov 38 in 47 Listine Evropske unije (2) o temeljnih pravicah razlagati tako, da nasprotuje temu, kako sodna praksa razlaga zakonsko določbo države članice, kot je člen 1535 španskega civilnega zakonika, na podlagi katere se ta člen uporabi samo v ugotovitvenem postopku, dokler se ne izreče sodba, ter se preprečuje njegova uporaba v izvršilnem postopku, potem ko je bila sodba že izrečena ali pa se je rok iztekel, ne da bi se izpodbijal zahtevek, in se medtem terjatev upnika ne poplača v celoti?

               2.

               Ali določbe Evropske unije, navedene v prvem vprašanju, nasprotujejo določbi nacionalnega prava, kot je člen 1535 španskega civilnega zakonika, ki omogoča, da se tretji osebi odstopi sporna terjatev, ki jo ima podjetje do potrošnika, ne da bi se zahtevalo, da se navedenega potrošnika verodostojno obvesti o samem odstopu terjatve, pravnem naslovu ali razlogu odstopa, in ne da bi bilo treba (v vsakem primeru) navesti z listino dokazano določeno ceno, za katero je bila terjatev prodana, ter navedena odpust dolga ali odobren popust?

               3.

               Ali je treba sodbo Sodišča Evropske unije z dne 9. marca 1978 v zadevi [106/77], Simmenthal (3), razumeti tako, da za to, da bi se dosegel cilj Direktive, navedene v prvem vprašanju, nacionalnemu sodišču ob upoštevanju členov 38 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ni treba uporabiti določb nacionalnega prava, kot je člen 1535 španskega civilnega zakonika, ki preprečuje uveljavljanje odkupa spornih terjatev v istem postopku, v katerem se izvršuje odstopljena terjatev, in ki od potrošnika zahteva, da za to, da bi lahko odkupil sporno terjatev, v prekluzivnem roku 9 dni po prejemu obvestila o odstopu terjatve začne nov ugotovitveni postopek zoper novega imetnika odstopljene terjatve ter nosi stroške, ki so s tem povezani (odvetnik, pooblaščenec, sodne takse, določitev pristojnega sodišča, če prevzemnik dolga nima prebivališča v Španiji, itd.)?

      (1)  UL L 95, str. 29.

      (2)  UL 2000, C 364, str. 1.

      (3)  EU:C:1978:49.


title: Zadeva C-115/13: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 10. aprila 2014 – Evropska komisija proti Madžarski (Neizpolnitev obveznosti države — Trošarine za alkohol in alkoholne pijače — Direktiva 92/83/EGS — Določitev trošarinskih stopenj — Proizvodnja etilnega alkohola v destileriji, za katero velja trošarinska stopnja, ki je enaka 0 — Oprostitev trošarine za proizvodnjo etilnega alkohola s strani posameznikov)

text:
               10.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/13

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 10. aprila 2014 – Evropska komisija proti Madžarski
   (Zadeva C-115/13) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Trošarine za alkohol in alkoholne pijače - Direktiva 92/83/EGS - Določitev trošarinskih stopenj - Proizvodnja etilnega alkohola v destileriji, za katero velja trošarinska stopnja, ki je enaka 0 - Oprostitev trošarine za proizvodnjo etilnega alkohola s strani posameznikov))
   2014/C 175/14
   Jezik postopka: madžarščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Barslev in A. Sipos, agenta)

      Tožena stranka: Madžarska (zastopniki: M. Z. Fehér, K. Szíjjártó in K. Molnár, agenti)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov od 19 do 21 Direktive Sveta 92/83/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uskladitvi strukture trošarin za alkohol in alkoholne pijače (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 206) v povezavi s členom 22(7) te direktive in členom 3(1) Direktive Sveta 92/84/EGS z dne 19. oktobra 1992 o približevanju trošarinskih stopenj za alkohol in alkoholne pijače (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 213) – Določitev trošarin – Proizvodnja etilnega alkohola v destileriji, za katero velja trošarinska stopnja, ki je enaka 0 – Oprostitev trošarine za proizvodnjo etilnega alkohola s strani posameznikov

      Izrek

               1.

               Madžarska s tem, da je sprejela in uporabila določbe, v skladu s katerimi se pod določenimi pogoji, opredeljenimi v teh določbah, znesek trošarine za etilni alkohol, ki se proizvede v destilarnah, določi na 0, za etilni alkohol, ki ga proizvedejo posamezniki, pa se oprosti trošarine, ni izpolnila obveznosti iz členov od 19 do 2l Direktive Sveta 92/83/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uskladitvi strukture trošarin za alkohol in alkoholne pijače, kakor je bila spremenjena z Aktom o pogojih pristopa Republike Bolgarije in Romunije in prilagoditvah Pogodb, na katerih temelji Evropska unija, v povezavi s členom 22(7) te direktive in členom 3(1) Direktive 92/84/EGS z dne 19. oktobra 1992 o približevanju trošarinskih stopenj za alkohol in alkoholne pijače.

               2.

               Madžarski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 129, 04.05.2013.


title: Zadeva F-2/13: Tožba, vložena 7. januarja 2013 – ZZ proti Komisiji

text:
               4.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/30

         Tožba, vložena 7. januarja 2013 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-2/13)
   2013/C 129/56
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe na podlagi molka, s katero je bil zavrnjen predlog tožeče stranke, da se za plačo, ki jo je prejemala od maja 2001 do konca njene napotitve v Angoli, uporabi ponder iz členov 12 in 13 Priloge X h Kadrovskim predpisom.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije, v kakršnikoli obliki, s katero je ta zavrnila predlog z dne 24. oktobra 2011, naj se razglasi za nično;

               —

               če je potrebno, naj se razglasi ničnost akta, v kakršnikoli obliki, s katerim je Komisija zavrnila pritožbo z dne 21. maja 2012, ki jo je tožeča stranka vložila pri OPI zoper zavrnitev predloga z dne 24. oktobra 2011, da bi se ugotovila ničnost te zavrnitve in ugodilo predlogu z dne 24. oktobra 2011;

               —

               če je potrebno, naj se dopis z dne 14. avgusta 2012 razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naj se naloži, da tožeči stranki za mesece od maja 2001 do zadnjega meseca njene napotitve, tudi samo de iure, pri delegaciji EK v Angoli, plača razliko (v nadaljevanju: razlika v plači) med zneskom, ki bi ga morala tožeča stranka prejeti, če bi se v skladu s predpisi za njeno mesečno plačo uporabil ponder, določen za Angolo, iz člena 64 Kadrovskih predpisov ter členov 12, in 13 Priloge X h Kadrovskim predpisom, in med zneskom, ki ga je tožeča stranka dejansko prejela na podlagi člena 62 Kadrovskih predpisov;

               —

               Komisiji naj se naloži, da tožeči stranki za vsak znesek razlike v plači plača zamudne obresti v višini 10 % z letno kapitalizacijo, ki tečejo od datuma izplačila posamezne mesečne plače oziroma datuma, ko bi ta morala biti izplačana tožeči stranki, do dejanskega izplačila teh razlik v plači;

               —

               Komisiji naj se naloži, da tožeči stranki za vsako razliko v plači plača odškodnino zaradi izgube kupne moči glede na spremembo življenjskih stroškov za Bruselj na letni ravni iz člena 1 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, poimenovano tudi „bruseljski mednarodni indeks“, oziroma glede na drug indeks, ki ga bo Splošno sodišče štelo za ustrezen in pravičen v obravnavanem primeru, z letno kapitalizacijo, od datuma izplačila mesečne plače oziroma datuma, ko bi ta morala biti izplačana tožeči stranki, do dejanskega izplačila teh razlik v plači;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-411/09: Tožba, vložena 13. oktobra 2009 – Terezakis proti Komisiji

text:
               19.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/35

         Tožba, vložena 13. oktobra 2009 – Terezakis proti Komisiji
   (Zadeva T-411/09)
   2009/C 312/57
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ioannis Terezakis (zastopnik: B. Lombart, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije v obliki dopisa z dne 3. avgusta 2009, ki jo je tožeča stranka prejela 10. avgusta 2009 in s katero je bil zavrnjen dostop do nekaterih delov in prilog k nekaterim dopisom, izmenjanih med Evropskim uradom za boj proti goljufijam (OLAF) in grškim ministrstvom za finance glede morebitnih davčnih nepravilnosti v zvezi z gradnjo letališča Spata v Atenah (Grčija), naj se razglasi za nično,

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov, nastalih v tem postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 3. avgusta 2009, ki jo je tožeča stranka prejela 10. avgusta 2009 in s katero je bil zavrnjen dostop do nekaterih delov in prilog k nekaterim dopisom, izmenjanih med Evropskim uradom za boj proti goljufijam (OLAF) in grškim ministrstvom za finance glede morebitnih davčnih nepravilnosti v zvezi z gradnjo atenskega mednarodnega letališča Spata, iz spodaj navedenih razlogov.
   Tožeča stranka trdi, prvič, da je v izpodbijani odločbi očitno napačno uporabljeno pravo in napačno presojena dejstva v delu, v katerem je Komisija napačno razlagala in uporabila člen 4(2), prva alinea, Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 (1) o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije. Tožeča stranka trdi, da je Komisija le abstraktno uporabila izjemo glede dostopa javnosti v zvezi s potrebo za varstvo poslovnih skrivnosti, da bi zavrnila dostop do nekaterih delov zadevnih dokumentov, ne da bi navedla natančne razloge v zvezi s tveganjem, da bi to dejansko škodovalo varstvu poslovnih interesov vpletenih podjetij.
   Tožeča stranka dalje trdi, da je Komisija kršila člen 1 zgoraj navedene uredbe in načelo najširšega dostopa do dokumentov Komisije, ki je določeno v odstavku (a) tega člena in v sodni praksi sodišč Skupnosti.
   Tožeča stranka poleg tega trdi, da je Komisija očitno napačno uporabila pravo, ker tožeče stranke ni obvestila o razlogih, na katerih temelji odločba. Komisija naj bi kršila obveznost obrazložitve iz člena 253 ES, ker je za zavrnitev zahtevanega dostopa navedla le izjeme iz člena 4(2), prva alinea, Uredbe (ES) št. 1049/2001.
   Tožeča stranka nazadnje trdi, da je Komisija napačno odločila, da so bile priloge k dopisom, do katerih je tožeča stranka zahtevala dostop, v posesti tožeče stranke, pri čemer je izhajala iz napačne razlage, da so bili zahtevani dokumenti enaki tistim, ki jih je imela tožeča stranka. Zato ta trdi, da je bilo v izpodbijani odločbi očitno napačno uporabljeno pravo v delu, v katerem Komisija ni uporabila določb Uredbe (ES) št. 1049/2001, zlasti pa njenega člena 4.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43).


