title: Zadeva C-568/07: Tožba, vložena 21. decembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/25

         Tožba, vložena 21. decembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-568/07)
   (2008/C 64/37)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Zavvos in E. Traversa)

      Tožena stranka: Helenska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Helenska republika, s tem da ni sprejela ukrepov, potrebnih za izvršitev sodbe Sodišča z dne 21. aprila 2005 v zadevi C 140/03, ni izpolnila obveznosti iz členov 43 ES in 48 ES.

               —

               Helenski republiki naj se naloži, da Komisiji plača predlagano denarno kazen v znesku 70 956 eurov za vsak dan zamude pri izvršitvi sodbe v zadevi C-140/03 od dne, ko bo izdana sodba v obravnavani zadevi, do dne izvršitve sodbe v zadevi C-140/03;

               —

               Helenska republika naj Komisiji plača pavšalni znesek, katere višina se določi tako, da se dnevni znesek pomnoži s številom dni trajanja neizpolnitve obveznosti, od dne izdaje sodbe v zadevi C-140/03 do dne, ko bo izdana sodba v obravnavani zadevi;

               —

               Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               S sodbo Sodišča Evropskih skupnosti z dne 21. aprila 2005 v zadevi Komisija proti Helenski republiki (C 140/03) v zvezi z omejitvami glede odprtja trgovine in opravljanja dejavnosti z optičnimi pripomočki s kršitvijo členov 43 in 48 Pogodbe ES je določeno:

                           „1.

                           s tem, da je sprejela in ohranja v veljavi zakon št. 971/79 o opravljanju poklica optika in o trgovinah z optičnimi pripomočki, ki diplomiranemu optiku kot fizični osebi ne dovoljuje opravljanja dejavnosti v več kot eni trgovini z optičnimi pripomočki, Helenska republika ni izpolnila obveznost iz člena 43 ES;

                           2.

                           s tem, da je sprejela in ohranja v veljavi zakon št. 971/79 in zakon št. 2646/98, razvoj nacionalnega sistema socialnega skrbstva in druge določbe, s katerima se pravnim osebam možnost, da v Grčiji odprejo trgovino z optičnimi pripomočki, omejuje z naslednjimi pogoji:

                                       —

                                       da je dovoljenje za odprtje in opravljanje dejavnosti trgovine z optičnimi pripomočki izdano na ime optika z licenco kot fizične osebe, da je oseba, ki ima dovoljenje za opravljanje te dejavnosti, udeležena v razmerju najmanj 50 % v kapitalu družbe ter tudi pri njenem dobičku in izgubah, da je družba oblikovana kot družba z neomejeno odgovornostjo ali kot komanditna družba in

                                       —

                                       da je zadevni optik družbenik največ ene druge družbe, ki je lastnica trgovine z optičnimi pripomočki, pod pogojem, da je dovoljenje za odprtje in opravljanje dejavnosti trgovine izdano na ime drugega optika z licenco,

                                 Helenska republika ni izpolnila obveznosti iz členov 43 ES in 48 ES.

                           3.

                           Helenski republiki se naloži plačilo stroškov“

               2.

               Člen 228 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti določa, da, če Sodišče ugotovi, da katera od držav članic ni izpolnila neke obveznosti iz te pogodbe, mora ta država sprejeti ukrepe, potrebne za izvršitev sodbe Sodišča.

               3.

               Z dopisom z dne 9. junija 2005 je Komisija Evropskih skupnosti od grške vlade zahtevala naj sprejme ukrepe, potrebne za izvršitev zgoraj navedene sodbe Sodišča. V tem dopisu je bilo poleg tega navedeno, da zakon št. 3204/2003 ni zadovoljiv odgovor na sodbo Sodišča, vsaj kar zadeva drugi očitek, ker je s tem zakonom pravica do odprtja in opravljanja dejavnosti trgovine z optičnimi pripomočki še naprej podeljena predvsem optikom.

               4.

               Helenska republika je odgovorila z dopisom z dne 11. avgusta 2005 in potrdila, da so bile spremenjene številne določbe zakona št. 971/1979 ter da je bil razveljavljen člen 27(4) zakona št. 2646/1998. Zlasti novi člen 6(6) zakona št. 971/1979 daje možnost opravljanja dejavnosti večih trgovin fizičnim osebam, ki imajo dovoljenje za opravljanje dejavnosti in družbam, pod pogojem da trgovino lahko vodi le optik, ki ima dovoljenje za opravljanje dejavnosti.

               5.

               Novi člen 7(1) zakona št. 971/1979 daje možnost odprtja trgovine z optičnimi pripomočki družbam, ki imajo kakršnokoli pravno obliko pod pogojem, da: 1) kar zadeva osebne družbe, mora biti večina družbenikov in poslovodja ali večina poslovodij optiki, ki imajo dovoljenje za opravljanje te poklicne dejavnosti; 2) kar zadeva družbe z omejeno odgovornostjo, mora biti vsaj polovica družbenikov, ki imajo v lasti več kot pol družbenega kapitala optiki, ki imajo dovoljenje za opravljanje poklicne dejavnosti; 3) kar zadeva delniške družbe, mora biti vsaj 51 % delniškega kapitala v lasti optikov, državljanov držav članic Evropske unije, ki imajo vse lastnosti, ki se zahtevajo z določbami zakona št. 971/1979 in predsedniškima uredbama št. 231/1998 in št. 165/2000, kot je bila spremenjena s predsedniško uredbo št. 373/2001.

               6.

               Tožeča stranka trdi, da nov člen 7(1) zakona št. 971/1979 ne pomeni zadovoljivega odgovora na drugi očitek. Ta člen namreč ohranja zahtevo v skladu s katero morajo biti trgovine z optičnimi pripomočki v lasti pooblaščenih optikov, saj morajo ti predstavljati večino družbenikov ali imeti v lasti večino družbenega kapitala.

               7.

               Zato še vedno obstaja omejitev svobode ustanavljanja družb drugih držav članic v Grčiji, ker te na nobenem primeru ne morejo imeti v popolni lasti trgovino z optičnimi pripomočki. Ta omejitev ni utemeljena s potrebo zagotavljanja višje stopnje varovanja zdravja oseb. Kot je Sodišče ugotovilo v sodbi z dne 21. aprila 2005, zadeva C-140/03, je ta cilj „mogoče doseči z ukrepi, ki bi manj omejevali svobodo ustanavljanja, tako za fizične kot za pravne osebe, na primer z določbo, da morajo biti v vsaki trgovini z optičnimi pripomočki prisotni diplomirani optiki, ki so tam zaposleni ali so sami družbeniki, nadalje z določbami s področja civilne odgovornosti za drugega, kot tudi z določbami, ki nalagajo zavarovanje poklicne odgovornosti“ (točka 35).

               8.

               Zato Komisija meni, da z novim členom 7(1) zakona št. 971/1979, Helenska republika še naprej krši obveznosti, ki izhajajo iz členov 43 ES in 48 ES. Zato določbe, ki jih je sprejela Helenska republika, pomenijo le delno izvršitev sodbe Sodišča navedene v točki 1.

               9.

               Glede na zgoraj navedeno Komisija ugotavlja, da Helenska republika še ni sprejela potrebnih ukrepov za izvršitev sodbe Sodišča z dne 21. aprila 2005 v zadevi Komisija proti Helenska republika (C 140/03) v zvezi z omejitvami glede odprtja trgovine in opravljanja dejavnosti z optičnimi pripomočki s kršitvijo členov 43 ES in 48 ES.


title: Zadeva C-166/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal de Justiça (Portugalska) 3. aprila 2017 – Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd/Santa Casa da Misericórdia de Lisboa, Sporting Club de Braga, Sporting Club de Braga — Futebol, SAD

text:
               26.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 202/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal de Justiça (Portugalska) 3. aprila 2017 – Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd/Santa Casa da Misericórdia de Lisboa, Sporting Club de Braga, Sporting Club de Braga — Futebol, SAD
   (Zadeva C-166/17)
   (2017/C 202/17)
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Supremo Tribunal de Justiça

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnici in toženi stranki: Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd

      Drugi toženi stranki v postopku: Sporting Club de Braga, Sporting Club de Braga — Futebol, SAD

      Nasprotna stranka v postopku s pritožbo in tožeča stranka: Santa Casa da Misericórdia de Lisbo

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali koncesija, ki jo igralnicam podeljuje zakon o igrah na srečo, pomeni kršitev načel in gospodarskih svoboščin, priznanih s Pogodbo?

               2.

               Ali izključna pravica, ki jo ustanovi Santa Casa da Misericórdia de Lisboa podeljujejo Decreto-Lei 322/91 (uredba-zakon št. 322/91) z dne 26. avgusta 1991, kakor je bila spremenjena z Decreto-Lei 469/99 (uredba-zakon št. 469/99) z dne 6. novembra 1999, Decreto n.o 12790 (uredba št.o 12790) z dne 30. novembra 1926, Decreto-Lei 40397 (uredba-zakon št. 40397) z dne 24. novembra 1955, Decreto-Lei n.o 84/85 (uredba-zakon št.o84/85) z dne 28. marca 1985, kakor je bila spremenjena in [ponovno objavljena] z Decreto-Lei 317/2002 (uredba-zakon št. 317/2002) z dne 17. decembra 2002, in Decreto-Lei 282/2003 (uredba-zakon št. 282/2003) z dne 8. novembra 2003, pomeni kršitev načel in gospodarskih svoboščin, priznanih s Pogodbo?

               3.

               Ali člen 21 Código da Publicidade (kodeks o oglaševanju) krši načeli svobode ustanavljanja in svobode opravljanja storitev z omogočanjem diskriminacije državljanov držav članic, saj gre za neutemeljene prepovedi, omejitve in privilegije?

               4.

               Ali pomenijo samovoljno diskriminacijo in prikrito omejevanje trgovine med državami članicami glede na to, da ni utemeljenega splošnega interesa?

               5.

               Ali v skladu s pravom Skupnosti izključna pravica […], podeljena ustanovi Santa Casa da Misericórdia de Lisboa, pomeni prevladujoč položaj, kar zadeva oglaševanje?

               6.

               Ali sta člena 3 in 9 Decreto-Lei de 2 dezembro (Lei do Jogo) (uredba-zakon 442/89 z dne 2. decembra 1989 (zakon o igrah na srečo)) v skladu s pravom Skupnosti?

