title: Zadeva T-127/12: Tožba, vložena 22. marca 2012 – Free proti UUNT – Noble Gaming (FREEVOLUTION TM)

text:
               9.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/23

         Tožba, vložena 22. marca 2012 – Free proti UUNT – Noble Gaming (FREEVOLUTION TM)
   (Zadeva T-127/12)
   2012/C 165/40
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Free (Pariz, Francija) (zastopnik: Y. Coursin, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Noble Gaming Ltd (Praga, Češka republika)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 13. decembra 2011 v zadevi R 2326/2010-2;

               —

               razsodi, da so navajane prejšnje znamke, še zlasti francoska besedna znamka FREE št.°1734391, podobne izpodbijani znamki „FREEVOLUTION TM“ v smislu člena 8(1)(b) in še toliko bolj v smislu člena 8(5) Uredbe št. 207/2009;

               —

               razsodi, da je treba zahtevo za registracijo izpodbijane znamke zavrniti na podlagi člena 8(1)(b) in še toliko bolj v smislu člena 8(5) Uredbe št. 207/2009; in

               —

               drugi stranki pred odborom za pritožbe naloži plačilo stroškov postopka, nastalih tako pred Splošnim sodiščem kot pred UUNT.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „FREEVOLUTION TM“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 41 in 42 – prijavljena znamka Skupnosti št. 8206443

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: francoska figurativna znamka „free LA LIBERTÉ N’A PAS DE PRIX“ št. 99785839 za proizvode in storitve iz razredov 9 in 38; francoska besedna znamka „FREE“ št. 1734391; francoska besedna znamka „FREE MOBILE“ št. 73536224 za proizvode iz razreda 9; firma „FREE“, ki se uporablja v gospodarskem prometu v Franciji; domena „FREE.FR“, ki se uporablja v gospodarskem prometu

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) in člena 8(5) Uredbe št. 207/2009, ker obstaja razlikovanje pri presoji podobnosti znakov v smislu vsakega od teh členov; kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009, ker glede nasprotujočih si znamk obstaja verjetnost zmede, ter kršitev člena 8(5) Uredbe št. 207/2009, ker med znamkama „FREE“ in „FREEVOLUTION TM“ obstaja takšna povezava, da bi obstoj izpodbijane znamke lahko povzročil škodo ugledni znamki „FREE“.


title: Zadeva T-126/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 11. septembra 2008 – Italija proti Komisiji

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/41

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 11. septembra 2008 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-126/06) (1)

   (2008/C 327/74)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 143, 17.6.2006.


title: Zadeva T-738/15: Tožba, vložena 18. decembra 2015 – Aurubis in drugi/Komisija

text:
               15.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 59/43

         Tožba, vložena 18. decembra 2015 – Aurubis in drugi/Komisija
   (Zadeva T-738/15)
   (2016/C 059/50)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Aurubis AG (Hamburg, Nemčija), Aurubis Stolberg GmbH & Co. KG (Stolberg, Nemčija), Covestro Deutschland AG (Leverkusen, Nemčija), Dow Olefinverbund GmbH (Schkopau, Nemčija), Rheinkalk GmbH (Wülfrath, Nemčija), Siltronic AG (München, Nemčija), Vestolit GmbH (Marl, Nemčija) in Wacker Chemie AG (München) (zastopnika: C. Arhold in N. Wimmer, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               člen 3(1) izpodbijanega sklepa Komisije razglasi za ničen

                           —

                           v delu, v katerem je v njem določeno, da energetsko intenzivnim uporabnikom dodeljena znižanja dodatne dajatve za podporo za električno energijo iz obnovljivih virov (dodatna dajatev EEG) v letih 2013 in 2014 („Besondere Ausgleichsregelung“, v nadaljevanju: BesAR) pomenijo državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU ali,

                           —

                           podredno, v delu, v katerem je v njem določeno, da BesAR v nasprotju s členom 108(3) PDEU pomenijo nezakonito izvedeno državno pomoč;

               —

               člene 6, 7 in 8 izpodbijanega sklepa za nične razglasi v delu, v katerem se v njih zahteva zagotovitev vračila pomoči, in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tožečih strank.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   S to tožbo tožeče stranke predlagajo razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije (EU) 2015/1585 z dne 25. novembra 2014 o shemi pomoči SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) (ki jo je Nemčija izvajala za podporo za električno energijo iz obnovljivih virov in energetsko intenzivne uporabnike) (notificirano pod dokumentarno številko C(2014) 8786) (1).
   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU

                           —

                           Tožeče stranke trdijo da BesAR že zato, ker ni bilo nikakršnega prenosa državnih sredstev, ni državna pomoč v smislu člena 107(1) PDEU. Poleg tega naj energetsko intenzivnim uporabnikom ne bi dajala nobene selektivne gospodarske prednosti.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 108 PDEU

                           —

                           Komisija naj bi z (delno) zahtevo za zagotovitev vrnitve državne pomoči kršila člen 108 PDEU, saj naj bi bilo zakon EEG iz leta 2012, če sploh, mogoče kvečjemu opredeliti za obstoječo pomoč, ne pa za novo, nezakonito izvedeno pomoč.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev načela varstva zaupanja v pravo

                           —

                           Tožeče stranke trdijo, da je zahteva za zagotovitev vračila domnevno nezakonito dodeljenih pomoči v nasprotju z zaupanjem tožečih strank v zakonitost nacionalne ureditve, ki naj bi zlasti temeljilo na sklepu Komisije v zvezi z zakonom EEG iz leta 2000.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 108(1) PDEU v povezavi s členom 18 Poslovnika

                           —

                           Tožeče stranke v okviru četrtega tožbenega razloga navajajo, da Komisija Zvezni republiki Nemčiji pred začetkom formalnega postopka preiskave ni predlagala nobenih ustreznih ukrepov.

      (1)  UL L 250, str. 122.


title: Zadeva C-97/17: Tožba, vložena 24. februarja 2017 – Evropska komisija/Republika Bolgarija

text:
               18.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/17

         Tožba, vložena 24. februarja 2017 – Evropska komisija/Republika Bolgarija
   (Zadeva C-97/17)
   (2017/C 121/25)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Mihaylova, C. Hermes)

      Tožena stranka: Republika Bolgarija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da s tem, da področja „Rila“, ki je pomembno za ohranjanje ptic, ni v celoti razvrstila kot posebno varstveno območje, Republika Bolgarija ni razglasila ozemelj, ki so glede na število in velikost najprimernejša, kot posebna območja varstva za ohranjanje vrst ptic, navedenih v Prilogi I k Direktivi 2009/147/ES (1) o ohranjanju prosto živečih ptic, in tako ni izpolnila obveznosti iz člena 4(1) te direktive;

               —

               Republiki Bolgariji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V tej zadevi gre za ohranitev velikega števila ptičjih vrst iz Priloge I k direktivi o pticah in njihovih habitatih na področju pogorja Rila, na jugozahodu Bolgarije. Področje „Rila“, ki je pomembno za varstvo ptic, je eno od najpomembnejših področij v Bolgariji in v Evropski uniji, za ohranitev več kot 130 vrst ptic gnezdilk. Na evropski ravni je z vidika ohranjanja narave pomembnih 41 vrst, med katerimi je ena ogrožena po vsem svetu.
   V skladu s členom 4(1) direktive o varstvu ptic so vrste iz Priloge I predmet posebnih ukrepov za ohranitev njihovih habitatov, da se zagotovi preživetje in razmnoževanje teh vrst na njihovem območju razširjenosti. Člen 4(1) dalje določa, da države članice razvrstijo zlasti ozemlja, ki so glede na število in velikost najprimernejša, kot posebna območja varstva za ohranjanje teh vrst.
   Po mnenju Komisije bi morala Republika Bolgarija področje „Rila“, ki je pomembno za zaščito ptic, v celoti razvrstiti kot posebno ohranitveno območje, vendar do sedaj tega ni storila. Komisija predlaga dokaze v zvezi s pomenom področja „Rila“, ki ni bilo razvrščeno, za varstvo ptic.

      (1)  Direktiva 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o ohranjanju prosto živečih ptic (UL L 20, 2010, str. 7).


title: Zadeva C-132/12 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 27. februarja 2014 – Stichting Woonpunt, Stichting Havensteder, nekdanja Stichting Com.wonen, Woningstichting Haag Wonen, Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl proti Evropski komisiji (Pritožba — Državne pomoči — Sheme pomoči, ki so bile dodeljene zadrugam za socialna stanovanja — Odločba o združljivosti — Zaveze, ki jih sprejmejo nacionalni organi, da bi se uskladili s pravom Unije — Člen 263, četrti odstavek, PDEU — Ničnostna tožba — Pogoji dopustnosti — Pravni interes — Procesno upravičenje — Upravičenci, ki so predmet posamičnega in neposrednega nanašanja — Pojem „zaprt krog“ )

text:
               14.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/3

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 27. februarja 2014 – Stichting Woonpunt, Stichting Havensteder, nekdanja Stichting Com.wonen, Woningstichting Haag Wonen, Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-132/12 P) (1)

   ((Pritožba - Državne pomoči - Sheme pomoči, ki so bile dodeljene zadrugam za socialna stanovanja - Odločba o združljivosti - Zaveze, ki jih sprejmejo nacionalni organi, da bi se uskladili s pravom Unije - Člen 263, četrti odstavek, PDEU - Ničnostna tožba - Pogoji dopustnosti - Pravni interes - Procesno upravičenje - Upravičenci, ki so predmet posamičnega in neposrednega nanašanja - Pojem „zaprt krog“))
   2014/C 112/04
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Pritožnice: Stichting Woonpunt, Stichting Havensteder, anciennement Stichting Com.wonen, Woningstichting Haag Wonen, Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl (zastopnika: P. Glazener in E. Henny, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: H. van Vliet, S. Noë in S. Thomas, agenti)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 16. decembra 2011 v zadevi Stichting Woonpunt in drugi proti Komisiji (T-203/10), s katerim je Splošno sodišče kot nedopusten zavrglo predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2009) 9963 konč. z dne 15. decembra 2009 o državnih pomočeh E 2/2005 in N 642/2009 – Nizozemska – Obstoječa in posebna projektna pomoč stanovanjskim zadrugam

      Izrek

               1.

