title: Zadeva C-527/15: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. aprila 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Midden-Nederland – Nizozemska) – Stichting Brein/Jack Frederik Wullems, ki deluje pod imenom Filmspeler (Predhodno odločanje — Intelektualna in industrijska lastnina — Direktiva 2001/29/ES — Harmonizacija nekaterih vidikov avtorske in sorodnih pravic — Člen 3(1) — Priobčitev javnosti — Pojem — Prodaja multimedijskega predvajalnika — Dodatki (add-ons) — Objava del brez dovoljenja imetnika — Dostop do spletnih mest s pretočnimi vsebinami (streaming) — Člen 5(1) in (5) — Pravica reproduciranja — Izjeme in omejitve — Zakonita uporaba)

text:
               19.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/2

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. aprila 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Midden-Nederland – Nizozemska) – Stichting Brein/Jack Frederik Wullems, ki deluje pod imenom Filmspeler
   (Zadeva C-527/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Intelektualna in industrijska lastnina - Direktiva 2001/29/ES - Harmonizacija nekaterih vidikov avtorske in sorodnih pravic - Člen 3(1) - Priobčitev javnosti - Pojem - Prodaja multimedijskega predvajalnika - Dodatki (add-ons) - Objava del brez dovoljenja imetnika - Dostop do spletnih mest s pretočnimi vsebinami (streaming) - Člen 5(1) in (5) - Pravica reproduciranja - Izjeme in omejitve - Zakonita uporaba))
   (2017/C 195/02)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Midden-Nederland

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Stichting Brein

      Tožena stranka: Jack Frederik Wullems, ki deluje pod imenom Filmspeler

      Izrek

               1.

               Pojem „priobčitev javnosti“ v smislu člena 3(1) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi je treba razlagati tako, da zajema prodajo multimedijskega predvajalnika, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, na katerem so bili vnaprej nameščeni dodatki, ki so na voljo na spletu in ki vsebujejo hiperpovezave, ki napotujejo na spletna mesta, ki so prosto dostopna javnosti in na katerih so bila z avtorsko pravico varovana dela javnosti dana na voljo brez dovoljenja imetnikov te pravice.

               2.

               Določbe člena 5(1) in (5) Direktive 2001/29 je treba razlagati tako, da dejanja začasnega razmnoževanja z avtorsko pravico varovanega dela s pretočnim predvajanjem na multimedijskem predvajalniku, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, na spletnem mestu tretje osebe, ki to delo ponuja brez dovoljenja imetnika avtorske pravice, ne izpolnjujejo pogojev iz navedenih določb.

      (1)  UL C 27, 25.1.2016.


title: Zadeva T-35/06: Tožba, vložena  30. januarja 2006  — Honig Verband e. V. proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/35

         Tožba, vložena 30. januarja 2006 — Honig Verband e. V. proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-35/06)
   (2006/C 86/71)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Honig-Verband e. V. (Hambourg, Nemčija) (zastopnik: M. Hagenmeyer in T. Teufer, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev Uredbe Komisije (ES) št. 1854/2005 z dne 14. novembra 2005 o dopolnitvi Priloge k Uredbi (ES) št. 2400/96 glede registracije označbe v „Register zaščitenih označb porekla in zaščitenih geografskih oznak“ (Miel de Provence) (ZGO) za nično in neveljavno;

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji Evropskih skupnosti.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeča stranka nasprotuje Uredbi (ES) št. 1854/2005 (1), v skladu s katero je označba porekla „Miel de Provence“ v Prilogi Uredbe (ES) št. 2400/96 (2) registrirana kot zaščitena geografska oznaka (ZGO). Pred sprejetjem Uredbe št. 1854/2005 je tožeča stranka vložila pred pristojnim nemškim organom ugovor proti zahtevi za registracijo označbe „Miel de Provence“.
   Tožeča stranka v podoro svoji tožbi uveljavlja tri tožbene razloge.
   Najprej navaja, da je treba izpodbijano Uredbo razglasiti za nično in neveljavno zaradi kršitve posebnih in izčrpnih določb, ki urejajo označbo porekla medu in so vsebovane v Direktivi 2001/110/ES (3). Uredba, ki jo izpodbija tožena stranka pomeni med drugim tudi nesorazmerne omejitve prostega pretoka blaga v smislu člena 28 ES.
   Drugič, tožeča stranka utemeljuje svojo tožbo z dejstvom, da je izpodbijana Uredba neusklajena s predpisi Uredbe (EGS) št. 2081/92 (4). V tem smislu navaja kršitev členov 2, 4 in 7(4), druga alinea, te Uredbe.
   Končno, tožeča stranka očita, da je bila Uredba št. 1854/2005 sprejeta po nezakonitem postopku. Tožena stranka ni zadostno upoštevala trditve v zvezi z gospodarsko škodo, ki je nastala z obstoječo označbo.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 1854/2005 z dne 14. novembra 2005 o dopolnitvi Priloge k Uredbi (ES) št. 2400/96 glede registracije imena v „Register zaščitenih označb porekla in zaščitenih geografskih oznak“ (Miel de Provence) (ZGO).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 2400/96 z dne 17. decembra 1996 o vnosu nekaterih imen v „Register zaščitenih označb porekla in zaščitenih geografskih oznak“, določen v Uredbi Sveta (EGS) 2081/92 o zaščiti geografskih oznak in označb porekla za kmetijske pridelke in živila.

      (3)  Direktiva Sveta 2001/110/ES z dne 20. decembra 2001 o medu.

      (4)  Uredba Sveta (EGS) št. 2081/92 z dne 14. julija 1992 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila.


title: Zadeva T-222/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 6. septembra 2012 – Rautenbach proti Svetu in Komisiji ( „Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Zimbabveju — Umik s seznama zadevnih oseb — Ničnostna tožba — Ustavitev postopka“ )

text:
               27.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/24

      Sklep Splošnega sodišča z dne 6. septembra 2012 – Rautenbach proti Svetu in Komisiji
      (Zadeva T-222/11) (1)

      (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Zimbabveju - Umik s seznama zadevnih oseb - Ničnostna tožba - Ustavitev postopka)
      (2012/C 331/46)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Muller Conrad Rautenbach (Harare, Zimbabwe) (zastopniki: S. Smith, QC, M. Lester, barrister, in W. Osmond, solicitor)

         Toženi stranki: Svet Evropske unije (zastopnika: B. Driessen in J. Herrmann, zastopnika) in Evropska komisija (zastopniki: E. Paasivirta, M. Konstantinidis in T. Scharf, zastopniki)

         Predmet

      Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2011/101/SZVP z dne 15. februarja 2011 o omejevalnih ukrepih proti Zimbabveju (UL L 42, str. 6) in Uredbe Komisije (EU) št. 174/2011 z dne 23. februarja 2011 o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 314/2004 o nekaterih omejevalnih ukrepih proti Zimbabveju (UL L 49, str. 23) v delih, v katerih se nanašata na tožečo stranko.

         Izrek

                  1.

                  Postopek se ustavi.

                  2.

                  Svetu Evropske unije se naloži, da poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasil M.C. Rautenbach.

                  3.

                  Evropska komisija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 186, 25.6.2011.


title: Zadeva C-446/16 P: Pritožba, ki sta jo Kohrener Landmolkerei GmbH in DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH vložili 9. avgusta 2016 zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 8. junija 2016 v zadevi T-178/15, Kohrener Landmolkerei in DHG/Komisija

text:
               7.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 410/7

         Pritožba, ki sta jo Kohrener Landmolkerei GmbH in DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH vložili 9. avgusta 2016 zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 8. junija 2016 v zadevi T-178/15, Kohrener Landmolkerei in DHG/Komisija
   (Zadeva C-446/16 P)
   (2016/C 410/07)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnici: Kohrener Landmolkerei GmbH in DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH (zastopnik: A. Wagner, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predloga

   Pritožnici Sodišču predlagata, naj:

               —

               sklep Sodišča z dne 8. junija 2016 razveljavi in drugi stranki v postopku naloži plačilo stroškov;

               —

               ugotovi, da je ugovor pritožnic z dne 23. decembra 2014 v postopku št. AT-TSG-0007-01035 dopusten.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Splošno sodišče naj bi v izpodbijanem sklepu menilo, da se trditve pritožnic nanašajo zgolj na to, da nacionalni organ ni pravočasno posredoval ugovora. Pritožnici pa naj bi uveljavljali tudi, da sta zaradi člena 51(1), drugi pododstavek, Uredbe št. 1151/2012 (1) oškodovani in da je ta določba nezakonita, ker ne vsebuje nobenega pravila, v kolikšnem času mora nacionalni organ posredovati ugovor pritožnic drugi stranki v postopku. V zvezi s tem naj bi opozorili na napako v tej določbi, ki naj bi v najslabšem primeru vodila do tega, da pritožnici ugovora sploh ne moreta vložiti. Splošno sodišče pa naj se v zvezi s tem ne bi izreklo.
   Splošno sodišče naj bi v izpodbijanem sklepu zgolj ugotovilo, da pritožnici nista ustrezno uveljavljali nezakonitosti te določbe. Vendar naj bi pritožnici že v tožbi opozorili, da rok v členu 51(1), drugi pododstavek, Uredbe št. 1151/2012 ni pravilno določen. To naj ne bi pomenilo nič drugega kot to, da sta izpodbijali pravilo iz navedene določbe in izhajali iz tega, da njune pravice, ki jih imata kot vložnici ugovora, niso bile ustrezno zagotovljene.

      (1)  Uredba (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (UL L 343, str. 1).


               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/1

         (2007/C 211/01)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 199, 25.8.2007

   Prejšnje objave

      UL C 183, 4.8.2007

      UL C 170, 21.7.2007

      UL C 155, 7.7.2007

      UL C 140, 23.6.2007

      UL C 129, 9.6.2007

      UL C 117, 26.5.2007

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva C-63/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Napoli (Italija) 7. februarja 2013 – Fortuna Russo proti Comune di Napoli

text:
               18.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Napoli (Italija) 7. februarja 2013 – Fortuna Russo proti Comune di Napoli
   (Zadeva C-63/13)
   2013/C 141/22
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Napoli

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Fortuna Russo

      Tožena stranka: Comune di Napoli

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Kdaj je treba šteti, da gre za delovno razmerje v „javnem“ sektorju v smislu določbe 5 Direktive 1999/70/ES (1) in zlasti izraza „sektorji in/ali kategorije delavcev“ ter so zato upravičene drugačne posledice v primerjavi z delovnimi razmerji v zasebnem sektorju?

               2.

