title: Zadeva C-466/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Tribunal Superior de Justicia de Cantabria, Sala de lo Social (Španija) z dne 1. oktobra 2004 v zadevi Manuel Acereda Herrera proti Servicio Cántabro de Salud

text:
               22.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/12

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Tribunal Superior de Justicia de Cantabria, Sala de lo Social (Španija) z dne 1. oktobra 2004 v zadevi Manuel Acereda Herrera proti Servicio Cántabro de Salud
   (Zadeva C-466/04)
   (2005/C 19/25)
   Jezik postopka: španščina
   Tribunal Superior de Justicia de Cantabria, Sala de lo Social, je s sklepom z dne 1. oktobra 2004 v zadevi Manuel Acereda Herrera proti Servicio Cántabro de Salud, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 3. novembra 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Tribunal Superior de Justicia de Cantabria, Sala de lo Social, Sodišču predlaga, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali je treba člene 22(1)(c), 22(2) in 36 Uredbe (EGS) št. 1408/1971 z dne 14. junija 1971, kot je bila sprejeta v obliki prečiščenega besedila z Uredbo Svet (ES) št. 118/1997 (1) razlagati tako, da ima zavarovanec, ki mu je pristojna institucija odobrila, da odide na ozemlje druge države članice na ustrezno zdravljenje, tudi pravico zahtevati povrnitev potnih stroškov, stroškov za bivanje in/ali prehrano v zadevni drugi državi članici od institucije, ki je odobritev izdala?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali obstaja določba ali pravilo v pravu Skupnosti, na podlagi katerega se določijo stroški, ki se lahko povrnejo, oziroma se določi njihov znesek?

               3.

               Če je odgovor na prvo vprašanje negativen, ali je dejstvo, da država članica z nacionalnim predpisom implementira določbe uredbe Skupnosti tako, da sprejeme dodatne določbe, ki dopolnjujejo uredbo, na podlagi katerih se različno obravnavajo primeri, ki so v uredbi urejeni enako, tako, da s tem ovira zavarovance pri uveljavljanju možnosti in pravic, ki so jim na voljo na podlagi prava Skupnosti, v skladu z delitvijo pristojnosti med državami članicami in institucijami Skupnosti, določeno v Pogodbi o Evropski skupnosti, zlasti členom 10 ES (prej člen 5 Pogodbe ES) in s pravno naravo uredb Skupnosti, določeno v členu 249 ES (prej člen 189 Pogodbe ES)? Konkretno, ali je dejstvo, da Kraljevina Španija ohranja določbe nacionalnega prava, ki zavarovancem v sistemu socialnega varstva dajejo pravice do dodatnih ugodnosti poleg tistih na podlagi člena 22 Uredbe št. 1408/71, ki pa obenem razlikujejo med primeri, ki so navedeni v uredbi, tako da so zadevne dodatne ugodnosti zagotovljene samo v primeru člena 22(1)(c), čeprav za takšno razlikovanje ni objektivne, sorazmerne in razumljive utemeljitve, združljivo s Pogodbo o Evropski skupnosti in Uredbo Sveta (EGS) št. 1408/71?

               4.

               V vsakem primeru:

                           a)

                           Ali je pravilo nacionalnega prava kot je to, vsebovano v členu 5(3) Kraljevega dekreta 63/1995, s katerim je bil razveljavljen člen 18(3) Kraljevega dekreta 2766/1967 in ukinjena pravica zavarovancev v španskem javnem sistemu socialne varnosti do povrnitve stroškov zdravljenja, ki ga zagotavljajo zdravstvene ustanove in zdravniki s sedežem na španskem ozemlju, kadar jim zdravljenje, do katerega so upravičeni v okviru javnega sistema, upoštevaje njihovo zdravstveno stanje in verjetni potek bolezni, ni zagotovljeno v razumnem roku, in mora v takem primeru organ, ki upravlja sistem socialnega varstva, zavarovancu odobriti zdravljenje v zdravstvenih ustanovah ali pri zdravnikih, ki imajo sedež na ozemlju drugih držav članic, v skladu s prepovedjo diskriminacije glede na državljanstvo iz člena 12 ES?

                           b)

                           Ali je pravilo nacionalnega prava kot je to, vsebovano v členu 5(3) Kraljevega dekreta 63/1995, s katerim je bil razveljavljen člen 18(3) Kraljevega dekreta 2766/1967 in ukinjena pravica zavarovancev v španskem javnem sistemu socialne varnosti do povrnitve stroškov zdravljenja, ki ga zagotavljajo zdravstvene ustanove in zdravniki s sedežem na španskem ozemlju, kadar jim zdravljenje, do katerega so upravičeni v okviru javnega sistema, upoštevaje njihovo zdravstveno stanje in verjetni potek bolezni, ni zagotovljeno v razumnem roku, in mora v takem primeru organ, ki upravlja sistem socialnega varstva, zavarovancu odobriti zdravljenje v zdravstvenih ustanovah ali pri zdravnikih, ki imajo sedež na ozemlju drugih držav članic, v skladu z načelom svobode opravljanja storitev, vsebovanim v členu 49 ES in naslednjih?

                           c)

                           Ali je pravilo nacionalnega prava kot je to, vsebovano v členu 5(3) Kraljevega dekreta 63/1995, s katerim je bil razveljavljen člen 18(3) Kraljevega dekreta 2766/1967 in ukinjena pravica zavarovancev v španskem javnem sistemu socialne varnosti do povrnitve stroškov zdravljenja, ki ga zagotavljajo zdravstvene ustanove in zdravniki s sedežem na španskem ozemlju, kadar jim zdravljenje, do katerega so upravičeni v okviru javnega sistema, upoštevaje njihovo zdravstveno stanje in verjetni potek bolezni, ni zagotovljeno v razumnem roku, in mora v takem primeru organ, ki upravlja sistem socialnega varstva, zavarovancu odobriti zdravljenje v zdravstvenih ustanovah ali pri zdravnikih, ki imajo sedež na ozemlju drugih držav članic, v skladu s pravili o konkurenci v členih 81, 82 in 87 ES?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996 o spremembah in posodobitvah Uredbe (EGS) št. 1408/71 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, in Uredbe (EGS) št. 547/72 o določitvi postopka za izvajanje Uredbe (EGS) št. 1408/71 (UL L 28, 30.1.1997, str. 1).


title: Zadeva T-155/15: Tožba, vložena 27. marca 2015 – Kaddour/Svet

text:
               8.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/23

         Tožba, vložena 27. marca 2015 – Kaddour/Svet
   (Zadeva T-155/15)
   (2015/C 190/27)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Khaled Kaddour (Damask, Sirija) (zastopniki: A. Boesch, D. Amaudruz in M. Ponsard, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               naloži predložitev spisa iz postopka T-654/11;

               —

               ohrani pravico tožeče stranke, da poda repliko in v tem primeru tudi predloži nove dokaze in predlaga zaslišanje priče;

               —

               za nične razglasi akte, v delu, v katerem se nanašajo na tožečo stranko:

                           —

                           Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2015/81 z dne 26. januarja 2015;

                           —

                           Izvedbeni sklep Sveta (SZVP) 2015/117 z dne 26. januarja 2015;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev pritožbe tožeča stranka navaja tožbena razloga, ki sta v bistvu enaka ali podobna tožbenim razlogom, navedenim v okviru zadeve T-653/11, Jaber/Svet (1).

      (1)  UL 2012, C 58, str. 12.


title: Zadeva T-712/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. decembra 2014 – Monster Energy/UUNT (REHABILITATE) (Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti REHABILITATE — Absolutni zavrnitveni razlog — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               9.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/52

         Sodba Splošnega sodišča z dne 11. decembra 2014 – Monster Energy/UUNT (REHABILITATE)
   (Zadeva T-712/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti REHABILITATE - Absolutni zavrnitveni razlog - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 046/66)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Monster Energy Company (Corona, Kalifornija, Združene države) (zastopnik: P. Brownlow, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. oktobra 2013 (zadeva R 609/2013-1), ki se nanaša na zahtevo za registracijo besednega znaka REHABILITATE kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Monster Energy Company se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 61, 1.3.2014.


title: Zadeva C-546/07: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. januarja 2010 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji (Neizpolnitev obveznosti države — Svoboda opravljanja storitev — Člen 49 ES — Priloga XII k aktu o pristopu — Seznam iz člena 24 Akta o pristopu: Poljska — Poglavje 2, točka 13 — Možnost, da Zvezna republika Nemčija odstopi od člena 49, prvi odstavek, ES — Klavzula o zamrznitvi — Sporazum med vlado Zvezne republike Nemčije in poljsko vlado z dne 31. januarja 1990 o napotitvi delavcev poljskih podjetij zaradi izpolnjevanja podjemnih pogodb — Onemogočanje podjetjem s sedežem v drugih državah članicah, da sklepajo podjemne pogodbe, ki jih je treba opraviti v Nemčiji, s poljskimi podjetji — Razširitev omejitev, ki so obstajale ob podpisu pristopne pogodbe v zvezi z dostopom poljskih delavcev do nemškega trga dela)

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/3

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. januarja 2010 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-546/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Svoboda opravljanja storitev - Člen 49 ES - Priloga XII k aktu o pristopu - Seznam iz člena 24 Akta o pristopu: Poljska - Poglavje 2, točka 13 - Možnost, da Zvezna republika Nemčija odstopi od člena 49, prvi odstavek, ES - Klavzula o zamrznitvi - Sporazum med vlado Zvezne republike Nemčije in poljsko vlado z dne 31. januarja 1990 o napotitvi delavcev poljskih podjetij zaradi izpolnjevanja podjemnih pogodb - Onemogočanje podjetjem s sedežem v drugih državah članicah, da sklepajo podjemne pogodbe, ki jih je treba opraviti v Nemčiji, s poljskimi podjetji - Razširitev omejitev, ki so obstajale ob podpisu pristopne pogodbe v zvezi z dostopom poljskih delavcev do nemškega trga dela)
   2010/C 63/04
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: E. Traversa in P. Dejmek, zastopnika)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: J. Möller, M. Lumma in C. Blaschke, zastopniki)

      Intervenient v podporo tožeče stranke: Republika Poljska (zastopnik: M. Dowgielewicz, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 49 ES in Priloge XII (Seznam iz člena 24 Akta o pristopu: Poljska), Poglavja 2 (Prosto gibanje oseb), točke 13, Akta o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike in prilagoditvah Pogodb, na katerih temelji Evropska unija (UL 2003, L 236, str. 875) – Razlaga in uporaba Sporazuma med vlado Zvezne republike Nemčije in vlado Republike Poljske z dne 31. januarja 1990 o napotitvi delavcev poljskih podjetij zaradi izpolnjevanja podjemnih pogodb s strani nacionalnih upravnih organov – Onemogočanje podjetjem s sedežem v drugih državah članicah, da sklepajo podjemne pogodbe, ki jih je treba opraviti v Nemčiji, s poljskimi podjetji – Razširitev omejitev, ki so obstajale ob podpisu pristopne pogodbe v zvezi z dostopom poljskih delavcev s podjemnimi pogodbami („Werkvertragsarbeitnehmer“) do nacionalnega trga dela.