               7.

               Ali sta člena 2 in 3 Decreto-Lei 282/2003 (uredba-zakon 282/2003) z dne 8. novembra 2003 v skladu s svobodo ustanavljanja in svobodo opravljanja storitev na področju Skupnosti, kar zadeva izključno pravico, ki je na njuni podlagi dana ustanovi Santa Casa da Misericórdia de Lisboa za upravljanje spletnih iger na srečo?

               8.

               Portugalska Evropske komisije ni obvestila o tehničnih predpisih iz Decreto-Lei 422/89 (uredba-zakon 422/89) z dne 2. decembra 1989.

               9.

               Ali se zato ti predpisi ne bi smeli uporabljati in se lahko posamezniki na to sklicujejo?

               10.

               Portugalska Evropske komisije ni obvestila o tehničnih predpisih iz Decreto-Lei 282/2003 (uredba-zakon 282/2003) z dne 8. novembra 2003.
               Ali to pomeni, da se ti predpisi ne smejo uporabljati za ponudnike storitev na Portugalskem?


title: Zadeva C-277/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 9. junija 2015 – Servoprax GmbH/Roche Diagnostics Deutschland GmbH

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/28

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 9. junija 2015 – Servoprax GmbH/Roche Diagnostics Deutschland GmbH
   (Zadeva C-277/15)
   (2015/C 294/34)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožena stranka, tožeča stranka v postopku z nasprotno tožbo in revidentka: Servoprax GmbH

      Tožeča stranka, tožena stranka v postopku z nasprotno tožbo in nasprotna stranka v revizijskem postopku: Roche Diagnostics Deutschland GmbH

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali mora tretja oseba samotestirni in vitro diagnostični medicinski pripomoček za določanje glukoze v krvi, za katerega je proizvajalec v državi člani A (natančneje: v Veliki Britaniji) opravil postopek ocenjevanja skladnosti v skladu s členom 9 Direktive 98/79/ES (1), ki je označen z oznako CE v skladu s členom 16 Direktive in ki izpolnjuje bistvene zahteve v skladu s členom 3 in Prilogo I k Direktivi, ponovno ali dodatno opraviti postopek ocenjevanja skladnosti v skladu s členom 9 Direktive, preden da proizvod v državi članici B (natančneje: v Zvezni republiki Nemčiji) na trg v embalaži, na kateri so pojasnila v uradnem jeziku države članice B, ki se razlikuje od uradnega jezika države članice A (natančneje: v nemščini in ne v angleščini) ter kateri so priložena navodila za uporabo v uradnem jeziku države članice B namesto države članice A?

               2.

               Ali na odgovor vpliva to, da se navodila za uporabo, priložena s strani tretje osebe, dobesedno ujemajo z informacijami, ki jih proizvajalec proizvoda uporablja v okviru prodaje v državi članici B?

      (1)  Direktiva 98/79/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. oktobra 1998 o in vitro diagnostičnih medicinskih pripomočkih (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 21, str. 319), kakor je bila spremenjena z Direktivo Komisije 2011/100/EU z dne 20. decembra 2011 (UL L 341, str. 50).


title: Zadeva T-439/07: Tožba, vložena 4. decembra 2007 – Coats Holdings proti Komisiji

text:
               9.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/26

         Tožba, vložena 4. decembra 2007 – Coats Holdings proti Komisiji
   (Zadeva T-439/07)
   (2008/C 37/42)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Coats Holdings Ltd (zastopnika: W. Sibree in C. Jeffs, Solicitors)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Člena 1(4) in 2(4) odločbe naj se razglasita za nična, kolikor se nanašata na družbo Coats;

               —

               podredno naj se razveljavi ali zmanjša globa, naložena družbi Coats s členom 2(4) te odločbe; in

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov, ki jih je priglasila družba Coats.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka predlaga, naj se za nično razglasi Odločba Komisije C(2007)4257 konč. z dne 19. septembra 2007 v zadevi COMP/E 139. 168 – PO/Galanterija: zadrge, v kateri je Komisija ugotovila, da je tožeča stranka skupaj z drugimi podjetji kršila člen 81 ES, s tem da so med drugim izmenjavali podatke o cenah, določali minimalne cene in razdeljevali trge.
   V podporo svoji tožbi tožeča stranka navaja, da je Komisija očitno napačno presodila dokaze kot celoto. Tožeča stranka meni, da Komisija ni v zadostni meri dokazala, da je bila med januarjem 1977 in julijem 1998 stranka dvostranskega sporazuma o razdelitvi trgov z družbo Prym.
   Podredno tožeča stranka navaja, da Komisija ni dokazala, da se je kakršna koli kršitev nadaljevala po 19. septembru 1997 oziroma da je v času do 15. julija 1998 obstajala kakršna koli nadaljevana kršitev, na podlagi katere bi Komisija tožeči stranki upravičeno naložila globo za dobo 21 let in pol.
   Poleg tega tožeča stranka podredno zatrjuje, da je Komisija kršila njeno pravico iz člena 6(3)(d) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, na podlagi katere lahko v kazenskem postopku zaslišuje ali zahteva zaslišanje obremenilnih prič.
   Končno tožeča stranka podredno navaja, da je Komisija storila napako, s tem da je mehanično uporabila množitelj 215 % osnovnega zneska globe za dobo 21 let in pol, namesto da bi v skladu z veljavnimi smernicami za določanje globe uporabila prosto presojo.


title: Zadeva C-608/14: Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 7. maja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul Sibiu – Romunija) – Elena Delia Pondiche/Statul român, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării (Predhodno odločanje — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Odobritev otroškega dodatka — Določitev zakona, ki se uporabi, glede na datum rojstva otroka in ne glede na datum njegovega spočetja — Neobstoj izvajanja prava Unije — Očitna nepristojnost Sodišča)

text:
               28.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/14

         Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 7. maja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul Sibiu – Romunija) – Elena Delia Pondiche/Statul român, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării
   (Zadeva C-608/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Odobritev otroškega dodatka - Določitev zakona, ki se uporabi, glede na datum rojstva otroka in ne glede na datum njegovega spočetja - Neobstoj izvajanja prava Unije - Očitna nepristojnost Sodišča))
   (2015/C 320/19)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunalul Sibiu

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Elena Delia Pondiche

      Toženi stranki: Statul român, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării

      Izrek

   Sodišče Evropske unije očitno ni pristojno za odgovor na vprašanja, ki jih je z odločbo z dne 20. novembra 2014 postavilo Tribunalul Sibiu (Romunija).

      (1)  UL C 89, 16.3.2015.


title: Zadeva T-827/16: Tožba, vložena 24. novembra 2016 – QB/ECB

text:
               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/53

         Tožba, vložena 24. novembra 2016 – QB/ECB
   (Zadeva T-827/16)
   (2017/C 022/72)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: QB (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               to tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

         posledično,

               —

               razglasi ničnost ocenjevalnega poročila za leto 2015 in odločbe z dne 15. decembra 2015, ki je bila vročena 7. januarja 2016, s katero je bilo tožeči stranki zavrnjeno povišanje plače;

               —

               po potrebi, razglasi ničnost odločb z dne 2. maja 2016 in 15. septembra 2016, s katerima je bila zavrnjena upravna pritožba oziroma ugovor tožeče stranke;

               —

               toženi stranki naloži povrnitev nepremoženjske škode, ocenjene ex aequo et bono na 15 000 EUR;

               —

               toženi stranki naloži vse stroške.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitvi tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev navodil za ocenjevanje in postopka, kršitev pravice do obrambe in kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja, ki naj bi jih tožeča stranka storila s sprejetjem ocenjevalnega poročila za leto 2015 (v nadaljevanju: sporno ocenjevalno poročilo). Tožeča stranka se med drugim opira na te očitke:

                           —

                           neobstoj dialoga in kršitev pravice do obrambe;

                           —

                           sporno poročilo naj ne bi opredelilo načinov izboljšanja in naj ne bi določilo ciljev, ki bi bili v skladu s cilji, ki se zahtevajo v navodilih za ocenjevanje, s čimer naj bi bila kršena dolžnost skrbnega ravnanja;

                           —

                           neobstoj posredovanja s strani odgovorne tretje osebe.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev pravil o objektivnosti in nepristranosti ter kršitev člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (Listina), s katerima je obremenjeno sporno ocenjevalno poročilo.

                           —

                           Tožeča stranka namreč meni, da posebne okoliščine zadevnega primera kažejo na to, da ocenjevalci in še zlasti drugi ocenjevalci niso bili sposobni izvesti svoje naloge objektivno in nepristransko.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: očitna napaka. Tožeča stranka naj bi namreč navedla dokaze, ki naj bi odvzel verodostojnost presojam dejstev iz spornega poročila.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: odločba z dne 15. decembra 2015, s katero je bilo tožeči stranki zavrnjeno povišanje plače, naj bi temeljila na nezakonitem ocenjevalnem poročilu.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev smernic iz leta 2015 in postopka ter kršitev člena 41 Listine, ker naj odločba z dne 15. decembra 2015 ne bi bila obrazložena in tožeča stranka naj ne bi bila predhodno zaslišana.


title: Zadeva T-210/04: Tožba Andreas Mausolfa proti Europolu, vložena dne 1. junija 2004

text:
               7.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/24

         Tožba Andreas Mausolfa proti Europolu, vložena dne 1. junija 2004
   (Zadeva T-210/04)
   (2004/C 201/48)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Andreas Mausolf, ki ga zastopata M.F. Baltussen in P. de Casparis, je dne 1. junija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Europolu.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Europola z dne 1. marca 2004 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke zoper odločbo izdano 2. januarja 2003 in istočasno razglasi za nično izpodbijano odločbo z dne 2. januarja 2003;

               —

               naloži Europolu, da se tožečo stranko uvrsti v višji plačilni razred z učinkom od 1. julija 2002;

               —

               naloži Europolu, da tožeči stranki plača ustrezni znesek v 48-ih urah od izdaje sodbe v tej zadevi, skupaj s pripadajočimi zakonitimi obrestmi, določenimi z nizozemsko zakonodajo;

               —

               Europolu naloži plačilo stroškov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja kršitev člena 29 Kadrovskih predpisov Europola, kot tudi prekoračitev meje njegove pravice za odločanje po prostem preudarku in kršitev načela zaupanja v pravo.