               Ali pojem pogojev zaposlitve iz določbe 4 Direktive 1999/70/ES ob upoštevanju obrazložitev iz člena 3(1)(c) Direktive 2000/78/ES (2) in člena 14(1)(c) Direktive 2006/54/ES (3) zajema tudi posledice nezakonite prekinitve delovnega razmerja? Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen, ali je v smislu določbe 4 razlika med posledicami, ki so v nacionalnem pravnem redu običajno določene za nezakonito prekinitev delovnega razmerja za nedoločen čas in za nezakonito prekinitev delovnega razmerja za določen čas, upravičena?

               3.

               Ali je v skladu z načelom lojalnega sodelovanja prepovedano, da država v postopku predhodnega odločanja glede razlage Sodišču Evropske unije predstavi nacionalni pravni okvir, ki namerno ne ustreza resničnosti, in mora nacionalno sodišče ob neobstoju drugačne razlage nacionalnega prava, ki bi prav tako izpolnjevala obveznosti, ki jih prinaša članstvo v Evropski uniji, nacionalno pravo, če je mogoče, razlagati v skladu z razlago, ki jo daje država?

      (1)  Direktiva Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 368).

      (2)  Direktiva Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 79).

      (3)  Direktiva 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (preoblikovano) (UL L 204, str. 23).


title: Zadeva T-24/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2016 – Sovena Portugal – Consumer Goods/EUIPO – Mueloliva (FONTOLIVA) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija — Besedna znamka FONTOLIVA — Prejšnja nacionalna besedna znamka FUENOLIVA — Relativni razlog za zavrnitev — Veljavnost registracije prejšnje znamke — Navajanje novih dejstev in dokazov pred Splošnim sodiščem — Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke — Reformatorično pooblastilo — Člen 8(1)(b), člen 42(2) in (3) ter člena 65 in 76 Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               30.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/47

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2016 – Sovena Portugal – Consumer Goods/EUIPO – Mueloliva (FONTOLIVA)
   (Zadeva T-24/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija - Besedna znamka FONTOLIVA - Prejšnja nacionalna besedna znamka FUENOLIVA - Relativni razlog za zavrnitev - Veljavnost registracije prejšnje znamke - Navajanje novih dejstev in dokazov pred Splošnim sodiščem - Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke - Reformatorično pooblastilo - Člen 8(1)(b), člen 42(2) in (3) ter člena 65 in 76 Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 030/53)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sovena Portugal – Consumer Goods, SA (Algés, Portugalska) (zastopnik: D. Martins Pereira, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO: Mueloliva, SL (Córdoba, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. novembra 2015 (zadeva R 1813/2014-2), v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Mueloliva in Sovena Portugal – Consumer Goods.

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 4. novembra 2015 (zadeva R 1813/2014 2) se razveljavi.

               2.

               Ugovor, ki ga je vložila Mueloliva, SL, zoper mednarodno registracijo, v kateri je imenovana Evropska unija, za besedno znamko FONTOLIVA, ki jo je zahtevala Sovena Portugal – Consumer Goods, SA, se zavrne.

               3.

               V preostalem se tožba zavrne.

               4.

               EUIPO nosi svoje stroške in stroške Sovena Portugal – Consumer Goods v postopku pred Splošnim sodiščem.

               5.

               EUIPO in Mueloliva plačata vsak polovico nujnih stroškov, ki so nastali Sovena Portugal – Consumer Goods v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO.

      (1)  UL C 106, 21.3.2016.


title: Zadeva T-236/13: Tožba, vložena 23. aprila 2013 – CMC France proti Komisiji

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/38

         Tožba, vložena 23. aprila 2013 – CMC France proti Komisiji
   (Zadeva T-236/13)
   2013/C 171/76
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: CMC France (Châtenois, Francija) (zastopnika: J.-M. Leprêtre in N. Chahid-Nouraï, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               na podlagi člena 263 PDEU za nično s takojšnjim učinkom razglasi Direktivo Komisije 2013/2/EU z dne 7. februarja 2013 o spremembi Priloge I k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 94/62/ES o embalaži in odpadni embalaži, in sicer ker med primere embalaže uvršča sponke, z izjemo tistih za industrijsko uporabo;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja šest tožbenih razlogov, ki so v bistvu enaki ali podobni tožbenim razlogom, navedenim v zadevi Group’Hygiène proti Komisiji, T-202/13.


title: Zadeva T-855/16: Tožba, vložena 7. decembra 2016 – Fertisac/ECHA

text:
               30.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/56

         Tožba, vložena 7. decembra 2016 – Fertisac/ECHA
   (Zadeva T-855/16)
   (2017/C 030/64)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Fertisac, S.L. (Atarfe, Španija) (zastopnik: J. Gómez Rodríguez, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo ECHA št. SME (2016) 5150 z dne 15. novembra 2016, s katero je bilo ugotovljeno, da družba FERTISAC S.L. ne izpolnjuje pogojev za znižanje pristojbine, ki je določeno za mala podjetja, in s katero ji je bila naložena upravna taksa, razglasi za nično;

               —

               razglasi ničnost računa ECHA št. 10060160 z dne 15. novembra 2016 v znesku, ki ustreza razliki med pristojbino, ki jo je plačala družba FERTISAC S.L., in pristojbino, ki se jo zahteva od velikega podjetja, izdanega na podlagi odločbe ECHA št. SME (2016) 5150;

               —

               razglasi ničnost računa ECHA št. 10060161 z dne 15. novembra 2016, ki določa upravno pristojbino v skladu z odločbo ECHA št. SME (2016) 5150;

               —

               Evropski agenciji za kemikalije (ECHA) naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: napačna opredelitev družbe FERTISAC S.L. kot velikega podjetja.

                           —

                           V zvezi s tem se zatrjuje, da člen 2(1) priloge k Priporočilu Komisije 2003/361/ES z dne 6. maja 2003 o opredelitvi mikro, majhnih in srednje velikih podjetij (UL 2003, L 124, str. 36) določa, da kategorijo mikro, malih in srednjih podjetij (MSP) sestavljajo podjetja, ki imajo manj kot 250 zaposlenih ter letni promet, ki ne presega 50 milijonov EUR, in/ali letno bilančno vsoto, ki ne presega 43 milijonov EUR.

                     Pragova za razvrstitev podjetja MSP sta dva. Ne gre le preseganje enega od pragov (kot izhaja iz odločbe ECHA, saj se v tej upošteva le eden: letni promet), s čimer se jasno prezre prvi pogoj, torej število oseb, ki je popolnoma razločno ločen z veznikom „in“. Družba FERTISAC S.L. pa nikdar ni presegla praga 250 oseb.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: tožena stranka je napačno razlagala Priporočilo 2003/361.

                           —

                           V zvezi s tem se zatrjuje, da je treba za določitev velikosti tožeče stranke upoštevati le podatke tožeče stranke in njenih odvisnih podjetij. Tožeča stranka ni del skupine podjetij. Priročnik za uporabo o opredelitvi pojma MSP, ki ga je objavila Evropska komisija, potrjuje to razlago. Po drugi strani se Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL 2006, L 396, str. 1) v členu 3 in Uredba Komisije (ES) št. 340/2008 z dne 16. aprila 2008 o pristojbinah in taksah, plačljivih Evropski agenciji za kemikalije na podlagi Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH) (UL 2008, L 107, str. 6) v uvodni izjavi 9 ter členu 2 za opredelitev MSP sklicujeta na Priporočilo 2003/361.


title: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 16. decembra 2004 v zadevi C-313/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 1999/63/ES — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku — Neposredovanje ukrepov za izvršitev)

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 57/10

      SODBA SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 16. decembra 2004
   v zadevi C-313/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 1999/63/ES - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku - Neposredovanje ukrepov za izvršitev)
   (2005/C 57/19)
   Jezik postopka: italijanščina
   V zadevi C-313/03 Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: M.-J. Jonczy) proti Italijanski republiki (zastopnik: I. M. Braguglia, skupaj z A. Cingolo) zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene dne 23. julija 2003, je Sodišče (peti senat) v sestavi Silva de Lapuerta, predsednica senata, R. Schintgen (poročevalec) in J. Makarczyk, sodnika, generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: R. Grass, dne 16. decembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Italijanska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 1999/63/ES z dne 21. junija 1999 o sporazumu o razporejanju delovnega časa pomorščakov, sklenjenim med Združenjem ladjarjev Evropske skupnosti (ESCA) in Federacijo sindikatov delavcev v prometu Evropske unije (FST), kot tudi z Evropskim sporazumom z dne 30. septembra 1998 o organizaciji delovnega časa delavcev na morju, ki je priložen, ali s tem, da teh predpisov ni posredovala Komisiji Evropskih skupnosti, ni izpolnila obveznosti iz člena 3(1) te direktive.

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 226, 20.9.2003.


title: Zadeva T-298/15: Tožba, vložena 8. junija 2015 – Atlas/UUNT (EFEKT PERLENIA)

text:
               27.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/44

         Tožba, vložena 8. junija 2015 – Atlas/UUNT (EFEKT PERLENIA)
   (Zadeva T-298/15)
   (2015/C 245/54)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Atlas sp. z. o. o. (Łódz, Poljska) (zastopnik: R. Rumpel, pravni svetovalec)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedni element „EFEKT PERLENIA“ – Prijava št. 12 668 125

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 13. marca 2015 v zadevi R 2352/2014-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je tožba utemeljena

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo v delu, v katerem je bila z njo zavrnjena registracija znamke;

               —

               spremeni izpodbijano odločbo, tako da bo prijavljena znamka registrirana za vse proizvode in storitve, na katere se nanaša prijava;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-453/05: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 21. junija 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Berlin-Brandenburg – Nemčija) – Volker Ludwig proti Finanzamt Luckenwalde (Šesta direktiva – DDV – Pojem posredovanje v zvezi s krediti )

text:
               4.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/10

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 21. junija 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Berlin-Brandenburg – Nemčija) – Volker Ludwig proti Finanzamt Luckenwalde
   (Zadeva C-453/05) (1)

   (Šesta direktiva - DDV - Pojem „posredovanje v zvezi s krediti“)
   (2007/C 183/16)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Finanzgericht Berlin-Brandenburg
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Volker Ludwig

      Tožena stranka: Finanzamt Luckenwalde
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Finanzgericht des Landes Brandenburg – Razlaga člena 13(B)(d), točka 1, Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1), kot je bila spremenjena – Pojem „posredovanje v zvezi s krediti“ – Zavrnitev oprostitve plačila DDV od provizije, ki jo je prejel svetovalec za upravljanje premoženja od podjetja za svetovanje o upravljanju premoženja, katerega podzastopnik je, kot plačilo za sklenitev kreditne pogodbe, pri čemer ni obstajala pogodbena povezava med svetovalcem in pogodbenimi strankami kreditne pogodbe
   Izrek

               1)

               Okoliščina, da davčni zavezanec analizira premoženjski položaj strank, ki jih je sam pridobil, da bi jim priskrbel kredite, ne pomeni ovire za priznanje storitve posredovanja v zvezi s krediti, ki je v smislu člena 13(B)(d), točka 1, Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero oproščena plačila DDV, če je treba glede na zgoraj navedeno razlago storitev posredovanja v zvezi s krediti, ki jo ponudi navedeni davčni zavezanec, šteti za glavno storitev, ob kateri je storitev premoženjskega svetovanja pomožna, tako da je slednja enako davčno obravnavana kot prva. Predložitveno sodišče je pristojno ugotovitev, ali je tako v primeru spora, o katerem odloča.

