title: Zadeva F-6/16: Tožba, vložena 29. januarja 2016 – ZZ in drugi/ESZD

text:
               25.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/38

         Tožba, vložena 29. januarja 2016 – ZZ in drugi/ESZD
   (Zadeva F-6/16)
   (2016/C 145/46)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: ZZ in drugi (zastopnika: N. de Montigny in J.-N. Louis, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti plačnega lista tožečih strank za marec 2015 in tistih, ki so bili izdani pozneje, v delu, v katerem se z njimi uporablja odločba ESZD o zmanjšanju dodatka za življenjske razmere s 15 % na 10 %.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da se za tožeče stranke ne uporablja odločba operativnega direktorja ESZD z dne 23. februarja 2015;

               —

               zato naj se njihov plačni list za marec 2015 in tisti, ki so bili izdani pozneje, v delu, v katerem se z njimi uporablja dodatek za življenjske razmere v višini 10 %, razglasijo za nične;

               —

               ESZD naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-170/16: Tožba, vložena 19. aprila 2016 – Guardian Glass España, Central Vidriera/Komisija

text:
               4.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/35

         Tožba, vložena 19. aprila 2016 – Guardian Glass España, Central Vidriera/Komisija
   (Zadeva T-170/16)
   (2016/C 243/38)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Guardian Glass España, Central Vidriera, S.L. (Llodio, Španija) (zastopniki: M. Araujo Boyd, D. Armesto Macías, A. Lamadrid de Pablo, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               dopusti tožbo in v njej navedene razloge za razglasitev ničnosti;

               —

               ugodi tožbenim razlogom za razglasitev ničnosti in zato izpodbijano odločitev razglasi za nično;

               —

               odredi začetek formalnega postopka v smislu člena 108(2) PDEU, da bi tožeča stranka lahko izvršila svoje procesne pravice in da bi Komisija lahko formalno, v pravno ustrezni obliki, razrešila dvome glede združljivosti zadevnih pomoči;

               —

               plačilo stroškov tega postopka naloži Komisiji.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je vložena zoper odločitev Evropske komisije, da nekatere pomoči, ki jih je prejela družba Guardian, razglasi za nezdružljive, ki je bila španskim organom sporočena z dopisom Komisije z dne 15. julija 2015, naslovljenim „Asuntos fiscales en el País Vasco (Álava) – Mensaje informal sobre alegaciones adicionales de compatibilidad con las DAR de 1998“ in ki so jo španski organi tožeči stranki vročili 19. februarja 2016.
   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja dva razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog.
               Tožeča stranka primarno trdi, da je Komisija odločitev, s katero je posamezno pomoč razglasila za nezdružljivo z notranjim trgom, sprejela v nasprotju s členom 250 PDEU in načelom kolegialnosti, ker ni šlo za odločitev, ki bi jo sprejel kolegij komisarjev, ter v nasprotju s členoma 108 PDEU in 2 PDEU ter členoma 4 in 13 Uredbe št. 659/1999, (1) ker pred njenim sprejetjem ni izvedla formalnega postopka.

               2.

               Drugi razlog.
               Tožeča stranka z drugim tožbenim razlogom, ki ga navaja podredno, zatrjuje kršitev člena 107(3) PDEU, saj meni, da je odločitev Komisije glede ocene združljivosti pomoči z notranjim trgom napačna.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339).


title: Zadeva T-380/04: Tožba Ioannis Terezakis proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 22. septembra 2004

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/46

         Tožba Ioannis Terezakis proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 22. septembra 2004
   (Zadeva T-380/04)
   (2004/C 300/90)
   Jezik postopka: angleščina
   Ioannis Terezakis, Bruselj (Belgija), ki ga zastopa L. Defalque, lawyer, je dne 22. septembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično Odločbo Komisije v obliki dopisa z dne 12. julija 2004, ki ga je tožeča stranka prejela 16. julija 2004, s katero je slednji zavrnila dostop do glavne pogodbe, pogodbe s podizvajalci, stroškov gradbenih materialov, računov in končnega poročila o gradnji letališča Sparta.

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov, nastalih v tem postopku.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   V zvezi z zavrnitvijo dostopa do glavne pogodbe s strani Komisije se tožeča stranka najprej sklicuje na očitno napačno uporabo prava in zmotno ugotovitev dejanskega stanja, s tem da Komisija ni pojasnila, ali je avtor dokumenta, atensko mednarodno letališče, tretja stranka, ki ni država članica, ali je organ Helenske republike in ali je treba, posledično, uporabljati člen 4(4) ali (5) Uredbe 1049/2001 (1). Tožeča stranka navaja, da Komisija ni predložila nobenega dokaza o tem, da je upoštevala možnost, dovoliti dostop brez posvetovanja s tretjo stranko. Meni tudi, da je Komisija, z izbiro široke razlage pojma „varstvo poslovnih interesov“, kršila načelo čim širšega dostopa do dokumentov, določeno v členu 4(1)(a) Uredbe 1049/2001.
   V povezavi z istim dokumentom tožeča stranka navaja, da je Komisija kršila člen 4(4) Uredbe 1049/2001 in člen 5(3) in (4) Odločbe 2001/937 (2), s tem da ni presodila opravičila, ki ga je podala tretja stranka glede zavrnitve soglasja za razkritje in s tem, da tožeči stranki ni razkrila elementov te ocene. Tožeča stranka prav tako navaja, da je Komisija kršila člen 4(6) Uredbe 1049/2001, s tem da ni upoštevala možnosti delnega dostopa, in končno, da je kršila svojo dolžnost obrazložitve svoje odločbe.
   Z izpodbijano odločbo je Komisija prav tako zavrnila dostop do računov in končnega poročila o dokončanju letališča zato, ker so preučevani v okviru revizije, ki jo je naročil Generalni direktorat za regionalno politiko, in ki še ni bila zaključena. V zvezi s tem delom odločbe Komisije tožeča stranka navaja, da je Komisija napačno razlagala člen 4(2) Uredbe 1049/2001 in očitno zmotno ugotovila dejansko stanje, s tem da je menila, da zadevna revizija spada pod to določbo. Sklicuje se tudi na kršitev načela čim širšega dostopa do dokumentov, kakor tudi na kršitev Priloge V odločbe Komisije, s katero je bila podeljena pomoč iz Kohezijskega sklada, ki zagotavlja, da bodo zadevne države članice zagotovile odprt in preprost dostop do relevantnih informacij, ki jih zahteva javnost. Navaja tudi, da Komisija ni upoštevala delnega dostopa.
   V zvezi z zavrnitvijo Komisije, podeliti dostop do stroškov gradbenih materialov, tožeča stranka navaja, da je Komisija zmotno menila, da ta prošnja ni bila prošnja za dostop do dokumentov in je zato kršila člena 7 in 8 Uredbe 1049/2001.
   Končno, tožeča stranka se sklicuje na očitno pomanjkanje dobre vere in kršitev načela učinkovite uprave s strani Komisije, ki v izpodbijani odločbi ni označila, kdaj bo imela v svoji posesti pogodbe s podizvajalci.

      (1)  UL L 145, str. 43.

      (2)  UL L 345, str. 94.


title: Zadeva C-66/12: Tožba, vložena 9. februarja 2012 – Svet Evropske unije proti Evropski komisiji

text:
               21.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/14

         Tožba, vložena 9. februarja 2012 – Svet Evropske unije proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-66/12)
   2012/C 118/23
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in J. Herrmann, zastopnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog tožeče stranke

               —

               Obvestilo Komisije COM(2011) 829 konč. z dne 24. novembra 2011 naj se na podlagi člena 263 PDEU razglasi za nično v delu, v katerem je Komisija z njim dokončno zavrnila predložitev ustreznih predlogov Evropskemu parlamentu in Svetu na podlagi člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, in na podlagi člena 263 PDEU naj se razglasi tudi ničnost predloga Komisije za uredbo Sveta o prilagoditvi osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev Evropske unije ter korekcijskih koeficientov, ki se zanje uporabljajo, z učinkom od 1. julija 2009, in

               —

               podredno, na podlagi člena 265 PDEU naj se ugotovi, da je tožena stranka s tem, da Evropskemu parlamentu in Svetu ni predložila ustreznih predlogov na podlagi člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, kršila Pogodbe;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Svet v podporo prvega dela tožbe, ki se nanaša na razglasitev ničnosti obvestila Komisije z dne 24. novembra 2011, navaja tožbeni razlog, ki se nanaša kršitev člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom v povezavi s členom 13(2), drugi stavek, PEU in členom 241 PDEU. Svet trdi, da sklepanje Komisije, v skladu s katerim se ekonomski in socialni položaj v Uniji ni resno in nenadoma poslabšal, vsebuje več napak: Komisija naj ne bi upoštevala vseh dostopnih in upoštevnih objektivnih podatkov, nekatere podatke, na katerih je temeljila njena analiza, pa naj bi nepravilno opredelila. Glede na to, da v skladu s sodbo Sodišča z dne 24. novembra 2010 v zadevi C-40/10 (točka 79) „izvajanje pristojnosti za predložitev ustreznih predlogov, ki je Komisiji podeljena na podlagi (člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom), ni odvisno zgolj od njene volje“, je zaradi teh nepravilnosti, ki so nastale v zvezi s pravno opredelitvijo dejanskega stanja in ki pomenijo očitno napako pri presoji, zavrnitev Komisije, da predloži ustrezne predloge na tej podlagi, nezakonita. S to zavrnitvijo je Komisija kršila tudi obveznost lojalnega sodelovanja (člen 13(2) PEU).
   Drugi del tožbe se nanaša na razglasitev ničnosti predloga za uredbo o prilagoditvi osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov na podlagi „običajne metode“, določene v členu 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom. Svet trdi, da je ta predlog akt, ki ima pravne učinke, ker se v skladu s točko 71 zgoraj navedene sodbe v zadevi C-40/10 „Svet v okviru navedenega člena 3 ne more sklicevati na diskrecijsko pravico, ki bi presegala merila, določena v tem členu“. Komisija je s tem, da se je odločila dati predlog na podlagi „običajne metode“, ne pa na podlagi določbe o izjemi iz člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, Evropskemu parlamentu in Svetu odvzela možnost izvrševanja diskrecijske pravice glede meril te določbe o izjemi. Ta odločitev temelji na istih napakah kot sklepanje Komisije v obvestilu z dne 24. novembra 2011, da se ekonomski in socialni položaj v Uniji ni resno in nenadoma poslabšal. Poleg tega Svet navaja, da je Komisija s tem, da je dala predlog o prilagoditvi osebnih prejemkov na podlagi „običajne metode“, kršila tudi svojo obveznost lojalnega sodelovanja (člen 13(2) PEU).
   Nazadnje Svet podredno navaja, da če Sodišče obvestila Komisije z dne 24. novembra 2011 ne bo obravnavalo kot oblikovanje stališča v smislu člena 265, drugi odstavek, PDEU, je Komisija kršila svojo obveznost iz člena 241 PDEU v povezavi s členom 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, kot jo je razlagalo Sodišče v zgoraj navedeni sodbi v zadevi C-40/10 (točka 79), to je obveznost, da predloži predlog na tej podlagi.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. marca 2005 v zadevi C-472/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden): Staatssecretaris van Financiën proti Arthur Andersen & Co. Accountants c.s. (Šesta direktiva o DDV — Člen 13(B)(a) — Oprostitve za storitve, povezane z zavarovalnimi transakcijami, ki jih opravljajo zavarovalni posredniki in zavarovalni zastopniki — Življenjsko zavarovanje — Dejavnosti‚back office’)

text:
               14.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 115/6

