title: Zadeva T-178/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. maja 2013 – Voss of Norway proti UUNT – Nordic Spirit (Forme d’une bouteille cylindrique) (Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Tridimenzionalna znamke v obliki valjaste steklenice — Absolutni razlogi za zavrnitev)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/67

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. maja 2013 – Voss of Norway proti UUNT – Nordic Spirit (Forme d’une bouteille cylindrique)
   (Zadeva T-178/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Tridimenzionalna znamke v obliki valjaste steklenice - Absolutni razlogi za zavrnitev)
   2013/C 225/149
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Voss of Norway ASA (Oslo, Norveška) (zastopnika: F. Jacobacci in B. La Tella, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnia: A. Folliard-Monguiral in V. Melgar, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Nordic Spirit AB (publ) (Stockholm, Švedska)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 12. januarja 2011 (zadeva R 785/2010-1), ki se nanaša na postopek za ugotovitev ničnosti med družbama Nordic Spirit AB (publ) in Voss of Norway ASA.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Voss of Norway ASA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 145, 14.5.2011.


title: Zadeva C-569/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgericht (Nemčija) 10. novembra 2016 – Stadt Wuppertal/Maria Elisabeth Bauer

text:
               20.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesarbeitsgericht (Nemčija) 10. novembra 2016 – Stadt Wuppertal/Maria Elisabeth Bauer
   (Zadeva C-569/16)
   (2017/C 053/27)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesarbeitsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagatelj revizije: Stadt Wuppertal

      Nasprotna stranka v revizijskem postopku: Maria Elisabeth Bauer

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člen 7 Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (1) oziroma člen 31(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah dediču delavca, ki je umrl v času trajanja delovnega razmerja, dajeta pravico do denarnega nadomestila za neizrabljen minimalni dopust, do katerega je bil delavec upravičen pred njegovo smrtjo, kar je na podlagi člena 7(4) Zveznega zakona o dopustu (Bundesurlaubsgesetz, BUrlG) v povezavi s členom 1922(1) nemškega civilnega zakonika (Bürgerliches Gesetzbuch, BGB) izključeno?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 381.


title: Zadeva T-112/15: Tožba, vložena 2. marca 2015 – Helenska republika/Komisija

text:
               26.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/27

         Tožba, vložena 2. marca 2015 – Helenska republika/Komisija
   (Zadeva T-112/15)
   (2015/C 171/32)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Helenska republika (zastopniki: I.-K. Chalkias, G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou in A.-E. Vasilopoulou, zastopniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije z dne 19. decembra 2014 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije [notificiranega pod dokumentarno številko C (2014) 10135] (UL L 369, str. 71), v delu, v katerem so iz financiranja Evropske unije izključeni odhodki v okviru sektorja pomoči za površino v letu zahtevka 2008, ki ustrezajo: a) 10 % skupnega zneska odhodkov za pomoči glede pašnikov, b) 5 % skupnega zneska odhodkov za dodatne vezane pomoči in c) 5 % skupnega zneska odhodkov v sektorju za razvoj podeželja.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja te tožbene razloge.

               1.

               V zvezi z 10-odstotnim popravkom, naloženim za pašne površine:

                           —

                           s prvim tožbenim razlogom tožeča stranka navaja napačno razlago in uporabo določb člena 2 Uredbe Komisije (ES) št. 796/2004 (1) z dne 21. aprila 2004 v zvezi z opredelitvijo pašnika, nezadostno obrazložitev in kršitev načela sorazmernosti.

               2.

               V zvezi s 5-odstotnimi popravki, naloženimi za dodatne pomoči, vezane na površino, in za ukrepe za razvoj podeželja:

                           —

                           z drugim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da je bil 5-odstotni finančni popravek za dodatne pomoči, vezane na površino, naložen na podlagi dejanske zmote, z nezadostno obrazložitvijo in ob kršitvi načela sorazmernosti;

                           —

                           s tretjim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da je bil 5-odstotni finančni popravek za pomoči iz drugega stebra naložen neupravičeno in da presoja Komisije v zvezi s tem vsekakor temelji na dejanski zmoti in je očitno nesorazmerna glede na tveganje, ki je prikazano v njenih ugotovitvah v zvezi z ukrepi drugega stebra. Zlasti glede ukrepa 214 programa razvoja podeželja navaja, da je naloženi popravek delno že drugi zaporedni popravek glede istega predmeta, zaradi česar je nezakonit in ga je treba odpraviti.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 796/2004 z dne 21. aprila 2004 o podrobnih pravilih za izvajanje navzkrižne skladnosti, modulacije in integriranega administrativnega in kontrolnega sistema, predvidenih z Uredbo Sveta (ES) št. 1782/2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike ter o uvedbi nekaterih shem podpor za (UL, posebna izdaja v slovenščini, zvezek 44, str. 243).


title: Zadeva C-395/14: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 14. januarja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Vodafone GmbH/Bundesrepublik Deutschland (Predhodno odločanje — Skupni regulativni okvir za elektronska komunikacijska omrežja in storitve — Direktiva 2002/21/ES — Člen 7(3) — Konsolidacija notranjega trga za elektronske komunikacije — Direktiva 2002/19/ES — Člena 8 in 13 — Operater, opredeljen kot operater s pomembno tržno močjo — Obveznosti, ki jih naložijo nacionalni regulativni organi — Cenovni nadzor in obveznosti glede sistemov stroškovnega računovodstva — Odobritev cen zaključevanja klicev v mobilnem omrežju)

text:
               14.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/9

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 14. januarja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Vodafone GmbH/Bundesrepublik Deutschland
   (Zadeva C-395/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Skupni regulativni okvir za elektronska komunikacijska omrežja in storitve - Direktiva 2002/21/ES - Člen 7(3) - Konsolidacija notranjega trga za elektronske komunikacije - Direktiva 2002/19/ES - Člena 8 in 13 - Operater, opredeljen kot operater s pomembno tržno močjo - Obveznosti, ki jih naložijo nacionalni regulativni organi - Cenovni nadzor in obveznosti glede sistemov stroškovnega računovodstva - Odobritev cen zaključevanja klicev v mobilnem omrežju))
   (2016/C 098/11)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vodafone GmbH

      Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

      Izrek

   Člen 7(3) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) je treba razlagati tako, da mora nacionalni regulativni organ, kadar je operaterju, ki je bil opredeljen kot operater s pomembno tržno močjo, naložil opravljanje storitev zaključevanja klicev v mobilnem omrežju in je za cene teh storitev po koncu postopka, določenega s tem členom, določil obveznost odobritve, ponovno izvesti ta postopek pred vsako odobritvijo teh cen temu operaterju, če bi ta odobritev lahko vplivala na trgovino med državami članicami v smislu tega člena.

      (1)  UL C 372, 20.10.2014.


title: Zadeva T-74/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 30. oktobra 2009 – Nestlé proti UUNT – Quick (QUICKY)

text:
               16.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 11/38

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 30. oktobra 2009 – Nestlé proti UUNT – Quick (QUICKY)
   (Zadeva T-74/04) (1)

   2010/C 11/70

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 94, 17.4.2004.


title: Zadeva C-143/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Bíróság (Republika Madžarska) 23. aprila 2009 — Pannon GSM Távközlési Rt. proti Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsának Elnöke

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Bíróság (Republika Madžarska) 23. aprila 2009 — Pannon GSM Távközlési Rt. proti Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsának Elnöke
   (Zadeva C-143/09)
   2009/C 153/46
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Pannon GSM Távközlési Rt.

      Tožena stranka: Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsának Elnöke

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je glede na pravo Skupnosti, zlasti Akt o pogojih pristopa (UL L 236) in člena 10 ES in 249 ES, mogoče uporabiti Direktivo 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1) (v nadaljevanju: Direktiva o univerzalnih storitvah), predvsem njen člen 13(2) in prilogo IV, za mehanizme pomoči in delitve, ki jih je Madžarska kot država članica vzpostavila za univerzalne storitve, opravljene v letu 2003, torej pred pristopom 1. maja 2004, če obveznost financiranja ter odobritev in izplačilo pomoči v zvezi s temi storitvami temelji na odločbah, izdanih v upravnih postopkih, ki so se začeli in končali po pristopu Madžarske k Evropski uniji?

               2)

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je treba Direktivo o univerzalnih storitvah, zlasti njen člen 13 in prilogo IV, razlagati tako, da ima ponudnik univerzalne storitve pravico, da se mu izplača pomoč v višini, ki ustreza razliki med ceno naročnine posebnih in običajnih tarifnih paketov, ki jih ponuja?

               3)

               Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen, ali je treba pomoč, namenjeno financiranju univerzalne storitve, katere znesek ni bil izračunan v skladu z Direktivo o univerzalnih storitvah, temveč na podlagi stroškov, ki presegajo njeno neto vrednost, šteti za državno pomoč, združljivo s skupnim trgom v smislu člena 87(1)?

               4)

               Ali pravilna razlaga določb Direktive o univerzalnih storitvah dopušča, da država članica sprejme prehodne ukrepe za uporabo — izključno v zvezi z univerzalnimi storitvami, opravljenimi v letu 2003, torej pred pristopom — predpisov, ki odstopajo od Direktive o univerzalnih storitvah, čeprav je v skladu z njimi mogoče sprejetje odločb v zvezi z delovanjem mehanizma pomoči in delitve stroškov, ki temelji na navedenih predpisih, in zlasti odločb v zvezi s prispevki in izplačilom pomoči, pri čemer za sprejetje teh odločb dejansko ni časovnih omejitev?

               5)

               Ali je treba določbe Direktive o univerzalnih storitvah v zvezi s financiranjem, zlasti njen člen 13(2), zadnji stavek, in določbe iz priloge IV, razlagati tako, da imajo neposreden učinek?