title: Zadeva T-425/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. marca 2017 – Hoffmann/EUIPO (Genius) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije Genius — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen(7)(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/40

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. marca 2017 – Hoffmann/EUIPO (Genius)
   (Zadeva T-425/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije Genius - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen(7)(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 144/54)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Karl Hoffmann (Bad Schwalbach, Nemčija) (zastopnik: C. Jonas, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Walicka, agentka)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 31. maja 2016 (zadeva R 1631/2015-5) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka Genius kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Karlu Hoffmannu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 343, 19.9.2016.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. septembra 2004 v zadevi C-404/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe High Court of Justice (Anglija & Wales), Chancery Division): Nichols plc proti Registrar of Trade Marks (Znamke — Direktiva 89/104/EGS — Člen 3(1)(b) — Znamka, sestavljena iz znanega družinskega imena — Razlikovalni učinek — Vpliv člena 6(1)(a) na presojo)

text:
               6.11.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/6

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 16. septembra 2004
   v zadevi C-404/02 (predlog za sprejem predhodne odločbe High Court of Justice (Anglija & Wales), Chancery Division): Nichols plc proti Registrar of Trade Marks (1)

   (Znamke - Direktiva 89/104/EGS - Člen 3(1)(b) - Znamka, sestavljena iz znanega družinskega imena - Razlikovalni učinek - Vpliv člena 6(1)(a) na presojo)
   (2004/C 273/11)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi C - 404/02, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče s sklepom High Court of Justice (Anglija in Wales), Chancery Division ( Združeno kraljestvo) z dne 3. septembra 2002, ki je bil vpisan v vpisnik Sodišča dne 12. novembra 2002, v postopku ki poteka med Nichols plc in Registrar of Trade Marks, je Sodišče (drugi senat), v sestavi C.W.A. Timmermans, predsednik senata, C. Gulmann (poročevalec), J.-P. Puissochet, R. Schintgen, sodniki, in N. Colneric, sodnica, generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sodni tajnik: M. Múgica Arzamendi, glavna administratorka, dne 16. septembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:
   V okviru člena 3(1)(b) Prve direktive Sveta 89/104/EGS, z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami, je treba glede obstoja ali neobstoja razlikovalnega učinka znamke, ki je sestavljena iz družinskega imena, tudi če je to razširjeno, opraviti konkretno presojo, skladno z merili iz člena 2 te direktive, prvič, glede proizvodov ali storitev, za katere se zahteva registracija, in drugič, glede na zaznavanje zainteresirane javnosti. Okoliščina, da so učinki registracije znamke na podlagi člena 6(1)(a) te iste direktive omejeni, na to presojo ne vpliva.

      (1)  UL C 7, 11.1.2003.


title: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 15. junija 2011 de Brito Sequeira Carvalho proti Komisiji Zadeva F-17/05 REV (Javni uslužbenci — Zahteva za revizijo sodbe — Novo dejstvo — Neobstoj — Nedopustnost predloga)

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/47

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 15. junija 2011 de Brito Sequeira Carvalho proti Komisiji
   Zadeva F-17/05 REV
   (Javni uslužbenci - Zahteva za revizijo sodbe - Novo dejstvo - Neobstoj - Nedopustnost predloga)
   2011/C 252/98
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: António de Brito Sequeira Carvalho (Bruselj, Belgija) (zastopnika: N. Kanyonga Mulumba in M. Boury, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnik: D. Martin, zastopnik)

      Predmet

   Zahteva za revizijo, ki jo je vložila tožeča stranka zoper sodbo tretjega senata Sodišča za uslužbence z dne 13. decembra 2006 v zadevi F-17/05

      Izrek

               1.

               Zahteva za revizijo se zavrže kot nedopustna.

               2.

               J. A. de Brito Sequeira Carvalho nosi vse stroške.


title: Združene zadeve T-415/05, T-416/05 in T-423/05: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2010 – Grčija in drugi proti Komisiji ( „Državne pomoči — Sektor zračnega prometa — Pomoči, povezane s prestrukturiranjem in privatizacijo grške nacionalne letalske družbe — Odločba o razglasitvi pomoči za nezdružljive s skupnim trgom in odreditvi njihovega vračila — Gospodarska kontinuiteta med družbama — Opredelitev dejanskega prejemnika pomoči za njeno izterjavo — Merilo zasebnega gospodarskega subjekta — Združljivost pomoči s skupnim trgom — Obveznost obrazložitve“ )

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2010 – Grčija in drugi proti Komisiji
   (Združene zadeve T-415/05, T-416/05 in T-423/05) (1)

   (Državne pomoči - Sektor zračnega prometa - Pomoči, povezane s prestrukturiranjem in privatizacijo grške nacionalne letalske družbe - Odločba o razglasitvi pomoči za nezdružljive s skupnim trgom in odreditvi njihovega vračila - Gospodarska kontinuiteta med družbama - Opredelitev dejanskega prejemnika pomoči za njeno izterjavo - Merilo zasebnega gospodarskega subjekta - Združljivost pomoči s skupnim trgom - Obveznost obrazložitve)
   2010/C 301/31
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Helenska republika (zastopnika: A. Samoni-Rantou in P. Mylonopoulos, zastopnika) (zadeva T-415/05); Olympiakes Aerogrammes AE (Kallithéa, Grčija) (zastopnik: V. Christianos, odvetnik) (zadeva T-416/05); in Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE (Atene, Grčija) (zastopniki: P. Anestis, S. Mavroghenis, odvetnika, S. Jordan, T. Soames, solicitors, in D. Geradin, odvetnik) (zadeva T-423/05)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Triantafyllou in T. Scharf)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Aeroporia Aigaiou Aeroporiki AE (Atene) (zastopniki: N. Keramidas, ter v zadevi T-416/05 tudi N. Korogiannakis, I. Dryllerakis in E. Dryllerakis, odvetniki) (združeni zadevi T-416/05 in T-423/05)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2005) 2706 konč. z dne 14. septembra 2005 o državni pomoči za družbo Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE (C 11/2004 (ex NN 4/2003) – Olympiaki Aeroporia – Prestrukturiranje in privatizacija).

      Izrek

               1.

               Člen 1(1) Odločbe Komisije C(2005) 2706 konč. z dne 14. septembra 2005 o državni pomoči za družbo Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE (C 11/2004 (ex NN 4/2003) – Olympiaki Aeroporia – Prestrukturiranje in privatizacija) se razglasi za ničen.

               2.

               Člen 1(2) odločbe C(2005) 2706 konč. se deloma razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na znesek, ki ustreza vrednosti vseh neopredmetenih sredstev, ki so v bilanci preoblikovanja družbe Olympiaki Aeroporia Ypiresies pripoznana kot dobro ime, na vrednost letal, prenesenih na družbo Olympiakes Aerogrammes AE, in na pričakovane iztržke od prodaje dveh letal, ki sta še vključeni v bilanco stanja družbe Olympiaki Aeroporia Ypiresies.

               3.

               Člen 2 odločbe C(2005) 2706 konč. se razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na zadevne ukrepe iz člena 1(1) in (2), ker so te določbe razglašene za nične.

               4.

               V preostalem se tožbe zavrnejo.

               5.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške, vključno s stroški postopkov za izdajo začasnih odredb.

      (1)  UL C 22, 28.1.2006.


title: Zadeva T-106/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. septembra 2008 – Alcon proti UUNT – *Acri.Tec (BioVisc) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Skupnosti BioVisc – Prejšnji mednarodni besedni znamki PROVISC in DUOVISC – Relativni razlog za zavrnitev – Ni verjetnosti zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/25

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. septembra 2008 – Alcon proti UUNT – *Acri.Tec (BioVisc)
   (Zadeva T-106/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti BioVisc - Prejšnji mednarodni besedni znamki PROVISC in DUOVISC - Relativni razlog za zavrnitev - Ni verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2008/C 272/47)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Alcon Inc. (Hünenberg, Švica) (zastopnika: M. Graf in R. Schulz, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: sprva S. Laitinen, nato A. Folliard-Monguiral, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: *Acri.Tec AG Gesellschaft für ophthalmologische Produkte (Hennigsdorf, Nemčija) (zastopnik: M. von Welser, odvetnik)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 8. februarja 2007 (zadeva R 660/2006-2) o postopku z ugovorom med Alcon Inc. in *Acri.Tec AG Gesellschaft für ophthalmologische Produkte.
   Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Alcon Inc. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 129, 9.6.2007.


title: Zadeva T-466/16: Tožba, vložena 23. avgusta 2016 – NRW. Bank/SRB

text:
               10.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/25

         Tožba, vložena 23. avgusta 2016 – NRW. Bank/SRB
   (Zadeva T-466/16)
   (2016/C 371/28)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: NRW. Bank (Düsseldorf, Nemčija) (zastopniki: A. Behrens, J. Kraayvanger in J. Seitz, odvetniki)

      Tožena stranka: Einheitlicher Abwicklungsausschuss (SRB)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za nično razglasi odločbo tožene stranke o letnem prispevku tožeče stranke v sklad za prestrukturiranje za prispevno dobo od 1. januarja do 31. decembra 2016;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 103(2) in (7) Direktive 2014/59/EU (1) in člena 70(2) Uredbe (EU) št. 806/2014 (2)

               Tožeča stranka navaja, da je odločba tožene stranke o letnem prispevku nezakonita, ker za namene zmanjšanja prispevka upošteva samo razvojne dejavnosti tožeče stranke, ne pa tudi njenih dopolnilnih razvojnih dejavnosti. S tem naj bi bil letni znesek tožeče stranke v sklad za prestrukturiranje za prispevno dobo od 1. januarja do 31. decembra 2016 določen previsoko.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev izvedbenih uredb k Direktivi 2014/59/EU in Uredbi (EU) 806/2014, ki jih je v skladu s temi pravnimi akti treba razlagati tako, da dajejo prednost dopolnilnim razvojnim dejavnostim.

               3.

               Tretji, podredno navajan tožbeni razlog: nezakonitost izvedbenih uredb k Direktivi 2014/59/EU in k Uredbi (EU) 806/2014
               Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da naj bi bile izvedbene uredbe nezakonite, če ni mogoča razlaga, ki je v skladu z Direktivo 2014/59/EU in Uredbo (EU) 806/2014. S tem naj bi bila zakonita tudi odločba tožene stranke, ki temelji na teh izvedbenih uredbah.