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 3. marca 2005
   v zadevi C-472/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden): Staatssecretaris van Financiën proti Arthur Andersen & Co. Accountants c.s. (1)

   (Šesta direktiva o DDV - Člen 13(B)(a) - Oprostitve za storitve, povezane z zavarovalnimi transakcijami, ki jih opravljajo zavarovalni posredniki in zavarovalni zastopniki - Življenjsko zavarovanje - Dejavnosti,back office')
   (2005/C 115/11)
   Jezik postopka: nizozemščina
   V zadevi C-472/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je s sklepom z dne 7. novembra 2003 vložil Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) in je na Sodišče prispel dne 12. novembra 2003, v postopku Staatssecretaris van Financiën proti Arthur Andersen & Co. Accountants c.s. je Sodišče (prvi senat) v sestavi P. Jann, predsednik senata, K. Lenaerts (poročevalec), N. Colneric, sodnica, K. Schiemann in E. Juhász, sodniki, generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, sodni tajnik: M.-F. Contet, glavna administratorka, dne 3. marca 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Člen 13(B)(a) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero je treba razlagati tako, da dejavnosti „back office“, pri katerih gre za opravljanje storitev za plačilo zavarovalnici, ne predstavljajo povezanih storitev, ki jih opravljajo zavarovalni posredniki in zavarovalni zastopniki v smislu te določbe.

      (1)  UL C 21, 24.1.2004.


title: Zadeva C-417/04 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne  2. maja 2006  — Regione Siciliana proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba — Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR) — Ukinitev finančne pomoči — Ničnostna tožba — Dopustnost — Regionalna ali lokalna enota — Akti, ki to enoto neposredno in posamično zadevajo — Neposreden vpliv)

text:
               17.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/12

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 2. maja 2006 — Regione Siciliana proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-417/04 P) (1)

   (Pritožba - Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR) - Ukinitev finančne pomoči - Ničnostna tožba - Dopustnost - Regionalna ali lokalna enota - Akti, ki to enoto neposredno in posamično zadevajo - Neposreden vpliv)
   (2006/C 143/22)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Regione Siciliana (zastopnika: A. Cingolo in G. Aiello, avocats)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: E. de March in L. Flynn, zastopnika)
   Predmet
   Pritožba zoper sklep Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 8. julija 2004 v zadevi Regione Siciliana proti Komisiji (T-341/02), s katerim je za nedopustno razglasilo tožbo za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije D (2002) 810439 z dne 5. septembra 2002 o ukinitvi finančne pomoči Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR) za projekt „Autostrada Messina Palermo“.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Regione Siciliana se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 300, 4.12.2004.


title: Zadeva T-558/08: Tožba, vložena 17. decembra 2008 – Eni proti Komisiji

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/61

         Tožba, vložena 17. decembra 2008 – Eni proti Komisiji
   (Zadeva T-558/08)
   (2009/C 44/104)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Eni SpA (Rim, Italija) (zastopniki: M. Siragusa, D. Durante, G. C. Rizza, S. Valentino, L. Bellia, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločbo naj se razglasi za nično, v celoti ali delno, z vsemi posledicami, ki jih to ima za višino globe;

               —

               podredno, odpravi ali zmanjša naj se globo;

               —

               Komisiji naj se v vsakem primeru naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Odločba, ki se izpodbija v tej zadevi, je ista kot v zadevi Esso in drugi proti Komisiji (T-540/08).
   V utemeljitev svojih predlogov tožeča stranka uveljavlja:

               —

               kršitev in napačno uporabo člena 81 ES v delu, v katerem je v členu 1 odločbe ugotovljeno sodelovanje družbe Eni pri sporazumu in/ali usklajenem ravnanju trajne narave zaradi prisotnosti dr. Di Seria na tehničnem sestanku 30. in 31. oktobra v Hamburgu. Družba Eni se zlasti sklicuje na napačno ugotovljeno dejansko stanje in posledično napačno uporabo prava, saj je Komisija: (i) trdila, da naj družba Eni v svojo obrambo med upravnim postopkom ne bi zatrjevala, da se je dr. Di Serio „odkrito distanciral“ od vsebine omenjenega sestanka in (ii) napačno navajala izjave družbe Eni glede razhajanj med povišanji cen, navedenimi v dokumentih, prejetih od družb Sasol in MOL. Ne glede na te napake tožeča stranka meni, da je Komisija napačno uporabila pravo, s tem ko ji je pripisala pristop k sporazumu in/ali usklajenemu ravnanju trajne narave, ne da bi družba Eni pristopila k nekemu „skupnemu načrtu“ in ne da bi bili podani bistveni elementi teh dveh kršitev;

               —

               kršitev in napačno uporabo člena 81 ES v delu, v katerem je v členu 1 odločbe ugotovljeno sodelovanje družbe Eni pri sporazumu in/ali usklajenem ravnanju v obdobju od 21. februarja 2002 do 28. aprila 2005. Družba Eni zlasti ugovarja presoji o protikonkurenčnem značaju njenega sodelovanja zaradi neobstoja bistvenih elementov dogovora in usklajenega ravnanja za določitev cen in izmenjavo občutljivih podatkov;

               —

               kršitev in napačno uporabo člena 81 ES, člena 23 Uredbe (ES) št. 1/2003 in Smernic o načinu določanja glob. V zvezi s tem se šteje, da je Komisija:

                           —

                           določila osnovni in dodatni znesek globe na nerazumen način in ne da bi upoštevala načelo enakega obravnavanja in načelo sorazmernosti. Komisija je namreč določila delež 17 % vrednosti prodaje za določitev osnovnega (in dodatnega) zneska globe ob domnevi, da je družba Eni odgovorna za določitev cen in izmenjavo informacij, medtem ko je praktično isti koeficient (18 %) uporabila za druge družbe, udeležene pri kartelu, ki naj bi si poleg tega razdelile trge in/ali kupce;

                           —

                           prezrla načelo pravne varnosti s tem ko je uporabila obteževalno okoliščino ponovitve kršitve, čeprav ni mogoče pripisati družbi Eni kršitev, ki so jih v 80-ih letih storile njene hčerinske družbe in ki niso bile pripisane družbi Eni v času, ko so bile izdelane zadevne odločbe. Poleg tega je zaradi časovnega razdobja med starimi kršitvami in tistimi, ugotovljenimi z odločbo, uporaba instituta ponovne kršitve neupravičena;

                           —

                           ni upoštevala olajševalnih okoliščin obrobne vloge tožeče stranke pri dogovoru in neizvrševanja odločitev, sprejetih na tehničnih sestankih. Tožeča stranka poleg tega zatrjuje, da je predložila dokaz o prepričanju g. Montija, da se udeležuje popolnoma zakonitih sestankov, ker so bili organizirani v okviru EWF in, v vsakem primeru, o neobstoju naklepa družbe Eni, ki je od svojega uslužbenca prejemala informacije, na podlagi katerih ni mogla presoditi protikonkurenčnega značaja teh sestankov.


title: Zadeva C-438/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Republika Poljska) 9. novembra 2009 – Bogusław Juliusz Dankowski proti Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Republika Poljska) 9. novembra 2009 – Bogusław Juliusz Dankowski proti Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi
   (Zadeva C-438/09)
   2010/C 37/02
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Bogusław Juliusz Dankowski

      Tožena stranka: Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali načela skupnostnega sistema DDV, zlasti člen 17(6) Šeste direktive o DDV (Direktiva 77/388/EGS) (1), ne nasprotujejo zakonodaji države članice, v skladu s katero davčni zavezanec ne pridobi pravice do odbitka vstopnega davka, navedenega na računu z obračunanim DDV, ki ga izda subjekt, ki ni vpisan v register zavezancev za plačilo DDV?

               2.

               Ali je za odgovor na prvo vprašanje upoštevno, da:

                           (a)

                           ni dvoma, da se za transakcije, navedene na računu z obračunanim DDV, plača DDV in da so bile dejansko opravljene;

                           (b)

                           so bili na računu navedeni vsi podatki, ki so zahtevani po pravu Skupnosti;

                           (c)

                           je bila omejitev pravice davčnega zavezanca do odbitka vstopnega davka, izkazanega na računu, ki ga izstavi neregistriran subjekt, določena v nacionalnem pravnem redu, ki je veljal pred pristopom Republike Poljske k Skupnosti?

               3.

               Ali je odgovor na prvo vprašanje odvisen od izpolnitve dodatnih meril (na primer, ali je treba dokazati, da je davčni zavezanec ravnal v dobri veri)?