               2)

               Okoliščina, da davčni zavezanec ni pogodbeno vezan na nobeno stranko kreditne pogodbe, k sklenitvi katere je pripomogel, in ne vstopi neposredno v stik z eno izmed teh strank, ne nasprotuje temu, da navedeni davčni zavezanec opravlja storitev posredovanja v zvezi s krediti, ki je v smislu člena 13(B)(d), točka 1, Šeste direktive 77/388 oproščena plačila DDV.

      (1)  UL C 60, 11.3.2006.


title: Zadeva C-291/08: Tožba, vložena 1. julija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/6

         Tožba, vložena 1. julija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-291/08)
   (2008/C 272/06)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. H. Støvlbæk, C. Egerer, zastopnik)

      Tožena stranka: Republika Avstrija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               1. Republika Avstrija je, s tem da ni sprejela zakonov in drugih predpisov potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2006/100/ES z dne 20. novembra 2006 (1) o prilagoditvi nekaterih direktiv na področju prostega gibanja oseb zaradi pristopa Bolgarije in Romunije oziroma da teh predpisov ni posredovala Komisiji, kršila svoje obveznosti iz člena 2 te direktive.

               —

               2. Republiki Avstriji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2006/100/ES je potekel 1. januarja 2007.

      (1)  UL L 363, str. 141.


title: Zadeva T-361/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 7. septembra 2006 — Avstrija proti Komisiji

text:
               28.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/31

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 7. septembra 2006 — Avstrija proti Komisiji
   (Zadeva T-361/04) (1)

   (2006/C 261/63)

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 300, 4.12.2004.


title: Zadeva T-582/08: Tožba, vložena 30. decembra 2008 – Carpent Languages proti Komisiji

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/43

         Tožba, vložena 30. decembra 2008 – Carpent Languages proti Komisiji
   (Zadeva T-582/08)
   (2009/C 69/96)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Carpent Languages SPRL (Bruselj, Belgija) (zastopnik: P. Goergen, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Tožbo naj se razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               zavrnitev ponudbe, ki jo je dala tožeča stranka, naj se delno razglasi za nično;

               —

               odločbo o oddaji naročila zasebni družbi z omejeno odgovornostjo ADIE TECHNICS naj se razglasi za nično;

               —

               podredno, če Sodišče prve stopnje ne bi ugodilo predlogu za razglasitev ničnosti izpodbijane odločbe, naj se Komisiji naloži, naj tožeči stranki plača znesek 200 000 EUR (dvesto tisoč eurov) iz naslova poplačila nepremoženjske in premoženjske škode tožeče stranke;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo vseh stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka izpodbija odločbo Komisije o zavrnitvi ponudbe, ki jo je tožeča stranka dala v okviru razpisa za sklop št. 4 javnega naročila, naslovljenega večkratne okvirne pogodbe o organizaciji srečanj in konferenc (UL 2008, S 58 77561), in odločbo o oddaji naročila drugemu ponudniku. Tožeča stranka prav tako zahteva poplačilo škode, ki naj bi ji nastala zaradi izpodbijane odločbe.
   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja tri tožbene razloge:

               —

               kršitev obveznosti obrazložitve, ker naj bi Komisija ne navedla niti števila točk, ki jih je prejel izbrani ponudnik, niti prednosti izbrane ponudbe v primerjavi s ponudbo tožeče stranke; poleg tega naj bi Komisija tožeči stranki ne navedla, kateri od dveh predstavljenih modelov tožeče stranke ni dobil zadostnega števila točk;

               —

               očitna napaka pri presoji, ker naj bi ocenjevalni odbor enemu od modelov, ki ju je predstavila tožeča stranka, dodelil manj od 70 točk, čeprav naj bi tožeča stranka v skladu s specifikacijo podrobno predstavila način, na katerega bi izvajala zahtevane storitve, sredstva, ki bi jih namenila različnim nalogam, časovni okvir del ter oceno stroškov;

               —

               kršitev načel enakega obravnavanja in nediskriminacije, navedenih v členu 89(1) finančne uredbe, ker naj bi izbrani ponudnik ne izpolnjeval izbirnih pogojev glede tehnične sposobnosti.


title: Zadeva T-313/07: Tožba, vložena 16. avgusta 2007 – Cemex UK Cement proti Komisiji

text:
               6.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/25

         Tožba, vložena 16. avgusta 2007 – Cemex UK Cement proti Komisiji
   (Zadeva T-313/07)
   (2007/C 235/46)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Cemex UK Cement Ltd (Thorpe, Združeno kraljestvo) (zastopniki: S. Tromans, C. Thomann, odvetnika, D. Wyatt, QC, in S. Taylor, Solicitor)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Za nično naj se razglasi odločba Komisije z dne 12. junija 2007, posredovana in 21. junija 2007 vročena tožeči stranki, s katero je bila zavrnjena pritožba družbe Cemex UK Cement Limited glede nacionalnega načrta razdelitve pravic za emisije toplogrednih plinov, o katerem je Združeno kraljestvo Komisijo obvestilo v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   S to tožbo se predlaga razglasitev ničnosti odločbe Komisije, vsebovane v dopisu z dne 12. junija 2007, ki je bil tožeči stranki vročen 21. junija 2007, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke glede nacionalnega načrta za razdelitev za drugo fazo v okviru sistema EU za trgovanje s pravicami do emisije, o katerem je Združeno kraljestvo Komisijo obvestilo skladno z Direktivo 2003/87/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta.
   Tožeča stranka je pri Evropski komisiji vložila pritožbo, s katero je trdila, da v omenjenem načrtu zmanjšanje pravic za njen obrat v Rugbyu in posledično povečanje za obrate njenih konkurentov, predstavlja nezakonito državno pomoč, ki domnevno:

               (a)

               nezakonito diskriminira Rugbyski obrat, ker ne upošteva obdobja njegovega zagona v zadostni meri in ker je, kar so organi Združenega kraljestva vedeli, podlaga njegovi dodelitvi nereprezentativno obdobje izpustov;

               (b)

               ovira izvajanje pravice do ustanavljanja družbe matere tožeče stranke, Cemex Espana SA.

         Nadalje tožeča stranka trdi, da je Komisija napačno ocenila, da iz „pravila prvega leta“ ne izhaja nikakršna nezdružljiva pomoč in je zato tudi zmotno zavrnila uvedbo postopka na podlagi člena 88(2) ES. Tožeča stranka tako trdi, da je Komisija zmotno sklepala, da metodologija razdelitve pravic, ki ji je Združeno kraljestvo sledilo glede obrata v Rugbyu, ni diskriminatorna, temveč v skladu z njenim navodilom.

      (1)  Direktiva 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL L 275, str. 32).


title: Zadeva C-553/11: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 25. oktobra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Bernhard Rintisch proti Klausu Edru (Znamke — Direktiva 89/104/EGS — Člen 10(1) in (2)(a) — Resna in dejanska uporaba — Uporaba v obliki, ki je sama registrirana kot znamka in ki se razlikuje v elementih, ki ne spremenijo razlikovalnega značaja znamke — Časovni učinek sodbe)

text:
               22.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/7

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 25. oktobra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Bernhard Rintisch proti Klausu Edru
   (Zadeva C-553/11) (1)

   (Znamke - Direktiva 89/104/EGS - Člen 10(1) in (2)(a) - Resna in dejanska uporaba - Uporaba v obliki, ki je sama registrirana kot znamka in ki se razlikuje v elementih, ki ne spremenijo razlikovalnega značaja znamke - Časovni učinek sodbe)
   2012/C 399/10
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Bernhard Rintisch

      Tožena stranka: Klaus Eder

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesgerichtshof – Razlaga člena 10(1) in (2)(a) Prve Direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (89/104/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 92) – Pojem „uporaba znamke“ – Nacionalna ureditev, ki dopušča da se tudi uporaba znamke v obliki, ki se razlikuje od tiste, v kateri je bila registrirana, šteje za uporabo registrirane znamke, če razlika ne spremeni razlikovalnega značaja znamke – Registracija znamke z namenom zagotavljanja ali razširitve področja varstva druge registrirane znamke – Legitimna pričakovanja – Uporaba spremenjene sodne prakse za položaje, ki so nastali pred razglasitvijo sodbe

      Izrek

               1.

               Člen 10(2)(a) Prve Direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (89/104/EGS) je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da bi se imetnik registrirane znamke zaradi dokazovanja njene uporabe v smislu te določbe lahko skliceval na njeno uporabo v obliki, ki je drugačna od oblike, v kateri je bila ta znamka registrirana, ne da bi razlike med tema oblikama spreminjale razlikovalni značaj te znamke, in to ne glede na to, da je ta drugačna oblika sama registrirana kot znamka.

               2.

               Člen 10(2)(a) Direktive 89/104 je treba razlagati tako, da nasprotuje taki razlagi nacionalne določbe, katere namen je navedeni člen 10(2)(a) prenesti v nacionalno pravo, v skladu s katero se zadnjenavedena določba ne uporablja za „obrambno“ znamko, ki je registrirana le zato, da se zagotovi ali razširi področje varstva druge registrirane znamke, ki je registrirana v obliki, v kateri se uporablja.

