title: Zadeva T-580/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. junija 2021 – Borborudi/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi proti Iranu za preprečitev širjenja jedrskega orožja – Zamrznitev sredstev – Seznam oseb, subjektov in organov, za katere se uporabi zamrznitev sredstev in gospodarskih virov – Ohranitev imena tožeče stranke na seznamu – Napaka pri presoji – Člen 266 PDEU)

text:
               26.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/36

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. junija 2021 – Borborudi/Svet
      (Zadeva T-580/19) (1)

      (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu za preprečitev širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Seznam oseb, subjektov in organov, za katere se uporabi zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Ohranitev imena tožeče stranke na seznamu - Napaka pri presoji - Člen 266 PDEU)
      (2021/C 297/43)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Sayed Shamsuddin Borborudi (Teheran, Iran) (zastopnik: L. Vidal, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: V. Piessevaux int D. Mykolaitis, agenta)

         Predmet

      Tožba na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2019/855 z dne 27. maja 2019 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL 2019, L 140, str. 1) v delu, v katerem je ime tožeče stranke ohranjeno na seznamu iz Priloge IX k Uredbi Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL 2012, L 88, str. 1).

         Izrek

                  1.

                  Izvedbena uredba Sveta Evropske unije (EU) 2019/855 z dne 27. maja 2019 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na Sayeda Shamsuddina Borborudija.

                  2.

                  Svetu se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 357, 21.10.2019.


title: Zadeva T-611/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. junija 2021 – Iniciativa „Derecho de la UE, derechos de las minorías y democratización de las instituciones españolas“/Komisija (Pravo institucij – Evropska državljanska pobuda – „Pravo Evropske unije, pravice manjšin in demokratizacija španskih institucij“ – Novi okvir Unije za krepitev pravne države – Zavrnitev prijave – Očitna nepristojnost Komisije – Neobstoj poziva k predložitvi predloga pravnega akta Unije – Člen 4(2) in člen 2, točka 1, Uredbe (EU) št. 211/2011 – Obveznost obrazložitve – Člen 296 PDEU)

text:
               26.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/37

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. junija 2021 – Iniciativa „Derecho de la UE, derechos de las minorías y democratización de las instituciones españolas“/Komisija
      (Zadeva T-611/19) (1)

      (Pravo institucij - Evropska državljanska pobuda - „Pravo Evropske unije, pravice manjšin in demokratizacija španskih institucij“ - Novi okvir Unije za krepitev pravne države - Zavrnitev prijave - Očitna nepristojnost Komisije - Neobstoj poziva k predložitvi predloga pravnega akta Unije - Člen 4(2) in člen 2, točka 1, Uredbe (EU) št. 211/2011 - Obveznost obrazložitve - Člen 296 PDEU)
      (2021/C 297/44)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Državljanski odbor pobude „Derecho de la UE, derechos de las minorías y democratización de las instituciones españolas“ (zastopniki: G. Boye, I. Elbal Sánchez, E. Valcuende Sillero in I. González Martínez, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnik: I. Martínez del Peral, agent)

         Intervenientka v podporo tožene stranke: Kraljevina Španija (zastopnik: S. Centeno Huerta, agent)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije (EU) 2019/1182 z dne 3. julija 2019 o predlagani državljanski pobudi z naslovom „Pravo Evropske unije, pravice manjšin in demokratizacija španskih institucij“ (UL 2019, L 185, str. 46).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Državljanski odbor pobude „Derecho de la UE, derechos de las minorías y democratización de las instituciones españolas“ poleg svojih stroškov nosi stroške, nastale Evropski komisiji.

                  3.

                  Kraljevina Španija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 363, 28.10.2019.


title: Zadeva T-698/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. junija 2021 – FJ in drugi/ESZD (Javni uslužbenci – Uradniki – Osebni prejemki – Osebje ESZD, ki dela v tretji državi – Posodobitev korekcijskih koeficientov – Očitna napaka pri presoji – Retroaktivni učinek – Pravna varnost – Dolžnost skrbnega ravnanja)

text:
               26.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/38

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. junija 2021 – FJ in drugi/ESZD
      (Zadeva T-698/19) (1)

      (Javni uslužbenci - Uradniki - Osebni prejemki - Osebje ESZD, ki dela v tretji državi - Posodobitev korekcijskih koeficientov - Očitna napaka pri presoji - Retroaktivni učinek - Pravna varnost - Dolžnost skrbnega ravnanja)
      (2021/C 297/45)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeče stranke: FJ in 8 drugih tožečih stranki, katerih imena so v prilogi k sodbi (zastopnik: J.-N. Louis, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje (zastopnika: S. Marquardt in R. Spáč, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa o določitvi plačilnega lista tožečih strank za december 2018 v delu, v katerem so bili prvič uporabljeni novi korekcijski koeficienti za njihove plače z retroaktivnim učinkom od 1. februarja 2018.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  FJ in drugim tožečim strankam, katerih imena se nahajajo v prilogi, se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 406, 2.12.2019.


title: Zadeva T-699/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. junija 2021 – FT in drugi/Komisija (Javni uslužbenci – Uradniki – Osebni prejemki – Zaposleni Komisije, napoteni v tretjo državo – Posodobitev korekcijskih koeficientov – Očitna napaka pri presoji – Retroaktivni učinek – Pravna varnost – Dolžnost skrbnega ravnanja)

text:
               26.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/38

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. junija 2021 – FT in drugi/Komisija
      (Zadeva T-699/19) (1)

      (Javni uslužbenci - Uradniki - Osebni prejemki - Zaposleni Komisije, napoteni v tretjo državo - Posodobitev korekcijskih koeficientov - Očitna napaka pri presoji - Retroaktivni učinek - Pravna varnost - Dolžnost skrbnega ravnanja)
      (2021/C 297/46)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeče stranke: FT in 24 drugih tožečih strank, katerih imena so v prilogi k sodbi (zastopnik: J.-N. Louis, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Mongin in I. Melo Sampaio, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa o pripravi plačilnega lista tožečih strank za december 2018 v delu, v katerem so v njem prvič uporabljeni novi korekcijski koeficienti, ki se uporabljajo za njihovo plačo, z retroaktivnim učinkom od 1. februarja 2018.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  FT in drugim tožečim strankam, katerih imena so v prilogi, se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 406, 2.12.2019.


title: Zadeva T-880/19: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. junija 2021 – Lianopoulou/Komisija (Javni uslužbenci – Uradniki – Sklep o nastanku invalidnosti – Mnenje invalidske komisije – Člen 78 Kadrovskih predpisov – Obveznost obrazložitve)

text:
               26.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/39

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. junija 2021 – Lianopoulou/Komisija
      (Zadeva T-880/19) (1)

      (Javni uslužbenci - Uradniki - Sklep o nastanku invalidnosti - Mnenje invalidske komisije - Člen 78 Kadrovskih predpisov - Obveznost obrazložitve)
      (2021/C 297/47)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Anastasia Lianopoulou (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: F. Quraishi, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: T. Bohr in L. Vernier, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa Komisije z dne 27. februarja 2019 o prenehanju službe tožeče stranke dne 28. februarja 2019 zaradi ugotovitve njene invalidnosti in o priznanju invalidnosti od 1. marca 2019.

         Izrek

                  1.

                  Sklep Evropske komisije z dne 27. februarja 2019 o prenehanju službe Anastasie Lianopoulou dne 28. februarja 2019 zaradi ugotovitve njene invalidnosti in o priznanju invalidnine od 1. marca 2019 se razglasi za ničen.

                  2.

                  Tožba se v preostalem zavrne.

                  3.

                  Komisiji se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 68, 2.3.2020.


title: Zadeva T-130/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. junija 2021 – Philip Morris Products/EUIPO (SIENNA SELECTION) (Znamka Evropske unije – Prijava besedne znamke Evropske unije SIENNA SELECTION – Absolutni razlogi za zavrnitev – Opisnost – Neobstoj razlikovalnega učinka – Ime barve – Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               26.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/39

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. junija 2021 – Philip Morris Products/EUIPO (SIENNA SELECTION)
      (Zadeva T-130/20) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije SIENNA SELECTION - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisnost - Neobstoj razlikovalnega učinka - Ime barve - Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2021/C 297/48)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Philip Morris Products SA (Neuchâtel, Švica) (zastopnik: L. Alonso Domingo, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: M. Capostagno in V. Ruzek, agenta)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. decembra 2019 (zadeva R 1675/2019-5) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka SIENNA SELECTION kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Odločba petega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 18. decembra 2019 (zadeva R 1675/2019-5) se razveljavi.

                  2.

                  EUIPO nosi svoje stroške in stroške družbe Philip Morris Products SA.