      (1)  Direktiva 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o vzpostavitvi okvira za sanacijo ter reševanje kreditnih institucij in investicijskih podjetij ter o spremembi Šeste direktive Sveta 82/891/EGS ter direktiv 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU in 2013/36/EU in uredb (EU) št. 1093/2010 ter (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 173, str. 190).

      (2)  Uredba (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2014 o določitvi enotnih pravil in enotnega postopka za reševanje kreditnih institucij in določenih investicijskih podjetij v okviru enotnega mehanizma za reševanje in enotnega sklada za reševanje ter o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 (UL L 225, str. 1).


title: Zadeva C-8/07: Tožba, vložena 15. januarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

text:
               24.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/6

         Tožba, vložena 15. januarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-8/07)
   (2007/C 69/10)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: W. Wils)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               naj se ugotovi, da Kraljevina Belgija s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2001/84/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. septembra 2001 o sledni pravici v korist avtorja izvirnega umetniškega dela, oziroma jih ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               naj se Kraljevini Belgiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos direktive v nacionalni pravni red se je iztekel 31. decembra 2005.

      (1)  UL L 272, str. 32.


title: Zadeva C-72/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesarbeitsgerichts Berlin-Brandenburg (Nemčija) 9. februarja 2017 – Isabelle Walkner/APSB – Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/28

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesarbeitsgerichts Berlin-Brandenburg (Nemčija) 9. februarja 2017 – Isabelle Walkner/APSB – Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG
   (Zadeva C-72/17)
   (2017/C 144/36)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Isabelle Walkner

      Tožena stranka: APSB – Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je obvladujoče podjetje v smislu člena 2(4), prvi pododstavek, Direktive Sveta 98/59/ES z dne 20. julija 1998 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti (1) le podjetje, katerega vpliv prek deležev in glasovalnih pravice je zagotovljen, ali zadostuje tudi že pogodbeno ali de facto zagotovljen vpliv (na primer na podlagi možnosti fizičnih oseb, da dajejo navodila)?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje ta, da ni potreben vpliv, zagotovljen prek deležev in glasovalnih pravic:
               ali gre za „odločitev o kolektivnem odpustu“ v smislu člena 2(4), prvi pododstavek, Direktive 98/59/EG tudi takrat, kadar obvladujoče podjetje delodajalcu postavi takšne pogoje, da mora ta iz poslovnih razlogov izvesti kolektivne odpuste?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen:
               ali je treba v skladu s členom 2(4), drugi pododstavek, v povezavi z odstavkom 3(a) in točko (b)(i) ter odstavkom 1 Direktive 98/59/ES predstavništvo delavcev obvestiti tudi o tem, kateri poslovni ali drugi razlogi so obvladujoče podjetje napeljali k odločitvam, ki so delodajalca privedle do tega, da namerava izvesti kolektivne odpuste?

               4.

               Ali je združljivo s členom 2(4), v povezavi z odstavkom 3(a) in točko (b)(i) ter odstavkom 1 člena 2 Direktive 98/59/ES, da se delavcem – ki v sodnem postopku zahtevajo ugotovitev nezakonitosti odpovedi delovnega razmerja, izvedene v okviru kolektivnega odpusta, pri čemer se sklicujejo na to, da delodajalec, ki je dal odpoved, ni pravilno izvedel posvetovanja s predstavniki delavcev – naložita pojasnilna dolžnost in dokazno breme, ki presegata pojasnilo dejstev v zvezi z obvladovanjem?

               5.

               Če je odgovor na četrto vprašanje pritrdilen:
               Katere dodatne pojasnilne in dokazne obveznosti se smejo v tem primeru v skladu z navedenimi predpisi naložiti delodajalcem?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 327.


title: Zadeva C-352/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Navarra (Španija) 27. junija 2016 – Instituto de Religiosas Oblatas del Santísimo Redentor/Joaquín Taberna Carvajal

text:
               5.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Navarra (Španija) 27. junija 2016 – Instituto de Religiosas Oblatas del Santísimo Redentor/Joaquín Taberna Carvajal
   (Zadeva C-352/16)
   (2016/C 326/27)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Audiencia Provincial Navarra – Sección Tercera

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Instituto de Religiosas Oblatas del Santísimo Redentor

      Tožena stranka: Joaquín Taberna Carvajal

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je kraljeva uredba 1373/2003 skladna s členom 4 (3)[PEU] in 101 PDEU, saj čeprav gre za predpis, ki ga je sprejela država, ne dopušča sodišču, da preveri, ali je glede na okoliščine primera znesek tarife pretiran, pri čemer gre za omejitev sodnega nadzora, ki lahko, glede na neodvisnost od obsega in kakovosti storitev, pomeni omejitev svobodne konkurence.


title: Zadeva C-56/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione tributaria provinciale di Roma (Italija) 9. februarja 2009 – Emiliano Zanotti proti Agenzia delle Entrate

text:
               18.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione tributaria provinciale di Roma (Italija) 9. februarja 2009 – Emiliano Zanotti proti Agenzia delle Entrate
   (Zadeva C-56/09)
   2009/C 90/22
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Commissione tributaria provinciale di Roma

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Emiliano Zanotti

      Tožena stranka: Agenzia delle Entrate

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali splošna načela Pogodbe in splošnega evropskega prava v zvezi učinkovitostjo in popolnostjo sodnega varstva, enakega obravnavanja ter prostega pretoka nasprotujejo uporabi člena 15(e) Dekreta predsednika republike z dne 22. decembra 1986 št. 917 prečiščenega besedila o davku na dohodke in točke 1.5.1 okrožnice Ministrstva za finance št. 95 z dne 12. maja 2000 in ali je omejitev, ki izhaja iz predpisov, glede priznanja stroškov, določenih v navedenem predpisu, v nasprotju z predpisi Skupnosti?


title: Zadeva C-185/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Torre Annunziata (Italija) 23. aprila 2012 – Lorenzo Ciampaglia proti Sangiti Masawan

text:
               4.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Torre Annunziata (Italija) 23. aprila 2012 – Lorenzo Ciampaglia proti Sangiti Masawan
   (Zadeva C-185/12)
   2012/C 235/09
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Torre Annunziata

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Lorenzo Ciampaglia

      Tožena stranka: Sangita Masawan
   Sodišče je s sklepom z dne 3. maja 2012 ugotovilo, da je predlog za sprejetje predhodne odločbe očitno nedopusten in zadevo izbrisalo iz vpisnika.


title: Zadeva T-431/12: Tožba, vložena 28. septembra 2012 – Destillerie Bonollo in drugi proti Svetu

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/37

         Tožba, vložena 28. septembra 2012 – Destillerie Bonollo in drugi proti Svetu
   (Zadeva T-431/12)
   2012/C 366/76
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Distillerie Bonollo SpA (Formigine, Italija), Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA (Borgoricco, Italija), Distillerie Mazzari SpA (Sant'Agata sul Santerion, Italija), Caviro Distillerie Srl (Faenza, Italija) in Comercial Química Sarasa, SL (Madrid, Španija) (zastopnik R. MacLean, Solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               razglasi za ničnega člen 1 Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 626/2012 z dne 26. junija 2012 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz vinske kisline s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (1) (v nadaljevanju: izpodbijana uredba) v delu, v katerem so bile stopnje protidampinških dajatev, ki so bile uporabljene za Ninghai Organic Chemical Factory in Changmao Biochemical Engineering Company Co. Ltd, nezakonito določene na podlagi očitne napake pri presoji, zaradi česar je ukrep nezakonit, na podlagi kršitve členov 2 in 11(9) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 (2) (v nadaljevanju: osnovna protidampinška uredba), na podlagi kršitve pravice tožečih strank do obrambe ter na podlagi nezadostne obrazložitve izpodbijane uredbe;

               —

               odredi, da izpodbijana uredba še naprej ostane v veljavi, dokler Svet ne sprejme ukrepov, potrebnih za uskladitev s sodbo Splošnega sodišča, v skladu s členom 264 Pogodbe o delovanju Evropske unije;

               —

               naloži toženi stranki in vsem intervenientom plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo pet tožbenih razlogov.

               1.

               V prvem tožbenem razlogu zatrjujejo, da je tožena stranka storila očitno napako pri presoji, ker je spremenila metodologijo, ki je bila uporabljena za ugotovitev normalne vrednosti primerljive države, ne da bi zadostno utemeljila spremenjene okoliščine, s čimer je kršila člen 11(9) osnovne protidampinške uredbe.

               2.

               V drugem tožbenem razlogu zatrjujejo, da je tožena stranka storila očitno napako pri presoji, ker ni upoštevala dejanskih domačih prodajnih cen v primerljivi državi in je napačno uporabila računsko določene vrednosti, s čimer je kršila člene 2(1), 2(2), 2(7)(a) in 2(7)(b) osnovne protidampinške uredbe.

               3.

               V tretjem tožbenem razlogu zatrjujejo, da je tožena stranka storila očitno napako pri presoji, ker je namesto dejanskih cen surovin v državi proizvodnje upoštevala ameriške in zahodnoevropske cene benzena, s čimer je kršila člen 2(3) osnovne protidampinške uredbe, kar je privedlo do napačne vrednosti glede normalne vrednosti, ki je bila uporabljena med pregledom.

               4.

               V četrtem tožbenem razlogu zatrjujejo, da je tožena stranka storila očitno napako pri presoji, ker je izkrivljala proizvodne stroške pri sestavljeni normalni vrednosti in ker je uporabila stroške surovin, ki niso bili enakovredni, s čimer je kršila člen 2(3) osnovne protidampinške uredbe.

               5.

               V petem tožbenem razlogu zatrjujejo, da sta tožena stranka in Evropska komisija kršili pravico tožečih strank do obrambe, ker nista zagotovili dostopa do podatkov, ki so potrebni za pravilno razumevanje metodologije, ki je bila uporabljena za določitev normalne vrednosti in ker nista zagotovili ustrezne obrazložitve ključnih vprašanj glede izračuna normalne vrednosti za primerljivo državo ter uporabljenih ustreznih dampinških stopenj, s čimer sta kršili izpodbijano uredbo.