      (1)  UL C 80, 17.3.2012.


title: Zadeva T-67/11: Tožba, vložena 24. januarja 2011 – Martinair Holland proti Komisiji

text:
               26.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/9

         Tožba, vložena 24. januarja 2011 – Martinair Holland proti Komisiji
   (Zadeva T-67/11)
   2011/C 95/15
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Martinair Holland NV (Haarlemmermeer, Nizozemska) (zastopnik: R. Wesseling, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               členi 1, 2, 3, 4, 5, 6 in 7 Sklepa naj se v celoti ali deloma razglasijo za nične ali

               —

               globe, naložene v členu 5 Sklepa, naj se zmanjšajo, in

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Zahteva na podlagi členov 263 PDEU, 261 PDEU in člena 31 Uredbe št. 1/2003 za preizkus in razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2010) 7694 konč. z dne 9. novembra 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU, člena 53 Sporazuma EGP in člena 8 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o zračnem prometu (Zadeva COMP/39.258 – Zračni prevoz), v delu, ki se nanaša na družbo Martinair Holland N.V. in, podredno, za zmanjšanje naložene globe.
   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja dva tožbena razloga.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da:

                           —

                           je Komisija kršila obveznost obrazložitve iz členov 296 PDEU in 41 Listine (pravica do dobrega upravljanja), saj iz Sklepa ni mogoče razbrati narave in obsega kršitve (kršitev); po eni strani so v izreku Sklepa jasno navedene štiri (domnevno enotne in trajajoče) kršitve, ki zadevajo različne naslove, časovna obdobja in zemljepisne poti. Po drugi strani obrazložitev niti ne temelji na teh štirih posebnih kršitvah niti se nanje ne nanaša;

                           —

                           je Komisija kršila bistvene postopkovne pravice tožeče stranke do te mere, da Sodišče ne more popolnoma preizkusiti razlogov za Sklep zaradi pomanjkljivosti (sicer dovolj jasne) obrazložitve; tožeča stranka zlasti navaja, da so s Sklepom kršene pravice do dobrega upravljanja; do učinkovitega pravnega sredstva in do pravičnega sojenja ter domneva nedolžnosti in pravica do obrambe iz členov 41, 47 in 48 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da je Komisija storila očitne napake pri presoji glede izračuna globe, s čimer je kršila Uredbo št. 1/2003 (1), smernice o načinu določanja glob in načela sorazmernosti, enakega obravnavanja in obveznosti obrazložitve, kar je v nasprotju s členi 41 in 49 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije, členom 296 PDEU in drugimi splošnimi načeli prava EU. V zvezi s tem tožeča stranka trdi:

                           —

                           prvič, da je Komisija storila očitne napake pri presoji, s čimer je kršila smernice o načinu določanja glob in načeli sorazmernosti in enakega obravnavanja, s tem, da je upoštevala promet v zvezi z dohodnimi leti pri izračunu vrednosti prodaje;

                           —

                           drugič, da je Komisija storila očitne napake pri presoji teže kršitve, s čimer je kršila Uredbo št. 1/2003, smernice o načinu določanja glob in načelo sorazmernosti;

                           —

                           tretjič, da je Komisija kršila Uredbo št. 1/2003, smernice o načinu določanja glob in načelo sorazmernosti s tem, da je pri upoštevanja olajševalne okoliščine glede regulatornih ureditev globo zmanjšala samo za 15 %;

                           —

                           četrtič, da je Komisija kršila obveznost obrazložitve glede izračuna globe, kar je v nasprotju s členoma 296 PDEU in 41 Listine.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL 2003, L 1, str. 1).


title: Zadeva C-215/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Østre Landsret z dne 14. maja 2004 v zadevi Marius Pedersen A/S proti Miljøstyrelsen

text:
               24.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/7

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Østre Landsret z dne 14. maja 2004 v zadevi Marius Pedersen A/S proti Miljøstyrelsen
   (Zadeva C-215/04)
   (2004/C 190/12)
   Østre Landsret (Regionalno Sodišče za Vzhod) je s sklepom z dne 14. maja 2004 v zadevi Marius Pedersen A/S proti Miljøstyrelsen, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 21. maja 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložilo v predhodno odločanje naslednja vprašanja:

               1)

               Ali je treba izraz „kadar to ni mogoče“ v členu 2(g)(ii) Uredbe št. 259/93 (1) razumeti tako, da odobreni zbiralec ne more biti avtomatično tudi prijavitelj izvoza odpadkov za reciklažo?
               Če je odgovor pritrdilen: katera merila določajo ali je odobreni zbiralec lahko prijavitelj izvoza odpadkov za reciklažo?
               Ali je lahko merilo dejstvo, da je povzročitelj odpadkov neznan ali, da je tako veliko povzročiteljev odpadkov, da je njihov posamični prispevek tako skromen, da bi bilo nerazumno zahtevati, da bi moral vsak od njih posamično prijaviti izvoz odpadkov?

               2)

               Ali člen 7(2) Uredbe št. 259/93 v povezavi s členom 7(4)(a), predvsem prva in druga alineja, omogoča, da pristojni organi države odpreme ugovarjajo proti določeni prošnji za odobritev izvoza odpadkov za namene recikliranja, če prijavitelj ne sporoči podatkov o tem, da bo obdelava zadevnih odpadkov v obratu prejemnika, z okolje-varstvenega gledišča, bilo enakega standarda kot to zahtevajo nacionalna pravila v državi odpreme?

               3)

               Ali je treba prvo alinejo člena 6(5) Uredbe št. 259/93 razlagati tako, da je treba šteti, da je zahteva po sporočitvi podatkov o sestavi odpadkov izpolnjena, če prijavitelj navede, da so zadevni odpadki le ene določene vrste, na primer, „elektronski odpadki“?

               4)

               Ali je treba člen 7(1) in (2) Uredbe št. 259/93 razlagati tako, da začne rok iz člena 7(2) teči, ko je pristojni organ namembne države poslal potrditev, ne glede na dejstvo, da pristojni organ države odpreme meni, da ni dobil vseh potrebnih podatkov iz člena 6(5)?
               Če je odgovor negativen: katere podatke mora vsebovati prijava predenj lahko začne teči 30-dnevni rok iz člena 7(2)?
               Ali ima dejstvo, da je 30-dnevni rok za odgovor potekel, za pravno posledico, da pristojni organ ne more več ugovarjati oziroma zahtevati dodatnih podatkov?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 259/93 z dne 1. februarja 1993 o nadzorovanju in kontroli pošiljk odpadkov znotraj Evropske skupnosti, v Skupnost in iz nje (UL L 30, str.1).


title: Zadeva T-143/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 23. aprila 2013 – Zhejiang Heda Solar Technology proti Komisiji

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/40

         Sklep Splošnega sodišča z dne 23. aprila 2013 – Zhejiang Heda Solar Technology proti Komisiji
   (Zadeva T-143/13) (1)

   2013/C 171/83
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 123, 27.4.2013.


title: Zadeva T-75/14: Tožba, vložena 23. januarja 2014 – USFSPEI proti Parlamentu in Svetu

text:
               24.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/26

         Tožba, vložena 23. januarja 2014 – USFSPEI proti Parlamentu in Svetu
   (Zadeva T-75/14)
   2014/C 194/34
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Union syndicale fédérale des services publics européens et internationaux (Bruselj, Belgija) (zastopnika: J.-N. Louis in D. de Abreu Caldas, odvetnika)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije in Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               to tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               zato razveljavi točke 27, 32, 46, 64(b), 65(b) in 67(d) Uredbe (EU, EURATOM) št. 1023/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013;

               —

               toženima strankama naloži plačilo simboličnega 1 EUR USF za nepremoženjsko škodo, ki jo je USF utrpela, in jima naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka trdi, da so točke 27, 32, 46, 64(b), 65(b) in 67(d) Uredbe (EU, Euratom) št. 1023/2013 (1) nezakonite, ker spreminjajo zlasti člene 5 (uvedba funkcionalne skupine SC), 6 (odprava zagotovljene enakovrednosti karier), 40(2) (omejitev dopusta iz osebnih razlogov na 12 let), 43, drugi odstavek (navedba sposobnosti opravljanja funkcije upravnega uslužbenca za razred AST 5 namesto AST) 44(1) (novi pogoji za povišanje v stopnji), 51 (postopek ugotavljanja nesposobnosti), 52 (dopust v interesu službe), 77 (pokojninska stopnja 1,8 %) in Prilogo VIII, člen 9(2) (predčasna upokojitev brez sankcij) Kadrovskih predpisov.
   V utemeljitvi tožbe navaja kršitev sporazuma, sklenjenega med OSP in zakonodajalcem o reformi iz leta 2004, zlasti o reformi karier, načel linearne kariere in enakovrednosti karier.
   Uveljavlja tudi kršitev člena 27 Listine o temeljnih pravicah in člena 21 Evropske socialne listine, načela pridobljenih pravic, načela sorazmernosti in kršitev načela prepovedi diskriminacije.

      (1)  Uredba (EU, EURATOM) št. 1023/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije in Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije (UL L 287, str. 15).


title: Zadeva T-533/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 10. junija 2016 – Litva/Komisija

text:
               22.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/53

         Sklep Splošnega sodišča z dne 10. junija 2016 – Litva/Komisija
   (Zadeva T-533/13) (1)

   (2016/C 305/71)
   Jezik postopka: litovščina
   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 359, 7.12.2013.


title: Zadeva T-96/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. oktobra 2012 – Španija proti Komisiji

text:
               1.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 373/13

         Sklep Splošnega sodišča z dne 16. oktobra 2012 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-96/12) (1)

   2012/C 373/24
   Jezik postopka: španščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 109, 14.4.2012.


title: Zadeva T-413/12: Tožba, vložena 20. septembra 2012 – Post Invest Europe proti Komisiji

text:
               10.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/21

         Tožba, vložena 20. septembra 2012 – Post Invest Europe proti Komisiji
   (Zadeva T-413/12)
   2012/C 343/35
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Post Invest Europe (Luksemburg, Luxembourg) (zastopnika: B. van de Walle de Ghelcke in T. Franchoo, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj člene 2, 5, 6 in 7 Sklepa Komisije z dne 25. januarja 2012 glede ukrepa SA.14588 (C 20/2009) Belgije za podjetje De Post – La Poste (zdaj bpost), ki je bil objavljen v Uradnem listu EU dne 29. junija 2012 (UL L 170 str. 1), razglasi za nične;

               —

               naj tožeči stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               V prvem tožbenem razlogu zatrjuje, da ugotovitev Komisije, da maloprodajna mreža ni posebna služba splošnega gospodarskega pomena (v nadaljevanju: SSGP), upravičena do nadomestila, pomeni kršitev členov 106(2) PDEU, 107(1) PDEU in 107(3) PDEU ter očitno napako presoje in kršitev načela enakega obravnavanja.

               2.