         (1)  UL C 175, 25.5.2020.


title: Zadeva T-266/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. junija 2021 – Global Chartered Controller Institute/EUIPO – CFA Institute (CCA CHARTERED CONTROLLER ANALYST CERTIFICATE) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije CCA CHARTERED CONTROLLER ANALYST CERTIFICATE – Prejšnji besedna znamka Evropske unije CFA in figurativna znamka Evropske unije CFA CHARTERED FINANCIAL ANALYST – Relativni razlog za zavrnitev – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Upoštevna javnost – Stopnja pozornosti)

text:
               26.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/40

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. junija 2021 – Global Chartered Controller Institute/EUIPO – CFA Institute (CCA CHARTERED CONTROLLER ANALYST CERTIFICATE)
      (Zadeva T-266/20) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije CCA CHARTERED CONTROLLER ANALYST CERTIFICATE - Prejšnji besedna znamka Evropske unije CFA in figurativna znamka Evropske unije CFA CHARTERED FINANCIAL ANALYST - Relativni razlog za zavrnitev - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Upoštevna javnost - Stopnja pozornosti)
      (2021/C 297/49)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Global Chartered Controller Institute SL (Alicante, Španija) (zastopnika: M. Pomares Caballero in T. Barber Giner, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: P. Villani in A. Folliard-Monguiral, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: CFA Institute (Charlottesville, Virginija, Združene države) (zastopnika: G. Engels in W. May, odvetnika)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 25. februarja 2020 (zadeva R 235/2019-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med CFA Institute in Global Chartered Controller Institute.

         Izrek

                  1.

                  Odločba petega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 25. februarja 2020 (zadeva R 235/2019-5) se razveljavi.

                  2.

                  EUIPO nosi svoje stroške in stroške Global Chartered Controller Institute SL, razen stroškov, ki jih je zadnjenavedena priglasila pred odborom za pritožbe, odločitev o katerih se pridrži.

                  3.

                  CFA Institute nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 209, 22.6.2020.


title: Zadeva T-396/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. junija 2021 – Riviera-Airport/EUIPO – Aéroports de la Côte d’Azur (RIVIERA AIRPORTS) (Znamka Evropske unije – Postopek za ugotovitev ničnosti – Figurativna znamka Evropske unije RIVIERA AIRPORTS – Slaba vera – Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 59(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               26.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/41

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. junija 2021 – Riviera-Airport/EUIPO – Aéroports de la Côte d’Azur (RIVIERA AIRPORTS)
      (Zadeva T-396/20) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka Evropske unije RIVIERA AIRPORTS - Slaba vera - Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 59(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2021/C 297/50)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Aeroporto di Villanova d’Albenga SpA (Riviera-Airport) (Villanova d’Albenga, Italija) (zastopnik: G. Casucci, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnica: M. Capostagno, agentka)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Aéroports de la Côte d’Azur (Nica, Francija) (zastopnik: Y. Bizollon, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 28. aprila 2020 (zadeva R 2172/2019-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Riviera-Airport in Aéroports de la Côte d’Azur.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Aeroporto di Villanova d’Albenga SpA (Riviera-Airport) se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 271, 17.8.2020.


title: Zadeva T-398/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. junija 2021 – Riviera-Airport/EUIPO – Aéroports de la Côte d’Azur (RIVIERA AIRPORT) (Znamka Evropske unije – Postopek za ugotovitev ničnosti – Figurativna znamka Evropske unije RIVIERA AIRPORT – Slaba vera – Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 59(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               26.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/41

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. junija 2021 – Riviera-Airport/EUIPO – Aéroports de la Côte d’Azur (RIVIERA AIRPORT)
      (Zadeva T-398/20) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka Evropske unije RIVIERA AIRPORT - Slaba vera - Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 59(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2021/C 297/51)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Aeroporto di Villanova d’Albenga SpA (Riviera-Airport) (Villanova d’Albenga, Italija) (zastopnik: G. Casucci, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnica: M. Capostagno, agentka)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Aéroports de la Côte d’Azur (Nica, Francija) (zastopnik: Y. Bizollon, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 28. aprila 2020 (zadeva R 2174/2019-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Riviera-Airport in Aéroports de la Côte d’Azur.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Aeroporto di Villanova d’Albenga SpA (Riviera-Airport) se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 271, 17.8.2020.


title: Zadeva T-453/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. junija 2021 – KZ/Komisija (Javni uslužbenci – Uradniki – Napredovalno obdobje 2019 – Odločba o nenapredovanju – Splošne določbe za izvajanje člena 45 Kadrovskih predpisov – Ugovor nezakonitosti – Dopust iz osebnih razlogov – Neupravičenost do napredovanja)

text:
               26.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/42

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. junija 2021 – KZ/Komisija
      (Zadeva T-453/20) (1)

      (Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovalno obdobje 2019 - Odločba o nenapredovanju - Splošne določbe za izvajanje člena 45 Kadrovskih predpisov - Ugovor nezakonitosti - Dopust iz osebnih razlogov - Neupravičenost do napredovanja)
      (2021/C 297/52)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: KZ (zastopnik: N. de Montigny, odvetnica)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Brauhoff in L. Radu Bouyon, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, objavljene v Upravnih obvestilih št. 32-2019 z dne 14. novembra 2019, o nevpisu imena tožeče stranke na seznam uradnikov, ki so napredovali v napredovalnem obdobju 2019.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  KZ se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 287, 31.8.2020.


title: Zadeva T-665/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. junija 2021 – Ryanair/Komisija (Condor; Covid-19) (Državne pomoči – Nemški trg zračnega prevoza – Javno posojilo s poroštvom Nemčije družbi Condor Flugdienst v okviru pandemije covida-19 – Sklep o nenasprotovanju – Pomoč za povrnitev škode, ki jo je povzročil izjemni dogodek – Člen 107(2)(b) PDEU – Ocena škode – Vzročna zveza – Obveznost obrazložitve – Ohranitev učinkov sklepa)

text:
               26.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/42

      Sodba Splošnega sodišča z dne 9. junija 2021 – Ryanair/Komisija (Condor; Covid-19)
      (Zadeva T-665/20) (1)

      (Državne pomoči - Nemški trg zračnega prevoza - Javno posojilo s poroštvom Nemčije družbi Condor Flugdienst v okviru pandemije covida-19 - Sklep o nenasprotovanju - Pomoč za povrnitev škode, ki jo je povzročil izjemni dogodek - Člen 107(2)(b) PDEU - Ocena škode - Vzročna zveza - Obveznost obrazložitve - Ohranitev učinkov sklepa)
      (2021/C 297/53)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Ryanair DAC (Swords, Irska) (zastopniki: E. Vahida, F.-C. Laprévote, V. Blanc, S. Rating in I.-G. Metaxas-Maranghidis, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Flynn, F. Tomat in V. Bottka, agenti)

         Intervenienti v podporo tožene stranke: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: J. Möller, R. Kanitz in P.-L. Krüger, agenti), Francoska republika (zastopnika: E. de Moustier in P. Dodeller, agenti), Condor Flugdienst GmbH (Kelsterbach, Nemčija) (zastopnika: A. Birnstiel in S. Blazek, odvetnika)

         Predmet

      Tožba na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2020) 2795 final z dne 26. aprila 2020 v zvezi z državno pomočjo SA.56867 (2020/N, ex 2020/PN) – Nemčija – Nadomestilo za škodo, ki je zaradi pandemije covida 19 nastala družbi Condor Flugdienst.

         Izrek

                  1.

                  Sklep Komisije C(2020) 2795 final z dne 26. aprila 2020 v zvezi z državno pomočjo SA.56867 (2020/N, ex 2020/PN) – Nemčija – Nadomestilo za škodo, ki je zaradi pandemije covida-19 nastala družbi Condor Flugdienst GmbH se razglasi za ničen.

                  2.

                  Učinki razglasitve ničnosti navedenega sklepa se zadržijo do sprejetja novega sklepa Komisije na podlagi člena 108 PDEU. Navedeni učinki se zadržijo za obdobje, ki ne sme presegati dveh mesecev od datuma razglasitve te sodbe, če se Komisija odloči sprejeti ta novi sklep na podlagi člena 108(3) PDEU, in za dodatno razumno obdobje, če se Komisija odloči, da uvede postopek na podlagi člena 108(2) PDEU.

                  3.

                  Komisija nosi svoje stroške in stroške družbe Ryanair DAC.

                  4.

                  Zvezna republika Nemčija, Francoska republika in družba Condor Flugdienst nosijo svoje stroške.