title: Zadeva F-37/14: Tožba, vložena 20. aprila 2014 – ZZ proti Parlamentu

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/47

         Tožba, vložena 20. aprila 2014 – ZZ proti Parlamentu
   (Zadeva F-37/14)
   2014/C 184/79
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Parlamenta, da ne odobri prenosa 16 dni neizkoriščenega dopusta iz leta 2012, v leto 2013, potem ko je bila tožeča stranka na daljšem dopustu zaradi težke bolezni.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi odločba, da se zavrne prenos letnega dopusta tožeče stranke, ki presega omejitev dvanajst dni, iz leta 2012 v leto 2013;

               —

               če je treba, naj se za nično razglasi odločba generalnega sekretarja Evropskega parlamenta z dne 21. januarja 2014, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke z dne 4. oktobra 2013;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo vseh stroškov.


title: Zadeva C-365/15: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. januarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – Wortmann KG Internationale Schuhproduktionen/Hauptzollamt Bielefeld (Predhodno odločanje — Carinska unija in skupna carinska tarifa — Povračilo uvoznih dajatev — Uredba (EGS) št. 2913/92 (carinski zakonik) — Člen 241, prvi odstavek, prva alinea — Obveznost države članice, da določi plačilo zamudnih obresti tudi ob neobstoju pravnega sredstva pred nacionalnimi sodišči)

text:
               6.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 70/5

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. januarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – Wortmann KG Internationale Schuhproduktionen/Hauptzollamt Bielefeld
   (Zadeva C-365/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Carinska unija in skupna carinska tarifa - Povračilo uvoznih dajatev - Uredba (EGS) št. 2913/92 (carinski zakonik) - Člen 241, prvi odstavek, prva alinea - Obveznost države članice, da določi plačilo zamudnih obresti tudi ob neobstoju pravnega sredstva pred nacionalnimi sodišči))
   (2017/C 070/06)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Düsseldorf

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Wortmann KG Internationale Schuhproduktionen

      Tožena stranka: Hauptzollamt Bielefeld

      Izrek

   Če se uvozne dajatve, vključno s protidampinškimi dajatvami, povrnejo z obrazložitvijo, da so bile pobrane v nasprotju s pravom Unije, kar mora preveriti nacionalno sodišče, obstaja obveznost držav članic, ki izhaja iz prava Unije, da subjektom, ki imajo pravico do povračila, plača pripadajoče obresti, ki tečejo od dneva, ko so ti subjekti plačali povrnjene dajatve.

      (1)  UL C 328, 5.10.2015.


title: Zadeva C-312/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Magyar Köztársaság Legfelsőbb Birosag 18. julija 2006 — OTP Garancia Biztosító Rt./Vas Megyei Közigazgatási Hivatal

text:
               30.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 237/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Magyar Köztársaság Legfelsőbb Birosag 18. julija 2006 — OTP Garancia Biztosító Rt./Vas Megyei Közigazgatási Hivatal
   (Zadeva C-312/06)
   (2006/C 237/11)
   Jezik postopka: madžarščina
   Predložitveno sodišče
   Magyar Köztársaság Legfelsőbb Birosag
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: OTP Garancia Biztosító Rt

      Tožena stranka: Vas Megyei Közigazgatási Hivatal
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba četrto poglavje, točka 3(a) Priloge X Akta o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Ciper, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike in prilagoditvah Pogodb, na katerih temelji Evropska Unija (v nadaljevanju: Akt o pristopu) (1), v skladu s katerim lahko Madžarska ne glede na člena 87 in 88 Pogodbe ES do vključno 31. decembra 2007 uporablja znižanja od lokalnega davka na pravne osebe do 2 % od neto dobička podjetij, ki jih dodeli lokalna vlada za omejeno časovno obdobje na podlagi členov 6 in 7 Zakona C iz leta 1990 o lokalnih davkih, razlagati tako da gre za prehodno odstopanje, ki Madžarski dovoljuje, da obdrži v veljavi lokalni davek na pravne osebe, torej da Akt o pristopu s tem, da dopušča možnost nadaljnje uporabe davčnih ugodnosti v zvezi z lokalnim davkom na pravne osebe, Madžarski priznava tudi pravico, ki je prehodne narave, in sicer da ohrani v veljavi enakovrstne davke?

               2)

               Ali je treba člen 33(1) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS (2) razlagati tako, da prepoveduje nadaljnjo uporabo davka (lokalnega davka na pravne osebe), katerega predmet so gospodarske dejavnosti podjetij in katerega bistvena značilnost je obdavčitev neto prihodka podjetij zmanjšanega za proizvodne stroške za prodano blago, stroške pomožnih storitev in stroške za surovine oziroma z drugimi besedami, ali je treba tak davek šteti za prometni davek, kot ga prepoveduje ta določba?

      (1)  UL L 236, str. 846.

      (2)  UL L 145, str. 1.


title: Zadeva C-328/11: Sklep predsednika Sodišča z dne 30. januarja 2012 – Alder Capital Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Gimv Nederland BV

text:
               5.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 133/20

         Sklep predsednika Sodišča z dne 30. januarja 2012 – Alder Capital Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Gimv Nederland BV
   (Zadeva C-328/11) (1)

   2012/C 133/38
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 269, 10.9.2011.


title: Zadeva C-359/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Tribunale di Teramo (Italija) z dne 31. julija 2004, sprejetega v kazenskem postopku, ki poteka pred tem sodiščem proti Christianu Palazzese

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/20

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Tribunale di Teramo (Italija) z dne 31. julija 2004, sprejetega v kazenskem postopku, ki poteka pred tem sodiščem proti Christianu Palazzese
   (Zadeva C-359/04)
   (2004/C 262/34)
   Tribunale di Teramo je s sklepom z dne 31. julija 2004, sprejetim v kazenskem postopku, ki poteka pred tem sodiščem proti Christianu Palazzese, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 18. avgusta 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Tribunale di Teramo predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:
   „Ali je člena 43(1) in 49(1) Pogodbe mogoče razlagati v tem smislu, da državam članicam dovoljujeta, da začasno odstopijo (za obdobje 6-12 let) od pravice do ustanavljanja ter svobode opravljanja storitev v Evropski uniji, s tem da:

               1.

               se nekaterim subjektom podelijo koncesije za določene dejavnosti opravljanja storitev, veljavne 6-12 let, na podlagi normativne ureditve, ki je od sodelovanja na razpisu izključila nekatere vrste konkurentov (ki niso iz Italije);

               2.

               se navedena pravna ureditev, potem ko je bilo naknadno ugotovljeno, da le-ta ni v skladu z načeloma iz členov 43 in 49 Pogodbe, spremeni v tem smislu, da bodo v prihodnje lahko sodelovali tudi tistih subjekti, ki so bili od sodelovanja izključeni;

               3.

               se koncesije, izdane na podlagi predhodne normativne ureditve, za katero je bilo ugotovljeno, da je kršila načelo svobode ustanavljanja in svobodo opravljanja storitev, ne prekličejo ter se ne opravi nov razpis v skladu z novo ureditvijo, ki je sedaj v skladu z zgoraj navedenimi načeli;

               4.

               se nadaljuje s pregonom kogarkoli, ki deluje v povezavi s subjekti, sicer pooblaščenimi za opravljanje te dejavnost v državi članici izvora in izključenimi od razpisa ravno zaradi prepovedi, vsebovanih v prejšnji zakonodaji, ki so bile kasneje umaknjene.“


title: Zadeva T-202/08: Tožba, vložena 5. junija 2008 – CLL Centres de langues proti Komisiji

text:
               19.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/29

         Tožba, vložena 5. junija 2008 – CLL Centres de langues proti Komisiji
   (Zadeva T-202/08)
   (2008/C 183/55)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Centre de langues à Louvain-la-neuve et -en-Woluwe (CLL Centres de langues) (Louvain-la-Neuve, Belgija) (zastopnika: F. Tulkens in V. Ost, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se razglasi za nično odločba o zavrnitvi;

               —

               Komisiji naložiti plačilo svojih stroškov in stroškov, ki jih je priglasil CLL.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija odločbo Komisije o zavrnitvi njene vloge za udeležbo pri razpisu ADMIN/D1/PR/2008/004 v zvezi z jezikovnimi izobraževanji za osebje institucij, organov in agencij Evropske unije (EU), ki se nahajajo v Bruslju (UL 2008, S 44-060121), ker je bila vložena po roku, določenem v javem razpisu.
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe trdi, da izpodbijana odločba temelji na zmotni predpostavki, da je naročnik dolžan zavrniti vsako prepozno vlogo za udeležbo. Tožeča stranka nasprotno meni, da ima naročnik v zvezi s tem diskrecijsko pravico.
   Poleg tega tožeča stranka trdi, da izpodbijana odločba ni zadostno obrazložena, ker Komisija ni pojasnila, zakaj ni uveljavila svoje diskrecijske pravice.
   Nazadnje se tožeča stranka sklicuje na tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev člena 123 pravil za izvajanje (1), v skladu s katerim mora število kandidatov, povabljenih k oddaji ponudb, zadostovati za zagotovitev dejanske konkurence, in na nesorazmernost zavrnitve kandidature tožeče stranke.

