title: Zadeva C-674/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 29. decembra 2011 – Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), ki je pravna naslednica Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR), proti Société Agroprovence

text:
               24.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 29. decembra 2011 – Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), ki je pravna naslednica Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR), proti Société Agroprovence
   (Zadeva C-674/11)
   2012/C 89/13
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vložnica kasacijske pritožbe: Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), ki je pravna naslednica Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR)

      Nasprotna stranka: Société Agroprovence

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Kako lahko država članica izvaja možnost iz člena 2(4) Uredbe Sveta (EGS) št. 4045/89 z dne 21. decembra 1989 o pregledu transakcij, ki so del sistema financiranja Jamstvenega oddelka sklada EKUJS (1), s strani držav članic, da se pregledano obdobje podaljša „za obdobja […] pred 12 mesečnim obdobjem ali po njem“, ki jih določa, glede na zahteve po zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti na eni strani ter načelo pravne varnosti in potrebo po tem, da se nadzornim organom ne pusti neomejeno pooblastilo, na drugi strani?

               2.

               Zlasti:

                           —

                           Ali se mora pregledano obdobje vsekakor končati v 12 mesečnem obdobju pred obdobjem, imenovanim „obdobje pregledov“, v katerem se opravijo pregledi, sicer bi bila pri pregledu storjena nepravilnost, zaradi katere bi lahko subjekt, pri katerem se opravlja pregled, izpodbijal odločbo, izdano na podlagi ugotovitev tega pregleda?

                           —

                           Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen – kako je treba razumeti možnost, izrecno določeno z navedeno uredbo, da se pregledano obdobje podaljša za obdobja „po 12 mesečnem obdobju“?

                           —

                           Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen – ali mora pregledano obdobje vseeno obsegati 12 mesečno obdobje, ki se konča v obdobju pregledov pred obdobjem, v katerem poteka pregled, sicer bi bila pri pregledu storjena nepravilnost, zaradi katere bi lahko subjekt, pri katerem se opravlja pregled, izpodbijal odločbo, izdano na podlagi ugotovitev tega pregleda, ali pa se lahko pregled nanaša samo na obdobje, ki se konča pred začetkom prejšnjega obdobja pregledov?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 4045/89 z dne 21. decembra 1989 o pregledu transakcij, ki so del sistema financiranja Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada, s strani držav članic in o razveljavitvi Direktive 77/435/EGS (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 9, str. 208)


title: Zadeva C-475/08: Tožba, vložena 5. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/13

         Tožba, vložena 5. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-475/08)
   (2009/C 32/22)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Patakia in B. Schima, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija,
               s tem ko – v nasprotju s členom 7 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2003/55/ES z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 98/30/ES (1) – ni imenovala upravljavcev sistemov,
               s tem ko – v nasprotju s členoma 18 in 25(2) Direktive 2003/55/ES ni določila samo reguliranega dostopa tretjih strank do omrežja, ampak tudi dostop tretjih strank na podlagi pogajanj,
               in s tem ko ni prenesla člena 22(3)(d) in (e) ter (4) Direktive 2003/55/ES,
               ni izpolnila svojih obveznosti iz te direktive;

               —

               Kraljevini Belgiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija v podporo svoji tožbi navaja tri očitke.
   Tožeči stranki najprej očita, da v nasprotju s členi od 7 do 11 Direktive 2003/55/ES ni imenovala upravljavcev prenosnega omrežja, skladišč plina in obratov za utekočinjeni zemeljski plin.
   Dalje tožeči stranki očita, da je glede novih strank vzpostavila pravno negotovost, in sicer ker ustvarja vtis, da je dostop do omrežja na podlagi pogajanj alternativa reguliranemu dostopu. Vendar naj bi iz členov 18 in 25(2) Direktive 2003/55/ES jasno izhajalo, da je regulirani dostop edina možnost za dostop tretjih strank do omrežja ter da je regulativni organ edini pristojen, da pred začetkom njihove veljavnosti določi ali potrdi vsaj metodologije za izračun določitev tarif.
   Nazadnje, Komisija zatrjuje, da tožeča stranka, s tem da je določila, da so nove velike naprave za oskrbo z zemeljskim plinom izvzete iz uporabe Direktive, ni pravilno prenesla člena 22(3)(d) Direktive – in sicer glede obveznosti objave sklepa – ter člena 22(3)(e) iste direktive, ki se nanaša na obveznost posvetovanja z drugimi državami članicami ali regulativnimi organi, ki jih zadeva povezovanost teh naprav. Poleg tega naj bi tožeča stranka v svoji nacionalni zakonodaji v nasprotju s členom 22(4) Direktive ne predpisala obveznosti, da je treba Komisijo nemudoma seznaniti s sklepom o takem izvzetju in z vsemi ustreznimi informacijami, ki se nanj nanašajo.

      (1)  UL L 176, 15.7.2003, str. 57.


title: Zadeva T-203/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  5. oktobra 2005  — Rasmussen proti Komisiji ( Uradniki — Lažna prijava izdatkov za službeno potovanje — Disciplinski postopek — Opomin — Jezikovna ureditev — Zdravniška skrivnost )

text:
               26.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/21

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 5. oktobra 2005 — Rasmussen proti Komisiji
   (Zadeva T-203/03) (1)

   („Uradniki - Lažna prijava izdatkov za službeno potovanje - Disciplinski postopek - Opomin - Jezikovna ureditev - Zdravniška skrivnost“)
   (2005/C 296/45)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Lars Bo Rasmussen (Hellerup, Danska) (zastopnika: G. Bouneou in F. Frabetti, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: sprva J. Currall in V. Joris, nato V. Joris in M. Patkova, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 1. julija 2002, s katero je bil tožeči stranki izrečen disciplinski ukrep opomina zaradi lažne prijave izdatkov za službeno potovanje, zahteva za vračilo zneskov na podlagi člena 85 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti in odškodninski zahtevek za domnevno pretrpljeno nepremoženjsko škodo.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeča stranka nosi svoje stroške in polovico stroškov, ki jih je priglasila Komisija.

               3)

               Komisija nosi polovico svojih stroškov.

      (1)  UL C 200 z dne 23.8.2003.


title: Zadeva T-17/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 31. maja 2017 – MS/Komisija (Odškodninska tožba — Sklep Komisije, da odstopi od „pisnega dogovora o pristopu k Team Europe“ — Pogodbena odgovornost — Neobstoj arbitražne klavzule — Očitna nedopustnost)

text:
               7.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/27

         Sklep Splošnega sodišča z dne 31. maja 2017 – MS/Komisija
   (Zadeva T-17/16) (1)

   ((Odškodninska tožba - Sklep Komisije, da odstopi od „pisnega dogovora o pristopu k Team Europe“ - Pogodbena odgovornost - Neobstoj arbitražne klavzule - Očitna nedopustnost))
   (2017/C 256/32)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: MS (zastopnici: sprva L. Levi in M. Vandenbussche, nato L. Levi, odvetnici)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnice: I. Martínez del Peral, C. Ehrbar in A. C. Simon agentke)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 268 PDEU, naj se Komisiji naloži plačilo odškodnine zaradi sklepa z dne 10. aprila 2013, s katerim se je Komisija odločila, da tožeča stranka ne bo več sodelovala v mreži govorcev Team Europe.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               MS se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 326, 5.9.2016.


title: Zadeva C-157/06: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 2. oktobra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Javna naročila blaga – Direktiva 93/36/EGS – Dodelitev javnih naročil brez predhodne objave – Lahki helikopterji, namenjeni policiji in gasilcem)

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/5

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 2. oktobra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-157/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Javna naročila blaga - Direktiva 93/36/EGS - Dodelitev javnih naročil brez predhodne objave - Lahki helikopterji, namenjeni policiji in gasilcem)
   (2008/C 301/08)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: X. Lewis in D. Recchia, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: I. Braguglia, zastopnik, G. Fiengo, odvetnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva Sveta 93/36/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov oddaje javnih naročil blaga (UL L 199, str. 1) – Nesposobnost dokazati obstoj razlogov, ki bi naročniku omogočili, da uporabi postopek s pogajanji brez predhodne objave javnega razpisa – Lahki helikopterji, kupljeni za potrebe policije in gasilcev.
   Izrek

               1)

               Italijanska republika, s tem da je sprejela dekret ministra za notranje zadeve št. 558/A/04/03/RR z dne 11. julija 2003, na podlagi katerega je bilo odobreno odstopanje od zakonodaje Skupnosti na področju javnih naročil blaga za nakup lahkih helikopterjev za potrebe policije in gasilcev, ne da bi bil izpolnjen kateri od pogojev, ki bi upravičeval tako odstopanje, ni izpolnila obveznosti iz Direktive Sveta 93/36/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov oddaje javnih naročil blaga, zlasti iz njenih členov 2(1)(b), 6 in 9.

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 131, 3.6.2006.


               5.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/11

         Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je predložilo sodišče Fürstliches Obergericht, Lihtenštajn, dne 19. maja 2015 v zadevi Abuelo Insua Juan Bautista proti Liechtensteinische Invalidenversicherung
   (Zadeva E-13/15)
   (2015/C 366/09)
   Zahtevek je bil vložen pri Sodišču Efte z dopisom z dne 19. maja 2015, ki ga je poslalo sodišče Fürstliches Obergericht, Lihtenštajn (knežje prizivno sodišče v Lihtenštajnu), in ga je tajništvo Sodišča Efte prejelo 29. maja 2015, in sicer za svetovalno mnenje v zadevi Abuelo Insua Juan Bautista proti Liechtensteinische Invalidenversicheru glede naslednjih vprašanj:

               1.

               Ali je prejemniku dajatev (vlagatelju zahtevka) prepovedano izpodbijati navedene ugotovitve v postopku pred nosilcem, pristojnim za izplačilo, ker nosilca, pristojnega za izplačilo, zavezujejo ugotovitve nosilca v kraju začasnega ali stalnega prebivališča v skladu z drugim stavkom člena 87(2) Uredbe (ES) št. 987/2009?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: Ali imajo ugotovitve zavezujoči učinek tudi v sodnem postopku, ki v skladu z nacionalnimi postopkovnimi pravili sledi postopku pred nosilcem, pristojnim za izplačilo?


title: Zadeva C-294/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākās tiesas Senāts (Republika Latvija) 15. junija 2010 – Andrejs Eglītis in Edvards Ratnieks proti Latvijas Republikas Ekonomikas Ministrija

text:
               14.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/29

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākās tiesas Senāts (Republika Latvija) 15. junija 2010 – Andrejs Eglītis in Edvards Ratnieks proti Latvijas Republikas Ekonomikas Ministrija
   (Zadeva C-294/10)
   ()
   2010/C 221/46
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākās tiesas Senāts

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Andrejs Eglītis, Edvards Ratnieks

      Tožena stranka: Latvijas Republikas Ekonomikas Ministrija

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (1) z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 razlagati tako, da mora letalski prevoznik, zato da se prizna, da je sprejel vse ustrezne ukrepe za izognitev izrednim razmeram, načrtovati svoje vire pravočasno, da bi se načrtovani let lahko opravil po koncu nepredvidenih izrednih razmer, to je v določenem času glede na odhod po voznem redu?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali se člen 6(1) navedene uredbe uporablja zato, da se določi najmanjša časovna rezerva, ki jo mora prevoznik pri načrtovanju virov v ustreznem trenutku predvideti kot morebitno predvidljivo zamudo, če pride do izrednih razmer?