               Sklep Splošnega sodišča Evropske unije z dne 16. decembra 2011 v zadevi Stichting Woonpunt in drugi proti Komisiji (T-203/10), se razveljavi v delu, v katerem je bila ničnostna tožba zadrug za socialna stanovanja Stichting Woonpunt, Stichting Havensteder, Woningstichting Haag Wonen in Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl zoper Odločbo Evropske komisije C(2009) 9963 final z dne 15. decembra 2009 o državnih pomočeh E 2/2005 in N 642/2009 – Nizozemska – obstoječa in posebna projektna pomoč stanovanjskim zadrugam, razglašena za nedopustno v delu, v katerem zadeva pomoč E 2/2005.

               2.

               Pritožba se v preostalem zavrne.

               3.

               Ničnostna tožba zadruge za socialna stanovanja Stichting Woonpunt in drugih iz točke 1 tega izreka je dopustna.

               4.

               Zadeva se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije, ki naj razsodi o utemeljenosti ničnostne tožbe iz točke 1 tega izreka.

               5.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 138, 12.5.2012.


title: Zadeva F-58/10: Tožba, vložena 16. julija 2010 – Allgeier proti FRA

text:
               25.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/27

         Tožba, vložena 16. julija 2010 – Allgeier proti FRA
   (Zadeva F-58/10)
   ()
   2010/C 260/37
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Timo Allgeier (Dunaj, Avstrija) (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

      Tožena stranka: Agencija Evropske unije za temeljne pravice

      Predmet in opis spora

   Prvič, razglasitev ničnosti odločbe tožene stranke, v kateri je odločila, da ne bo nadaljevala postopka v zvezi s pritožbo, ki jo je vložila tožeča stranka. Drugič, ugotovitev, da so tožečo stranko njeni nadrejeni nadlegovali, ter povračilo premoženjske in nepremoženjske škode.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Agencije za temeljne pravice z dne 16. oktobra 2009, s katero je bil zahtevek T. Allgeiera zavrnjen, ker ni bilo ugotovljeno, da je bil žrtev nadlegovanja, ki sta ga izvajala gospoda M. in A., naj se razglasi za nično in, če je treba, razglasitev ničnosti odločbe z dne 6. aprila 2010, s katero je bila pritožba zavrnjena.

               —

               ugotovi naj se, da je bil žrtev nadlegovanja, ki sta ga izvajala gospoda M. in A., ter sprejmejo naj se potrebni disciplinski ukrepi; ali, podredno, (i) začne naj se nova pravična, neodvisna in nepristranska upravna preiskava s skupino strokovnjakov, ki jo bodo vodili, in (ii) sprejmejo naj se potrebni ukrepi za pravično preiskavo brez morebitnih pritiskov in motenj;

               —

               plača naj se odškodnina za premoženjsko škodo, nastalo tožeči stranki, in sicer približno 71 823,23 EUR;

               —

               odobri naj se 85 000 EUR kot odškodnina za nepremoženjsko škodo, ki je nastala s tem, kako je bil voden postopek in kako je bila sprejeta odločba;

               —

               Agenciji za temeljne pravice naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-198/06: Tožba, vložena  2. maja 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               15.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/15

         Tožba, vložena 2. maja 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-198/06)
   (2006/C 165/27)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Alcover San Pedro in F. Simonetti, zastopnika)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni izdelalo ali, v vsakem primeru, da ni predložilo poročila iz člena 9 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 1999/94/ES z dne 13. decembra 1999 o informacijah o ekonomičnosti porabe goriva in emisijah CO2, ki so na voljo potrošnikom v zvezi s trženjem novih osebnih vozil (1), ni izpolnilo obveznosti iz člena 9 navedne direktive.

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Veliko vojvodstvo Luksemburg je bilo dolžno predložiti Komisiji, najkasneje do 31. decembra 2003, poročilo o učinkovitosti določb te direktive, ki zajema obdobje od 18. januarja 2001 do 31. decembra 2002.

      (1)  UL 2000 L 12, str. 16.


title: Zadeva C-143/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 26. marca 2015 – G.E. Security BV proti Staatssecretaris van Financiën

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 26. marca 2015 – G.E. Security BV proti Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-143/15)
   (2015/C 198/27)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagateljica kasacijske pritožbe: G.E. Security BV

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Staatssecretaris van Financiën

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba tarifne številke 8517, 8521, 8531 in 8543 KN razlagati tako, da je treba pod eno od teh številk uvrstiti izdelek, kot je video multiplekser, ki je bil razvit, da bi bil sestavni del sistema, ki lahko analizira slike in zvoke priključenih kamer in alarmnih senzorjev in na željo posname, shrani, obdela in reproducira na priključenem zaslonu slike in zvoke in/ali na podlagi ustreznih slik ali zvokov pošlje opozorilni signal v obliki e-sporočila enemu nanj priključenemu uporabniku ali več in/ali lahko sproži aparate, ki dajejo zvočne ali svetlobne signale?


title: Zadeva F-36/11: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 28. marca 2012 – BD proti Komisiji (Javni uslužbenci — Pogodbeni uslužbenci — Nepodaljšanje pogodbe — Člen 11a Kadrovskih predpisov — Nasprotje interesov — Zaupno razmerje — Člen 12b Kadrovskih predpisov — Zunanja dejavnost — Domneva nedolžnosti)

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/27

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 28. marca 2012 – BD proti Komisiji
   (Zadeva F-36/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenci - Nepodaljšanje pogodbe - Člen 11a Kadrovskih predpisov - Nasprotje interesov - Zaupno razmerje - Člen 12b Kadrovskih predpisov - Zunanja dejavnost - Domneva nedolžnosti)
   2012/C 138/57
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: BD (Etterbeek, Belgija) (zastopnika: T. Bontinck in S. Woog, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Berscheid in J. Baquero Cruz, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o nepodaljšanju pogodbe tožeče stranke po njenem izteku in posledično za vrnitev na njeno delovno mesto 1. novembra 2010.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               BD se naloži plačilo svojih stroškov in stroškov Komisije.

      (1)  UL C 179, 18.6.2011, str 22.


title: Izbris zadeve C-47/04

text:
               25.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/10

         Izbris zadeve C-47/04 (1)

   (2005/C 155/20)

      (Jezik postopka: francoščina)

   S sklepom z dne 14. februarja 2005 je predsednik Sodišča Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. C-47/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki.

      (1)  UL C 71, 20.3.2004.


title: Zadeva F-99/12: Tožba, vložena 18. septembra 2012 – ZZ proti Odboru regij

text:
               10.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/24

         Tožba, vložena 18. septembra 2012 – ZZ proti Odboru regij
   (Zadeva F-99/12)
   2012/C 343/42
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: L. Levi, A. Blot, odvetnika)

      Tožena stranka: Odbor regij

      Predmet in opis spora

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Odbora regij, s katero je bila zavrnjena prošnja tožeče stranke, da se izračun njenih pokojninskih pravic ne opravi na podlagi nove SDI.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe Odbora regij z dne 1. decembra 2011, s katero je zavrnil prošnjo tožeče stranke z dne 13. julija 2011, kakor je bila dopolnjena 16. avgusta 2011;

               —

               po potrebi, razglasitev ničnosti odločbe z dne 8. junija 2012, s katero je bila izrecno zavrnjena pritožba tožeče stranke z dne 10. februarja 2012;

               —

               podredno, priznanje utrpljene nepremoženjske škode in naložitev tožeči stranki plačilo zneska, ocenjenega na 20 000 EUR;

               —

               naložitev Odboru regij plačilo stroškov.


title: Zadeva C-81/06: Sklep predsednika Sodišča z dne 31. avgusta 2006 — Komisija evropskih skupnosti/Italijanska republika

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/37

         Sklep predsednika Sodišča z dne 31. avgusta 2006 — Komisija evropskih skupnosti/Italijanska republika
   (Zadeva C-81/06) (1)

   (2006/C 294/73)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 86, 8.4.2006.


title: Zadeva C-295/15 P: Pritožba, ki jo je 12. junija 2015 vložila Matratzen Concord GmbH zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 16. aprila 2015 v zadevi T-258/13, Matratzen Concord/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               14.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 302/17

         Pritožba, ki jo je 12. junija 2015 vložila Matratzen Concord GmbH zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 16. aprila 2015 v zadevi T-258/13, Matratzen Concord/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-295/15 P)
   (2015/C 302/22)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Matratzen Concord GmbH (zastopnik: I. Selting, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), KBT & Co. Ernst Kruchen agenzia commerciale sociétá in accomandita

      Predloga

   Pritožnica predlaga, naj se:

               —

               odločba šestega senata Splošnega sodišča z dne 16.04.2015 v zadevi T-258/13, ki se nanaša na izbris znamke Skupnosti 281 86 80 „Arktis“ razveljavi, ker se ni resno in dejansko uporabljala.

               —

               nasprotni stranki v postopku s pritožbo naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški, ki so nastali med postopkom.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica Splošnemu sodišču očita, da je pri sprejetju odločbe napačno uporabilo pravo:
   Splošno sodišče naj bi podatke o prodaji družbe Breiding napačno upoštevalo v korist sporne znamke. Izdelki, ki jih je družba Breiding prodala v spornem obdobju od leta 2006 do leta 2009 se naj ne bi smeli upoštevati.
   Pri presoji resne in dejanske uporabe naj Splošno sodišče napačno ne bi upoštevalo blaga, označenega z „Arktis“, ampak z „Arktis Line“ in naj bi menilo, da je dodatna beseda „Line“ izključno opisna.
   Poleg tega naj bi Splošno sodišče zlorabilo svoja pooblastila s tem, da je izhajalo iz resne in dejanske uporabe sporne znamke, čeprav je bila transakcija z blagom imetnika znamke izredno majhna.
   Nazadnje naj Splošno sodišče ne bi upoštevalo dejstva, da je resna in dejanska uporaba za „posteljni proizvodi“ in „posteljna pregrinjala“ vprašljiva. Imetnik znamke pa naj bi predložil le dokaze za uporabo znamke za „posteljna pregrinjala“, ne pa za druge posteljne proizvode, kot so vzglavniki in vzmetnice. Tako bi bilo iz znamke izbrisati vsaj „posteljne proizvode“.


title: Zadeva C-149/07: Sklep predsednika Sodišča z dne 28. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Poljski

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/35

         Sklep predsednika Sodišča z dne 28. septembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-149/07) (1)

   (2007/C 297/69)

      Jezik postopka: poljščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 129, 9.6.2007.