               V drugem tožbenem razlogu zatrjuje, da je to, da Komisija pri izračunu dobička v rezerviranem sektorju obveznosti univerzalne storitve (v nadaljevanju: OUS), ki presega vrednost zmernega dobička, ni upoštevala dela stroškov maloprodajne mreže, ki nastanejo zaradi OUS, v nasprotju s členi 106(2) PDEU, 107(1) PDEU in 107(3) PDEU ter pomeni očitno napako presoje.

               3.

               V tretjem tožbenem razlogu zatrjuje, da ugotovitev Komisije, da morajo biti neto stroški SSGP, ki ni dostava pošte, nadomeščeni z vsemi dobički iz rezerviranega sektorja OUS, kolikor presegajo zmerni dobiček, pomeni kršitev členov 107 PDEU in 106(2) PDEU in krši načeli sorazmernosti in enakega obravnavanja.

               4.

               V četrtem tožbenem razlogu zatrjuje kršitev členov 107 PDEU in 106(2) PDEU in kršitev načela prepovedi retroaktivnosti, ker nadomestila, ki so bila družbi bpost v obdobju 1992-2005 premalo plačana, niso bila upoštevana pri kompenzaciji domnevno previsokih nadomestil družbi bpost v obdobju 2006-2010.


title: Zadeva C-365/13: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 30. aprila 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – Ordre des architectes proti État belge (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Direktiva 2005/36/ES — Člena 21 in 49 — Priznavanje poklicnih kvalifikacij — Dostop do poklica arhitekta — Oprostitev pripravništva)

text:
               24.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/9

         Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 30. aprila 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – Ordre des architectes proti État belge
   (Zadeva C-365/13) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Direktiva 2005/36/ES - Člena 21 in 49 - Priznavanje poklicnih kvalifikacij - Dostop do poklica arhitekta - Oprostitev pripravništva))
   2014/C 194/10
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ordre des architectes

      Tožena stranka: État belge

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Conseil d'État (Belgija) – Razlaga členov 21, 46 in 49 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/36/ES z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij (UL L 255, str. 22) – Dostop do poklica arhitekta in njegovo opravljanje – Vpis v zbornico arhitektov – Nacionalna zakonodaja, ki za imetnike dokazila o izobrazbi, izdanega v Belgiji, ta vpis pogojuje z opravo dvoletnega pripravništva – Prepoved zahtevati opravo takega pripravništva ali pridobitev enakovrednih izkušenj za imetnike diplome iz arhitekture, pridobljene v drugi državi članici

      Izrek

   Člena 21 in 49 Direktive 2005/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 279/2009 z dne 6. aprila 2009, je treba razlagati tako, da nasprotujeta temu, da država članica gostiteljica od imetnika poklicne kvalifikacije iz točke 5.7.1 Priloge V ali Priloge VI k tej direktivi, pridobljene v državi članici izvora, zahteva, da opravi pripravništvo ali da dokaže, da ima enakovredne poklicne izkušnje, da bi mu bilo dovoljeno opravljanje poklica arhitekta.

      (1)  UL C 274, 21.9.2013.


title: Zadeva C-244/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 21. maja 2012 vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) – Salzburger Flughafen GmbH proti Umweltsenat

text:
               4.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 21. maja 2012 vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) – Salzburger Flughafen GmbH proti Umweltsenat
   (Zadeva C-244/12)
   2012/C 235/13
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Salzburger Flughafen GmbH

      Tožena stranka: Umweltsenat

      Udeleženec: Landesumweltanwalt von Salzburg

      Druga stranka: Bundesministerin für Verkehr, Innovation und Technologie

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali Direktiva Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 (1), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997 (2) (v nadaljevanju: Direktiva 85/337), nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki za izvedbo presoje vplivov infrastrukturnih del na letališču (ki se ne nanašajo na vzletno-pristajalno stezo), in sicer postavitve terminala in razširitve letališkega območja za postavitev drugih objektov (zlasti hangarja, hal za naprave in parkirnih površin), na okolje določa izključni pogoj, da se s tem pričakuje povečanje premikov v zračnem prevozu za najmanj 20 000 na leto?
               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:

               2.

               Ali Direktiva 85/337 zahteva in omogoča – v primeru neobstoja nacionalnih predpisov – v okviru njene neposredne uporabe (ob upoštevanju ciljev, ki se s tem zasledujejo, in meril iz Priloge III k tej direktivi) presojo vplivov načrta, ki je natančneje opisan v prvem vprašanju in ki spada v Prilogo II, na okolje?

      (1)  Direktiva Sveta z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 1, str. 248).

      (2)  Direktiva Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997 o spremembi Direktive 85/337/EGS o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 3).


title: Zadeva F-94/08: Tožba, vložena 19. novembra 2008 – Marcuccio proti Komisiji

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/46

         Tožba, vložena 19. novembra 2008 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva F-94/08)
   (2009/C 6/94)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti dopisa, s katerim je Komisija sporočila, da namerava terjatev v zvezi s stroški postopka izterjati z odbitkom od invalidske pokojnine tožeče stranke, in odškodninski zahtevek za povračilo nepremoženjske škode, ki je bila s tem aktom povzročena.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Dopis z dne 28. marca 2008 in sporna odločba naj se razglasita za nična;

               —

               odločba o zavrnitvi ugovora z dne 19. aprila 2008 naj se, kolikor je to potrebno, razglasi za nično;

               —

               dopis z dne 11. avgusta 2008 naj se, kolikor je to potrebno, razglasi za ničnega;

               —

               Evropski komisiji naj se naloži, da tožeči stranki povrne nepremoženjsko škodo, ki ji je nastala zaradi aktov, za katere se v tem postopku predlaga razglasitev ničnosti, v višini 10 000 EUR oziroma nižji ali višji znesek, za katerega bo Sodišče za uslužbence ugotovilo, da je pravičen in primeren;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-529/09: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 24. januarja 2013 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države — Državne pomoči, ki niso združljive s skupnim trgom — Obveznost zagotovitve vračila — Neizvršitev — Ugovor nedopustnosti — Pravnomočnost predhodne sodbe Sodišča)

text:
               9.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/2

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 24. januarja 2013 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-529/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Državne pomoči, ki niso združljive s skupnim trgom - Obveznost zagotovitve vračila - Neizvršitev - Ugovor nedopustnosti - Pravnomočnost predhodne sodbe Sodišča)
   2013/C 71/02
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Flynn in C. Urraca Caviedes, agenta)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnica: N. Díaz Abad, agentka)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 288 PDEU in členov 2 in 3 Odločbe Komisije 1999/509/ES z dne 14. oktobra 1998 o pomočeh, ki jih je Španija dodelila podjetjem iz skupine Magefesa in njihovim pravnim naslednikom (UL 1999, L 198, str. 15) – Pomoči, dodeljene podjetju Industrias Domésticas, S.A. (Indosa)

      Izrek

               1.

               Kraljevina Španija s tem, da v določenem roku ni sprejela ukrepov, potrebnih za uskladitev z Odločbo Komisije 1999/509/ES z dne 14. oktobra 1998 o pomočeh, ki jih je Španija dodelila podjetjem iz skupine Magefesa in njihovim pravnim naslednikom, kar zadeva podjetje Industrias Domésticas SA, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 288, četrti odstavek, PDEU ter členov 2 in 3 te odločbe.

               2.

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 51, 27.2.2010.


title: Zadeva T-486/10 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 17. februarja 2011 – Iberdrola proti Komisiji (Začasna odredba — Državne pomoči — Izravnava dodatnih proizvodnih stroškov nekaterih elektrarn, ki izvirajo iz obveznosti javnih storitev, da se določeno količino električne energije proizvede iz premoga nacionalnega porekla in vzpostavitev „mehanizma njihovega prednostnega začetka delovanja“ — Odločba o nenasprotovanju — Predlog za odlog izvršitve — Fumus boni juris — Neobstoj nujnosti — Tehtanje interesov)

text:
               21.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/22

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 17. februarja 2011 – Iberdrola proti Komisiji
   (Zadeva T-486/10 R)
   (Začasna odredba - Državne pomoči - Izravnava dodatnih proizvodnih stroškov nekaterih elektrarn, ki izvirajo iz obveznosti javnih storitev, da se določeno količino električne energije proizvede iz premoga nacionalnega porekla in vzpostavitev „mehanizma njihovega prednostnega začetka delovanja“ - Odločba o nenasprotovanju - Predlog za odlog izvršitve - Fumus boni juris - Neobstoj nujnosti - Tehtanje interesov)
   2011/C 152/41
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Iberdrola, SA (Bilbao, Španija) (zastopnika: J. Ruiz Calzado in É. Barbier de la Serre, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: É. Gippini Fournier in C. Urraca Caviedes, zastopnika)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Kraljevina Španija (zastopnik: J. M. Rodríguez Cárcamo, zastopnik)

      Predmet

   Predlog za izdajo začasne odredbe, katere cilj je v bistvu odložiti izvršitev Sklepa Komisije C(2010) 4499 z dne 29. septembra 2010 o državni pomoči N 178/2010, ki jo je Kraljevina Španija priglasila v obliki izravnave javnih storitev in je bila povezana z mehanizmom prednostnega začetka delovanja elektrarn, ki uporabljajo premog nacionalnega porekla.

      Izrek

               1.

               E.ON Generación, S.L., Hidroeléctrica del Cantábrico, SA, in Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón se dovoli intervencija v podporo predlogom Evropske komisije.

               2.

               Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 3. novembra 2010 v zadevi Iberdrola proti Komisiji (T-486/10 R, neobjavljen v ZOdl.), se preloži.

               3.

               Družbi Iberdrola, Komisiji in Kraljevini Španiji se določi rok za vložitev zahteve, da naj se nekateri zaupni elementi iz spisa in iz tega sklepa izključijo iz obvestila strankam, navedenim v točki 1 tega izreka, in za to, da za namene tega obvestila predložijo nezaupno različico dokumentov iz spisa in tega sklepa.