      (1)  UL L 46, str. 1.


title: Zadeva C-488/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof te Amsterdam (Nizozemska) 23. septembra 2011 – D. F. Asbeek Brusse & K. de Man Garabito proti Jahani BV

text:
               14.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof te Amsterdam (Nizozemska) 23. septembra 2011 – D. F. Asbeek Brusse & K. de Man Garabito proti Jahani BV
   (Zadeva C-488/11)
   2012/C 13/06
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Gerechtshof te Amsterdam

      Stranki v postopku v glavni stvari

   Tožeča stranka: D. F. Asbeek Brusse
   K. de Man Garabito
   Tožena stranka: Jahani BV

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba najemodajalca stanovanjskih prostorov, ki zasebniku da v najem stanovanje, šteti za prodajalca ali ponudnika storitev v smislu Direktive 93/13 (1)? Ali se za najemno pogodbo med poslovno dejavnim najemodajalcem in poslovno nedejavnim najemnikom uporablja ta direktiva?

               2.

               Ali to, da je treba člen 6 Direktive 93/13 šteti za normo, ki je enakovredna nacionalnim določbam, ki v nacionalnem pravnem redu veljajo za zavezujoče pravo, pomeni, da so v sporu med zasebniki nacionalne izvedbene določbe o zlorabnih klavzulah zavezujoč predpis, tako da je nacionalno sodišče na prvi in drugi stopnji pristojno in obvezano pogodbeno klavzulo po uradni dolžnosti (in zato tudi v delu, ki ni zajet z očitki) preizkusiti na podlagi nacionalnih izvedbenih določb in ugotoviti ničnost te klavzule, če ugotovi, da je klavzula zlorabna?

               3.

               Ali je združljivo s polnim učinkom prava Skupnosti, da nacionalno sodišče ne izključi uporabe klavzule o pogodbeni kazni, ki jo je treba šteti za nedovoljen pogoj v smislu Direktive 93/13, ampak pogodbeno kazen v skladu z nacionalnimi določbami zgolj zmanjša, če se je zasebnik sicer skliceval na pristojnost sodišča za zmanjšanje pogodbene kazni, ne pa na izpodbojnost klavzule?

      (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL L 95, str. 29).


title: Zadeva F-109/15: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 17. marca 2016 – GZ/Parlament

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/56

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 17. marca 2016 – GZ/Parlament
   (Zadeva F-109/15) (1)

   (2016/C 156/78)
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 328, 5.10.2015, str. 36.


title: Zadeva C-481/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 25. oktobra 2012 – Juvelta UAB proti Lietuvos prabavimo rūmai

text:
               12.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/32

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 25. oktobra 2012 – Juvelta UAB proti Lietuvos prabavimo rūmai
   (Zadeva C-481/12)
   2013/C 9/53
   Jezik postopka: litovščina

      Predložitveno sodišče

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka in pritožnica: Juvelta UAB

      Tožena stranka in nasprotna stranka: Lietuvos prabavimo rūmai

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 34 Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da prepoveduje nacionalne predpise, ki določajo, da morajo biti, če so namenjeni prodaji na trgu države članice Evropske unije, izdelki iz zlata, ki so bili uvoženi iz druge države članice in ki se lahko dajo na trg te države članice (izvoza), žigosani z označbo neodvisnega urada za preskus, ki ga je pooblastila država članica, ta označba pa potrjuje, da je ta urad izdelek preskusil, in vsebuje podatek, ki je razumljiv potrošnikom države članice uvoza glede standardne stopnje čistine izdelka, če ta podatek glede standardne stopnje čistine vsebuje ločena in dodatna označba ali znak, ki je odtisnjen na istem izdelku iz zlata?

               2.

               Ali je za odgovor na prvo vprašanje pomembno, da tako kot v tej zadevi dodatne označbe standardne stopnje čistine izdelkov iz zlata, ki je na izdelkih in je razumljiva potrošnikom države članice uvoza (na primer označba s tremi arabskimi številkami „585“), ni izvedel neodvisen urad za preskus, ki ga je pooblastila država članica Evropske unije, vendar pa je podatek iz označbe pomensko enak podatku iz znaka, ki ga je na istem izdelku odtisnil neodvisen urad za preskus, ki ga je pooblastila država članica izvoza (na primer označba z arabsko cifro „3“ v državi članici izvoza, kot določajo predpisi te države, določno pomeni standardno stopnjo čistine 585)?


title: Zadeva C-270/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Session (Scotland), Edinburgh (Združeno kraljestvo) 14. julija 2009 – Macdonald Resorts Limited proti The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/26

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Session (Scotland), Edinburgh (Združeno kraljestvo) 14. julija 2009 – Macdonald Resorts Limited proti The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Zadeva C-270/09)
   2009/C 267/48
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Session (Scotland), Edinburgh

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Macdonald Resorts Limited

      Tožena stranka: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se dobave, ki jih opravlja MRL v skladu z določbami statuta Kluba in z njim povezanimi pogodbami, v obliki prenosa pogodbenih pravic („točkovna upravičenja“), ki dajejo kupcu pravico do točk, ki jih lahko letno unovči za prebivanje v objektih v časovnem zakupu v počitniških zmogljivostih MRL in uporabo teh objektov, opredelijo:

                           (a)

                           kot lizing ali dajanje v najem nepremičnin v smislu člena 13B(b) Šeste direktive o DDV (postal člen 135(1)(l) Direktive 2006/112 (1)) ali

                           (b)

                           kot članstvo v klubu ali

                           (c)

                           kako drugače?

               2)

               Ali na odgovor na prvo vprašanje vpliva, da:

                           (a)

                           se v nekaterih primerih pogodbene pravice pridobijo v zameno za to, da stranka že obstoječe pravice za prebivanje v objektu v časovnem zakupu v nekem kraju za enega ali več stalnih tednov deponira pri MRL?

                           (b)

                           se lahko stranka v katerem koli letu odloči, da svojega upravičenja do točk za tisto leto v celoti ali delno ne bo unovčila za nobeno pravico za prebivanje, in lahko namesto tega izbere povečanje svojega upravičenja v naslednjem letu ali pa lahko, glede na pogodbene pogoje programa v vsakem letu, poveča svoje upravičenje v tem letu tako, da si točke „izposodi“ od svojega upravičenja do točk v naslednjem letu?

                           (c)

                           se nepremičnine, ki predstavljajo nastanitvene zmogljivosti, lahko spremenijo v času od pridobitve točkovnih upravičenj do unovčenja točk za pravico do prebivanja v nepremičnini?

                           (d)

                           lahko izvajalec, ki opravlja storitev, spreminja število točk, do katerih je stranka upravičena vsako leto, v skladu s pogodbenimi pogoji programa?

                           (e)

                           lahko pritožnica občasno omogoči osebam s točkovnimi upravičenji dostop do članstva v zunanjem programu izmenjave pravic do uporabe počitniških objektov na podlagi časovnega zakupa?

                           (f)

                           lahko pritožnica občasno omogoči osebam s točkovnimi upravičenji, da zamenjajo svoje točke za nastanitve v hotelih, ki jih upravlja pritožnica, ali za druge ugodnosti, ki jih ta zagotavlja?

               3.

               Če davčni zavezanec opravlja storitve, opisane v vprašanjih 1 in 2 zgoraj:

                           (a)

                           ali so to „storitve v zvezi z nepremičninami“ v smislu člena 9(2)(a) Šeste direktive o DDV (postal člen 45 Direktive 2006/112);

                           (b)

                           če je odgovor na vprašanje 3(a) pritrdilen: kako se določi kraj opravljanja storitve v okoliščinah, ko lahko člani Kluba uresničujejo svoje pogodbene pravice tako, da prebivajo v objektu v časovnem zakupu v več kot eni državi članici, v času opravljanja storitve pa ni znano, v katerem objektu bo član prebival?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1)


title: Zadeva T-9/94: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 26. maja 2008 – Ypma proti Svetu in Komisiji

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/35

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 26. maja 2008 – Ypma proti Svetu in Komisiji
   (Zadeva T-9/94) (1)

   (2008/C 197/60)

      Jezik postopka: nizozemščina

   Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 59, 26.2.1994.


title: Zadeva T-768/15: Tožba, vložena 28. decembra 2015 – RP Technik/UUNT – Tecnomarmi (RP ROYAL PALLADIUM)

text:
               29.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/29

         Tožba, vložena 28. decembra 2015 – RP Technik/UUNT – Tecnomarmi (RP ROYAL PALLADIUM)
   (Zadeva T-768/15)
   (2016/C 078/40)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: RP Technik GmbH Profilsysteme (Bönen, Nemčija) (zastopnik: P. Henrichs, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Tecnomarmi Snc (Treviso, Italija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti z besednimi elementi „RP ROYAL PALLADIUM“ – znamka Skupnosti št. 11 358 496

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 14. oktobra 2014 v zadevi R 2061/2014-2

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               stroške postopka, vključno s stroški pritožbenega postopka, naloži intervenientki;