title: Zadeva C-255/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Københavns Byret (Danska) 2. maja 2016 – Anklagemyndigheden/Bent Falbert, Poul Madsen, JP/Politikens Hus A/S

text:
               11.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Københavns Byret (Danska) 2. maja 2016 – Anklagemyndigheden/Bent Falbert, Poul Madsen, JP/Politikens Hus A/S
   (Zadeva C-255/16)
   (2016/C 251/18)
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Københavns Byret

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Anklagemyndigheden (državni tožilec)

      Obdolženci: Bent Falbert, Poul Madsen, JP/Politikens Hus A/S

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali gre v tej zadevi za predpis, ki ga je treba sporočiti na podlagi člena 8(1) v zvezi s členom 1, prvi odstavek, točke 2, 5 in 11, Direktive 98/34/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov, kakor je bila spremenjena z Direktivo 98/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. julija 1998 o spremembi Direktive 98/34/ES o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov, če se predpostavi, da:

               (a)

               je v postopku sprejemanja zakon o spremembah, s katerim se bo spremenil zakon o nekaterih igrah na srečo, loterijah in stavah (lov om visse spil, lotterier og væddemål), na podlagi katerega je treba uvesti določbo o kaznovanju med drugim vsakogar, ki naklepoma ali iz zavestne malomarnosti „na Danskem ponuja igre na srečo, loterije ali stave brez dovoljenja iz člena 1“, in vsakogar, ki naklepoma ali iz zavestne malomarnosti „oglašuje igre na srečo, loterije ali stave, ki ne spadajo v okvir dovoljenja iz člena 1“, in

               (b)

               je iz pripomb na predlog zakona o spremembah razvidno, da je namen zgoraj navedenih kazenskih določb pojasniti ali uvesti prepoved spletnih iger na srečo, ki jih ponujajo družbe izven Danske in ki neposredno ciljajo na danski trg, delno s prepovedjo oglaševanja med drugim spletnih iger na srečo, ki jih ponujajo družbe, ki prirejajo igre na srečo, izven Danske, saj je v teh pripombah navedeno, da so na podlagi predpisov, ki so veljali pred spremembami, ukrepi o igrah na srečo nedvomno nezakoniti, če družba, ki prireja igre na srečo izven Danske, uporabi prodajne kanale, prek katerih se naprava za igre na srečo dejansko fizično proda znotraj meja Danske. Ker pa obstaja dvom o tem, ali v okvir te določbe spadajo tudi igre na srečo, ki so namenjene igralcem na Danskem, fizično pa se dejansko nahajajo izven Danske, je treba pojasniti, ali so s to določbo zajete te oblike iger na srečo. Iz pripomb je razvidno tudi, da se predlaga uvedba prepovedi oglaševanja iger na srečo, loterij in stav, za katere ni izdano dovoljenje na podlagi tega zakona, in da je sprememba v skladu s sedanjo prepovedjo iz člena 12(3) zakona o stavah na konjskih dirkah (hestevæddeløbsloven), pomeni pa pojasnilo o členu 10(4) [zdaj razveljavljenega] zakona o stavah in loterijah (Tips- og lottoloven). V pripombah je dalje navedeno, da je namen prepovedi zavarovati ponudnike iger na srečo, ki imajo dovoljenje danskih organov, pred konkurenco družb, ki takega dovoljenja nimajo in ki zato ne morejo zakonito ponujati ali posredovati iger na srečo na Danskem.

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 20, str. 337.


title: Zadeva T-272/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 9. junija 2015 – P-D-Glasseiden in drugi/Komisija (Državne pomoči — Ukrepi, ki jih je Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in podjetjem z veliko porabo električne energije — Sklep o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU — Sprejetje končnega sklepa po vložitvi tožbe — Ustavitev postopka)

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/62

         Sklep Splošnega sodišča z dne 9. junija 2015 – P-D-Glasseiden in drugi/Komisija
   (Zadeva T-272/14) (1)

   ((Državne pomoči - Ukrepi, ki jih je Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in podjetjem z veliko porabo električne energije - Sklep o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU - Sprejetje končnega sklepa po vložitvi tožbe - Ustavitev postopka))
   (2015/C 294/75)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: P-D Glasseiden GmbH Oschatz (Oschatz, Nemčija); P-D Interglas Technologies GmbH (Erbach, Nemčija); P-D Industriegesellschaft mbH (Wilsdruff, Allemagne), in Glashütte Freital GmbH (Freital, Nemčija) (zastopnika: H. Janssen in G.-R. Engel, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: T. Maxian Rusche in R. Sauer, zastopnika, skupaj z A. Lukejem in C. Maurerjem, odvetnikoma)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije C (2013) 4424 final z dne 18. decembra 2013 o začetku postopka iz člena 108(2) PDEU zaradi ukrepov, ki jih je Zvezna republika Nemčija sprejela v podporo električni energiji iz obnovljivih virov in velikim porabnikom električne energije (državna pomoč SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)).

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Postopek v zvezi s predlogom za intervencijo, ki ga je vložil nadzorni organ EFTA, se ustavi.

               3.

               Družbe P-D Glasseiden GmbH Oschatz, P-D Interglas Technologies GmbH, P-D Industriegesellschaft mbH in Glashütte Freital GmbH nosijo svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               4.

               Nadzorni organ EFTA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 223, 14.7.2014.


title: Zadeva C-330/15 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 28. julija 2016 – Johannes Tomana in drugi/Svet Evropske unije, Evropska komisija, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (Pritožba — Omejevalni ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom iz vlade Zimbabveja ali ki so z njimi povezani — Seznam oseb, skupin in subjektov, za katere se uporablja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov — Vključitev imen pritožnic)

text:
               26.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 350/10

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 28. julija 2016 – Johannes Tomana in drugi/Svet Evropske unije, Evropska komisija, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-330/15 P) (1)

   ((Pritožba - Omejevalni ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom iz vlade Zimbabveja ali ki so z njimi povezani - Seznam oseb, skupin in subjektov, za katere se uporablja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Vključitev imen pritožnic))
   (2016/C 350/12)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnice: Johannes Tomana in drugi (zastopniki: M. O'Kane, solicitor, M. Lester in Z. Al-Rikabi, barristers)

      Druge stranke v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: B. Driessen in A. Vitro, agenta), Evropska komisija (zastopniki: E. Georgieva, M. Konstantinidis in T. Scharf, agenti), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: M. Holt, agent, skupaj s S. Leejem, barristerjem)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Johannes Tomana in 120 drugih pritožnic, katerih imena so navedena na seznamu, priloženem k tej sodbi, nosijo svoje stroške in stroške, ki so jih priglasili Svet Evropske unije in Evropska komisija.

               3.

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 302, 14.9.2015.


title: Zadeva C-181/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji, vložena dne 22. aprila 2005

text:
               9.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/7

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji, vložena dne 22. aprila 2005
   (Zadeva C-181/05)
   (2005/C 171/13)
   Jezik postopka: nemščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata U. Wölker in M. Konstantinidis, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 22. aprila 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Zvezni republiki Nemčiji.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je Zvezna republika Nemčija kršila svoje obveznosti iz členov 3(4), 5(4) in 4(2)(A) Direktive 2000/53/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. septembra 2000 o izrabljenih vozilih s tem, da teh predpisov ni pravilno prenesla v nemški pravni red.

               —

               Zvezni republiki Nemčiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Člen 1(3), prvi stavek Altfahrzeug-Verordnung der Bundesrepublik Deutschland (uredba Zvezne republike Nemčije o izrabljenih vozilih) je v nasprotju z določbami Direktive 2000/53/ES, saj velja člen 3(1) navedene Direktive — v povezavi s členom 2 št. 1 –za vsa vozila kategorij M1 ali N1 in tudi za vozila za posebne namene. Predpisi nemške Altfahrzeug-Verordnung (uredba o izrabljenih vozilih) nasprotno veljajo za vozila za posebne namene samo do dopustne skupne teže 3,5 ton. Po členu 3(4) Direktive so vozila za posebne namene izvzeta iz predpisov o ponovni uporabi in predelavi, ne pa tudi iz prepovedi uporabe določenih surovin in sestavnih delov za vozila. Treba je odgovoriti [navesti], da so po navedenih predpisih nedvomno značilnosti končnega proizvoda tiste, ki določajo področje uporabe; če torej vozilo za posebne namene po prilagoditvi izpolnjuje značilnosti kategorije M1, se brezpogojno uvršča v področje uporabe Direktive 2000/53. Omejitev učinka glede na skupno težo je v nasprotju z Direktivo.
   Člen 1(3), tretji stavek nemške AltfahrzeugV (uredba o izrabljenih vozilih) določa, da prepoved uporabe določenih surovin in sestavnih delov za vozila ne velja za „armature, sestavne dele in ostale dele opreme, ki se zahtevajo za posebne namene“. Te izjeme Direktiva ne vsebuje, saj njena zadevna določba velja za vse sestavne dele in surovine, katerih glavni namen je raba v vozilih, ki so zajeta v Direktivi, vključno s sestavnimi deli in surovinami, ki se zahtevajo za posebne namene.
   Po členu 3(4) AltfahrzeugV (uredba o izrabljenih vozilih) načelo brezplačnega zbiranja ne velja, če izrabljeno vozilo ni ali ni bilo zadnjikrat homologirano po predpisih nemškega homologacijskega postopka, če je bilo izrabljeno vozilo po določbah nemškega homologacijskega postopka pred opustitvijo[ukinitvijo] homologirano za manj kot mesec dni, če vozilo ni bilo predano, ali če gre pri izrabljenem vozilu za vozilo kategorije M1 ali N1, ki ni bilo proizvedeno in odobreno serijsko in v enostopenjskem postopku. Teh izjem Direktiva ne vsebuje.
   Člen 8(2) AltfahrzeugV (uredba o izrabljenih vozilih) omejuje prepoved uporabe določenih surovin in sestavnih delov za vozila po členu 4(2)(a) Direktive na vozila, ki so bila dana v promet po 1. juliju 2003, kot tudi na surovine in sestavne dele za ta vozila. Ker pa prepoved uporabe določenih surovin in sestavnih delov za vozila po Direktivi velja za vse surovine in sestavne dele, ki so bili dani v promet po 1. juliju 2003, je ta določba nemške AltfahrzeugV (uredba o izrabljenih vozilih) v nasprotju z Direktivo. Dejstvo, da so bile z Odločbami 2002/525 in 5006/63 določene nadaljnje izjeme od tistih, ki so bile za nadomestne dele najprej predvidene v Prilogi II Direktive, ne bi mogla upravičiti drugačne razlage člena 4(2)(a) Direktive, saj se je potreba po teh izjemah pokazala šele po sprejetju Direktive. Zgoraj prikazan konflikt nemške ureditve se ponovno pojavi, ko se iztečejo roki, določeni za izjeme. Cilji Direktiv — zmanjšanje obremenitev okolja, ki jih povzročajo izrabljena vozila in preprečevanje odpadkov kolikor je le mogoče — se lahko najbolje dosežejo s kar najstrožjo razlago člena 4(2)(a).