      (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1).


title: Zadeva F-101/07: Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 22. maja 2008 – Cova proti Komisiji (Procesna vprašanja – Ugovor nedopustnosti)

text:
               19.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/31

         Sklep Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 22. maja 2008 – Cova proti Komisiji
   (Zadeva F-101/07) (1)

   (Procesna vprašanja - Ugovor nedopustnosti)
   (2008/C 183/61)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Philippe Cova (Bruselj, Belgija) (zastopnik: S. A. Pappas, zastopnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in B. Eggers, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe o omejitvi obdobja, ko je lahko tožeča stranka, ki je uradnik, kateremu je bila ponujena začasna razporeditev na delovno mesto vodje enote, upravičena do diferencialnega dodatka, določenega v členu 7(2) Kadrovskih predpisov.
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 269, 10.11.2007, str. 73.


title: Zadeva T-103/14 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 6. maja 2014 – Frucona Košice proti Komisiji (Začasna odredba — Državne pomoči — Alkoholne in žgane pijače — Odpis davčnega dolga v okviru prisilne poravnave — Odločba, s katero je pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom in naložena njena izterjava — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti — Neobstoj fumus boni juris in nujnosti)

text:
               30.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 202/23

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 6. maja 2014 – Frucona Košice proti Komisiji
   (Zadeva T-103/14 R)
   ((Začasna odredba - Državne pomoči - Alkoholne in žgane pijače - Odpis davčnega dolga v okviru prisilne poravnave - Odločba, s katero je pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom in naložena njena izterjava - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti - Neobstoj fumus boni juris in nujnosti))
   2014/C 202/29
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Frucona Košice a.s. (Košice, Slovaška republika) (zastopniki: K. Lasok, QC, B. Hartnett, J. Holmes, barristers, in O. Geiss, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: K. Walkerová in L. Armati, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve Odločbe Komisije C (2013) 6261 final z dne 16. oktobra 2013 o državni pomoči Slovaške republike za Frucona Košice a.s. SA.18211 (C 25/2005) (ex NN 21/2005) v delu, v katerem je bila Slovaški republiki naložena izterjava pomoči.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-532/13: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 4. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – Sofia Zoo proti Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség (Predhodno odločanje – Varstvo prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst – Uredba (ES) št. 338/97 – Člen 11 – Neveljavnost uvoznega dovoljenja zgolj v delu, ki velja za živalske osebke, na katere se razlog za neveljavnost dejansko nanaša)

text:
               10.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 395/20

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 4. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – Sofia Zoo proti Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség
      (Zadeva C-532/13) (1)

      ((Predhodno odločanje - Varstvo prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst - Uredba (ES) št. 338/97 - Člen 11 - Neveljavnost uvoznega dovoljenja zgolj v delu, ki velja za živalske osebke, na katere se razlog za neveljavnost dejansko nanaša))
      (2014/C 395/25)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Sofia Zoo

         Tožena stranka: Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség

         Izrek

      Člen 11(2)(a) in (b) Uredbe Sveta (ES) št. 338/97 z dne 9. decembra 1996 o varstvu prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst z zakonsko ureditvijo trgovine z njimi je treba razlagati tako, da je treba uvozno dovoljenje, ki ne izpolnjuje pogojev iz te uredbe, šteti za neveljavno zgolj v delu, ki se nanaša na živalske osebke, na katere se razlog za neveljavnost tega uvoznega dovoljenja dejansko nanaša, zaradi česar mora pristojni organ države članice, v kateri so osebki, zaseči in morebiti odvzeti zgolj te osebke.

         (1)  UL C 15, 18.1.2014.


title: Zadeva T-703/13: Tožba, vložena 30. decembra 2013 – Liberbank proti Komisiji

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/47

         Tožba, vložena 30. decembra 2013 – Liberbank proti Komisiji
   (Zadeva T-703/13)
   2014/C 52/90
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Liberbank, SA (Madrid, Španija) (zastopniki: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero in A. Lamadrid de Pablo, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep v delu, v katerem je Komisija celoto ukrepov, ki po njenem mnenju tvorijo tako imenovani španski sistem poslovnega najema, opredelila kot novo in z notranjim trgom nezdružljivo državno pomoč, razglasi za ničen;

               —

               podredno, člena 1 in 4 izpodbijanega sklepa, v katerih so vlagatelji v gospodarsko interesno združenje opredeljeni kot prejemniki domnevne državne pomoči in kot edini naslovniki naloga za izterjavo, razglasi za nična;

               —

               podredno, člen 4 izpodbijanega sklepa v delu, v katerem je odrejena izterjava zatrjevanih državnih pomoči, razglasi za ničen;

               —

               člen 4 izpodbijanega sklepa v delu, v katerem je odločeno o zakonitosti zasebnopravnih pogodb, sklenjenih med vlagatelji in drugimi subjekti, razglasi za ničen, in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot v zadevi Bankia proti Komisiji (T-700/13).


title: Zadeva T-498/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 6. maja 2013 – Koinopraxia Touristiki Loutrakiou proti Komisiji

text:
               29.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/29

         Sklep Splošnega sodišča z dne 6. maja 2013 – Koinopraxia Touristiki Loutrakiou proti Komisiji
   (Zadeva T-498/12) (1)

   2013/C 189/61
   Jezik postopka: grščina
   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 26, 26.1.2013


title: Zadeva T-337/08: Tožba, vložena 18. avgusta 2008 – Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli proti UUNT (Oblika severnega jelena iz čokolade)

text:
               11.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/17

         Tožba, vložena 18. avgusta 2008 – Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli proti UUNT (Oblika severnega jelena iz čokolade)
   (Zadeva T-337/08)
   (2008/C 260/32)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (Kilchberg, Švica) (zastopniki: R. Lange, E. Schalast in G. Hild, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se odločba četrtega pritožbenega odbora Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 12. junija 2008 (zadeva: R-780/2005-4);

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: tridimenzionalna znamka, ki predstavlja severnega jelena iz čokolade, za blago razreda 30 (prijava št. 4 098 489)

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 (1), ker ima prijavljena znamka zadosten razlikovalni učinek in ni zahteve po razpoložljivosti.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva C-511/09 P: Pritožba, ki jo je 4. decembra 2009 vložila Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd zoper sodbo Sodišča prve stopnje (sedmi senat), razglašeno 23. septembra 2009 v zadevi T-296/06, Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd proti Svetu Evropske unije

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/24

         Pritožba, ki jo je 4. decembra 2009 vložila Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd zoper sodbo Sodišča prve stopnje (sedmi senat), razglašeno 23. septembra 2009 v zadevi T-296/06, Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-511/09 P)
   2010/C 37/30
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd (zastopnik: A. Bentley, QC)

      Druge stranke v postopku: Svet Evropske unije, Evropska komisija, IML Industria Meccanica Lombarda Srl

      Predlogi pritožnice

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje z dne 23. septembra 2009 v zadevi Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg., Co., Ltd. proti Svetu Evropske unije (T-296/06) v delu, v katerem je bil zavrnjen prvi del prvega tožbenega razloga na prvi stopnji;

               —

               Uredbo Sveta (ES) št. 1136/2006 (1) razglasi za nično v delu, v katerem za vzvodne mehanizme, ki jih proizvaja pritožnica, nalaga protidampinško dajatev, ki presega znesek dajatve, ki bi moral biti plačan, če sporna prilagoditev izvozne cene ne bi bila izvedena; in

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka na prvi stopnji.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica trdi, da izpodbijana sodba pojmu normalne vrednosti, kot je opredeljen v členu 2(7)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 (2) o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti, kakor je bila spremenjena, ne daje pravilnega pravnega učinka. Zato je v izpodbijani sodbi napačno odločeno, da primerna normalna vrednost, določena v skladu s to določbo, nujno ustreza trenutku, ko zadevni proizvodi zapustijo proizvodnjo na Kitajskem, čeprav je bilo v izpodbijani sodbi sami ugotovljeno, da prodajni stroški tako za domačo prodajo kot za izvoz niso nastali podjetju na Kitajskem, ampak povezanim podjetjem v državi s tržnim gospodarstvom – v Hongkongu. Izpodbijana sodba zaradi te napačne ugotovitve krši člen 2(10) Uredbe Sveta (ES) št. 384/96, kakor je bila spremenjena, s tem da potrjuje prilagoditev izvozne cene, ki sta jo sprejeli instituciji in je sestavljena iz odbitka prodajnih stroškov ter dobičkov povezanih podjetij v Hongkongu.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1136/2006 z dne 24. julija 2006 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz vzvodnih mehanizmov s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 205, str. 1).

      (2)  UL L 56, str. 1.


title: Zadeva T-230/07: Tožba, vložena dne 2. julija 2007 – Laboratorios Del Dr. Esteve proti UUNT – Ester C (ESTER-E)

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/43

         Tožba, vložena dne 2. julija 2007 – Laboratorios Del Dr. Esteve proti UUNT – Ester C (ESTER-E)
   (Zadeva T-230/07)
   (2007/C 199/82)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Laboratorios Del Dr. Esteve, SA (Barcelona, Španija) (zastopnik: K. Manhaeve, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Ester C Company (Prescott, Združene države Amerike)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe z dne 17. aprila 2007 v zadevi R 737/2006-2;

               —

               naj se toženi stranki in – če je to primerno – Ester C Company naloži plačilo vseh stroškov (solidarno).