      (1)  Direktiva 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (UL L 108, str. 51).


title: Zadeva C-479/15 P: Pritožba, ki jo je Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG vložila 7. septembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 9. julija 2015 v zadevi T-89/11, Nanu-Nana Joachim Hoepp/EUIPO

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/14

         Pritožba, ki jo je Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG vložila 7. septembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 9. julija 2015 v zadevi T-89/11, Nanu-Nana Joachim Hoepp/EUIPO
   (Zadeva C-479/15 P)
   (2016/C 270/20)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (zastopnika: A. Nordemann in M.C. Maier, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
   Sodišče (šesti senat) je s sklepom z dne 14. aprila 2016 ugotovilo, da je pritožba nedopustna.


title: Zadeva C-244/11: Tožba, vložena 20. maja 2011 – Evropska komisija proti Helenski republiki

text:
               23.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 219/10

         Tožba, vložena 20. maja 2011 – Evropska komisija proti Helenski republiki
   (Zadeva C-244/11)
   2011/C 219/13
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Ζαvvόs in E. Montaguti, zastopnika)

      Tožena stranka: Helenska republika

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Helenska republika, s tem da je predpisala pogoje odobritve, ki so določeni v odstavku 1 člena 11 v povezavi z odstavkom 2 tega člena in pogoje odobritve, ki so določeni v odstavku 3 člena 11 grškega zakona št. 3631/2008, ni izpolnila obveznosti iz členov 63 PDEU o prostem pretoku kapitala in 49 PDEU o svobodi ustanavljanja;

               —

               Helenski republiki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija meni, da pogojevanje pridobitve 20 % in več celotnega delniškega kapitala podjetij, ki so strateško pomembna za državo, s predhodno odobritvijo Diypourgiki Epitropi Apokratikopoiiseon (medministrska komisija za lastninjenje), kot je določeno v odstavku 1 člena 11 v povezavi z odstavkom 2 tega člena zakona 3631/2008, ovira prosti pretok kapitala (člen 63 PDEU) in svobodo ustanavljanja (člen 49 PDEU). Čeprav, kot trdi grška vlada, zadevni ukrepi niso diskriminatorni, pa kljub temu lahko gospodarske subjekte odvračajo od investiranja svojega kapitala v podjetja, ki so za državo strateško pomembna, in zato tudi od ustanavljanja v Grčiji.
   Poleg tega Komisija meni, da člen 11(3) zakona 3631/2008, ki določa sistem naknadnega nadzora ministra za gospodarstvo in finance nad nekaterimi odločilnimi vprašanji v zvezi s podjetjem, ovira prosti pretok kapitala (člen 63 PDEU) in svobodo ustanavljanja (člen 49 PDEU), ker daje državi možnost, da razveljavi pomembne odločitve podjetja zaradi upravnih razlogov, ki zato, ker so nastali pozneje, niso bili znani vnaprej. Zato je diskrecijska pravica delničarjev, da izvajajo svoje odločitve, omejena, ovirano pa je tudi njihovo dejansko sodelovanje pri vodenju in nadzoru podjetij, ki so strateško pomembna za državo, in zato tudi njihovo ustanavljanje v Grčiji.
   Grška vlada trdi, da so s spornim zakonom uvedene omejitve le za lastninjenje šestih podjetij, ki so za državo strateško pomembna in ki jih nadzira država. Komisija pa meni, da je področje uporabe zakona načeloma nejasno, ker niti ciljna podjetja niti sektorji, za katere se uporablja nov sistem, niso navedeni v tem zakonu, tako da je zakon dvoumen ne le glede svojega trenutnega področja uporabe, ampak tudi glede področja uporabe v prihodnosti in zato ne zagotavlja potrebnega zaupanja v pravo.
   Grška vlada trdi, da je edini cilj zakona varovanje interesov javnosti ter neprekinjeno in neovirano zagotavljanje javnih služb in delovanja omrežij. Vendar Komisija trdi, da je namen zakona tudi zagotavljanje možnosti za državo, da izbere strateškega investitorja za podjetja, ki so za državo strateško pomembna, izboljšanje njihove konkurenčnosti in jamstvo, da se lastninjenje podjetij, ki so strateško pomembna za nacionalno gospodarstvo, izvede pregledno. Komisija opozarja, da čeprav je mogoče zadevne določbe upravičiti z razlogi javnega interesa, v nasprotju s sodno prakso Sodišča, po kateri morajo sistemi odobritve „temeljiti na objektivnih in nediskriminatornih merilih, o katerih je treba zainteresirana podjetja obvestiti vnaprej, vsak subjekt, ki ga tak omejevalni ukrep prizadene, pa mora imeti na voljo pravno sredstvo“ (1), so kljub temu merila, predpisana za sprejetje odobritve, neustrezna za dosego cilja, ki mu sledi zakon. Merila lastninjenja (predhodna odobritev, pa tudi naknadni nadzor z možnostjo razveljavitve odločitev podjetja) iz zadevnih določb niso jasna, objektivna, natančno določena v zakonu in nimajo nobene zveze s cilji, ki jim sledi zakon, medtem ko dajejo organom široko diskrecijsko pravico, posledica katere je naknadno določanje dodatnih omejitev za lastninjenje podjetij, ki so strateško pomembna za državo, verjetno selektiven vstop investitorjev v olastninjena podjetja in tržne sektorje in nemožnost za sodne organe, da nadzirajo način, kako so upravni organi izvajali pravico, ki jim je bila podeljena z zakonom.
   Komisija meni, da Helenska republika ni podala zadostnih pojasnil in elementov za utemeljitev uvedbe zgorajnavedenih omejitev in da je zato odstavek 1 člena 11 v povezavi z odstavkoma 2 in 3 tega člena zakona 3631/2008, ki določajo sistem predhodne odobritve in sistem naknadnega nadzora, v nasprotju s členoma 63 PDEU in 49 PDEU.

      (1)  Glej sodbe Analir in drugi, zadeva C-205/99, točka 38; Centro Europa 7 Sri, zadeva C-380/05, točka 116; Komisija proti Portugalski, zadeva C-367/98, točka 50; Komisija proti Franciji, zadeva C-483/99, točka 46; Komisija proti Španiji, zadeva C-463/00, točka 69.


title: Zadeva F-88/08: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 9. decembra 2010 – Vandeuren proti Evropski fundaciji za usposabljanje (ETF) (Javni uslužbenci — Osebje Evropske fundacije za usposabljanje — Začasni uslužbenec — Pogodba o zaposlitvi za nedoločen čas — Odpoved pogodbe o zaposlitvi s strani delodajalca — Zahteva po utemeljenem razlogu — Ukinitev delovnega mesta — Dolžnost skrbnega ravnanja — Prerazporeditev)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/59

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 9. decembra 2010 – Vandeuren proti Evropski fundaciji za usposabljanje (ETF)
   (Zadeva F-88/08) (1)

   (Javni uslužbenci - Osebje Evropske fundacije za usposabljanje - Začasni uslužbenec - Pogodba o zaposlitvi za nedoločen čas - Odpoved pogodbe o zaposlitvi s strani delodajalca - Zahteva po utemeljenem razlogu - Ukinitev delovnega mesta - Dolžnost skrbnega ravnanja - Prerazporeditev)
   2011/C 30/111
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Monique Vandeuren (Pino Torinese, Italija) (zastopniki: sprva N. Lhoest, odvetnik, nato N. Lhoest in L. Delhaye, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska fundacija za usposabljanje (ETF) (zastopnika: T. Ciccarone, zastopnik, skupaj z L. Levijem, odvetnikom)

      Predmet

   Javni uslužbenci – Razglasitev ničnosti odločbe tožene stranke o odpovedi pogodbe o zaposlitvi tožeči stranki ter povrnitev premoženjske in nepremoženjske škode s strani Evropske fundacije za usposabljanje tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Odločba o odpovedi pogodbe o zaposlitvi M. Vandeuren z dne 23. oktobra 2007 se razglasi za nično.

               2.

               Tožba se v preostalem zavrne.

               3.

               Evropski fundaciji za usposabljanje (ETF) se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 327, 20.12.2008, str. 44.


title: Zadeva T-474/11: Tožba, vložena 6. septembra 2011 – Oster Weinkellerei proti UUNT – Viñedos Emiliana (Igama)

text:
               29.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/24

         Tožba, vložena 6. septembra 2011 – Oster Weinkellerei proti UUNT – Viñedos Emiliana (Igama)
   (Zadeva T-474/11)
   2011/C 319/51
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Andreas Oster Weinkellerei KG (Cochem, Nemčija) (zastopnik: N. Schindler, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Viñedos Emiliana, SA (Santiago, Čile)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 22. junija 2011 v zadevi R 637/2010-2 naj se razveljavi;

               —

               Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naj nosi svoje stroške in stroške tožeče stranke;

               —

               podredno, postopek naj se prekine do pravnomočne odločbe v postopku za razglasitev ničnosti, ki poteka pred UUNT pod opravilno številko 000005716 C.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Igama“ za proizvode iz razreda 33

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Viñedos Emiliana, SA.

      Navajana znamka ali znak: besedna znamka „GAMMA“ za proizvode iz razreda 33

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009, ker naj med nasprotujočima si znamkama ne bi obstajala verjetnost zmede.


title: Zadeva C-184/12: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van Cassatie van België – Belgija) – United Antwerp Maritime Agencies (UNAMAR) NV proti Navigation Maritime Bulgare (Rimska konvencija o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih — Člena 3 in 7(2) — Svobodna izbira pogodbenih strank — Meje — Prisilne določbe — Direktiva 86/653/EGS — Samozaposleni trgovski zastopniki — Pogodbe o prodaji ali nakupu blaga — Prekinitev pogodbe o trgovskem zastopanju s strani naročitelja — Nacionalna ureditev o prenosu, v kateri je določeno varstvo, ki presega minimalne zahteve iz Direktive, in v kateri je določeno tudi varstvo za trgovske zastopnike v okviru pogodb o opravljanju storitev)

text:
               14.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 367/12

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van Cassatie van België – Belgija) – United Antwerp Maritime Agencies (UNAMAR) NV proti Navigation Maritime Bulgare
   (Zadeva C-184/12) (1)

   (Rimska konvencija o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih - Člena 3 in 7(2) - Svobodna izbira pogodbenih strank - Meje - Prisilne določbe - Direktiva 86/653/EGS - Samozaposleni trgovski zastopniki - Pogodbe o prodaji ali nakupu blaga - Prekinitev pogodbe o trgovskem zastopanju s strani naročitelja - Nacionalna ureditev o prenosu, v kateri je določeno varstvo, ki presega minimalne zahteve iz Direktive, in v kateri je določeno tudi varstvo za trgovske zastopnike v okviru pogodb o opravljanju storitev)
   2013/C 367/19
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van Cassatie van België

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Kasacijska pritožnica: United Antwerp Maritime Agencies (UNAMAR) NV