      (1)  UL L 269, str. 34.


title: Zadeva T-179/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 3. maja 2016 – Lions Gate Entertainment/EUIPO (DIRTY DANCING)

text:
               20.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 222/35

         Sklep Splošnega sodišča z dne 3. maja 2016 – Lions Gate Entertainment/EUIPO (DIRTY DANCING)
   (Zadeva T-179/15) (1)

   (2016/C 222/45)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 190, 8.6.2015.


title: Zadeva C-345/04: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. februarja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof — Nemčija) — Centro Equestre da Leziria Grande Lda proti Bundesamt für Finanzen (Svoboda opravljanja storitev — Davčna zakonodaja — Davek od dohodkov pravnih oseb — Jahalne predstave in vaje, ki jih v državi članici organizira družba, ki ima sedež v drugi državi članici — Upoštevanje poslovnih stroškov — Pogoji — Neposredna gospodarska povezava s prihodki, pridobljenimi v državi, kjer se dejavnost opravlja)

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/3

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. februarja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof — Nemčija) — Centro Equestre da Leziria Grande Lda proti Bundesamt für Finanzen
   (Zadeva C-345/04) (1)

   (Svoboda opravljanja storitev - Davčna zakonodaja - Davek od dohodkov pravnih oseb - Jahalne predstave in vaje, ki jih v državi članici organizira družba, ki ima sedež v drugi državi članici - Upoštevanje poslovnih stroškov - Pogoji - Neposredna gospodarska povezava s prihodki, pridobljenimi v državi, kjer se dejavnost opravlja)
   (2007/C 82/05)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesfinanzhof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Centro Equestre da Leziria Grande Lda

      Tožena stranka: Bundesamt für Finanzen
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Bundesfinanzhof — Združljivost nacionalne zakonodaje s členom 59 Pogodbe ES (po spremembi postal člen 49 ES) na področju davka od dohodkov nerezidentov, ki določa vračilo davka le v primeru, ko so poslovni stroški, ki so neposredno gospodarsko povezani s temi prihodki, višji od polovice prihodkov.
   Izrek
   Člen 59 Pogodbe ES (po spremembi postal člen 49 ES) ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, kot je ta, ki se obravnava v postopku v glavni stvari, če le-ta pogojuje povračilo pri viru odtegnjenega davka od dohodkov pravnih oseb na prihodke, ki jih je pridobil davčni zavezanec, ki je delno davčno zavezan, s tem, da so poslovni stroški, za katere ta davčni zavezanec zahteva, da se v ta namen upoštevajo, neposredno gospodarsko povezani s prihodki, pridobljenimi v okviru dejavnosti, ki se opravlja na ozemlju zadevne države članice, zato ker se kot taki štejejo vsi stroški, ki so nerazdružljivi od te dejavnosti, ne glede na kraj ali čas, v katerem so ti stroški prikazani. Vendar pa ta člen nasprotuje taki nacionalni zakonodaji, če le-ta povračilo tega davka temu davčnemu zavezancu pogojuje s tem, da so ti isti poslovni stroški višji od polovice teh prihodkov.

      (1)  UL C 273, 6.11.2004.


title: Zadeva C-104/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španija) 19. marca 2009 — Pedro Manuel Roca Álvarez proti Sesa Start España E.T.T. S.A.

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španija) 19. marca 2009 — Pedro Manuel Roca Álvarez proti Sesa Start España E.T.T. S.A.
   (Zadeva C-104/09)
   2009/C 141/40
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Pedro Manuel Roca Álvarez

      Tožena stranka: Sesa Start España E.T.T. S.A.

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je nacionalni zakon (v tem primeru člen 37(4) statuta delavcev), v skladu s katerim imajo samo matere, ki so zaposlene pri delodajalcu, pravico do plačanega odmora za dojenje, ki se lahko izrabi v obliki skrajšanja delovnega dne za pol ure ali odsotnosti z dela za eno uro, ki jo je mogoče razdeliti na dva dela, pri čemer je ta odmor prostovoljen, plačan s strani delodajalca in traja, dokler otrok ne dopolni devet mesecev, ta pravica pa, nasprotno, ni priznana očetom, ki so zaposleni pri delodajalcu, v nasprotju z načelom enakega obravnavanja, v skladu s katerim je prepovedana vsakršna diskriminacija zaradi spola in ki je določeno v členu 13 ES, Direktivi Sveta 76/207/EGS z dne 9. februarja 1976 o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev (1) in Direktivi 2002/73/ES o spremembi Direktive Sveta 76/207/EGS (2)?

      (1)  UL L 39, str. 40.

      (2)  UL L 269, str. 15.


title: Zadeva F-102/15: Tožba, vložena 9. julija 2015 – ZZ/EESO

text:
               14.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 302/70

         Tožba, vložena 9. julija 2015 – ZZ/EESO
   (Zadeva F-102/15)
   (2015/C 302/87)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: L. Levi in A. Tymen, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti sklepov CESE o zavrnitvi zahteve za dostop do dokumentov, ki jo je vložila tožeča stranka, in povračila nepremoženjske škode, ki naj bi jo ta utrpela.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti sklepov z dne 10. septembra 2014 in 19. novembra 2014 o zavrnitvi zahteve za dostop do dokumentov, ki jo je tožeča stranka vložila 12. junija 2014 in ki je bila dopolnjena z zahtevami z dne 23. septembra, 20 in 30. oktobra 2014;

               —

               razglasitev ničnosti sklepa z dne 27. marca 2015, prejetega 31. marca 2015, o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke z dne 1. decembra 2014;

               —

               naložitev odškodnine za nepremoženjsko škodo tožeče stranke, ocenjeno na 10  000 EUR;

               —

               naložitev plačila vseh stroškov EESO.


title: Zadeva C-26/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof te Leeuwarden (Nizozemska) 18. januarja 2012 – fiscale eenheid PPG Holdings BV cs proti Inspecteur van de Belastingdienst/Noord/kantoor Groningen

text:
               31.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof te Leeuwarden (Nizozemska) 18. januarja 2012 – fiscale eenheid PPG Holdings BV cs proti Inspecteur van de Belastingdienst/Noord/kantoor Groningen
   (Zadeva C-26/12)
   2012/C 98/24
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Gerechtshof te Leeuwarden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: fiscale eenheid PPG Holdings BV cs

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Inspecteur van de Belastingdienst/Noord/kantoor Groningen

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali sme davčni zavezanec, ki je v skladu s predpisi nacionalnega pokojninskega prava ustanovil samostojen pokojninski sklad, da bi zagotovil pokojnine svojim sedanjim in nekdanjim delavcem, ki so vključeni v ta sklad, v skladu s členom 17 Direktive 77/388 (1) (člena 168 in 169 Direktive 2006/112 (2)) odbiti davek od storitev, ki jih nekdo drug opravlja zanj v okviru izvedbe pokojninskega zavarovanja in poslovanja pokojninskega sklada?

               2.

               Ali je treba pokojninski sklad, ki je bil ustanovljen s ciljem, da ob najmanjših stroških zagotovi izplačilo pokojnine imetniku deleža v pokojninskem skladu, in v katerega so imetniki deleža vložili in naložili svoj kapital ali je bil ta kapital vložen in naložen v njihovem imenu, pri čemer se izplačujejo donosi, šteti za „poseben investicijski sklad“ v smislu člena 13(B)[(d)], točka 6, Direktive 77/388 (člen 135(1)(g) Direktive 2006/112)?

      (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23).

      (2)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva C-349/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Castellón (Španija) 10. julija 2015 – Banco Popular Español S.A./Elena Lucaciu in Cristian Laurentiu Lucaciu

text:
               14.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 302/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Castellón (Španija) 10. julija 2015 – Banco Popular Español S.A./Elena Lucaciu in Cristian Laurentiu Lucaciu
   (Zadeva C-349/15)
   (2015/C 302/29)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Audiencia Provincial de Castellón

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Banco Popular Español S.A.

      Toženi stranki: Elena Lucaciu in Cristian Laurentiu Lucaciu

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je časovna omejitev učinkov ničnosti pogodbenega pogoja, ki je bil zaradi nepoštenosti razglašen za ničnega, združljiva s členoma 6(1) in 7(1) Direktive 93/13/EGS (1)?

               2.

               Če se ta omejitev učinkov zaradi dobre vere zainteresiranih oseb in nevarnosti resnih težav šteje za združljivo z zakonodajo Unije, konkretno s členoma 6(1) in 7(1) Direktive 93/13/EGS o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah:

                           a)

                           Kako je treba razumeti resne težave, zaradi katerih je upravičena omejitev učinkov?