      (1)  Uredba Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 357, str. 1).


title: Zadeva F-68/15: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 18. julija 2016 – Possanzini/Frontex (Javni uslužbenci – Zaposleni pri Frontexu – Začasni uslužbenec – Nepodaljšanje pogodbe na podlagi ocenjevalnega poročila tožeče stranke za leto 2009 – Dokaz o obvestitvi – Neobstoj – Razglasitev ničnosti s strani Splošnega sodišča – Izvršitev sodbe – Obvestitev glede ocenjevalnega poročila – Pozna priprava poročila in obvestitev)

text:
               3.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 364/55

      Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 18. julija 2016 – Possanzini/Frontex
      (Zadeva F-68/15) (1)

      ((Javni uslužbenci - Zaposleni pri Frontexu - Začasni uslužbenec - Nepodaljšanje pogodbe na podlagi ocenjevalnega poročila tožeče stranke za leto 2009 - Dokaz o obvestitvi - Neobstoj - Razglasitev ničnosti s strani Splošnega sodišča - Izvršitev sodbe - Obvestitev glede ocenjevalnega poročila - Pozna priprava poročila in obvestitev))
      (2016/C 364/71)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Daniele Possanzini (Pisa, Italija) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska agencija za upravljanje operativnega sodelovanja na zunanjih mejah držav članic Evropske unije (zastopniki: H. Caniard in V. Peres de Almeida, agenta, D. Waelbroeck in A. Duron, odvetnika)

         Predmet

      Razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila tožeče stranke za leto 2009 in odškodnina za domnevno utrpljeno premoženjsko škodo.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

                  2.

                  D. Possanzini nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska agencija za upravljanje operativnega sodelovanja na zunanjih mejah držav članic Evropske unije.

         (1)  UL C 245, 27.7.2015, str. 49.


title: Zadeva C-527/06: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. oktobra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – R.H.H. Renneberg proti Staatssecretaris van Financiën (Prosto gibanje delavcev – Člen 39 ES – Davčna zakonodaja – Davek na dohodek – Določitev davčne osnove – Državljan države članice, ki vse ali skoraj vse svoje obdavčljive prihodke prejema v tej državi članici – Stalno prebivališče v drugi državi članici)

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/4

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. oktobra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – R.H.H. Renneberg proti Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-527/06) (1)

   (Prosto gibanje delavcev - Člen 39 ES - Davčna zakonodaja - Davek na dohodek - Določitev davčne osnove - Državljan države članice, ki vse ali skoraj vse svoje obdavčljive prihodke prejema v tej državi članici - Stalno prebivališče v drugi državi članici)
   (2008/C 313/06)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hoge Raad der Nederlanden
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: R.H.H. Renneberg

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hoge Raad der Nederlanden – Razlaga členov 39 ES in 56 ES – Določanje davčne osnove za davek na dohodek – Državljan države članice ki v tej državi članici pridobiva vse svoje prihodke, vendar prebiva v drugi državi članici – Nacionalna ureditev, ki ne dopušča odbitka izgub v zvezi z nepremičnino, ki se nahaja v drugi državi članici
   Izrek
   Člen 39 ES je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v skladu s katero državljan Skupnosti, nerezident države članice, v kateri prejema vse ali skoraj vse obdavčljive prihodke, pri določanju osnove za obdavčitev teh prihodkov v tej državi članici, ne sme uveljavljati izgube v zvezi s stanovanjsko zgradbo, ki je v njegovi lasti in v njej prebiva ter se nahaja v drugi državi članici, pri čemer pa rezident prvo navedene države članice takšne negativne prihodke v zvezi z nepremičnino lahko uveljavlja pri določanju osnove za obdavčitev svojih prihodkov.

      (1)  UL C 56, 10.3.2007.


title: Zadeva C-188/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 16. aprila 2010 – Kazenski postopek proti Azizu Melkiju

text:
               19.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/35

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 16. aprila 2010 – Kazenski postopek proti Azizu Melkiju
      (Zadeva C-188/10)
      (2010/C 161/53)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour de cassation

         Stranka v postopku v glavni stvari

      Aziz Melki

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali člen 267 Pogodbe o delovanju Evropske unije, podpisane 13. decembra 2007 v Lizboni, nasprotuje zakonodaji, kot je ta, ki izhaja iz členov 23-2, drugi odstavek, in 23-5, drugi odstavek, sklepa št. 58-1067 z dne 7. novembra 1958, ki sta bila dodana z organskim zakonom št. 2009-1523 z dne 10. decembra 2009, v skladu s katerima morata sodišči prednostno odločiti o predložitvi vprašanja ustavnosti, ki jima je postavljeno, Conseil constitutionnel, če gre pri tem vprašanju za to, da naj bi bil nek predpis nacionalnega prava protiustaven zato, ker naj bi bile njegove določbe v nasprotju s pravom Unije?

                  2.

                  Ali člen 67 Pogodbe o delovanju Evropske unije, podpisane 13. decembra 2007 v Lizboni, nasprotuje zakonodaji, kot je ta, ki izhaja iz člena 78-2, četrti odstavek, zakonika o kazenskem postopku, ki določa, da se lahko „na območju med kopensko mejo Francije z državami podpisnicami konvencije, podpisane 19. junija 1990 v Schengnu, in črto, ki poteka v oddaljenosti 20 km od te meje, kot tudi na območjih, dostopnih javnosti, v pristaniščih, na letališčih ter železniških in avtobusnih postajah, odprtih za mednarodni promet in določenih z odlokom, zaradi preverjanja spoštovanja obveznosti v zvezi s posedovanjem, nošenjem in predložitvijo z zakonom določenih listin in dokumentov ugotavlja tudi identiteta vsake osebe, na način, določen v prvem odstavku. Če gre za kontrolo na mednarodnem vlaku, se lahko ta opravi na delu poti med mejo in prvo postajo po 20 km od meje. Vendar se lahko v primeru mednarodnih železniških linij, ki so posebne z vidika prometnih povezav, kontrola opravi tudi med to postajo in postajo, ki od te ni oddaljena več kot 50 km. Te linije in te postaje so določene z ministrskim odlokom. Če obstaja avtocestna povezava, ki se prične na območju iz prve povedi tega odstavka, prva cestninska postaja pa je oddaljena več kot 20 km, se lahko kontrola poleg tega opravi do te prve cestninske postaje, in sicer na postajališčih ter na tej cestninski postaji in postajališčih zraven nje. Cestninske postaje, na katere se nanaša ta določba, so določene z odlokom“?


title: Zadeva C-196/07: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 6. marca 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države – Konkurenčna politika – Koncentracije – Neizpolnitev določenih obveznosti, ki jih je naložila Komisija – E.ON/Endesa)

text:
               26.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/9

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 6. marca 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-196/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Konkurenčna politika - Koncentracije - Neizpolnitev določenih obveznosti, ki jih je naložila Komisija - E.ON/Endesa)
   (2008/C 107/13)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Di Bucci in E. Gippini Fournier, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: N. Díaz Abad, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Neizpolnitev člena 2 Odločbe Komisije C(2006)4279 konč. z dne 26. september 2006 (zadeva COMP/M. 4197 – E.ON/Endesa) in člena 1 Odločbe Komisije C(2006)7039 konč. z dne 20. decembra 2006 (zadeva COMP/M. 4197 – E.ON/Endesa).
   Izrek

               1)

               Kraljevina Španija, s tem da v določenem roku ni odpravila:

                           —

                           pogojev št. od 1 do 6, 8 in 17, ki so bili določeni z odločbo Comisión Nacional de la Energía in so bili s členom 1 Odločbe Komisije z dne 26. septembra 2006 [zadeva št. COMP/M.4197 – E.ON/Endesa – C(2006)4279 konč.] razglašeni za nezdružljive s pravom Skupnosti in

                           —

                           spremenjenih pogojev 1, 10, 11 in 15, ki so bili določeni z odločbo ministra za industrijo, turizem in trgovino in so bili s členom 1 Odločbe Komisije z dne 20. decembra 2006 [zadeva št. COMP/M.4197 – E.ON/Endesa – C(2006)7039 konč.] razglašeni za nezdružljive s pravom Skupnosti,

                     ni izpolnila obveznosti iz členov 2 teh določb.

               2)

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 155, 7.7.2007.


title: Zadeva T-158/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. decembra 2009 – Cofac proti Komisiji ( ESS — Znižanje finančne pomoči — Izobraževalne dejavnosti — Pravica do obrambe — Pravica do izjave )

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/33

         Sodba Splošnega sodišča z dne 10. decembra 2009 – Cofac proti Komisiji
   (Zadeva T-158/07) (1)

   („ESS - Znižanje finančne pomoči - Izobraževalne dejavnosti - Pravica do obrambe - Pravica do izjave“)
   2010/C 37/42
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Cofac – Cooperativa de Formação e Animação Cultural, CRL (Lizbona, Portugalska) (zastopniki: L. Gomes, J. Ortigão in C. Peixoto, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Guerra e Andrade in A. Steiblytė, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije D (2005) 13066 z dne 3. junija 2005 o znižanju zneska pomoči Evropskega socialnega sklada (ESS), ki je bila dodeljena tožeči stranki z odločbo C (88) 0831 z dne 29. aprila 1988, za izobraževalne dejavnosti (zadeva št. 880707 P1).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Cofac – Cooperativa de Formação e Animação Cultural, CRL se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 155, 7.7.2007.


title: Zadeva C-446/11 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 5. decembra 2013 – Evropska komisija proti Edison SpA (Pritožba — Omejevalni sporazumi — Evropski trg vodikovega peroksida in natrijevega perborata — Odločba o kršitvi člena 81 ES — Odgovornost za kršitveno rananje — Obveznost obrazložitve)

text:
               15.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/4

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 5. decembra 2013 – Evropska komisija proti Edison SpA
   (Zadeva C-446/11 P) (1)

   (Pritožba - Omejevalni sporazumi - Evropski trg vodikovega peroksida in natrijevega perborata - Odločba o kršitvi člena 81 ES - Odgovornost za kršitveno rananje - Obveznost obrazložitve)
   2014/C 45/06
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: V. Di Bucci in V. Bottka, agenta)

      Druga stranka v postopku: Edison SpA (zastopniki: M. Siragusa, R. Casati, M. Beretta, P. Merlino, F. Cannizzaro in E. Bruti Liberati, odvetniki)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 16. junija 2011 v zadevi Edison proti Komisiji (T-196/06), s katero je Splošno sodišče razglasilo za nično Odločbo Komisije C(2006) 1766 konč. z dne 3. maja 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/F/38.620 – Vodikov peroksid in perborat) v delu, v katerem se nanaša na družbo Edison SpA – Pravila v zvezi s pripisom odgovornosti matični družbi za protikonkurenčna ravnanja, ki jih je izvajala hčerinska družba – Kršitev pravice do obrambe in obveznosti obrazložitve

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 311, 22.10.2011.


title: Zadeva C-397/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 14. oktobra 2009 – Scheuten Solar Technology GmbH proti Finanzamt Gelsenkirchen-Süd

text:
               19.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 14. oktobra 2009 – Scheuten Solar Technology GmbH proti Finanzamt Gelsenkirchen-Süd
   (Zadeva C-397/09)
   2009/C 312/36
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Scheuten Solar Technology GmbH

      Tožena stranka: Finanzamt Gelsenkirchen-Süd

      Vprašanji za predhodno odločanje

               (a)

               Ali je ureditev, v skladu s katero se obresti od posojil, ki jih družba iz ene države članice plača povezani družbi iz druge države članice, vračunajo v davčno osnovo za odmero davka od dohodka iz dejavnosti prve družbe, v nasprotju s členom 1(1) Direktive 2003/49/ES (1) z dne 3. junija 2003 o skupnem sistemu obdavčevanja plačil obresti ter licenčnin med povezanimi družbami iz različnih držav članic (UL L 157, str. 49)?