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: The Ester C Company

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka Skupnosti „ESTER-E“ za proizvode in storitve iz razredov 3 in 5 – prijava št. 3 163 946.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Laboratorios Del Dr. Esteve SA

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Figurativna znamka Skupnosti „ESTEVE“ za proizvode iz razredov 1, 5 in 42 ter nacionalna figurativna znamka „ESTEVE“ in „ESTEVE-LABORATORIO DEL DR. ESTEVE S.A.“ za proizvode iz razreda 5.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugoditev ugovoru v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev ugovora

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94.


title: Zadeva C-195/11 P: Sklep predsednika Sodišča z dne 11. julija 2012 – Evropska komisija proti Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd, Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd in Svetu Evropske unije

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/27

         Sklep predsednika Sodišča z dne 11. julija 2012 – Evropska komisija proti Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd, Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd in Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-195/11 P) (1)

   2012/C 366/51
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 179, 18.6.2011.


title: Zadeva T-510/13: Tožba, vložena 23. septembra 2013 – Italija proti Komisiji

text:
               16.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 336/28

         Tožba, vložena 23. septembra 2013 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-510/13)
   2013/C 336/60
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnika: P. Gentili, avvocato dello Stato, G. Palmieri, zastopnica)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               javne natečaje EPSO/AD/260/13, 261/13, 262/13, 263/13, 264/13, 265/13, 266/13 za sestavo rezervnih seznamov za zaposlovanje prevajalcev iz danskega, angleškega, francoskega, italijanskega, malteškega, nizozemskega in slovenskega jezika, ki so bili objavljeni v Uradnem listu Evropske unije z dne 11. julija 2013 št. C 199 A, razglasi za nične;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in trditve so enaki kot v zadevi Italija proti Komisiji, T-275/13.


title: Zadeva F-52/12: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 7. novembra 2013 – Cortivo proti Parlamentu (Javni uslužbenci — Uradniki — Pokojnine — Korekcijski koeficient — Država članica prebivališča — Pojem — Glavno prebivališče — Prebivališče, razdeljeno med dve državi članici — Dokazila — Legitimno pričakovanje)

text:
               8.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/32

      Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 7. novembra 2013 – Cortivo proti Parlamentu
      (Zadeva F-52/12) (1)

      (Javni uslužbenci - Uradniki - Pokojnine - Korekcijski koeficient - Država članica prebivališča - Pojem - Glavno prebivališče - Prebivališče, razdeljeno med dve državi članici - Dokazila - Legitimno pričakovanje)
      (2014/C 71/62)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Maria Luisa Cortivo (Sagone, Francija) (zastopnik: A. Salerno, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: M. Ecker in S. Alves, zastopnici)

         Predmet

      Predlog za razglasitev ničnosti, prvič, odločbe, s katero je bilo ugotovljeno, da je glavno prebivališče tožeče stranke v Luksemburgu, in drugič, odločbe, ki vsebuje obvestilo o spremembi pravice tožeče stranke do pokojnine in v kateri je bilo odločeno, da se zanjo od 1. januarja 2010 korekcijski koeficient za Francijo ne uporablja več.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  M. L. Cortivo nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Evropski parlament.

         (1)  UL C 200, 7.7.2012, str. 22.


title: Zadeva T-61/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. oktobra 2015 – Monster Energy/UUNT – Balaguer (icexpresso + energy coffee) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti icexpresso + energy coffee — Prejšnje besedne znamke Skupnosti X-PRESSO MONSTER, HAMMER M X-PRESSO MONSTER ESPRESSO + ENERGY in MIDNIGHT M X-PRESSO MONSTER ESPRESSO + ENERGY — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/42

         Sodba Splošnega sodišča z dne 6. oktobra 2015 – Monster Energy/UUNT – Balaguer (icexpresso + energy coffee)
   (Zadeva T-61/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti icexpresso + energy coffee - Prejšnje besedne znamke Skupnosti X-PRESSO MONSTER, HAMMER M X-PRESSO MONSTER ESPRESSO + ENERGY in MIDNIGHT M X-PRESSO MONSTER ESPRESSO + ENERGY - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 398/52)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Monster Energy Company (Corona, Kalifornija, Združene države) (zastopnik: P. Brownlow, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: M. Rajh, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Luis Yus Balaguer (Movera, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbe drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 15. novembra 2013 (zadeva R 821/2013-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Monster Energy Company in Luisom Yus Balaguerjem.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Monster Energy Company nosi svoje stroške in stroške Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

      (1)  UL C 129, 28.4.2014.


               15.2.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 33/6

         Zahteva za svetovalno mnenje Sodišča EFTA, predložena s strani Borgarting Lagmannsrett z odločbo navedenega sodišča z dne 9. oktobra 2006 v zadevi KLM Royal Dutch Airlines proti Staten v/Finansdepartementet

   (Zadeva E-4/06)
   (2007/C 33/04)
   Na Sodišče EFTA je bila z odločbo z dne 9. oktobra 2006 s strani Borgarting Lagmannsrett (Pritožbeno sodišče v Borgartingu), ki je v tajništvo sodišča prispela 16. oktobra 2006, vložena zahteva za svetovalno mnenje v zadevi KLM Royal Dutch Airlines proti Staten v/Finansdepartementet (Norveška, ki jo zastopa Ministrstvo za finance) glede naslednjega vprašanja:

               1.

               Kakšna je pravna podlaga in kakšni so pogoji za zahtevek za povračilo dajatev, ki jih je država članica pobrala v nasprotju z določbami Sporazuma EGP?


title: Zadeva C-463/11: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 18. aprila 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Nemčija) – L proti M (Direktiva 2001/42/ES — Presoja vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje — Člen 3(4) in (5) — Določitev vrst načrtov, ki bodo verjetno znatno vplivali na okolje — Zazidalni načrti „notranjega razvoja“ , ki so na podlagi nacionalne zakonodaje oproščeni okoljske presoje — Napačna presoja vsebinskega pogoja „notranjega razvoja“ — Neobstoj vpliva na veljavnost zazidalnega načrta — Ogrožanje polnega učinka direktive)

text:
               8.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 164/4

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 18. aprila 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Nemčija) – L proti M
   (Zadeva C-463/11) (1)

   (Direktiva 2001/42/ES - Presoja vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje - Člen 3(4) in (5) - Določitev vrst načrtov, ki bodo verjetno znatno vplivali na okolje - Zazidalni načrti „notranjega razvoja“, ki so na podlagi nacionalne zakonodaje oproščeni okoljske presoje - Napačna presoja vsebinskega pogoja „notranjega razvoja“ - Neobstoj vpliva na veljavnost zazidalnega načrta - Ogrožanje polnega učinka direktive)
   2013/C 164/06
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Stranki v postopku v glavni stvari

   Tožeča stranka: L
   Tožena stranka: M

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Razlaga člena 3(4) in (5) Direktive 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 6, str. 157) – Področje uporabe – Nacionalna ureditev, ki za sprejetje urbanističnih načrtov za majhna območja na lokalni ravni, ki izpolnjujejo določena vsebinska in količinska merila, določa hitri postopek brez okoljske presoje – Napačna ocena vsebinskih meril.

      Izrek

   Člen 3(5) Direktive 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje v povezavi z njenim členom 3(4) je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je v postopku v glavni stvari in v skladu s katero kršitev vsebinskega pogoja, ki je z določbo o prenosu navedene direktive določen glede oprostitve okoljske presoje na podlagi te direktive za sprejetje zazidalnega načrta posebne vrste, ne vpliva na veljavnost tega načrta.

      (1)  UL C 355, 3.12.2011.


title: Zadeva C-141/10: Tožba, vložena 16. marca 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski

text:
               19.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/19

      Tožba, vložena 16. marca 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski
      (Zadeva C-141/10)
      (2010/C 161/28)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: V. Kreuschitz in M. van Beek, zastopnika)

         Tožena stranka: Kraljevina Nizozemska

         Predloga tožeče stranke

                  —

                  Ugotoviti, da Kraljevina Nizozemska, ker ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za odpravo ureditve, ki določa, da se nekatere socialnovarstvene dajatve ne izplačujejo državljanom drugih držav Evropske unije, ki so zaposleni na vrtalnih ploščadih na Nizozemskem, ni izpolnila obveznosti iz členov 13(2)(a) in 3(1) Uredbe (EGS) št. 1408/71 (1) ter členov od 45 do 48 PDEU.

                  —

                  Kraljevini Nizozemski naložiti plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

                  1.

                  Nedavno je Evropski parlament Komisijo večkrat prosil za pojasnila o portugalskih državljanih, ki delajo na vrtalni ploščadi na nizozemski kontinentalni polici in bivajo na Portugalskem, vendar zanje ne veljajo isti delovni pogoji in socialno varstvo kot za delavce, ki bivajo na Nizozemskem.

                  2.

                  Zato je Komisija na podlagi postopka iz člena 226 ES (postal člen 258 PDEU) Nizozemski poslala pisni opomin in obrazloženo mnenje. V njima je Komisija navedla, da se mora po njenem mnenju nizozemska socialnovarstvena zakonodaja uporabljati tudi za državljane drugih držav članic Evropske unije, ki delajo na vrtanih ploščadih na Nizozemskem, in da to, da nizozemski organi tem osebam zavračajo priznavanje njihovih socialnovarstvenih dajatev, krši naslov II Uredbe (EGS) št. 1408/71, zlasti člena 13(2)(a) in 3(1), ter člene od 39 do 42 Pogodbe ES (postali členi od 45 do 48 PDEU).

                  3.

                  Doslej Nizozemska še ni sprejela vseh ukrepov za odpravo nacionalne ureditve, ki določa, da se nekatere socialnovarstvene dajatve ne izplačujejo državljanom drugih držav Evropske unije, ki so zaposleni na vrtalnih ploščadih na Nizozemskem.

                  4.

                  Na podlagi navedenega je morala Komisija ugotoviti, da Nizozemska, ker zavrača izplačevanje nekaterih socialnovarstvenih dajatev državljanom drugih držav Evropske unije, ki so zaposleni na vrtalnih ploščadih na Nizozemskem, ni izpolnila obveznosti iz členov 13(2)(a) in 3(1) Uredbe (EGS) št. 1408/71 ter členov od 45 do 48 PDEU.