                           b)

                           Ali mora biti nevarnost resnih težav v sodnem postopku, v katerem se nanjo sklicuje, ustrezno dokazana, ali pa lahko zadostuje, če o tej nevarnosti sodišče presodi na splošno, brez konkretnih podatkov, na katerih bi lahko presojo utemeljilo?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288.


title: Zadeva T-397/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. decembra 2016 – PAL-Bullermann/EUIPO – Symaga (PAL) (Znamka Evropske unije — Postopek za razglasitev ničnosti — Figurativna znamka Evropske unije PAL — Delna razglasitev ničnosti — Resna uporaba znamke — Člen 15(1)(a) in člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Oblika, ki se razlikuje od registrirane znamke — Pravilo 22, odstavka 3 in 4, Uredbe (ES) št. 2868/95)

text:
               30.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/44

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. decembra 2016 – PAL-Bullermann/EUIPO – Symaga (PAL)
   (Zadeva T-397/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za razglasitev ničnosti - Figurativna znamka Evropske unije PAL - Delna razglasitev ničnosti - Resna uporaba znamke - Člen 15(1)(a) in člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Oblika, ki se razlikuje od registrirane znamke - Pravilo 22, odstavka 3 in 4, Uredbe (ES) št. 2868/95))
   (2017/C 030/48)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: PAL Bullermann GmbH (Friesoythe-Markhausen, Nemčija) (zastopnik: J. Eberhardt, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Walicka, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Symaga, SA (Villarta de San Juan, Španija) (zastopnik: A. Tarí Lázaro, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe EUIPO z dne 7. maja 2015 (zadeva R 1626/2014-1) v zvezi s postopkom za razglasitev ničnosti med družbama PAL-Bullermann in Symaga.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi PAL-Bullermann GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 302, 14.9.2015 .


title: Zadeva T-810/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 27. junija 2016 – Portugalska/Komisija (Neizvršitev sodbe Sodišča, s katero je bila ugotovljena neizpolnitev obveznosti države — Periodična denarna kazen — Odločba o plačilu periodične denarne kazni — Razveljavitev nacionalne zakonodaje, ki ni v skladu s pravom Unije — Datum prenehanja neizpolnitve obveznosti — Razglasitev ničnosti prejšnje odločbe o plačilu periodične denarne kazni, naložene za izvršitev iste sodbe Sodišča — Pravnomočnost — Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               5.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/26

         Sklep Splošnega sodišča z dne 27. junija 2016 – Portugalska/Komisija
   (Zadeva T-810/14) (1)

   ((Neizvršitev sodbe Sodišča, s katero je bila ugotovljena neizpolnitev obveznosti države - Periodična denarna kazen - Odločba o plačilu periodične denarne kazni - Razveljavitev nacionalne zakonodaje, ki ni v skladu s pravom Unije - Datum prenehanja neizpolnitve obveznosti - Razglasitev ničnosti prejšnje odločbe o plačilu periodične denarne kazni, naložene za izvršitev iste sodbe Sodišča - Pravnomočnost - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage))
   (2016/C 326/47)
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Portugalska republika (zastopniki: L. Inez Fernandes, J. de Oliveira in S. Nunes de Almeida, agenti)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Braga da Cruz in M. Heller, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitve ničnosti sklepa Komisije MARKT/A2/3523710 z dne 3. oktobra 2014 o plačilu periodične denarne kazni, ki jo dolguje Portugalska republika za obdobje od 10. do 29. januarja 2008 za izvršitev sodbe z dne 10. januarja 2008, Komisija/Portugalska (C-70/06, EU:C:2008:3).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne, ker je očitno brez pravne podlage.

               2.

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 65, 23.2.2015.


title: Zadeva F-7/09: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 23. februarja 2010 – Faria proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Javni uslužbenci — Uradniki — Ocenjevanje — Ocenjevalno poročilo — Ocenjevalno obdobje 2006/2007 — Predlog za razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila — Očitna napaka pri presoji — Povrnitev nepremoženjske škode)

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/51

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 23. februarja 2010 – Faria proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)
   (Zadeva F-7/09) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Ocenjevanje - Ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno obdobje 2006/2007 - Predlog za razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila - Očitna napaka pri presoji - Povrnitev nepremoženjske škode)
   2010/C 134/84
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Marie-Hélène Faria (Muchamiel, Španija) (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnika: I. de Medrano Caballero, zastopnik, skupaj z D. Waelbroeckom, odvetnik)

      Predmet zadeve

   Predlog za razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila za obdobje od 1. oktobra 2006 do 30. septembra 2007 in naložitev toženi stranki, naj plača škodo, ki je nastala tožeči stranki.

      Izrek sodbe

               1.

               Ocenjevalno poročilo M.-H. Faria, ki ga je pripravil Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) za obdobje od 1. oktobra 2006 do 30. septembra 2007, se razglasi za nično.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               UUNT poleg svojih stroškov nosi tri četrtine stroškov M.-H. Faria.

               4.

               M.-H. Faria nosi četrtino svojih stroškov.

      (1)  UL C 69, 21.3.2009, str. 55.


title: Zadeva T-39/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2015 – Cargolux Airlines/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Evropski trg zračnega tovornega prevoza — Sporazumi in usklajena ravnanja v zvezi z več sestavnimi deli cen za storitve zračnega tovornega prevoza (uvedba dodatnih taks za gorivo in varnost, neplačilo provizije od dodatnih taks) — Člen 101 PDEU, člen 53 Sporazuma EGP in člen 8 Sporazuma med Skupnostjo in Švico o letalskem prometu — Obveznost obrazložitve)

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/33

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2015 – Cargolux Airlines/Komisija
   (Zadeva T-39/11) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg zračnega tovornega prevoza - Sporazumi in usklajena ravnanja v zvezi z več sestavnimi deli cen za storitve zračnega tovornega prevoza (uvedba dodatnih taks za gorivo in varnost, neplačilo provizije od dodatnih taks) - Člen 101 PDEU, člen 53 Sporazuma EGP in člen 8 Sporazuma med Skupnostjo in Švico o letalskem prometu - Obveznost obrazložitve))
   (2016/C 048/37)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Cargolux Airlines International SA (Sandweiler, Luksemburg) (zastopniki: sprva J. Joshua, barrister, in G. Goeteyn, solicitor, nato G. Goeteyn, T. Soames, solicitor, C. Rawnsley, barrister, in E. Aliende Rodríguez, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva N. Khan, S. Noë in N. von Lingen, agenti, skupaj sprva z O. Jonesem, nato s S. Lovejem, barristers, nato N. Khan in A. Dawes, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2010) 7694 final z dne 9. novembra 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU, člena 53 Sporazuma EGP in člena 8 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o letalskem prometu (zadeva COMP/39258 – Zračni tovorni prevoz) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, in podredno za znižanje zneska globe, ki ji je bila naložena.

      Izrek

               1.

               Členi od 1 do 5 Sklepa Komisije C(2010) 7694 final z dne 9. novembra 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU, člena 53 Sporazuma EGP in člena 8 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o letalskem prometu (zadeva COMP/39258 – Zračni tovorni prevoz) se v delu, v katerem se nanašajo na družbo Cargolux Airlines International SA, razglasijo za nične.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov družbe Cargolux Airlines International.

      (1)  UL C 80, 12.3.2011.


title: Zadeva T-83/09: Tožba, vložena 20. februarja 2009 – Chalk proti UUNT – Reformed Spirits Company Holdings (CRAIC)

text:
               18.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/35

         Tožba, vložena 20. februarja 2009 – Chalk proti UUNT – Reformed Spirits Company Holdings (CRAIC)
   (Zadeva T-83/09)
   2009/C 90/54
   Jezik, v katerem je bila vložena tožba: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: David Chalk (Canterbury, Združeno kraljestvo) (zastopniki: C. Balme, W. James in M. Gilbert, solicitors in S. Malynicz, barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Reformed Spirits Company Holdings Ltd (St Helier, Jersey)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 13. novembra 2008 v zadevi R 1888/2007–2 naj se razveljavi;

               —

               drugo stranko pred odborom za pritožbe naj se izbriše iz registra UUNT in dovoli naj se vpis tožeče stranke kot imetnika znamke Skupnosti št. 2 245 306 po tem, ko jo je družba Arthur Crack Limited 21. januarja 2006 prenesla na tožečo stranko;

               —

               podredno, zadevo naj se vrne nazaj odboru za pritožbe, da bo odločil ob upoštevanju ugotovitev Sodišča prve stopnje;

               —

               UUNT in drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe naj se sorazmerno z njeno intervencijo v tem postopku naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred odborom za pritožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavljena znamka Skupnosti, ki je predmet zahtevka za razveljavitev vpisa prenosa: besedna znamka „CRAIC“ za proizvode iz razredov 25, 32 in 33.

      Imetnik znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe.

      Stranka, ki zahteva razveljavitev vpisa prenosa: tožeča stranka.

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev zahteve za razveljavitev odločbe o vpisu prenosa.

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi:

   Prvič, kršitev člena 16(1) Uredbe Sveta št. 40/94, ker naj odbor za pritožbe pri sprejemanju odločb, ki temeljijo na prenosu znamke Skupnosti, ne bi upošteval in uporabil nacionalnih zakonov držav članic (v tem primeru Združenega kraljestva).
   Drugič, kršitev pravila 31 Uredbe Komisije št. 2868/95 (1), ker naj odbor za pritožbe ne bi upošteval veljavnosti in učinka dokumentov, ki so mu bi bili predloženi, čeprav je to dolžan storiti, če je pravna veljavnost teh dokumentov naknadno izpodbijana.
   Tretjič, kršitev člena 77 Uredbe Sveta št. 40/94, saj naj odbor za pritožbe ne bi preučil prejšnjih odločb UUNT glede na dodatna dejstva in dokaze, ki so mu bili predloženi.
   Četrtič, kršitev člena 23 Uredbe št. 40/94, saj naj bi odbor za pritožbe napačno zavrnil zahtevo tožeče stranke za vpis prenosa znamke Skupnosti št. 2 245 306.
   Nazadnje, odbor za pritožbe naj bi storil napako, s tem ko je zavrnil zahtevo za razveljavitev odločbe, s katero je UUNT drugo stranko v postopku pred odborom za pritožbe vpisal kot imetnika znamke Skupnosti št. 2 245 306, in ko je navedel, da Uredba Sveta št. 40/94 in Uredba Komisije št. 2868/95 UUNT ne dovoljujeta vpisa tožeče stranke kot imetnika znamke Skupnosti št. 2 245 306.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (UL L 303, str. 1).


title: Zadeva C-388/11: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. septembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Le Crédit Lyonnais proti Minstre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'Etat (Davek na dodano vrednost — Šesta direktiva 77/388/EGS — Člena 17 in 19 — Odbitek vstopnega davka — Hkratna uporaba blaga in storitev za obdavčljive in za oproščene transakcije — Odbitni delež — Izračun deleža — Podružnice s sedeži v drugih državah članicah ali tretjih državah — Neupoštevanje njihovega prometa)

text:
               9.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 325/2

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. septembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Le Crédit Lyonnais proti Minstre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'Etat
   (Zadeva C-388/11) (1)

   (Davek na dodano vrednost - Šesta direktiva 77/388/EGS - Člena 17 in 19 - Odbitek vstopnega davka - Hkratna uporaba blaga in storitev za obdavčljive in za oproščene transakcije - Odbitni delež - Izračun deleža - Podružnice s sedeži v drugih državah članicah ali tretjih državah - Neupoštevanje njihovega prometa)
   2013/C 325/03
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Le Crédit Lyonnais

      Tožena stranka: Minstre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'Etat

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Conseil d'État - Razlaga členov 13B(d), točke od 1 do 5, 17(2), (3)(a) in (5) ter 19 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23, v nadaljevanju: Šesta direktiva) – Odbitek vstopnega davka – Blago in storitve, ki so hkrati uporabljene za transakcije, pri katerih je davek na dodano vrednost odbiten, in za transakcije, pri katerih davek na dodano vrednost ni odbiten – Izračun odbitnega deleža – Obveznost, da sedež družbe s sedežem v eni državi članici upošteva prihodke, ki jih ustvarijo njegove podružnice s sedežem v drugi državi članici

      Izrek

               1.