               —

               podredno, če se intervenientka ne bi udeležila postopka, stroške postopka, vključno s stroški pritožbenega postopka, naloži toženi stranki.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-328/14: Sklep predsednika tretjega senata Sodišča z dne 17. junija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Krajský súd v Prešove – Slovaška) – CD Consulting s. r. o./Anna Pančurová, Róbert Demeter, Kristína Pužová, Katarína Harakľová, Roman Novák, Marcela Grundzová, Milan Pulko, Peter Chomča, Jarmila Lešková, Katarína Malarová, Jana Belajová, Tatiana Kučkovská, Marián Demeter, Helena Chomčová, Marcela Troščáková, Nataša Virágová, Kvetuša Hudáková, Peter Grundza, Dávid Renner, Zdenko Ričalka, Jarmila Kurejová, Mária Maxinová

text:
               28.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/25

         Sklep predsednika tretjega senata Sodišča z dne 17. junija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Krajský súd v Prešove – Slovaška) – CD Consulting s. r. o./Anna Pančurová, Róbert Demeter, Kristína Pužová, Katarína Harakľová, Roman Novák, Marcela Grundzová, Milan Pulko, Peter Chomča, Jarmila Lešková, Katarína Malarová, Jana Belajová, Tatiana Kučkovská, Marián Demeter, Helena Chomčová, Marcela Troščáková, Nataša Virágová, Kvetuša Hudáková, Peter Grundza, Dávid Renner, Zdenko Ričalka, Jarmila Kurejová, Mária Maxinová
   (Zadeva C-328/14) (1)

   (2015/C 320/35)
   Jezik postopka: slovaščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 351, 6.10.2014.


title: Zadeva C-503/04: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 18. juilja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (Neizpolnitev obveznosti države – Sodba Sodišča, v kateri je ugotovljena neizpolnitev obveznosti – Neizvršitev – Člen 228 ES – Ukrepi, potrebni za izvršitev sodbe Sodišča – Odpoved pogodbe)

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/2

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 18. juilja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-503/04) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Sodba Sodišča, v kateri je ugotovljena neizpolnitev obveznosti - Neizvršitev - Člen 228 ES - Ukrepi, potrebni za izvršitev sodbe Sodišča - Odpoved pogodbe)
   (2007/C 211/02)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki(e)

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: B. Schima, zastopnik)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: W.-D. Plessing in C. Schultze-Bahr, zastopnika, H.-J. Prieß, odvetnik)

      Intervenientke: Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in J. C. Gracia, zastopnika), Kraljevina Nizozemska (zastopnika: H. G. Sevenster in D. J. M. de Grave, zastopnika), Republika Finska (zastopnik: T. Pynnä, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Člen 228 ES – Neizvršitev sodbe Sodišča z dne 10. aprila 2003 v združenih zadevah C-20/01 in C-28/01 – Direktiva Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev (UL L 209, str. 1) – Javni naročili, ki sta ju mesto Braunschweig in občina Bockhorn oddali brez javnega razpisa – Zahtevek za določitev denarne kazni.
   Izrek

               1)

               Zvezna republika Nemčija, s tem da v roku, ki ga je določila Komisija Evropskih skupnosti v obrazloženem mnenju v skladu s členom 228 ES, ni sprejela ukrepov, ki izhajajo iz zgoraj navedene sodbe z dne 10. aprila 2003 v zadevi Komisija proti Nemčiji (C-20/01 in C-28/01), v zvezi z oddajo pogodbe o odvozu odpadkov s strani mesta Braunschweig (Nemčija), ni izpolnila obveznosti iz tega člena.

               2)

               Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

               3)

               Francoska republika, Kraljevina Nizozemska in Republika Finska nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 45, 19.2.2005.


title: Zadeva T-103/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. marca 2016 – Frucona Košice/Komisija (Državne pomoči — Trošarine — Delni odpis davčnega dolga v okviru prisilne poravnave — Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom in zahtevano njeno vračilo — Pravica do obrambe — Procesne pravice zainteresiranih strani — Merilo zasebnega upnika — Dokazno breme)

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/34

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. marca 2016 – Frucona Košice/Komisija
   (Zadeva T-103/14) (1)

   ((Državne pomoči - Trošarine - Delni odpis davčnega dolga v okviru prisilne poravnave - Sklep, s katerim je bila pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom in zahtevano njeno vračilo - Pravica do obrambe - Procesne pravice zainteresiranih strani - Merilo zasebnega upnika - Dokazno breme))
   (2016/C 156/44)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Frucona Košice a.s. (Košice, Slovaška) (zastopniki: K. Lasok, QC, B. Hartnett, barrister, O. Geiss, odvetnik, in J. Holmes, barrister)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Armati, P.-J. Loewenthal in K. Walkerová, agenti)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 16. oktobra 2013 o državni pomoči št. SA.18211 (C 25/2005) (ex NN 21/2005), ki jo je Slovaška republika odobrila družbi Frucona Košice a.s. (UL L 176, str. 38).

      Izrek

               1.

               Sklep Komisije 2014/342/EU z dne 16. oktobra 2013 o državni pomoči SA.18211 (C 25/05) (ex NN 21/05), ki jo je Slovaška republika odobrila družbi Frucona Košice a.s., se razglasi za ničen.

               2.

               Komisija poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasila družba Frucona Košice, vključno s stroški postopkov za izdajo začasnih odredb.

      (1)  UL C 112, 14.4.2014.


title: Zadeva T-95/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. marca 2013 – Cindu Chemicals in drugi proti ECHA (REACH — Identifikacija antracenskega olja, nizka vsebnost antracena, kot snovi, ki vzbuja veliko zaskrbljenost — Ničnostna tožba — Izpodbojni akt — Predpis, ki ne potrebuje izvedbenih ukrepov — Neposredno nanašanje — Dopustnost — Enako obravnavanje — Sorazmernost)

text:
               20.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 114/31

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. marca 2013 – Cindu Chemicals in drugi proti ECHA
   (Zadeva T-95/10) (1)

   (REACH - Identifikacija antracenskega olja, nizka vsebnost antracena, kot snovi, ki vzbuja veliko zaskrbljenost - Ničnostna tožba - Izpodbojni akt - Predpis, ki ne potrebuje izvedbenih ukrepov - Neposredno nanašanje - Dopustnost - Enako obravnavanje - Sorazmernost)
   2013/C 114/48
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Cindu Chemicals BV (Uithoorn, Nizozemska); Deza, a.s. (Valašske Meziříčí, Češka republika); Koppers Denmark A/S (Nyborg, Danska); in Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Združeno kraljestvo) (zastopniki: sprva K. Van Maldegem, R. Cana, odvetnika, in P. Sellar, solicitor, nato K. Van Maldegem in R. Cana)

      Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije (ECHA) (zastopniki: M. Heikkilä in W. Broere, zastopnika, skupaj z J. Stuyckom, odvetnikom)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopniki: sprva P. Oliver in G. Wilms, nato P. Oliver in E. Manhaeve, zastopniki, skupaj s K. Sawyerjem, barrister, neto P. Oliver et E. Manhaeve)

      Predmet

   Rrazglasitev delne ničnosti odločbe ECHA, objavljene 13. januarja 2010, o identifikaciji antracenskega olja, nizka vsebnost antracena (ES št. 292-604-8), kot snovi, ki v skladu s členom 59 Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL L 396, str. 1) izpolnjuje kriterije iz člena 57 te uredbe.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbe Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S in Koppers UK Ltd nosijo svoje stroške in plačajo stroške, ki jih je priglasila Evropska agencija za kemikalije (ECHA).

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 113, 1.5.2010.


title: Zadeva C-209/07: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 20. novembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supreme Court – Irska) – The Competition Authority proti Beef Industry Development Society Ltd, Barry Brothers (Carrigmore) Meats Ltd (Konkurenca – Člen 81(1) ES – Pojem sporazum, katerega cilj je omejevanje konkurence – Sporazum o zmanjšanju proizvodnih zmogljivosti – Goveje meso)

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/4

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 20. novembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supreme Court – Irska) – The Competition Authority proti Beef Industry Development Society Ltd, Barry Brothers (Carrigmore) Meats Ltd
   (Zadeva C-209/07) (1)

   (Konkurenca - Člen 81(1) ES - Pojem „sporazum, katerega cilj je omejevanje konkurence“ - Sporazum o zmanjšanju proizvodnih zmogljivosti - Goveje meso)
   (2009/C 6/07)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   Supreme Court
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: The Competition Authority

      Toženi stranki: Beef Industry Development Society Ltd, Barry Brothers (Carrigmore) Meats Ltd
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Supreme Court – Razlaga člena 81(1) ES – Ukrepi, s katerimi se omejuje ali nadzira proizvodnja – Vključitev sporazuma, ki ima učinek selektivnega zmanjšanja strukturne zmogljivosti.
   Izrek
   Cilj sporazuma, ki ima take značilnosti kot standardni sporazum, ki ga je sklenilo deset glavnih predelovalcev govejega mesa na Irskem – članov Beef Industry Development Society Ltd – in ki med drugim predvideva zmanjšanje predelovalnih zmogljivosti za približno 25 %, je preprečevanje, omejevanje ali izkrivljanje konkurence v smislu člena 81(1) ES.

      (1)  UL C 140, 23.6.2007.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. oktobra 2004 v zadevi T-137/02, Pollmeier Malchow GmbH & Co. KG proti Komisiji Evropskih skupnosti (Državne pomoči — Ničnostna tožba — Priporočilo 96/280/ES — Pojem malih in srednje velikih podjetij (MSP))

text:
               18.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/15

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 14. oktobra 2004
   v zadevi T-137/02, Pollmeier Malchow GmbH & Co. KG proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Državne pomoči - Ničnostna tožba - Priporočilo 96/280/ES - Pojem malih in srednje velikih podjetij (MSP))
   (2004/C 314/38)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi T-137/02, Pollmeier Malchow GmbH & Co. KG, s sedežem v Malchowu (Nemčija), ki jo zastopata S. Völcker in J. Heithecker, avocats, proti Komisiji Evropskih skupnosti, zaradi razglasitve ničnosti odločbe Komisije 2002/821/ES z dne 15. januarja 2002 o državni pomoči, ki jo je Zvezna republika Nemčija dodelila Pollmeier GmbH, Malchow (UL L 296, str. 20), je Sodišče prve stopnje (četrti razširjeni senat), v sestavi H. Legal, predsednik, V. Tiili, sodnica, A. W. H. Meij, M. Vilaras in N. J. Forwood, sodniki; sodni tajnik: D. Christensen, administratorka, dne 14. oktobra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Tožeča stranka nosi stroške postopka.