         (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL L 149, str. 2).


title: Zadeva T-266/11: Tožba, vložena 19. maja 2011 – El Gazaerly proti Svetu

text:
               23.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 219/20

         Tožba, vložena 19. maja 2011 – El Gazaerly proti Svetu
   (Zadeva T-266/11)
   2011/C 219/31
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Naglaa Abdallah El Gazaerly (London, Združeno kraljestvo) (zastopniki: D. Pannick, QC (Queen's Counsel), R. Lööf, Barrister, in M. O'Kane, Solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               v delu, ki se nanaša na tožečo stranko, za ničnega razglasi Sklep Sveta 2011/172/SZVP z dne 21. marca 2011 o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom zaradi razmer v Egiptu (UL L 76, str. 63);

               —

               v delu, ki se nanaša na tožečo stranko, za nično razglasi Uredbo Sveta (EU) št. 270/2011 z dne 21. marca 2011 o omejevalnih ukrepih zoper nekatere osebe in subjekte glede na razmere v Egiptu (UL L 76, str. 4), s katero je bil izveden Sklep Sveta 2011/172/SZVP;

               —

               toženi stranki naloži plačilo odškodnine v višini 10 000 EUR in

               —

               toženi stranki naložilo plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: člen 29 PEU je nepravilna/nezadostna pravna podlaga za sprejetje Sklepa Sveta 2011/172/SZVP, saj:

                           —

                           zgoraj navedeni sklep ne zasleduje cilja zunanje politike;

                           —

                           sprejetje takega sklepa (in Uredbe Sveta (EU) št. 270/2011) pomeni zlorabo pooblastil; in

                           —

                           je bila vključitev tožeče stranke v prilogo k Sklepu Sveta 2011/172/SZVP (in pripadajoči uredbi) nerazumna.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: vključitev tožeče stranke na področje uporabe Sklepa Sveta 2011/172/SZVP in Uredbe Sveta (EU) št. 270/2011 krši pravico tožeče stranke do učinkovitega sodnega varstva.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: vključitev tožeče stranke na področje uporabe Sklepa Sveta 2011/172/SZVP in Uredbe Sveta (EU) št. 270/2011 krši načelo sorazmernosti.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: tožeči stranki je zaradi sprejetja Sklepa Sveta 2011/172/SZVP in Uredbe Sveta (EU) št. 270/2011 nastala škoda, ki jo mora Unija povrniti.


title: Zadeva C-47/05: Sklep predsednika Sodišča z dne 18. januarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/26

         Sklep predsednika Sodišča z dne 18. januarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-47/05) (1)

   (2007/C 82/50)

      Jezik postopka: španščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 82, 2.4.2005.


title: Zadeva T-458/08: Tožba, vložena 9. oktobra 2008 – Wilfer proti UUNT (Glava kitare)

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/35

         Tožba, vložena 9. oktobra 2008 – Wilfer proti UUNT (Glava kitare)
   (Zadeva T-458/08)
   (2009/C 6/71)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Hans-Peter Wilfer (Markneukirchen, Nemčija) (zastopnik: A. Kockläuner, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe tožene stranke z dne 25. julija 2008 v zadevi R 78/2007-4 naj se popolnoma razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki upodablja glavo kitare v srebrni, sivi in rjavi barvi za proizvode iz razredov 9 in 15 (št. 2 639 821)

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe
   Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev določb člena 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (1);

               —

               kršitev načela ugotavljanja dejstev po uradni dolžnosti, vključno z nespoštovanjem pravil o dokaznem bremenu iz člena 74(1) Uredbe št. 40/94;

               —

               kršitev obveznosti obrazložitve v smislu člena 73(1) Uredbe št. 40/94;

               —

               kršitev načela enakega obravnavanja.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva T-263/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 6. februarja 2013 – Bopp proti UUNT (upodobitev zelenega osmerokotnega okvirja) (Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki predstavlja zelen osmerokotni okvir — Absolutni razlog za zavrnitev — Razlikovalni učinek — Opisnost — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Dokazni predlog, prvič predložen v repliki — Člen 48(1) Poslovnika Splošnega sodišča — Pošiljanje dokumenta UUNT po telefaksu — Pravila, ki se uporabijo)

text:
               16.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 6. februarja 2013 – Bopp proti UUNT (upodobitev zelenega osmerokotnega okvirja)
   (Zadeva T-263/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki predstavlja zelen osmerokotni okvir - Absolutni razlog za zavrnitev - Razlikovalni učinek - Opisnost - Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Dokazni predlog, prvič predložen v repliki - Člen 48(1) Poslovnika Splošnega sodišča - Pošiljanje dokumenta UUNT po telefaksu - Pravila, ki se uporabijo)
   2013/C 79/26
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Carsten Bopp (Glashütten, Nemčija) (zastopnik: C. Russ, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopniki: sprva K. Klüpfel in D. Walicka, nato K. Klüpfel in A. Pohlmann, agenti)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 11. marca 2011 (zadeva R 605/2010-4), ki se nanaša na zahtevo za registracijo figurativnega znaka, ki predstavlja zelen osmerokotni okvir, kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 11. marca 2011 (zadeva R 605/2010-4) se razveljavi.

               2.

               UUNT se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 238, 13.8.2011.


title: Zadeva T-67/17: Tožba, vložena 1. februarja 2017 – Italytrade/EUIPO – Tpresso (tèespresso)

text:
               3.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/57

         Tožba, vložena 1. februarja 2017 – Italytrade/EUIPO – Tpresso (tèespresso)
   (Zadeva T-67/17)
   (2017/C 104/79)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Italytrade Srl (Bari, Italija) (zastopnik: N. Clemente, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Tpresso SA (Zürich, Švica)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „tèespresso“ – zahteva za registracijo št. 13 543 517

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 29. novembra 2016 v zadevi R 959/2016-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo spremeni, kot je določeno v členu 65(3) Uredbe št. 207/2009 in v veljavnih predpisih;

               —

               EUIPO in morebitnim intervenientkam naloži plačilo stroškov, ki so v tem postopku nastali za družbo Italytrade srl, v skladu s členom 134 Poslovnika Splošnega sodišča;

               —

               odločbo spremeni v skladu s členom 134(1) Poslovnika Splošnega sodišča, tudi v delu, ki se nanaša na stroške, ter EUIPO in neuspelim intervenientkam naloži plačilo stroškov, ki so nastali v postopku pred odborom za pritožbe in oddelkom za ugovore.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 8(5) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-261/13 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 9. decembra 2014 – Peter Schönberger/Evropski parlament (Pritožba — Peticija, naslovljena na Evropski parlament — Odločitev o arhiviranju peticije — Ničnostna tožba — Pojem „izpodbojni akt“ )

text:
               9.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/8

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 9. decembra 2014 – Peter Schönberger/Evropski parlament
   (Zadeva C-261/13 P) (1)

   ((Pritožba - Peticija, naslovljena na Evropski parlament - Odločitev o arhiviranju peticije - Ničnostna tožba - Pojem „izpodbojni akt“))
   (2015/C 046/10)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnik: Peter Schönberger (zastopnik: O. Mader, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropski parlament (zastopnika: U. Rösslein in E. Waldherr, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Petru Schönbergerju se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 207, 20.7.2013.


title: Zadeva T-469/15: Tožba, vložena 11. avgusta 2015 – Bena Properties/Svet

text:
               12.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 337/36

         Tožba, vložena 11. avgusta 2015 – Bena Properties/Svet
   (Zadeva T-469/15)
   (2015/C 337/39)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Bena Properties Co. SA (Damask, Sirija) (zastopnik: E. Ruchat, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da je tožba tožeče stranke dopustna in utemeljena;

               —

               posledično Sklep (SVZP) 2015/837 z dne 28. maja 2015 in poznejše akte za njegovo izvajanje razglasi za nične v delu, v katerem se nanašajo na tožečo stranko;

               —

               Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge, ki so v bistvu enaki ali podobni tožbenim razlogom iz zadeve Makhlouf/Svet (T-432/11) (1).

      (1)  UL C 290, str. 13.


title: Zadeva C-158/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 6. aprila 2010 – Johan van Leendert Holding BV, druga stranka: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

text:
               19.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/24

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 6. aprila 2010 – Johan van Leendert Holding BV, druga stranka: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid
      (Zadeva C-158/10)
      (2010/C 161/33)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Raad van State

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Johan van Leendert Holding BV

         Druga stranka: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člena 56 in 57 Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, kot je tista iz člena 2 Wet arbeid vreemdelingen v povezavi s členom 1e(1)(c) Uredbe o izvajanju Wet arbeid vreemdelingen, v skladu s katero je za napotitev delavcev v smislu člena 1(3)(b) Direktive 96/71/ES (1) potrebno delovno dovoljenje?

         (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in sveta 96/71/ES z dne 16. decembra 1996 o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev (UL 1997, L 18, str. 1).


title: Zadeva T-753/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. oktobra 2016 – Guccio Gucci/EUIPO – Guess? IP Holder (Upodobitev štirih prepletenih črk G) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija — Prijava figurativne znamke Evropske unije, ki predstavlja štiri prepletene črke G — Prejšnji figurativni znamka Evropske unije in mednarodna znamka G — Relativni razlog za zavrnitev — neobstoj podobnosti med znaki — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               21.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 428/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 11. oktobra 2016 – Guccio Gucci/EUIPO – Guess? IP Holder (Upodobitev štirih prepletenih črk G)
   (Zadeva T-753/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija - Prijava figurativne znamke Evropske unije, ki predstavlja štiri prepletene črke G - Prejšnji figurativni znamka Evropske unije in mednarodna znamka G - Relativni razlog za zavrnitev - neobstoj podobnosti med znaki - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 428/17)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Guccio Gucci SpA (Firence, Italija) (zastopniki: P. L. Roncaglia, F. Rossi in N. Parrotta, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnik: S. Bonne, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Guess? IP Holder LP (Los Angeles, Kalifornija, Združene države) (zastopnik: D. McFarland, barrister)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 14. oktobra 2015 (zadeva R 1703/2014-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Guccio Gucci in Guess? IP Holder.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Guccio Gucci SpA se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški družbe Guess? IP Holder LP pred odborom za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

      (1)  UL C 78, 29.2.2016.


title: Zadeva F-103/13: Tožba, vložena 14. oktobra 2013 – ZZ proti EMA

text:
               14.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 367/41

         Tožba, vložena 14. oktobra 2013 – ZZ proti EMA
   (Zadeva F-103/13)
   2013/C 367/75
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: S. Rodrigues, A. Blot, odvetnika)

      Tožena stranka: EMA

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila za tožečo stranko za obdobje od 15. septembra 2010 do 16. januarja 2012.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila za tožečo stranko za obdobje od 15. septembra 2010 do 15. septembra 2012, kot je bilo dokončno oblikovano 16. januarja 2013;