               (b)

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali je treba člen 1(10) Direktive 2003/49/ES razlagati tako, da ima država članica možnost, da te direktive ne uporablja tudi, če pogoji iz člena 3(b) za obstoj „povezane družbe“ ob plačilu obresti niso trajali neprekinjeno vsaj dve leti?
               Ali se v tem primeru države članice v razmerju do družb plačnic lahko sklicujejo neposredno na člen 1(10) Direktive 2003/49/ES?

      (1)  UL L 157, str. 49.


title: Zadeva T-2/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 3. aprila 2014 – CFE-CGC France Télécom Orange proti Komisiji (Ničnostna tožba — Državne pomoči — Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za združljivo z notranjim trgom pod nekaterimi pogoji — Sindikat delavcev — Neobstoj posamičnega nanašanja — Nedopustnost)

text:
               16.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/30

         Sklep Splošnega sodišča z dne 3. aprila 2014 – CFE-CGC France Télécom Orange proti Komisiji
   (Zadeva T-2/13) (1)

   ((Ničnostna tožba - Državne pomoči - Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za združljivo z notranjim trgom pod nekaterimi pogoji - Sindikat delavcev - Neobstoj posamičnega nanašanja - Nedopustnost))
   2014/C 184/51
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: CFE-CGC France Télécom-Orange (Pariz, Francija) (zastopnika: A. L. Lefort des Ylouses in A. S. Gay, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Flynn, D. Grespan in B. Stromsky, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije 2012/540/EU z dne 20. decembra 2011 v zvezi z državno pomočjo C 25/08 (ex NN 23/08) – Reforma načina financiranja pokojnin javnih uslužbencev, zaposlenih v podjetju France Télécom, ki jo je Francoska republika odobrila podjetju France Télécom (UL 2012, L 279, str. 1).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Postopek v zvezi s predlogom Francoske republike za intervencijo se ustavi.

               3.

               CFE-CGC France Télécom-Orange nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               4.

               Francoska republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 79, 16.3.2013.


title: Zadeva C-315/15: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 4. maja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Obvodní soud pro Prahu – Češka republika) – Marcela Pešková, Jiří Peška/Travel Service a.s. (Predhodno odločanje — Zračni prevoz — Uredba (ES) št. 261/2004 — Člen 5(3) — Odškodnina potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov — Obseg — Oprostitev obveznosti plačila odškodnine — Trčenje letala in ptice — Pojem „izredne razmere“ — Pojem „ustrezni ukrepi“ za preprečitev izrednih razmer ali posledic takih razmer)

text:
               3.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/7

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 4. maja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Obvodní soud pro Prahu – Češka republika) – Marcela Pešková, Jiří Peška/Travel Service a.s.
   (Zadeva C-315/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Zračni prevoz - Uredba (ES) št. 261/2004 - Člen 5(3) - Odškodnina potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov - Obseg - Oprostitev obveznosti plačila odškodnine - Trčenje letala in ptice - Pojem „izredne razmere“ - Pojem „ustrezni ukrepi“ za preprečitev izrednih razmer ali posledic takih razmer))
   (2017/C 213/06)
   Jezik postopka: češčina

      Predložitveno sodišče

   Obvodní soud pro Prahu

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Marcela Pešková, Jiří Peška

      Tožena stranka: Travel Service a.s.

      Izrek

               1.

               Člen 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 v povezavi z uvodno izjavo 14 Uredbe št. 261/2004 je treba razlagati tako, da trčenje med letalom in ptico spada pod pojem „izredne razmere“ v smislu te določbe.

               2.

               Člen 5(3) Uredbe št. 261/2004 v povezavi z njeno uvodno izjavo 14 je treba razlagati tako, da za odpoved ali veliko zamudo leta niso krive izredne razmere, če je ta odpoved ali ta zamuda nastala, ker je letalski prevoznik uporabil strokovnjaka po svoji izbiri, da bi ponovno opravil varnostne preglede, potrebne zaradi trčenja s ptico, potem ko je te že opravil strokovnjak, pooblaščen v skladu s predpisi, ki se uporabljajo.

               3.

               Člen 5(3) Uredbe št. 261/2004 v povezavi z njeno uvodno izjavo 14 je treba razlagati tako, da „ustrezni ukrepi“, ki jih mora letalski prevoznik sprejeti za zmanjšanje in preprečitev tveganj trčenja s pticami in tako za oprostitev obveznosti plačila odškodnine potnikom na podlagi člena 7 navedene uredbe, vključujejo sprejetje ukrepov preventivnega nadzora nad prisotnostjo navedenih ptic, če lahko take ukrepe, zlasti na tehnični in upravni ravni, dejansko sprejme ta letalski prevoznik, če mu ti ukrepi ne pomenijo nevzdržnih odrekanj glede na zmogljivosti njegove družbe in če je ta prevoznik dokazal, da so bili navedeni ukrepi dejansko sprejeti glede leta, povezanega s trčenjem s ptico, pri čemer mora predložitveno sodišče preveriti, ali so ti pogoji izpolnjeni.

               4.

               Člen 5(3) Uredbe št. 261/2004 v povezavi z njeno uvodno izjavo 14 je treba razlagati tako, da je treba v primeru zamude leta v namembni kraj, ki traja tri ure ali več, katere vzrok niso le izredne razmere, ki jih ne bi bilo mogoče preprečiti z ukrepi, prilagojenimi okoliščinam, in glede katerih je letalski prevoznik sprejel vse ustrezne ukrepe za preprečitev njihovih posledic, ampak tudi druge okoliščine, ki ne spadajo v to kategorijo, zamudo, nastalo zaradi teh prvih razmer, odšteti od celotnega trajanja zamude zadevnega leta v namembni kraj, da bi se presodilo, ali je treba za zamudo tega leta v namembni kraj plačati odškodnino, določeno v členu 7 te uredbe.

      (1)  UL C 414, 14.12.2015.


title: Zadeva C-292/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi odločbe Finanzgericht Köln z dne 24. junija 2004 v zadevi Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde in Marina Stöffler proti Finanzamt Bonn-Innenstadt

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/27

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi odločbe Finanzgericht Köln z dne 24. junija 2004 v zadevi Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde in Marina Stöffler proti Finanzamt Bonn-Innenstadt
   (Zadeva C-292/04)
   (2004/C 228/55)
   Finanzgericht Köln je z odločbo z dne 24. junija 2004 v zadevi Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde in Marina Stöffler proti Finanzamt Bonn-Innenstadt, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 9. julija 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Finanzgericht Köln predlaga Sodišču, da odloči o naslednjem vprašanju:
   Ali je člen 36(2)(3) EStG (besedilo veljavno v zadevnem obdobju), v skladu s katerim se davek od dobička pravnih oseb, plačljiv s strani neomejeno davčno zavezane gospodarske družbe ali združenja v višini 3/7 dohodka v smislu členov 20(1)(1) ali 20(1)(2) odšteje od davka od dohodka, v skladu s členom 56(1) ter 58(1)(a) in (3) Pogodbe ES?


title: Zadeva C-87/08: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 25. septembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Češki republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2006/73/ES – Ukrepi za izvajanje Direktive 2004/39/ES – Organizacijske zahteve in pogoji poslovanja investicijskih družb – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/13

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 25. septembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Češki republiki
   (Zadeva C-87/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2006/73/ES - Ukrepi za izvajanje Direktive 2004/39/ES - Organizacijske zahteve in pogoji poslovanja investicijskih družb - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2008/C 301/25)
   Jezik postopka: češčina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: P. Dejmek, zastopnik)

      Tožena stranka: Češka republika (zastopnik: M. Smolek, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Opustitev prenosa Direktive Komisije 2006/73/ES z dne 10. avgusta 2006 o izvajanju Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z organizacijskimi zahtevami in pogoji poslovanja investicijskih družb ter opredeljenimi izrazi za namene navedene direktive (UL L 241, str. 26).
   Izrek

               1)

               Češka republika, s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Komisije 2006/73/ES z dne 10. avgusta 2006 o izvajanju Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z organizacijskimi zahtevami in pogoji poslovanja investicijskih družb ter opredeljenimi izrazi za namene navedene direktive, ni izpolnila obveznosti iz člena 53(1) te direktive.