      (1)  UL C 169, 13.7.2002.


title: Zadeva T-535/14: Tožba, vložena 18. julija 2014 – The Cookware Company proti UUNT – Fissler (VITA+VERDE)

text:
               6.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 351/14

         Tožba, vložena 18. julija 2014 – The Cookware Company proti UUNT – Fissler (VITA+VERDE)
   (Zadeva T-535/14)
   2014/C 351/16
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: The Cookware Company Ltd (Hong Kong, Kitajska) (zastopnik: K. Manhaeve, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Fissler GmbH (Idar–Oberstein, Nemčija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 15. aprila 2014 v zadevi R 1082/2013-2 razveljavi.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: barvna figurativna znamka z besednima elementoma „VITA+VERDE“ za proizvode iz razreda 21 – prijava znamke Skupnosti št. 1 0 0 73  054

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: prejšnja znamka Skupnosti št. 1 0 13  787 za besedo „vitavit“

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev izpodbijane odločbe in ugoditev ugovoru

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti.


title: Zadeva C-538/11: Sklep predsednika Sodišča z dne 14. decembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht Salzburg – Avstrija) – Hermine Sax proti Pensionsversicherungsanstalt

text:
               2.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/15

         Sklep predsednika Sodišča z dne 14. decembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht Salzburg – Avstrija) – Hermine Sax proti Pensionsversicherungsanstalt
   (Zadeva C-538/11) (1)

   2013/C 63/27
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 25, 28.1.2012.


title: Zadeva T-286/08: Tožba, vložena 21. julija 2008 – Fidelio proti UUNT (Hallux)

text:
               27.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/17

         Tožba, vložena 21. julija 2008 – Fidelio proti UUNT (Hallux)
   (Zadeva T-286/08)
   (2008/C 247/33)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Fidelio KG (Linz, Avstrija) (zastopnik: M. Gail, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 21. maja 2008 (zadeva R 632/2007-4) naj se razveljavi;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naj se naloži plačilo svojih stroškov in stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Hallux“ za blago iz razredov 10, 18 in 25 (Prijava št. 5 245 147).

      Odločba preizkuševalca: delna zavrnitev prijave.

      Odločba odbora za pritožbe: delna ugoditev pritožbi.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) in 7(1)(c) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 (1), ker registrirane znamke za blago „ortopedski pripomočki“ in „obutev“ ne predstavljajo absolutnih razlogov proti njeni registraciji.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (OJ 1994 L 11, str. 1).


title: Zadeva C-129/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Sofia-grad (Bolgarija) 16. marca 2015 – H. M./Agencija za daržavna finansova inspekcija (ADFI)

text:
               26.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Sofia-grad (Bolgarija) 16. marca 2015 – H. M./Agencija za daržavna finansova inspekcija (ADFI)
   (Zadeva C-129/15)
   (2015/C 171/27)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Administrativen sad Sofia-grad

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: H. M.

      Tožena stranka: Agentsia za darzhavna finansova inspektsia (ADFI)

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 1(9) Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (1), razlagati tako, da je oseba/trgovinska družba „oseba javnega prava“ samo zato, ker več kot 30 % njenih prihodkov izhaja iz zdravstvenih dejavnosti, izvedenih v preteklem letu, ki jih financira Nacionalna zdravnoosiguritelna kasa (nacionalno zdravstveno zavarovanje), izvedene pa so bile v pogojih učinkovite konkurence z drugimi zdravstvenimi ustanovami?

               2.

               Ali je treba člen 1(9) Direktive 2004/18 razlagati tako, da je zagotavljanje zdravstvenih storitev v pogojih učinkovite konkurence s strani zasebnih trgovinskih družb, ki so bile ustanovljene z namenom ustvarjanja dobička, mišljeno kot „zadovoljevanje potreb javnega interesa“?

               3.

               Ali je treba člen 1(9) Direktive 2004/18 razlagati tako, da nasprotuje členu 1, št. 21, Dopalnitelni razporedbi (dodatna določila) Zakon za obštestvenite porački (zakon o javnih naročilih), po katerem za razvrstitev osebe kot osebe javnega prava zadostuje, da je izpolnjen eden od pogojev, ki je v skladu s kumulativnimi pogoji, določenimi v Direktivi?

      (1)  UL L 134, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 132.


title: Zadeva C-201/11 P: Pritožba, ki jo je 27. aprila 2011 vložila Union of European Football Associations (UEFA) zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 17. februarja 2011 v zadevi T-55/08, Union of European Football Associations (UEFA) proti Evropski komisiji

text:
               9.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 204/16

         Pritožba, ki jo je 27. aprila 2011 vložila Union of European Football Associations (UEFA) zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 17. februarja 2011 v zadevi T-55/08, Union of European Football Associations (UEFA) proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-201/11 P)
   2011/C 204/30
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Union of European Football Associations (UEFA) (zastopniki: D. Anderson QC, D. Piccinin, Barrister, B. Keane, Solicitor, T. McQuail, Solicitor)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Kraljevina Belgija, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska

      Predlogi

   Pritožnica trdi, da bi bilo treba izpodbijano sodbo razveljaviti iz teh razlogov:

               (a)

               Splošno sodišče naj bi pri uporabi Direktive 89/552 (1) napačno uporabilo pravo tako v zvezi z zahtevama po jasnosti in preglednosti kot v zvezi z opredelitvijo EURA kot dogodka velikega družbenega pomena.

               (b)

               Splošno sodišče naj bi pri uporabi določb Pogodbe glede konkurence napačno uporabilo pravo.

               (c)

               Splošno sodišče naj bi pri uporabi določb Pogodbe glede svobode opravljanja storitev in sorazmernosti napačno uporabilo pravo.

               (d)

               Splošno sodišče naj bi pri presoji lastninske pravice UEFE napačno uporabilo pravo.

               (e)

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je ugotovilo, da so bili v izpodbijanem sklepu ustrezno navedeni razlogi glede (i) opredelitve EURA kot dogodka velikega družbenega pomena, (ii) konkurence, (iii) svobode opravljanja storitev in (iv) lastninske pravice.

      (1)  Direktiva Sveta z dne 3. oktobra 1989 o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov (UL L 298, str. 23).


title: Zadeva C-368/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Italija) 11. julija 2011 – kazenski postopek zoper Raffaela Arrichiella

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Italija) 11. julija 2011 – kazenski postopek zoper Raffaela Arrichiella
   (Zadeva C-368/11)
   2011/C 282/20
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Santa Maria Capua Vetere

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Raffaele Arrichiello

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Kakšna je razlaga členov 43 in 49 Pogodbe o ustanovitvi Evropske unije glede svobode ustanavljanja in svobode opravljanja storitev na področju stav na športne dogodke, da bi se ugotovilo, ali te določbe Pogodbe dovoljujejo nacionalne predpise o vzpostavitvi državnega monopola in sistema koncesij in dovoljenj, ki v okviru določenega števila dovoljenj predvideva: (a) obstoj splošne usmeritve, ki ščiti imetnike koncesij, podeljenih v predhodnem obdobju na podlagi postopka, ki je iz sodelovanja nezakonito izključeval del gospodarskih subjektov; (b) obstoj določb, ki dejansko zagotavljajo ohranjanje že pridobljenih tržnih položajev (kot na primer prepoved, ki velja za nove koncesionarje, odpiranja novih prodajnih mest v bližini že obstoječih prodajnih mest, oziroma obveznost, da pri tem spoštujejo določeno najkrajšo razdaljo); in (c) določitev okoliščin odvzema koncesije in unovčitve zelo visokih varščin, pri čemer spada med te okoliščine tudi neposredno ali posredno opravljanje čezmejnih igralniških dejavnosti, izenačenih s tistimi, ki so predmet koncesije?


title: Zadeva C-46/11: Tožba, vložena 1. februarja 2011 – Evropska komisija proti Republiki Poljski

text:
               2.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/16

         Tožba, vložena 1. februarja 2011 – Evropska komisija proti Republiki Poljski
   (Zadeva C-46/11)
   2011/C 103/29
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: S. Petrova in K. Herrmann)

      Tožena stranka: Republika Poljska

      Predloga tožeče stranke

   Komisija predlaga,

               —

               naj se ugotovi, da je Republika Poljska kršila svoje obveznosti iz člena 16(1) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (1) s tem, da ni pravilno prenesla v tej določbi predpisanih pogojev za uporabo odstopanj;

               —

               naj se Republiki Poljski naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija Republiki Poljski očita, da v poljski pravni red ni pravilno prenesla pogojev iz člena 16(1) Direktive 92/43/EGS glede odstopanj od prepovedi v zvezi z varstvom vrst za ptice in živali.
   Prvič, v dveh uredbah ministrstva za okolje o zavarovanih prosto živečih živalskih in rastlinskih vrstah naj bi bilo v členu 7(1) oziroma v členu 8 glede dejavnosti v zvezi s kmetijstvom, gozdarstvom ali ribištvom dovoljeno splošno odstopanje od prepovedi, katerih namen je varstvo vrst (kot na primer prepoved namernega ubitja, ujetja itd.). Možnost za tako odstopanje v členu 16(1) Direktive 92/43/EGS ni določena.
   Drugič, področje uporabe možnosti, določene v členu 52(2)(5) zakona o varstvu narave, za odstopanje od prepovedi v zvezi z varstvom vrst za živali glede „preprečitve resne škode, zlasti na kmetijskih, gozdarskih in ribiških gospodarstvih“ naj bi bilo oblikovano širše kot odstopanje iz člena 16(1)(b) Direktive 92/43/EGS.
   Tretjič, področje uporabe možnosti, določene v členu 56(4)(2) zakona o varstvu narave, za odstopanje od prepovedi v zvezi z varstvom vrst, kadar to „izhaja iz potreb omejitve resne škode v gospodarstvu, zlasti v kmetijstvu, gozdarstvu in ribištvu“, naj bi bilo oblikovano širše kot odstopanje iz člena 16(1)(b) Direktive 92/43/EGS.
   Četrtič, na podlagi uredbe z dne 28. septembra 2004 o zavarovanih prosto živečih živalskih vrstah naj bi bilo dovoljeno ubitje, ujetje itd. vider (Lutra lutra), ki se zadržujejo na tistih predelih ribnikov, ki so namenjeni za ribogojnice, čeprav gre pri tem za vrsto, ki jo je treba v smislu Priloge IV k Direktivi 92/43/EGS strogo varovati.

      (1)  UL L 206, str. 7.


title: Zadeva T-203/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 18. junija 2012 – Transports Schiocchet – Excursions proti Svetu in Komisiji (Nepogodbena odgovornost — Storitve avtobusnih prevozov med državami članicami — Uredba (EGS) št. 684/92 — Dovolj resna kršitev pravnega pravila, ki posameznikom podeljuje pravice — Neobstoj — Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               28.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 227/21

         Sklep Splošnega sodišča z dne 18. junija 2012 – Transports Schiocchet – Excursions proti Svetu in Komisiji
   (Zadeva T-203/11) (1)

   (Nepogodbena odgovornost - Storitve avtobusnih prevozov med državami članicami - Uredba (EGS) št. 684/92 - Dovolj resna kršitev pravnega pravila, ki posameznikom podeljuje pravice - Neobstoj - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)
   2012/C 227/34
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Transports Schiocchet – Excursions (Beuvillers, Francija) (zastopnik: É. Deshoulières, odvetnik)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije (zastopnika: E. Karlsson in E. Dumitriu-Segnana) in Evropska komisija (zastopnika: G. Rozet in N. Yerrell)

      Predmet

   Zahtevek za povračilo škode, ki je tožeči stranki domnevno nastala zaradi uporabe sistema iz Uredbe Sveta (EGS) št. 684/92 z dne 16. marca 1992 o skupnih pravilih za mednarodni avtobusni prevoz potnikov (UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 6, zvezek 1, str. 306).