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Navigation Maritime Bulgare

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hof van Cassatie van België – Razlaga členov 3 in 7(2) Konvencije o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih, na voljo za podpis 19. junija 1980 v Rimu (UL 2005 C 169, str. 10) in Direktive Sveta z dne 18. decembra 1986 o usklajevanju zakonodaje držav članic o samozaposlenih trgovskih zastopnikih (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 177) – Svobodna izbira prava s strani strank – Meje – Pogodba o trgovskem zastopanju – Klavzula, ki določa, da je pravo države naročitelja tisto, ki se uporablja – Predložitev spora sodišču v kraju sedeža trgovskega zastopnika

      Izrek

   Člena 3 in 7(2) Konvencije o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih, na voljo za podpis 19. junija 1980 v Rimu, je treba razlagati tako, da sodišče v eni od držav članic Evropske unije, ki odloča o sporu, lahko zavrne uporabo prava druge države članice, ki zagotavlja minimalno varstvo iz Direktive Sveta z dne 18. decembra 1986 o usklajevanju zakonodaje držav članic o samozaposlenih trgovskih zastopnikih (86/653/EGS) in ki sta ga izbrali stranki pogodbe o trgovskem zastopanju, in namesto njega uporabi lex fori, ker so v pravnem redu države članice sodišča pravila o ureditvi položaja samozaposlenih trgovskih zastopnikov prisilne narave, samo, če sodišče, pred katerim poteka postopek, s podrobnimi dokazi ugotovi, da je bilo v okviru tega prenosa za zakonodajalca države sodišča, pred katerim poteka postopek, bistvenega pomena, da se v zadevnem pravnem redu trgovskemu zastopniku zagotovi varstvo, ki presega varstvo, določeno v navedeni direktivi, pri čemer glede tega upošteva naravo in namen teh prisilnih določb.

      (1)  UL C 200, 7.7.2012.


title: Združene zadeve od T-53/04 do T-56/04, T-58/04 in T-59/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. junija 2007 – Budějovický Budvar proti UUNT – Anheuser-Busch (BUDWEISER) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Skupnosti BUDWEISER – Označba porekla, registrirana na podlagi Lizbonskega aranžmaja – Člen 8(4) Uredbe (ES) št. 40/94 – Zavrnitev ugovora )

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/19

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. junija 2007 – Budějovický Budvar proti UUNT – Anheuser-Busch (BUDWEISER)
   (Združene zadeve od T-53/04 do T-56/04, T-58/04 in T-59/04) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti BUDWEISER - Označba porekla, registrirana na podlagi Lizbonskega aranžmaja - Člen 8(4) Uredbe (ES) št. 40/94 - Zavrnitev ugovora“)
   (2007/C 170/34)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Budějovický Budvar, národní podnik (České Budějovice, Češka republika) (zastopnik: F. Fajgenbaum, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: A. Folliard-Monguiral in I. de Medrano Caballero, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Anheuser-Busch, Inc. (Saint Louis, Missouri, Združene države) (zastopniki: sprva V. von Bomhard, A. Renck, A. Pohlmann, D. Ohlgart in B. Goebel, nato V. von Bomhard, A. Renck, D. Ohlgart in B. Goebel, odvetniki)
   Predmet
   Predlog za razveljavitev šestih odločb drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. decembra 2003 (zadeve R 820/2001-2, R 822/2001-2, R 823/2001-2, R 921/2001-2, R 29/2002-2 in R 32/2002-2) v zvezi s postopki z ugovorom med družbama Budějovický Budvar, národní podnik in Anheuser-Busch, Inc.
   Izrek

               1)

               Tožbe v združenih zadevah od T-53/04 do T-56/04, T-58/04 in T-59/04 se zavrnejo.

               2)

               Budějovický Budvar, národní podnik nosi stroške postopka.

      (1)  UL C 94, 17.4.2004.


title: Zadeva F-73/11: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 24. aprila 2013 – CB proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Javni natečaj — Objava natečaja EPSO/AD/181/10 — Nepripustitev k ocenjevalnim preizkusom)

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/41

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 24. aprila 2013 – CB proti Komisiji
   (Zadeva F-73/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Javni natečaj - Objava natečaja EPSO/AD/181/10 - Nepripustitev k ocenjevalnim preizkusom)
   2013/C 171/84
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: CB (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz in A. Blot, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. J. Currall, zastopnik, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o nepripustitvi tožeče stranke k ocenjevalnim preizkusom v okviru natečaja EPSO/AD/181/10.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in polovico stroškov, ki jih je priglasila CB.

               3.

               CB nosi polovico svojih stroškov.

      (1)  UL C 282, 24.9.2011, str. 53.


title: Zadeva T-135/10: Tožba, vložena 23. marca 2010 – Pieno žvaigždės proti UUNT – Fattoria Scaldasole (Iogurt.)

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/47

         Tožba, vložena 23. marca 2010 – Pieno žvaigždės proti UUNT – Fattoria Scaldasole (Iogurt.)
   (Zadeva T-135/10)
   2010/C 134/76
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: AB „Pieno žvaigždės“ (Vilna, Litva) (zastopnika: I. Lukauskienė in R. Žabolienė, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Fattoria Scaldasole Srl (Monguzzo, Italija)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 18. januarja 2010 v zadevi R 1070/2009-2 naj se razveljavi; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „Iogurt.“ za proizvode iz razreda 29

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: litvanska figurativna znamka „jogurtas“, registrirana za proizvode iz razreda 29; figurativna znamka Skupnosti „jogurt“, registrirana za proizvode iz razreda 29

      Odločba oddelka za ugovore: ugovor se v celoti zavrne

      Odločba odbora za pritožbe: šteje se, da pritožba ni bila vložena

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 60 Uredbe Sveta št. 207/2009 v povezavi s členom 8 Urebe Komisije št. 2869/95 (1), ker je odbor za pritožbe napačno ugotovil, da pristojbina za pritožbo ni bila plačana v roku dveh mesecev po datumu obvestila o odločbi.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 2869/95 z dne 13. decembra 1995 o pristojbinah, ki se plačujejo Uradu za harmonizacijo notranjega trga (blagovne znamke in modeli) (UL L 303, str. 33).


title: Zadeva F-71/08: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 19. novembra 2009 – N proti Parlamentu (Javni uslužbenci — Uradniki — Ocena — Ocenjevalno poročilo — Določitev ciljev — Očitna napaka pri presoji — Dopustnost — Ukrep, ki ne posega v položaj)

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/74

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 19. novembra 2009 – N proti Parlamentu
   (Zadeva F-71/08) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Ocena - Ocenjevalno poročilo - Določitev ciljev - Očitna napaka pri presoji - Dopustnost - Ukrep, ki ne posega v položaj)
   2010/C 24/137
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: N (Bruselj, Belgija) (zastopnik: É Boigelot, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopniki: K. Zejdová, R. Ignătescu in S. Seyr, zastopniki)

      Predmet zadeve

   Razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila tožeče stranke za obdobje od 16. avgusta 2006 do 31. decembra 2006.

      Izrek sodbe

               1.

               Odločba generalnega sekretarja Evropskega parlamenta z dne 12. septembra 2007 o sprejetju končnega ocenjevalnega poročila N za obdobje od 16. avgusta 2006 do 31. decembra 2006 se razglasi za nično.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Evropskemu parlamentu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 272, 25.10.2008, str. 51.


title: Zadeva T-405/04: Tožba Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 11. oktobra 2004

text:
               18.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/23

         Tožba Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 11. oktobra 2004
   (Zadeva T-405/04)
   (2004/C 314/56)
   Jezik postopka: nemščina
   Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG, s sedežem v Hamburgu (Nemčija), ki ga zastopa M. Wolter, Rechtsanwalt, je dne 11. oktobra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo drugega Odbora za pritožbe v zadevi R0912/2002-2 z dne 13. avgusta 2004;

               —

               ugotovi, da določbe člena 7(1)(b)(c) in 7(2) ne nasprotujejo objavi prijavljene znamke „Caipi“ za blago razreda 33 (alkoholne pijače, razen piva);

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Tožeča stranka

               Zadevna znamka Skupnosti:

               Besedna znamka Caipi za blago razreda 33 (alkoholne pijače, razen piva), prijava št. 2 655 967

               Odločba preizkuševalca

               Zavrnitev registracije znamke, za katero je bila vložena prijava

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe tožeče stranke

               Tožbeni razlogi pred Sodiščem prve stopnje:

               Kršitev člena 7(1)(b) in (c) in člena 12 Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 (1). Neupoštevanje predhodne nacionalne registracije.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, str. 1).


title: Zadeva T-162/10: Tožba, vložena 13. aprila 2010 – Niki Luftfahrt proti Komisiji

text:
               19.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/45

      Tožba, vložena 13. aprila 2010 – Niki Luftfahrt proti Komisiji
      (Zadeva T-162/10)
      (2010/C 161/72)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Niki Luftfahrt GmbH (Dunaj, Avstrija) (zastopnik: H. Asenbauer, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga tožeče stranke

                  —

                  Izpodbijana odločba Evropske komisije z dne 28. avgusta 2009 v zadevi COMP/M.5440 – Lufthansa/Austrian Airlines naj se v skladu s členom 264(1) PDEU (člen 231(1) ES) razglasi za nično;

                  —

                  Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka izpodbija Odločbo Komisije C(2009) 6690 konč. z dne 28. avgusta 2009 o združljivosti koncentracije podjetij s skupnim trgom in Sporazumom EGP (zadeva COMP/M.5440 – Lufthansa/Austrian Airlines). Komisija je v tej odločbi ocenila, da je pridobitev, s strani podjetja Deutsche Lufthansa AG, izključnega nadzora nad podjetjem Austrian Airlines, združljivo s skupnim trgom in Sporazumom EGP, če se izpolnijo obveznosti, ki jih je ponudilo podjetje Deutsche Lufthansa AG.
      Tožeča stranka, ki je letalski prevoznik, financiran iz zasebnih virov, v utemeljitev tožbe na prvem mestu navaja, da je Komisija kršila Pogodbo ES (oz. PDEU) in pravila za njeno izvajanje. V zvezi s tem Komisiji očita, da je svojo odločbo oprla na opredelitev trga, ki onemogoča presojo vseh negativnih učinkov te koncentracije na konkurenco. Tožeča stranka poleg tega navaja, da je Komisija napačno ocenila predvsem učinke koncentracije na letalske povezave z Vzhodno Evropo, tako da je vsaj v tem oziru storila hudo in očitno napako pri presoji. Komisija naj poleg tega ne bi upoštevala Smernic o presoji horizontalnih združitev na podlagi uredbe Sveta o nadzoru koncentracij podjetij (1). Po mnenju tožeče stranke naj Komisija zlasti ne bi upoštevala, da ima zadevna koncentracija negativne učinke na konkurenco na skupnem trgu, zato ker je zaradi nje omejena možnost za konkurenco drugih konkurentov na zadevnih trgih, ker naj ne bi bilo drugih ponudnikov na zadevnih trgih in ker vstop na zadevne trge ni dovolj lahek. Dalje tožeča stranka navaja, da obveznosti podjetja Deutsche Lufthansa AG, ki jih je Komisija sprejela, niso primerne za preprečitev bistvenega oviranja učinkovite konkurence.
      Tožeča stranka na drugem mestu zatrjuje kršitev člena 253 ES (člen 296 PDEU), saj naj Komisija s tem, ko ni navedla konkretnih argumentov, zakaj naj ne bi obstajalo oviranje konkurence v zvezi z letalskimi povezavami z Vzhodno Evropo, izpodbijane odločbe ne bi pravilno obrazložila. Dalje se očita nepopolna ugotovitev dejanskega stanja.
      Tožeča stranka na tretjem mestu Komisiji očita zlorabo pooblastil.