      (1)  Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 626/2012 z dne 26. junija 2012 o spremembi Izvedbene uredbe (EU) št. 349/2012 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz vinske kisline s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 182, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 343, str. 51), kakor je bila spremenjena.


title: Zadeva C-561/07: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 11. junija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2001/23/ES — Prenos podjetja — Ohranjanje pravic delavcev — Nacionalna zakonodaja, ki predvideva neuporabo v primeru prenosa podjetja v težavah )

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/10

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 11. junija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-561/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2001/23/ES - Prenos podjetja - Ohranjanje pravic delavcev - Nacionalna zakonodaja, ki predvideva neuporabo v primeru prenosa podjetja ‚v težavah‘)
   2009/C 180/15
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Enegren in L. Pignataro, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: R. Adam, zastopnik, W. Ferrante, avvocato dello Stato)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države — Kršitev Direktive Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov (UL L 82, str. 16) — Nacionalna zakonodaja, ki za prenos podjetij v „težkem položaju“ določa neuporabo členov 3 in 4 Direktive

      Izrek

               1)

               Italijanska republika ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi Direktive Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov s tem, da je ohranila v veljavi določbe člena 47(5) in (6) zakona št. 428/1990 z dne 29. decembra 1990 v primeru „podjetja v težavah“ v smislu člena 2, peti odstavek, točka c, zakona št. 675/1977 z dne 12. avgusta 1977, tako da niso zagotovljene pravice delavcev, določene v členih 3(1), (3) in (4) ter 4 Direktive 2001/93 v primeru prenosa podjetja, za katerega je bilo ugotovljeno, da je v težavah.

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 64, 8.3.2008.


title: Zadeva T-661/16: Tožba, vložena 19. septembra 2016 – Credito Fondiario/EOR

text:
               31.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 402/59

         Tožba, vložena 19. septembra 2016 – Credito Fondiario/EOR
   (Zadeva T-661/16)
   (2016/C 402/71)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Credito Fondiario SpA (Rim, Italija) (zastopniki: F. Sciaudone, F. Iacovone, S. Frazzani in A. Neri, odvetniki)

      Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za nična prvi in drugi sklep odbora za reševanje;

               —

               ugotovi, da člen 5(1)(f) Delegirane uredbe (EU) št. 2015/63, na katerem temeljita izpodbijana sklepa, ni v skladu z načeli enakega obravnavanja, sorazmernosti in pravne varnosti, ki jih priznava Listina EU o temeljnih pravicah;

               —

               ugotovi, da Priloga I k Delegirani uredbi (EU) št. 2015/63, na kateri temeljita izpodbijana sklepa, ni v skladu z načeli enakega obravnavanja, sorazmernosti in pravne varnosti, ki jih priznava Listina EU o temeljnih pravicah;

               —

               ugotovi, da Delegirana uredba (EU) št. 2015/63, na kateri temeljita izpodbijana sklepa, ni v skladu z načelom svobodne gospodarske pobude, ki jo priznava Listina EU o temeljnih pravicah;

               —

               odboru za reševanje naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba se nanaša na sklepa enotnega odbora za reševanje na izvršilni seji SRB/ES/SRF/2016/06 z dne 15. aprila 2016 (prvi sklep) in SRB/ES/SRF/2016/13 z dne 20. maja 2016 (drugi sklep), ki glede tožeče stranke določata predhodni prispevek, določen z Delegirano uredbo (EU) št. 2015/63 o dopolnitvi Direktive 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s predhodnimi prispevki v sheme za financiranje reševanja (UL 2015, L 11, str. 44).
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: nevročitev prvega in drugega sklepa družbi Credito Fondiario.

                           —

                           Banca d’Italia tožeči stranki ni vročila sklepov, ki jih je sprejel odbor, kakor to zahteva člen 5 Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2015/81 z dne 19. decembra 2014 o določitvi enotnih pogojev za uporabo Uredbe (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s predhodnimi prispevki v enotni sklad za reševanje (UL 2015, L 15, str. 1), ampak je le sporočila znesek plačila in tako posegla v pravico tožeče stranke, da se pravočasno obrne na sodišče. Odbor ni poskrbel za vročitev.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 296(2) PDEU zaradi neobrazložitve in kršitve obveznosti kontradiktornosti v sklepih v zvezi s predhodnimi prispevki.

                           —

                           Izpodbijana sklepa ne vsebujeta nikakršne obrazložitve o tem, kako je bil predhodni prispevek dejansko izračunan, zaradi česar tožeča stranka ne more učinkovito opraviti nadzora zakonitosti in utemeljenosti sklepov.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: napačna uporaba člena 5(1)(f) Delegirane uredbe (EU) št. 2015/63.

                           —

                           Predhodni prispevek, ki se zahteva od družbe Credito Fondiario, ni sorazmeren glede na profil tveganja subjekta in je rezultat napačnega vrednotenja obveznosti subjekta.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 4(1) in člena 6 Delegirane uredbe (EU) št. 2015/63. Napačno vrednotenje profila tveganja družbe Credito Fondiario.

                           —

                           Družba Credito Fondiario je imela 31. decembra 2014 nizek profil tveganja na podlagi meril, določenih s členom 4(1) in členom 6 Delegirane uredbe (EU) št. 2015/63. Prispevek, ki ga je izračunal odbor, se uporablja za subjekte v visokim profilom tveganja in je rezultat tega, da odbor ni upošteval meril za določitev in znižanje tveganja, določenih v navedenih členih.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev člena 20 in člena 21 Listine EU o temeljnih pravicah – Enako obravnavanje

                           —

                           Člen 5(1)(f) Delegirane uredbe (EU) št. 2015/63 in Priloga I k tej uredbi kršita načelo enakega obravnavanja, ker določata diskriminatorno obravnavanje v zadevnem sektorju.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: kršitev načel sorazmernosti in pravne varnosti.

                           —

                           Sklepa sta, ker s tem, da ne upoštevata nizkega profila tveganja tožeče stranke, nalagata predhodni prispevek, ki ustreza subjektu z visokim profilom tveganja, v nasprotju z načeloma sorazmernosti in pravne varnosti.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog: kršitev člena 16 Listine EU o temeljnih pravicah – Svobodna gospodarska pobuda.

                           —

                           Delegirana uredba (EU) št. 2015/63, ker določa strožje zahteve od tistih, ki jih že določata evropska bančna zakonodaja in Uredba (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2014 o določitvi enotnih pravil in enotnega postopka za reševanje kreditnih institucij in določenih investicijskih podjetij v okviru enotnega mehanizma za reševanje in enotnega sklada za reševanje ter o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 (UL 2014, L 225, str. 1) na področju vrednotenja tveganja subjekta, in ker določa elemente diskrecije pri izračunu predhodnega prispevka, krši načeli enakega obravnavanja in pravne varnosti ter svobodno gospodarsko pobudo.


title: Zadeva F-6/15: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 11. junija 2016 – FF/EASA

text:
               5.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/36

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 11. junija 2016 – FF/EASA
   (Zadeva F-6/15) (1)

   (2016/C 326/62)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 107, 30.3.2015, str. 40.


title: Zadeva C-583/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 18. decembra 2014 vložilo Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) – Benjámin Dávid Nagy/Vas Megyei Rendőr-főkapitányság

text:
               23.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 18. decembra 2014 vložilo Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) – Benjámin Dávid Nagy/Vas Megyei Rendőr-főkapitányság
   (Zadeva C-583/14)
   (2015/C 096/04)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Benjámin Dávid Nagy

      Tožena stranka: Vas Megyei Rendőr-főkapitányság

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 18 Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da nasprotuje zakonodaji države članice, kot je ta, ki je sporna v postopku v glavni stvari, v skladu s katero lahko v tej državi članici na splošno v cestnem prometu vozijo samo vozila, ki imajo upravno dovoljenje in registrsko oznako, ki ju je podelila navedena država članica, in mora biti oseba s prebivališčem v tej državi članici, ki se ne šteje za delavca v skladu s pravom Unije in se sklicuje na oprostitev, ki je določena v zvezi z navedeno zakonodajo, opirajoč se na dejstvo, da uporablja vozilo, ki ji ga je dal na voljo gospodarski subjekt s sedežem v drugi državi članici, zmožna dokazati na kraju samem ob policijskem nadzoru, da izpolnjuje zahteve, določene v navedeni zakonodaji države članice, sicer se ji takoj naloži globa, ki je ni mogoče oprostiti in katere znesek je enakovreden znesku globe, ki se naloži v primeru neizpolnjevanja obveznosti registracije vozila?

               2.

               Ali je treba člen 20(2)(a) Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da nasprotuje zakonodaji države članice, kot je ta, ki je sporna v postopku v glavni stvari, v skladu s katero lahko v tej državi članici na splošno v cestnem prometu vozijo samo vozila, ki imajo upravno dovoljenje in registrsko oznako, ki ju je podelila navedena država članica, in mora biti oseba s prebivališčem v tej državi članici, ki se ne šteje za delavca v skladu s pravom Unije in se sklicuje na oprostitev, ki je določena v zvezi z navedeno zakonodajo, opirajoč se na dejstvo, da uporablja vozilo, ki ji ga je dal na voljo gospodarski subjekt s sedežem v drugi državi članici, zmožna dokazati na kraju samem ob policijskem nadzoru da izpolnjuje zahteve, določene v navedeni zakonodaji države članice, sicer se ji takoj naloži globa, ki je ni mogoče oprostiti in katere znesek je enakovreden znesku globe, ki se naloži v primeru neizpolnjevanja obveznosti registracije vozila?


title: Zadeva F-28/06: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 13. decembra 2007 – Wandschneider proti Komisiji (Javni uslužbenci – Uradniki – Ocenjevanje – Karierno ocenjevalno poročilo – Ocenjevalno obdobje 2004 – Ničnostna tožba – Obrazložitev – Očitna napaka pri presoji)

text:
               26.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/53

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 13. decembra 2007 – Wandschneider proti Komisiji
   (Zadeva F-28/06) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Ocenjevanje - Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno obdobje 2004 - Ničnostna tožba - Obrazložitev - Očitna napaka pri presoji)
   (2008/C 22/100)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Paolo Sequeira Wandschneider (Bruselj, Belgija) (zastopniki: sprva G. Vandersanden in C. Ronzi, nato G. Vandersanden, C. Ronzi in L. Levi, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Berscheid in C. Berardis-Kayser, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Po eni strani razglasitev ničnosti kariernega ocenjevalnega poročila tožeče stranke za ocenjevalno obdobje 2004 in, po drugi strani, odškodninski zahtevek.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 121, 20.5.2006, str. 19.