      Izrek

               1.

               Tožba se kot očitno in pravno povsem neutemeljena zavrne.

               2.

               Transports Schiocchet – Excursions se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 186, 25.6.2011.


title: Zadeva C-525/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão (Portugalska) 13. oktobra 2016 – Meo – Serviços de Comunicações e Multimédia S.A./Autoridade da Concorrência

text:
               16.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 14/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão (Portugalska) 13. oktobra 2016 – Meo – Serviços de Comunicações e Multimédia S.A./Autoridade da Concorrência
   (Zadeva C-525/16)
   (2017/C 014/26)
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Meo – Serviços de Comunicações e Multimédia S.A.

      Tožena stranka: Autoridade da Concorrência

      Druga stranka: GDA – Cooperativa de Gestão dos Direitos dos Artistas Intérpretes ou Executantes, CRL

      Vprašanja za predhodno odločanje

               (i)

               Če v prekrškovnem postopku obstajajo indici ali dokazi o dejstvih v zvezi z učinki morebitne diskriminatorne prakse oblikovanja cen, ki jo podjetje s prevladujočim položajem uporablja za enega od maloprodajnih podjetij, ki se šteje za oškodovano v primerjavi s svojimi konkurenti, ali je to, da se šteje, da to ravnanje povzroči podrejen konkurenčni položaj v smislu člena 102 , [drugi odstavek], točka (c), PDEU, odvisno od dodatne presoje teže, upoštevnosti ali pomembnosti teh učinkov na konkurenčni položaj ali konkurenčnost zadevnega podjetja, zlasti glede zmožnosti odpraviti razliko v stroških, ki jih podjetje nosi v okviru veleprodajne storitve?

               (ii)

               Če v prekrškovnem postopku obstajajo indici ali dokazi o precej zmanjšanem pomenu, ki ga ima diskriminatorna praksa oblikovanja cen, ki jo izvaja podjetje s prevladujočim položajem, za nastale stroške, ustvarjene prihodke in dobiček zadevnega maloprodajnega podjetja, ali je ugotovitev, da ni indicev o zlorabi prevladujočega položaja in prepovedanih ravnanj, združljiva s skladno razlago člena 102 , [drugi odstavek], točka (c), PDEU, in sodne prakse, vzpostavljene s sodbama British Airways (1) in Clearstream (2)?

               (iii)

               Ali pa nasprotno taka okoliščina ne zadostuje za to, da se spornega ravnanja ne bi obravnavalo kot zlorabe prevladujočega položaja in prepovedanega ravnanja v smislu člena 102 , [drugi odstavek], točka (c), PDEU, in je pomembna samo, ko se ugotavlja odgovornost ali sankcija podjetja, ki je ravnalo kaznivo?

               (iv)

               Ali je treba izraz „ki slednje postavlja v podrejen konkurenčni položaj“ iz člena 102 , [drugi odstavek], točka (c), PDEU, razlagati tako, da se nanaša na zahtevo, da prednost, ki je posledica diskriminacije, pomeni minimalni odstotek v strukturi stroškov zadevnega podjetja?

               (v)

               Ali je treba izraz „ki slednje postavlja v podrejen konkurenčni položaj“ iz člena 102 , [drugi odstavek], točka (c), PDEU, razlagati tako, da se nanaša na zahtevo, da prednost, ki je posledica diskriminacije, pomeni minimalno razliko med povprečnimi stroški, ki jih nosijo konkurenčna podjetja na področju obravnavane veleprodajne storitve?

               (vi)

               Ali je treba izraz „ki slednje postavlja v podrejen konkurenčni položaj“ iz člena 102 , [drugi odstavek], točka (c), PDEU razlagati tako, da se nanaša na zahtevo, da gre pri prednosti, ki je posledica diskriminacije, na zadevnem trgu in na področju zadevne storitve za vrednosti, ki so višje od razlik, navedenih v […] razpredelnicah 5, 6 in 7, tako da se sporno ravnanje šteje za prepovedano ravnanje?

               (vii)

               Če je odgovor na katero od vprašanj od (iv) do (vi) pritrdilen, kako je treba opredeliti navedeni minimalni prag pomembnosti podrejenega položaja v zvezi s strukturo stroškov ali povprečnih stroškov, ki jih nosijo podjetja, ki konkurirajo na področju zadevne maloprodajne storitve?

               (viii)

               Če se ta minimalni prag določi, ali to, da se tega praga ne doseže v vsakem letnem obdobju, dopušča oslabitev domneve, ki izhaja iz sodbe Clearstream, v skladu s katero je treba šteti, da je „uporaba drugačnih cen za enega od poslovnih partnerjev za enake storitve, in to neprekinjeno pet let in s strani podjetja, ki ima na začetku verige na trgu dejanski monopol, tega partnerja nedvomno [lahko] postavila v konkurenčno manj ugoden položaj“? (3)

      (1)  C-95/04 P, EU:C:2007:166.

      (2)  T-301/04, EU:T:2009:317.

      (3)  Točki 194 in 195.


title: Združene zadeve C-362/13, C-363/13 in C-407/13: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 3. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Maurizio Fiamingo (C-362/13), Leonardo Zappalà (C-363/13), Francesco Rotondo in drugi (C-407/13) proti Rete Ferroviaria Italiana SpA (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Socialna politika — Direktiva 1999/70/ES — Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP — Sektor pomorskega prometa — Trajekti, ki opravljajo pomorski prevoz med dvema pristaniščema v isti državi članici — Zaporedne pogodbe o zaposlitvi za določen čas — Določba 3, točka 1 — Pojem „pogodba o zaposlitvi za določen čas“  — Določba 5, točka 1 — Ukrepi za preprečevanje zlorab pri pogodbah o zaposlitvi za določen čas — Sankcije — Preoblikovanje v delovno razmerje za nedoločen čas — Pogoji)

text:
               1.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 292/9

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 3. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Maurizio Fiamingo (C-362/13), Leonardo Zappalà (C-363/13), Francesco Rotondo in drugi (C-407/13) proti Rete Ferroviaria Italiana SpA
   (Združene zadeve C-362/13, C-363/13 in C-407/13) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Socialna politika - Direktiva 1999/70/ES - Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP - Sektor pomorskega prometa - Trajekti, ki opravljajo pomorski prevoz med dvema pristaniščema v isti državi članici - Zaporedne pogodbe o zaposlitvi za določen čas - Določba 3, točka 1 - Pojem „pogodba o zaposlitvi za določen čas“ - Določba 5, točka 1 - Ukrepi za preprečevanje zlorab pri pogodbah o zaposlitvi za določen čas - Sankcije - Preoblikovanje v delovno razmerje za nedoločen čas - Pogoji))
   2014/C 292/11
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte suprema di cassazione

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Maurizio Fiamingo (C–362/13), Leonardo Zappalà (C–363/13), Francesco Rotondo in drugi (C–407/13)

      Tožena stranka: Rete Ferroviaria Italiana SpA

      Izrek

               1.

               Okvirni sporazum o delu za določen čas, ki je bil sklenjen 18. marca 1999 in ki je priloga k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP je treba razlagati tako, da se uporablja za delavce, kot so tožeče stranke v zadevah v glavni stvari, ki so na podlagi pogodbe o zaposlitvi za določen čas kot pomorščaki zaposleni na trajektih, ki opravljajo pomorski prevoz med dvema pristaniščema v isti državi članici.

               2.

               Določbe okvirnega sporazuma o delu za določen čas je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni ureditvi, kakršna je ta v postopkih v glavni stvari, ki določa, da mora biti v pogodbah o zaposlitvi za določen čas navedeno trajanje teh pogodb, ne pa tudi njihov konec.

               3.

               Določbo 5 okvirnega sporazuma o delu za določen čas je treba razlagati tako, da načeloma ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je ta v postopkih v glavni stvari in ki določa, da se pogodbe o zaposlitvi za določen čas preoblikujejo v delovno razmerje za nedoločen čas le, če je bil zadevni delavec na podlagi takih pogodb pri istem delodajalcu neprekinjeno zaposlen več kot eno leto, pri čemer se delovno razmerje šteje za neprekinjeno, če je med pogodbami o zaposlitvi za določen čas preteklo manj kot oziroma natančno 60 dni. Vendar pa mora predložitveno sodišče preveriti, ali pogoji za uporabo te ureditve in njeno dejansko izvajanje pomenijo, da je ta ureditev ustrezen ukrep za preprečevanje in sankcioniranje zlorabe veriženja pogodb o zaposlitvi ali delovnih razmerij za določen čas.

      (1)  UL C 260, 7.9.2013.