         (1)  UL C 443, 21.12.2020.


title: Zadeva T-365/20: Sklep Splošnega sodišča z dne 2. junija 2021 – Birkenstock Sales/EUIPO (Položaj medsebojno prepletenih valovitih črt na podplatu čevlja) (Ničnostna tožba – Znamka Evropske unije – Prijava znamke Evropske unije, ki je sestavljena iz medsebojno prepletenih valovitih črt na podplatu čevlja – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001] – Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               26.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/43

      Sklep Splošnega sodišča z dne 2. junija 2021 – Birkenstock Sales/EUIPO (Položaj medsebojno prepletenih valovitih črt na podplatu čevlja)
      (Zadeva T-365/20) (1)

      (Ničnostna tožba - Znamka Evropske unije - Prijava znamke Evropske unije, ki je sestavljena iz medsebojno prepletenih valovitih črt na podplatu čevlja - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001] - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)
      (2021/C 297/54)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Birkenstock Sales GmbH (Linz am Rhein, Nemčija) (zastopnika: C. Menebröcker in K. Middelhoff, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: S. Hanne, agent)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. marca 2020 (zadeva R 1706/2019-1) v zvezi s prijavo za registracijo znaka, sestavljenega iz medsebojno prepletenih valovitih črt na podplatu čevlja, kot znamko Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Birkenstock Sales GmbH se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 255, 3.8.2020.


title: Zadeva T-215/21: Tožba, vložena 15. aprila 2021 – SMA Mineral/Komisija

text:
               26.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/44

      Tožba, vložena 15. aprila 2021 – SMA Mineral/Komisija
      (Zadeva T-215/21)
      (2021/C 297/55)
      Jezik postopka: švedščina

         Stranki

         Tožeča stranka: SMA Mineral (Filipstad, Švedska) (zastopnik: E. Larsson)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  člen 1(2) Sklepa Komisije (EU) 2021/355 z dne 25. februarja 2021 razglasi za ničen;

                  —

                  ugotovi, da bi bilo treba napravo, ki jo je Švedska predlagala v točki 12 (identifikacijska oznaka SE000000000000419 na seznamih nacionalnih izvedbenih ukrepov) vključiti v okvir brezplačne dodelitve pravic do emisije v skladu s členom 11(3) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: člen 16(7) Uredbe (EU) 2019/331 se ne uporablja in obrazložitev izpodbijanega sklepa torej nima pravne podlage.

                              —

                              Navedba Komisije v zvezi s tem, da se emisije štejejo dvakrat, je napačna. Kar zadeva napravo SMA Sandarne, se nobene emisije ne štejejo dvakrat niti se prej niso štele dvakrat. Odločitev Komisije, da naprave SMA Sandarne ne uvrsti med naprave, ki se jim brezplačno dodelijo pravice do emisije v skladu z referenčno vrednostjo za apno, je torej napačna in brez kakršnekoli pravne podlage.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: izpodbijani sklep je nezdružljiv z ureditvijo EU, zlasti z Direktivo (EU) 2019/331 in z Uredbo 2003/87/ES.

                              —

                              Navedba Komisije v zvezi s tem, da se emisije štejejo dvakrat, je napačna. Odločitev, da se v skladu s členom 16(7) Uredbe (EU) 2019/331 zavrne brezplačna dodelitev pravic do emisije napravi SMA Sandarne v skladu z referenčno vrednostjo za apno, je torej napačna.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: izpodbijani sklep upoštevanja temeljnih pravic tožeče stranke ne zagotavlja zadostno in je v nasprotju z načelom sorazmernosti.

                              —

                              Komisija v izpodbijanem sklepu ni upoštevala ekonomskega pomena brezplačne dodelitve pravic do emisije tožeči stranki, ki vpliva tudi na zaposlovanje v podjetju tožeči stranki in na dolgoročni ekonomski razvoj ter na konkurenčnost tožeče stranke v primerjavi z udeleženci na trgu, ki ponujajo ekvivalenten proizvod. Komisija ni zadosti upoštevala načela sorazmernosti, ki zahteva sprejetje prehodnih določb, ko je nek gospodarski subjekt obremenjen z višjimi stroški kot drugi gospodarski subjekti na istem trgu.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: izpodbijani sklep vodi v izkrivljanje konkurence.

                              —

                              Proizvajalcem žganega apna, izdelanega iz surovine apnenca, se brezplačno dodelijo pravice do emisije v skladu z referenčno vrednostjo za apno. Nakup žganega apna od naprave SMA Sandarne, ki ga opravi obrat za proizvodnjo sulfatne celuloze, ima, kar zadeva kupca, enako funkcijo kot nakup žganega apna, ki temelji na surovini naravni kamen. Brezplačna dodelitev pravic do emisije enemu apnenemu proizvodu, ne pa drugemu, pomeni, da konkurenca med obema proizvodoma, ki imata isto funkcijo v obratu za proizvodnjo sulfatne celuloze, ne bo potekala pod enakimi pogoji.


title: Zadeva T-269/21: Tožba, vložena 19. maja 2021 – Arctic Paper Grycksbo/Komisija

text:
               26.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/45

      Tožba, vložena 19. maja 2021 – Arctic Paper Grycksbo/Komisija
      (Zadeva T-269/21)
      (2021/C 297/56)
      Jezik postopka: švedščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Arctic Paper Grycksbo AB (Grycksbo, Švedska) (zastopnika: A. Bryngelsson in A. Johansson, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi člen 1(1) in Prilogo I k Sklepu Komisije (EU) 2021/355 z dne 25. februarja 2021 v zvezi z nacionalnimi izvedbenimi ukrepi za prehodno brezplačno dodeljevanje pravic do emisije toplogrednih plinov v skladu s členom 11(3) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta v delu, v katerem se nanašata na napravo z identifikacijsko oznako SE000000000000468, in

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji

                              —

                              Tožeča stranka trdi, da je Komisija storila očitno napako pri presoji dejstev s tem, da je ugotovila, da naprava družbe Arctic Paper „uporablja izključno biomaso“. Družba Arctic Paper je v obdobju, ki ga je Komisija štela za upoštevno, imela emisije fosilnih goriv. Komisija je sprejela tudi vključitev več naprav, katerih letne emisije so bile na primerljivi ravni.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev načela enake obravnave

                              —

                              Tožeča stranka trdi, da je izpodbijani sklep v nasprotju z načelom enakega obravnavanja. Prvič, naprave v položaju, podobnem položaju naprav tožeče stranke, so imele podobno raven emisij, vendar niso bile izključene. Drugič, izključitev tožeče stranke vodi k izkrivljanju konkurence, med drugim ker okolju manj prijazni konkurenti tožeče stranke dobijo finančno prednost v primerjavi s tožečo stranko. Ni nobenega objektivnega razloga za različno obravnavanje.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: bistvene kršitve postopka

                              —

                              Tožeča stranka trdi, da se z izpodbijanim sklepom bistveno krši postopek. Prvič, Komisija je kršila svojo obveznost skrbnosti s tem, da ni upoštevala gradiva in zanesljivih podatkov, ki jih je prejela od Naturvårdsverket (švedska agencija za varstvo okolja) in ki bi, če bi bili upoštevani, morali privesti do drugačne vsebine sklepa. Drugič, Komisija ni upoštevala pravice tožeče stranke do izjave. Izpodbijani sklep je posamični akt, ki negativno vpliva na tožečo stranko. Če bi Komisija, potem ko je ugotovila, da so podjetja na splošno in specifično tožeča stranka zaokrožili svoje podatke o emisijah, zaslišala tožečo stranko, bi ji ta lahko razložila, da podatki, ki jih je predložila, vključujejo taka zaokrožanja. Tretjič, obveznost obrazložitve je bila kršena. Iz sklepa ni mogoče razbrati, zakaj je bila tožeča stranka izključena, in v sklepu ni nikakršne obrazložitve v zvezi z enakim obravnavanjem.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev načela legitimnega pričakovanja

                              —

                              Tožeča stranka trdi, da so jo zakonodaja Unije v zvezi z emisijami in prejšnji sklepi Komisije o odobritvi ohrabrili, da je zmanjšala emisije fosilnih goriv in namesto teh sežigala biomaso. Tožeča stranka ni mogla predvidevati, da naprava ne bo več vključena v sistem trgovanja z emisijami in da tako ne bo več imela dovoljenja za uporabo fosilnih goriv in bo zamudila priložnost za finančno dragoceno brezplačno dodelitev pravic do emisije, ker je bila zmanjšana poraba fosilnih goriv naprave. Ni nobenega prevladujočega javnega interesa, ki bi upravičeval kršitev tega načela.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev Direktive 2003/87/ES

                              —

                              Tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila Direktivo 2003/87/ES s tem, da je napačno razlagala tako imenovano izjemo glede biomase (točka 1 Priloge I). Prvič, Komisija je v svoji oceni, ali je tožeča stranka izključno uporabljala biomaso, uporabila podatke izpred več let namesto novih ali prospektivnih podatkov. Drugič, razlaga izjeme glede biomase, ki jo je uporabila Komisija, je očitno v nasprotju tako z drugimi določbami te direktive, zlasti s členom 10a, kot tudi s ciljem direktive ter načeloma enakega obravnavanja in sorazmernosti. Cilj direktive na splošno in specifično pravil o brezplačni dodelitvi pravic do emisije je ustvariti finančno spodbudo za zmanjšanje uporabe fosilnih goriv, vključno prek povečane uporabe biomase. Razlaga izjeme glede biomase, ki jo je uporabila Komisija, pa ima ravno nasproten učinek.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: na podlagi člena 277 PDEU se izjema glede biomase za tožečo stranko ne uporablja

                              —

                              Če Splošno sodišče ne bo menilo, da je treba izjemo glede biomase razlagati tako, kot je navedeno v petem tožbenem razlogu, tožeča stranka trdi, da se točke 1 Priloge I k Direktivi 2003/87/ES (izjema glede biomase) v skladu s členom 277 PDEU v obravnavani zadevi ne sme uporabiti. Ta določba je namreč – če bi bilo treba sprejeti njeno razlago, ki jo je uporabila Komisija – v nasprotju s primarnim pravom, vključno z načeloma enakega obravnavanja in sorazmernosti. Ta določba tiste gospodarske subjekte, ki so pri prehodu na emisije, ki niso emisije fosilnih goriv, prišli najdlje, postavlja v slabši položaj v primerjavi z drugimi subjekti. S tem gospodarske subjekte, ki so storili največ, spodbuja, da ponovno začnejo uporabljati fosilna goriva, subjekte, ki še vedno uporabljajo fosilna goriva, pa odvrača od zmanjševanja njihovih emisij pod določeno raven.