      Izrek

               1.

               Zvezna republika Nemčija, s tem da je v svoji upravni praksi pojem „podjetje druge strani“ iz člena 1(1) Sporazuma med vlado Zvezne republike Nemčije in vlado Republike Poljske z dne 31. januarja 1990 o napotitvi delavcev poljskih podjetij zaradi izpolnjevanja podjemnih pogodb, kakor je bil spremenjen 1. marca in 30. aprila 1993, razlagala kot „nemško podjetje“, ni izpolnila obveznosti iz člena 49 ES.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Evropska komisija in Zvezna republika Nemčija nosita vsaka svoje stroške.

               4.

               Republika Poljska nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 64, 8.3.2008.


title: Zadeva C-66/07: Tožba, vložena 8. februarja 2007 — Komisije Evropskih skupnosti proti Irski

text:
               24.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/14

         Tožba, vložena 8. februarja 2007 — Komisije Evropskih skupnosti proti Irski
   (Zadeva C-66/07)
   (2007/C 69/33)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: B. Stromsky in D. Lawunmi, zastopnika)

      Tožena stranka: Irska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               naj se ugotovi, da Irska, s tem da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/27/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o spremembah Direktive 2001/83/ES o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (1), ali v vsakem primeru, s tem da jih ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 3 te direktive.

               —

               naj se Irski naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok, določen za prenos te direktive, se je iztekel 30. oktobra 2005.

      (1)  UL L 136, str. 34.


title: Zadeva C-387/13: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 16. oktobra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Nizozemska) – VAEX Varkens- en Veehandel BV/Productschap Vee en Vlees (Predhodno odločanje — Kmetijstvo — Uredba (ES) št. 612/2009 — Izvozna nadomestila — Uredba (ES) št. 376/2008 — Sistem izvoznih dovoljenj — Izvozna deklaracija, predložena pred izdajo izvoznega dovoljenja — Izvoz, opravljen v roku veljavnosti izvoznega dovoljenja — Popravek nepravilnosti)

text:
               22.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/9

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 16. oktobra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Nizozemska) – VAEX Varkens- en Veehandel BV/Productschap Vee en Vlees
   (Zadeva C-387/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Kmetijstvo - Uredba (ES) št. 612/2009 - Izvozna nadomestila - Uredba (ES) št. 376/2008 - Sistem izvoznih dovoljenj - Izvozna deklaracija, predložena pred izdajo izvoznega dovoljenja - Izvoz, opravljen v roku veljavnosti izvoznega dovoljenja - Popravek nepravilnosti))
   (2014/C 462/14)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: VAEX Varkens- en Veehandel BV

      Tožena stranka: Productschap Vee en Vlees

      Izrek

               1.

               Določbe Uredbe Komisije (ES) št. 612/2009 z dne 7. julija 2009 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode ter določbe Uredbe Komisije (ES) št. 376/2008 z dne 23. aprila 2008 o določitvi skupnih podrobnih pravil za uporabo sistema uvoznih in izvoznih dovoljenj in potrdil o vnaprejšnji določitvi za kmetijske proizvode in Uredbe Komisije (ES) št. 382/2008 z dne 21. aprila 2008 o pravilih za uporabo uvoznih in izvoznih dovoljenj za goveje in telečje meso je treba razlagati tako, da načeloma nasprotujejo izplačilu izvoznega nadomestila in sprostitvi položene varščine, če zadevni izvoznik ni imel veljavnega izvoznega dovoljenja na dan sprejetja izvozne deklaracije, tudi če je bilo blago dejansko izvoženo v obdobju veljavnosti izvoznega dovoljenja, ki mu je bilo izdano.

               2.

               Določbe Uredbe št. 612/2009 ter določbe uredb št. 376/2008 in št. 382/2008 v povezavi s členom 78 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti je treba razlagati tako, da načeloma ne nasprotujejo naknadni konvalidaciji izvozne deklaracije, v okviru katere je mogoča naknadna pridobitev dovoljenja, izplačilo izvoznega nadomestila in po potrebi sprostitev položene varščine.

      (1)  UL C 274, 21.9.2013.


title: Zadeva C-572/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Bruxelles (Belgija) 8. novembra 2013 – Hewlett-Packard Belgium SPRL proti Reprobel SCRL

text:
               25.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Bruxelles (Belgija) 8. novembra 2013 – Hewlett-Packard Belgium SPRL proti Reprobel SCRL
   (Zadeva C-572/13)
   2014/C 24/11
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour d'appel de Bruxelles

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica (nasprotna stranka po vložitvi nasprotne pritožbe): Hewlett-Packard Belgium SPRL

      Nasprotna stranka (pritožnica po vložitvi nasprotne pritožbe): Reprobel SCRL

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je razlaga izraza „pravično nadomestilo“ iz točk (a) in (b) člena 5(2) Direktive 2001/29 (1) odvisna od tega, ali reprodukcijo na papirju ali podobnem mediju, ki se pridobi z uporabo katere koli fotografske tehnike ali na kak drug način s podobnim učinkom, uporabnik ali fizična oseba izdela za zasebno uporabo in v namene, ki niso niti posredno niti neposredno komercialni? Če je odgovor pritrdilen, na katerih merilih mora temeljiti ta razlika v razlagi?

               2.

               Ali je treba točki (a) in (b) člena 5(2) Direktive 2001/29 razlagati tako, da je državam članicam dovoljeno, da določijo pravično nadomestilo za imetnike pravic v obliki:

                           1.

                           pavšalnega nadomestila, ki ga proizvajalec, uvoznik ali pridobitelj znotraj Skupnosti plača med dajanjem naprav, ki omogočajo razmnoževanje zaščitenih del, v promet na nacionalnem ozemlju in katerega znesek se izračuna izključno na podlagi hitrosti, s katero lahko fotokopirni stroj naredi določeno število kopij na minuto, brez vsakršnega drugega navezovanja na škodo, ki jo morda utrpijo imetniki pravic, ter

                           2.

                           sorazmernega nadomestila, določenega izključno s ceno na enoto, pomnoženo s številom narejenih kopij, ki je odvisna od tega, ali je dolžnik sodeloval ali ne pri pobiranju tega nadomestila, ki ga morajo plačati fizične ali pravne osebe, ki razmnožujejo dela, ali po potrebi namesto njih osebe, ki napravo za reproduciranje za plačilo ali brezplačno dajejo na razpolago drugim.

                     Če je odgovor na to vprašanje nikalen, katera so upoštevna in skladna merila, ki jih morajo države članice uporabiti, da se lahko nadomestilo v skladu s pravom Unije šteje za pravično in da se med zadevnimi osebami vzpostavi pravično ravnotežje?

               3.

               Ali je treba točki (a) in (b) člena 5(2) Direktive 2001/29 razlagati, kot da je državam članicam dovoljeno, da polovico pravičnega nadomestila za imetnike pravic dodelijo založnikom del, ki so jih ustvarili avtorji, brez kakršne koli obveznosti založnikov, da – čeprav posredno – avtorjem dodelijo del nadomestila, za katero so ti prikrajšani?

               4.

               Ali je treba točki (a) in (b) člena 5(2) Direktive 2001/29 razlagati, kot da je državam članicam dovoljeno, da vzpostavijo enotno ureditev pobiranja pravičnega nadomestila za imetnike pravic v obliki pavšalnega zneska in zneska, ki je odvisen od števila narejenih kopij, ki implicitno, vendar zanesljivo deloma vključuje razmnoževanje partitur in ponarejenih reprodukcij?

      (1)  Direktiva 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL L 167, str. 10).


title: Zadeva T-303/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. januarja 2014 – Miettinen proti Svetu (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Mnenje pravne službe Sveta — Zavrnitev dostopa — Razkritje po vložitvi tožbe — Prenehanje obstoja predmeta spora — Neobstoj pravnega interesa — Ustavitev postopka)

text:
               8.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/22

      Sklep Splošnega sodišča z dne 14. januarja 2014 – Miettinen proti Svetu
      (Zadeva T-303/13) (1)

      (Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Mnenje pravne službe Sveta - Zavrnitev dostopa - Razkritje po vložitvi tožbe - Prenehanje obstoja predmeta spora - Neobstoj pravnega interesa - Ustavitev postopka)
      (2014/C 71/40)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Samuli Miettinen (Espoo, Finska) (zastopniki: O. Brouwer, E. Raedts, odvetnika, in A. Villette, solicitor)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: K. Pellinghelli in É. Sitbon, zastopnika)

         Predmet

      Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Sveta z dne 25. marca 2013 o zavrnitvi dostopa tožeče stranke do celotnega mnenja pravne službe z oznako 15309/12.

         Izrek

                  1.

                  Postopek se ustavi.

                  2.

                  Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

                  3.

                  O predlogih za intervencijo Kraljevine Švedske in Republike Finske ni treba odločiti.