         (1)  UL C 31, str. 5.


title: Zadeva C-155/10: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. septembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court of the United Kingdom – Združeno kraljestvo) – Williams in drugi proti British Airways plc (Delovni pogoji — Direktiva 2003/88/ES — Organizacija delovnega časa — Pravica do letnega dopusta — Prometni piloti)

text:
               29.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/7

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. septembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court of the United Kingdom – Združeno kraljestvo) – Williams in drugi proti British Airways plc
   (Zadeva C-155/10) (1)

   (Delovni pogoji - Direktiva 2003/88/ES - Organizacija delovnega časa - Pravica do letnega dopusta - Prometni piloti)
   2011/C 319/11
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Supreme Court of the United Kingdom

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Williams in drugi

      Tožena stranka: British Airways plc

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Supreme Court of the United Kingdom – Razlaga člena 7 Direktive Sveta 93/104/ES z dne 23. novembra 1993 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 2, str. 197) in člena 7 Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 381) – Obseg obveznosti, ki jih določata direktivi glede narave in višine nadomestila, ki ga je treba plačati za čas izrabe plačanega letnega dopusta – Diskrecija držav članic pri določanju podrobnih pravil za ta nadomestila – Plačan letni dopust, ki pripada prometnim pilotom

      Izrek

   Člen 7 Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa in določbo 3 sporazuma, ki je v prilogi k Direktivi Sveta 2000/79/ES z dne 27. novembra 2000 o Evropskem sporazumu o razporejanju delovnega časa mobilnih delavcev v civilnem letalstvu, ki so ga sklenili AEA (Združenje evropskih letalskih prevoznikov), ETF (Evropska federacija delavcev v prometu), ECA (Evropsko združenje pilotov), ERA (Evropsko združenje regionalnih letalskih prevoznikov) in IACA (Mednarodno združenje letalskih prevoznikov), je treba razlagati tako, da prometni pilot med letnim dopustom nima pravice samo do ohranitve osnovne plače, ampak tudi, prvič, do vseh sestavin, resnično povezanih z opravljanjem nalog, ki jih ima na podlagi pogodbe o zaposlitvi, in poplačanih z denarnim zneskom, ki spada v izračun njegovega celotnega plačila, in drugič, do vseh sestavin, ki so vezane na osebni in poklicni status prometnega pilota.
   Ali različne sestavine celotnega plačila tega delavca ustrezajo tem merilom, presodi nacionalno sodišče.

      (1)  UL C 161, 19.6.2010.


title: Zadeva C-484/10: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 1. marca 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Asociación para la Calidad de los Forjados (Ascafor), Asociación de Importadores y Distribuidores de Acero para la Construcción (Asidac) proti Administración del Estado in drugim (Prosti pretok blaga — Količinske omejitve in ukrepi z enakim učinkom — Direktiva 89/106/EGS — Gradbeni proizvodi — Neusklajeni standardi — Kazalniki kakovosti — Zahteve v zvezi s certifikacijskimi organi)

text:
               21.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/5

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 1. marca 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Asociación para la Calidad de los Forjados (Ascafor), Asociación de Importadores y Distribuidores de Acero para la Construcción (Asidac) proti Administración del Estado in drugim
   (Zadeva C-484/10) (1)

   (Prosti pretok blaga - Količinske omejitve in ukrepi z enakim učinkom - Direktiva 89/106/EGS - Gradbeni proizvodi - Neusklajeni standardi - Kazalniki kakovosti - Zahteve v zvezi s certifikacijskimi organi)
   2012/C 118/07
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Asociación para la Calidad de los Forjados (Ascafor), Asociación de Importadores y Distribuidores de Acero para la Construcción (Asidac)

      Tožene stranke: Administración del Estado, Calidad Siderúrgica SL, Colegio de Ingenieros Técnicos Industriales, Asociación Española de Normalización y Certificación (AENOR), Consejo General de Colegios Oficiales de Aparejadores y Arquitectos Técnicos, Asociación de Investigación de las Industrias de la Construcción (Aidico) Instituto Tecnológico de la Construcción, Asociación Nacional Española de Fabricantes de Hormigón Preparado (Anefhop), Ferrovial Agromán SA, Agrupación de Fabricantes de Cemento de España (Oficemen), Asociación de Aceros Corrugados Reglamentarios y su Tecnología y Calidad (Acerteq)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal Supremo – Razlaga členov 28 ES in 30 ES (zdaj člena 34 in 36 PDEU) – Gradbeni proizvodi – Proizvodi za katere ne veljajo harmonizirani standardi, kot so določeni v Direktivi Sveta 89/106/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic, ki se nanašajo na gradbene proizvode (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 9, str. 296) – Trženje, ki je pogojeno bodisi s predložitvijo certifikata o višji ravni kakovosti ali certifikata, ki je izdan v skladu z metodo, ki izpolnjuje podobne pogoje, ki so enakovredni tistim, ki jih zahtevajo nacionalni organi, bodisi s predhodno odobritvijo omenjenih pogojev, čeprav so ti bili potrjeni v državi članici izvora.

      Izrek

   Člena 34 PDEU in 36 PDEU je treba razlagati tako, da zahteve iz člena 81 Standardov za strukturni beton (EHE-08), potrjenih s kraljevo uredbo 1247/2008 z dne 18. julija 2008, v povezavi s Prilogo 19 k tem standardom, za to, da bi bili certifikati o potrditvi ravni kakovosti jekla za armiran beton, ki so bili podeljeni v državi članici, ki ni Kraljevina Španija, uradno priznani, pomenijo oviro za prosti pretok blaga. Tako oviro je mogoče upravičiti s ciljem varovanja zdravja in življenja ljudi, če predpisane zahteve niso strožje od minimalnih pogojev za to, da se jeklo za armiran beton uporablja v Španiji. V tem primeru mora predložitveno sodišče – če je subjekt, ki podeli certifikat kakovosti, ki mora biti uradno priznan v Španiji, odobreni organ v smislu Direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic, ki se nanašajo na gradbene proizvode (89/106/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 93/68/EGS z dne 22. julija 1993 – preveriti, katere od teh zahtev presegajo, kar je potrebno za uresničitev cilja varovanja zdravja in življenja ljudi.

      (1)  UL C 346, 18.12.2010.


title: Zadeva C-303/10: Sklep predsednika Sodišča z dne 11. januarja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Administración General del Estado proti Red Nacional de Ferrocarriles Españoles (RENFE)

text:
               16.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 120/10

         Sklep predsednika Sodišča z dne 11. januarja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Administración General del Estado proti Red Nacional de Ferrocarriles Españoles (RENFE)
   (Zadeva C-303/10) (1)

   2011/C 120/23
   Jezik postopka: španščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 246, 11.9.2010.


title: Zadeva C-543/08: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 11. novembra 2010 – Evropska komisija proti Portugalski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Člena 56 ES in 43 ES — Prosti pretok kapitala — Prednostne delnice ( golden shares ) države Portugalske v družbi EDP — Energias de Portugal — Omejitve pridobivanja deležev in poseg v vodenje privatizirane družbe)

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/3

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 11. novembra 2010 – Evropska komisija proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-543/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Člena 56 ES in 43 ES - Prosti pretok kapitala - Prednostne delnice („golden shares“) države Portugalske v družbi EDP - Energias de Portugal - Omejitve pridobivanja deležev in poseg v vodenje privatizirane družbe)
   2011/C 13/05
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: G. Braun, P. Guerra e Andrade in M. Teles Romão, zastopniki)

      Tožena stranka: Portugalska republika (zastopniki: L. Inez Fernandes, zastopnik, C. Botelho Moniz in P. Gouveia e Melo, odvetnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 43 ES in 56 ES – Prednostne delnice („golden shares“) države Portugalske v družbi EDP – Energias de Portugal

      Izrek

               1.

               Portugalska republika s tem, da je v družbi EDP – Energias de Portugal v korist države Portugalske in drugih oseb javnega prava ohranila posebne pravice, kot so te, ki so v tem primeru določene z zakonom št. 11/90 z dne 5. aprila 1990 v zvezi z okvirnim zakonom o privatizaciji (Lei n.o 11/90, Lei Quadro das Privatizaçoes), z uredbo-zakonom št. 141/2000 z dne 15. julija 2000, s katero je bila odobrena četrta faza postopka reprivatizacije delniškega kapitala družbe EDP – Électricité du Portugal SA, in v statutu te družbe in ki izhajajo iz prednostnih delnic („golden shares“) države v delniškem kapitalu te družbe, ni izpolnila obveznosti iz člena 56 ES.

               2.