      UL C 313, 26.10.2013.


title: Zadeva T-439/08: Tožba, vložena 30. septembra 2008 – Agapiou Joséphidès proti Komisiji Evropskih skupnosti in Izvajalski agenciji za izobraževanje, avdiovizualno in kulturo

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/34

         Tožba, vložena 30. septembra 2008 – Agapiou Joséphidès proti Komisiji Evropskih skupnosti in Izvajalski agenciji za izobraževanje, avdiovizualno in kulturo
   (Zadeva T-439/08)
   (2008/C 327/61)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Kalliope Agapiou Joséphidès (Nikozija, Ciper) (zastopnik: C. Joséphidès, odvetnik)

      Toženi stranki: Komisija Evropskih skupnosti in Izvajalska agencija za izobraževanje, avdiovizualno in kulturo
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi odločba Izvajalske agencije za izobraževanje, avdiovizualno in kulturo (v nadaljevanju: Agencija) z dne 1. avgusta 2008, s katero je Agencija, ki deluje pod nadzorom Komisije, tožeči stranki zavrnila dostop do nekaterih dokumentov v spisu št. 07/0122 glede dodelitve naziva Center odličnosti Jean Monnet Univerzi na Cipru;

               —

               Za nično naj se razglasi odločba Komisije C(2007) 3749 z dne 8. avgusta 2008, ki vključuje odločitev o dodelitvi dotacij v okviru podprograma Jean Monnet programa vseživljenjskega učenja;

               —

               Agenciji in Komisiji naj se naloži plačilo stroškov, ki jih je imela v tem postopku tožeča stranka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka s tožbo zahteva, naj se razglasi za nično, prvič, odločba Izvajalske agencije za izobraževanje, audiovizualno in kulturo z dne 1. avgusta 2008, s katero ji je bil zavrnjen dostop do dokumentov glede dodelitve naziva Center odličnosti Jean Monnet Univerzi na Cipru, in drugič, odločba Komisije C(2007) 3749 z dne 8. avgusta 2008, ki vključuje odločitev o dodelitvi dotacij v okviru podprograma Jean Monnet programa vseživljenjskega učenja, v delu, v katerem vsebuje predlog, naj se Univerzi na Cipru dodeli dotacija za ustanovitev Centra odličnosti Jean Monnet.
   Tožeča stranka v podporo predlogu za razglasitev ničnosti odločbe Agencije z dne 1. avgusta 2008 navaja, da naj bi Agencija kršila njeno pravico do dostopa do nekaterih dokumentov, kot izhaja zlasti iz načela preglednosti, ki je vključeno v člen 1, drugi odstavek, PEU in člen 6 PEU, člen 255 ES in Listino unije o temeljnih pravicah, saj je tretja stranka (Univerza na Cipru) v prijavni dokumentaciji brez njenega dovoljenja uporabila njeno ime, da bi s tem pridobila določeno korist. Tožeča stranka trdi, da naj bi imela v teh okoliščinah pravico preveriti natančno vsebino in/ali pravilnost osebnih podatkov ter namen in okoliščine njihove uporabe.
   Poleg tega tožeča stranka poudarja, da naj direktor Agencije ne bi bil pooblaščen za odločanje o potrdilni prošnji za dostop do dokumentov in da naj bi z izdajo odločbe z dne 1. avgusta 2008 kršil Uredbo št. 1049/2001 (1) ter Poslovnik Komisije.
   Če pa bi Sodišče prve stopnje odločilo, da je direktor Agencije pooblaščen za sprejetje izpodbijane odločbe, tožeča stranka zatrjuje, da je bilo z njenim sprejetjem kršenih več določb Uredbe št. 1049/2001, zlasti členi 7(1), 8(1) in 15(1). Po mnenju tožeče stranke naj bi Agencija ravno tako napačno razlagala več drugih določb iste uredbe, zlasti člene 4(4), 4(5), 4(1)(b), in 4(2), nepravilno uporabila načelo preglednosti in pojem javnega interesa. Tožeča stranka uveljavlja tudi tožbeni razlog, v okviru katerega zatrjuje, da v izpodbijani odločbi ni zahtevane obrazložitve.
   Tožeča stranka v podporo predlogu za razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2007) 3749 z dne 8. avgusta 2008 navaja, da naj bi Komisija, s tem ko ni preverila, ali je tožeča stranka soglašala s tem, da se njeni osebni podatki vnesejo v obrazec za prijavo, ki ga je Univerza na Cipru predložila Komisiji, storila napako. Po mnenju tožeče stranke bi morala Komisija ugotoviti, da ima predloženi projekt vsebinsko napako in preklicati svojo odločitev ali sprejeti druge potrebne ukrepe.
   Tožeča stranka ravno tako trdi, da naj bi Komisija storila napako pri analizi meril o izpolnjevanju pogojev za kandidaturo, ki jo je predložila Univerza na Cipru.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str.v43).


title: Zadeva T-126/12: Tožba, vložena 20. marca 2012 – Interroll proti UUNT (Inspired by efficiency)

text:
               2.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 157/8

         Tožba, vložena 20. marca 2012 – Interroll proti UUNT (Inspired by efficiency)
   (Zadeva T-126/12)
   2012/C 157/14
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Interroll Holding AG (Sant’ Antonino, Švica) (zastopnik: R. Böhm, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga

   Tožeča stranka predlaga:

               —

               odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 12. januarja 2012 (zadeva R 1280/2011-1) naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Inspired by efficiency“ (prijava št. 9 725 359) za proizvode in storitve iz razredov 6, 7, 9, 20, 35, 39 in 42

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009, ker prijavljena znamka ima razlikovalni učinek in za zadevne proizvode in storitve ni opisna.


title: Zadeva C-99/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour constitutionnelle (Belgija) 28. februarja 2013 – Guy Kleynen proti Conseil des ministres

text:
               18.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour constitutionnelle (Belgija) 28. februarja 2013 – Guy Kleynen proti Conseil des ministres
   (Zadeva C-99/13)
   2013/C 141/25
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour constitutionnelle

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Guy Kleynen

      Tožena stranka: Conseil des ministres

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člena 56 PDEU in 63 PDEU ter člena 36 in 41 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru razlagati tako, da državam članicam ne dovoljujejo, da uvedejo in ohranijo v veljavi ureditev, s katero je določeno višje obdavčenje obresti, ki jih izplačajo nerezidenčne banke, tako da se uporabi davčna oprostitev ali nižja davčna stopnja zgolj za obresti, ki jih izplačajo belgijske banke?


title: Zadeva T-435/08: Tožba, vložena 3. oktobra 2008 – Tokita Management Service proti UUNT – Eminent Food (TOMATOBERRY)

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/48

         Tožba, vložena 3. oktobra 2008 – Tokita Management Service proti UUNT – Eminent Food (TOMATOBERRY)
   (Zadeva T-435/08)
   (2008/C 313/86)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Tokita Management Service Corp. (Saitama, Japonska) (zastopniki: P. Brownlow in N. Jenkins, solicitors in A. Bryson, barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Eminent Food BV (Bussum, Nizozemska)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se odločba četrtega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 18. julija 2008 v zadevi R 1219/2007 4; in

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „TOMATOBERRY“ za proizvode iz razreda 31 – prijava št. 3 797 909

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Druga stranka pred odborom za pritožbe

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: prijava znamke Skupnosti št. 3 344 711 figurativne znamke „Tomberry“ za storitve in proizvode iz razredov 31, 35 in 44

      Odločba oddelka za ugovore: Ugoditev ugovoru v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94, ker je odbor za pritožbe napačno ugotovil, da sta si zadevni znamki vidno in idejno zelo podobni; kršitev členov 8(1)(a) in/ali 73 in/ali 74(1) Uredbe Sveta št. 40/94, ker je odbor za pritožbe zmotno menil, da je ugotovitev oddelka za ugovore, da je treba ugovoru ugoditi na podlagi člena 8(1)(a) Uredbe Sveta št. 40/94, pravilna.


title: Zadeva C-5/09: Sklep predsednika Sodišča z dne 23. julija 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/33

         Sklep predsednika Sodišča z dne 23. julija 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-5/09) (1)

   2009/C 282/61

      Jezik postopka: grščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 55, 7.3.2009.


title: Združeni zadevi T-481/13 in T-421/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 6. septembra 2017 – Systran/Komisija

text:
               23.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 357/31

         Sklep Splošnega sodišča z dne 6. septembra 2017 – Systran/Komisija
   (Združeni zadevi T-481/13 in T-421/15) (1)

   (2017/C 357/40)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 336, 16.11.2013.


title: Zadeva T-202/13: Tožba, vložena 9. aprila 2013 – Group’Hygiène proti Komisiji

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/33

         Tožba, vložena 9. aprila 2013 – Group’Hygiène proti Komisiji
   (Zadeva T-202/13)
   2013/C 171/62
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Group’Hygiène (Pariz, Francija) (zastopnika: J.-M. Leprêtre in N. Chahid-Nouraï, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               v skladu s členom 263 PDEU razglasi za nično s takojšnjim učinkom Direktivo Komisije 2013/2/EU z dne 7. februarja 2013 o spremembi Priloge I k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 94/62/ES o embalaži in odpadni embalaži, v delu v katerem so z njo prebijala, razen tistih, ki se uporabljajo za industrijsko rabo, dodana na seznam primerov embalaže;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja šest tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na nepristojnost Komisije, saj naj Komisijana podlagi svoje pristojnosti izvajanja, ne bi smela spremeniti bistvenih elementov temeljne ureditve. Ker naj bi bila z Direktivo 2013/2/UE (1) opredelitev embalaže razširjena na proizvode, ki naj ne bi bili navedeni v Direktivi 94/62/ES (2), naj Komisija ne bi bila pristojna za sprejetje Direktive 2013/2/EU.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 296 PDEU in splošnih načel prava Evropske unije o obveznosti obrazložitve, saj v Direktivi 2013/2/EU niso pojasnjeni razlogi, zakaj naj bi bila zgolj nekatera prebijala embalaža. Tožeča stranka trdi, da je bila obrazložitev akta še toliko bolj potrebna, ker izpodbijani ukrep pomeni spremembo stališča glede na prejšnja stališča organov Evropske unije na tem področju.

               3.

               Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev Direktive 94/62/ES, saj naj bi bilo očitno, da prebijal ni mogoče opredeliti kot embalaže, saj je prebijalo povsem notranji element proizvoda, in ne ustreza pravni opredelitvi embalaže iz Direktive 94/62/ES.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela enakosti, saj so z Direktivo 2013/2/EU primerljivi položaji obravnavani različno, ker direktiva industrijskih prebijal ne opredeljuje kot embalaže, medtem ko so industrijska prebijala in neindustrijska prebijala v objektivno primerljivem položaju, in bi bili, ker gre za proizvode, ki imajo značilnosti podobne prebijalom, izključeni iz kategorije embalaže.

               5.

               Peti tožbeni razlog se nanaša na kršitev načeli pravne varnosti in varstva zaupanja v pravo, ker je z Direktivo 2013/2/EU nenadno in brez prehodnih ukrepov postavljena pod vprašaj rešitev, ki jo je sprejel zakonodajalec Evropske unije, in v skladu s katero prebijala niso embalaže v smislu Direktive 94/62/ES.

               6.

               Šesti tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela sorazmernosti, saj naj bi izpodbijani ukrep povzročil nesorazmerne finančne posledice za gospodarske subjekte tega sektorja, ker za razliko od drugih industrij, za katere velja ureditev v zvezi z embalažo, proizvajalci prebijal ne bi mogli zmanjšati količine proizvedenih prebijal, ker je ta absolutno potrebna in vključena v proizvode.

      (1)  UL L 37, str. 10.