               2)

               Češki republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 92, 12.4.2008.


title: Zadeva C-30/15 P: Pritožba, ki jo je Simba Toys GmbH & Co. KG vložila 27. januarja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 25. novembra 2014 v zadevi T-450/09, Simba Toys GmbH & Co. KG/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               27.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/29

         Pritožba, ki jo je Simba Toys GmbH & Co. KG vložila 27. januarja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 25. novembra 2014 v zadevi T-450/09, Simba Toys GmbH & Co. KG/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-30/15 P)
   (2015/C 138/41)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Simba Toys GmbH & Co. KG (zastopnik: O. Ruhl, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Seven Towns Limited

      Predlog

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 25. novembra 2014 v zadevi T-450/09, Simba Toys GmbH & Co. KG proti UUNT – Seven Towns Limited;

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) za pritožbe z dne 1. septembra 2009 (zadeva 1526/2008-2);

               —

               UUNT in družbi Seven Towns Limited naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka pred Sodiščem in prvostopenjskega postopka pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica navaja šest pritožbenih razlogov: prvi se nanaša na kršitev člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94 (1). Drugi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 7(1)(e)(i) Uredbe št. 40/94. Tretji pritožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 7(1)(e)(iii) Uredbe št. 40/94. Četrti pritožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 40/94. Peti pritožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 40/94. šesti pritožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 76(1) Uredbe št. 207/2009 (2).
   Prvi pritožbeni razlog je razdeljen na enajst delov: napačna zahteva po „natančno razumeti“; napačno neupoštevanje proizvodov, ki so že na trgu; ugotovitve o razkritju upodobitve znamke naj bi temeljile na izkrivljanju dejstev in dokazov; preozka razlaga merila „tehnične funkcije“; neupoštevanje neobstoja samosvojih bistvenih značilnosti; napačne preudarki o splošnem interesu; napačna pravna presoja upoštevnosti neobstoja alternativnih oblik; Ugotovitev alternativnih oblik naj bi temeljila na izkrivljanju dejstev in dokazov; napačna pravna merila glede vzročne zveze in rezultata tehnične funkcije; neupoštevnost možnosti kock brez vidnih črt; napačna ugotovitev, da so zaradi domnevne netehničnosti ene podkategorije proizvodov netehnični vsi drugi proizvodi, za katere je znamka registrirana.
   Drugi pritožbeni razlog ima en del: napačno neupoštevanje tega, da so bistveni elementi funkcionalni.
   Tretji pritožbeni razlog ima en del: napačno neupoštevanje tega, da bistveni elementi dajejo proizvodu bistveno vrednost.
   Četrti pritoženi razlog je razdeljen na enajst delov: napačna pravna presoja dokaznega bremena; napačna analiza posamičnih elementov sporne znamke; napačno neupoštevanje tehničnosti posamičnih elementov; napačno upoštevanje zgolj standardov zadevnega sektorja; napačno merilo „samodejnosti“; napačna ugotovitev, da imajo zaradi domnevnega razlikovalnega učinka ene podkategorije proizvodov razlikovalni učinek vsi drugi proizvodi, za katere je znamka registrirana; napačna uporaba merila „najverjetnejše oblike“; zanikanje, da je magična kocka najverjetnejša oblika, naj bi temeljila zgolj na izkrivljanju dejstev in dokazov; napačna presoja razlikovalnega učinka zgolj z vidika potrošnika; napačna zavrnitev upoštevanja specifičnih proizvodov, ki se dejansko že tržijo; napačna pravna merila za presojo upoštevnosti proizvodov, ki so že na trgu.
   Peti pritoženi razlog je razdeljen na osem delov: napačna zahteva po „nedvoumnosti“; napačna zahteva po „samodejnosti“; napačna razlaga merila „dovolj neposredne in konkretne zveze“; napačna analiza opisnosti zgolj glede na splošno formulacijo proizvodov; napačna opredelitev upoštevne javnosti; napačna presoja poznavanja javnosti; napačno neupoštevanje prihodnjega razvoja; napačna presoja javnega interesa z napačnim sklicevanjem na alternativne oblike.
   Šesti pritožbeni razlog ima en del: napačna ugotovitev dejanskega stanja brez dokazov.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, zvezek 1, str. 146).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva C-364/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Bíróság (Madžarska) 11. julija 2011 – Mostafa Abed El Karem El Kott in drugi proti Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal, ENSZ Menekültügyi Főbiztosság

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Bíróság (Madžarska) 11. julija 2011 – Mostafa Abed El Karem El Kott in drugi proti Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal, ENSZ Menekültügyi Főbiztosság
   (Zadeva C-364/11)
   2011/C 347/10
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Bíróság

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Mostafa Abed El Karem El Kott, Chadi Amin A Radi, Kamel Ismail Hazem

      Toženi stranki: Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal, ENSZ Menekültügyi Főbiztosság

      Vprašanji za predhodno odločanje

   Ali za namene uporabe člena 12(1)(a) Direktive Sveta 2004/83/ES (1):

               1.

               ugodnosti iz te direktive pomenijo, da se prizna status begunca ali katera koli od dveh oblik zaščite, vključenih na področje uporabe te direktive (status begunca in status subsidiarne zaščite), če se tako odloči država članica, ali z drugimi besedami, ne pomenijo samodejnega priznanja katere od teh oblik zaščite, ampak le to, da zadevne osebe spadajo na področje uporabe ratione personae te direktive?

               2.

               prenehanje zaščite ali pomoči organa ali urada zadeva prebivanje zunaj območja delovanja organa ali urada, prenehanje organa ali urada, dejstvo, da organ ali urad ne more več zagotavljati zaščite ali pomoči, ali oviro, ki je nastala neprostovoljno iz zakonitega ali objektivnega razloga, zaradi katere oseba, ki ima pravico do zaščite ali pomoči, te ne more uveljaviti?

      (1)  Direktiva Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite (UL posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 7, str. 96).


title: Zadeva T-94/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. marca 2013 – Rütgers Germany in drugi proti ECHA (REACH — Identifikacija antracenskega olja kot snovi, ki vzbuja veliko zaskrbljenost — Ničnostna tožba — Izpodbojni akt — Predpis, ki ne potrebuje izvedbenih ukrepov — Neposredno nanašanje — Dopustnost — Enako obravnavanje — Sorazmernost)

text:
               20.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 114/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. marca 2013 – Rütgers Germany in drugi proti ECHA
   (Zadeva T-94/10) (1)

   (REACH - Identifikacija antracenskega olja kot snovi, ki vzbuja veliko zaskrbljenost - Ničnostna tožba - Izpodbojni akt - Predpis, ki ne potrebuje izvedbenih ukrepov - Neposredno nanašanje - Dopustnost - Enako obravnavanje - Sorazmernost)
   2013/C 114/47
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Rütgers Germany GmbH (Castrop-Rauxel, Nemčija); Rütgers Belgium NV (Zelzate, Belgija); Deza, a.s. (Valašske Meziříčí, Češka republika); Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Španija); in Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo, Španija) (zastopniki: najprej K. Van Maldegem, R. Cana, odvetnika, in P. Sellar, solicitor, nato K. Van Maldegem in R. Cana)

      Tožena stranka: Evropski agenciji za kemikalije (ECHA) (zastopniki: M. Heikkilä in W. Broere, zastopnika, skupaj z J. Stuyckom, odvetnikom)

      Predmet

   Razglasitev delne ničnosti odločbe ECHA, objavljene 13. januarja 2010, o identifikaciji antracenskega olja (ES št. 292-602-7) kot snovi, ki v skladu s členom 59 Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL L 396, str. 1) izpolnjuje kriterije iz člena 57 te uredbe.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbam Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA in Bilbaína de Alquitranes, SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 113, 1.5.2010.


title: Zadeva T-536/14: Tožba, vložena 16. julija 2014 – Sheraton International IP proti UUNT – Staywell Hospitality Group (PARK REGIS)

text:
               29.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 339/20

         Tožba, vložena 16. julija 2014 – Sheraton International IP proti UUNT – Staywell Hospitality Group (PARK REGIS)
   (Zadeva T-536/14)
   2014/C 339/24
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sheraton International IP LLC (Stamford, Združene države) (zastopnik: E. Armijo Chávarri, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Staywell Hospitality Group Pty Ltd (Sydney, Avstralija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo petega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 30. aprila 2014 v združenih zadevah R 240/2013-5 in R 303/2013-5 razveljavi;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedna elementa „PARK REGIS“ za storitve iz razredov 35, 36 in 43 – prijava znamke Skupnosti št. 9 4 88  933

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: registracije znamk Skupnosti, mednarodne registracije znamk in znana znamka „ST REGIS“

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva C-119/05: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. julija 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Ministero dell'Industria, del Commercio et dell'Artigianato proti Lucchini Siderurgica SpA (Državne pomoči – ESPJ – Jeklarstvo – Pomoč, razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom – Izterjava – Pravnomočnost sodbe nacionalnega sodišča)

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/3

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. julija 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Ministero dell'Industria, del Commercio et dell'Artigianato proti Lucchini Siderurgica SpA
   (Zadeva C-119/05) (1)

   (Državne pomoči - ESPJ - Jeklarstvo - Pomoč, razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom - Izterjava - Pravnomočnost sodbe nacionalnega sodišča)
   (2007/C 211/04)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Consiglio di Stato
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ministero dell'Industria, del Commercio et dell'Artigianato

      Tožena stranka: Lucchini Siderurgica SpA
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Consiglio dello Stato – Vračilo državne pomoči, razglašene za nezdružljivo s skupnim trgom in v nasprotju z odločbo Komisije št. 3484/85/ESPJ z dne 27. novembra 1985 o določitvi pravil Skupnosti za pomoč jeklarski industriji (UL L 230, str. 1) – Obveznost države, da izterja pomoči, kljub pravnomočni civilnopravni sodbi, ki temu nasprotuje
   Izrek
   Pravo Skupnosti nasprotuje uporabi določbe nacionalnega prava, ki uzakonja načelo pravnomočnosti, kot je člen 2909 italijanskega civilnega zakonika (codice civile), če njena uporaba onemogoča vračilo državne pomoči, dodelitev katere pomeni kršitev prava Skupnosti in katere nezdružljivost s skupnim trgom je bila ugotovljena z dokončno odločbo Komisije Evropskih skupnosti.