         (1)  UL C 215, 27.7.2013.


title: Zadeva C-115/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Koblenz (Nemčija) 11. marca 2014  – RegioPost GmbH & Co. KG proti Stadt Landau

text:
               10.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Koblenz (Nemčija) 11. marca 2014 – RegioPost GmbH & Co. KG proti Stadt Landau
   (Zadeva C-115/14)
   2014/C 175/26
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Koblenz

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: RegioPost GmbH & Co. KG

      Tožena stranka: Stadt Landau

      Drugi udeleženki: PostCon Deutschland GmbH, Deutsche Post AG

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 56(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije v povezavi s členom 3(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 96/71/ES z dne 16. decembra 1996 o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero je javni naročnik zavezan oddati naročilo zgolj podjetjem, ki se – sama in njihovi podizvajalci – pri oddaji ponudbe pisno zavežejo, da bodo svojim delavcem, ki bodo izvajali naročilo, izplačevala minimalno plačo, ki jo država določa le za javna naročila, ne pa tudi za zasebna, če ne obstaja niti splošna zakonsko določena minimalna plača niti splošno veljavna kolektivna pogodba, ki bi zavezovala potencialnega uspešnega ponudnika in morebitnega podizvajalca?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:
               Ali je treba pravo Unije na področju oddaje javnih naročil, zlasti člen 26 Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev razlagati tako, da nasprotuje nacionalni določbi, kakršna je člen 3(1), tretji stavek, LTTG, ki določa obvezno izključitev ponudbe, če se gospodarski subjekt ni že pri oddaji ponudbe z ločeno izjavo zavezal k ravnanju, h kateremu bo v primeru oddaje naročila pogodbeno zavezan tudi brez predložitve te izjave?


title: Zadeva C-416/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena  24. novembra 2005

text:
               14.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/17

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena 24. novembra 2005
   (Zadeva C-416/05)
   (2006/C 10/33)
   Jezik postopka: francoščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata C. F. Durand in F. Simonetti, zastopnici, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je 24. novembra 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo ukrepov za izvršitev sodbe Sodišča Evropskih skupnosti z dne 2. oktobra 2003 v zadevi C-89/03, ki se nanaša na neizvršitev prenosa Direktive 93/15/EGS (1) v luksemburško pravo, ni izpolnilo obveznosti na podlagi člena 228(1) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti;

               2.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naloži, da plača Komisiji Evropskih skupnosti na račun „lastni viri Evropske skupnosti“ denarno kazen v višini 9.000 € za vsak dan zamude pri izvršitvi sodbe v zadevi C-89/03, od dneva izdaje sodbe v tej zadevi do dneva izvršitve sodbe v zadevi C-89/03;

               3.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   S sodbo z dne 2. oktobra 2003 v zadevi Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, C-89/03, je Sodišče razsodilo: „Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo zakonskih in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 93/15/EGS z dne 5. aprila 1993 o usklajevanju določb v zvezi z dajanjem eksplozivov za civilno uporabo v promet in njihovim nadzorom, ni izpolnilo obveznosti na podlagi te direktive.“

   Komisija je z dopisom z dne 7. novembra 2003 luksemburške organe opozorila na sodbo z dne 2. oktobra 2003 in jih pozvala, naj ji sporočijo, katere ukrepe so sprejeli za izpolnitev obveznosti iz te sodbe.
   Luksemburški organi so v odgovor navedli, da bi bil osnutek nacionalnega predpisa lahko končan najpozneje meseca novembra 2004.
   Komisija je 14. decembra 2004 izdala obrazloženo mnenje, v katerem je Veliko vojvodstvo Luksemburg pozvala, naj sprejme zahtevane ukrepe za uskladitev v roku dveh mesecev.
   Luksemburški organi so v dopisu z dne 19. septembra 2005 navedli, da je Državni svet v mnenju z dne 12. oktobra 2004 ugotovil, da je treba glede na Ustavo področje, na katerega se nanaša osnutek predpisa, urejati z zakonom.
   Po podatkih Komisije Veliko vojvodstvo Luksemburg vse do danes ni preneslo zadevne direktive.
   V skladu s členom 228(2), drugi pododstavek, drugi stavek, ES Komisija v tožbi navede višino povprečnine ali denarne kazni, ki jo mora plačati zadevna država članica in ki je po njenem mnenju primerna glede na okoliščine.
   V tem primeru Komisija meni, da je denarna kazen v višini 9 000 evrov dnevno primerna glede na težo in trajanje kršitve ter ob upoštevanju zahteve, da mora imeti denarna kazen potreben preventivni učinek.

      (1)  Direktiva Sveta 93/15/EGS z dne 5. aprila 1993 o usklajevanju določb v zvezi z dajanjem eksplozivov za civilno uporabo v promet in njihovim nadzorom (UL L 121, 15.5.1993, str. 20).


title: Zadeva T-47/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. julija 2007 – Sison proti Svetu ( Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu – Zamrznitev denarnih sredstev – Pristojnost Skupnosti – Ničnostna tožba – Pravice obrambe – Obrazložitev – Pravica do učinkovitega sodnega varstva – Odškodninska tožba )

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/27

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. julija 2007 – Sison proti Svetu
   (Zadeva T-47/03) (1)

   („Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu - Zamrznitev denarnih sredstev - Pristojnost Skupnosti - Ničnostna tožba - Pravice obrambe - Obrazložitev - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Odškodninska tožba“)
   (2007/C 199/49)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Jose Maria Sison (Utrecht, Nizozemska) (zastopniki: J. Fermon, A. Comte, H. Schultz, D. Gurses in T. Olsson, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Vitsentzatos in M. Bishop, zastopnika)

      Intervenienti v podporo tožeče stranke: Negotiating Panel of the National Democratic Front of the Philippines (Utrecht); Luis G. Jalandoni (Utrecht); Fidel V. Agcaoili (Utrecht); Maria Consuelo K. Ledesma (Utrecht) (zastopnik: B. Tomlow, odvetnik)

      Intervenienta v podporo tožene stranke: Kraljevina Nizozemska (zastopnik: H. Sevenster, zastopnik) in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: najprej R. Caudwell, nato C. Gibbs, zastopnika, skupaj s S. Moorom, barrister)
   Predmet
   Na eni strani zahteva za razglasitev delne ničnosti Sklepa Sveta 2002/974/ES z dne 12. decembra 2002 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu in o razveljavitvi Sklepa 2002/848/ES (UL L 337, str. 85) in na drugi strani odškodninski zahtevek.
   Izrek

               1.

               Sklep Sveta 2006/379/ES z dne 29. maja 2006 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu in o razveljavitvi Sklepa 2005/930/ES se razglasi za ničen v delu, ki se nanaša na tožečo stranko.

               2.

               Odškodninski zahtevek se zavrne.

               3.

               Svet poleg lastnih stroškov nosi še stroške tožeče stranke, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe, ter stroške Negotiating Panel of the National Democratic Front of the Philippines, Luisa G. Jalandonija in Fidela V. Agcaoilija ter Marie Consuele K. Ledesme.

               4.

               Kraljevina Nizozemska in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 101, 26.4.2003.


title: Zadeva T-316/07: Tožba, vložena 20. avgusta 2007 – Commercy proti UUNT – easyGroup IP Licensing (easyHotel)

text:
               6.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/26

         Tožba, vložena 20. avgusta 2007 – Commercy proti UUNT – easyGroup IP Licensing (easyHotel)
   (Zadeva T-316/07)
   (2007/C 235/49)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Commercy AG (Weimar, Nemčija) (zastopnik: F. Jaschke, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: easyGroup IP Licensing Limited
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasiti ničnost znamke Skupnosti „easyHotel“ št. 1 866 706.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Besedna znamka „easyHotel“ za proizvode in storitve iz razredov 16, 25, 32, 33, 35, 36, 39, 41 in 42 (znamka Skupnosti št. 1 866 706).

      Imetnik znamke Skupnosti: easyGroup IP Licensing Limited.

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Bettina Breitenbücher, Sozietät Kübler.

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: Nemška besedna znamka „EASYHOTEL“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 38 in 42 (št. 30 043 724).

      Odločba oddelka za izbris: Zahteva za ugotovitev ničnosti znamke se zavrne.

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožba v zadevi R 1295/2006-2 se zavrne.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), ker se je ta določba razlagala preozko. Zaradi enakosti znakov naj bi obstajala verjetnost zmede, tudi če bi si bili proizvodi in storitve manj podobni.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, str. 1).


title: Zadeva C-152/05: Povzetek tožbe Komisije Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji, vložene dne 5. aprila 2005

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/18

         Povzetek tožbe Komisije Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji, vložene dne 5. aprila 2005
   (Zadeva C-152/05)
   (2005/C 132/33)
   Jezik postopka: nemščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata R. Lyal in K. Gross, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 5. aprila 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Zvezni republiki Nemčiji.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1)

               ugotovi, da Zvezna republika Nemčija s tem, da v členu 2(1)(1) Eigenheimzulagengesetz (zakon o dodatkih za lasten dom) izključuje dodelitev dodatka za lasten dom neomejenim davčnim zavezancem, katerih objekti se nahajajo v drugih državah članicah neodvisno od tega ali lahko tam uveljavljajo primerljivo ugodnost, ni izpolnila obveznosti iz členov 18, 39 in 43 Pogodbe ES.

               2)

               Zvezni republiki Nemčiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Po mnenju Evropske Komisije kaže dodeljevanje dodatka za lasten dom s strani nemške države na potezo neenakega obravnavanja. Z zahtevkom za dodelitev dodatka za lasten dom razpolagajo v Nemčiji tisti neomejeni davčni zavezanci, ki so v Nemčiji kupili stanovanje oziroma hišo z namenom, da bodo tam prebivali. V Nemčiji nasprotno neomejenim davčnim zavezancem, ki živijo zunaj Nemčije in želijo tam kupiti nepremičnino z namenom, da bodo v njej prebivali, ne pripada dodatek za lasten dom.
   Z nemško ureditvijo so prizadete tri skupine ljudi: 1. državni uradniki s prebivališčem v tujini, 2. obmejni dnevni migranti, katerih dohodki so najmanj 90 % obdavčeni z nemško dohodnino in 3. nemški diplomati in uradniki EU.
   Komisija vidi v tem, glede na status prizadetih skupin oseb, kršitev prostega gibanja delavcev (člen 39 ES), svobode ustanavljanja (člen 43 ES) oz. svobode gibanja po členu 18 ES. Vsi možni primeri izkazujejo zadostno čezmejno zvezo, ki upravičuje uporabo posameznih pogodbenih določb.
   Komisija meni, da se lahko uporabi sodna praksa Sodišča v zadevi Schumacker (C-279/93). Vsak, ki je v Nemčiji neomejeno davčno zavezan, ki torej od svojega celotnega prihodka načelno plačuje davek v Nemčiji in je tako udeležen pri financiranju nemške skupnosti, mora biti na enak način kot tisti, ki ima prebivališče na območju države, upravičen do ugodnosti, ki se financirajo iz davkov. Treba je preprečiti, da prizadeti tako niti v državi, v kateri prebivajo, niti v državi, kjer opravljajo poklic, ne bi uživali prednosti povezanih z njihovim osebnim položajem.
   V praksi je bolj malo verjetno, da so neomejeni davčni zavezanci v Nemčiji istočasno neomejeni davčni zavezanci še v eni državi. Ta izjemen položaj se lahko opraviči na podlagi tega, da je prepovedano seštevanje nemških dodatkov za lasten dom s primerljivo ugodnostjo v tujini.
   Omejitev dodatkov za lasten dom na objekte, ki se nahajajo v Nemčiji, ni upravičeno. Stanovanjski položaj v Nemčiji bi se lahko celo izboljšal, če bi na primer obmejni dnevni migranti namesto, da se preselijo v Nemčijo, kupili lastno stanovanje v tujini blizu meje. Zvezna vlada v predhodnem postopku ni zadostno prikazala, kateremu namenu naj bi končno služila omejitev ugodnosti na lastno državno ozemlje. Tudi če bi bilo dopustno, da lahko država članica pospešuje izgradnjo stanovanj samo na svojem ozemlju, naj nemška ureditev ne bi bila logična. Če bi Zvezna republika Nemčija namreč hotela pospeševati vsako obliko izgradnje stanovanj v Nemčiji, ni jasno, zakaj je ugodnost omejena na osebe, ki so v Nemčiji neomejeni davčni zavezanci. Tudi omejeni davčni zavezanci v Nemčiji bi lahko tam kupili stanovanje in tako pospeševali izgradnjo stanovanj.
   Pravo Skupnosti v nobenem primeru ne zahteva finančne podpore za pridobivanje sekundarnih prebivališč v drugih državah članicah. Določitev obsega ugodnosti je dolžnost zgolj nacionalnega zakonodajalca. Njegova svoboda pri oblikovanju pa je omejena z na podlagi Pogodbe ES določenimi temeljnimi svoboščinami.