               —

               Če je potrebno razglasitev ničnosti odločbe namestnika izvršnega direktorja EMA z dne 2. julija 2013, s katero je bila delno zavrnjena njena pritožba z dne 6. marca 2013 zoper zgoraj navedeno odločbo;

               —

               Odreditev EMA, naj povrne stroške, ki so tožeči stranki nastali s to tožbo.


title: Zadeva C-477/11 P: Sklep Sodišča z dne 14. maja 2012 – Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd proti Evropski komisiji (Pritožba — Uredba (ES) št. 726/2004 — Zdravila za uporabo v humani medicini — Zdravilna učinkovina „eszopiclone“ — Dovoljenje za promet — Postopek — Stališče Komisije — Lastnost „nove zdravilne učinkovine“ — Pojem „izpodbojni akt“ )

text:
               6.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/6

         Sklep Sodišča z dne 14. maja 2012 – Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-477/11 P) (1)

   (Pritožba - Uredba (ES) št. 726/2004 - Zdravila za uporabo v humani medicini - Zdravilna učinkovina „eszopiclone“ - Dovoljenje za promet - Postopek - Stališče Komisije - Lastnost „nove zdravilne učinkovine“ - Pojem „izpodbojni akt“)
   2012/C 303/10
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd (zastopniki: I. Dodds-Smith, solicitor, D. Anderson QC, J. Stratford, barrister)

      Druga stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Wilderspin in M. Šimerdová, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 4. julija 2011 v zadevi Sepracor Pharmaceuticals proti Komisiji (T-275/09 P), s katerim je bila kot nedopustna zavržena tožba za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 6. maja 2009, s katero je bilo v okviru postopka za izdajo dovoljenja za promet za zdravilom „Lunivia“, ki ga proizvaja pritožnica, odločeno, da zdravilna učinkovina „eszopiclone“, ki ga vsebuje, ni nova zdravilna učinkovina v smislu člena 3(2)(a) Uredbe (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 34, str. 229) – Pojem izpodbojnega akta

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 347, 26.11.2011.


title: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 19. oktobra 2004 v zadevi 31/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Bundesgerichthofa): Pharmacia Italia SpA (Uredba (EGS) št. 1768/92 — Zdravila — Dodatni varstveni certifikat — Prehodni režim — Zaporedne odobritve zdravil za veterinarsko uporabo in zdravil za človeško uporabo)

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/17

      SODBA SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 19. oktobra 2004
   v zadevi 31/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Bundesgerichthofa): Pharmacia Italia SpA (1)

   (Uredba (EGS) št. 1768/92 - Zdravila - Dodatni varstveni certifikat - Prehodni režim - Zaporedne odobritve zdravil za veterinarsko uporabo in zdravil za človeško uporabo)
   (2004/C 300/34)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-31/03, katere predmet je predlog Bundesgerichtshofa (Nemčija), s sklepom z dne 17. decembra 2002, vložen na Sodišče dne 27. januarja 2003, naj na podlagi člena 234 ES v postopku v glavni stvari, ki jo je vložila Pharmacia Italia SpA, nekdanja Pharmacia & Upjohn SpA izda predhodno odločbo, je Sodišče (peti senat), v sestavi R. Silva de Lapuerta predsednica senata, C. Gulmann (poročevalec) in S. von Bahr, sodnika, generalni pravobranilec: F.G. Jacobs, sodni tajnik:R. Grass, dne 19. oktobra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:
   Dodelitvi dodatnega varstvenega certifikata v državi članici Skupnosti, na podlagi v tej državi članici odobrenega zdravila za človeško uporabo, nasprotuje odobritev, da se da ta izdelek na trg v drugi državi članici, kot zdravilo za veterinarsko uporabo, pridobljena pred datumom določenim v členu 19(1) Uredbe 1768/92 Sveta z dne 18. junija 1992 o uvedbi dodatnega varstvenega certifikata za zdravila.

      (1)  UL C 101, 26.4.2003.


title: Zadeva C-281/10 P: Pritožba, ki jo je 4. junija 2010 vložila PepsiCo, Inc. zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 18. marca 2010 v zadevi T-9/07: Grupo Promer Mon Graphic SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), PepsiCo, Inc.

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/23

         Pritožba, ki jo je 4. junija 2010 vložila PepsiCo, Inc. zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 18. marca 2010 v zadevi T-9/07: Grupo Promer Mon Graphic SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), PepsiCo, Inc.
   (Zadeva C-281/10 P)
   ()
   2010/C 234/38
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: PepsiCo, Inc. (zastopniki: E. Armijo Chávarri, A. Castán Pérez-Gómez, V. von Bomhard, odvetniki)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Grupo Promer Mon Graphic SA

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 18. marca 2010 (T-9/07),

               —

               dokončno odloči o sporu tako, da zavrne predloge s prve stopnje oziroma, podredno, vrne zadevo Splošnemu sodišču v ponovno odločanje in

               —

               tožeči stranki na prvi stopnji naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica trdi, da je treba izpodbijano sodbo razveljaviti z obrazložitvijo, da je Splošno sodišče kršilo člen 21(1)(d) Uredbe (ES) št. 6/2002 (1), ker:

               (a)

               ni upoštevalo tega, da je bil oblikovalec pri zasnovi izpodbijanega modela, omejen;

               (b)

               je napačno razlagalo pojem „seznanjenega uporabnika“ in njegovo stopnjo pozornosti;

               (c)

               je uporabilo napačna merila pri presoji „drugačnega celotnega vtisa“;

               (d)

               je opravilo primerjavo med modeli v spisu, ki temeljijo na dejanskih proizvodih, in ne med modeli, kot so bili registrirani;

               (e)

               je primerjava temeljila na izkrivljenih dejstvih.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 6/2002 z dne 12. decembra 2001 o modelih Skupnosti
   UL L 3, str. 1.


title: Zadeva T-128/14: Tožba, vložena 21. februarja 2014 – Daimler proti Komisiji

text:
               19.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/25

         Tožba, vložena 21. februarja 2014 – Daimler proti Komisiji
   (Zadeva T-128/14)
   2014/C 151/33
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Daimler AG (Stuttgart, Nemčija) (zastopniki: C. Arhold, B. Schirmer in N. Wimmer, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka predlaga, naj se

               —

               sklep tožene stranke z dne 13. decembra 2013 – SG.B.5/MF/rc – sg.dsg1.b.5(2013) 3963453 – GESTDEM 2013/4643, razglasi za ničen;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka izpodbija sklep Komisije o potrdilni prošnji tožeče stranke do dostopa do dokumentov, ki se nanašajo na postopek v skladu s členom 29 Direktive 2007/46/ES (1), v povezavi z nasprotevanjem Francoske republike, da se registrirajo vozila tožeče stranke.
   V podporo svoje tožbe tožeča stranka navaja naslednje:

               1.

               Kršitev pravice do dostopa do spisa

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da je Komisija napačno zavrnila zahtevo do dostopa do spisa po členu 41(2)(b) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Trdi, da je neposredno in posamično zadevna v postopku na podlagi člena 29 Direktive 2007/46. Zaradi tega ima pravico do dostopa do spisov, ki se nanašajo nanjo, kot potrebni pogoj za učinkovito izvajanje njene temeljne pravice do zaslišanja.

               2.

               Kršitev pravic tožeče stranke, ki izhajajo iz Aarhuške konvencije (2)

                           —

                           Tožeča stranka očita kršitev Aarhuške konvencije, v povezavi z Uredbo (ES) št. 1367/2006 (3). Pri dokumentih, do katerih dostop zahteva tožeča stranka, gre za informacije o okolju. Za zavrnitev zaradi varstva preiskave, ki je v teku, skoraj ni pravnih in dejanskih razlogov, zlasti pa naj bi bila zavrnitev v nasprotju z Aarhuško konvencijo.

               3.

               Kršitev pravice do dostopa do dokumentov po členu 42 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, členu 15(3) PDEU in po Uredbi (ES) št. 1049/2001 (4)

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da je bil izpodbijani sklep v nasprotju s členom 2(1) Uredbe št. 1049/2001 in členoma 15(3) in 42 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ker ima pravico do dostopa do dokumentov, razlogi za zavrnitev dostopa pa ne obstajajo.

                           —

                           Tožeča stranka pri tem navaja, da se je Komisija v nasprotju z dolžnostjo do posamezne konkretne preiskave odpovedala zahtevanim dokumentom in svojo odločitev napačno utemeljila s splošno izjemo. Poleg tega naj bi prevladal javni interes za razkritje dokumentov. Komisija naj ga ne bi upoštevala, kar ni v skladu z dolžnostjo. Komisija naj bi v skladu s členom 4 Uredbe št. 1049/2001 opustila zahtevane preudarke in se na splošno sklicevala na varstvo namena preiskav.

               4.

               Kršitev člena 296(2) PDEU in člena 41(2)(c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da Komisija ni utemeljila svojega sklepa na način, ki bi ustrezal zahtevam iz člena 296(2) PDEU ter člena 41(2)(c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

      (1)  Direktiva 2007/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o vzpostavitvi okvira za odobritev motornih in priklopnih vozil ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila (Okvirna direktiva), (UL L 263, str. 1).

      (2)  Konvencija o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, v imenu Evropske skupnosti, podpisana 25. junija 1998 v Aarhusu (Aarhuška konvencija).

      (3)  Uredba (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti (UL L 264, str. 13).

      (4)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43).


title: Zadeva C-234/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Landesgericht Innsbruck (Avstrija) z dne 26. maja 2004 v zadevi Rosmarie Kapferer proti Schlank & Schick GmbH

text:
               9.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/1

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Landesgericht Innsbruck (Avstrija) z dne 26. maja 2004 v zadevi Rosmarie Kapferer proti Schlank & Schick GmbH
   (Zadeva C-234/04)
   (2004/C 251/01)
   Landesgericht Innsbruck je s sklepom z dne 26. maja 2004 v zadevi Rosmarie Kapferer proti Schlank & Schick GmbH, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 3. junija 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Landesgericht Innsbruck predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               A)

               O odločitvi prvostopenjskega sodišča o pristojnosti:

                           1.