      (1)  UL C 132, 28.5.2005.


title: Zadeva T-495/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – PROAS proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Španski trg penetracijskega bitumna — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Letni sporazumi o razdelitvi trga in usklajevanju cen — Prevod obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah — Izračun zneska globe — Razumni rok — Pravnomočnost)

text:
               16.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 336/14

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. septembra 2013 – PROAS proti Komisiji
   (Zadeva T-495/07) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Španski trg penetracijskega bitumna - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Letni sporazumi o razdelitvi trga in usklajevanju cen - Prevod obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah - Izračun zneska globe - Razumni rok - Pravnomočnost)
   2013/C 336/27
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Productos Asfálticos (PROAS), SA (Madrid, Španija) (zastopniki: sprva C. Fernández Vicién, A. Pereda Miquel in P. Carmona Botana, nato C. Fernández Vicién A. Pereda Miquel in na koncu C. Fernández Vicién, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: F. Castillo de la Torre, zastopnik, sprva skupaj z J. Rivas Andrésem, odvetnikom, in M. Heenan Brónom, solicitor, nato z J. Rivas Andrésem in J. Gutiérrez Gisbertom, odvetnikoma, in na koncu z J. Rivas Andrésem)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2007) 4441 final z dne 3. oktobra 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] (zadeva COMP/38.710 – Bitumen Španija) in predlog za zmanjšanje globe, ki je bila naložena tožeči stranki s to odločbo.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Predlog Evropske komisije za zvišanje zneska globe se zavrne.

               3.

               Productos Asfálticos (PROAS), SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 64, 8.3.2008.


title: Zadeva T-467/07: Tožba, vložena 21. decembra 2007 – Du Pont de Nemours (Francija) in drugi proti Komisiji

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/52

         Tožba, vložena 21. decembra 2007 – Du Pont de Nemours (Francija) in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-467/07)
   (2008/C 51/96)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Du Pont de Nemours (Francija), SAS (Puteaux, Francija), Du Pont Portugal – Serviços, sociedade unipessoal, Ld.a (Lizbona, Portugalska), Du Pont Ibérica SL (Barcelona, Španija), E.I. du Pont de Nemours & Co (Wilmington, Združene države), Du Pont de Nemours Italiana SRL (Milano, Italija), Du Pont De Nemours (Nizozemska) BV (Dordrecht, Nizozemska), Du Pont de Nemours (Nemčija) GmbH (Bad Homburg v.d. Höhe, Nemčija), DuPont Poland sp. z o. o. (Varšava, Poljska), DuPont Romania SRL (Bukarešta, Romunija), DuPont International Operations SARL (Le Grand Saconnex, Švica), Du Pont de Nemours International SA (Le Grand Saconnex, Švica), DuPont Solutions (Francija) SAS (Puteaux, Francija), Du Pont Agro Hellas AE (Halandri, Grčija) (zastopnika: D. Waelbroeck in I. Antypas, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               Odločba Komisije z dne 19. septembra 2007 o nevključitvi metomila v Prilogo I k Direktivi Sveta 91/414/EGS in o preklicu registracij fitofarmacevtskih sredstev, ki vsebujejo navedeno snov, naj se razglasi za nično;

               —

               Skupnosti, v tem primeru jo predstavlja Komisija, naj se naloži plačilo škode, ki naj bi jo utrpele tožeče stranke zaradi izpodbijane odločbe, in znesek te odškodnine za škodo, ki naj bi jo utrpele tožeče stranke, naj se v tem trenutku oceni na 52,5 milijonov eurov ali katerokoli drug znesek, ki bi odražal škodo, ki so jo oziroma ki jo bodo tožeče stranke utrpele, kot bodo prikazale v nadaljevanju tega postopka zlasti zaradi nadaljnje škode;

               —

               podredno, strankam naj se naloži, da Sodišču v razumnem roku od datuma izdaje sodbe predložijo znesek odškodnine, ki je bila dogovorjena s sporazumom med strankami, oziroma v primeru, da sporazuma ni, naj se strankam naloži, da Sodišču v enakem roku predložijo njihove ugotovitve s podrobnimi podatki;

               —

               za prisojeni znesek od datuma izdaje sodbe Sodišča pa do dejanskega plačila naj se naloži plačilo obresti po obrestni meri, ki jo takrat v glavnih refinančnih operacijah uporablja Evropska centralna banka, povišani za dve odstotni točki, ali po ustrezni obrestni meri, ki jo določi Sodišče;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Direktiva Sveta 91/414/EGS o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet (1) določa, da države članice zagotovijo, da se fitofarmacevtsko sredstvo ne registrira, razen če so aktivne snovi v fitofarmacevtskem sredstvu uvrščene v Prilogo I in so izpolnjeni vsi pogoji iz te priloge. Tožeče stranke predlagajo razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2007/628/ES z dne 19. septembra 2007 o nevključitvi metomila v Prilogo I k Direktivi Sveta 91/414/EGS in o preklicu registracij fitofarmacevtskih sredstev, ki vsebujejo navedeno snov (2). Tožeče stranke poleg tega zahtevajo odškodnino za škodo, ki naj bi jo utrpele zaradi izpodbijane odločbe.
   V utemeljitev svojega predloga za razglasitev ničnosti tožeče stranke navajajo, da je bila izpodbijana odločba sprejeta na podlagi nepopolne in očitno nepravilne ocene tveganja metomila, pri čemer Komisija ni upoštevala podatkov, ki so ji bili na razpolago od septembra 2005.
   Tožeče stranke zatrjujejo, da je Komisija zlorabila pooblastila ter kršila določbe Direktive 91/414/EGS in načela sorazmernosti, dobrega upravljanja, pravne varnosti, zaupanja v pravo in prepovedi diskriminacije kot tudi pravico tožečih strank do zaslišanja in obveznost obrazložitve.

      (1)  Direktiva Sveta 91/414/EGS z dne 15. julija 1991 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet (UL 1991, L 230, str. 1).

      (2)  UL 2007, L 255, str. 40.


title: Zadeva T-70/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. septembra 2016 – Trajektna luka Split/Komisija (Konkurenca — Zloraba prevladujočega položaja — Sklep o ugotovitvi kršitve člena 102 PDEU — Določitev najvišjih cen pristaniških storitev za notranji promet s strani pristaniškega organa v Splitu — Zavrnitev pritožbe — Obravnava zadeve s strani organa države članice, pristojnega za konkurenco — Neobstoj interesa Unije)

text:
               14.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 419/37

         Sodba Splošnega sodišča z dne 30. septembra 2016 – Trajektna luka Split/Komisija
   (Zadeva T-70/15) (1)

   ((Konkurenca - Zloraba prevladujočega položaja - Sklep o ugotovitvi kršitve člena 102 PDEU - Določitev najvišjih cen pristaniških storitev za notranji promet s strani pristaniškega organa v Splitu - Zavrnitev pritožbe - Obravnava zadeve s strani organa države članice, pristojnega za konkurenco - Neobstoj interesa Unije))
   (2016/C 419/47)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Trajektna luka Split d.d. (Split, Hrvaška) (zastopniki: M. Bauer, H.-J. Freund in S. Hankiewicz, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: C. Giolito, C. Urraca Caviedes in I. Zaloguin, agenti)

      Predmet

   Tožba na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2014) 9236 final z dne 28. novembra 2014, s katerim je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke v zvezi s kršitvami člena 102 PDEU, ki naj bi jih storil pristaniški organ v Splitu, oziroma členov 102 in 106 PDEU, ki naj bi jih storila Republika Hrvaška oziroma pristaniški organ v Splitu (zadeva AT.40199 – Pristanišče Split).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Trajektna luka Split d.d. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 118, 13.4.2015.


title: Zadeva C-25/07: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 10. julija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu) – Alicja Sosnowska proti Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu (DDV – Direktivi 67/227/EGS in 77/388/EGS – Nacionalna zakonodaja, ki določa podrobna pravila za vračilo preveč plačanega DDV – Načeli davčne nevtralnosti in sorazmernosti – Posebni ukrepi za odstopanje)

text:
               11.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/3

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 10. julija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu) – Alicja Sosnowska proti Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu
   (Zadeva C-25/07) (1)

   (DDV - Direktivi 67/227/EGS in 77/388/EGS - Nacionalna zakonodaja, ki določa podrobna pravila za vračilo preveč plačanega DDV - Načeli davčne nevtralnosti in sorazmernosti - Posebni ukrepi za odstopanje)
   (2008/C 260/04)
   Jezik postopka: poljščina
   Predložitveno sodišče
   Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Alicja Sosnowska

      Tožena stranka: Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu – Razlaga člena 5(3) ES, člena 2 Direktive Sveta 67/227/EGS z dne 11. aprila 1967 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih (UL 71, str. 1301) ter členov 18(4) in 27(1) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) – Nacionalna ureditev na področju prometnih davkov, ki v zvezi z rokom povrnitve presežkov, določa manj ugodna pravila za davčne zavezance, ki so začeli opravljati obdavčljive transakcije in so registrirani kot zavezanci, ki opravljajo dobave znotraj Skupnosti – Načelo davčne nevtralnosti in sorazmernosti.
   Izrek

               1)

               Člen 18(4) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2005/92/ES z dne 12. decembra 2005, in načelo sorazmernosti nasprotujeta nacionalni ureditvi, kot je obravnavana v sporu o glavni stvari, ki zaradi omogočanja nadzora, nujnega za preprečevanje davčnih utaj in izogibanja davkom, določa, da lahko nacionalni davčni urad določeni skupini davčnih zavezancev vrne preveč plačani DDV v roku od 60 do 180 dni, šteto od dneva, ko je davčni zavezanec vložil napoved DDV, razen če so ti položili varščino v višini 250 000 PLN.

               2)

               Določbe, kot se obravnavajo v sporu o glavni stvari, ne veljajo za „posebne ukrepe, ki odstopajo“, za preprečevanje nekaterih vrst davčnih utaj ali izogibanja davkom v smislu člena 27(1) Šeste direktive 77/388, kot je bila spremenjena z Direktivo 2005/92.