title: Zadeva T-300/21: Tožba, vložena 27. maja 2021 – CNH Industrial/EUIPO (SOILXPLORER)

text:
               26.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/46

      Tožba, vložena 27. maja 2021 – CNH Industrial/EUIPO (SOILXPLORER)
      (Zadeva T-300/21)
      (2021/C 297/57)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: CNH Industrial NV (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnik: L. Axel Karnøe Søndergaard, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije SOILXPLORER – Prijava za registracijo št. 18 217 454

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 26. marca 2021 v zadevi R 386/2021-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo v celoti in dovoli objavo znamke za potrebe ugovora za vse prijavljeno blago ali, podredno, vrne zadevo EUIPO, da bo ta lahko sprejel potrebne ukrepe;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta, ker je bil prijavljeni znamki pripisan nepravilni pomen in ker znamka ni bila obravnavana taka, kot je bila prijavljena;

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta zaradi nepravilne presoje opisnosti znamke;

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta zaradi nepravilne presoje opisnosti znamke.


title: Zadeva T-301/21: Tožba, vložena 27. maja 2021 – CNH Industrial/EUIPO (CROPXPLORER)

text:
               26.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/47

      Tožba, vložena 27. maja 2021 – CNH Industrial/EUIPO (CROPXPLORER)
      (Zadeva T-301/21)
      (2021/C 297/58)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: CNH Industrial NV (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnik: L. Axel Karnøe Søndergaard, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije CROPXPLORER – Prijava za registracijo št. 18 217 458

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 26. marca 2021 v zadevi R 387/2021-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo v celoti in dovoli objavo znamke za potrebe ugovora za vse prijavljeno blago ali, podredno, vrne zadevo EUIPO, da bo ta lahko sprejel potrebne ukrepe;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta, ker je bil prijavljeni znamki pripisan nepravilni pomen in ker znamka ni bila obravnavana taka, kot je bila prijavljena;

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta zaradi nepravilne presoje opisnosti znamke;

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta zaradi nepravilne presoje opisnosti znamke.


title: Zadeva T-318/21: Tožba, vložena 8. junija 2021 – KF/EIB

text:
               26.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/47

      Tožba, vložena 8. junija 2021 – KF/EIB
      (Zadeva T-318/21)
      (2021/C 297/59)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: KF (zastopnici: L. Levi in A. Blot, odvetnici)

         Tožena stranka: Evropska investicijska banka

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep tožene stranke z dne 13. oktobra 2020 razglasi za ničen;

                  —

                  sklep tožene stranke z dne 9. marca 2021, s katerim je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke za upravni pregled sklepa tožene stranke z dne 13. oktobra 2020, razglasi za ničen;

                  —

                  odobri odškodnino za nepremoženjsko škodo, ki jo je utrpela tožeča stranka; in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 8(1), člena 46(1) in člena 51(1) pravil tožene stranke o pokojninskem sistemu ter očitna napaka pri presoji pravnega pojma invalidnosti.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 34 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev načela dobrega upravljanja.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: neobstoj nepristranskosti.

                  5.

                  Tožeča stranka prav tako meni, da nezakonitosti, navedene v tožbi, pomenijo napake, ki jih je storila tožena stranka. Tožeča stranka zato prosi za odškodnino za nepremoženjsko škodo, ki ji je nastala kot posledica izpodbijanega sklepa.


title: Zadeva T-321/21: Tožba, vložena 9. junija 2021 – Lietuvos geležinkeliai/Komisija

text:
               26.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/48

      Tožba, vložena 9. junija 2021 – Lietuvos geležinkeliai/Komisija
      (Zadeva T-321/21)
      (2021/C 297/60)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Lietuvos geležinkeliai AB (Vilnius, Litva) (zastopnik: R. Zaščiurinskaitė, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je tožba dopustna;

                  —

                  Evropski komisiji naloži, naj družbi AB Lietuvos geležinkeliai plača nadomestilo v višini 850 565,76 EUR, ki ustreza zamudnim obrestim po obrestni meri, ki jo Evropska centralna banka določi za operacije glavnega refinanciranja, povečani za 3,5 odstotne točke, na znesek 7 804 350 EUR za obdobje od 5. januarja 2018 do 29. januarja 2021;

                  —

                  Evropski komisiji naloži, naj družbi AB Lietuvos geležinkeliai plača zamudne obresti po obrestni meri, ki jo Evropska centralna banka določi za operacije glavnega refinanciranja, povečani za 3,5 odstotne točke, na znesek 850 565,76 EUR za obdobje od 29. januarja 2021 do dejanskega plačila glavnice;

                  —

                  na podlagi člena 263 PDEU za nična razglasi sklepa Evropske komisije z dne 26. aprila 2021 in z dne 16. maja 2021;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 266, prvi odstavek, PDEU: Evropska komisija ni izpolnila svoje absolutne in brezpogojne obveznosti, da plača zamudne obresti po znižanju globe, ki jo je določila Komisija in jo je je tožeča stranka začasno plačala.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 266, prvi odstavek, PDEU je povzročila, da je Evropska unija nepogodbeno odgovorna v skladu s členom 266, drugi odstavek, PDEU v povezavi s členom 340, drugi odstavek, PDEU.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 41(3) Listine o temeljnih pravicah in člena 340, drugi odstavek, PDEU. Tožeča stranka trdi, da oseba mora imeti možnost, da zahteva nadomestilo ne le za dejansko izgubo, ampak tudi za izgubo dobička in obresti.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 47 Listine o temeljnih pravicah, saj sodno varstvo iz člena 263 PDEU ni učinkovito, če zadevna družba ne more dobiti obresti na globo, ki neupravičeno ni bila plačana, po tem ko je Splošno sodišče znižalo globo, naloženo zaradi kršitve pravil Evropske unije o konkurenci.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: Sklepa z dni 26. aprila 2021 (1) in 16. maja 2021 (2), s katerima je Komisija zavrnila plačilo obresti, sta v nasprotju s členoma 266 in 340 PDEU ter s členoma 41(3) in 47 Listine o temeljnih pravicah.

         (1)  Elektronsko sporočilo Komisije tožeči stranki z dne 26. aprila 2021, zadeva: RE: Zadeva AT.39813 – Baltska železnica

         (2)  Elektronsko sporočilo Komisije tožeči stranki z dne 16. maja 2021, zadeva: RE: Zadeva AT.39813 – Baltska železnica, v katerem je bilo potrjeno stališče, navedeno v elektronskem sporočilu z dne 26. aprila 2021.


title: Zadeva T-324/21: Tožba, vložena 10. junija 2021 – Harley-Davidson Europe in Neovia Logistics Services International/Komisija

text:
               26.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/49

      Tožba, vložena 10. junija 2021 – Harley-Davidson Europe in Neovia Logistics Services International/Komisija
      (Zadeva T-324/21)
      (2021/C 297/61)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Harley-Davidson Europe Ltd (Oxford, Združeno kraljestvo), Neovia Logistics Services International (Vilvoorde, Belgija) (zastopnika: O. van Baelen in G. Lebrun, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

                  —

                  izpodbijani sklep (1) razglasi za ničen;

                  —

                  Komisiji naloži, da nosi svoje stroške in stroške tožečih strank v zvezi s tem postopkom;

                  —

                  iz sodbe izpelje vse koristne posledice; in

                  —

                  odredi ukrepe procesnega vodstva in preiskovalne ukrepe, ki jih kot primerne določi Splošno sodišče.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata šest tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Komisija je kršila bistvene postopkovne zahteve. Izpodbijani sklep ni dovolj obrazložen in Komisija ni ustrezno sledila postopku posvetovalnega odbora.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: z izpodbijanim sklepom je bila storjena očitna napaka pri presoji upoštevnih dejstev.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila svoje pooblastilo za razveljavitev, ki ga ima na podlagi člena 34(11) Uredbe (EU) št. 952/2013 (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. oktobra 2013 o carinskem zakoniku Unije, ker je izpodbijani sklep utemeljila na napačni razlagi člena 33 Delegirane uredbe Komisije (EU) 2015/2446 (3) (v nadaljevanju: Delegirana uredba 2015/2446).

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: člen 33 Delegirane uredbe 2015/2446 je neveljaven, ker, prvič, če je Komisija pravilno razlagala člen 33 Delegirane uredbe 2015/2446, je ta določba neveljavna, ker so z njo kršene zahteve iz člena 290 PDEU, in drugič, je zaradi te kršitve vsekakor neveljaven.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: z izpodbijanim sklepom so kršena splošna načela prava EU in Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila svoja pooblastila pri izdaji izpodbijanega sklepa in jih zlorabila pri razveljavitvi Odločb o zavezujočih informacijah o poreklu, kar je neizbežna posledica zgoraj navedenih tožbenih razlogov in rezultat tega, da je Komisija svoje pooblastilo za razveljavitev zlorabila v politične namene, s čimer je ogrozila njegov namen, ki je zagotoviti, da države članice pravilno in enotno uporabljajo pravila o poreklu.