title: Zadeva T-87/16: Tožba, vložena 26. feburarja 2016 – Eurofast/Komisija

text:
               18.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 136/40

         Tožba, vložena 26. feburarja 2016 – Eurofast/Komisija
   (Zadeva T-87/16)
   (2016/C 136/56)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Eurofast SARL (Pariz, Francija) (zastopnik: S. A. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za ničen sklep Komisije o pobotu z dne 17. decembra 2015;

               —

               ugotovi, da je terjatev, za katero Komisija trdi, da jo ima nasproti družbi Eurofast na podlagi pogodbe ASSET, neutemeljena;

               —

               ugotovi, da so vsi stroški, ki so bili porabljeni za projekt ASSET, to je 507 574 EUR, upravičeni in da Komisija potrjuje zakonitost financiranja, kakor je opredeljeno v Grant Agreement, to je 365 639 EUR;

               —

               Komisiji naloži, da mora na podlagi pogodbe EKSISTENZ plačati 69 923,68 EUR in pripadajoče zamudne obresti;

               —

               Komisiji naloži plačilo pogodbene škode;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja dva tožbena razloga, prvega v podporo predlogu za razglasitev ničnosti sklepa o pobotu, vsebovanega v dopisu Komisije z dne 17. decembra 2015, in drugega v podporo predlogu za ugotovitev neobstoja sporne pogodbene terjatve.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev členov 78 in 80 Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002, člena II.21 iz FP7 Grant agreement, Annex II – General conditions, načela dobrovernosti iz člena 1134 belgijskega code civil (civilni zakonik) in kršitev načel varstva legitimnih pričakovanj in pravne varnosti.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev pogodbenih pravil iz splošnih pogojev pogodbe o dodelitvi nepovratnih sredstev ASSET in očitne napake pri presoji pravil o upravičenih stroških.


title: Zadeva C-511/07: Sklep predsednika Sodišča z dne 5. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/38

         Sklep predsednika Sodišča z dne 5. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-511/07) (1)

   (2008/C 209/63)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 22, 26.1.2008.


title: Zadeva C-512/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Työtuomioistuin (Finska) 3. oktobra 2011 – Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö TSN ry proti Terveyspalvelualan Liitto ry, Mehiläinen Oy

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Työtuomioistuin (Finska) 3. oktobra 2011 – Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö TSN ry proti Terveyspalvelualan Liitto ry, Mehiläinen Oy
   (Zadeva C-512/11)
   2011/C 347/35
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Työtuomioistuin (Finska)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö TSN ry

      Toženi stranki: Terveyspalvelualan Liitto ry in Mehiläinen Oy

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali Direktiva 2006/54/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu ter Direktiva Sveta 92/85/EGS (2) z dne 19. oktobra 1992 o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo, nasprotujeta določbam nacionalne kolektivne pogodbe ali razlagi teh določb, v skladu s katerimi delavka, ki z neplačanega dopusta za nego in varstvo otroka preide na porodniški dopust, ne prejme plačila za čas porodniškega dopusta, določenega v kolektivni pogodbi?

      (1)  UL L 204, str. 23.

      (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 2, str. 110.


title: Zadeva T-432/11: Tožba, vložena 2. avgusta 2011 – Makhlouf proti Svetu

text:
               1.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 290/13

         Tožba, vložena 2. avgusta 2011 – Makhlouf proti Svetu
   (Zadeva T-432/11)
   2011/C 290/18
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Rami Makhlouf (Damask, Sirija) (zastopnik: E. Ruchat, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je tožba tožeče stranke dopustna in utemeljena;

               —

               Sklep Sveta 2011/273/SZVP z dne 9. maja 2011, kasnejše akte za izvajanje tega sklepa, s katerimi je bila tožeča stranka še naprej obdržana na seznamu oseb, za katere veljajo omejevalni ukrepi, Uredbo Sveta (EU) št. 442/2011 z dne 9. maja 2011 in kasnejše akte za izvajanje te uredbe naj se razglasi za nične v delih, v katerih se nanašajo na tožečo stranko;

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice do obrambe in pravice do učinkovitega pravnega sredstva iz členov 6 in 13 Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (v nadaljevanju: EKČP) ter členov 41 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev obveznosti obrazložitve, saj tožeča stranka Svetu očita, da z navedeno obrazložitvijo ni bila izpolnjena obveznost, ki jo imajo institucije Evropske unije na podlagi člena 6 EKČP, člena 296 PDEU in člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

               3.

               V tretjem tožbenem razlogu je navedeno, da izpodbijani ukrepi na neupravičen in nesorazmeren način omejujejo temeljne pravice tožeče stranke in zlasti njeno lastninsko pravico iz člena 1 protokola št. 1 k EKČP in člena 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, pravico do spoštovanja časti in ugleda iz členov 8 in 10 EKČP in, nazadnje, načelo domneve nedolžnosti iz člena 6 EKČP in člena 48 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.


title: Zadeva C-306/08: Tožba, vložena 9. julija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

text:
               30.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/36

         Tožba, vložena 9. julija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-306/08)
   (2008/C 223/58)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Alcover San Pedro in D. Kukovec, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se da Kraljevina Španija, s tem da je:
               dodelila programe celostnega delovanja v skladu z zakonom 6/1994 z dne 15. novembra o urejanju prostorskega načrtovanja v skupnosti Valencija, ni izpolnila obveznosti iz Direktive Sveta 93/37/EGS (1) z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje, zlasti njenih členov 1, 6(6), 11, 12, in naslova II njenega poglavja IV (členi od 24 do 29),
               dodelila programe celostnega delovanja v skladu z zakonom 16/2005, prostorsko načrtovanje Valencije, ki ga izvaja regionalna uredba Valencije 67/2006 z dne 12. maja s katero je bil sprejet pravilnik o načrtovanju in upravljanju prostora in mest, ni izpolnila obveznosti iz členov 2, 6, 24, 30, 31(4)(a), 48(2) in 53 Direktive 2004/18/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev.

               —

               Kraljevini Španiji na se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija navaja, da se dodelitev programov celostnega delovanja (v nadaljevanju: PAI), ki je ukrep za razvoj prostora, ki ga določata zakon 6/1994 z dne 15. novembra, o urejanju prostorskega načrtovanja Valencije (v nadaljevanju: LRAU) in njegov naslednik zakon 16/205, prostorsko načrtovanje Valencije (v nadaljevanju: LUV), nanaša na javne gradnje, ki morajo biti oddane v skladu z Direktivama 93/37/EGS in 2004/18/ES. Z drugimi besedami, Komisija trdi, da so PAI javna naročila gradenj, ki jih oddajo lokalne skupnosti in ki vključujejo izvajanje javne gradnje infrastrukture s strani graditeljev, ki jih izbere lokalna uprava.
   Komisija meni, da LUV krši Direktive Skupnosti o javnih naročilih v več pogledih, in sicer, med drugim, s privilegiranim položajem prvega ponudnika, z izkušnjami ponudnikov v podobnih naročilih, s predložitvijo alternativ k predlogu prvega ponudnika v odprti kuverti, z ureditvijo variant, z merili za oddajo PAI, z možnostjo spremembe naročila po oddaji (na primer: možnost povečanja dajatev za prostorsko načrtovanje) in z ureditvijo domnevnih nedokončanih izvršitev naročila ponudnika, kateremu je bilo naročilo oddano. Nekatere kršitve se nanašajo na LUV in LRAU in druge samo na LUV.

      (1)  UL L 199, str. 54.

      (2)  UL L 134, str. 114.


title: Zadeva T-135/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. februarja 2016 – Kicktipp/UUNT – Società Italiana Calzature (kicktipp) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti kicktipp — Prejšnja nacionalna besedna znamka KICKERS — Pravilo 19 Uredbe (ES) št. 2868/95 — Pravilo 98(1) Uredbe št. 2868/95 — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               21.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/31

         Sodba Splošnega sodišča z dne 5. februarja 2016 – Kicktipp/UUNT – Società Italiana Calzature (kicktipp)
   (Zadeva T-135/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti kicktipp - Prejšnja nacionalna besedna znamka KICKERS - Pravilo 19 Uredbe (ES) št. 2868/95 - Pravilo 98(1) Uredbe št. 2868/95 - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 106/34)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Kicktipp GmbH (Düsseldorf, Nemčija) (zastopnik: A. Dreyer, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: I. Harrington, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Società Italiana Calzature Srl (Milano, Italija) (Zastopnik: G. Cantaluppi, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 12. decembra 2013 (zadeva R 1061/2012-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Società Italiana Calzature Srl in Kicktipp GmbH.

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 12. decembra 2013 (zadeva R 1061/2012-2) se razveljavi.

               2.

               UUNT nosi svoje stroške in stroške družbe Kicktipp GmbH.

               3.

               Družba Società Italiana Calzature Srl nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 135, 5.5.2014.


title: Zadeva C-185/08: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank ’s-Gravenhage – Nizozemska) – Latchways plc, Eurosafe Solutions BV proti Kedge Safety Systems BV, Consolidated Nederland BV (Direktiva 89/106/EGS — Gradbeni proizvodi — Direktiva 89/686/EGS — Osebna zaščitna oprema — Sklep 93/465/EGS — Znak CE — Sidrišča za zaščito pred padci pri delu na strehi — Standard EN 795)

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/3

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank ’s-Gravenhage – Nizozemska) – Latchways plc, Eurosafe Solutions BV proti Kedge Safety Systems BV, Consolidated Nederland BV
   (Zadeva C-185/08) (1)

   (Direktiva 89/106/EGS - Gradbeni proizvodi - Direktiva 89/686/EGS - Osebna zaščitna oprema - Sklep 93/465/EGS - Znak „CE“ - Sidrišča za zaščito pred padci pri delu na strehi - Standard EN 795)
   2010/C 346/05
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank’s-Gravenhage

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Latchways plc, Eurosafe Solutions BV

      Toženi stranki: Kedge Safety Systems BV, Consolidated Nederland BV

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Rechtbank ’s-Gravenhage (Nizozemska) – Razlaga Direktive Sveta 89/106/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic, ki se nanašajo na gradbene proizvode (UL L 40, 11.2.1989, str. 12), Direktive Sveta 89/686/EGS z dne 21. decembra 1989 o približevanju zakonodaj držav članic v zvezi z osebno zaščitno opremo (UL L 399, 30.12.1989, str. 18) in Sklepa Sveta 93/465/EGS z dne 22. julija 1993 o modulih za različne faze postopkov ugotavljanja skladnosti in o pravilih za pritrditev in uporabo znaka skladnosti CE, ki so namenjeni uporabi v direktivah o tehnični uskladitvi (UL L 220, 30.8.1993, str. 23) – Sidrišča za varovanje pred padci z višine, ki so namenjena za trajno pritrditev v konstrukcijo – Evropski standard EN 795

      Izrek

               1.