                           Ali se v členu 10 ES utemeljeno načelo sodelovanja lahko razlaga v tem smislu, da je tudi neko nacionalno sodišče na podlagi predpostavk zapisanih v sodbi Sodišča v pravni zadevi Kühne & Heitz dolžno preveriti pravnomočno sodno odločitev in jo razveljaviti, če ugotovi, da je bilo z njo kršeno pravo Skupnosti? Ali v primerjavi z upravnimi odločitvami obstajajo za preveritev in umik sodnih odločitev vsekakor še druge predpostavke?

                           2.

                           V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje:
                           Ali je v členu 534 ZPO (avstrijski zakon o pravdnem postopku) določeni rok za umik sodne odločitve, ki je v nasprotju s pravom Skupnosti, združljiv z načelom polne učinkovitosti prava Skupnosti?

                           3.

                           Prav tako v primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje:
                           Ali predstavlja mednarodna (oz. krajevna) nepristojnost, ki ni bila popravljena po členu 24 Uredbe Sveta št. 44/2001 (1) z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (v nadaljevanju: uredba), kršitev prava Skupnosti, ki po omenjenih načelih lahko ovrže pravnomočnost sodne odločitve?
                           V primeru pritrdilnega odgovora na tretje vprašanje:

                           4.

                           Ali mora pritožbeno sodišče preizkusiti vprašanje mednarodne oz. krajevne pristojnosti po uredbi, če je odločitev o pristojnosti prvostopenjskega sodišča sicer že pravnomočna, odločba o glavni stvari pa še ne? Ali je v primeru pritrdilnega odgovora ta preizkus treba izvesti po uradni dolžnosti ali le na zahtevo ene od strank v postopku?

               B)

               O določitvi sodne pristojnosti za potrošniške pogodbe po členu 15(1)(c) uredbe:

                           1.

                           Ali pomeni neka zavajajoča obljuba nagrade, ki je pobuda za sklenitev pogodbe, torej ki pripravi podlago za sklenitev pogodbe, dovolj tesno povezavo z nameravano sklenitvijo potrošniške pogodbe, da se za iz tega izhajajoče zahtevke lahko uporabi pravilo določitve sodne pristojnosti za potrošniške pogodbe v smislu člena 15(1)(c) uredbe?
                           Za primer, da je odgovor na prvo vprašanje odklonilen:

                           2.

                           Ali se pravilo določitve sodne pristojnosti za potrošniške pogodbe lahko uporabi za zahtevke iz nekega predpogodbenega dolžniškega razmerja in ali predstavlja neka zavajajoča obljuba nagrade, ki pomaga pripraviti podlago za sklenitev pogodbe, dovolj tesno povezavo z iz tega izhajajočim predpogodbenim dolžniškim razmerjem, da se tudi v tem primeru lahko uporabi pravilo določitve sodne pristojnosti za potrošniške pogodbe?

                           3.

                           Ali se pravilo določitve sodne pristojnosti za potrošniške pogodbe lahko uporabi le tedaj, ko so od podjetnika objavljeni pogoji za sodelovanje v nagradni igri izpolnjeni, tudi če ti pogoji za materialni zahtevek po členu 5j KSchG (avstrijski zakon o varstvu potrošnikov) sploh niso pomembni?
                           Za primer, da sta odgovora na prvo in drugo vprašanje odklonilna:

                           4.

                           Ali se pravilo določitve sodne pristojnosti za potrošniške pogodbe lahko uporabi za poseben zakonsko normiran pogodbeni izpolnitveni zahtevek sui generis oziroma za fingirani kvazi pogodbeni izpolnitveni zahtevek sui generis, ki nastane zaradi podjetnikove obljube nagrade in zahteve potrošnika po tej nagradi?

      (1)  UL L 12, 2001, str.1.


title: Zadeva T-483/13: Tožba, vložena 10. septembra 2013 – Oikonomopoulos proti Komisiji

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/59

         Tožba, vložena 10. septembra 2013 – Oikonomopoulos proti Komisiji
   (Zadeva T-483/13)
   2013/C 344/108
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Athanassios Oikonomopoulos (Atene, Grčija) (zastopnika: N. Korogiannakis in I. Zarzoura, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               prisodi odškodnino;

               —

               niz dejanj in ukrepov OLAF razglasi za nične in za nedopustne dokaze.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: zloraba pooblastil OLAF, ker ta ni imel pooblastila za izvedbo preiskave v zvezi s pogodbenimi razmerji med Komisijo in tretjimi in je v zadevni preiskavi ravnal ultra vires, saj je kršil več členov upoštevnega pravnega okvira, kot sta Uredba Sveta št. 2185/96 (1) in Uredba št. 1073/1999. (2)

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev Uredbe št. 45/2001 (3) o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov, člena 8 Uredbe št. 1073/1999, obveznosti zaupnosti, pravice do zasebnega življenja in načela dobrega upravljanja, ker so OLAF in različni generalni direktorati Komisije ravnali nezakonito, ko so obdelovali osebne podatke tožeče stranke in jih posredovali znotraj Komisije in tretjim osebam.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe, ker ima tožeča stranka zelo malo informacij o dejstvih, ki se v okviru zadevne preiskave nanašajo nanjo, zaradi česar ji ni bilo omogočeno, da bi se branila zoper morebitne očitke.

      (1)  Uredba Sveta (Euratom, ES) št. 2185/96 z dne 11. novembra 1996 o pregledih in inšpekcijah na kraju samem, ki jih opravlja Komisija za zaščito finančnih interesov Evropskih skupnosti pred goljufijami in drugimi nepravilnostmi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 303).

      (2)  Uredba (ES) št. 1073/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. maja 1999 o preiskavah, ki jih izvaja Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 91).

      (3)  Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 26, str. 102).


title: Zadeva C-277/06: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 9. oktobra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Hamburg – Nemčija) – Interboves GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Direktiva 91/628/EGS – Izvozna nadomestila – Zaščita živali med prevozom – Prevoz goveda po morju med geografskima točkama v Skupnosti – Vozilo, ki se na ladjo natovori brez iztovarjanja živali – Dvanajsturni počitek – Obveznost)

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/2

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 9. oktobra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Hamburg – Nemčija) – Interboves GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Zadeva C-277/06) (1)

   (Direktiva 91/628/EGS - Izvozna nadomestila - Zaščita živali med prevozom - Prevoz goveda po morju med geografskima točkama v Skupnosti - Vozilo, ki se na ladjo natovori brez iztovarjanja živali - Dvanajsturni počitek - Obveznost)
   (2009/C 69/02)
   Jezik postopka: nemščina.
   Predložitveno sodišče
   Finanzgericht Hamburg
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Interboves GmbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Finanzgericht Hamburg – Razlaga Poglavja VII, št. 48, točka 7(a) in (b) priloge k Direktive Sveta 91/628/EGS z dne 19. novembra 1991 o zaščiti živali med prevozom in o spremembi direktiv 90/425/EGS in 91/496/EGS (UL L 340, str. 17) – Potreba po določitvi dvanajsturnega počitka po prevozu goveda po morju med dvema točkama v Skupnosti z vozilom, ki se na plovila natovorijo brez iztovarjanja živali.
   Izrek

               —

               Točko 48(7)(a) priloge k Direktivi Sveta 91/628/EGS z dne 19. novembra 1991 o zaščiti živali med prevozom in o spremembi direktiv 90/425/EGS in 91/496/EGS, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 95/29/ES z dne 29. junija 1995, je treba razlagati tako, da vsebuje splošne določbe, ki veljajo za prevoz po morju, vključno s prevozom z ladjo ro-ro na redni in direktni liniji med dvema geografskima točkama v Skupnosti z vozili, ki se na plovila natovorijo brez iztovarjanja živali, razen določb, ki za to vrsto plovil veljajo glede časa počitka, ki ga je treba omogočiti živalim po njihovem izkrcanju, in ki so določene v točki 48(7)(b) navedene priloge.

               —

               V skladu z zadnjenavedeno določbo je zveza med časom prevoza po cesti pred časom prevoza z ladjo ro-ro na redni in direktni liniji med dvema geografskima točkama v Skupnosti z vozili, ki se na plovila natovorijo brez iztovarjanja živali, in časom prevoza po cesti po njem odvisna od tega, ali je bil presežen 28-urni najdaljši čas prevoza z ladjo ro-ro iz točke 48(4)(d) priloge k Direktivi 91/628.

               —

               Če čas prevoza z ladjo ro-ro na redni in direktni liniji med dvema geografskima točkama v Skupnosti z vozili, ki se na plovila natovorijo brez iztovarjanja živali, ne presega 28 urnega najdaljšega časa, je mogoče prevoz po cesti začeti takoj po izkrcanju v namembnem pristanišču. Za izračun tega časa je treba upoštevati čas prevoza po cesti pred prevozom z ladjo ro-ro, razen če je bil ta čas prevoza po cesti pred prevozom po morju nevtraliziran s 24-urnim počitkom na podlagi točke 48(5) priloge k Direktivi 91/628. Predložitveno sodišče mora v postopku v glavni stvari preveriti, ali je zadevno potovanje potekalo v skladu z zgoraj navedenimi pogoji.