         (1)  Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2021/563 z dne 31. marca 2021 o veljavnosti nekaterih odločb v zvezi z zavezujočimi informacijami o poreklu (UL 2021, L 119, str. 117).

         (2)  UL 2013, L 269, str. 1.

         (3)  UL 2015, L 343, str. 1.


title: Zadeva T-325/21: Tožba, vložena 9. junija 2021 – Jeronimo Martins Polska/EUIPO – Aldi Einkauf (Vitalsss plus)

text:
               26.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/50

      Tožba, vložena 9. junija 2021 – Jeronimo Martins Polska/EUIPO – Aldi Einkauf (Vitalsss plus)
      (Zadeva T-325/21)
      (2021/C 297/62)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Jeronimo Martins Polska S.A. (Kostrzyn, Poljska) (zastopnika: E. Jaroszyńska-Kozłowska in R. Skubisz, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: Prijava figurativne znamke Evropske unije Vitalsss plus – Prijava št. 17 969 083

         Postopek pred EUIPO: Postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 7. aprila 2021 v zadevah R 503/2020-1 in R 647/2020-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  plačilo stroškov postopka naloži toženi stranki, če druga stranka pred odborom za pritožbe vstopi v postopek, pa intervenientki.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 95(2) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta v povezavi s členom 27(4) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625;

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-326/21: Tožba, vložena 9. junija 2021 – Guangdong Haomei New Materials in Guangdong King Metal Light Alloy Technology/Komisija

text:
               26.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/51

      Tožba, vložena 9. junija 2021 – Guangdong Haomei New Materials in Guangdong King Metal Light Alloy Technology/Komisija
      (Zadeva T-326/21)
      (2021/C 297/63)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Guangdong Haomei New Materials Co. Ltd (Qingyuan, Kitajska), Guangdong King Metal Light Alloy Technology Co. Ltd (Yuan Tan Town, Kitajska) (zastopniki: M. Maresca, C. Malinconico, D. Guardamagna, M. Guardamagna, D. Maresca, A. Cerruti, A. Malinconico in G. Falla, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj Izvedbeno uredbo Komisije 2021/546 (EU) z dne 29. marca 2021 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz iztiskanih izdelkov iz aluminija s poreklom iz Ljudske republike Kitajske v delu, ki se nanaša na njiju, in jima je bila vročena 30. marca 2021, in podredno „osnovno“ uredbo (Uredbo 1036/2016) razglasi za nično ter Komisiji naloži plačilo odškodnine za škodo, nastalo zaradi njunega sprejetja. Poleg tega predlagata, naj se toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: obveznost konkretne ugotovitve predpostavk za damping, kršitev načel pravičnega postopka in kontradiktornosti, kršitev bistvenih postopkovnih zahtev, ter zloraba pooblastil zaradi splošnosti ugovorov in neobstoja dejanske preveritve informacij, predloženih v duhu sodelovanja.

                              —

                              V zvezi s tem se zatrjuje, da so z izpodbijano uredbo storjene nezakonitosti, ker Komisija ni konkretno ugotovila pogojev zadevnih trgov in ker tožečima strankama ni bilo dovoljeno uveljavljati pravice do obrambe v materialnem smislu. Na kratko, družbi Haomei in King Metal sta razglašeni za odgovorni za damping, ter so se za njiju v skladu s tem uporabile izravnalne dajatve, ne zaradi njunega ravnanja ob izvozu iz Kitajske, temveč zaradi celotne pozitivne ocene kitajskega gospodarstva, torej povsem pavšalno. Komisija je ob tem prepričanju opustila vsakršno konkretno preučitev dokumentov, ki sta jih predložili podjetji tožeči stranki.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev osnovne uredbe v zvezi z določitvijo dampinške marže, napačno opredelitvijo „običajne“ cene proizvoda, glede katerega se vodi preiskava in uporabo začasnih carin, ne zaradi odgovornosti samih izvoznikov, ampak zaradi nezadovoljstva s celotno strukturo kitajskega gospodarstva.

                              —

                              V zvezi s tem tožeči stranki trdita, prvič, da je uredba nezakonita zaradi dejstva, da je Komisija izvedla nepopolno preiskavo, vsekakor z dvoumnim rezultatom, in da jev njej nezakonitost, ki izhaja iz Uredbe o registraciji proizvodov, ki je že bila predmet postopka pred Splošnim sodiščem, ker je bila v preiskavo vključena številka proizvoda (7610 90 90), ki zaradi same njene dopustnosti ne bi smela biti vključena, ker gre za proizvode, drugačne od tistih, ki so predmet preiskave. Ta napaka (ki je omogočila vključevanje različnih proizvodov) vpliva tako na predpostavko dampinga (glede na to, da konkretno zelo nizka cena neizbežno in umetno niža povprečno ceno) kot tudi na škodo za industrijo Unije, ker gre za znatne količine glede na skupno količino zadevnega proizvoda, tako da učinek preostalega dela proizvoda, ki se uvaža v Evropsko unijo, postane neupošteven.

                              —

                              Drugič, zatrjuje se, da neobstoj posebnega ugotavljanja stanja tožečih strank ni v skladu s Pogodbo (in navedenimi določbami) saj se vzpostavlja sistem objektivne odgovornosti ali odgovornosti za ravnanje druge osebe, kar je v nasprotju s temeljnimi načeli pravne varnosti in legitimnih pričakovanj, zaradi tržne cene in konkretne strukture očitno tržnih stroškov, ki sta jo tožeči stranki večkrat predložili Komisiji, ki pa jo je ta popolnoma spregledala (tako kot so spregledana tudi stališča kitajske vlade o tržnem gospodarstvu). To je privedlo do očitnih nezakonitosti, tako materialnih (z vidika normalne vrednosti, znatnih izkrivljanj, dostopa do kredita, davčne obravnave, statusa stečaja, reprezentativne države in njene izbire) kot tudi postopkovnih, ki so bile v obširno obravnavane v tem tožbenem razlogu, ob očitno diskriminatornih in škodljivih posledicah, do katerih vodijo.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: neobstoj škode, napačna razlaga dejstev v zvezi s tržnimi deleži in kršitev načela sorazmernosti.

                              —

                              Tožeči stranki s tretjim tožbenim razlogom zatrjujeta nezakonitost izpodbijane uredbe zaradi dejstva, da Komisija ni uspela dokazati niti obstoja škode (injury) niti vzročne zveze med škodo in dampingom.

                              —

                              Poleg tega naj ne bi obstajala niti minimalna tehnična analiza in obvezna ocena sorazmernosti carinske mere, ki bi se nanašala na škodo za industrijo, za katero je ugotovljen undercutting ali underselling, ki ju sodna praksa zahteva kot nujni za obstoj škode. Vendar v primeru tožečih strank nista dokazana undercutting in underselling (med različnimi dokumenti, predloženimi v glavnem delu obrazložitve) t. i. cen Ex Works družb Haomei in King Metal, ki so v skladu z evropskimi (DOC.3, poročilo Bauxite).

                              —

                              Poleg tega nikakor ne obstaja interes Unije za določanje carin, temveč le interes vlagateljev predloga, ki ga je Komisija enostavno „posvojila“ kot lastno obrazložitev in ga brez analize razširila na celotno Unijo. V tem okviru je Komisija spet popolnoma spregledala podatke, ki sta jih tožeči stranki predložili med postopkom, ki pa niso bili obravnavani kontradiktorno niti med postopku niti v uredbi.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev Splošnega sporazuma o carinah in trgovini (GATT) in podredno, nezakonitost temeljne uredbe, če se ne razlaga v skladu z mednarodnimi sporazumi.