title: Zadeva F-76/11: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 5. decembra 2012 – Grazyte proti Komisiji (Javni uslužbenci — Plača — Izselitveni dodatek — Pogoj, določen v členu 4(1)(b) Priloge VII h Kadrovskim predpisom — Desetletno referenčno obdobje — Začetek — Iztek — Izničenje obdobij zaposlitve, opravljenih pri mednarodni organizaciji — Uporaba določb člena 4(1)(a) Priloge VII h Kadrovskim predpisom po analogiji)

text:
               9.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/31

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 5. decembra 2012 – Grazyte proti Komisiji
   (Zadeva F-76/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Plača - Izselitveni dodatek - Pogoj, določen v členu 4(1)(b) Priloge VII h Kadrovskim predpisom - Desetletno referenčno obdobje - Začetek - Iztek - Izničenje obdobij zaposlitve, opravljenih pri mednarodni organizaciji - Uporaba določb člena 4(1)(a) Priloge VII h Kadrovskim predpisom po analogiji)
   2013/C 38/58
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Diana Grazyte (Utena, Litva) (zastopnik: R. Guarino, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: D. Martin, zastopnik, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom, nato V. Joris, zastopnik, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe OPI o zavrnitvi zahtevka tožeče stranke za pridobitev izselitvenega dodatka

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               D. Grazyte nosi svoje stroške in se ji naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 319, 29.10.2011, str. 29.


title: Zadeva C-281/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 6. junija 2012 – Trento Sviluppo Srl in Centrale Adriatica Soc. coop. proti AGCOM

text:
               4.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 6. junija 2012 – Trento Sviluppo Srl in Centrale Adriatica Soc. coop. proti AGCOM
   (Zadeva C-281/12)
   2012/C 235/20
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Trento Sviluppo srl, Centrale Adriatica Soc. coop.

      Tožena stranka: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (AGCOM)

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je člen 6(1) Direktive 2005/29/ES (1), kar zadeva del, v katerem so v italijanskem besedilu uporabljene besede „e in ogni caso“ (v vsakem primeru), treba razumeti tako, da za potrditev zavajajoče poslovne prakse zadošča že eden od elementov iz prvega dela navedenega odstavka, ali pa je za potrditev take poslovne prakse potreben še drug element, kot je zmožnost poslovne prakse, da lahko zavede potrošnika pri poslovni odločitvi?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) (UL L 149, str. 22).


title: Zadeva C-499/14: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 10. marca 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van Cassatie – Belgija) – VAD BVBA, Johannes Josephus Maria van Aert/Belgische Staat (Predhodno odločanje — Carinska unija in skupna carinska tarifa — Tarifna uvrstitev — Kombinirana nomenklatura — Razlaga — Splošna pravila — Pravilo 3(b) — Pojem „proizvodi, pripravljeni v kompletih za prodajo na drobno“ — Pakiranje v ločenih embalažah)

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/12

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 10. marca 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van Cassatie – Belgija) – VAD BVBA, Johannes Josephus Maria van Aert/Belgische Staat
   (Zadeva C-499/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Carinska unija in skupna carinska tarifa - Tarifna uvrstitev - Kombinirana nomenklatura - Razlaga - Splošna pravila - Pravilo 3(b) - Pojem „proizvodi, pripravljeni v kompletih za prodajo na drobno“ - Pakiranje v ločenih embalažah))
   (2016/C 156/15)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van Cassatie

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Vložnika kasacijske pritožbe: VAD BVBA, Johannes Josephus Maria van Aert

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Belgische Staat

      Izrek

   Pravilo 3(b) splošnih pravil za razlago kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1214/2007 z dne 20. septembra 2007, je treba razlagati tako, da se proizvodi, kot so tisti v postopku v glavni stvari, ki so dani v carinjenje v ločenih embalažah in so pakirani skupaj šele po carinjenju, lahko kljub temu štejejo za „proizvode, pripravljene v kompletih za prodajo na drobno“, v smislu tega pravila in zato spadajo le pod eno in isto tarifno številko, če se ob upoštevanju drugih objektivnih dejavnikov ugotovi – to pa je v pristojnosti nacionalnega sodišča – da ti proizvodi tvorijo celoto in so namenjeni temu, da se kot taki tržijo v trgovini na drobno.

      (1)  UL C 26, 26.1.2015.


title: Zadeva C-329/12: Tožba, vložena 11. julija 2012 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               22.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/23

         Tožba, vložena 11. julija 2012 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-329/12)
   2012/C 287/42
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Hetsch in B. Schima, zastopnika)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču predlaga:

               —

               naj ugotovi, da Zvezna republika Nemčija s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, ki so potrebni za uskladitev z Direktivo 2006/24/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o hrambi podatkov, pridobljenih ali obdelanih v zvezi z zagotavljanjem javno dostopnih elektronskih komunikacijskih storitev ali javnih komunikacijskih omrežij, in spremembi Direktive 2002/58/ES, oziroma s tem, da teh predpisov vsaj ni v celoti sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi te direktive;

               —

               naj Zvezni republiki Nemčiji na podlagi člena 260(3) PDEU zaradi kršitve obveznosti o obvestilu glede ukrepov o prenosu navedene direktive naloži denarno kazen v višini 315 036,54 EUR na dan, ki se nakaže na račun lastnih sredstev Evropske unije;

               —

               naj Zvezni republiki Nemčiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Rok za prenos zadevne direktive naj bi potekel 15. septembra 2007.
   Nemško zvezno ustavno sodišče (Bundesverfassungsgericht) naj bi s sodbo z dne 2. marca 2010 predpise, ki jih je Nemčija sprejela za prenos te direktive, razglasilo za protiustavne in nične. Nemška vlada naj bi zato Komisijo najprej obvestila, da je zadevna direktiva deloma prenesena že z veljavnimi predpisi. Kasneje naj bi zvezna vlada posredovala predlog zakona, s katerim naj bi se prenesle še ostale določbe Direktive.
   Ker ta predlog doslej ni bil sprejet, po mnenju Komisije ni sporno, da Zvezna republika Nemčija ni izpolnila obveznosti popolne uskladitve z Direktivo. Delni prenos, ki je bil opravljen, naj ne bi zadostoval za dosego ciljev Direktive, ki so določeni v členu 1 te direktive. Komisija nazadnje opozarja, da predlog, ki ga je posredovala Nemčija, ne zadostuje za popolno uskladitev z Direktivo.

      (1)  UL L 105, str. 54.


title: Zadeva T-30/07: Tožba, vložena 5. februarja 2007 — Denka International proti Komisiji

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/41

         Tožba, vložena 5. februarja 2007 — Denka International proti Komisiji
   (Zadeva T-30/07)
   (2007/C 82/90)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Denka International BV (Barneveld, Nizozemska) (zastopnika: K. Van Maldegem, C. Mereu, lawyers)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               člen 2(b) in Priloga II k Direktivi Komisije 2006/92/ES naj se razglasita za nična; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo vseh stroškov ter pripadajočih obresti v tem postopku.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka želi s to tožbo doseči delno razglasitev ničnosti Direktive Komisije 2006/92/ES (1) z dne 9. novembra 2006 o spremembi Prilog k direktivam Sveta 76/895/EGS, 86/362/EGS in 90/642/EGS glede mejnih vrednosti ostankov diklorvosa (v nadaljevanju: MVO Direktiva oziroma izpodbijani ukrep) in zlasti njenega člena 2(b) in Priloge II.
   Tožeča stranka trdi, da te določbe spreminjajo najvišjo vrednost ostankov glede zadevne snovi s predhodno veljavne vrednosti 2 mg/kg na novo mejno vrednost 0.01 mg/kg, ki temelji na presoji spisa tožeče stranke, izpeljane iz povezane presoje Direktive 91/414/EGS (v nadaljevanju: PPPD), ki je postopkovno, znanstveno in pravno napačna.
   Tožeča stranka z vidika postopka trdi, da je bil izpodbijani ukrep sprejet ob kršitvi procesnih garancij iz člena 8 Uredbe 451/2000 in načela auditum alteram partem ali načela poštenega sojenja, ter krši tudi obveznost obrazložitve (člena 235 ES). Tožeča stranka poleg tega zatrjuje, da je Komisija s sprejetjem izpodbijanega ukrepa zlorabila svoja pooblastila, saj je dosegla isti cilj kot odločba o nevključtvi brez možnosti sklicevanja na tako odločbo.
   Z vidika materialnega prava izpodbijani ukrep domnevno temelji na očitni napaki pri presoji in po mnenju tožeče stranke krši (i) člen 4(1)(f) Direktive 91/414/EGS, (ii) člen 5 MVO Direktive ter (iii) temeljna načela prava Skupnosti, in sicer (a) načelo zaupanja v pravo in pravne varnosti, (b) člen 211 ES in načelo dobrega upravljanja ter (c) načelo sorazmernosti.

      (1)  Direktiva Komisije 2006/92/ES z dne 9. novembra 2006 o spremembi prilog k direktivam Sveta 76/895/EGS, 86/362/EGS in 90/642/EGS glede mejnih vrednosti ostankov kaptana, diklorvosa, etiona in folpeta (UL L 311, str. 31).


title: Zadeva C-488/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 30. novembra 2009 – Asociación de Transporte por Carretera proti Administración General del Estado

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 30. novembra 2009 – Asociación de Transporte por Carretera proti Administración General del Estado
   (Zadeva C-488/09)
   2010/C 63/33
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Asociación de Transporte por Carretera

      Tožena stranka: Administración General del Estado

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je v primeru, v katerem se kraj dejanskega nastanka kršitve ugotovi po tem, ko neka država članica pri carinski obravnavi odkrije nepravilnost glede prevozne operacije TIR in vloži zahtevek za plačilo zneska, ki ustreza znesku, ki je bil odmerjen garantnemu združenju iz te države, dejstvo, da država članica, v kateri je kršitev nastala, uvede nov postopek za odmero ustreznih carinskih dajatev glavnim zavezancem in garantnemu združenju iz države, v kateri je kršitev dejansko nastala, do meje njegove odgovornosti, če je kraj nastanka kršitve določen po poteku roka, določenega s predpisom Skupnosti, združljivo s členoma 454(3) in 455 Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 (1) z dne 2. julija 1993?

         Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen:

               2.

               Ali se garantno združenje iz države članice, v kateri je nepravilnost dejansko nastala, lahko na podlagi členov 454(3) in 455 Uredbe (EGS) št. 2454/93 oziroma člena 221(3) carinskega zakonika Skupnosti zaradi poteka predpisanega roka sklicuje na zastaranje pravice zahtevati plačilo zneska zagotovljene odgovornosti, če mu dejstva pred potekom tega roka niso bila znana?

               3.

               Ali ima zahtevek za plačilo, ki ga je na podlagi člena 11(2) Konvencije TIR zoper garantno združenje iz države članice, ki je odkrila nepravilnost, vložila carinska uprava te države, učinek pretrganja zastaranja glede postopka, uvedenega zoper garantno združenje iz države nastanka kršitve?

               4.

               Ali je zadnjo določbo člena 11(2) Konvencije TIR mogoče razlagati tako, da se predpisani rok uporabi v državi kraja nastanka kršitve, tudi če država, ki je kršitev ugotovila, kljub kazenskemu postopku v zvezi z istimi ugotovljenimi dejstvi ni ustavila zahtevka za plačilo, vloženega zoper garantno združenje?

      (1)  Uredba Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 253, str. 1).


title: Zadeva T-28/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 11. septembra 2007 – Fels-Werke in drugi proti Komisiji ( Ničnostna tožba – Direktiva 2003/87/ES – Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov – Nemški nacionalni načrt razdelitve pravic do emisije za obdobje od 2008 do 2012 – Zavrnilna odločba Komisije – Neobstoj posamičnega vpliva – Nedopustnost )

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/27

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 11. septembra 2007 – Fels-Werke in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-28/07) (1)

   („Ničnostna tožba - Direktiva 2003/87/ES - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov - Nemški nacionalni načrt razdelitve pravic do emisije za obdobje od 2008 do 2012 - Zavrnilna odločba Komisije - Neobstoj posamičnega vpliva - Nedopustnost“)
   (2007/C 283/49)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Fels-Werke GmbH (Goslar, Nemčija), Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH (Aix-la-Chapelle, Nemčija) in Spenner Zement GmbH & Co. KG (Erwitte, Nemčija) (zastopnika: H. Posser in S. Altenschmidt, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: U. Wölker, zastopnik)
   Predmet
   Predlog za razglasitev delne ničnosti odločbe Komisije z dne 29. novembra 2006 o nacionalnem načrtu razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, ki ga je predložila Nemčija za obdobje od 2008 do 2012 v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL L 275, str. 32)
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Fels-Werke GmbH, Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH in Spenner-Zement GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 69, 24.3.2007.


title: Zadeva T-376/07: Tožba, vložena 26. septembra 2007 – Nemčija proti Komisiji

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/42

         Tožba, vložena 26. septembra 2007 – Nemčija proti Komisiji
   (Zadeva T-376/07)
   (2007/C 297/86)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: M. Lumma in J. Möller)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predloga tožeče stranke
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga:

               —

               za nično naj se razglasi Odločba Komisije C(2007)3226 z dne 18. julija 2007 o zahtevi za posredovanje podatkov glede MX 19/2006 – Nadzor programa pomoči XS 24/2002 – Financiranje ustanovitve in širitve (GuW) – Nemčija in MX 9/2006 – Nadzor programa pomoči XS 29/2002 – Direktiva o izvajanju bavarskega regionalnega programa podpore za obrtno gospodarstvo – Nemčija;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka zahteva, da se Odločba Komisije C(2007)3226 konč. z dne 18. julija 2007 o zahtevi za posredovanje podatkov na podlagi člena 9 Uredbe (ES) št. 70/2001 (1) o programih pomoči XS 24/2002 in XS 29/2002 razglasi za nično.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka naprej uveljavlja, da izpodbijana odločba krši Uredbo (ES) št. 994/98 (2). V zvezi s tem navaja, da Komisija z zahtevami za posredovanje podatkov izvaja nepogojeno naknadno kontrolo. Po mnenju tožeče stranke je tožena stranka s to kontrolo prekoračila pooblastilo, ki ga ima na podlagi Uredbe št. 994/98, ker je pravica Komisije do podatkov predvidena le za primer, če ta dvomi v zakonito izvajanje Uredbe o skupinski izjemi.
   Nadalje tožeča stranka navaja kršitev prepovedi venire contra factum proprium, ker naj bi iz številnih dokumentov Komisije izhajalo, da se ta ne opira na pooblastilo za nepogojeno naknadno kontrolo.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 70/2001 z dne 12. januarja 2001 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe ES pri pomoči za majhna in srednje velika podjetja (UL L 10, str. 33).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 994/98 z dne 7. maja 1998 o uporabi členov 92 in 93 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za določene vrste horizontalne državne pomoči (UL L 142, str. 1).


               9.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/60

         Tožba Nadzornega organa EFTE proti Republiki Islandiji, vložena dne 8. marca 2007
   (Zadeva E-3/07)
   (2007/C 186/09)
   Nadzorni organ EFTE, ki ga zastopata Niels Fenger in Arne Torsten Andersen, zastopnika za Nadzorni organ EFTE, 35, Rue Belliard, B-1040 Bruselj, je 8. marca 2007 na Sodišče EFTE vložil tožbo proti Republiki Islandiji.
   Vlagatelj zahteva, da Sodišče:

               1.

               ugotovi, da Republika Islandija s tem, ko ni v predpisanem roku sprejela ali obvestila Nadzornega organa o potrebnih ukrepih za izvajanje Akta, navedenega v drugi alinei točke 1a poglavja XXIV Priloge II k Sporazumu o evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2002/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. decembra 2002 o spremembi Direktive 97/68/ES o približevanju zakonodaje držav članic o ukrepih proti emisiji plinastih in trdnih onesnaževal iz motorjev z notranjim izgorevanjem, namenjenih za vgradnjo v necestno mobilno mehanizacijo), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu, ni izpolnila svojih obveznosti v skladu s členom 2 tega akta in členom 7 EGP, ter

               2.

               Republiki Islandiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Pravno in dejansko ozadje ter tožbeni razlogi, navedeni v podporo:

               —

               Ta zadeva se nanaša na neizvajanje direktive o varstvu okolja.

               —

               Nadzorni organ EFTE trdi, da islandska vlada ni predložila nobenih informacij glede izvajanja direktive.

               —

               Nadzorni organ EFTE trdi, da islandska vlada ni ugovarjala dejstvu, da ni izvedla direktive.


title: Zadeva C-44/10: Tožba, vložena 28. januarja 2010 – Evropska komisija proti Portugalski republiki

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/23

         Tožba, vložena 28. januarja 2010 – Evropska komisija proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-44/10)
   2010/C 100/33
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Alcover San Pedro et P. Guerra in Andrade, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Portugalska republika s tem, da ni sprejela potrebnih ukrepov, da bi z izdajo dovoljenj v skladu s členoma 6 in 8 Direktive 2008/1/ES (1) zagotovila, niti potrebnih ukrepov, da bi s ponovnim preverjanjem in, če je to potrebno, s posodobitvijo dovoljenj za obstoječe obrate zagotovila, da od 30. oktobra 2007 navedeni obrati delujejo v skladu s členi 3, 7, 9, 10, 13, 14, točki (a) in (b), ter 15(2), ni izpolnila obveznosti iz člena 5(1) Direktive 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (Direktiva CPNO);

               —

               Portugalski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Iz skupnega branja členov 4 in 5 (1) Direktive CPNO izhaja, da bi morale države članice zagotoviti izdajo dovoljenj za nove in obstoječe obrate v skladu z določbami členov 6 in 8 te direktive. Prav tako bi morale do 31. oktobra 2007 ponovno preveriti in, če je to potrebno, posodobiti pogoje v dovoljenju za obstoječe obrate.
   Na eni strani v skladu s podatki, ki jih je leta 2008 posredovala portugalska uprava, za več obratov niso bili vloženi zahtevki za ustrezna dovoljenja. Na drugi strani pa je 280 od 632 obratov delovalo brez izdanega ustreznega dovoljenja.
   Glede na posodobljene podatke 481 od 577 obratov ima dovoljenje, v zvezi s 17 zahtevki za izdajo dovoljenja pa postopek še poteka.

      (1)  UL L 24, str. 8.


title: Zadeva F-82/12: Sodba Sodišča za uslužbence (sodnik posameznik) z dne 18. decembra 2015 – De Nicola/EIB (Javni uslužbenci — Osebje EIB — Ocena — Novo ocenjevalno poročilo za leto 2007 — Nezakonitost odločbe odbora za pritožbe — Zavrnitev napredovanja — Ustavitev postopka)

text:
               8.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/89

         Sodba Sodišča za uslužbence (sodnik posameznik) z dne 18. decembra 2015 – De Nicola/EIB
   (Zadeva F-82/12) (1)

   ((Javni uslužbenci - Osebje EIB - Ocena - Novo ocenjevalno poročilo za leto 2007 - Nezakonitost odločbe odbora za pritožbe - Zavrnitev napredovanja - Ustavitev postopka))
   (2016/C 048/99)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburg) (zastopnik: L. Isola, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska investicijska banka (EIB) (zastopniki: G. Nuvoli in F. Martin, agenta, A. Dal Ferro, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odbora za pritožbe o zavrnitvi pritožbe, ki jo je tožeča stranka vložila zoper rezultat druge skupne ocene njene delovne uspešnosti v letu 2007.

      Izrek

               1.

               Odločba odbora za pritožbe Evropske investicijske banke z dne 15. februarja 2012 se razglasi za nično.

               2.

               O predlogu za razglasitev ničnosti novega ocenjevalnega poročila za leto 2007 ni več treba odločati.

               3.

               V preostalem se tožba zavrne.

               4.

               Evropska investicijska banka nosi lastne stroške in stroške, ki jih je priglasil C. De Nicola.