               Člena 17(2) in (5) ter 19(1) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da družba, ki ima sedež v državi članici, za določitev odbitnega deleža DDV, ki se zanjo uporablja, ne sme upoštevati prometa, ki ga ustvarijo njene podružnice s sedežem v drugih državah članicah.

               2.

               Člena 17(3)(a) in (c) ter 19(1) Šeste direktive 77/388 je treba razlagati tako, da družba, ki ima sedež v državi članici, za določitev odbitnega deleža DDV, ki se zanjo uporablja, ne sme upoštevati prometa, ki ga ustvarijo njene podružnice s sedežem v tretjih državah.

               3.

               Tretji pododstavek člena 17(5) Šeste direktive 77/388 je treba razlagati tako, da državi članici ne dopušča sprejeti pravilo za izračun odbitnega deleža za področje dejavnosti družbe davčne zavezanke, s katerim ji dovoljuje, da upošteva promet, ki ga ustvari podružnica, ki ima sedež v drugi državi članici ali tretji državi.

      (1)  UL C 298, 8.10.2011.


title: Zadeva C-539/03: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 13. julija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemska) — Roche Nederland BV, Roche Diagnostic Systems Inc., Roche NV, Hoffmann-La Roche AG, Produits Roche SA, Roche Products Ltd, F. Hoffmann-La Roche AG, Hoffmann-La Roche Wien GmbH in Roche AB proti Fredericku Primusu in Miltonu Goldenbergu (Bruseljska konvencija — Člen 6, točka 1 — Več toženih strank — Krajevna pristojnost sodišča po sedežu ene od toženih strank — Tožba zaradi kršitve evropskega patenta — Tožene osebe s sedeži v različnih državah pogodbenicah — Kršitve, storjene v več državah pogodbenicah)

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/1

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 13. julija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemska) — Roche Nederland BV, Roche Diagnostic Systems Inc., Roche NV, Hoffmann-La Roche AG, Produits Roche SA, Roche Products Ltd, F. Hoffmann-La Roche AG, Hoffmann-La Roche Wien GmbH in Roche AB proti Fredericku Primusu in Miltonu Goldenbergu
   (Zadeva C-539/03) (1)

   (Bruseljska konvencija - Člen 6, točka 1 - Več toženih strank - Krajevna pristojnost sodišča po sedežu ene od toženih strank - Tožba zaradi kršitve evropskega patenta - Tožene osebe s sedeži v različnih državah pogodbenicah - Kršitve, storjene v več državah pogodbenicah)
   (2006/C 224/02)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hoge Raad der Nederlanden
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Roche Nederland BV, Roche Diagnostic Systems Inc., Roche NV, Hoffmann-La Roche AG, Produits Roche SA, Roche Products Ltd, F. Hoffmann-La Roche AG, Hoffmann-La Roche Wien GmbH in Roche AB

      Toženi stranki: Frederick Primus in Milton Goldenberg
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Hoge Raad der Nederlanden — Razlaga člena 6(1) Bruseljske konvencije — Več toženih oseb — Prijava zaradi kršitve evropskega patenta proti družbam, ustanovljenim v različnih evropskih državah — Pristojnost sodišča po sedežu ene od družb
   Izrek
   Člen 6, točka 1, Konvencije z dne 27. septembra 1968 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, kot je bila nazadnje spremenjena s Konvencijo z dne 29. novembra 1996 zaradi pristopa Republike Avstrije, Republike Finske in Kraljevine Švedske, je treba razlagati tako, da se ne uporablja v okviru spora zaradi kršitve evropskega patenta, ki v spor vključuje več družb s sedežem v različnih državah pogodbenicah, zaradi dejanj, ki naj bi se zgodila na ozemlju ene ali več teh držav, tudi v primeru, da bi navedene družbe, ki pripadajo isti skupini, ravnale enako ali podobno v skladu s skupno politiko, ki naj bi jo oblikovala le ena izmed njih.

      (1)  UL C 59, 6.3.2004.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne  10. novembra 2005  v zadevi C-316/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe College van Beroep voor het bedrijfsleven): Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie proti College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (Dovoljenje za dajanje fitofarmacevtskih sredstev in biocidnih pripravkov v promet — Direktiva 91/414/EGS — Člen 8 — Direktiva 98/8/ES — Člen 16 — Pristojnosti držav članic v prehodnem obdobju)

text:
               14.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/4

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 10. novembra 2005
   v zadevi C-316/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe College van Beroep voor het bedrijfsleven): Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie proti College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen
       (1)

   (Dovoljenje za dajanje fitofarmacevtskih sredstev in biocidnih pripravkov v promet - Direktiva 91/414/EGS - Člen 8 - Direktiva 98/8/ES - Člen 16 - Pristojnosti držav članic v prehodnem obdobju)
   (2006/C 10/07)
   Jezik postopka: nizozemščina
   V zadevi C-316/04, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložil le College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemska), z odločbo z dne 22. julija 2004, ki je prispela na Sodišče 26. julija 2004, v postopku Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie proti College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen, ob udeležbi 3M Nederland BV idr., je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senatov, J. Makarczyk, R. Schintgen, G. Arestis in J. Klučka (poročevalec), sodniki, generalni pravobranilec F. G. Jacobs, sodni tajnik: Ferreira, glavna administratorka, 10. novembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Člen 16(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 98/8/ES z dne 16. februarja 1998 o dajanju biocidnih pripravkov v promet je treba razlagati tako, da ne pomeni obveznosti „standstill“. Vendar člena 10, drugi odstavek, ES in 249, tretji odstavek, ES ter Direktiva št. 98/8 zahtevajo, da se v prehodnem obdobju iz člena 16(1) te direktive države članice vzdržijo sprejetja določb, ki lahko resno ogrozijo uresničitev namena, ki ga ta predpisuje.

               2)

               Člen 8(2) Direktive Sveta št. 91/414/EGS z dne 15. julija 1991 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet je treba razlagati tako, da če država članica izda dovoljenje za promet, na njenem ozemlju, s fitofarmacevtskim proizvodom, ki vsebujejo aktivne snovi, ki niso uvrščene v Prilogo I k tej direktivi in ki so že bile v prometu dve leti po njeni notifikaciji, ni dolžna spoštovati določb členov 4 ali 8(3) te direktive.

               3)

               Člen 16(1) Direktive št. 98/8 ima enak pomen kot člen 8(2) Direktive št. 91/414.

               4)

               Predložitveno sodišče je pristojno za presojo, ali ima presoja iz člena 25d(2) zakona o pesticidih (Bestrijdingsmiddelenwet) iz leta 1962 vse značilnosti pregleda v smislu člena 8(3) Direktive št. 91/414.

               5)

               Člen 8(3) Direktive št. 91/414 je treba razlagati tako, da vsebuje le določbe o predložitvi podatkov pred pregledom.

               6)

               Na prvo vprašanje ni treba odgovoriti.

      (1)  UL C 239, 25.9.2004.


title: Zadeva T-193/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 23. septembra 2011 – Ahoua N’Guetta in drugi proti Svetu (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti v zvezi s položajem v Slonokoščeni obali — Ničnostna tožba — Pasivnost tožeče stranke — Ustavitev postopka)

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/23

         Sklep Splošnega sodišča z dne 23. septembra 2011 – Ahoua N’Guetta in drugi proti Svetu
   (Zadeva T-193/11) (1)

   (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti v zvezi s položajem v Slonokoščeni obali - Ničnostna tožba - Pasivnost tožeče stranke - Ustavitev postopka)
   2011/C 340/49
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Timothée Ahoua-N’Guetta (Abidžan, Slonokoščena obala); Jacques André Monoko Daligou (Abidžan); Bruno Walé Ekpo (Abidžan); Félix Tano Kouakou (Abidžan); Hortense Sess (Abidžan) in Joséphine Suzanne Ebah (Abidžan) (zastopnik: J. C. Tchikaya, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: B. Driessen in M. Chavrier, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2011/18/SZVP z dne 14. januarja 2011 o spremembi Sklepa Sveta 2010/656/SZVP o podaljšanju omejevalnih ukrepov proti Slonokoščeni obali (UL L 11, str. 36) in Uredbe Sveta (ES) št. 25/2011 z dne 14. januarja 2011 o spremembi Uredbe (ES) št. 560/2005 o uvedbi določenih posebnih omejevalnih ukrepov zoper nekatere osebe in subjekte glede na razmere v Slonokoščeni obali (UL L 11, str. 1) v delu, v katerih se ta akta nanašata na tožeče stranke.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Timothéeju Ahoua-N’Guetti, Jacquesu Andréju Monoku Daligou, Brunu Walé Ekpu, Félixu Tanu Kouakouju ter Hortense Sess in Joséphine Suzanne Ebah se naloži plačilo stroškov.

               3.

               O predlogih za intervencijo, ki sta jih vložili Evropska komisija in Slonokoščena obala, ni treba odločati.