                              —

                              V zvezi s tem se zatrjuje, da se Uredba 2020/11428, ki jo je Komisija sprejela na pravni podlagi člena 207 PDEU, oddaljuje od pojmov, ki jih določa mednarodno pravo. Dodaja se, da bi se nasprotno, z drugimi besedami, kadar ne bi šlo za kršitev, ki neposredno izhaja iz Uredbe 2020/11428, nezakonitost nanašala na „osnovno“ uredbo.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev Evropske konvencije o človekovih pravicah, ki je vezana na postopek izrekanja sankcije, enakovredne kazni, za posledice, nastale izvoznim podjetjem.
                  Za družbi tožeči stranki uporaba teh podatkov pomeni oviro za nadaljevanje opravljanja dejavnosti ob nepopravljivi škodi, ki jo je mogoče primerjati s kazensko sankcijo.


title: Zadeva T-327/21: Tožba, vložena 9. junija 2021 – Scania CV/EUIPO (V8)

text:
               26.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/53

      Tožba, vložena 9. junija 2021 – Scania CV/EUIPO (V8)
      (Zadeva T-327/21)
      (2021/C 297/64)
      Jezik postopka: švedščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Scania CV AB (Södertälje, Švedska) (zastopniki: C. Langenius, P. Sundin in S. Falkner)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna znamka: zahteva za registracijo figurativne znamke EU V8 – zahteva za registracijo št. 18 120 085

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 20. aprila 2021 v zadevi R 1868/2021-1

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  v skladu s členom 72 uredbe o blagovni znamki Evropske unije razveljavi izpodbijano odločbo in spremeni odločbo EUIPO; ugodi zahtevi družbe Scania za registracijo figurativne znamke za vse proizvode in storitve, za katere je EUIPO zavrnil registracijo;

                  —

                  v skladu s členom 72 uredbe o blagovni znamki Evropske unije razveljavi izpodbijano odločbo in zadevo vrne odboru za pritožbe pri EUIPU, da o zadevi ponovno odloči;

                  —

                  v skladu s členom 134 Poslovnika Splošnega sodišča EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-329/21: Tožba, vložena 10. junija 2021 – Puma/EUIPO – V. Fraas (FRAAS)

text:
               26.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/53

      Tožba, vložena 10. junija 2021 – Puma/EUIPO – V. Fraas (FRAAS)
      (Zadeva T-329/21)
      (2021/C 297/65)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Puma SE (Herzogenaurach, Nemčija) (zastopnik: M. Schunke, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: V. Fraas GmbH (Helmbrechts/Wüstenselbitz, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije FRAAS – Znamka Evropske unije št. 5 769 351

         Postopek pred EUIPO: postopek za izbris

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 24. marca 2021 v zadevi R 2714/2019-5

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi in odredi, da se izpodbijana znamka izbriše tudi za naslednje proizvode:

            Razred 18: ročne torbe.
      Razred 25: oblačila, pokrivala, šali, pledi (šali, rute), razen proizvodov iz krzna in umetnega krzna; rokavice, čepice, kape (pokrivala), tekstilni dodatki za oblačenje in pokrivanje glave (v delu, v katerem so vsebovani v razredu 25);

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov postopka, vključno s pritožbenim postopkom.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 58(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001.


title: Sodba Sodišča z dne 25. marca 2021 v zadevi E-4/20 Tor-Arne Martinez Haugland in drugi proti norveški vladi, ki jo zastopa Ministrstvo za zdravje in oskrbo (Helse- og omsorgsdepartementet) (Svoboda gibanja oseb – Direktiva 2005/36/ES – Priznavanje poklicnih kvalifikacij – Dostop do opravljanja poklica psihologa – Splošni sistem priznavanja – Pojem „enak poklic“) 2021/C 303/08

text:
               29.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/11

      SODBA SODIŠČA
      z dne 25. marca 2021
      v zadevi E-4/20
      Tor-Arne Martinez Haugland in drugi proti norveški vladi, ki jo zastopa Ministrstvo za zdravje in oskrbo (Helse- og omsorgsdepartementet)

            (Svoboda gibanja oseb – Direktiva 2005/36/ES – Priznavanje poklicnih kvalifikacij – Dostop do opravljanja poklica psihologa – Splošni sistem priznavanja – Pojem „enak poklic“)

      (2021/C 303/08)
      V zadevi E-4/20, Tor-Arne Martinez Haugland in drugi proti norveški vladi, ki jo zastopa Ministrstvo za zdravje in oskrbo (Helse- og omsorgsdepartementet) – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča predložilo pritožbeno sodišče Borgarting (Borgarting lagmannsrett) v zvezi z razlago Direktive 2005/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij, zlasti členov 4 in 13, kakor je bila prilagojena Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru, ter členov 28 in 31 navedenega sporazuma – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Páll Hreinsson ter sodnika Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Bernd Hammermann 25. marca 2021 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

                  1.

                  Ali se lahko poklic v državi gostiteljici in poklic v državi izvora štejeta za „enak poklic“ za namene Direktive 2005/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij, je treba presojati za vsak primer posebej. Ta presoja mora temeljiti na primerjavi med dejavnostmi, ki jih zajema poklic v državi izvora, in dejavnostmi poklica, ki ga želi prosilec opravljati v državi gostiteljici. Če so dejavnosti, ki ju zajemata poklica, primerljive v smislu enakovrednosti zajetih dejavnosti ob upoštevanju vseh zadevnih razlik v obsegu in naravi navedenih dejavnosti, je treba poklica šteti kot enak poklic za namene Direktive 2005/36/ES.
                  Pri presoji, ali poklic v državi izvora in poklic v državi gostiteljici pomenita enak poklic za namene Direktive 2005/36/ES, opravljanja nekaterih dejavnosti za omejeno časovno obdobje v okviru usposabljanja pod pogojem zaveze k nadaljnjem študiju ni mogoče šteti za opravljanje poklica.
                  Pri presoji, ali sta dva poklica „enaka poklica“ za namene Direktive 2005/36/ES, so lahko razlike v ravni samostojnosti in odgovornosti za bolnike pomembne pri ugotavljanju natančnega obsega ali narave dejavnosti.

                  2.

                  Možnost, da se zahtevajo dopolnilni ukrepi v skladu s členom 14 Direktive 2005/36/ES, ne more vplivati na razlago „enakega poklica“ za namene člena 13 navedene direktive.

                  3.

                  Izraz „posebej namenjeno opravljanju določenega poklica“ iz člena 3(1), točka (e), Direktive 2005/36/ES je treba razlagati tako, da zajema usposabljanje, ki je posebej zasnovano za to, da kandidata pripravi za opravljanje določenega poklica. Ne zajema kvalifikacij, ki omogočajo dostop do širokega spektra poklicev ali dokazujejo, med drugim, zgolj akademsko usposobljenosti na določenem področju.

                  4.

                  Prosilci, ki ne izpolnjujejo zahtev za priznanje poklicnih kvalifikacij v skladu z Direktivo 2005/36/ES, se lahko sklicujejo na člena 28 in 31 Sporazuma EGP kot podlago za opravljanje reguliranega poklica v državi gostiteljici.
                  Pri presoji kvalifikacij na podlagi členov 28 in 31 Sporazuma EGP mora država gostiteljica primerjati vse diplome, spričevala in druga dokazila o formalnih kvalifikacijah in ustreznih poklicnih izkušnjah prosilca z lastnimi zahtevami za opravljanje zadevnega poklica. Če znanje in kvalifikacije prosilca, dokazane z diplomo, in zadevne poklicne izkušnje niso enakovredni ali le delno ustrezajo zahtevanim, mora država gostiteljica navesti, katero usposabljanje manjka, da bi prosilec lahko usposabljanje zaključil ali dopolnil.


title: Zadeva C-252/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemčija) 22. aprila 2021 – Facebook Inc. in drugi/Bundeskartellamt

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/16

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemčija) 22. aprila 2021 – Facebook Inc. in drugi/Bundeskartellamt
      (Zadeva C-252/21)
      (2021/C 320/20)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnice: Facebook Inc., Facebook Ireland Ltd, Facebook Deutschland GmbH

         Nasprotna stranka: Bundeskartellamt

         Udeleženec: Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                              (a)

                              Ali je združljivo s členom 51 Uredbe (EU) 2016/679 (1) in naslednjimi, če nacionalni organ za varstvo konkurence, kot je Bundeskartellamt (zvezni urad za varstvo konkurence), ki ni nadzorni organ v smislu člena 51 GDPR in naslednjih in ki je v državi, kjer ima podjetje s sedežem zunaj Evropske unije „ustanovitev“, ki na področju oglaševanja, komunikacije in promocije podpira „glavno ustanovitev“ tega podjetja, ki ima sedež v drugi državi članici in ki je izključno odgovorna za obdelavo osebnih podatkov za celotno področje Evropske unije, v okviru nadzora kršitev pravil konkurenčnega prava ugotovi, da „glavna ustanovitev“ s pogodbenimi pogoji, ki se nanašajo na obdelavo podatkov, in njihovim izvajanjem krši GDPR ter izda odredbo za prenehanje te kršitve?

                              (b)

                              Če je odgovor pritrdilen: Ali je to združljivo s členom 4(3) PEU, če vodilni nadzorni organ v državi članici „glavne ustanovitve“ v smislu člena 56(1) GDPR hkrati vodi postopek preiskave njenih pogodbenih pogojev, ki se nanašajo na obdelavo podatkov?

                        Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:

                  2.

                              (a)

                              Ali gre potem – v primeru, ko internetni uporabnik spletna mesta ali aplikacije, ki so povezane z merili iz člena 9(1) GDPR, kot so na primer aplikacije za zmenke, platforme za iskanje istospolnih partnerjev, spletna mesta političnih strank ali z zdravjem povezana spletna mesta, zgolj obišče ali vanje vnese tudi podatke, recimo pri registraciji ali naročilih, neko drugo podjetje, kot je Facebook Ireland, pa prek vmesnikov, vključenih v ta spletna mesta in aplikacije, kot je „Facebook Business Tools“, ali prek piškotkov oziroma podobnih tehnologij za shranjevanje, nameščenih na računalniku ali mobilni terminalni opremi internetnega uporabnika, zbira podatke o uporabnikovih obiskih spletnih mest in aplikacij ter o vanje vnesenih uporabnikovih podatkih, jih povezuje s podatki uporabnikovega računa pri Facebook.com in uporablja, – pri tem zbiranju in/ali povezovanju in/ali uporabi za obdelavo občutljivih podatkov v smislu navedene določbe?