      (1)  UL C 319, 20.10.2012, str. 18.


title: Zadeva C-537/09: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 5. maja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Upper Tribunal – Združeno kraljestvo) – Ralph James Bartlett, Natalio Gonzalez Ramos, Jason Michael Taylor proti Secretary of State for Work and Pensions (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Uredba (EGS) št. 1408/71 — Del dodatka za pomoč invalidom ( „disability living allowance“ ) za mobilnost — Ločena dajatev — Posebne dajatve, za katere se ne plačujejo prispevki — Neizplačljivost v tujino)

text:
               25.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/5

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 5. maja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Upper Tribunal – Združeno kraljestvo) – Ralph James Bartlett, Natalio Gonzalez Ramos, Jason Michael Taylor proti Secretary of State for Work and Pensions
   (Zadeva C-537/09) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Del dodatka za pomoč invalidom („disability living allowance“) za mobilnost - Ločena dajatev - Posebne dajatve, za katere se ne plačujejo prispevki - Neizplačljivost v tujino)
   2011/C 186/09
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Upper Tribunal

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Ralph James Bartlett, Natalio Gonzalez Ramos, Jason Michael Taylor

      Tožena stranka: Secretary of State for Work and Pensions

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Upper Tribunal – Razlaga člena 4(1) in (2) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL L 149, str. 2) v različici, ki je veljala pred 5. majem 2005 – Dodatek za pomoč invalidom, ki je sestavljen iz dela za „nego“, ki je odobren osebam, ki potrebujejo osebno pomoč, in dela za „mobilnost“, ki je namenjen tistim, ki potrebujejo pomoč pri premikanju („Disability living allowance“) – Možnost, da se za uporabo Uredbe del za mobilnost šteje za ločeno dajatev – Opredelitev navedene dajatve.

      Izrek

               1.

               Člena 4(2a) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, v spremenjeni in posodobljeni različici iz Uredbe Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 631/2004 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 in Uredbe št. 1408/71 v zadnjenavedeni različici, kakor je bila spremenjena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 647/2005 z dne 13. aprila 2005, je treba razlagati tako, da je del dodatka za pomoč invalidom („disability living allowance“) za mobilnost posebna denarna dajatev, za katero se ne plačujejo prispevki, v smislu teh določb, ki je navedena v prilogah IIa k tema uredbama.

               2.

               Preizkus tretjega vprašanja ni razkril ničesar, kar bi lahko vplivalo na veljavnost členov 10a uredbe št. 1408/71 v kateri od različic, ki sta upoštevni za spore v postopkih v glavni stvari, v delu, v katerem ta člena omogočata, da se za dodelitev dela dodatka za pomoč invalidom za mobilnost zahteva izpolnjevanje pogojev stalnega prebivališča in prebivanja v Veliki Britaniji.

      (1)  UL C 63, 13.3.2010.


title: Zadeva F-37/11: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 5. septembra 2012 – Skovbjerg Gras proti Komisiji

text:
               16.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/33

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 5. septembra 2012 – Skovbjerg Gras proti Komisiji
   (Zadeva F-37/11) (1)

   2013/C 46/67
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednica drugega senata je odredila izbris zadeve.

      (1)  UL C 173, 11.6.2011, str. 16.


title: Zadeva C-322/14: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. maja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Krefeld – Nemčija) – Jaouad El Majdoub/CarsOnTheWeb.Deutschland GmbH (Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Pristojnost in izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah — Uredba (ES) št. 44/2001 — Člen 23 — Sporazum o pristojnosti — Zahteve obličnosti — Komunikacija po elektronskih medijih, ki zagotavlja trajen zapis sporazuma — Pojem — Splošni pogoji prodaje, ki so na voljo na povezavi, ki omogoča njihov prikaz v novem oknu, in ki se jih lahko natisne — Sprejetje s „klikom“)

text:
               20.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/19

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. maja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Krefeld – Nemčija) – Jaouad El Majdoub/CarsOnTheWeb.Deutschland GmbH
   (Zadeva C-322/14) (1)

   ((Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Pristojnost in izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Člen 23 - Sporazum o pristojnosti - Zahteve obličnosti - Komunikacija po elektronskih medijih, ki zagotavlja trajen zapis sporazuma - Pojem - Splošni pogoji prodaje, ki so na voljo na povezavi, ki omogoča njihov prikaz v novem oknu, in ki se jih lahko natisne - Sprejetje s „klikom“))
   (2015/C 236/26)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Krefeld

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Jaouad El Majdoub

      Tožena stranka: CarsOnTheWeb.Deutschland GmbH

      Izrek

   Člen 23(2) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da pri prodajni pogodbi, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki je sklenjena po elektronskih medijih, sprejetje splošnih pogojev, ki vsebujejo sporazuma o pristojnosti, s „klikom“, pomeni komunikacijo po elektronskih medijih, ki zagotavlja trajen zapis sporazuma, v smislu te določbe, če je pri tem pred sklenitvijo pogodbe mogoče natisniti ali shraniti njihovo besedilo.

      (1)  UL C 315, 15.9.2014.


title: Zadeva T-144/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 1. aprila 2014 – Hangzhou Zhejiang University Sunny Energy Science and Technology proti Komisiji

text:
               10.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/52

         Sklep Splošnega sodišča z dne 1. aprila 2014 – Hangzhou Zhejiang University Sunny Energy Science and Technology proti Komisiji
   (Zadeva T-144/13) (1)

   2014/C 175/71
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 123, 27.4.2013.


title: Zadeva C-445/08: Sklep Sodišča (tretji senat) z dne 9. julija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Nemčija) – Kurt Wierer proti Land Baden-Württemberg (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika — Vozniško dovoljenje — Direktiva 91/439/EGS — Odvzem nacionalnega dovoljenja zaradi vožnje pod vplivom alkohola — Nepredložitev zdravniško-psihološkega potrdila, potrebnega za pridobitev novega dovoljenja v državi članici gostiteljici — Dovoljenje, izdano v drugi državi članici — Preverjanje države članice gostiteljice, ali je izpolnjena zahteva po prebivališču — Možnost opiranja na podatke, ki jih je navedel imetnik dovoljenja na podlagi obveznosti sodelovanja, ki ga zavezuje na podlagi nacionalnega prava države članice gostiteljice — Možnost poizvedovanja v državi članici, ki je izdala dovoljenje)

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/17

         Sklep Sodišča (tretji senat) z dne 9. julija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Nemčija) – Kurt Wierer proti Land Baden-Württemberg
   (Zadeva C-445/08) (1)

   (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika - Vozniško dovoljenje - Direktiva 91/439/EGS - Odvzem nacionalnega dovoljenja zaradi vožnje pod vplivom alkohola - Nepredložitev zdravniško-psihološkega potrdila, potrebnega za pridobitev novega dovoljenja v državi članici gostiteljici - Dovoljenje, izdano v drugi državi članici - Preverjanje države članice gostiteljice, ali je izpolnjena zahteva po prebivališču - Možnost opiranja na podatke, ki jih je navedel imetnik dovoljenja na podlagi obveznosti sodelovanja, ki ga zavezuje na podlagi nacionalnega prava države članice gostiteljice - Možnost poizvedovanja v državi članici, ki je izdala dovoljenje)
   2009/C 282/33
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Stranki

      Tožeča stranka: Kurt Wierer

      Tožena stranka: Land Baden-Württemberg

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Razlaga člena 9 Direktive Sveta z dne 29. julija 1991 o vozniških dovoljenjih (91/439/EGS) (UL L 237, str. 1) – Zavrnitev priznanja vozniškega dovoljenja, izdanega v drugi državi članici, brez upoštevanja zahteve po prebivališču – Možnost države članice gostiteljice, da se pri preverjanju, ali je bila ob izdaji dovoljenja izpolnjena zahteva po prebivališču, opre na podatke, ki jih je navedel imetnik dovoljenja v upravnem in sodnem postopku na podlagi obveznosti sodelovanja, ki ga zavezuje, ali če je to potrebno, da poizveduje v državi članici, ki je izdala dovoljenje – Imetnik, ki mu je bilo odvzeto nacionalno dovoljenje zaradi vožnje pod vplivom alkohola in ni mogel predložiti zdravniško-psihološkega potrdila, potrebnega za pridobitev novega dovoljenja v državi članici gostiteljici

      Izrek

   Členi 1(2), 7(1) ter 8(2) in (4) Direktive Sveta z dne 29. julija 1991 o vozniških dovoljenjih (91/439/EGS), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. septembra 2003, je treba razlagati tako, da nasprotujejo temu, da država članica na svojem ozemlju ne priznava pravice do vožnje na podlagi vozniškega dovoljenja, ki ga je druga država članica izdala osebi, potem ko ji je bilo na ozemlju države članice gostiteljice dovoljenje odvzeto zaradi vožnje pod vplivom alkohola, drugo dovoljenje pa je pridobila izven kakršnega koli obdobja, v katerem je prepovedano zaprositi za izdajo novega dovoljenja, če je razvidno:

               —

               da država članica, ki je to dovoljenje izdala, na podlagi pojasnil in podatkov, ki jih je navedel imetnik dovoljenja v upravnem ali sodnem postopku na podlagi obveznosti sodelovanja, ki ga zavezuje na podlagi nacionalnega prava države članice gostiteljice, ni spoštovala zahteve po prebivališču,

         ali

               —

               da podatki, ki so bili zbrani med poizvedovanji nacionalnih organov in sodišč države članice gostiteljice v državi članici, ki je dovoljenje izdala, niso neizpodbitni podatki iz te države, ki bi dokazovali, da je bilo stalno prebivališče imetnika na ozemlju te države, ko mu je izdala vozniško dovoljenje.

      (1)  UL C 32, 7.2.2009.


title: Zadeva C-174/05: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne  9. marca 2006  (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het bedrijfsleven) — Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Natuur en Milieu proti College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (Dovoljenje za dajanje v promet fitofarmacevtskih sredstev — Direktiva 91/414/EGS — Člen 8 — Aktivna snov, imenovana  aldikarb  — Veljavnost člena 2, prvi pododstavek, točka 3, Odločbe 2003/199/ES)

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/26

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 9. marca 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het bedrijfsleven) — Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Natuur en Milieu proti College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen
   (Zadeva C-174/05) (1)

   (Dovoljenje za dajanje v promet fitofarmacevtskih sredstev - Direktiva 91/414/EGS - Člen 8 - Aktivna snov, imenovana „aldikarb“ - Veljavnost člena 2, prvi pododstavek, točka 3, Odločbe 2003/199/ES)
   (2006/C 131/47)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Natuur en Milieu

      Tožena stranka: College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen

      Ob udeležbi: Bayer CropScience BV
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — College van Beroep voor het bedrijfsleven — Veljavnost člena 2, točka 3, Odločbe Sveta 2003/199/ES z dne 18. marca 2003 o nevključitvi aldikarba v Prilogo I k Direktivi Sveta 91/414/EGS in o odvzemu registracij za fitofarmacevtska sredstva, ki vsebujejo to aktivno snov (UL L 76, str. 21)
   Izrek
   Pri presoji postavljenega vprašanja se ni pokazal noben tak dejavnik, ki bi vplival na veljavnost člena 2, prvi pododstavek, točka 3, Odločbe Sveta 2003/199/ES z dne 18. marca 2003 o nevključitvi aldikarba v Prilogo I k Direktivi Sveta 91/414/EGS in o odvzemu registracij za fitofarmacevtska sredstva, ki vsebujejo to aktivno snov.