      (2)  Direktiva Evropskega Parlamenta in Sveta 94/62/ES z dne 20. decembra 1994 o embalaži in odpadni embalaži (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 13, str. 349).


title: Zadeva T-469/14: Tožba, vložena 24. junija 2014 – Dordal proti Komisiji

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/64

         Tožba, vložena 24. junija 2014 – Dordal proti Komisiji
   (Zadeva T-469/14)
   2014/C 253/88
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Dordal, SA (Barcelona, Španija) (zastopniki: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero in A. Lamadrid de Pablo, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničen razglasi sklep, ki opredeljuje skupek ukrepov, združenih pod poimenovanje Španski sistem finančnega najema (SEAF), kot novo in z notranjim trgom nezdružljivo državno pomoč;

               —

               podredno, za nična razglasi člena 1 in 4 izpodbijanega sklepa, ki investicijske družbe v gospodarskih interesnih združenjih (GIZ) opredeljujeta kot edine upravičence teh domnevnih pomoči in kot edine osebe, ki morajo opraviti vračilo;

               —

               podredno, za ničen razglasi člen 4 izpodbijanega sklepa, ker nalaga vračilo domnevnih pomoči, kar je kršitev splošnih načel prava EU;

               —

               podredno, za ničen razglasi člen 4 izpodbijanega sklepa, ker je v njem odločeno o zakonitosti zasebnih pogodb, sklenjenih med investitorji in drugimi družbami in

               —

               Komisiji naloži, naj plača vse stroške tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot v postopku Bankia proti Komisiji, T-700/13.


title: Zadeva C-117/10: Tožba, vložena 3. marca 2010 – Evropska komisija proti Svetu Evropske unije

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/34

         Tožba, vložena 3. marca 2010 – Evropska komisija proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-117/10)
   2010/C 113/53
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: V. Di Bucci, L. Flynn, K. Walkerová, A. Stobiecka-Kuik, zastopniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba Sveta 2010/10/ES (1) z dne 20. novembra 2009 o dodelitvi državne pomoči s strani oblasti Republike Poljske za nakup kmetijskih zemljišč med 1. januarjem 2010 in 31. decembrom 2013 naj se razglasi za nično;

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Svet je s sprejetjem izpodbijane odločbe razveljavil odločbo Komisije, izdano na podlagi predloga za ustrezne ukrepe v točki 196 kmetijskih smernic iz leta 2007 in nepogojnega sprejetja Poljske, ki to obvezuje, da program pomoči za prodajo kmetijskih površin konča najpozneje do 31. decembra 2009. Svet je pod pretvezo izrednih okoliščin Poljski v bistvu dovolil, da ta program ohrani do izteka veljavnosti kmetijskih smernic iz leta 2007, in sicer do 31. decembra 2013. Za okoliščine, ki jih je Svet navedel kot temelj za svojo odločbo, je očitno, da niso tako izredne, da bi upravičile sprejetje odločbe, in ne upoštevajo odločbe Komisije o tem programu. Komisija v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge:

               (a)

               Prvič, meni, da Svet ni bil pristojen za ravnanje po tretjem pododstavku člena 88(2) ES, ker o predlogu Poljske ni odločil v roku treh mesecev, ki je določen v četrtem pododstavku te določbe, in ker je v vsakem primeru pomoč, ki jo je odobril, že obstajala in bi jo Poljska morala do konca leta 2009 končati, saj je sprejela ustrezne ukrepe, ki ji jih je predlagala Komisija.

               (b)

               Drugič, Svet naj bi zlorabil svoja pooblastila s tem, da je z odobritvijo ukrepov pomoči do leta 2013 želel nevtralizirati odločbo, po kateri bi jih Poljska lahko ohranila do konca leta 2009, dlje pa ne.

               (c)

               Dalje, v skladu s tretjim tožbenim razlogom je bila izpodbijana odločba sprejeta ob kršitvi načela lojalnega sodelovanja, ki velja za države članice in tudi med institucijami. Svet naj bi z odločbo Poljsko oprostil obveznosti sodelovanja s Komisijo v zvezi z ustreznimi ukrepi, ki jih je ta država članica sprejela glede pomoči za nakup kmetijskih površin v okviru sodelovanja, ki ga določa člen 88(1) ES.

               (d)

               Komisija v zadnjem tožbenem razlogu trdi, da je Svet storil očitno napako pri presoji, ker je menil, da so obstajale izredne okoliščine, ki so upravičevale sprejetje odobrenega ukrepa.

      (1)  UL L 4, 8.1.2010, str. 89.


title: Zadeva T-431/14: Tožba, vložena 12. junija 2014 – Volkswagen proti UUNT (CHOICE)

text:
               25.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/42

         Tožba, vložena 12. junija 2014 – Volkswagen proti UUNT (CHOICE)
   (Zadeva T-431/14)
   2014/C 282/55
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Volkswagen AG (Wolfsburg, Nemčija) (zastopnik: U. Sander, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) za pritožbe z dne 3. aprila 2014 v zadevi R 2019/2013-1;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „CHOICE“ za proizvode in storitve iz razredov 12, 28, 35 in 37 – prijava znamke Skupnosti št. 1 1 7 69  163

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva T-182/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. oktobra 2006 — Van der Spree proti Komisiji ( Uradniki — Karierno ocenjevalno poročilo — Ocenjevalno obdobje 2001/2002 — Člena 26 in 43 Kadrovskih predpisov — Pravice obrambe — Razglasitev ničnosti )

text:
               16.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/12

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. oktobra 2006 — Van der Spree proti Komisiji
   (Zadeva T-182/04) (1)

   („Uradniki - Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno obdobje 2001/2002 - Člena 26 in 43 Kadrovskih predpisov - Pravice obrambe - Razglasitev ničnosti“)
   (2006/C 310/23)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Daniel Van der Spree (Overijse, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Berscheid in H. Krämer)
   Predmet
   Razglasitev ničnosti odločbe z dne 25. junija 2003 o dokončni sestavi kariernega ocenjevalnega poročila tožeče stranke za obdobje od 1. julija 2001 do 31. decembra 2002.
   Izrek

               1)

               Odločba z dne 25. junija 2003 o dokončni sestavi kariernega ocenjevalnega poročila za Daniela Van der Spreeja za obdobje od 1. julija 2001 do 31. decembra 2002 se razglasi za nično.

               2)

               Komisiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 179, 10.7.2004.


               12.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/38

         Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je vložilo sodišče Oslo tingrett dne 6. januarja 2016 v zadevi Synnøve Finden proti Staten v/Landbruks- og matdepartmentet
   (Zadeva E-1/16)
   (2017/C 9/08)
   Okrožno sodišče v Oslu Oslo tingrett je z dopisom z dne 6. januarja 2016 vložilo zahtevek pri Sodišču Efte, ki ga je tajništvo sodišča prejelo dne 18. januarja 2016, za svetovalno mnenje v zadevi Synnøve Finden proti Staten v/Landbruks- og matdepartmentet (država Norveška, ki jo zastopa ministrstvo za kmetijstvo in prehrano) v zvezi z naslednjimi vprašanji glede Pravilnika z dne 29. junija 2007 št. 832 o sistemu izenačevanja cen mleka (v nadaljnjem besedilu: Pravilnik o izenačevanju cen):

               1.1

               Ali je narava ureditve pomoči iz tretjega odstavka oddelka 8 Pravilnika o izenačevanju cen taka, da mora sodišče pri presoji njene zakonitosti upoštevati načela svobode ustanavljanja iz člena 31 Sporazuma EGP?

               1.2

               Če mora sodišče upoštevati člen 31 Sporazuma EGP glede zakonitosti tretjega odstavka oddelka 8 Pravilnika o izenačevanju cen, ali člen 31 Sporazuma EGP velja samo, če je v zadevi prisoten čezmejni element?

               1.3

               Če mora sodišče upoštevati člen 31 Sporazuma EGP glede zakonitosti tretjega odstavka oddelka 8 Pravilnika o izenačevanju cen, ali člen 31 Sporazuma EGP velja samo za proizvode, ki so običajno imenovani „proizvodi iz Protokola 3“, ali se šteje za pomoč za prevoz, ki se nanaša na vse kategorije proizvodov, tudi če je prevoz omejen na strankine lastne proizvode?

               2.1

               Ali je ureditev pomoči iz tretjega odstavka oddelka 8 Pravilnika o izenačevanju cen ureditev, ki zahteva predhodno obvestilo nadzornega organa Efte v skladu s členom 60 Sporazuma EGP?

               2.2

               Če ureditev pomoči iz tretjega odstavka oddelka 8 Pravilnika o izenačevanju cen zahteva predhodno obvestilo nadzornega organa Efte v skladu s členom 60, ali to velja samo za proizvode, ko so običajno imenovani „proizvodi iz Protokola 3“, ali se šteje za pomoč za prevoz, ki se nanaša na vse kategorije proizvodov?


title: Zadeva T-298/16: Tožba, vložena 13. junija 2016 – East West Consulting/Komisija

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/66

         Tožba, vložena 13. junija 2016 – East West Consulting/Komisija
   (Zadeva T-298/16)
   (2016/C 270/71)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: East West Consulting SPRL (Nandrin, Belgija) (zastopnika: L. Levi in A. Tymen, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               to tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

         in zato

               —

               razsodi, da gre za nepogodbeno odgovornost Evropske komisije;

               —

               toženi stranki naloži povrnitev škode, ki je nastala tožeči stranki in ki je ocenjena – z možnostjo popravka – na 496 000 EUR;

               —

               toženi stranki vsekakor naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na dovolj resne kršitve pravnih pravil, ki naj bi jih Komisija storila s tem, da je na podlagi Sklepa Komisije z dne 16. decembra 2008 o sistemu zgodnjega opozarjanja za odredbodajalce Komisije in izvajalske agencije (2008/969/ES, Euratom) (UL L 344, str. 125) vnesla opozorilo „W3b“ v sistemu zgodnjega opozarjanja v zvezi s tožečo stranko po preiskavi Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF), pri čemer je opredelila stopnjo tveganja, povezanega s tožečo stranko kot ponudnikom pri javnem naročilu storitev v zvezi s projektom za krepitev boja proti delu na črno v nekdanji jugoslovanski republiki Makedoniji. Ta tožbeni razlog je razdeljen na pet delov:

                           —

                           Prvi del, v okviru katerega se navaja, da naj bi bila odločitev o opozorilu v zvezi s tožečo stranko v sistemu zgodnjega opozarjanja (v nadaljevanju: odločitev o opozorilu v sistemu zgodnjega opozarjanja) nezakonita, ker naj bi bila brez pravne podlage ter naj bi kršila člen 5 PEU in temeljno pravico glede domneve nedolžnosti;

                           —

                           Drugi del, v okviru katerega se navaja, da naj bi bila odločitev o opozorilu v sistemu zgodnjega opozarjanja nezakonita, ker naj bi kršila načelo pravne varnosti glede pogojev v zvezi z opozorilom „W3b“;

                           —

                           V okviru tretjega dela se trdi, da naj bi bila odločitev o opozorilu v sistemu zgodnjega opozarjanja nezakonita, ker naj bi izhajala iz kršitve člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, načela dobrega upravljanja, pravice do obrambe, temeljne pravice do izjave in obveznosti razložitve;

                           —

                           V okviru četrtega dela, ki je naveden posredno, je navedeno, da naj bi Komisija kršila odločitev o opozorilu v sistemu zgodnjega opozarjanja, obveznost obrazložitve, določeno v členu 41 Listine, dolžnost skrbnega ravnanja in načelo sorazmernosti;

                           —

                           V okviru petega dela se zatrjuje, da je razlog za zavrnitev odobritve Komisije nezakonit, ker naj bi bil v nasprotju z razpisno dokumentacijo.