      (1)  UL C 152, 21.5.2011.


title: Zadeva T-85/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2014 – Alfa Acciai/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg jekla za armiranje betona v palicah ali zvitkih — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 65 PJ na podlagi Uredbe (ES) št. 1/2003 po prenehanju veljavnosti Pogodbe ESPJ — Določanje cen in plačilnih rokov — Omejevanje ali nadzor proizvodnje ali prodaje — Prekoračitev pooblastil — Pravica do obrambe — Enotna in trajajoča kršitev — Globe — Določitev izhodiščnega zneska — Olajševalne okoliščine — Trajanje upravnega postopka)

text:
               2.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 34/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2014 – Alfa Acciai/Komisija
   (Zadeva T-85/10) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg jekla za armiranje betona v palicah ali zvitkih - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 65 PJ na podlagi Uredbe (ES) št. 1/2003 po prenehanju veljavnosti Pogodbe ESPJ - Določanje cen in plačilnih rokov - Omejevanje ali nadzor proizvodnje ali prodaje - Prekoračitev pooblastil - Pravica do obrambe - Enotna in trajajoča kršitev - Globe - Določitev izhodiščnega zneska - Olajševalne okoliščine - Trajanje upravnega postopka))
   (2015/C 034/26)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Alfa Acciai SpA (Brescia, Italija) (zastopniki: D. Fosselard, S. Amoruso in L. Vitolo, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: R. Sauer in B. Gencarelli, nato R. Sauer in R. Striani, zastopniki, skupaj s P. Manzinijem, odvetnikom)

      Predmet

   Primarno, predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2009) 7492 final z dne 30. septembra 2009 v zvezi s postopkom po členu 65 PJ (zadeva COMP/37.956 – jeklo za armiranje betona, ponovno sprejetje), kakor je bila spremenjena s Sklepom Komisije C(2009) 9912 final z dne 8. decembra 2009, v delu, v katerem je ugotovljeno, da je tožeča stranka kršila člen 65 PJ in v katerem ji je naložena globa 7,175 milijona EUR, ali, podredno, predlog za zmanjšanje te globe.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Alfa Acciai SpA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 100, 17.4.2010.


title: Zadeva C-383/14: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 3. septembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)/Société Sodiaal International (Predhodno odločanje — Zaščita finančnih interesov Unije — Uredba (ES, Euratom) št. 2988/95 — Člen 3 — Izterjava pomoči Skupnosti — Upravna kazen — Upravni ukrep — Zastaralni rok)

text:
               26.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 354/9

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 3. septembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)/Société Sodiaal International
   (Zadeva C-383/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Zaščita finančnih interesov Unije - Uredba (ES, Euratom) št. 2988/95 - Člen 3 - Izterjava pomoči Skupnosti - Upravna kazen - Upravni ukrep - Zastaralni rok))
   (2015/C 354/11)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

      Tožena stranka: Société Sodiaal International

      Izrek

   Člen 3(1), četrti pododstavek, Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti je treba razlagati tako, da se v njem določeno zastaranje ne uporablja le za pregon nepravilnosti, ki privede do naložitve upravnih kazni v smislu člena 5 te uredbe, ampak tudi za pregon, ki privede do sprejetja upravnih ukrepov v smislu člena 4 navedene uredbe.

      (1)  UL C 361, 13.10.2014.


title: Zadeva C-286/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Verwaltungsgerichtshofes Baden-Württemberg z dne 30 junija 2005 v zadevi Reinhold Haug proti Land Baden-Württemberg

text:
               17.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 229/9

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Verwaltungsgerichtshofes Baden-Württemberg z dne 30 junija 2005 v zadevi Reinhold Haug proti Land Baden-Württemberg
   (Zadeva C-286/05)
   (2005/C 229/18)
   Jezik postopka: nemščina
   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg je s sklepom z dne 30 junija 2005 v zadevi Reinhold Haug proti Land Baden-Württemberg, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 18. julija 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali se drugi stavek člena 2(2) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 (1) uporablja tudi, kadar se v zvezi z nepravilnostjo v smislu člena 1(2) te uredbe zahteva le vračilo napačno odobrene pomoči (člen 4(1) Uredbe (ES, Euratom) št. 2988/95) in bi se morala napačno dodeljena pomoč, na podlagi določbe prava Skupnosti, ki je začela veljati kasneje, povrniti v manjšem obsegu kot na podlagi tistih predpisov prava Skupnosti, ki so veljali v času storitve nepravilnosti?
               Če se na vprašanje 1 odgovori pritrdilno:

               2.

               Ali se drugi stavek člena 2(2) Uredbe (ES, Euratom) št. 2988/95 uporablja tudi za predpise o izplačilu obresti, kadar zadevnemu nosilcu kmetijskega gospodarstva ni bila izrečena upravna kazen v smislu člen 5(1) te uredbe, temveč se od njega zahteva le povračilo napačno pridobljene pomoči v smislu člen 4(1) te uredbe?

      (1)  UL L 312, str. 1.


title: Zadeva T-461/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. oktobra 2016 – Guccio Gucci/EUIPO – Guess? IP Holder (Upodobitev štirih prepletenih črk G) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Figurativna znamka Evropske unije, ki predstavlja štiri prepletene črke G — Prejšnje figurativne znamke Evropske unije, nacionalne in mednarodne znamke G — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj podobnosti med znaki — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               21.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 428/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 11. oktobra 2016 – Guccio Gucci/EUIPO – Guess? IP Holder (Upodobitev štirih prepletenih črk G)
   (Zadeva T-461/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka Evropske unije, ki predstavlja štiri prepletene črke G - Prejšnje figurativne znamke Evropske unije, nacionalne in mednarodne znamke G - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj podobnosti med znaki - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 428/16)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Guccio Gucci SpA (Firence, Italija) (zastopniki: P. L. Roncaglia, F. Rossi in N. Parrotta, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnik: S. Bonne, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Guess? IP Holder LP (Los Angeles, Kalifornija, Združene države) (zastopnik: D. McFarland, barrister)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 27. maja 2015 (zadeva R 2049/2014-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Guccio Gucci in Guess? IP Holder.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Guccio Gucci SpA se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški družbe Guess? IP Holder LP pred odborom za pritožbe Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

      (1)  UL C 328, 5.10.2015.


title: Zadeva F-37/10: Tožba, vložena 27. maja 2010 – Stratakis proti Komisiji

text:
               11.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/41

         Tožba, vložena 27. maja 2010 – Stratakis proti Komisiji
   (Zadeva F-37/10)
   ()
   2010/C 246/71
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sofoklis Stratakis (Atene, Grčija) (zastopnik: F. Sigalas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe komisije natečaja EPSO/AD/129/08, da tožeče stranke ne vpiše na čakalni seznam, objavljen v Uradnem listu Evropske unije.

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču za uslužbence predlaga, naj:

               —

               odločbo komisije natečaja EPSO/AD/129/08, da jo ne vpiše na čakalni seznam, objavljen v Uradnem listu Evropske unije, razglasi za nično;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-35/05: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 15. marca 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione — Italija) — Reemtsma Cigarettenfabriken GmbH proti Ministero delle Finanze (Osma direktiva o DDV — Člena 2 in 5 — Davčni zavezanci, katerih sedež ni na ozemlju države — Pomotoma plačan davek — Postopki za vračilo)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/7

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 15. marca 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione — Italija) — Reemtsma Cigarettenfabriken GmbH proti Ministero delle Finanze
   (Zadeva C-35/05) (1)

   (Osma direktiva o DDV - Člena 2 in 5 - Davčni zavezanci, katerih sedež ni na ozemlju države - Pomotoma plačan davek - Postopki za vračilo)
   (2007/C 95/10)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Corte suprema di cassazione
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Reemtsma Cigarettenfabriken GmbH

      Tožena stranka: Ministero delle Finanze
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Corte suprema di cassazione — Razlaga členov 2 in 5 Direktive 79/1072/EGS: Osma direktiva Sveta z dne 6. decembra 1979 o uskladitvi zakonov držav članic o prometnih davkih — Postopki za vračilo davka na dodano vrednost davčnim zavezancem, katerih sedež ni na ozemlju države (UL L 331, str.11) — Davek, ki ni bil dolgovan, vendar plačan, ker zaračunan pomotoma.
   Izrek

               1)

               Člena 2 in 5 Osme direktive Sveta 79/1072/EGS z dne 6. decembra 1979 o uskladitvi zakonov držav članic o prometnih davkih — postopki za vračilo davka na dodano vrednost davčnim zavezancem, katerih sedež ni na ozemlju države, je treba razlagati tako, da davek na dodano vrednost, ki ni dolgovan in je prejemniku storitev zaračunan pomotoma, nato pa plačan davčnim organom države članice, v kateri so bile te storitve opravljene, ne more biti predmet vračila.

               2)

               Z izjemo primerov, ki jih izrecno določa člen 21(1) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/111/EGS z dne 14. decembra 1992 o uvedbi ukrepov za poenostavitev v zvezi z davkom na dodano vrednost (UL L 384, str. 47), je treba šteti za zavezanca za plačilo davka na dodano vrednost davčnim organom države članice, v kateri se opravljajo storitve, le dobavitelja.

               3)

                           —

                           Načela nevtralnosti, učinkovitosti in prepovedi diskriminacije ne nasprotujejo nacionalni zakonodaji, ki se obravnava v postopku v glavni stvari, v skladu s katero lahko le dobavitelj zahteva vračilo zneskov, ki so bili davčnim organom pomotoma plačani iz naslova davka na dodano vrednost, naročnik storitev pa lahko vloži civilno tožbo za vrnitev neupravičeno pridobljene koristi. Vendar pa morajo države članice v primeru, da vračilo davka postane nemogoče ali čezmerno oteženo, zaradi spoštovanja načela učinkovitosti določiti instrumente, ki so potrebni, da se omogoči naročniku, da dobi vrnjen davek, ki je bil pomotoma zaračunan.

                           —

                           Na ta odgovor ne more vplivati nacionalna ureditev na področju neposrednega obdavčevanja.