      (1)  UL C 69, 24.3.2008.


title: Zadeva T-359/17: Tožba, vložena 7. junij 2017 – Aldo Supermarkets/EUIPO – Aldi Einkauf (ALDI)

text:
               31.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/41

         Tožba, vložena 7. junij 2017 – Aldo Supermarkets/EUIPO – Aldi Einkauf (ALDI)
   (Zadeva T-359/17)
   (2017/C 249/56)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Aldo Supermarkets (Varna, Bolgarija) (zastopnik: C. Saettel, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj spornega modela: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevni sporni model: besedna znamka Evropske unije „ALDI“ – zahteva za registracijo št. 12749586

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 29. marca 2017 v zadevi R 976/2016-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev pravila 19 Uredbe št. 2868/95;

               —

               obstoj protislovja v obrazložitvi, ker je odbor za pritožbe v točki 18 izpodbijane odločbe priznal, da je obrazec za ugovor vseboval barvno upodobitev prejšnje znamke, v točki 24 izpodbijane odločbe pa, da je tožeča stranka predložila datoteko PDF, iz katere je bila razvidna barvna upodobitev znamke, pri čemer sta ti navedbi nezdružljivi z ugotovitvijo iz točk od 22 do 25 izpodbija ne odločbe, v skladu s katero naj tožeča stranka v bistvu ne bi dokazala obstoja svoje prejšnje znamke, s tem da ni predložila barvne upodobitve te znamke;

               —

               kršitev pravice do obrambe in načela kontradiktornosti, ker je odbor za pritožbe kršitev pravila 19 Izvedbene uredbe obravnaval po uradni dolžnosti, ne da bi glede tega tožbenega razloga zaslišal stranke, načelo kontradiktornosti pa odborom za pritožbe nalaga, da po uradni dolžnosti opravijo zaslišanje strank glede vseh tožbenih razlogov, ki jih te nameravajo vložiti;

               —

               kršitev člena 42(2) Uredbe št. 207/2009 in pravila 22(3) in (4) Izvedbene uredbe.


title: Zadeva C-179/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena dne 16. aprila 2004

text:
               26.6.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 168/2

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena dne 16. aprila 2004
   (Zadeva C-179/04)
   (2004/C 168/02)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa Georgios Zavvos, član pravne službe Komisije, je dne 16. aprila 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Helenski republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, da:

               —

               ugotovi, da s tem ko ni sprejela vseh potrebnih zakonskih, podzakonskih in administrativnih ukrepov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2000/64/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. novembra 2000 o spremembah Direktiv Sveta 85/611/EGS, 92/49/EGS, 92/96/EGS in 93/22/EGS glede izmenjave podatkov s tretjimi državami (1), oziroma s tem, ko ni obvestla Komisije o sprejetju omenjenih ukrepov, Helenska republika ni izpolnila obveznosti, ki izhajajo iz te direktive.

               —

               Helenski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča, se država članica ne more sklicevati na okoliščine ali na notranje težave, da bi upravičila nespoštovanje obveznosti in rokov, določenih s pravom Skupnosti.

      (1)  UL L 290, 17.11.2000, str. 27.


title: Zadeva C-73/11 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 24. januarja 2013 – Frucona Košice a.s. proti Evropski komisiji, St. Nicolaus – trade a.s. (Pritožba — Državne pomoči — Odpis 65 % davčnega dolga v okviru stečajnega postopka — Odločba o razglasitvi pomoči za nezdružljivo z notranjim trgom in odreditvi njenega vračila — Merilo zasebnega upnika — Meje sodnega nadzora — Nadomestitev utemeljitve v sporni odločbi z lastno utemeljitvijo Splošnega sodišča — Očitna napaka pri presoji — Izkrivljanje dokazov)

text:
               9.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/2

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 24. januarja 2013 – Frucona Košice a.s. proti Evropski komisiji, St. Nicolaus – trade a.s.
   (Zadeva C-73/11 P) (1)

   (Pritožba - Državne pomoči - Odpis 65 % davčnega dolga v okviru stečajnega postopka - Odločba o razglasitvi pomoči za nezdružljivo z notranjim trgom in odreditvi njenega vračila - Merilo zasebnega upnika - Meje sodnega nadzora - Nadomestitev utemeljitve v sporni odločbi z lastno utemeljitvijo Splošnega sodišča - Očitna napaka pri presoji - Izkrivljanje dokazov)
   2013/C 71/03
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Frucona Košice a.s. (zastopniki: P. Lasok QC, J. Holmes in B. Hartnett, barristers, O. Geiss, Rechtsanwalt)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija (zastopniki: K. Walkerová, L. Armati in B. Martenczuk, agenti), St. Nicolaus - trade a.s. (zastopnik: N. Smaho, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 7. decembra 2010 v zadevi Frucona Košice proti Komisiji (T-11/07), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 2087 konč. z dne 7. junija 2006 o državni pomoči Slovaške republike za Frucona Košice a.s. v obliki odpisa davčnega dolga s strani pristojnega davčnega organa v okviru postopka zaradi insolventnosti (državna pomoč št. C 25/05, prej NN 21/2005) v delu, v katerem je bil navedeni ukrep razglašen za nezdružljiv s skupnim trgom in je bilo Slovaški naloženo, naj izterja celotno pomoč

      Izrek

               1.

               Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 7. decembra 2010 v zadevi Frucona Košice proti Komisiji (zadeva T-11/07) se razveljavi.

               2.

               Zadeva se vrne Splošnemu sodišču Evropske unije, da to odloči o tožbenih razlogih, glede katerih še ni odločalo.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 130, 30.4.2011.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne  27. oktobra 2005  v zadevi C-41/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden): Levob Verzekeringen BV, OV Bank NV proti Staatssecretaris van Financiën (Šesta direktiva DDV — Členi 2, 5, 6 in 9 — Prodaja programske opreme, zapisane na nosilcu — Naknadna prilagoditev programske opreme za posebne potrebe kupca — Enotna obdavčljiva storitev — Opravljanje storitev — Kraj opravljanja storitev)

text:
               28.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/1

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 27. oktobra 2005
   v zadevi C-41/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden): Levob Verzekeringen BV, OV Bank NV proti Staatssecretaris van Financiën (1)

   (Šesta direktiva DDV - Členi 2, 5, 6 in 9 - Prodaja programske opreme, zapisane na nosilcu - Naknadna prilagoditev programske opreme za posebne potrebe kupca - Enotna obdavčljiva storitev - Opravljanje storitev - Kraj opravljanja storitev)
   (2006/C 22/02)
   Jezik postopka: nizozemščina
   V zadevi C-41/04, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče s sklepom Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) z dne 30. januarja 2004, ki je na Sodišče prispel 2. februarja 2004, v postopku v glavni stvari: Levob Verzekeringen BV, OV Bank NV proti Staatssecretaris van Financiën, je Sodišče (prvi senat) v sestavi P. Jann, predsednik senata, K. Schiemann (poročevalec), N. Colneric, sodnica, J. N. Cunha Rodrigues in E. Levits, sodnika, generalna pravobranilka: J. Kokott, sodna tajnica: K. Sztranc, administratorka, 27. oktobra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Člen 2(1) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero je treba razlagati tako, da kadar sta dva elementa ali dve dejanji, ali je več teh, ki ju davčni zavezanec opravi za potrošnika, ki je povprečni potrošnik, tako tesno povezani, da z gospodarskega vidika dejansko sestavljata celoto, katere razdelitev bi bila umetna, vsi ti elementi ali ta dejanja pa za potrebe uporabe davka na dodano vrednost pomenijo enotno transakcijo.

               2.

               To velja pri transakciji, s katero davčni zavezanec potrošniku dobavi prej razvito in trženo osnovno programsko opremo, ki je zapisana na nosilcu, in za naknadno prilagoditev te programske opreme za posebne potrebe tega kupca, čeprav v zameno za plačilo samostojnih cen.

               3.

               Člen 6(1) Šeste direktive 77/388 je treba razlagati tako, da je treba tako enotno transakcijo opredeliti kot opravljanje storitev, če se izkaže, da zadevna prilagoditev ni niti nepomembna niti pomožna, temveč je, nasprotno, prevladujoča; kar zlasti velja, kadar ima ta prilagoditev ob upoštevanju dejavnikov, kot so njen obseg, strošek in trajanje, odločilen pomen za to, da kupcu omogoči uporabo programske opreme po meri.

               4.

               Člen 9(2)(e), tretja alinea, Šeste direktive 77/388 je treba razlagati tako, da se uporablja za opravljanje enotne storitve, kot je ta, na katero se nanaša točka 3 tega izreka, ki je opravljena za davčnega zavezanca s sedežem v Skupnosti, vendar ne v isti državi, v kateri ima sedež izvajalec.

      (1)  UL C 94, 17.4.2004.


title: Zadeva C-184/05: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 27. septembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Twoh International BV proti Staatssecretaris van Financiën (Šesta direktiva o DDV – Člen 28c(A)(a), prvi pododstavek – Dobave znotraj Skupnosti – Oprostitev – Neobstoj obveznosti davčne uprave, da pridobi dokazila – Direktiva 77/799/EGS – Medsebojna pomoč pristojnih oblasti držav članic na področju neposrednega in posrednega obdavčevanja – Uredba (EGS) št. 218/92 – Upravno sodelovanje na področju posrednih davkov)

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/3

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 27. septembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Twoh International BV proti Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-184/05) (1)

   (Šesta direktiva o DDV - Člen 28c(A)(a), prvi pododstavek - Dobave znotraj Skupnosti - Oprostitev - Neobstoj obveznosti davčne uprave, da pridobi dokazila - Direktiva 77/799/EGS - Medsebojna pomoč pristojnih oblasti držav članic na področju neposrednega in posrednega obdavčevanja - Uredba (EGS) št. 218/92 - Upravno sodelovanje na področju posrednih davkov)
   (2007/C 297/04)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hoge Raad der Nederlanden
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Twoh International BV

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hoge Raad der Nederlanden – Razlaga člena 28c(A)(a) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1), v povezavi z Direktivo Sveta 77/799/EGS z dne 19. decembra 1977 o medsebojni pomoči pristojnih organov držav članic na področju neposredne obdavčitve (UL L 336, str. 15), ki je bila spremenjena z Direktivo 92/12/EGS (UL L 76, str. 1) in Uredbo Sveta (EGS) št. 218/92 z dne 27. januarja 1992 z dne 27. januarja 1992 o upravnem sodelovanju na področju posrednega obdavčevanja (DDV) (UL L 24, str. 1) – Prodaja in prevoz blaga v drugo državo članico na račun kupca – Nesporočanje potrebnih informacij s strani pristojnega organa države članice prihoda – Vprašanje obstoja obveznosti za organe države članice odhoda, da zahtevajo informacije od pristojnih organov države članice prihoda in jih, če je to primerno, upoštevajo.
   Izrek
   Člen 28c(A)(a), prvi pododstavek, Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 95/7/ES z dne 10. aprila 1995, v povezavi z Direktivo Sveta 77/799/EGS z dne 19. decembra 1977 o medsebojni pomoči pristojnih oblasti držav članic na področju neposrednega in posrednega obdavčevanja, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992, in v povezavi z Uredbo Sveta (EGS) št. 218/92 z dne 27. januarja 1992 o upravnem sodelovanju na področju posrednega obdavčevanja je treba razlagati tako, da davčni organi države članice odhoda pošiljke ali prevoza blaga v okviru dobave znotraj Skupnosti niso dolžni zahtevati informacij od organov namembne države članice, ki jo navede dobavitelj.