      (1)  UL C 155, 25.6.2005.


title: Zadeva C-543/07: Tožba, vložena 3. decembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

text:
               9.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/18

         Tožba, vložena 3. decembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-543/07)
   (2008/C 37/26)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: M. van Beek)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija, s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/73/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 o spremembi Direktive Sveta 76/207/EGS o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev, oziroma, ker o njih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               —

               Kraljevini Belgiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos te direktive v nacionalno pravo se je iztekel 5. oktobra 2005.

      (1)  UL L 269, str. 15.


title: Zadeva T-88/07: Sklep Splošnega sodišča z dne 1. septembra 2010 – Fabryka Samochodòw Osobowych proti Komisiji

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/66

      Sklep Splošnega sodišča z dne 1. septembra 2010 – Fabryka Samochodòw Osobowych proti Komisiji
      (Zadeva T-88/07) (1)

      ()
      (2010/C 288/118)
      Jezik postopka: poljščina
      Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 117, 29.5.2007.


title: Zadeva C-82/08: Tožba, vložena 25. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/23

         Tožba, vložena 25. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-82/08)
   (2008/C 92/44)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Enegren in M. Patakia)

      Tožena stranka: Helenska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Naj se ugotovi, da Helenska republika s tem da ni sprejela zakonov in drugih predpisov potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2003/72/ES z dne 22. julija 2003 o dopolnitvi statuta evropske zadruge glede udeležbe delavcev (1), oziroma, da jih v vsakem primeru ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               —

               Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za uskladitev nacionalnega prava z Direktivo 2003/72/ES je iztekel 18. avgusta 2006.

      (1)  UL L 207, 18.8.2003, str. 25.


title: Zadeva T-336/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 18. februarja 2013 – Klizli proti Svetu (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi zoper Sirijo — Umik seznama zadevnih oseb — Ustavitev postopka)

text:
               13.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/26

         Sklep Splošnega sodišča z dne 18. februarja 2013 – Klizli proti Svetu
   (Zadeva T-336/12) (1)

   (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi zoper Sirijo - Umik seznama zadevnih oseb - Ustavitev postopka)
   2013/C 108/68
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Yousef Klizli (Damask, Sirija) (zastopnica: Z. Garkova Lyutskanova, odvetnica)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: A. Vitro in M. Bishop, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Sveta 2012/256/SZVP z dne 14. maja 2012 o izvajanju Sklepa Sveta 2011/782/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL L 126, str. 9) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 410/2012 z dne 14. maja 2012 o izvajanju člena 32(1) Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (UL L 126, str. 3), in sicer v delu, v katerem ta akta zadevata tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 287, 22.9.2012.


title: Zadeva C-351/15 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 10. julija 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 29. aprila 2015 v zadevi T-470/11, Total in Elf Aquitaine/Komisija

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/44

         Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 10. julija 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 29. aprila 2015 v zadevi T-470/11, Total in Elf Aquitaine/Komisija
   (Zadeva C-351/15 P)
   (2015/C 294/56)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: V. Bottka in F. Dintilhac, agenta)

      Drugi stranki v postopku: Total SA, Elf Aquitaine SA

      Predlogi

               —

               razveljavitev izpodbijane sodbe Splošnega sodišča v zadevi T-470/11 z dne 29. aprila 2015;

               —

               ugotovitev nedopustnosti tožbe, vložene pri Splošnemu sodišču,

               —

               naložitev plačila vseh stroškov, ki so nastali v tem postopku in v postopku na prvi stopnji, toženima strankama v pritožbenem postopku.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija v utemeljitev pritožbe navaja tri pritožbene razloge.
   Komisija v prvem in drugem pritožbenem razlogu trdi, da je bil v izpodbijani sodbi neutemeljeno zavrnjen njen predlog za ugotovitev nedopustnosti tožbe. V okviru prvega pritožbenega razloga Komisija trdi, da je Splošno sodišče s tem, da je ugotovilo, da imajo dopisi računovodje Komisije z dne 24. junija in 8. julija 2011 zavezujoče pravne učinke, napačno uporabilo pravo. Dopisi računovodje naj bi bili le zahtevki za plačilo v okviru izvršitve Odločbe Metakrilati in priprava na njeno morebitno izvršbo po izdaji sodbe Splošnega sodišča v zadevi T-217/06 (1), s katero je bil znesek globe, naložen družbi Arkema, znižan, s sodbo, izdano istega dne v zadevi T-206/06 (2) (ki jo je pozneje potrdilo Sodišče s sklepom v zadevi C-421/11 P) (3), pa so bile globe, naložene toženim strankam, potrjene. Dopisi računovodja naj še ne bi pomenili izvršbe in naj tako ne bi določali „končnega stališča“ Komisije. Poleg tega naj dopisi računovodje ne bi imeli drugačnih zavezujočih pravnih učinkov od tistih, ki so nastali z Odločbo Metakrilati, ki po izčrpanju pravnih sredstev toženih strank ni več izpodbojna. Drugi pritožbeni razlog se nanaša na dejstvo, da izpodbijana sodba ne spoštuje načel litispendence in pravnomočnosti, ki sta posledica sklepa Sodišča v zadevi C-421/11 P.
   Nazadnje, Komisija tretji pritožbeni razlog glede protislovnosti obrazložitve navaja podredno, in sicer za primer, če bi Sodišče zavrnilo njen drugi in tretji pritožbeni razlog. Splošno sodišče naj bi v točki 113 napačno ugotovilo, da so tako družba Arkema kot druge solidarno zavezane tožene stranke povsem izpolnile obveznosti, ki so jih imele proti Komisiji, v točki 9 pa naj bi to sodišče pravilno navedlo, da je družba Arkema obžalovala, da Komisiji ne more odobriti zadržanja kakršnega koli zneska za primer, če bo uspela s tožbo pred sodiščem Unije. To protislovje v obrazložitvi naj bi vplivalo na utemeljitev Splošnega sodišča pri vsebinski presoji zadeve in naj bi bilo zadosten razlog za razveljavitev izpodbijane sodbe.

      (1)  ECLI:EU:T:2011:251

      (2)  ECLI:EU:T:2011:250

      (3)  ECLI:EU:C:2012:60


title: Zadeva C-245/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Handelsgerichts Wien (Avstrija) 21. maja 2014 – Thomas Cook Belgium NV proti Thurner Hotel GmbH

text:
               8.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Handelsgerichts Wien (Avstrija) 21. maja 2014 – Thomas Cook Belgium NV proti Thurner Hotel GmbH
   (Zadeva C-245/14)
   2014/C 303/13
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Handelsgerichts Wien

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Thomas Cook Belgium NV

      Tožena stranka: Thurner Hotel GmbH

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba Uredbo (ES) št. 1896/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o uvedbi postopka za evropski plačilni nalog (1) razlagati tako, da lahko tožena stranka vloži zahtevo za ponovno preučitev evropskega plačilnega naloga s strani sodišča v skladu s členom 20(2) Uredbe (ES) št. 1896/2006 tudi takrat, če ji je bil plačilni nalog sicer veljavno vročen, ampak ga je na podlagi podatkov o pristojnosti na obrazcu za vlogo izdalo nepristojno sodišče?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali gre za izjemne okoliščine v smislu člena 20(2) Uredbe (ES) št. 1896/2006 v skladu z uvodno izjavo 25 sporočila Komisije z dne 7. februarja 2006 (2004/0055) že, če je bil evropski plačilni nalog izdan na podlagi podatkov na obrazcu za vlogo, ki se pozneje lahko izkažejo za nepravilne, še posebej, če je od njih odvisna pristojnost sodišča?

      (1)  UL L 399, str. 1.


title: Zadeva T -139/05: Tožba Charlotte Becker in drugi proti Evropskemu parlamentu, vložena dne 31. marca 2005

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/35

         Tožba Charlotte Becker in drugi proti Evropskemu parlamentu, vložena dne 31. marca 2005
   (Zadeva T -139/05)
   (2005/C 132/63)
   Jezik postopka: francoščina
   Charlotte Becker, stanujoča v Mentonu (Francija), Seamus Killeen, stanujoč v Suttonu (Dublin), Robert Payne, stanujoč v Terenureju (Dublin), Deirdre Gallagher, stanujoča v Terenureju, Paul Van Raij, stanujoč v Overveenu (Nizozemska), Wilhemus Van Miltenburg, stanujoč v Huizenu (Nizozemska), ki jih zastopajo Georges Vandersanden, Laure Levi in Aurore Finchelstein, avocats, so dne 31. marca 2005 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložili tožbo proti Evropskemu parlamentu.
   Tožeče stranke Sodišču prve stopnje predlagajo, naj:

               —

               razglasi za nične obračune pokojnin tožečih strank, razen za Deirdre Gallagher, za maj 2004 in uporabi korekcijski količnik za glavna mesta držav, kjer imajo prebivališče ali vsaj korekcijski količnik, ki ustrezno odraža razlike v življenjskih stroških v krajih, kjer bodo tožečim strankam stroški nastali in ki torej ustreza načelu enakovrednosti,

               —

               razglasi za ničnega obračun plače Deirdre Gallagher za maj 2004 in uporabi korekcijski količnik za nadomestilo iz razloga, ker je bila na razpolago, določenega za glavno mesto države, kjer ima prebivališče ali vsaj korekcijski količnik, ki ustrezno odraža razlike v življenjskih stroških v krajih, kjer bodo tožeči stranki stroški nastali in ki torej ustreza načelu enakovrednosti,

               —

               naloži Parlamentu plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke so navedle enake tožbene razloge in bistvene trditve kot so navedeni v zadevi T-35/05.


title: Zadeva T-625/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. oktobra 2016 – Spa Monopole/EUIPO – YTL Hotels & Properties (SPA VILLAGE) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije SPA VILLAGE — Prejšnja beneluška besedna znamka SPA — Relativni razlog za zavrnitev — Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               12.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/21

         Sodba Splošnega sodišča z dne 27. oktobra 2016 – Spa Monopole/EUIPO – YTL Hotels & Properties (SPA VILLAGE)
   (Zadeva T-625/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije SPA VILLAGE - Prejšnja beneluška besedna znamka SPA - Relativni razlog za zavrnitev - Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 462/26)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgija) (zastopnika: E. Cornu in É. De Gryse, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: A. Folliard–Monguiral, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: YTL Hotels & Properties Sdn Bhd (Kuala Lumpur, Malezija) (Zastopnik: M. Edenborough, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 11. septembra 2015 (zadeva R 1954/2013-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Spa Monopole, compagnie fermière de Spa, in YTL Hotels & Properties.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 11. septembra 2015 (zadeva R 1954/2013-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Spa Monopole, compagnie fermière de Spa, in YTL Hotels & Properties Sdn Bhd se razveljavi v delu, v katerem je z njo zavrnjen ugovor registracije besedne znamke Evropske unije SPA VILLAGE za „storitve dobave hrane in pijače, kavarne, kavarniški bifeji, snack bari, samopostrežne restavracije, hotelske storitve z nudenjem hrane in pijače; storitve restavracij; catering in banket; storitve barov; hotelske storitve“ iz razreda 43 v smislu Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji proizvodov in storitev zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957, kot je bil revidiran in spremenjen.