      (1)  UL C 212, 2.9.2006.


title: Zadeva T-259/07: Tožba, vložena 17. julija 2007 – Algusa Algodonera Utrerana proti Svetu in Komisiji

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/51

         Tožba, vložena 17. julija 2007 – Algusa Algodonera Utrerana proti Svetu in Komisiji
   (Zadeva T-259/07)
   (2007/C 211/97)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Algusa Algodonera Utrerana, S.A. (Sevilja, Španija) (zastopnik: L. Ortiz Blanco, odvetnik)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije in Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               O tem odškodninskem zahtevku naj se odloči na podlagi člena 288 ES in naj se ugotovi, da je tožeča stranka upravičena do denarne odškodnine v znesku sedemsto enaindvajset tisoč tristo petinpetdeset eurov (721 355 EUR), za katero solidarno odgovarjata Svet in Komisija, in

               —

               toženima institucijama naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so tisti, ki so že bili navedeni v zadevi Las Palmeras proti Svetu in Komisiji, T-217/07.


title: Zadeva C-513/04: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. novembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank van eerste aanleg te Gent — Belgija) — Mark Kerckhaert, Bernadette Morres proti Belgische Staat (Davek na dohodek — Dividende — Davčna obremenitev dividend na podlagi delnic družb s sedežem v drugi državi članici — Nevračunanje davka na dohodek, odtegnjenega pri viru v drugi državi članici, v državi rezidentstva)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/6

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. novembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank van eerste aanleg te Gent — Belgija) — Mark Kerckhaert, Bernadette Morres proti Belgische Staat
   (Zadeva C-513/04) (1)

   (Davek na dohodek - Dividende - Davčna obremenitev dividend na podlagi delnic družb s sedežem v drugi državi članici - Nevračunanje davka na dohodek, odtegnjenega pri viru v drugi državi članici, v državi rezidentstva)
   (2006/C 326/12)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Rechtbank van eerste aanleg te Gent
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Mark Kerckhaert, Bernadette Morres

      Tožena stranka: Belgische Staat
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Rechtbank van eerste Aanleg te Gent — Razlaga člena 56(1) ES — Omejitev, ki izhaja iz nacionalne določbe s področja davka na dohodek — Domače in tuje dividende — Enotna davčna stopnja- Višja davčna obremenitev dividend za delnice pravnih oseb s sedežem v drugi državi članici — Davek odtegnjen pri viru — Neupoštevanje — Prosti pretok kapitala — Diskriminacija
   Izrek
   Člen 73b(1) Pogodbe ES (postal člen 56(1) ES) ne nasprotuje zakonodaji države članice, kot je belgijska davčna zakonodaja, ki v okviru davka na dohodek obdavči dividende na podlagi delnic družb s sedežem na ozemlju navedene države in dividende na podlagi delnic družb s sedežem v drugi državi članici po enaki in enotni davčni stopnji, ne da bi pri tem predvidela možnost vračunanja pri viru odtegnjenega davka v tej drugi državi članici.

      (1)  UL C 57, 5.3.2005.


title: Zadeva T-282/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 9. julija 2007 – Sun Chemical Group in drugi proti Komisiji ( Konkurenca – Koncentracije – Evropski trg kolofonije, namenjene uporabi v sektorju tiskarskih črnil – Odločba o združljivosti koncentracije s skupnim trgom – Smernice o presoji horizontalnih združitev – Tržni delež in stopnje koncentracije – Neusklajeni učinki – Usklajeni učinki – Obveznost obrazložitve )

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/37

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 9. julija 2007 – Sun Chemical Group in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-282/06) (1)

   („Konkurenca - Koncentracije - Evropski trg kolofonije, namenjene uporabi v sektorju tiskarskih črnil - Odločba o združljivosti koncentracije s skupnim trgom - Smernice o presoji horizontalnih združitev - Tržni delež in stopnje koncentracije - Neusklajeni učinki - Usklajeni učinki - Obveznost obrazložitve“)
   (2007/C 199/72)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Sun Chemical Group BV (Weesp, Nizozemska); Siegwerk Druckfarben AG (Siegburg, Nemčija); in Flint Group Germany GmbH (Stuttgart, Nemčija) (zastopnika: N. Dodoo in K. H. Eichhorn, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: A. Whelan, S. Noë in V. Bottka)

      Intervenienta v podporo tožene stranke: The Apollo Group (New-York, New York, Združene države) in Hexion Specialty Chemicals, Inc. (Columbus, Ohio, Združene države) (zastopnika: I. M. Sinan, barrister, in J. Uphoff, solicitor)
   Predmet
   Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 29. maja 2004, s katero je za združljivo s skupnim trgom in Sporazumom EGP razglasila koncentracijo, s katero bi Hexion Speciality Chemicals (skupina Apollo) pridobila popoln nadzor nad oddelkom,,črnilo in vezivne smole družbe Azko Nobel (zadeva COM/M.4071 – Apollo/Akzo Nobel, IAR).
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Sun Chemical Group BV, Siegwerk Druckfarben AG in Flint Group Germany GmbH nosijo svoje stroške in stroške, ki so jih priglasili Komisija in intervenienta.

      (1)  UL C 281, 18.11.2006.


title: Zadeva C-101/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Obersten Berufungs – und Disziplinarkommission (Avstrija) 23. februarja 2010 – Gentcho Pavlov in Gregor Famira proti odboru Rechtsanwaltskammer Wien

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Obersten Berufungs – und Disziplinarkommission (Avstrija) 23. februarja 2010 – Gentcho Pavlov in Gregor Famira proti odboru Rechtsanwaltskammer Wien
   (Zadeva C-101/10)
   2010/C 134/28
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Obersten Berufungs- und Disziplinarkommission

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Gentcho Pavlov, Gregor Famira

      Tožena stranka: odbor Rechtsanwaltskammer Wien

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je bilo treba člen 38(1) Evropskega sporazuma o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Republiko Bolgarijo na drugi strani (1) v obdobju od 2. januarja 2004 do 31. decembra 2006 v postopku za vpis bolgarskega državljana v imenik odvetniških pripravnikov uporabiti neposredno?
               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:

               2.

               Ali je člen 38(1) Evropskega sporazuma o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Republiko Bolgarijo na drugi strani nasprotoval uporabi člena 30(1) in (5) avstrijskega Rechtsanwaltsordnung (zakon o odvetništvu) – v skladu s katerim se za vpis med drugim zahteva tudi dokaz avstrijskega ali njemu enakovrednega državljanstva – v primeru predloga za vpis v imenik avstrijskih odvetniških pripravnikov kot tudi za podelitev izkaznice v skladu s členom 15(3) avstrijskega zakona o odvetništvu, ki ga je 2. januarja 2004 vložil bolgarski državljan, ki je bil zaposlen pri avstrijskem odvetniku, čeprav so bile izpolnjene druge predpostavke in izdana dovoljenja za prebivanje in zaposlitev v Avstriji, zavrnitev predloga pa je temeljila le na državljanstvu?

      (1)  UL L 358, 31.12.1994, str. 3.


title: Zadeva T-303/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 12. novembra 2008 – Nölle proti UUNT – Viña Carta Vieja (Puzzle)

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/43

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 12. novembra 2008 – Nölle proti UUNT – Viña Carta Vieja (Puzzle)
   (Zadeva T-303/07) (1)

   (2009/C 6/86)

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 235, 6.10.2007.


title: Zadeva T-669/11: Tožba, vložena 27. decembra 2011 – Spirlea in Spirlea proti Komisiji

text:
               3.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/17

         Tožba, vložena 27. decembra 2011 – Spirlea in Spirlea proti Komisiji
   (Zadeva T-669/11)
   2012/C 65/32
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Darius Nicolai Spirlea (Cappezzano Piamore, Italija) in Mihaela Spirlea (Cappezzano Piamore) (zastopnika: V. Foerster in T. Pahl, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               sprejme to tožbo, ki temelji na členu 263 PDEU;

               —

               tožbo razglasi za dopustno in

               —

               za utemeljeno in zato ugotovi, da je Komisija bistveno kršila postopek in tudi kršila materialno pravo;

               —

               na podlagi tega odločbo generalnega sekretariata Komisije z dne 9. novembra 2011 (SG.B.5/MKu/rc-Ares(2011)) razglasi za nično;

               —

               Evropski Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata devet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: neupoštevanje vrstnega reda preizkusa iz Uredbe št. 1049/2001 (1)

               Tožeči stranki v zvezi s tem trdita, da je tožena stranka kršila obveznost preizkusa na podlagi člena 4(4) Uredbe št. 1049/2001 in obvezen vrstni red preizkusa, ki je naveden v tej uredbi.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev načela enakosti orožij
               Tožeči stranki v zvezi s tem zatrjujeta, da je bila zadevna država članica o vsebini obrazložitve tožečih strank za dostop do zaprošenega dokumenta obveščena, vendar je v nasprotju s tem v izpodbijani odločbi mogoče najti le nepopolne navedbe glede vsebine odgovora nemških organov.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev pravice tožečih strank do izjave
               Tožeči stranki v zvezi s tem trdita, da jima je tožena stranka prikrivala vsebino odgovora nemških organov in da se ob upoštevanju za to nujnih izjem iz člena 4(1) in (2) Uredbe št. 1049/2001 nista mogli izjaviti o upravičenosti ugovora države članice.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Komisija ni zavrnila druge izjeme.
               Po mnenju tožečih strank je tožena stranka kršila obveznost zavrnitve druge izjeme (člen 4(1)(a), tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001), ki so jo uveljavljali nemški organi.

               5.

               Peti tožbeni razlog: Neopredelitev dokumenta, do katerega tožeči stranki prosita za dostop.
               Po mnenju tožečih strank je tožena stranka kršila obveznost, v skladu s katero mora dokument, do katerega dostop je zavrnjen, natančno opisati glede obsega in glede avtorja.

               6.

               Šesti tožbeni razlog: kršitev pravice do izjave v posvetovalnem postopku
               Tožeči stranki v zvezi s tem zatrjujeta, da je v nasprotju z uvodno izjavo 2 Uredbe št. 1049/2001 to, da tožena stranka tožečima strankama ni dala na voljo zahteve za posvetovanje z nemškimi organi. Očitata tudi, da jima ni bil dan na voljo odgovor nemških organov.

               7.

               Sedmi pritožbeni razlog: nezakonita uporaba člena 4(5) Uredbe št. 1049/2001
               Tožeči stranki glede tega Komisiji očitata, da je področje uporabe člena 4(5) Uredbe št. 1049/2001 razširila na „nemške organe“ in da je poleg tega pri preučitvi in obrazložitvi dejanskega stana iz člena 4(5) Uredbe št. 1049/2001 storila očitne napake pri presoji.

               8.

               Osmi tožbeni razlog: neobstoj konkretne preučitve člena 4(6) Uredbe št. 1049/2001
               Tožeči stranki v zvezi s tem zatrjujeta, da Komisija ni upoštevala pravice do delnega dostopa do dokumentov v skladu s členom 4(6) Uredbe št. 1049/2001, ker je dokument posplošeno uvrstila pod člen 4(2) te uredbe.

               9.

               Deveti tožbeni razlog: prevlada javnega interesa za razkritje (člen 4(2) Uredbe št. 1049/2001)

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).