               4.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeve od T-230/01 do T-232/01 in od T-267/01 do T-269/01: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 9. septembra 2009 – Diputación Foral de Álava in drugi proti Komisiji ( Državne pomoči — Davčne ugodnosti, ki so jih zagotovile ozemeljske enote države članice — Zmanjšanje davčne osnove za davek od dohodkov pravnih oseb — Odločbe, s katerimi so bili za nezdružljive s skupnim trgom razglašeni sistemi pomoči in naloženo vračilo dodeljenih pomoči — Poklicno združenje — Dopustnost — Odpoved tožbenemu razlogu — Opredelitev novih in že obstoječih pomoči — Načelo varstva zaupanja v pravo — Načelo pravne varnosti — Načelo sorazmernosti )

text:
               24.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/20

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 9. septembra 2009 – Diputación Foral de Álava in drugi proti Komisiji
   (Zadeve od T-230/01 do T-232/01 in od T-267/01 do T-269/01) (1)

   („Državne pomoči - Davčne ugodnosti, ki so jih zagotovile ozemeljske enote države članice - Zmanjšanje davčne osnove za davek od dohodkov pravnih oseb - Odločbe, s katerimi so bili za nezdružljive s skupnim trgom razglašeni sistemi pomoči in naloženo vračilo dodeljenih pomoči - Poklicno združenje - Dopustnost - Odpoved tožbenemu razlogu - Opredelitev novih in že obstoječih pomoči - Načelo varstva zaupanja v pravo - Načelo pravne varnosti - Načelo sorazmernosti“)
   2009/C 256/34
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeči stranki v zadevi T-230/01: Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava (Španija); in Comunidad autónoma del País Vasco – Gobierno Vasco (Španija) (zastopniki: sprva R. Falcón Tella, nato M. Morales Isasi in I. Sáenz-Cortabarría Fernández, odvetniki)

      Tožeči stranki v zadevi T-231/01: Territorio Histórico de Vizcaya – Diputación Foral de Vizcaya (Španija); in Comunidad autónoma del País Vasco – Gobierno Vasco (zastopniki: sprva R. Falcón Tella, nato M. Morales Isasi in I. Sáenz-Cortabarría Fernández, odvetniki)

      Tožeči stranki v zadevi T-232/01: Territorio Histórico de Guipúzcoa – Diputación Foral de Guipúzcoa (Španija); in Comunidad autónoma del País Vasco – Gobierno Vasco (zastopniki: sprva R. Falcón Tella, nato M. Morales Isasi in I. Sáenz-Cortabarría Fernández, odvetniki)

      Tožeča stranka v zadevah od T-267/01 do T-269/01: Confederación Empresarial Vasca (Confebask) (Bilbao, Španija) (zastopniki: M. Araujo Boyd, L Ortiz Blanco in V. Sopeña Blanco, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: sprva J. Buendía Sierra, nato F. Castillo de la Torre in C. Urraca Caviedes, zastopniki)

      Intervenienti v podporo tožeče stranke v zadevi T-230/01: Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava (Španija) (zastopniki: I. Sáenz-Cortabarría Fernández in M. Morales Isasi, odvetnika); in Confederación Empresarial Vasca (Confebask) (Bilbao) (zastopniki: sprva M. Araujo Boyd in R. Sanz, nato M. Araujo Boyd, L. Ortiz Blanco in V. Sopeña Blanco, odvetniki)

      Intervenienta v podporo tožeče stranke v zadevi T-231/01: Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya (Španija) (zastopnika: I. Sáenz-Cortabarría Fernández in M. Morales Isasi, odvetnika); in Confederación Empresarial Vasca (Confebask) (Bilbao) (zastopniki: sprva M. Araujo Boyd in R. Sanz, nato M. Araujo Boyd, L. Ortiz Blanco in V. Sopeña Blanco, odvetniki)

      Intervenienta v podporo tožeče stranke v zadevi T-232/01: Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya (Španija) (zastopnika: I. Sáenz-Cortabarría Fernández in M. Morales Isasi, odvetnika); in Confederación Empresarial Vasca (Confebask) (Bilbao) (zastopniki: sprva M. Araujo Boyd in R. Sanz, nato M. Araujo Boyd, L. Ortiz Blanco in V. Sopeña Blanco, odvetniki)

      Intervenient v podporo tožene stranke:Comunidad Autónoma de la Rioja (Španija) (zastopniki: A. Bretón Rodriguez, J. M. Criado Gámez, I. Serrano Blanco, odvetniki)

      Predmet

   V zadevah T-230/01 in T-267/01 se zahteva razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2002/892/ES z dne 11. julija 2001 o shemi državnih pomoči, ki jo je Španija izvajala v korist določenih novoustanovljenih podjetij v provinci Álava (UL 2002, L 314, str. 1.), v zadevah T-231/01 in T-268/01 se zahteva razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2002/806/ES z dne 11. julija 2001 o shemi državnih pomoči, ki jo je Španija izvajala v korist določenih novoustanovljenih podjetij v provinci Vizcaya (UL 2002, L 279, str. 35.), in v zadevah T-232/01 in T-269/01 se zahteva razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2002/540/ES z dne 11. julija 2001 o shemi državnih pomoči, ki jo je Španija izvajala v korist določenih novoustanovljenih podjetij v provinci Guipúzcoa (UL 2002, L 174, str. 31.).

      Izrek

               1.

               Zadeve T-230/01, T-231/01, T-232/01, T-267/01, T-268/01 in T-269/01 so združene za namene te sodbe.

               2.

               Tožbe se zavrnejo.

               3.

               V zadevah od T-230/01 do T-232/01:

                           —

                           Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Vizcaya – Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Guipúzcoa – Diputación Foral de Guipúzcoa in Comunidad autónoma del País Vasco – Gobierno Vasco nosijo svoje stroške in stroške, ki sta jih priglasili Komisija in Comunidad autónoma de La Rioja;

                           —

                           Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya in Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa nosijo svoje stroške.

               4.

               V zadevah od T-267/01 do T-269/01 nosi Confebask svoje stroške ter stroške, ki sta jih priglasili Komisija in Comunidad autónoma de La Rioja.

      (1)  UL C 348, 8.12.2001.


title: Zadeva C-452/11 P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 19. decembra 2012 – Heineken Nederland BV, Heineken NV proti Evropski komisiji (Pritožba — Konkurenca — Omejevalni sporazum — Nizozemski trg piva — Odločba Komisije, s katero je ugotovljena kršitev člena 81 ES — Globe — Trajanje upravnega postopka — Raven globe)

text:
               16.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/10

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 19. decembra 2012 – Heineken Nederland BV, Heineken NV proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-452/11 P) (1)

   (Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazum - Nizozemski trg piva - Odločba Komisije, s katero je ugotovljena kršitev člena 81 ES - Globe - Trajanje upravnega postopka - Raven globe)
   2013/C 46/17
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Pritožnika: Heineken Nederland BV, Heineken NV (zastopnika: T. Ottervanger in M. de Jong, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: P. Van Nuffel in F. Ronkes Agerbeek, agenta, skupaj z M. Slotboom, odvetnikom)

      Predmet

   Pritožba vložena zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti razširjeni senat) z dne 16. junija 2011 v zadevi Heineken Nederland BV in Heineken NV proti Komisiji (T-240/07), s katero je Splošno sodišče razglasilo ničnost člena 1 Odločbe Komisije C(2007) 1697 z dne 18. aprila 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 (ES) (zadeva COMP/B 2/37.766 – Nizozemski trg piva) v delu, v katerem je Evropska komisija ugotovila, da sta družbi Heineken NV in Heineken Nederland BV sodelovali pri kršitvi, ki je vključevala občasno usklajevanje tržnih pogojev, ki se niso nanašali na cene, za posamezne kupce v gostinskem sektorju na Nizozemskem

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbama Heineken Nederland BV in Heineken NV se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 340, 19.11.2011.


title: Zadeva C-490/07: Tožba, vložena 7. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Ciper

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/30

         Tožba, vložena 7. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Ciper
   (Zadeva C-490/07)
   (2007/C 315/50)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Patakia in A. Alcover San Pedro)

      Tožena stranka: Republika Ciper
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Republika Ciper:

                           —

                           s tem, da ni sprejela ukrepov za spodbujanje zajema, recikliranja, predelave in uničenja nadzorovanih snovi,

                           —

                           s tem, da uporablja sistem za ravnanje z nadzorovanimi snovmi, ki temelji na hranjenju starih naprav, ki vsebujejo nadzorovane snovi, ki se uporabljajo do izgradnje ustreznih naprav ali do odpreme v tujino, da se namestijo,

                           —

                           s tem, da ni navedla količin zajetih, recikliranih, predelanih in uničenih nadzorovanih snovi,

                           —

                           s tem da ima izobraževalne programe, ki so prostovoljni, ne da bi sprejela zakonski okvir, ki bi določil zahteve za minimalno usposobljenost osebja, ki skrbi za recikliranje uporabljenih snovi, vsebovanih v opremi za hlajenje in klimatizacijo zraka ter toplotnih črpalkah, napravah, ki vsebujejo topila, in požarnih sistemih ter gasilnih aparatih,

                           —

                           s tem, da ni sprejela vseh dejansko možnih preventivnih ukrepov, da se zaradi uhajanja vsako leto pregleda stacionarna oprema, polnjena s hladilno tekočino, ki presega 3 kg, in ker ni določila zahtev za minimalno usposobljenost zadevnega osebja,

                     ni izpolnila obveznosti iz členov 16(1), 16(5), prvi in drugi stavek, in člena 17(1) Uredbe (ES) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. junija 2000 o snoveh, ki tanjšajo ozonski plašč.

               —

               Republiki Ciper naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               6. aprila 2005 so organi Republike Ciper Komisiji predložili poročilo v zvezi z uporabo členov 16 in 17 Uredbe št. 2037/2000/ES o snoveh, ki tanjšajo ozonski plašč.

               2.

               Komisija je po preučitvi navedenega poročila ugotovila, da Republika Ciper ni sprejela ukrepov za spodbujanje zajema, recikliranja, predelave in uničenja nadzorovanih snovi, vključno z napravami v zvezi s tem, niti ni zakonsko opredelila odgovornosti za zbiranje in opuščanje ali odvzem nadzorovanih snovi.

               3.

               Komisija je prav tako ugotovila, da ni potrebnega popolnega zakonskega okvira, ki bi določil zahteve za minimalno usposobljenost osebja, ki skrbi za recikliranje nadzorovanih snovi, in da so obstoječi izobraževalni programi prostovoljni.

               4.

               Komisija je nazadnje ugotovila, da je v zvezi z obveznostjo vsakoletnega pregleda stacionarne opreme, polnjene s hladilno tekočino, ki presega 3 kg, in obveznostjo določitve zahtev za minimalno usposobljenost zadevnega osebja, sprejetje nacionalne ureditve v zvezi s tem negotovo.

               5.