               Določbe evropskega standarda 795 v zvezi s sidrišči razreda A1 ne spadajo na področje uporabe Direktive Sveta 89/686/EGS z dne 21. decembra 1989 o približevanju zakonodaj držav članic v zvezi z osebno zaščitno opremo, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. septembra 2003, torej ne spadajo v okvir prava Unije, zato Sodišče ni pristojno za njihovo razlago.

               2.

               Sidrišča, kakršna so ta v postopku v glavni stvari, ki niso namenjena temu, da jih uporabnik nosi ali drži, niti kot taka niti zato, ker so namenjena pritrditvi na osebno zaščitno opremo, ne spadajo na področje uporabe Direktive 89/686, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1882/2003.

               3.

               Sidrišča, kakršna so ta v postopku v glavni stvari, ki so del gradbenega objekta, na katerega so pritrjena, da se z njimi zagotovi varnost pri uporabi ali obratovanju strehe tega objekta, spadajo na področje uporabe Direktive Sveta 89/106/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic, ki se nanašajo na gradbene proizvode, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1882/2003.

               4.

               Sklep Sveta 93/465/EGS z dne 22. julija 1993 o modulih za različne faze postopkov ugotavljanja skladnosti in o pravilih za pritrditev in uporabo znaka skladnosti CE, ki so namenjeni uporabi v direktivah o tehnični uskladitvi izključuje možnost, da se znak CE fakultativno pritrdi na proizvod, ki ne spada na področje uporabe direktive, na podlagi katere se pritrdi, čeprav izpolnjuje tehnične zahteve, določene v tej direktivi.

      (1)  UL C 197, 2.8.2008.


title: Zadeva C-240/13: Tožba, vložena 29. aprila 2013 – Evropska komisija proti Republiki Estoniji

text:
               29.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/11

         Tožba, vložena 29. aprila 2013 – Evropska komisija proti Republiki Estoniji
   (Zadeva C-240/13)
   2013/C 189/21
   Jezik postopka: estonščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: O. Beynet, M. Heller in L. Naaber-Kivisoo)

      Tožena stranka: Republika Estonija

      Predlog tožeče stranke

   Komisija Sodišču predlaga,

               —

               naj ugotovi, da Republika Estonija s tem, da ni sprejela vseh predpisov, potrebnih za prenos člena 2, točka 21, člena 9(5), (7) in (12), člena 10(5), člena 11(1), prvi stavek, člena 11(5)(a) in (b), člena 16(2) in (3), člena 26(2)(c), drugi, četrti in peti stavek, člena 36, člena 37(1)(e), (f), (i), (k) in (p), člena 37(8), člena 37(10), drugi stavek, člena 38(3) in člena 40(3) Direktive 2009/72/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES ter točke 1(a), peta alinea, (d), (f), (i) in (j) Priloge I k tej direktivi, vsekakor pa s tem, da o predpisih za prenos te direktive ni obvestila Komisije, ni izpolnila svojih obveznosti na podlagi člena 49(1) navedene direktive;

               —

               naj Republiki Estoniji zaradi kršitve obveznosti obvestitve o ukrepih za prenos direktive v skladu s členom 260(3) PDEU naloži plačilo denarne kazni 5 068,80 EUR na dan od dne izreka sodbe Sodišča;

               —

               naj Republiki Estoniji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos te direktive je potekel 3. marca 2011.

      (1)  UL L 211, str. 55.


title: Zadeva C-658/11: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 24. junija 2014 – Evropski parlament proti Svetu Evropske unije (Ničnostna tožba — Sklep 2011/640/SZVP — Pravna podlaga — Skupna zunanja in varnostna politika (SZVP) — Člen 37 PEU — Mednarodni sporazum, ki se nanaša izključno na SZVP — Člen 218(6), drugi pododstavek, PDEU — Obveznost nemudoma in izčrpno obvestiti Parlament — Člen 218(10) PDEU — Ohranitev učinkov)

text:
               1.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 292/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 24. junija 2014 – Evropski parlament proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-658/11) (1)

   ((Ničnostna tožba - Sklep 2011/640/SZVP - Pravna podlaga - Skupna zunanja in varnostna politika (SZVP) - Člen 37 PEU - Mednarodni sporazum, ki se nanaša izključno na SZVP - Člen 218(6), drugi pododstavek, PDEU - Obveznost nemudoma in izčrpno obvestiti Parlament - Člen 218(10) PDEU - Ohranitev učinkov))
   2014/C 292/02
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropski parlament (zastopniki: R. Passos, A. Caiola in M. Allik, agenti)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: M. Konstantinidis, R. Troosters in L. Gussetti, agenti)
   Intervenientke v podporo toženi stranki: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, E. Ruffer in D. Hadroušek, agenti), Francoska republika (zastopniki: G. de Bergues, N. Rouam in E. Belliard, agenti), Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, agent, skupaj s P. Gentili, avvocato dello Stato), Kraljevina Švedska (zastopnik: A. Falk, agent), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: L. Christie in A. Robinson, agenta, skupaj z D. Beard, QC, in de G. Facenna, barrister)

      Izrek

               1.

               Sklep Sveta 2011/640/SZVP z dne 12. julija 2011 o podpisu in sklenitvi Sporazuma med Evropsko unijo in Republiko Mauritius o pogojih za premestitev osumljenih piratov in z njimi povezanih zaseženih sredstev s pomorske sile pod vodstvom Evropske unije v Republiko Mauritius ter pogojih za ravnanje z osumljenimi pirati po premestitvi se razglasi za ničen.

               2.

               Učinki Sklepa 2011/640 ostanejo v veljavi.

               3.

               Evropski parlament in Svet Evropske unije nosita vsak svoje stroške.

               4.

               Češka republika, Francoska republika, Italijanska republika, Kraljevina Švedska, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska ter Evropska Komisija nosijo vsak svoje stroške.

      (1)  UL C 58, 25.2.2012.


title: Zadeva C-24/10: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 23. septembra 2010 – Evropska komisija proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2006/46/ES — Pravo družb — Letni računovodski izkazi in konsolidirani letni računovodski izkazi družb — Neprenos v predpisanem roku)

text:
               20.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 317/12

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 23. septembra 2010 – Evropska komisija proti Helenski republiki
   (Zadeva C-24/10) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2006/46/ES - Pravo družb - Letni računovodski izkazi in konsolidirani letni računovodski izkazi družb - Neprenos v predpisanem roku)
   2010/C 317/22
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Karanasou Apostolopoulou in G. Braun, zastopnika)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopnik: N. Dafniou, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje določb, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o spremembi direktiv Sveta 78/660/EGS o letnih računovodskih izkazih posameznih vrst družb, 83/349/EGS o konsolidiranih računovodskih izkazih, 86/635/EGS o letnih računovodskih izkazih in konsolidiranih računovodskih izkazih bank in drugih finančnih institucij ter 91/674/EGS o letnih računovodskih izkazih in konsolidiranih računovodskih izkazih zavarovalnic (UL L 224, str.1), v predpisanem roku

      Izrek

               1.

               Helenska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o spremembi direktiv Sveta 78/660/EGS o letnih računovodskih izkazih posameznih vrst družb, 83/349/EGS o konsolidiranih računovodskih izkazih, 86/635/EGS o letnih računovodskih izkazih in konsolidiranih računovodskih izkazih bank in drugih finančnih institucij ter 91/674/EGS o letnih računovodskih izkazih in konsolidiranih računovodskih izkazih zavarovalnic, v predpisanem roku, ni izpolnila svojih obveznosti iz te direktive.

               2.

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 63, 13.3.2010.


title: Zadeva C-290/13 P: Pritožba, ki so jo Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd vložile 27. maja 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi razširjeni senat) z dne 7. marca 2013 v zadevi T-96/10, Rütgers Germany GmbH in druge proti Evropski agenciji za kemikalije (ECHA)

text:
               31.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/17

         Pritožba, ki so jo Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd vložile 27. maja 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi razširjeni senat) z dne 7. marca 2013 v zadevi T-96/10, Rütgers Germany GmbH in druge proti Evropski agenciji za kemikalije (ECHA)
   (Zadeva C-290/13 P)
   2013/C 252/26
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnice: Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd (zastopnik: K. Van Maldegem, odvetnik)

      Druga stranka: Evropska agencija za kemikalije (ECHA)

      Predlogi

   Pritožnice Sodišču predlagajo, naj:

               —

               sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-96/10 razveljavi in

               —

               odločbo ES/68/2009 Evropske agencije za kemikalije (ECHA) (v nadaljevanju: izpodbijana odločba) o identifikaciji antracenskega olja (antracenska pasta) kot snovi, ki jo je treba v skladu s členom 59 Uredbe (ES) št. 1907/2006 (v nadaljevanju: REACH) (1) vključiti na seznam kandidatk, razglasi za nično ali

               —

               podredno, zadevo vrne Splošnemu sodišču, ki naj odloči o ničnostni tožbi pritožnic, in

               —

               tožeči stranki naloži plačilo stroškov tega postopka (vključno s stroški pred Splošnim sodiščem).