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 19, 24.01.2009.


title: Zadeva C-29/12: Sklep predsednika devetega senata z dne 12. junija 2013 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/56

         Sklep predsednika devetega senata z dne 12. junija 2013 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-29/12) (1)

   2013/C 225/108
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik devetega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 98, 31.3.2012.


title: Združeni zadevi T-156/07 in T-232/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2010 – Španija proti Komisiji (Jezikovna ureditev — Obvestili o splošnih natečajih za administratorje — Objava v vseh uradnih jezikih — Spremembe — Uredba št. 1 — Členi 27, 28 in 29(1) Kadrovskih predpisov — Člen 1(1) in (2) Priloge III h Kadrovskim predpisom — Obveznost obrazložitve — Načelo prepovedi diskriminacije)

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2010 – Španija proti Komisiji
   (Združeni zadevi T-156/07 in T-232/07) (1)

   (Jezikovna ureditev - Obvestili o splošnih natečajih za administratorje - Objava v vseh uradnih jezikih - Spremembe - Uredba št. 1 - Členi 27, 28 in 29(1) Kadrovskih predpisov - Člen 1(1) in (2) Priloge III h Kadrovskim predpisom - Obveznost obrazložitve - Načelo prepovedi diskriminacije)
   2010/C 301/37
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopniki: v zadevi T-156/07, F. Díez Moreno, v zadeva T-232/07 pa F. Díez Moreno in N. Díaz Abad, abogados del Estado)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva J. Currall, L. Escobar Guerrero in H. Krämer, nato J. Currall, H. Krämer in J. Baquero Cruz, zastopniki, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

      Intervenientki v podporo tožeči stranki: Republika Litva (zastopnik: D. Kriaučiūnas, zastopnik) (zadevi T-156/07 in T-232/07) in Helenska republika (zastopnika: S. Vodina in M. Michelogiannaki, zastopnika) (zadeva T-156/07)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti objave natečaja EPSO/AD/94/07 za pripravo rezervnega seznama kandidatov za administratorje (AD 5) na področju informacij, komunikacije in medijev (UL 2007, C 45 A, str. 3) in objave natečaja EPSO/AD/95/07 za pripravo rezervnega seznama kandidatov za administratorje (AD 5) na področju informacij (knjižnica/dokumentacija) (UL 2007, C 103 A, str. 7).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Kraljevina Španija nosi svoje stroške in plača stroške Evropske komisije.

               3.

               Republika Latvija in Helenska republika nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 140, 23.6.2007.


title: Zadeva C-601/10: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 27. oktobra 2011 – Evropska komisija proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktivi 92/50/EGS in 2004/18/ES — Javna naročila storitev — Dodatne storitve vpisovanja v kataster in urbanističnega načrtovanja — Postopek s pogajanji brez predhodne objave obvestila o naročilu)

text:
               17.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 370/15

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 27. oktobra 2011 – Evropska komisija proti Helenski republiki
   (Zadeva C-601/10) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktivi 92/50/EGS in 2004/18/ES - Javna naročila storitev - Dodatne storitve vpisovanja v kataster in urbanističnega načrtovanja - Postopek s pogajanji brez predhodne objave obvestila o naročilu)
   2011/C 370/25
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Patakia in D. Kukovec, zastopnika)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopnika: S. Chala in D. Tsagkaraki, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 8 in 11(3) Direktive Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 322) ter členov 20 in 31(4) Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 132) – Oddaja naročila brez predhodne objave obvestila o naročilu – Pogodba o dodatnih storitvah vpisovanja v kataster in urbanističnega načrtovanja – Občine Vasilikon, Kassandras, Egnatiias in Arethousas

      Izrek

               1.

               Helenska republika s tem, da je v postopku s pogajanji in brez predhodne objave obvestila o naročilu, oddala javno naročilo, katerega predmet so bile dodatne storitve vpisovanja v kataster in urbanističnega načrtovanja, ki niso bile zajete v prvotni pogodbi, sklenjeni z občinami Vasilika, Kassandra, Egnatia in Arethousa, ni izpolnila obveznosti iz členov 8 in 11(3) Direktive Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev, kakor je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 97/52/ES z dne 13. oktobra 1997, ter iz členov 20 in 31(4) Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev.

               2.

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 63, 26.2.2011.


title: Zadeva T-803/14: Tožba, vložena 9. decembra 2014 – Gervais Danone/UUNT – San Miguel (B'lue)

text:
               2.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 34/44

         Tožba, vložena 9. decembra 2014 – Gervais Danone/UUNT – San Miguel (B'lue)
   (Zadeva T-803/14)
   (2015/C 034/52)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Compagnie Gervais Danone (Pariz, Francija) (zastopnik: A. Lakits, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: San Miguel, Fábricas de Cerveza y Malta, SA (Barcelona, Španija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedni element „B’lue“– registracija znamke Skupnosti št. 1 0 5 49  509

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 30. septembra 2014 in zadevi R 1382/2013-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov tega postopka in drugi stranki plačilo stroškov postopka pred UUNT.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-426/13: Tožba, vložena 14. avgusta 2013 – L’Oréal proti UUNT – Cosmetica Cabinas (AINHOA)

text:
               19.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 304/21

         Tožba, vložena 14. avgusta 2013 – L’Oréal proti UUNT – Cosmetica Cabinas (AINHOA)
   (Zadeva T-426/13)
   2013/C 304/36
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: L’Oréal SA (Pariz, Francija) (zastopnika: M. Granado Carpenter in M. Polo Carreño, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Cosmetica Cabinas, SL (El Masnou, Španija)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 6. junija 2013 v zadevi R 1642/2012-1;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Registrirana znamka Skupnosti, katere razveljavitev se zahteva: besedna znamka „AINHOA“ za proizvode in storitve iz razredov 3, 35 in 39 ‒ registracija znamke Skupnosti št. 2 720 811

      Imetnik znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Stranka, ki zahteva razveljavitev znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Odločba oddelka za izbris: razveljavitev pravic imetnika znamke Skupnosti glede storitev iz razredov 35 in 39 in zavrnitev predloga za razveljavitev glede kozmetičnih proizvodov iz razreda 3

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 51(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (1)

      (1)  UL 2009, L 78, str. 1


title: Zadeva T-505/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. februarja 2015 – Compagnie des montres Longines, Francillon proti UUNT – Cheng (B) („Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Skupnosti B – Prejšnja mednarodna figurativna znamka, ki predstavlja dve razprostrti krili – Relativni razlogi za zavrnitev – Neobstoj verjetnosti zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 – Neobstoj škodovanja ugledu – Člen 8(5) Uredbe št. 207/2009“)

text:
               30.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/24

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. februarja 2015 – Compagnie des montres Longines, Francillon proti UUNT – Cheng (B)
      (Zadeva T-505/12) (1)

      ((„Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti B - Prejšnja mednarodna figurativna znamka, ki predstavlja dve razprostrti krili - Relativni razlogi za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Neobstoj škodovanja ugledu - Člen 8(5) Uredbe št. 207/2009“))
      (2015/C 107/31)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Compagnie des montres Longines, Francillon SA (Saint-Imier, Švica) (zastopnik: P. González-Bueno Catalán de Ocón, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: sprva F. Mattina, nato P. Bullock, zastopnika)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT: Xiuxiu Cheng (Budimpešta, Madžarska)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe UUNT z dne 14. septembra 2012 (zadeva R 193/2012-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Compagnie des montres Longines, Francillon SA in Xiuxiu Cheng.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Compagnie des montres Longines, Francillon SA, se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 26, 26.1.2013.


title: Zadeva F-20/09: Tožba, vložena 9. marca 2009 — Juvyns proti Svetu

text:
               16.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/46

         Tožba, vložena 9. marca 2009 — Juvyns proti Svetu
   (Zadeva F-20/09)
   2009/C 113/98
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Marc Juvyns (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o nenapredovanju tožeče stranke v naziv AST 7 v napredovalnem obdobju 2008 in, kolikor je to potrebno, odločb o napredovanju manj uspešnih uradnikov v ta naziv

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba OPI o nenapredovanju tožeče stranke v naziv AST 7 v napredovalnem obdobju 2008 in, kolikor je to potrebno, odločbe o napredovanju manj uspešnih uradnikov v ta naziv naj se razglasijo za nične.

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-268/12 P: Pritožba, ki jo je Cadila Healthcare Ltd vložila 30. maja 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 15. marca 2012 v zadevi T-288/08, Cadila Healthcare Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               25.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 258/10

         Pritožba, ki jo je Cadila Healthcare Ltd vložila 30. maja 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 15. marca 2012 v zadevi T-288/08, Cadila Healthcare Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-268/12 P)
   2012/C 258/17
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Cadila Healthcare Ltd (zastopnik: S. Malynicz, Barrister)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Novartis AG

      Predloga

   Pritožnica predlaga, naj:

               —

               se sodba Splošnega sodišča v zadevi T-288/08 z dne 15. marca 2012 razveljavi;

               —

               Urad in intervenientka nosita svoje stroške in stroške pritožnice.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica trdi, da je treba izpodbijano sodbo razveljaviti in navaja te razloge:

               Splošno sodišče je kršilo člen 113 Poslovnika, ker bi moralo razsoditi, da tožba ni več imela pravne podlage, glede na to, da do datuma, ko je bila izdana sodba, prejšnja znamka ni bila podaljšana in da je poteklo dodatno šest mesečno obdobje odloga iz člena 47(3) UZS (1).

               Splošno sodišče je glede vprašanja fonetične podobnosti izkrivilo dokaze in napačno presodilo dejstva, pri čemer njegova odločba vsebuje bistvene nepravilnosti glede ugotovitev v zvezi z dokumenti, ki so mu bili predloženi.

               Splošno sodišče ni upoštevalo vpletenosti trgovcev pri prodaji farmacevtskih proizvodov.