                              (b)

                              Če je odgovor pritrdilen: Ali obisk teh spletnih mest in aplikacij in/ali vnos podatkov in/ali klik na polja, ki jih ponudnik, kot je Facebook Ireland, vključi v ta spletna mesta ali aplikacije („družbeni vtičniki“, kot je „Všeč mi je“, „Deli z drugimi“ oziroma „Facebook Login“ ali „Account Kit“) pomeni, da uporabnik podatke o obisku kot takem in/ali vnešene podatke sam objavi v smislu člena 9(2)(e) GDPR?

                  3.

                  Ali lahko podjetje, kot je Facebook Ireland, ki upravlja digitalno družbeno omrežje, financirano z oglasi, in v svojih pogojih za uporabo storitev ponuja personalizacijo vsebin in oglaševanja, varnost omrežja, izboljševanje proizvodov ter dosledno in nemoteno uporabo vseh koncernovih proizvodov, v utemeljitev navede potrebnost za izvajanje pogodbe v smislu člena 6(1)(b) GDPR ali upoštevanje zakonitih interesov v smislu člena 6(1)(f) GDPR, če v te namene z uporabnikovim računom pri Facebook.com povezuje in uporablja podatke, zbrane iz drugih koncernovih storitev ter prek vmesnikov, vključenih v tretja spletna mesta in aplikacije, kot je „Facebook Business Tools“, ali prek piškotkov oziroma podobnih tehnologij za shranjevanje, nameščenih na računalniku ali mobilni terminalni opremi internetnega uporabnika?

                  4.

                  Ali so lahko v takem primeru tudi

                              —

                              mladoletnost uporabnika za personalizacijo vsebin in trženja, izboljševanje proizvoda, varnost omrežja in netrženjska komunikacija z uporabnikom,

                              —

                              zagotavljanje meritev, analitičnih podatkov in drugih poslovnih storitev za oglaševalce, razvijalce in druge partnerje, da lahko ti ocenijo in izboljšajo svoje storitve,

                              —

                              zagotavljanje trženjske komunikacije z uporabnikom, da lahko podjetje izboljša svoje proizvode in izvaja neposredno trženje,

                              —

                              raziskave in inovacije za družbeno korist, da se izboljša stanje tehnike oziroma znanstveno razumevanje pomembnih družbenih tem ter pozitivno vpliva na družbo in svet,

                              —

                              informiranje organov kazenskega pregona in izvršilnih organov ter odgovarjanje na poizvedbe, ki temeljijo na neki pravni podlagi, zaradi preprečevanja, odkrivanja in pregona kaznivih dejanj, nezakonite uporabe, kršitev pogojev za uporabo storitev in pravilnikov ter drugih škodljivih načinov vedenja,
                              zakoniti interesi v smislu člena 6(1)(f) GDPR, če podjetje v navedene namene z uporabnikovim računom pri Facebook.com povezuje in uporablja podatke, zbrane iz drugih koncernovih storitev ter s tretjih spletnih mest in aplikacij, prek vanje vključenih vmesnikov, kot je „Facebook Business Tools“, ali prek piškotkov oziroma podobnih tehnologij za shranjevanje, nameščenih na računalniku ali mobilni terminalni opremi internetnega uporabnika?

                  5.

                  Ali so lahko v takem primeru zbiranje podatkov iz drugih koncernovih storitev ter s tretjih spletnih mest in aplikacij, prek vanje vključenih vmesnikov, kot je „Facebook Business Tools“, ali prek piškotkov oziroma podobnih tehnologij za shranjevanje, nameščenih na računalniku ali mobilni terminalni opremi internetnega uporabnika, povezovanje z uporabnikovim računom pri Facebook.com in uporaba oziroma uporaba že drugje zakonito zbranih in povezanih podatkov v posamičnem primeru utemeljeni tudi na podlagi člena 6(1)(c), (d) in (e) GDPR, na primer, da bi se lahko odgovorilo na poizvedbo po določenih podatkih, ki temelji na neki pravni podlagi (točka (c)), preprečilo škodljivo vedenje in okrepilo varnost (točka (d)), opravljalo raziskave v družbeno koristne namene ter spodbujalo zaščito, integriteto in varnost (točka (e))?

                  6.

                  Ali je v razmerju do podjetja, ki ima prevladujoč položaj na trgu, kot je Facebook Ireland, mogoče dati učinkovito – zlasti prostovoljno, kot določa člen 4(11) GDPR – privolitev v smislu člena 6(1)(a) in člena 9(2)(a) GDPR?
                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:

                  7.

                              (a)

                              Ali lahko nacionalni organ za varstvo konkurence države članice, kot je Bundeskartellamt (zvezni urad za varstvo konkurence), ki ni nadzorni organ v smislu člena 51 GDPR in naslednjih in ki preiskuje kršitev nekega podjetja s prevladujočim položajem na trgu zoper prepoved zlorabe na področju konkurenčnega prava – pri kateri ne gre za vprašanje, ali se s pogoji tega podjetja, ki se nanašajo na obdelavo podatkov, in z izvajanjem teh pogojev krši GDPR – na primer v okviru presoje uravnoteženosti interesov sprejme ugotovitve v zvezi s tem, ali so pogoji tega podjetja, ki se nanašajo na obdelavo podatkov, in njihovo izvajanje skladni z GDPR?

                              (b)

                              Če je odgovor pritrdilen: Ali ob upoštevanju člena 4(3) PEU to velja tudi takrat, ko pristojni vodilni nadzorni organ iz člena 56(1) GDPR istočasno vodi postopek preiskave v zvezi s pogoji tega podjetja, ki se nanašajo na obdelavo podatkov?

                        Če je odgovor na sedmo vprašanje pritrdilen, je potreben odgovor na tretje, četrto in peto vprašanje v zvezi s podatki, ki izhajajo iz uporabe koncernove storitve Instagram.

         (1)  Uredba (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov) (UL 2016, L 119, str. 1).


title: Zadeva C-275/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Avstrija) 28. aprila 2021 – EPIC Financial Consulting Ges.m.b.H./Republika Avstrija in Bundesbeschaffung GmbH

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/21

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Avstrija) 28. aprila 2021 – EPIC Financial Consulting Ges.m.b.H./Republika Avstrija in Bundesbeschaffung GmbH
      (Zadeva C-275/21)
      (2021/C 320/22)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Predlagateljica: EPIC Financial Consulting Ges.m.b.H.

         Nasprotni stranki: Republika Avstrija, Bundesbeschaffung GmbH

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je revizijski postopek pred Bundesverwaltungsgericht (zvezno upravno sodišče), ki se izvaja v okviru prenosa Direktive 89/665/EGS (1), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2014/23/EU (2), spor o civilnih in gospodarskih zadevah v skladu s členom 1(1) Uredbe (EU) št. 1215/2012 (3) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (v nadaljevanju: Uredba št. 1215/2012)? Ali je tak revizijski postopek v skladu z zgornjim vprašanjem vsaj civilna zadeva v skladu s členom 81(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije (= PDEU)?

                  2.

                  Ali je treba načelo enakovrednosti ob upoštevanju drugih določb prava Unije razlagati tako, da posamezniku podeljuje subjektivne pravice v razmerju do države in nasprotuje uporabi avstrijskih nacionalnih predpisov, v skladu s katerimi mora sodišče pred obravnavo zahtevka za revizijo, ki se mora vedno nanašati na razglasitev ničnosti odločitve javnega naročnika, ki jo je mogoče izpodbijati ločeno, ugotoviti vrsto postopka oddaje javnega naročila in (ocenjeno) vrednost naročila ter vse izpodbijane odločitve, ki jih je mogoče izpodbijati ločeno, iz konkretnega postopka oddaje javnega naročila, ki se izpodbijajo, oziroma po potrebi tudi sklope konkretnega postopka oddaje javnega naročila, da nato predsednik pristojnega senata sodišča po potrebi izda zahtevo za dopolnitev zaradi naknadnega doplačila taks in v primerih neplačila taks pred ali najpozneje ob zavržbi zahtevka za revizijo zaradi neplačanih taks predlagateljici naloži takse prek sodnega senata, pristojnega za zahtevek za revizijo, sicer izgubi pravico, da od predlagateljice zahteva plačilo taks, če v civilnih zadevah v Avstriji, kot na primer pri odškodninskih tožbah ali tožbah za opustitev zaradi kršitve konkurence, neplačilo taks sicer ne preprečuje obravnave tožbe ne glede na vprašanje taks za pravno varstvo, ki se dolgujejo v kakršnem koli obsegu, in še za primerjavo: v Avstriji neplačilo taks za pritožbo v primeru pritožb zoper upravne odločbe ali pa taks za pritožbo oziroma revizijo za pravna sredstva zoper odločitve upravnih sodišč pred Verfassungsgerichtshof (ustavno sodišče) ali Verwaltungsgerichtshof (vrhovno upravno sodišče) ne pripelje do zavržbe pravnega sredstva zaradi neplačila taks?