               2.

               Drugi tožbeni razlog se nanaša na škodo, ki je nastala tožeči stranki, in vzročno zvezo med nepravilnim ravnanjem Komisije in to škodo.


title: Zadeva C-417/11 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. novembra 2012 – Svet Evropske unije proti Nadiany Bamba, Evropski komisiji (Pritožba — Skupna zunanja in varnostna politika — Posebni omejevalni ukrepi, sprejeti zoper nekatere osebe in subjekte glede na razmere v Slonokoščeni obali — Zamrznitev sredstev — Člen 296 PDEU — Obveznost obrazložitve — Pravica do obrambe — Pravica do učinkovitega pravnega sredstva — Pravica do spoštovanja lastnine)

text:
               12.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/18

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. novembra 2012 – Svet Evropske unije proti Nadiany Bamba, Evropski komisiji
   (Zadeva C-417/11 P) (1)

   (Pritožba - Skupna zunanja in varnostna politika - Posebni omejevalni ukrepi, sprejeti zoper nekatere osebe in subjekte glede na razmere v Slonokoščeni obali - Zamrznitev sredstev - Člen 296 PDEU - Obveznost obrazložitve - Pravica do obrambe - Pravica do učinkovitega pravnega sredstva - Pravica do spoštovanja lastnine)
   2013/C 9/28
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnik: Svet Evropske unije (zastopniki: M. Bishop in B. Driessen ter E. Dumitriu-Segnana, agenti))

      Drugi stranki v postopku Nadiany Bamba (zastopnika: sprva P. Haïk, nato P. Maisonneuve, odvetnika), Evropska komisija (zastopnika: E. Cujo in M. Konstantinidis, agenta)

      Intervenientka v podporo pritožnika: Francoska republika (zastopnika: G. De Bergues in E. Ranaivoson, agenta)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 8. junija v zadevi Bamba proti Svetu, s katero je Splošno sodišče razglasilo za nična Sklep Sveta 2011/18/SZVP z dne 14. januarja 2011 o spremembi Sklepa Sveta 2010/656/SZVP o podaljšanju omejevalnih ukrepov proti Slonokoščeni obali in Uredbo Sveta (ES) št. 25/2011 z dne 14. januarja 2011 o spremembi Uredbe (ES) št. 560/2005 o uvedbi določenih posebnih omejevalnih ukrepov zoper nekatere osebe in subjekte glede na razmere v Slonokoščeni obali, kolikor se ti akti nanašajo na Nadiany Bamba – Zamrznitev sredstev – Obveznost obrazložitve – Napačna uporaba prava

      Izrek

               1.

               Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 8. junija 2011 v zadevi Bamba proti Svetu (T-86/11) se razveljavi.

               2.

               Tožba N. Bamba se zavrne.

               3.

               N. Bamba se poleg lastnih stroškov naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasil Svet Evropske unije v okviru te pritožbe in na prvi stopnji.

               4.

               Francoska republika in Komisija nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 311, 22.10.2011.


title: Zadeva F-60/09 RENV: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 17. oktobra 2013 – Birkhoff proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Vrnitev Sodišču za uslužbence po razveljavitvi — Plača — Družinski dodatki — Otroški dodatek — Otrok, ki se zaradi hude bolezni ali invalidnosti ni zmožen sam preživljati — Predlog za podaljšanje izplačevanja dodatka)

text:
               8.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/29

      Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 17. oktobra 2013 – Birkhoff proti Komisiji
      (Zadeva F-60/09 RENV)
      (Javni uslužbenci - Uradniki - Vrnitev Sodišču za uslužbence po razveljavitvi - Plača - Družinski dodatki - Otroški dodatek - Otrok, ki se zaradi hude bolezni ali invalidnosti ni zmožen sam preživljati - Predlog za podaljšanje izplačevanja dodatka)
      (2014/C 71/54)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Gerhard Birkhoff (Weitnau, Nemčija) (zastopnik: C. Inzillo, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall in B. Eggers, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

         Predmet

      Vrnitev po razveljavitvi – Javni uslužbenci – Razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi predloga tožeče stranke za podaljšanje izplačevanja otroškega dodatka na podlagi člena 2, peti odstavek, Priloge VII h Kadrovskim predpisom.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Evropska komisija nosi svoje stroške in se ji naloži plačilo stroškov, ki jih je G. Birkhoff priglasil v zadevah F-60/09 in T-10/11 P.

                  3.

                  Vsaka stranka nosi svoje stroške v zadevi F-60/09 RENV.


title: Zadeva T-510/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. julija 2017 – Dessi/EIB (Javni uslužbenci — Osebje EIB — Ocenjevanje — Napredovanje — Ocenjevalno in napredovalno obdobje 2012 — Odločba odbora za pritožbe — Obseg nadzora — Predstavniki osebja — Diskriminacija)

text:
               28.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/45

         Sodba Splošnega sodišča z dne 19. julija 2017 – Dessi/EIB
   (Zadeva T-510/16) (1)

   ((Javni uslužbenci - Osebje EIB - Ocenjevanje - Napredovanje - Ocenjevalno in napredovalno obdobje 2012 - Odločba odbora za pritožbe - Obseg nadzora - Predstavniki osebja - Diskriminacija))
   (2017/C 283/68)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Nathalie Dessi (Luxembourg, Luksemburg) (zastopniki: sprva A. Senes in L. Payot, nato L. Levi, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska investicijska banka (EIB) (zastopniki: sprva C. Gómez de la Cruz in E. Raimond, nato E. Raimond in G. Faedo in zatem G. Faedo in K. Carr, agentki, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe odbora EIB za pritožbe z dne 23. Oktobra 2013, s katero je ta zavrnil predlog tožeče stranke za ponovni pregled njenega ocenjevalnega poročila za leto 2012 v delu, v katerem v navedenem poročilu ni bilo predlagano, naj predsednik EIB odloči, da napreduje iz funkcionalne skupine F v funkcionalno skupino E.

      Izrek

               1.

               Odločba odbora Evropske investicijske banke (EIB) za pritožbe z dne 23. oktobra 2013, s katero je ta zavrnil predlog Nathalie Dessi za ponovni pregled njenega ocenjevalnega poročila za leto 2012 v delu, v katerem v navedenem poročilu ni bilo predlagano, naj predsednik EIB odloči, da napreduje iz funkcionalne skupine F v funkcionalno skupino E, se razglasi za nično.

               2.

               EIB se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 85, 22.3.2014 (zadeva je bila sprva vložena pri Sodišču za uslužbence Evropske unije pod št. F-8/14 in 1.9.2016 prenesena na Splošno sodišče Evropske unije).


title: Zadeva C-74/13: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 9. aprila 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – GSV kft proti Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Skupna carinska tarifa — Tarifna uvrstitev — Kombinirana nomenklatura — Oznaki TARIC 7019590010 in 7019590090  — Uredbi, ki uvajata protidampinške dajatve na uvoz nekaterih tkanin z odprto mrežno strukturo iz steklenih vlaken s poreklom iz Kitajske — Razlikujoče se jezikovne različice — Obveznost plačila protidampinških dajatev)

text:
               10.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/11

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 9. aprila 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – GSV kft proti Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
   (Zadeva C-74/13) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Skupna carinska tarifa - Tarifna uvrstitev - Kombinirana nomenklatura - Oznaki TARIC 7019590010 in 7019590090 - Uredbi, ki uvajata protidampinške dajatve na uvoz nekaterih tkanin z odprto mrežno strukturo iz steklenih vlaken s poreklom iz Kitajske - Razlikujoče se jezikovne različice - Obveznost plačila protidampinških dajatev))
   2014/C 175/12
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: GSV kft

      Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Razlaga 14 uvodne izjave in člena 1(1) Uredbe Komisije (EU) št. 138/2011 z dne 16. februarja 2011 o uvedbi začasne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih tkanin z odprto mrežno strukturo iz steklenih vlaken s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 43, str. 9) – Oprostitev plačila protidampinške dajatve na uvoz steklenih vlaken, ki niso uvrščena pod tarifno podštevilko 7019590010, kot izhaja iz uredbe, objavljene v jeziku uvoznika – Blago, ki ga je mogoče uvrstiti v navedeno podštevilko ob upoštevanju drugih jezikovnih različic

      Izrek

               1.

               Integrirano tarifo Evropskih skupnosti, uvedeno s členom 2 Uredbe Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, je treba razlagati tako, da lahko njena oznaka 7019 59 00 10 zajema izdelke, kakršni so ti, ki jih je opisalo predložitveno sodišče, ki so sestavljeni zlasti iz luknjičaste tkanine iz steklenih vlaken z velikostjo celice 4 mm po dolžini in širini ter težo več kot 35 g/m2 in namenjeni uporabi v gradbeništvu.

               2.

               Dejstvo, da izdelek, naveden v carinski deklaraciji iz zadeve iz postopka v glavni stvari, čeprav ima značilnosti, določene v oznaki 7019 59 00 10 Integrirane tarife Evropskih skupnosti in povzete v uredbah, ki zanj določajo plačilo protidampinške dajatve, ne ustreza imenu, ki je zanj določeno v tej oznaki in teh uredbah, kakor so objavljene v jeziku države članice izvora prijavitelja in na katere se je ta izključno opiral v svoji prijavi, ne more povzročiti razveljavitve njegove tarifne uvrstitve pod to oznako, ki so jo opravili carinski organi, ki so se opirali na vse druge jezikovne različice te oznake in teh uredb.

      (1)  UL C 164, 8.6.2013.