               Splošno sodišče je glede vprašanja vizualne podobnosti napačno uporabilo svojo sodno prakso, iz katere izhaja, da so začetki znamk na splošno najpomembnejši in da so pri znamkah, ki so razmeroma kratke, kot so te v obravnavanem primeru, sredinski elementi enako pomembni kot elementi na začetku in koncu znaka.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti
   UL L 78, str. 1.


title: Zadeva C-331/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank te Amsterdam (Nizozemska) 31. julija 2006 — K.D. Chuck proti Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

text:
               18.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank te Amsterdam (Nizozemska) 31. julija 2006 — K.D. Chuck proti Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank
   (Zadeva C-331/06)
   (2006/C 281/27)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Rechtbank te Amsterdam
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: K.D. Chuck

      Tožena stranka: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je treba v primeru, če delavec v trenutku dopolnitve upokojitvene starosti prebiva zunaj Skupnosti, uporabiti člen 48 Uredbe (1) enako kot v primeru, če bi zadevni delavec prebival na območju Skupnosti?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL L 149, str. 2).


title: Zadeva T-161/10: Tožba, vložena 8. aprila 2010 – Longevity Health Products proti UUNT – Tecnifar (E-PLEX)

text:
               5.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/47

         Tožba, vložena 8. aprila 2010 – Longevity Health Products proti UUNT – Tecnifar (E-PLEX)
   (Zadeva T-161/10)
   2010/C 148/77
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Longevity Health Products, Inc. (Nassau, Bahami) (zastopnik: J. Korab, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Tecnifar – Industria Tecnica Farmaceutica, SA (Lizbona, Portugalska)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se tožbo razglasi za dopustno;

               —

               naj se odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 5. februarja 2010 v zadevi R 662/2009-4 razveljavi in zavrne ugovor, ki ga je vložila druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe in se nanaša na farmacevtske in veterinarske medicinske proizvode, razen medicinskih proizvodov proti boleznim osrednjega živčnega sistema; in

               —

               naj se toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „E-PLEX“ za proizvode in storitve iz razredov 3, 5 in 35

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Druga stranka pred odborom za pritožbe

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Registracija portugalske besedne znamke „EPILEX“ za proizvode iz razreda 5

      Odločba oddelka za ugovore: Delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: Delna zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe nepravilno ugotovil verjetnost zmede med zadevnima znamkama.


title: Zadeva C-253/09: Tožba, vložena 8. julija 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Madžarski

text:
               26.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 233/6

         Tožba, vložena 8. julija 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Madžarski
   (Zadeva C-253/09)
   2009/C 233/10
   Jezik postopka: madžarščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: R. Lyal in K. Ritzné Talabér, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Madžarska

      Predloga tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Republika Madžarska, s tem da nakup lastniškega stanovanja na Madžarskem, s katerim se nadomesti stanovanje v drugi državi članici, obravnava manj ugodno kot nakup lastniškega stanovanja na Madžarskem, s katerim se nadomesti stanovanje v tej isti državi članici, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi členov 18 ES, 39 ES in 43 ES ter iz členov 28 in 31 Sporazuma EGP;

               —

               Republiki Madžarski naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Predmet te tožbe je madžarski davčni predpis, v skladu s katerim se pri določanju osnove za odmero davka, ki se plača ob nakupu stanovanja na nacionalnem ozemlju, od vrednosti kupljenega stanovanja cena odsvojenega stanovanja lahko odšteje le, če je bilo slednje v zadevni državi članici.
   Ta predpis je v nasprotju s prostim gibanjem oseb in s svobodo ustanavljanja iz v smislu členov 18 ES, 39 ES in 43 ES ter členov 28 in 31 Sporazuma EGP.
   Cilj navedenih določb prava Skupnosti je državljanom držav članic omogočiti opravljanje kakršne koli poklicne dejavnosti kjer koli znotraj Skupnosti in obenem prepovedati vse ukrepe, s katerimi se državljane katere koli držav članice Skupnosti, ki želijo na podlagi pravice do prostega gibanja opravljati gospodarsko dejavnost na ozemlju druge države članice, postavlja v manj ugoden položaj. V skladu z ustaljeno sodno prakso določbe, ki državljanu države članice preprečujejo, da bi zaradi izvajanja pravice do prostega gibanja zapustil državo izvora, ali ga od tega odvračajo, pomenijo oviro, čeprav se uporabljajo ne glede na državljanstvo zadevnih delavcev.
   Davčni predpis, ki je predmet te tožbe, torej je določba s takimi značilnostmi. Zaradi izključnosti navedenih davčnih ugodnosti bodo namreč tuji ali madžarski državljani, ki ob izvajanju svoje pravice do prostega gibanja določen čas prebivajo v drugi državi članici, prejeli manj spodbud za nakup stanovanja na Madžarskem kot tisti, ki prebivajo na Madžarskem in kupijo novo stanovanje, s katerim nadomestijo stanovanje na ozemlju navedene države, katerega lastniki so bili. Madžarski predpis tako očitno odvrača državljane drugih držav članic od nastanitve na Madžarskem. Komisija meni, da so take osebe, ki so morebiti že plačale davek v podobnem znesku ob nakupu stanovanja v državi, kjer so predhodno prebivale, v enakem položaju kot tiste, ki so svoje predhodno stanovanje kupile na Madžarskem. Zato je treba te osebe enako obravnavati. Ker madžarski predpis postavlja v manj ugoden položaj osebe, ki na Madžarskem kupijo stanovanje, s katerim nadomestijo stanovanje v drugi državi članici, glede na osebe, ki kupijo stanovanje, in so že bile lastnice tovrstne nepremičnine na madžarskem ozemlju, ta različno ureja položaja, ki sta objektivno enaka, in je torej diskriminatoren.
   Trditve madžarske vlade ne morejo upravičiti teh kršitev prava..
   Kar zadeva, najprej, trditev v zvezi z ohranjanjem doslednosti davčnega sistema je treba ugotoviti, da v tej zadevi ni razvidna neposredna povezava med zadevno davčno ugodnostjo in uresničevanjem te ugodnosti z določeno dajatvijo, kar pa bi bil pogoj, da bi lahko zatrjevana potreba po zagotavljanju doslednosti davčnega sistema upravičevala omejitev izvajanja temeljnih svoboščin. S finančnega vidika ni nobene neposredne povezave med nakupom drugega stanovanja in obveznostjo plačila davka na eni strani in prodajo prvega stanovanja in tedaj plačanim davkom na drugi strani, kar je med seboj povezal le madžarski zakonodajalec.
   Nazadnje, glede trditve madžarske vlade, da upoštevanje nepremičnin, ki so bile prodane v drugi državi članici in davkov, ki so bili plačani ob njihovem nakupu, ter preprečevanje morebitnih zlorab pri teh transakcijah povzroča resne upravne težave, Komisija poudarja, da navedene morebitne upravne težave nikakor ne morejo upravičevati kršitve temeljnih svoboščin, ki so zagotovljene s pravom Skupnosti. Republika Madžarska seveda lahko postavi zahteve za pridobitev potrebnih podatkov, vendar te zahteve ne smejo biti nesorazmerne glede na zasledovani cilj.


title: Zadeva C-17/10: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. februarja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Krajský soud v Brně – Češka republika) – Toshiba Corporation in drugi proti Úřad pro ochranu hospodářské soutěže (Konkurenca — Kartel na ozemlju države članice, ki se je začel pred pristopom te države k Evropski uniji — Mednarodni kartel z učinki na ozemlju Unije in Evropskega gospodarskega prostora — Člen 81 ES in člen 53 Sporazuma EGP — Pregon in sankcioniranje kršitve za obdobje pred datumom pristopa in po tem datumu — Globe — Razmejitev pristojnosti Komisije in nacionalnih organov, pristojnih za konkurenco — Naložitev glob s strani Komisije in nacionalnega organa, pristojnega za konkurenco — Načelo ne bis in idem — Uredba (ES) št. 1/2003 — Člena 3(1) in 11(6) — Posledice pristopa nove države članice k Uniji)

text:
               31.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/3

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. februarja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Krajský soud v Brně – Češka republika) – Toshiba Corporation in drugi proti Úřad pro ochranu hospodářské soutěže
   (Zadeva C-17/10) (1)

   (Konkurenca - Kartel na ozemlju države članice, ki se je začel pred pristopom te države k Evropski uniji - Mednarodni kartel z učinki na ozemlju Unije in Evropskega gospodarskega prostora - Člen 81 ES in člen 53 Sporazuma EGP - Pregon in sankcioniranje kršitve za obdobje pred datumom pristopa in po tem datumu - Globe - Razmejitev pristojnosti Komisije in nacionalnih organov, pristojnih za konkurenco - Naložitev glob s strani Komisije in nacionalnega organa, pristojnega za konkurenco - Načelo ne bis in idem - Uredba (ES) št. 1/2003 - Člena 3(1) in 11(6) - Posledice pristopa nove države članice k Uniji)
   2012/C 98/04
   Jezik postopka: češčina

      Predložitveno sodišče

   Krajský soud v Brně

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Toshiba Corporation, T&D Holding, nekdanja Areva T&D Holding SA, Alstom Grid SAS, nekdanja Areva T&D SAS, Alstom Grid AG, nekdanja Areva T&D AG, Mitsubishi Electric Corp., Alstom, Fuji Electric Holdings Co. Ltd, Fuji Electric Systems Co. Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens AG, Hitachi Ltd, Hitachi Europe Ltd, Japan AE Power Systems Corp., Nuova Magrini Galileo SpA

      Tožena stranka: Úřad pro ochranu hospodářské soutěže

      Predmet

   Predlog za sprejetje prehodne odločbe - Krajský soud v Brně – Razlaga člena 81 ES, člena 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (UL 2007, C 303, str. 1), Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205), zlasti njenih členov 3(1) in 11(6), ter točke 51 Sporočila Komisije o sodelovanju v okviru mreže nacionalnih organov, pristojnih za konkurenco (UL 2004, C 101, str. 43) – Kartel na ozemlju države članice, ki je začel delovati pred pristopom te države članice k Evropski uniji in prenehal delovati po tem pristopu – Naložitev glob s strani Komisije in nacionalnega organa, pristojnega za konkurenco – Pristojnost nacionalnega organa, da sankcionira isto ravnanje v obdobju pred pristopom – Načelo ne bis in idem

      Izrek

               1.

               Določbe člena 81 ES in člena 3(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe je treba razlagati tako, da se te določbe v okviru postopka, začetega po 1. maju 2004, ne uporabljajo za kartel, ki ima učinke na ozemlju države članice, ki je k Uniji pristopila 1. maja 2004, v obdobju pred tem datumom.

               2.