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnice navajajo, da je Splošno sodišče s tem, ko je zavrnilo njihovo tožbo za razglasitev delne ničnosti izpodbijane odločbe, kršilo pravo Skupnosti. Pritožnice med drugim trdijo, da je Splošno sodišče storilo več napak s tem, da je pravni okvir razlagalo tako, da velja za položaj pritožnic. Posledica tega je bilo, da je Splošno sodišče večkrat napačno uporabilo pravo, zlasti s tem, da je ugotovilo, da:

               —

               se zadeva nanaša na zapletena znanstvena in tehnična dejstva in da pri identifikaciji antracenskega olja (antracenska pasta) na podlagi njegovih sestavin v koncentraciji vsaj 0,1 % kot snovi, ki ima lastnosti PBT in vPvB, ni šlo za očitno napako,

               —

               sestavin ni treba z ločeno odločbo ECHA na podlagi za to izvedene poglobljene ocene posamično identificirati kot snovi, ki majo lastnosti PBT in vPvB,

               —

               člen 59(3) REACH in Priloga XV k tej uredbi nista bila kršena, ker informacije o nadomestnih snoveh niso bile navedene v Prilogi XV dokumentacije, in

               —

               načelo enakega obravnavanja ni bilo kršeno.

         Pritožnice zaradi navedenih razlogov trdijo, da je treba sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-96/10 razveljaviti in izpodbijano odločbo razglasiti za nično.

      (1)  Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES, UL L 396, str. 1.


title: Združeni zadevi T-15/12 in T-16/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 19. februarja 2013 – Provincie Groningen in drugi proti Komisiji ( „Ničnostna tožba — Državne pomoči — Program subvencij za pridobitev naravnih območij s ciljem varstva okolja — Sklep, s katerim je pomoč razglašena za združljivo z notranjim trgom — Neobstoj pravnega interesa — Nedopustnost“ )

text:
               13.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/26

         Sklep Splošnega sodišča z dne 19. februarja 2013 – Provincie Groningen in drugi proti Komisiji
   (Združeni zadevi T-15/12 in T-16/12) (1)

   (Ničnostna tožba - Državne pomoči - Program subvencij za pridobitev naravnih območij s ciljem varstva okolja - Sklep, s katerim je pomoč razglašena za združljivo z notranjim trgom - Neobstoj pravnega interesa - Nedopustnost)
   2013/C 108/67
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Provincie Groningen (Nizozemska) in 11 drugih tožečih strank, ki so navedene v prilogi k sklepu (zastopnika: P. Kuypers in N. van Nuland, odvetnika) (zadeva T-15/12); Stichting Het Groninger Landschap (Haren, Nizozemska) in 12 drugih tožečih strank, ki so navedene v prilogi k sklepu (zastopnika: P. Kuypers in N. van Nuland) (zadeva T-16/12)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: H. van Vliet in P. J. Loewenthal, agenta)

      Intervenientki v podporo tožečim strankam: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: T. Henze, K. Petersen in A. Wiedmann, agenti) in Kraljevina Nizozemska (zastopniki: C. Wissels, J. Langer in M. Bulterman, agenti)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2011) 4945 final z dne 13. julija 2011 o državni pomoči, ki jo je Nizozemska odobrila v obliki subvencij za pridobitev zemljišč s ciljem varstva okolja (N 308/2010 – Nizozemska).

      Izrek

               1.

               Tožbi se zavržeta kot nedopustni.

               2.

               Postopek s predlogi za intervencijo Landgoed Den Alerdinck II, Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters, Landgoed Welna in Heerlijkheid Mariënwaerdt se ustavi.

               3.

               Provincie Groningen, Provincie Friesland, Provincie Drenthe, Provincie Overijssel, Provincie Gelderland, Provincie Flevoland, Provincie Utrecht, Provincie Noord-Holland, Provincie Zuid-Holland, Provincie Zeeland, Provincie Noord-Brabant, Provincie Limburg, Stichting Het Groninger Landschap, It Fryske Gea, Stichting Het Drentse Landschap, Stichting Landschap Overijssel, Stichting Het Geldersch Landschap, Stichting Flevo-landschap, Stichting Het Utrechts Landschap, Stichting Landschap Noord-Holland, Stichting Het Zuid-Hollands Landschap, Stichting Het Zeeuwse Landschap, Stichting Het Noordbrabants Landschap, Stichting Het Limburgs Landschap in Vereniging tot behoud van Natuurmonumenten in Nederland nosijo svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               4.

               Zvezna republika Nemčija in Kraljevina Nizozemska nosita svoje stroške.

               5.

               Predlagatelji intervencije, Landgoed Den Alerdinck II, Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters, Landgoed Welna in Heerlijkheid Mariënwaerdt, nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 109, 14.4.2012.


title: Zadeva T-113/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. novembra 2010 – Španija proti Komisiji ( EKUJS — Janstveni oddelek — Odhodki, izključeni iz financiranja Skupnosti — Pomoči za pridelavo oljčnega olja — Pomoči, povezane s površino, na kateri se pridelujejo poljščine )

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. novembra 2010 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-113/08) (1)

   (EKUJS - Janstveni oddelek - Odhodki, izključeni iz financiranja Skupnosti - Pomoči za pridelavo oljčnega olja - Pomoči, povezane s površino, na kateri se pridelujejo poljščine)
   2011/C 13/44
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: M. Muñoz Pérez, zastopnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnik: F. Jimeno Fernández, zastopnik)

      Predmet

   Razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije z dne 20. decembra 2007 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) iz financiranja Skupnosti (UL L 18, str. 12) v delu, v katerem izključuje določene izdatke Španije v sektorjih oljčnega olja in poljščin.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 107, 26.4.2008.


20150731036616942015/C 270/323552011TC27020150817SL01SLINFO_JUDICIAL20150601262611Zadeva T-355/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 1. junija 2015 – Segovia Bonet/UUNT – IES (IES) („Znamka Skupnosti – Ugovor – Umik ugovora – Ustavitev postopka“)
 ---documentbreak--- C2702015SL2610120150601SL0032261261Sklep Splošnega sodišča z dne 1. junija 2015 – Segovia Bonet/UUNT – IES (IES)
   (Zadeva T-355/11) (
         1
      )
   „(„Znamka Skupnosti — Ugovor — Umik ugovora — Ustavitev postopka“)“2015/C 270/32Jezik postopka: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Jorge Segovia Bonet (Madrid, Španija) (zastopniki: sprva M. López Camba in J. L. Rivas Zurdo, nato J. L. Rivas Zurdo, E. Seijo Veiguela in I. Munilla Muñoz, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: IES Insurance Engineering Services Srl (Milano, Italija) (zastopniki: D. Caneva, G. Locurto in M. Lucchini, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 29. marca 2011 (zadeva R 749/2010-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med Jorgem Segoviajem Bonetom in družbo IES Insurance Engineering Services Srl.

      Izrek

            1.

            Postopek se ustavi.

            2.

            Tožeča stranka in intervenientka nosita svoje stroške in stroške, in sicer vsaka polovico, ki jih je priglasila tožena stranka.

      (
         1
      )	UL C 269, 10.9.2011.


title: Zadeva C-71/06: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne  7. februarja 2006

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/12

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 7. februarja 2006
   (Zadeva C-71/06)
   (2006/C 74/23)
   Jezik postopka: italijanščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa L. Visaggio, zastopnik, je dne 7. februarja 2006 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Italijanski republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Italijanska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2003/85/ES (1) z dne 29. septembra 2003 o ukrepih Skupnosti za obvladovanje slinavke in parkljevke, ki razveljavlja Direktivo 85/511/EGS (2) in odločbe 89/531/EGS (3) in 91/665/EGS (4) ter spreminja Direktivo 92/46/EGS (5), oziroma s tem, da teh predpisov ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 93(1) direktive 2003/85/ES;

               2.

               Italijanski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok, določen za uskladitev nacionalnega prava s to direktivo, se je iztekel 30. junija 2004.

      (1)  UL L 306, 22.11.2003, str. 1.

      (2)  UL L 315, 26.11.1985, str. 11.

      (3)  UL L 279, 28.9.1989, str. 32.

      (4)  UL L 368, 31.12.1991, str. 19.

      (5)  UL L 268, 14.09.1992, str. 1.


title: Zadeva F-103/05: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 23. aprila 2008 – Pickering proti Komisiji (Javni uslužbenci – Uradniki – Plačilo – Korekcijski faktorji – Prenos dela prejemkov izven države razporeditve – Pokojnine – Postopek z zamudno sodbo – Časovna veljavnost Poslovnika Sodišča prve stopnje – Plačilni listi – Ugovor nezakonitosti – Enako obravnavanje uradnikov – Načelo zaupanja v pravo, pridobljene pravice, načelo pravne varnosti in dolžnosti skrbnega ravnanja – Obveznost obrazložitve)

text:
               7.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/38

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 23. aprila 2008 – Pickering proti Komisiji
   (Zadeva F-103/05) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Plačilo - Korekcijski faktorji - Prenos dela prejemkov izven države razporeditve - Pokojnine - Postopek z zamudno sodbo - Časovna veljavnost Poslovnika Sodišča prve stopnje - Plačilni listi - Ugovor nezakonitosti - Enako obravnavanje uradnikov - Načelo zaupanja v pravo, pridobljene pravice, načelo pravne varnosti in dolžnosti skrbnega ravnanja - Obveznost obrazložitve)
   (2008/C 142/70)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Stephen Pickering (La Hulpe, Belgija) (zastopnik: N. Lhoëst, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Joris in D. Martin, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti plačilnih listov tožeče stranke za december 2004, januar in februar 2005 ter vseh naslednjih plačilnih listov, ker se v uporabljajo domnevno nezakonite določbe Uredbe št. 723/2004 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike glede prenosa dela plačila v matično državo uradnika (prej T-393/05).
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 10, 14.1.2006, str. 27 (zadeva najprej vpisana pri Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti pod opravilno številko T-393/05 in s sklepom z dne 15. decembra 2005 prenesena na Sodišče za uslužbence Evropske unije).


title: Zadeva T-596/13: Tožba, vložena 15. novembra 2013 – Emsibeth proti UUNT – Peek & Cloppenburg (Nael)

text:
               8.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 39/21

         Tožba, vložena 15. novembra 2013 – Emsibeth proti UUNT – Peek & Cloppenburg (Nael)
   (Zadeva T-596/13)
   2014/C 39/37
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Emsibeth SpA (Verona, Italija) (zastopnik: A. Arpaia, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Peek & Cloppenburg KG (Düsseldorf, Nemčija)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo; in

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „Nael“ za proizvode iz razreda 3 – prijava znamke Skupnosti št. 9 726 894

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Peek & Cloppenburg KG

      Navajana znamka ali znak: besedna znamka Skupnosti „Mc Neal“ za proizvode iz razreda 3

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za ugovore in zavrnitev zahteve za registracijo

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.