      (1)  UL C 217, 3.9.2005.


title: Zadeva C-367/08: Tožba, vložena 11. avgusta 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velike Britanije in Severne Irske

text:
               11.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/11

         Tožba, vložena 11. avgusta 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velike Britanije in Severne Irske
   (Zadeva C-367/08)
   (2008/C 260/21)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: N. Yerrell, zastopnik)

      Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velike Britanije in Severne Irske
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Združeno kraljestvo s tem, da ni sprejelo vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo (1) 2006/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o minimalnih pogojih za izvajanje uredb Sveta (EGS) št. 3820/85 in (EGS) št. 3821/85 o socialni zakonodaji v zvezi z dejavnostmi v cestnem prometu in razveljavitvi Direktive Sveta 88/599/EGS, oziroma v vsakem primeru, ker jih ni posredovalo Komisiji, ni izpolnilo obveznosti iz člena 16 te Direktive;

               —

               Združenemu kraljestvu Velike Britanije in Severne Irske naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive se je iztekel 1. aprila 2005.

      (1)  UL L 102, 11.4.2006, str. 35.


title: Zadeva C-77/06: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 26. oktobra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2001/42/ES — Presoja vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje — Neizvršitev prenosa v določenem roku)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/19

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 26. oktobra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-77/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2001/42/ES - Presoja vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje - Neizvršitev prenosa v določenem roku)
   (2006/C 326/37)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Hottiaux in F. Simonetti)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg (zastopnik: S. Schreiner)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje (UL L 197, str. 30) v določenem roku.
   Izrek

               1)

               Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da v določenem roku ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.

               2)

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 74, 25.3.2006.


title: Zadeva C-169/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 10. aprila 2012 vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) – TNT Express Worldwide (Poland) Sp. z o.o. proti Minister Finansów

text:
               14.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 10. aprila 2012 vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) – TNT Express Worldwide (Poland) Sp. z o.o. proti Minister Finansów
   (Zadeva C-169/12)
   2012/C 209/02
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: TNT Express Worldwide (Poland) Sp. z o.o.

      Tožena stranka: Minister Finansów

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba določbe iz člena 66(a), (b) in (c) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) razlagati tako, da se obveznost obračuna DDV (davčna obveznost) v primeru, v katerem davčni zavezanec izda račun, s katerim je potrjeno, da je storitev, za katero velja pooblastilo, ki ga ima v skladu s tem členom država članica (možnost odstopanja od členov 63, 64 in 65 Direktive 2006/112/ES), opravljena, ob upoštevanju člena 66(b) Direktive 2006/112/ES lahko opredeli tako, da nastane na dan plačila, najpozneje pa 30. dan od dneva, ko je bila storitev opravljena?

               2.

               Ali je treba določbe iz člena 66(a) in (b) Direktive 2006/112/ES razlagati tako, da nasprotujejo določbam poljskega prava iz člena 19(13), točka 2(a) in (b), ustawa z dnia 11 marca 2004 r. o podatku od towarów i usług (zakon z dne 11. marca 2004 o davku na dodano vrednost; Dz. U. št. 54, pozicija 535, kakor je bil spremenjen), ki določa, da trenutek nastanka davčne obveznosti (dogodek, ob katerem za nekatere transakcije nastane obveznost obračuna davka) za prevozne in špedicijske storitve nastopi ob prejemu celotnega plačila ali njegovega dela, vendar najpozneje 30. dan od dneva, ko so bile te storitve opravljene, in sicer tudi v primeru, če se prejemniku najpozneje v 7 dneh od takrat, ko je bila storitev opravljena, izda in izroči račun, v katerem je predviden poznejši rok plačila, prejemnik storitve pa je upravičen do odbitka vstopnega davka za obdobje, v katerem je prejel račun, ne glede na to, ali je bila storitev dejansko plačana?

      (1)  UL L 347, str. 1.


title: Zadeva C-19/10: Tožba, vložena 12. januarja 2010 – Evropska Komisija proti Italijanski republiki

text:
               27.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/15

         Tožba, vložena 12. januarja 2010 – Evropska Komisija proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-19/10)
   2010/C 80/27
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska Komisija (zastopnika: P. Oliver in S. Mortoni, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika

      Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Italijanska republika s tem, da ni sprejela nacionalnih ukrepov za izvajanje člena 12 Uredbe (ES) št. 273/2004 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o predhodnih sestavinah pri prepovedanih drogah, s tem da jih v skladu s členom 16 te uredbe ni priglasila Komisiji in da ni sprejela nacionalnih ukrepov za izvajanje člena 31 Uredbe Sveta (ES) št. 111/2005 (2) z dne 22. decembra 2004 o določitvi pravil za nadzor trgovine s predhodnimi sestavinami za prepovedane droge med Skupnostjo in tretjimi državami, ni izpolnila obveznosti iz zgoraj navedenih uredb.

               —

               Italijanski republiki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Uredba št. 273/2004 je začela veljati 18. avgusta 2005, Uredba št. 111/2005 pa 15. februarja 2005 in se uporablja od 18. avgusta 2005. Ker Komisiji niso bile priglašene določbe, ki bi jih Italija morala sprejeti na podlagi člena 12 Uredbe št. 273/2004 in člena 31 Uredbe št. 111/2005, in ker od italijanske republike ni prejela podatkov, na podlagi katerih bi lahko ugotovila, da so bili nujni ukrepi dejansko sprejeti, meni, da Italijanska republika ni sprejela teh ukrepov in s tem ni izpolnila obveznosti iz Uredbe št. 273/2004 in Uredbe št. 111/2005.

      (1)  UL L 47, str. 1.

      (2)  UL 2005 L 22, str. 1.


title: Zadeva T-34/05: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 6. septembra 2006 — Bayer CropScience in drugi proti Komisiji ( Fitofarmacevtska sredstva — Aktivna snov endosulfan — Pregled dovoljenja za promet — Tožba zaradi nedelovanja — Ustavitev postopka )

text:
               18.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/35

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 6. septembra 2006 — Bayer CropScience in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-34/05) (1)

   („Fitofarmacevtska sredstva - Aktivna snov endosulfan - Pregled dovoljenja za promet - Tožba zaradi nedelovanja - Ustavitev postopka“)
   (2006/C 281/61)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Bayer CropScience AG (Monheim, Nemčija), Makhteshim-Agan Holding BV (Amsterdam, Nizozemska), Alfa Georgika Efodia AEVE (Atene, Grčija) in Aragonesas Agro, SA (Madrid, Španija) (zastopnika: C. Mereu in K. Van Maldegem, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: B. Doherty, zastopnik)

      Intervenient v podporo tožečih strank: European Crop Association (ECPA) (Bruselj, Belgija) (zastopniki: D. Waelbroeck, U. Zinsmeister in N. Rampal, avocats)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Kraljevina Španija (zastopnik: J. Rodríguez Cárcamo, abogado del Estado)
   Predmet zadeve
   Tožba zaradi nedelovanja, s katero naj se ugotovi, da Komisija nezakonito ni preučila podatkov, ki so jih predložile tožeče stranke v okviru postopka pregleda dovoljenja za promet aktivne snovi endosulfan, ki je določen v Direktivi Sveta 91/414/EGS z dne 15. julija 1991 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet (UL L 230, str. 1).
   Izrek sklepa

               1)

               Postopek glede tožbe se ustavi.

               2)

               Komisija in tožeče stranke nosijo lastne stroške.

               3)

               Komisija in tožeče stranke v postopku za izdajo začasne odredbe nosijo lastne stroške, ki izhajajo iz postopka za izdajo začasne odredbe.

               4)

               Kraljevina Španija in European Crop Protection Association nosita lastne stroške.

      (1)  UL C 93, 16.4.2005.


title: Zadeva T-345/05 R: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 16. marca 2007 – V proti Parlamentu ( Začasna odredba – Odvzem imunitete poslancu Evropskega parlamenta – Predlog za odložitev izvršitve – Predlog za sprejetje začasnih ukrepov – Dopustnost – Nujnost )

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/36

         Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 16. marca 2007 – V proti Parlamentu
   (Zadeva T-345/05 R)
   („Začasna odredba - Odvzem imunitete poslancu Evropskega parlamenta - Predlog za odložitev izvršitve - Predlog za sprejetje začasnih ukrepov - Dopustnost - Nujnost“)
   (2007/C 96/74)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: V (zastopniki: J. Lofthouse, M. Monan, barristers, in E. Hayes, solicitor)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopniki: H. Krück, D. Moore in M. Windisch, zastopniki)
   Predmet
   Predlog, prvič, naj se odloži izvršitev sklepa Evropskega parlamenta [zaupni podatki so prikriti] o odvzemu imunitete tožeči stranki, drugič, naj se odredijo taki začasni ukrepi, ki v pričakovanju končne odločitve Sodišča prve stopnje o tožbi v glavni stvari preprečujejo nadaljevanje kazenskega postopka, tretjič, naj se zavaruje anonimnost tožeče stranke in naj se ne navaja v tem predlogu, dokler Sodišče prve stopnje ne odloči o tožbi v glavni stvari in se morebitni nacionalni postopek ne zaključi, četrtič, naj se tožeči stranki dovoli posredovanje pisanj strank, ki so bili izmenjani v postopku za izdajo začasne odredbe in v tožbi v glavni stvari, organu, pristojnemu za pregon v Združenem kraljestvu, in nacionalnemu sodišču, katerem naj bi bila nacionalna zadeva predložena, in petič, naj se obravnava v postopku v glavni stvari razpiše v čim krajšem času.
   Izrek

               1)

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2)

               Odločitev o stroških se pridrži.