               Postopek, ki ga v zvezi s kartelom na podlagi poglavja III Uredbe št. 1/2003 začne Evropska komisija, ne povzroči, da organ, pristojen za konkurenco v zadevni državi članici, v skladu s členom 11(6) Uredbe št. 1/2003 v povezavi s členom 3(1) iste uredbe izgubi pristojnost, da na podlagi nacionalnega konkurenčnega prava sankcionira protikonkurenčne učinke tega kartela na ozemlju navedene države članice v obdobju pred njenim pristopom k Evropski uniji.
               Načelo ne bis in idem ne nasprotuje sankcijam, ki jih podjetjem, udeleženim v kartelu, naloži nacionalni organ, pristojen za konkurenco v zadevni državi članici, zaradi sankcioniranja protikonkurenčnih učinkov kartela na ozemlju te države članice pred njenim pristopom k Uniji, če globe, ki jih je udeležencem tega kartela naložila Komisija z odločbo, ki je bila sprejeta pred odločbo navedenega nacionalnega organa, pristojnega za konkurenco, niso bile naložene zaradi sankcioniranja navedenih učinkov.

      (1)  UL C 100, 17.4.2010.


title: Zadeva C-323/07: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 10. aprila 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Italija) – Termoraggi SpA proti Comune di Monza (Javna naročila – Javna naročila blaga in storitev – Oddaja brez javnega razpisa – Oddaja naročila podjetju, v katerem ima lokalna skupnost, ki je oddala naročilo, kapitalski delež)

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/11

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 10. aprila 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Italija) – Termoraggi SpA proti Comune di Monza
   (Zadeva C-323/07) (1)

   (Javna naročila - Javna naročila blaga in storitev - Oddaja brez javnega razpisa - Oddaja naročila podjetju, v katerem ima lokalna skupnost, ki je oddala naročilo, kapitalski delež)
   (2008/C 171/19)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Termoraggi SpA

      Tožena stranka: Comune di Monza

      Ob udeležbi: Acqua Gas Azienda Municipale (AGAM)
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Razlaga člena 6 Direktive Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev (UL L 209, str. 1) – Področje uporabe – Nacionalne določbe, ki občinskemu podjetju brez postopkov za oddajo javnih naročil dodeljujejo upravljanje z ogrevalnimi sistemi v nekaterih občinskih stavbah.
   Izrek
   Direktiva Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev in Direktiva Sveta 93/36/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil blaga se ne uporabljata za naročilo, sklenjeno med lokalno skupnostjo in osebo, ki je od nje pravno ločena, če lokalna skupnost nad zadevno osebo izvršuje nadzor, ki je podoben tistemu, ki ga izvršuje nad svojimi službami, in če ta oseba opravlja bistven del svoje dejavnosti z lokalno skupnostjo oziroma organi, katerih del je.
   Člen 6 Direktive 92/50 se uporablja samo če obstajajo objavljeni predpisi, ki ponudniku priznavajo izključno pravico, ki se nanaša na predmet dodeljenega naročila.

      (1)  UL C 235, 6.10.2007.


title: Zadeva T-118/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 22. junija 2016 – Whirlpool Europe/Komisija (Ničnostna tožba — Državne pomoči — Gospodinjski aparat — Pomoč za prestrukturiranje — Sklep, s katerim je bila pomoč s pridržkom spoštovanja nekaterih pogojev razglašena za združljivo z notranjim trgom — Sklep, sprejet po tem, ko je Splošno sodišče prejšnji sklep glede istega postopka razglasilo za ničen — Neobstoj posamičnega nanašanja — Neobstoj znatnega vpliva na konkurenčni položaj — Nedopustnost)

text:
               1.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/26

         Sodba Splošnega sodišča z dne 22. junija 2016 – Whirlpool Europe/Komisija
   (Zadeva T-118/13) (1)

   ((Ničnostna tožba - Državne pomoči - Gospodinjski aparat - Pomoč za prestrukturiranje - Sklep, s katerim je bila pomoč s pridržkom spoštovanja nekaterih pogojev razglašena za združljivo z notranjim trgom - Sklep, sprejet po tem, ko je Splošno sodišče prejšnji sklep glede istega postopka razglasilo za ničen - Neobstoj posamičnega nanašanja - Neobstoj znatnega vpliva na konkurenčni položaj - Nedopustnost))
   (2016/C 279/38)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Whirlpool Europe BV (Breda, Nizozemska) (zastopnika: F. Wijckmans in H. Burez, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Flynn, É. Gippini Fournier in P.-J. Loewenthal, agenti)

      Intervenient v podporo tožeči stranki: Electrolux AB (Stockholm, Švedska) (zastopnika: F. Wijckmans in H. Burez, odvetnika)

      Intervenienta v podporo toženi stranki: Francoska republika (zastopniki: G. de Bergues, D. Colas in J. Bousin, agenti) in Fagor France SA (Rueil-Malmaison, Francija) (zastopnika: J. Derenne in A. Müller-Rappard, odvetnika)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU in razglasitev ničnosti Sklepa Komisije 2013/283/EU z dne 25. julija 2012 o državni pomoči SA.23839 (C 44/2007), ki jo je Francija odobrila podjetju FagorBrandt (UL 2013, L 166, str. 1).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Podjetje Whirlpool Europe BV nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               3.

               Francoska republika ter podjetji Electrolux AB in Fagor France SA nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 141, 18.5.2013.


title: Zadeva C-240/09: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 8. marca 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovaška republika) – Lesoochranárske zoskupenie VLK proti Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky (Okolje — Aarhuška konvencija — Udeležba javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah — Neposredni učinek)

text:
               30.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 130/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 8. marca 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovaška republika) – Lesoochranárske zoskupenie VLK proti Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky
   (Zadeva C-240/09) (1)

   (Okolje - Aarhuška konvencija - Udeležba javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah - Neposredni učinek)
   2011/C 130/07
   Jezik postopka: slovaščina

      Predložitveno sodišče

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Lesoochranárske zoskupenie VLK

      Tožena stranka: Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Najvyšší súd Slovenskej republiky – Razlaga člena 9(3) konvencije (iz Aarhusa) o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, ki je bila v imenu Evropske skupnosti odobrena s Sklepom Sveta z dne 17. februarja 2005 (UL L 124, str. 1) – Neposredni učinek te določbe – Razlaga pojma „akti organov javne oblasti“ – Vključenost ali nevključenost odločb organa javne oblasti, katerih nezakonitost zadeva vplive na okolje

      Izrek

   Člen 9(3) Konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, ki je bila v imenu Evropske skupnosti odobrena s Sklepom Sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005, v pravu Unije nima neposrednega učinka. Vendar mora predložitveno sodišče, kolikor je to mogoče, procesno pravo v zvezi s pogoji, ki morajo biti izpolnjeni za vložitev pravnega sredstva v upravnem ali sodnem postopku, razlagati tako v skladu s cilji iz člena 9(3) te konvencije kot tudi v skladu s ciljem učinkovitega pravnega varstva pravic, ki jih daje pravo Unije, da bi lahko organizacija za zaščito okolja, kot je Lesoochranárske zoskupenie, pred sodiščem izpodbijala odločbo, sprejeto v upravnem postopku, ki bi bila lahko v nasprotju z okoljskim pravom Unije.

      (1)  UL C 233, 26.9.2009.


title: Zadeva T-637/11: Tožba, vložena 15. decembra 2011 – Euris Consult proti Parlamentu

text:
               4.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/41

         Tožba, vložena 15. decembra 2011 – Euris Consult proti Parlamentu
   (Zadeva T-637/11)
   2012/C 32/82
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Euris Consult Ltd (Floriana, Republika Malta) (zastopnik: F. Moyse, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlogi

               —

               Sklep Generalnega direktorata za prevajanje Evropskega parlamenta, ki je bil sprejet v okviru javnega razpisa MT/2011/EU v zvezi s storitvami prevajanja v malteški jezik in s katerim je bila ob odpiranju zavrnjena ponudba, ki jo je predložila tožeča stranka zaradi kršitve zaupnosti, naj se razglasi za ničen;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški tožeče stranke;

               —

               tožeči stranki naj se dovoli, da zahteva povrnitev škode, ki je nastala z izpodbijanim sklepom.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog je

                           —

                           kršitev člena 98, prvi odstavek, Finančne uredbe, člena 143 Izvedbenih pravil in člena 2.4 javnega razpisa MT/2011/EU, ter tako izjema v zvezi z neuporabo na podlagi člena 277 PDEU;

               2.

               Drugi tožbeni razlog je

                           —

                           kršitev načela sorazmernosti;

               3.

               Tretji tožbeni razlog je

                           —

                           kršitev načela enakega obravnavanja;

               4.

               Četrti tožbeni razlog je

                           —

                           kršitev člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ker naročnik ni zaslišal tožeče stranke pred sprejetjem izpodbijanega sklepa;

               5.

               Peti tožbeni razlog je,

                           —

                           da izpodbijani sklep ni bil zadostno obrazložen.


title: Zadeva T-247/09: Tožba, vložena 16. junija 2009 — Evropaïki Dynamiki proti Komisiji

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/43

         Tožba, vložena 16. junija 2009 — Evropaïki Dynamiki proti Komisiji
   (Zadeva T-247/09)
   2009/C 205/79
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnika: N. Korogiannakis in M. Dermitzakis, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije o zavrnitvi ponudbe tožeče stranke, ki jo je ta vložila na podlagi javnega razpisa AO 10186 „Izdelava in razširjanje Dopolnila k Uradnemu listu Evropske unije: spletišče TED, DVD-ROM UL S in povezani mediji brez spletne povezave in spletni mediji“ (UL 2009/S 2-001445) — in to odločbo je Komisija tožeči stranki sporočila z dopisom z dne 7. aprila 2009 — ter vse nadaljnje odločitve Komisije, vključno s tisto o oddaji naročila uspešnemu ponudniku, naj se razglasi za nične;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo škode, ki je nastala tožeči stranki zaradi zadevnega javnega razpisa, in sicer znesek 1 490 215,58 EUR;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tožeče stranke, ki so ji nastali v zvezi s to tožbo, tudi če je ta tožba zavrnjena.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V tej zadevi tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti odločbe tožene stranke, s katero je ta zavrnila ponudbo tožeče stranke, ki jo je vložila na podlagi javnega razpisa za storitve izdelave in razširjanja Dopolnila k Uradnemu listu Evropske unije: spletišče TED, DVD-ROM UL S in povezani mediji brez spletne povezave in spletni mediji (AO 10186), ter odločbe o oddaji naročila uspešnemu ponudniku. Tožeča stranka tudi zahteva povračilo za domnevno škodo, nastalo zaradi javnega razpisa.
   Tožeča stranka se v podporo svojim trditvam sklicuje na te tožbene razloge.
   Prvič, tožeča stranka trdi, da je tožena stranka storila različne in očitne napake pri presoji ter da tožeči stranki ni želela predložiti utemeljitve ali obrazložitve, kar pa je v nasprotju s Finančno uredbo (1) in njenimi izvedbenimi pravili ter Direktivo 2004/18 (2) in členom 253 ES. Trdi, da Komisija kljub pisni prošnji tožeče stranke te ni obvestila o razlogih za odločitev za uspešnega ponudnika, k čemur pa je zavezana. Po mnenju tožeče stranke so bile podane trditve Komisije ohlapne, neutemeljene ter kratke in ne pomenijo sprejemljive obrazložitve. Tožeča stranka poleg tega trdi, da je Komisija naknadno popravila obrazložitev izpodbijane odločbe, in sicer po tem, ko je komisija za ocenjevanje preučila njeno poročilo in umaknila komentar glede uspešnega ponudnika.
   Drugič, tožeča stranka trdi, da je tožena stranka kršila člena 106 in 107 Finančne uredbe ter načeli preglednosti in prepovedi diskriminacije s tem, da ni izključila ponudnikov, ki so se zanašali na delo, opravljeno v državah, ki niso članice STO/GPA (Governement procurement agreement STO). Če bi dovolila takšno sodelovanje, potem tožeča stranka trdi, da bi morala Komisija pravično, pregledno in nediskriminatorno pojasniti merila za izbor, ki bi jih uporabila za izključitev oziroma sprejem določenih podjetij.
   Tretjič, tožeča stranka trdi, da je tožena stranka storila očitne napake pri presoji njene ponudbe glede na druge ponudnike ter ni podala obrazložitve, saj so bila negativna stališča komisije za ocenjevanje ohlapna ter neutemeljena.