      (1)  UL C 93, 16.4.2005.


title: Zadeva T-161/15: Tožba, vložena 1. aprila 2015 – Brinkmann (Steel Trading) in drugi/Komisija in ECB

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/68

         Tožba, vložena 1. aprila 2015 – Brinkmann (Steel Trading) in drugi/Komisija in ECB
   (Zadeva T-161/15)
   (2015/C 294/83)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Brinkmann (Steel Trading) Ltd (London, Združeno kraljestvo); Dalmar investments Ltd (Tortola, Britanski Deviški otoki); Darlows Consultants Ltd (Nassau, Bahami); Forestborne Ltd (Tortola); International Corporate Management Company SA (Luxembourg, Luksemburg); Kraxis Investments Ltd (Nikozija, Ciper); Magnamox Management Ltd (Nikozija); Megamatic Technologies Ltd (Nikozija); Windward Yachting Ltd (Sliema, Malta); Chupit Ltd (Nikozija); Coburg Investments (Overseas) Ltd (Nikozija); First Trade International Ltd (Tortola); Fitinvest Ltd (Limassol, Ciper); Halman Consultants (Overseas) Ltd (Tortola); Limtan Investments Ltd (Lanarca, Ciper); Minnesota Trading Ltd (Nikozija); Protoconsult Ltd (Nikozija); Transcoal Trading Ltd (Nikozija); in Veft Management Ltd (Nikozija) (zastopnik: R. Nowinski, barrister)

      Toženi stranki: Evropska komisija in Evropska centralna banka

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               Evropski uniji naloži, naj povrne škodo, ki so jo utrpele tožeče stranke zaradi sprejetja in uporabe Memoranduma o soglasju o posebnem gospodarskopolitičnem pogojevanju, v višini, navedeni v tožbi ali kot jo določi Splošno sodišče;

               —

               Evropski uniji naloži zakonite stroške, nastale z vložitvijo te tožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo tri tožbene razloge.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom navajajo kršitve člena 18 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 21(2) Listine o temeljnih pravicah, ker sta Komisija in ECB nezakonito ravnali s tem, da sta diskriminirali Ciper in s tem direktno diskriminirali vlagatelje v ciprskih bankah;

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom navajajo, da sta Komisija in ECB nezakonito ravnali, ker sta kršili pravico vlagateljev do varstva lastnine, kakor je zagotovljena z Listino o temeljnih pravicah in

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom navajajo kršitev člena 5(4) Pogodbe o Evropski Uniji zaradi nezakonitega ravnanja Komisije in ECB, ker naj bi kršili načelo sorazmernosti s sprejetjem Memoranduma o soglasju o posebnem gospodarskopolitičnem pogojevanju, o katerem sta se pogajali v okviru Evropskega mehanizma za stabilnost.


title: Zadeva T-230/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2007 – Finska proti Komisiji (EKUJS – Jamstveni oddelek – Sistem nadzora pomoči na površino v določenih regijah – Izdatki, izključeni iz financiranja Skupnosti)

text:
               20.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/25

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2007 – Finska proti Komisiji
   (Zadeva T-230/04) (1)

   (EKUJS - Jamstveni oddelek - Sistem nadzora pomoči na površino v določenih regijah - Izdatki, izključeni iz financiranja Skupnosti)
   (2007/C 247/38)
   Jezik postopka: finščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Republika Finska (zastopniki: najprej A. Guimaraes-Purokoski in T. Pynnä, nato A. Guimaraes-Purokoski in E. Bygglin, zastopniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Huttunen in L. Visaggio, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2004/136/ES z dne 4. februarja 2004, o izključitvi nekaterih izdatkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) iz financiranja Skupnosti (UL L 40, str. 31), v delu v katerem zaradi pomanjkljivega izvajanega sistema nadzora izključuje določene izdatke Republike Finske v okviru pomoči na površino v določenih regijah.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Republiki Finski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 146, 29.5.2004 (prej zadeva C-162/04).


title: Zadeva C-151/12: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 24. oktobra 2013 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države — Okolje — Direktiva 2000/60/ES — Okvir Skupnosti za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike — Prenos členov 4(8), 7(2), 10(1) in (2) ter Priloge V, oddelka 1.3 in 1.4, Direktive 2000/60 — Povodja znotraj posameznih skupnosti in medskupnostna povodja — Konec člena 149(3) španske ustave — Dopolnilna določba)

text:
               14.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 367/9

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 24. oktobra 2013 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-151/12) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Okolje - Direktiva 2000/60/ES - Okvir Skupnosti za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike - Prenos členov 4(8), 7(2), 10(1) in (2) ter Priloge V, oddelka 1.3 in 1.4, Direktive 2000/60 - Povodja znotraj posameznih skupnosti in medskupnostna povodja - Konec člena 149(3) španske ustave - Dopolnilna določba)
   2013/C 367/14
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: G. Valero Jordana, E. Manhaeve in B. Simon, agenti)

      Tožena stranka: Kraljevini Španiji (zastopnik: A. Rubio González, agent)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 4(8), 7(2) in 10(1) in (2) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 5, str. 275) ter oddelkov 1.3 in 1.4 Priloge V k navedeni direktivi – Okoljski cilji – Vode, ki se odvzemajo za pitno vodo – Površinske vode – Povodja znotraj posameznih skupnosti

      Izrek

               1.

               Kraljevina Španija s tem, da ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za prenos členov 4(8), 7(2), 10(1) in (2) ter Priloge V, oddelek 1.3 in pododdelek 1.4.1, točke od (i) do (iii), Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike, na katero napotuje člen 8(2) te direktive, glede povodij znotraj posameznih skupnosti, ki se nahajajo zunaj Katalonije, ter členov 7(2), 10(1) in (2) Direktive 2000/60 glede povodij znotraj posameznih skupnosti, ki se nahajajo v Kataloniji, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi te direktive.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 174, 16.6.2012.


title: Zadeva C-414/13 P: Pritožba, ki jo je Reber Holding GmbH & Co. KG vložila 22. julija 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 16. maja 2013 v zadevi T-530/10, Reber Holding GmbH & Co. KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               12.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 298/3

         Pritožba, ki jo je Reber Holding GmbH & Co. KG vložila 22. julija 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 16. maja 2013 v zadevi T-530/10, Reber Holding GmbH & Co. KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-414/13 P)
   2013/C 298/05
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Reber Holding GmbH & Co. KG (zastopnika: O. Spuhler, M. Geitz, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Anna Klusmeier

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               I.

               sodbo Splošnega sodišča z dne 16. maja 2013 v zadevi T-530/10 in odločbo četrtega odbora za pritožbe nasprotne stranke v pritožbenem postopku z dne 14. septembra 2010 v zadevi R 363/2008-4 razveljavi;

               II.

               podredno,
               sodbo, navedeno v prvem predlogu, razveljavi in zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču;

               III.

               nasprotni stranki v pritožbenem postopku naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v pritožbi navaja očitek kršitve materialnega prava Skupnosti v povezavi z nepopolno preučitvijo in presojo dejanske podlage. Splošno sodišče naj dejanske podlage, s katero je razpolagalo, ne bi presodilo v celoti. To naj bi pomenilo napačno uporabo prava (sodba Sodišča z dne 24. junija 2010 v zadevi Becker proti Harman International Industries, C-51/09 P (1)). To naj bi se lahko pred Sodiščem uveljavljalo v okviru pritožbenega postopka (sodba Sodišča z dne 16. junija 2010 v zadevi Union Investment Privatfonds proti UniCredito Italiano, C-317/10 P (2)).
   Splošno sodišče naj bi v izpodbijani sodbi izhajalo iz tega, da predložena zaprisežena izjava ne vsebuje nobenega sklicevanja na preostale predložene dokaze. Ta ugotovitev naj bi bila nepravilna. Iz zaprisežene izjave naj bi bilo jasno razvidno, da se v njih sklicuje na preostale priložene dokaze. Splošno sodišče naj zato predložene zaprisežene izjave ne bi v celoti preučilo in presodilo. To naj bi pomenilo napačno uporabo prava v izpodbijani sodbi, kar naj bi se lahko uveljavljalo v pritožbenem postopku.
   Če bi Splošno sodišče dokaze, s katerimi je razpolagalo, preučilo in presodilo v celoti, naj bi moralo ugotoviti tako uporabo obeh znamk, navedenih v utemeljitev ugovora, ki v skladu s členom 42(2), prvi stavek, Uredbe o znamki skupnosti (UZS) (3) v povezavi s členom 42(3) te uredbe ohranja pravice v zvezi z njima. Izpodbijana sodba naj bi zato kršila tudi člen 42(2), prvi stavek, UZS v povezavi s členom 42(3) te uredbe.
   Izpodbijana sodba naj bi poleg tega kršila tudi člen 15(1) in (2)(a) UZS. Splošno sodišče naj bi namreč napačno uporabilo pravo, ko je izhajalo iz tega, da pritožnica znamke št. 1151678 „W. Amadeus Mozart“, navedene v utemeljitev ugovora, ne uporablja kot znamko.

      (1)  ZOdl., str. I-5805.

      (2)  ZOdl., str. I-5471.

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1 str. 146).


title: Zadeva C-46/06: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Češki republiki, vložena  30. januarja 2006

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/9

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Češki republiki, vložena 30. januarja 2006
   (Zadeva C-46/06)
   (2006/C 74/16)
   Jezik postopka: češčina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa L. Jelínek in W. Wils, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je 30. januarja 2006 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Češki republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Češka republika s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (1), ki izhajajo iz člena 3(3), člena 6(1) glede „katerih koli tehničnih ukrepov, ki jih zadevna oseba izvaja v vednosti, da si prizadeva za ta cilj, oziroma ob verjetnosti, da ve, da si prizadeva za ta cilj“, iz člena 6(3), 6(4), prvi, četrti in peti pododstavek, člena 7(1)(2), člena 7(2), člena 8(2) glede „naprav, izdelkov ali komponent iz člena 6(2)“ ter iz člena 8(3), člena 10(1) in člena 11(2) in da, v vsakem primeru, o njih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               2.

               Češki republiki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za prenos Direkitve v notranji pravni red, se je iztekel 1. maja 2004.

      (1)  UL L 167, 22.6.2001, str. 10.


title: Zadeva T-145/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. maja 2015 – adidas/UUNT – Shoe Branding Europe (vzporedna trakova na čevljih) („Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava pozicijske znamke Skupnosti v obliki dveh vzporednih trakov na čevlju — Figurativni znamka Skupnosti in nacionalna znamka ter prejšnja mednarodna registracija treh vzporednih trakov na čevljih in oblačilih — Relativni razlogi za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) in (5) Uredbe (ES) št. 207/2009“)

text:
               6.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/12

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. maja 2015 – adidas/UUNT – Shoe Branding Europe (vzporedna trakova na čevljih)
   (Zadeva T-145/14) (1)

   ((„Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava pozicijske znamke Skupnosti v obliki dveh vzporednih trakov na čevlju - Figurativni znamka Skupnosti in nacionalna znamka ter prejšnja mednarodna registracija treh vzporednih trakov na čevljih in oblačilih - Relativni razlogi za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) in (5) Uredbe (ES) št. 207/2009“))
   (2015/C 221/16)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: adidas AG (Herzogenaurach, Nemčija) (zastopniki: sprva V. von Bomhard in J. Fuhrmann, odvetnika, nato I. Fowler, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: P. Bullock in N. Bambara, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Shoe Branding Europe BVBA (Audenarde, Belgija) (zastopnik: J. Løje, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora UUNT za pritožbe z dne 28. novembra 2013 (Zadeva R 1208/2012-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama adidas AG in Shoe Branding Europe BVBA.

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) za pritožbe z dne 28. novembra 2013 (Zadeva R 1208/2012-2) se razveljavi.

               2.

               UUNT nosi svoje stroške in naloži se mu plačilo stroškov družbe adidas AG.

               3.

               Družba Shoe Branding Europe BVBA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 129, 28.4.2014.