               Komisija zato trdi, da Republika Ciper ni izpolnila obveznosti iz členov 16(1), 16(5), prvi in drugi stavek, in 17(1) Uredbe št. 2037/2000 o snoveh, ki tanjšajo ozonski plašč.


title: Zadeva T-227/12 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 24. oktobra 2012 – Saobraćajni institut CIP proti Komisiji ( „Začasna odredba — Javna naročila storitev — Javni razpis v zvezi s pripravo tehnične dokumentacije za projekt modernizacije železniškega omrežja — Izključitev tožeče stranke iz sodelovanja na razpisu — Razveljavitev postopka javnega razpisa po vložitvi tožbe — Ustavitev postopka“ )

text:
               22.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/23

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 24. oktobra 2012 – Saobraćajni institut CIP proti Komisiji
   (Zadeva T-227/12 R)
   (Začasna odredba - Javna naročila storitev - Javni razpis v zvezi s pripravo tehnične dokumentacije za projekt modernizacije železniškega omrežja - Izključitev tožeče stranke iz sodelovanja na razpisu - Razveljavitev postopka javnega razpisa po vložitvi tožbe - Ustavitev postopka)
   2012/C 399/45
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Saobraćajni institut CIP d.o.o. (Beograd, Srbija) (zastopnik: A. Lojpur, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Erlbacher in E. Georgieva, zastopnika)

      Predmet

   Predlog, ki se v bistvu nanaša na začasne ukrepe za naložitev prekinitve postopka javnega razpisa v okviru razpisa za oddajo javnega naročila, objavljenega 3. aprila 2012, v zvezi s pripravo tehnične dokumentacije za projekt modernizacije železniškega omrežja, s katerim je bila tožeča stranka izključena iz sodelovanja na javnem razpisu.

      Izrek

               1.

               Postopek s predlogom za izdajo začasne odredbe se ustavi.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-38/07 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 20. novembra 2008 – Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading BV proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba – Odpust uvoznih dajatev – Odločba Komisije – Člen 239 carinskega zakonika – Obstoj posebnega primera – Neobstoj goljufivega ravnanja – Očitna malomarnost uvoznika)

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/3

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 20. novembra 2008 – Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading BV proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-38/07 P) (1)

   (Pritožba - Odpust uvoznih dajatev - Odločba Komisije - Člen 239 carinskega zakonika - Obstoj posebnega primera - Neobstoj goljufivega ravnanja - Očitna malomarnost uvoznika)
   (2009/C 6/04)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading BV (zastopnik: H. de Bie, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: X. Lewis, zastopnik in F. Tuytschaever, odvetnik)
   Predmet
   Pritožba, vložena zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 30. novembra 2006 v zadevi Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods proti Komisiji (T-382/04), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije REM 19/2002, z dne 17. junija 2004, v kateri je ugotovila, da odpust uvoznih dajatev v konkretnem primeru ni utemeljen.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading BV se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 82, 14.4.2007.


title: Zadeva T-120/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 20. novembra 2012 – Shahid Beheshti University proti Svetu ( „Ničnostna tožba — Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Iranu zaradi preprečevanja širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Rok za vložitev tožbe — Zamuda — Nedopustnost“ )

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/48

         Sklep Splošnega sodišča z dne 20. novembra 2012 – Shahid Beheshti University proti Svetu
   (Zadeva T-120/12) (1)

   (Ničnostna tožba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Iranu zaradi preprečevanja širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Rok za vložitev tožbe - Zamuda - Nedopustnost)
   2013/C 26/97
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Shahid Beheshti University (Teheran, Iran) (zastopnik: J. M. Thouvenin, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: R. Liudvinaviciute-Cordeiro in A Varnav, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2011/299/SZVP z dne 23. maja 2011 o spremembah Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 136, str. 65), Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 503/2011 z dne 23. maja 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 136, str. 26), Sklepa Sveta 2011/783/SZVP z dne 1. decembra 2011 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 319, str. 71) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1245/2011 z dne 1. decembra 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 319, str. 11), kot tudi odločbe, ki jo vsebuje dopis Sveta z dne 5. decembra 2011, in sicer v delih, v katerih se ti akti nanašajo na tožečo stranko, ter sklepa, ki ga vsebuje dopis Sveta, naslovljen na tožečo stranko 5. decembra 2011.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Shahid Beheshti University nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Svet Evropske unije.

      (1)  UL C 165, 9.6.2012.


title: Združeni zadevi T-457/04 in T-223/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. oktobra 2008 – Camar proti Komisiji ( Skupna ureditev trgov – Banane – Prehodni ukrepi – Člen 30 Uredbe Sveta (EGS) št. 404/93 – Sodba, s katero se je ugotovilo nedelovanje Komisije – Zavrnitev izvršitve sodbe Sodišča prve stopnje – Ničnostna tožba – Predlog za odreditev izvršitve sodbe s plačilom določene vsote denarja – Povrnitev nepremoženjske škode – Nezakonita opustitev ukrepanja Komisije – Odškodninska tožba – Pretrganje zastaralnega roka – Člen 46 Statuta Sodišča – Nedopustnost )

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/27

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. oktobra 2008 – Camar proti Komisiji
   (Združeni zadevi T-457/04 in T-223/05) (1)

   („Skupna ureditev trgov - Banane - Prehodni ukrepi - Člen 30 Uredbe Sveta (EGS) št. 404/93 - Sodba, s katero se je ugotovilo nedelovanje Komisije - Zavrnitev izvršitve sodbe Sodišča prve stopnje - Ničnostna tožba - Predlog za odreditev izvršitve sodbe s plačilom določene vsote denarja - Povrnitev nepremoženjske škode - Nezakonita opustitev ukrepanja Komisije - Odškodninska tožba - Pretrganje zastaralnega roka - Člen 46 Statuta Sodišča - Nedopustnost“)
   (2008/C 313/46)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Camar Srl (Florence, Italija) (zastopniki: W. Viscardini, S. Donà in M. Paolin, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: sprva L. Visaggio, nato F. Clotuche-Duvieusart, zastopnik, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)
   Predmet
   V zadevi T-457/04, prvič, razglasitev ničnosti odločbe Komisije iz dopisa z dne 10. septembra 2004, da ne bo izvršila prve točke izreka sodbe Sodišča prve stopnje z dne 8. junija 2000 v zadevi Camar in Tico proti Komisiji in Svetu (T-79/96, T-260/97 in T-117/98, Recueil, str. II-2139), in drugič, naložitev Komisiji, naj izvrši prvo točko izreka zgoraj navedene sodbe Camar in Tico proti Komisiji in Svetu, tako da plača določen znesek denarja, ki ustreza vrednosti neizdanih licenc, in tretjič, naložitev povračila nepremoženjske škode s strani Komisije, in v zadevi T-223/05, naložitev Komisiji, da iz naslova nepogodbene odgovornosti Evropske skupnosti povrne škodo, ki naj bi nastala tožeči stranki.
   Izrek

               1)

               Odločba Komisije iz dopisa generalnega direktorja direktorata za kmetijstvo z dne 10. septembra 2004, s katero je zavrnila izvršitev prve točke izreka sodbe Sodišča prve stopnje z dne 8. unija 2000 v zadevi Camar in Tico proti Komisiji in Svetu (T-79/96, T-260/97 in T-117/98, Recueil, str. II-2193), se razglasi za nično.

               2)

               V preostalem se tožba v zadevi T-457/04 zavrne kot neutemeljena.

               3)

               Tožba v zadevi T-223/05 se zavrže kot nedopustna.

               4)

               Camar Srl in Komisija v zadevi T-457/04 nosita vsaka polovico svojih stroškov in polovico stroškov, ki jih je priglasila nasprotna stranka.

               5)

               Camar se v zadevi T-223/05 naloži plačilo svojih stroškov in stroškov, ki jih je priglasila Komisija.

      (1)  UL C 31, 5.2.2005.


title: Zadeva C-437/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 26. avgusta 2011 – Ekkerhard Schauß proti Transportes Aéreos Portugueses SA

text:
               12.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 26. avgusta 2011 – Ekkerhard Schauß proti Transportes Aéreos Portugueses SA
   (Zadeva C-437/11)
   2011/C 331/16
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ekkerhard Schauß

      Tožena stranka: Transportes Aéreos Portugueses SA

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali ima potnik pravico do odškodnine v skladu s členom 7 Uredbe, če pri odhodu letala nastane zamuda v časovnem razponu, ki je pod mejami, opredeljenimi v členu 6(1) Uredbe (ES) 261/2004 (1), prihod na končni namembni kraj pa je vsaj tri ure po prihodu po voznem redu?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).


title: Zadeva T-379/05: Tožba, vložena  14. oktobra 2005  — Zuffa proti UUNT

text:
               14.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/23

         Tožba, vložena 14. oktobra 2005 — Zuffa proti UUNT
   (Zadeva T-379/05)
   (2006/C 10/46)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Zuffa, LCC (Las Vegas, ZDA) (Zastopnika: S. Malynicz, Barrister, M. Blair, Solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe z dne 8. avgusta 2005 v zadevi R 24/2005-I naj se razveljavi;

               —

               Urad naj nosi svoje stroške in stroške tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „ULTIMATE FIGHTING“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 16, 25, 28 in 41 — prijava št. 2 766 590

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave glede vseh proizvodov in storitev.

      Odločba Odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Tožbeni razlogi: Izraz ULTIMATE FIGHTING kot celota ni generično ali običajno ime glede na vse zahtevane proizvode in storitve. Odbor za pritožbe ni ustrezno preučil celotne znamke v povezavi z vsemi proizvodi in storitvami, za katere je bila prijavljena.


title: Zadeva T-401/16: Tožba, vložena 29. julija 2016 – Španija/Komisija

text:
               17.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/16

         Tožba, vložena 29. julija 2016 – Španija/Komisija
   (Zadeva T-401/16)
   (2016/C 383/22)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnika: S. Centeno Huerta in M. García-Valdecasas Dorrego, agenta)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi razpis javnih natečajev EPSO/AD/323/16-Preiskovalci (AD 7) in EPSO/AD/324/16- Preiskovalci (AD 9): Vodje skupin

               —

               in Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 1 in 2 Uredbe št. 1/58, člena 22 Listine in člena 1d Kadrovskih predpisov zaradi omejitve načina komunikacije med EPSO in kandidatom, kar vključuje tudi prijavni obrazec.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev členov 1 in 6 Uredbe št. 1/58, člena 22 Listine, ter členov 1d(1) in (6), 27 in 28(f) Kadrovskih predpisov ter člena 1 Priloge III h Kadrovskim predpisom, ker je izbira drugega jezika neupravičeno omejena na zgolj tri jezike, in sicer angleščino, francoščino in nemščino, ostali uradni jeziki Evropske unije pa so izključeni.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: diskriminacija na podlagi jezika, prepovedana s členom 1 Uredbe št. 1/58, členom 22 Listine, 1d(1) in (6), 27 in 28(f) Kadrovskih predpisov ter členom 1 Priloge III h Kadrovskim predpisom, ker je izbira angleščine, francoščine in nemščine arbitrarna.