               2.

               EUIPO in družbi YTL Hotels & Properties se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 16, 18.1.2016.


title: Zadeva C-292/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tartu Ringkonnakohus (Estonija) 11. junija 2012 – Ragn-Sells AS proti Stadtverwaltung Sillamäe

text:
               11.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tartu Ringkonnakohus (Estonija) 11. junija 2012 – Ragn-Sells AS proti Stadtverwaltung Sillamäe
   (Zadeva C-292/12)
   2012/C 243/18
   Jezik postopka: estonščina

      Predložitveno sodišče

   Tartu Ringkonnakohus

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka in pritožnik: Ragn-Sells AS

      Tožena in nasprotna stranka: Stadt Sillamäe (Stadtverwaltung Sillamäe)

      Vprašanja za predhodno odločanje

               (a)

               Ali je treba člen 106(1) v povezavi s členom 102 Pogodbe o delovanju Evropske unije ter prosti pretok blaga, svobodo ustanavljanja in svobodo opravljanja storitev razlagati tako, da nič od navedenega ni kršeno, če država članica dovoli, da se na določenem območju podjetju, ki upravlja obrat za obdelavo odpadkov, proti plačilu podeli izključna pravica do obdelave komunalnih odpadkov, če je v polmeru 260 km dejavnih več konkurenčnih podjetij z več različnimi obrati za obdelavo odpadkov, ki izpolnjujejo okoljske zahteve in v katerih se uporabljajo enakovredne tehnologije?

               (b)

               Ali je treba člen 106(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da ta ni kršen, če država članica za storitve splošnega gospodarskega pomena šteje, prvič, zbiranje in prevoz odpadkov ter, drugič, obdelavo odpadkov, vendar prvonavedene storitve loči od drugonavedenih in s tem omejuje svobodno konkurenco na trgu obdelave odpadkov?

               (c)

               Ali je lahko uporaba pravil o konkurenci iz Pogodbe o delovanju Evropske unije izključena v postopku podelitve koncesije za storitev zbiranja in prevoza odpadkov, v katerem velja pogoj, da imata na območju, določenem v koncesijski pogodbi, dve podjetji izključno pravico do obdelave odpadkov?

               (d)

               Ali je treba člen 16(3) Direktive 2008/98/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 razlagati tako, da lahko država članica na podlagi načela bližine omeji konkurenco in dovoli, da se podjetju, ki upravlja obrat za obdelavo odpadkov in je najbližje območju, na katerem nastajajo odpadki, proti plačilu podeli izključna pravica do obdelave odpadkov, če je v polmeru 260 km več konkurenčnih podjetij z več različnimi obrati za obdelavo odpadkov, ki izpolnjujejo okoljske zahteve in v katerih se uporabljajo enakovredne tehnologije?

      (1)  Direktiva 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv (UL 2008, L 312, str. 3).


title: Zadeva C-90/10: Tožba, vložena 16. februarja 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/25

         Tožba, vložena 16. februarja 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-90/10)
   2010/C 113/40
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: S. Pardo Quintillán in D. Recchia)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija

      Predlog tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Španija s tem, da

                           —

                           glede na člen 4(4) Direktive 92/43/EGS (1) ni določila prednostnih nalog za ohranjanje glede posebnih ohranitvenih območij, ki ustrezajo območjem, pomembnim za Skupnost v makaronezijski biogeografski regiji na svoje ozemlju, ki so bila opredeljena v Odločbi 2002/11/ES (2), in

                           —

                           glede na člen 6(1) in(2) Direktive 92/43/EGS ni sprejela in izvajala potrebnih ohranitvenih ukrepov in načrta varstva, ki preprečuje slabšanje stanja habitatov in vznemirjanje vrst, pri čemer se zagotavlja pravno varstvo posebnih ohranitvenih območij, ki ustrezajo območjem, navedenim v Odločbi 2002/11/ES na španskem ozemlju,

                     ni izpolnila obveznosti iz člena 4(4) in člena 6(1) in (2) Direktive 92/43/EGS;

               —

               Kraljevini Španiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija meni, da Kraljevina Španija glede posebnih ohranitvenih območij, ki ustrezajo območjem, pomembnim za Skupnost v makaronezijski biogeografski regiji na svoje ozemlju, ki so bila opredeljena v Odločbi 2002/11/ES ni izpolnila,

               —

               obveznosti določitve prednostnih nalog za ohranjanje iz člena 4(4) direktive;

               —

               obveznosti sprejetja in izvajanja potrebnih ohranitvenih ukrepov in načrta varstva, ki preprečuje slabšanje stanja habitatov in vznemirjanje vrst, pri čemer se zagotavlja pravno varstvo teh posebnih ohranitvenih območij iz člena 6(1) in(2) direktive.

      (1)  Direktiva Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL L 206, str. 7).

      (2)  Odločba Komisije z dne 28. decembra 2001 o sprejetju seznama območij, pomembnih za Skupnost, za makaronezijsko biogeografsko regijo na podlagi Direktive Sveta 92/43/EGS (UL 2002, L 5, str. 16).


title: Zadeva C-196/05: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne  8. junija 2006  (Predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht München — Nemčija) — Sachsenmilch AG proti Oberfinanzdirektion Nürnberg (Skupna carinska tarifa — Tarifna uvrstitev — Kombinirana nomenklatura — Tarifna podštevilka 040610 (sveži sir) — Priloga I k Uredbi (EGS) št. 2658/87, spremenjena z Uredbo (ES) št. 1832/2002 — Tarifna uvrstitev sira mozzarella v blokih za pico, ki je bil po proizvodnji en teden do dva skladiščen pri nizki temperaturi)

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/9

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 8. junija 2006 (Predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht München — Nemčija) — Sachsenmilch AG proti Oberfinanzdirektion Nürnberg
   (Zadeva C-196/05) (1)

   (Skupna carinska tarifa - Tarifna uvrstitev - Kombinirana nomenklatura - Tarifna podštevilka 040610 (sveži sir) - Priloga I k Uredbi (EGS) št. 2658/87, spremenjena z Uredbo (ES) št. 1832/2002 - Tarifna uvrstitev sira mozzarella v blokih za pico, ki je bil po proizvodnji en teden do dva skladiščen pri nizki temperaturi)
   (2006/C 178/14)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Finanzgericht München
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sachsenmilch AG

      Tožena stranka: Oberfinanzdirektion Nürnberg
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Finanzgericht München — Razlaga Uredbe Komisije (ES) št. 1789/2003 z dne 11. septembra 2003 o spremembah Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi in o skupni carinski tarifi (UL L 281, str. 1) — Podštevilka NC 040610 (sveži sir) — Mozzarella za pico, ki je bila po proizvodnji en teden do dva skladiščena pri nizki temperaturi
   Izrek
   Podštevilko 040610 kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kot je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1832/2002 z dne 1. avgusta 2002, je treba razlagati tako, da velja za mozzarello v blokih za pico, ki je bila po proizvodnji en teden do dva skladiščena pri temperaturi med 2 in 4o C, razen če to skladiščenje zadošča za to, da mozzarella prestane proces spreminjanja, v katerem pridobi eno ali več novih objektivnih značilnosti in lastnosti, predvsem glede sestave, videza in okusa. Predložitveno sodišče ugotovi, ali so ti pogoji izpolnjeni.

      (1)  UL C 182, 23.7.2005.


title: Zadeva T-363/06: Tožba, vložena 5. decembra 2006 — Honda Motor Europe proti UUNT — SEAT (MAGIC SEAT)

text:
               27.1.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 20/27

         Tožba, vložena 5. decembra 2006 — Honda Motor Europe proti UUNT — SEAT (MAGIC SEAT)
   (Zadeva T-363/06)
   (2007/C 20/42)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Honda Motor Europe Ltd (Slough, Združeno kraljestvo) (zastopnika: S. Malynicz, barrister, N. Cordell, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Seat SA (Barcelona, Španija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se razveljavi odločba prvega odbora za pritožbe z dne 7. septembra 2006 v zadevi R 960/2005-1;

               —

               Urad in druge stranke v postopku naj nosijo svoje stroške in stroške tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka Skupnosti „MAGIC SEAT“ za proizvode in storitve iz razreda 12 — sedeži za vozila in mehanizmi sedežev za vozila, deli, oprema in dodatki za te proizvode — prijava št. 2 503 902

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: SEAT SA

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nacionalna figurativna znamka „SEAT“ za proizvode in storitve iz razreda 12

      Odločba oddelka za ugovore: ugovoru se ugodi.

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe.

      Navedeni tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94.
   V podporo svojih trditev tožeča stranka zatrjuje, da se je odbor za pritožbe zmotil pri svoji presoji vidne analize, ker je podelil le besedno varstvo za sestavino prejšnje znamke, ki je vsebovala široko in izrazito geslo.
   Tožeča stranka zatrjuje, da je bila glasovna primerjava znamk odbora za pritožbe popačena v dveh ozirih. Prvič, ni upošteval, da se beseda MAGIC v MAGIC SEAT ne bi izgovarjala kot španska beseda in zato se tudi cela znamka MAGIC SEAT ne bi izgovarjala po špansko. Drugič, ni upošteval dejstva, da je MAGIC prva beseda v dvo-besedni znamki MAGIC SEAT.
   Poleg tega odbor za pritožbe ni uporabil „pravila nasprotnega učinka“ v obravnavanem primeru in zato kot dela pojmovne analize ni upošteval dejstva, da bi bila prejšna španska znamka, ki vsebuje besedo SEAT in veliki „S“, takoj in jasno razumljena, kot da označuje španskega proizvajalca avtomobilov, medtem ko se znamka MAGIC SEAT ne bi razumela na ta način.
   Dalje, glede vprašanja pojmovne različnosti tožeča stranka trdi, da odbor ni upošteval jezikovnih dokazov, ki jih je predložila tožeča stranka o tem, kako naj bi španski potrošniki zaznali besedi MAGIC SEAT.
   Poleg tega tožeča stranka trdi, da odbor ni presodil, da kategorija proizvodov, značilnosti zadevnega trga in lastnosti nacionalnega potrošnika glede teh proizvodov nasprotujejo kakršni koli ugotovitvi o verjetnosti zmede.
   Končno tožeča stranka meni, da odbor sploh ni upošteval dokazov tožeče stranke iz stroke o tem, kako se proizvodi take vrste tržijo.