      (1)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL 2002, L 248, str. 1).

      (2)  Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL 2004, L 134, str. 114).


title: Zadeva C-472/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Högsta domstolen (Švedska) 20. oktobra 2014 – Canadian Oil Company Sweden AB, Anders Rantén/Riksåklagaren

text:
               15.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 448/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Högsta domstolen (Švedska) 20. oktobra 2014 – Canadian Oil Company Sweden AB, Anders Rantén/Riksåklagaren
   (Zadeva C-472/14)
   (2014/C 448/19)
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Högsta domstolen

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Canadian Oil Company Sweden AB, Anders Rantén

      Tožena stranka: Riksåklagaren

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali Uredba REACH (1) nasprotuje temu, da mora oseba, ki pri opravljanju gospodarske dejavnosti na Švedsko uvozi kemijski proizvod – glede katerega obstaja obveznost prijave na podlagi Uredbe REACH – v skladu s švedsko zakonodajo ta proizvod prijaviti Kemikalieinspektionen za registracijo v švedskem registru proizvodov?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je švedska obveznost prijave ob upoštevanju izjem iz člena 36 PDEU v nasprotju s členom 34 PDEU?

      (1)  Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL L 396, 30.12.2006, str. 1).


title: Zadeva T-589/11: Tožba, vložena 17. novembra 2011 – Phonebook of the World proti UUNT – Seat Pagine Gialle (PAGINE GIALLE)

text:
               4.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/28

         Tožba, vložena 17. novembra 2011 – Phonebook of the World proti UUNT – Seat Pagine Gialle (PAGINE GIALLE)
   (Zadeva T-589/11)
   2012/C 32/58
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Phonebook of the World (Pariz, Francija) (zastopnik: A. Bertrand, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Seat Pagine Gialle SpA (Milano, Italija)

      Predlogi

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 4. avgusta 2011 v zadevi R 1541/2010-2 naj se razveljavi.

               —

               Registracija znamke Skupnosti „PIAGINE GIALLE“ št. 161380, ki jo je druga stranka pred odborom za pritožbe registrirala za razreda 16 in 35, naj se razveljavi.

               —

               Toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: svetovna znamka „PIAGINE GIALLE“ za blago in storitve iz razredov 16 in 35 – registracija znamke Skupnosti št. 161380

      Imetnik znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: Stranka, ki zahteva razglasitev ničnosti, je zahtevo za razglasitev ničnosti utemeljila s členom 52(1) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009, in sicer, da je bila znamka registrirana v nasprotju s členom 7(1)(c) in (b) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009.

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev zahteve za razglasitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 52(1)(a) v povezavi s členi 7(1) od (b) do (d) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009, ker odbor za pritožbe ni hotel uporabiti temeljnih načel prava Skupnosti in zlasti načel, določenih v sodbi, ki jo je Sodišče prve stopnje izdalo v zadevi Telefon & Buch proti UUNT – Herold Business Data (WEISSE SEITEN) (T-322/03), in ker ni hotel uporabiti lastne ugotovitve, da besedi „PIAGINE GIALLE“ nista imeli razlikovalnega učinka za italijansko javnost.


title: Zadeva F-37/15: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 19. novembra 2015 – van der Spree/Komisija (Javni uslužbenci — Osebni prejemki — Dokončno prenehanje zaposlitve — Člen 6(1) Priloge VII h Kadrovskim predpisom — Nadomestilo za selitev ob prenehanju zaposlitve v višini dvomesečne osnovne plače — Sprememba stalnega bivališča tožeče stranke — Stalno bivališče hčerke tožeče stranke — Dokaz)

text:
               11.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 7/36

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 19. novembra 2015 – van der Spree/Komisija
   (Zadeva F-37/15) (1)

   ((Javni uslužbenci - Osebni prejemki - Dokončno prenehanje zaposlitve - Člen 6(1) Priloge VII h Kadrovskim predpisom - Nadomestilo za selitev ob prenehanju zaposlitve v višini dvomesečne osnovne plače - Sprememba stalnega bivališča tožeče stranke - Stalno bivališče hčerke tožeče stranke - Dokaz))
   (2016/C 007/47)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Daniel van der Spree (Eischoll, Švica) (zastopnik: C. Mourato, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in T. S. Bohr, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe, s katero je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke, da se mu zaradi selitve v Švico izplača dvojno nadomestilo za selitev ob prenehanju zaposlitve.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               D. van der Spree nosi svoje stroške in naloži se mu plačilo stroškov Evropske komisije.

      (1)  UL C 178, 1.6.2015, str. 26.


title: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 4. maja 2005 v zadevi C-335/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2000/43/ES — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               9.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/5

      SODBA SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 4. maja 2005
   v zadevi C-335/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2000/43/ES - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2005/C 171/10)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-335/04, zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene dne 30. julija 2004, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Martin in H. Kreppel) proti Republiki Avstriji (zastopnik: E. Riedl), je Sodišče (peti senat), v sestavi R. Silva de Lapuerta, predsednica senata, P. Kūris in J. Klučka (poročevalec), sodnika, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: R. Grass, dne 4. maja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Republika Avstrija s tem, da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2000/43/ES z dne 29. junija 2000 o izvajanju načela enakega obravnavanja oseb ne glede na raso ali narodnost, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Republiki Avstriji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 239, 25.9.2004.


20150731042616992015/C 270/443072015TC27020150817SL01SLINFO_JUDICIAL20150605353621Zadeva T-307/15: Tožba, vložena 5. junija 2015 – 1&1 Telecom/Komisija
 ---documentbreak--- C2702015SL3510120150605SL0044351362Tožba, vložena 5. junija 2015 – 1&1 Telecom/Komisija
   (Zadeva T-307/15)2015/C 270/44Jezik postopka: angleščina
      Stranki

      Tožeča stranka: 1&1 Telecom GmbH (Montabaur, Nemčija) (zastopniki: J. Murach, J. Schmidt in R. Klotz, odvetniki, in P. Alexiadis, Solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            sklep Evropske komisije C(2014) 4443 z dne 2. julija 2014 v zadevi št. COMP/M.7018 – Telefónica Deutschland/E-Plus (v nadaljevanju: sklep) o razglasitvi združljivosti koncentracije družbe Telefónica Deutschland Holding AG in družbe EPlus Mobilfunk GmbH & Co. KG s skupnim trgom in delovanjem Sporazuma EGP, razglasi za ničen, če družba Telefónica izpolni zaveze, določene v prilogi k temu sklepu; in

            —

            Komisiji naloži plačilo svojih stroškov in stroškov tožeče stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja tri tožbene razloge:

            1.

            S prvim tožbenim razlogom zatrjuje, da je Komisija pri ugotavljanju, ali je zaradi koncentracije prišlo do bistvenega oviranja učinkovite konkurence, kršila bistvene postopkovne zahteve, ker ni navedla obrazložitve, vključno s svojo dolžnostjo skrbnega ravnanja, in storila očitno napako pri uporabi pravil EU o nadzoru koncentracij o:

                     —

                     opustitvi analize vertikalnih učinkov koncentracije;

                     —

                     nezadostni obrazložitvi ugotovitve, da ni treba odločiti o tem, ali je zaradi koncentracije prišlo do bistvenega oviranja učinkovite konkurence na veleprodajnem trgu za dostop in izvor klica v Nemčiji; in

                     —

                     nezadostni obrazložitvi v zvezi z ugotovitvami glede usklajenih horizontalnih učinkov na veleprodajnem trgu za dostop in izvor klica ter na maloprodajnem trgu mobilnih telekomunikacij v Nemčiji.

            2.

            Z drugim tožbenim razlogom zatrjuje, da je Komisija očitno napačno uporabila pravo in storila očitno napako pri presoji, ko je:

                     —

                     sprejela dokončne zaveze, ki jih je predlagala družba Telefónica;

                     —

                     ugotovila, da bi bilo zaradi teh dokončnih zavez v celoti odpravljeno bistveno oviranje učinkovite konkurence; in

                     —

                     odobrila koncentracijo, če družba Telefónica izpolni dokončne zaveze.

            3.

            S tretjim tožbenim razlogom zatrjuje, da je Komisija s sprejetjem izpodbijanega sklepa, zlorabila svoja pooblastila, ker je upoštevala politične vidike, ki niso povezani s konkurenco, namesto, da bi uresničevala cilje konkurence iz Pogodb in Uredbe EU o združitvah („EUMR“) (
                  1
               ).

      (
         1
      )	Uredba Sveta (ES) št. 139/2004 z dne 20. januarja 2004 o nadzoru koncentracij podjetij (Uredba ES o združitvah), (UL L 24, 29.1.2004, str. 1).