         Tožeča stranka v zvezi s tem pojasnjuje, da je treba te tožbene razloge razumeti ob upoštevanju sodbe Sodišča z dne 27. novembra 2012 v zadevi C-566/10 P, Italija/Komisija ter sodb Splošnega sodišča z dne 24. septembra 2015 v združenih zadevah Španija/Komisija in Italija/Komisija (T-191/13 in T-124/13) in z dne 17. decembra 2015 (T-275/13, T-295/13 in T-510/13, Italija/Komisija), ki so pravnomočne, ker jih Komisija ni izpodbijala, in katerih izvršitev se pri zadevnem razpisu ni upoštevala.


title: Zadeva T-60/05: Tožba Union française de l'express (UFEX) in drugih proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 2. februarja 2005

text:
               16.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/39

         Tožba Union française de l'express (UFEX) in drugih proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 2. februarja 2005
   (Zadeva T-60/05)
   (2005/C 93/71)
   Jezik postopka: francoščina
   Union française de l'express (UFEX), s sedežem v Roissy Charles de Gaulle (Francija), DHL International SA, s sedežem v Roissy Charles de Gaulle (Francija), Federal Express International (Francija) SNC, s sedežem v Gennevilliersu (Francija) in CRIE, s sedežem v Asnièresu (Francija), ki jih zastopata Eric Morgan de Rivery in Jacques Derenne, avocats, so dne 2. februarja 2005 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložili tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožniki Sodišču prve stopnje predlagajo, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Komisije SG-Greffe (2004) D/205294 z dne 19. novembra 2004;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Cilj predmetne tožbe je razglasitev ničnosti odločbe, s katero je bila zavrnjena pritožba, ki jo je, zaradi navzkrižnih subvencij v korist Société française de messagerie internationale (SFMI), ki naj bi domnevno predstavljale zlorabo prevladujočega položaja, zoper la Poste v decembru vložil UFEX, takrat imenovan SFEI. Ta odločba sledi predlogu za obnovo postopka pred Komisijo, po tem, ko je sodišče Skupnosti odločbo Komisije z dne 30. decembra 1994, s katero je bila zavrnjena prvotna pritožba, (1) razglasilo za nično.
   Glavno vprašanje postavljeno v predmetni zadevi, je še vedno enako kot tisto, ki je bilo premet zgoraj navedenih sodb Sodišča in Sodišča prve stopnje, in sicer ali je tožena stranka spoštovala svoje obveznosti v okviru obravnave pritožbe. Tožeče stranke menijo, da napadena odločba s tem, da zavrača pritožbo zaradi domnevnega pomanjkanja interesa Skupnosti, krši pravna pravila glede presoje interesa Skupnosti, nasprotuje svojim razlogom in vsebuje vrsto pravnih nepravilnosti glede zavrnitve dela pritožbe, ki temelji na členih 86 ES, 82 ES, 3(g) ES in 10 ES.
   Natančneje, tožeče stranke zlasti zatrjujejo, da je Komisija napačno presodila elemente, ki obvezno prispevajo k opredelitvi interesa Skupnosti, saj mora za utemeljitev svoje ugotovitve pomanjkanja interesa Skupnosti presoditi težo in trajanje kršitev, očitanih v pritožbi. Posledično ne zadošča, da se ugotovi, ali obstajajo protikonkurenčni učinki in da v primeru, da teh ni, ne obstaja noben interes Skupnosti za nadaljnjo obravnavo pritožbe.
   Kar zadeva trajanje kršitve, tožeče stranke grajajo dejstvo, da naj bi se Komisija zadovoljila s tem, da je preverila trajanje postranskih učinkov očitanih kršitev (razvoj tržnih deležev, izstopi s trga, elastičnost povpraševanja glede na ceno, odsotnost trajnih vplivov na cene; itd.), ne da bi se ukvarjala z glavnim učinkom strukturne narave, in sicer, da je bil SFMI-Chronopost postavljen v vodilni položaj na trgu in se na njem obdržal.
   Kar zadeva obrazložitev je navedeno, da v napadeni odločbi Komisija po eni strani trdi, da je bila popolnoma sposobna preveriti raven pokritja stroškov la Poste, kar je tako glede na člen 82 kot tudi 87 ES edini izračun, na podlagi katerega se je mogoče prepričati o obstoju navzkrižnih subvencij, po drugi strani pa trdi, da ni preverila ravni pokritja stroškov la Poste glede na člen 82 zato, ker naj bi bilo to podvajanje dela, ki bi ga, za del pritožbe, ki zadeva državne pomoči, morala opraviti sama la Poste.
   Tožeče stranke ravno tako nasprotujejo trditvi Komisije, da naj bi bile ugodnosti dodeljene Chronopost pri carinjenju in frankiranju dejanje, države Francije s področja njene javne oblasti, in naj ne bi spadale v področje uporabe povezanih določb členov 82 in 86 ES.

      (1)  Zadevi C-119/97, UFEX in drugi proti Komisiji (Recueil 1999, str. I-1341) in T-77/95, REV UFEX in drugi proti Komisiji (Recueil 2000, str. I-2167).


title: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. julija 2005 v zadevi C-304/02: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Ribištvo — Dolžnost nadzora, naložena državam članicam — Sodba Sodišča o neizpolnitvi obveznosti — Neizvršitev — Člen 228 ES — Plačilo pavšalnega zneska — Naložitev denarne kazni)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/3

      SODBA SODIŠČA

   (veliki senat)
   z dne 12. julija 2005
   v zadevi C-304/02: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Ribištvo - Dolžnost nadzora, naložena državam članicam - Sodba Sodišča o neizpolnitvi obveznosti - Neizvršitev - Člen 228 ES - Plačilo pavšalnega zneska - Naložitev denarne kazni)
   (2005/C 217/06)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-304/02, Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: M. Nolin, H. van Lier in T. van Rijn) proti Francoski republiki (zastopnika: G. de Bergues in A. Colomb), zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 228 ES, vložene dne 27. avgusta 2002, je Sodišče (veliki senat), v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann (poročevalec) in C. W. A. Timmermans, predsednika senata, C. Gulmann, J.-P. Puissochet in R. Schintgen, N. Coleric, S. von Bahr in J. N. Cunha Rodrigues, sodniki, generalni pravobranilec: L. A. Geelhoed, sodni tajnik: M. Múgica Arzamendi, glavna administratorka, nato M.-F. Contet, glavna administratorka, in H. v. Holstein, namestnik sodnega tajnika, dne 12. julija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

                           —

                           Francoska republika s tem, da ni zagotovila nadzora ribolovnih dejavnosti v skladu z zahtevami, predpisanimi s skupnostnimi določbami, in

                           —

                           s tem, da ni zagotovila, da se kršitve ureditve ribolovnih dejavnosti preganjajo v skladu z zahtevami, predpisanimi s skupnostnimi določbami,

                     ni izvedla vseh ukrepov za izvršitev sodbe z dne 11. junija 1991 v zadevi Komisija proti Franciji (C-64/88) in tako ni izpolnila obveznosti iz člena 228 ES.

               2)

               Francoski republiki se naloži, naj Komisiji Evropskih skupnosti na račun „Lastna sredstva Evropske skupnosti“ plača denarno kazen 57.761.250 evrov za vsako obdobje šestih mesecev, šteto od razglasitve te sodbe do konca obdobja, v katerem zgoraj navedena sodba z dne 11. junija 1991 v zadevi Komisija proti Franciji še ni izvršena v celoti.

               3)

               Francoski republiki se naloži, naj Komisiji Evropskih skupnosti na račun „Lastna sredstva Evropskih skupnosti“ plača pavšalni znesek 20.000.000 evrov.

               4)

               Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 247, 12.10.2002.


title: Zadeva T-614/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. novembra 2016 – Azur Space Solar Power/EUIPO (Upodobitev črnih črt in opek) (Znamka Evropske unije — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija — Figurativna znamka, ki upodablja črne črte in opeke — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/28

         Sodba Splošnega sodišča z dne 24. novembra 2016 – Azur Space Solar Power/EUIPO (Upodobitev črnih črt in opek)
   (Zadeva T-614/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija - Figurativna znamka, ki upodablja črne črte in opeke - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 022/37)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Azur Space Solar Power GmbH (Heilbronn, Nemčija) (zastopnika: J. Nicodemus in S. Stöcker, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: A. Folliard Monguiral, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 2. septembra 2015 (zadeva R 3233/2014-4) glede mednarodne registracije, v kateri je imenovana Evropska unija, v zvezi s figurativno znamko, ki upodablja črne črte in opeke.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Azur Space Solar Power GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 38, 1.2.2016.


title: Zadeva C-210/17 P: Pritožba, ki jo je NM vložil 21. aprila 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi razširjeni senat) z dne 28. februarja 2017 v zadevi T-257/16, NM/Evropski svet

text:
               17.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 231/14

         Pritožba, ki jo je NM vložil 21. aprila 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi razširjeni senat) z dne 28. februarja 2017 v zadevi T-257/16, NM/Evropski svet
   (Zadeva C-210/17 P)
   (2017/C 231/18)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnik: NM (zastopniki: P. O’Shea, BL, I. Whelan, BL, B. Burns, solicitor)

      Druga stranka v postopku: Evropski svet

      Predlog

   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Splošnega sodišča z dne 28. februarja 2017, s katerim je Splošno sodišče odločilo, da se tožba zavrže zaradi nepristojnosti Splošnega sodišča za njeno obravnavanje in odločanje o njej, v celoti razveljavi;

               —

               pravnomočno odloči o zadevi, ki je predmet pritožbe, in ugotovi, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da se je izreklo za nepristojno, toženi stranki v zadevi T-257/16 pa naloži plačilo stroškov pritožnika pred Splošnim sodiščem in v okviru te pritožbe;

               —

               vprašanja, ki se pojavljajo v tem postopku, vrne Splošnemu sodišču v odločanje ob upoštevanju navodila, naj se izreče za pristojno.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Neobrazložitev;

               2.

               Neustrezna preučitev vprašanja, ali je bil sporni sporazum dejansko odločba tožene stranke;

               3.

               Neupoštevanje dejanskih vprašanj, ki so pomembna za zadevo;

               4.

               Nepreučitev dokazov iz spisa;

               5.

               Nepopolna preizkus in presoja bistvenih vprašanj;

               6.

               Neobstoj dodatnih zahtev za pomembne informacije;

               7.

               Sprejetje odločbe brez razpolaganja z zadostnimi informacijami;

               8.

               Neupoštevanje načel, ki jih je postavilo Sodišče v zadevi C-294/83.