                  2.1.

                  Ali je treba načelo enakovrednosti ob upoštevanju drugih določb prava Unije razlagati tako, da nasprotuje uporabi avstrijskih nacionalnih predpisov, v skladu s katerimi mora predsednik senata kot sodnik posameznik pred obravnavo predloga za izdajo začasne odredbe, kot je določeno v členu 2(1)(a) Direktive 89/665/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2014/23/EU, zaradi nezadostnega plačila pavšalnih taks izdati zahtevo za doplačilo taks in mora ta sodnik posameznik zaradi neplačila taks zavreči predlog za izdajo začasne odredbe, če sicer pri civilnih tožbah v Avstriji za predlog za izdajo začasne odredbe, vložen skupaj s tožbo, v skladu z zakonom o sodnih taksah poleg tožbe na prvi stopnji načeloma ni treba plačati nobenih dodatnih sodnih pavšalnih taks niti ni treba za predloge za priznanje odložilnega učinka, ki se vložijo skupaj s pritožbo zoper odločbo pri upravnem sodišču, revizijo pri Verwaltungsgerichtshof (vrhovno upravno sodišče) ali pritožbo pri Verfassungsgerichthof (ustavno sodišče) ter imajo funkcionalno gledano enak oziroma podoben cilj pravnega varstva kot predlog za izdajo začasne odredbe, plačati posebne takse za te akcesorne predloge za priznanje odložilnega učinka?

                  3.

                  Ali je treba zahtevo iz člena 1(1) Direktive Sveta z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (89/665/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 246), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2014/23/EU, da je treba postopke revizije javnih naročil zlasti čim hitrejše izvesti, ob upoštevanju drugih predpisov prava Unije razlagati tako, da ta zahteva po hitrosti podeljuje subjektivno pravico do hitrega revizijskega postopka in nasprotuje uporabi avstrijskih nacionalnih predpisov, v skladu s katerimi mora sodišče tudi pri nepregledno izvedenem postopku oddaje javnega naročila pred obravnavo zahtevka za revizijo, ki se mora nanašati na razglasitev ničnosti posamezne odločitve javnega naročnika, ki jo je mogoče izpodbijati ločeno, vsekakor ugotoviti vrsto postopka oddaje javnega naročila in (ocenjeno) vrednost naročila ter vse ločeno izpodbojne odločitve iz določenega postopka oddaje javnega naročila, ki se izpodbijajo, oziroma po potrebi tudi sklope konkretnega postopka oddaje javnega naročila, da nato predsednik senata sodišča po potrebi izda zahtevo za dopolnitev zaradi naknadnega doplačila taks in v primerih neplačila taks pred ali najpozneje ob zavržbi zahtevka za revizijo zaradi neplačanih taks naloži takse prek sodnega senata, pristojnega za odločitev o zahtevku za revizijo, sicer izgubi pravico, da od predlagateljice zahteva plačilo taks?

                  4.

                  Ali je treba pravico do poštenega sojenja pred sodiščem v skladu s členom 47 Listine (4) (= Listina Evropske unije o temeljnih pravicah (2012/C 326/02), 26. 10. 2012, Uradni list Evropske unije 326/391) ob upoštevanju načela preglednosti v skladu s členom 18(1) Direktive 2014/24/EU (5) in drugih predpisov prava Unije razlagati tako, da nasprotuje uporabi avstrijskih nacionalnih predpisov, v skladu s katerimi mora sodišče vsekakor tudi pri nepregledno izvedenem postopku oddaje javnega naročila pred obravnavo zahtevka za revizijo, ki se mora nanašati na razglasitev ničnosti posamezne odločitve javnega naročnika, ki jo je mogoče izpodbijati ločeno, ugotoviti vrsto postopka oddaje javnega naročila in (ocenjeno) vrednost naročila ter vse ločeno izpodbojne odločitve iz določenega postopka oddaje javnega naročila, ki se izpodbijajo, oziroma po potrebi tudi sklope konkretnega postopka oddaje javnega naročila, da nato predsednik senata sodišča po potrebi izda zahtevo za dopolnitev zaradi naknadnega doplačila taks in v primerih neplačila taks pred ali najpozneje ob zavržbi zahtevka za revizijo zaradi neplačanih taks naloži takse prek sodnega senata, pristojnega za zahtevek za revizijo, sicer izgubi pravico, da od predlagateljice zahteva plačilo taks?

                  5.

                  Ali je treba načelo enakovrednosti ob upoštevanju drugih predpisov prava Unije razlagati tako, da posameznikom podeljuje subjektivne pravice v razmerju do države članice in nasprotuje uporabi avstrijskih nacionalnih predpisov, v skladu s katerimi mora (zgolj) sodni senat upravnega sodišča kot sodni organ v primeru neplačila pavšalnih taks za vložitev pravnega sredstva pri sodišču za revizijo odločitev javnega naročnika v smislu Direktive 89/665/EGS, kakor je bila spremenjena (oziroma po potrebi tudi pravnega sredstva pri sodišču za ugotovitev nezakonitosti v povezavi z oddajo javnega naročila z namenom dodelitve odškodnine), naložiti neplačane, a dolgovane pavšalne takse (s posledičnimi zmanjšanimi možnostmi pravnega varstva za zavezanca za plačilo takse), če se sicer takse za tožbe in pravna sredstva v civilnem postopku v primeru neplačila naložijo s sklepom upravnega organa v skladu z Gerichtlichem Einbringungsgesetz (zakon o izterjavi sodnih stroškov), takse za pravna sredstva v upravnem pravu za pritožbe pri upravnem sodišču oziroma Verfassungsgerichthof (ustavno sodišče) oziroma takse za revizijo pri Verwaltungsgerichtshof (vrhovno upravno sodišče) pa se v primeru njihovega neplačila na splošno naložijo s sklepom upravnega organa, zoper katerega (sklep o naložitvi taks) je praviloma vedno mogoče vložiti pravno sredstvo pri upravnem sodišču in nato še revizijo pri Verwaltungsgerichtshof (vrhovno upravno sodišče) ali pritožbo pri Verfassungsgerichthof (ustavno sodišče)?

                  6.

                  Ali je treba člen 1(1) Direktive 89/665/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2014/23/EU, ob upoštevanju drugih določb prava Unije razlagati tako, da je sklenitev okvirnega sporazuma z enim samim gospodarskim subjektom v smislu člena 33(3) Direktive 2014/24/EU sklenitev pogodbe v smislu člena 2a(2) Direktive 89/665/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2014/23/EU, in torej odločitev javnega naročnika, s katerim edinim gospodarskim subjektom se naj sklene ta okvirni sporazum v skladu s členom 33(3) Direktive 2014/24/EU, odločitev o oddaji naročila v skladu s členom 2a(1) Direktive 89/665/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2014/23/EU?

                  6.1.

                  Ali je treba besedilo v členu 33(3) Direktive 2014/24/EU „naročila na podlagi navedenega sporazuma“ razlagati tako, da gre za naročilo na podlagi okvirnega sporazuma, če naročnik odda posamezno naročilo izključno na podlagi sklenjenega okvirnega sporazuma? Ali pa je treba zgoraj navedeno besedilo „naročila na podlagi navedenega sporazuma“ razlagati tako, da če je celotna vrednost okvirnega sporazuma že izčrpana v smislu sodbe Sodišča v zadevi C-216/17 (6), točka 64, ne gre več za naročilo, ki temelji na prvotno sklenjenem okvirnem sporazumu?

                  6.2.

                  V primeru pritrdilnega odgovora na vprašanje 6.1.:
                  Ali je treba člena 4 in 5 Direktive 2014/24/EU ob upoštevanju ostalih predpisov prava Unije razlagati tako, da je ocenjena vrednost javnega naročila posamičnega naročila, ki temelji na okvirnem sporazumu, vedno ocenjena vrednost naročila v skladu s členom 5(5) Direktive 2014/24/EU? Ali pa je ocenjena vrednost javnega naročila v skladu s členom 4 te direktive pri posameznem naročilu, ki temelji na okvirnem sporazumu, tista ocenjena vrednost, ki se dobi na podlagi člena 5 te direktive za določitev ocenjene vrednosti naročila za posamezno javno naročilo blaga, ki temelji na okvirnem sporazumu?

                  7.

                  Ali je treba pravico do poštenega sojenja pred sodiščem v skladu s členom 47 Listine (= Listina Evropske unije o temeljnih pravicah (2012/C 326/02), 26. 10. 2012, Uradni list Evropske unije 326/391) ob upoštevanju drugih predpisov prava Unije razlagati tako, da nasprotuje uporabi predpisa, v skladu s katerim mora naročnik, ki je bil imenovan v sporu o javnih naročilih, predložiti vse potrebne informacije in dokumentacijo (sicer obstaja možnost zamudne sodbe v njegovo škodo), če so odgovorne osebe ali zaposleni tega naročnika, ki morajo te informacije predložiti v imenu naročnika, s tem izpostavljeni tveganju, da bi se morda kazensko samoobtožili, če bi predložili informacije ali dokumentacijo?

                  8.

                  Ali je treba zahtevo iz člena 1(1) Direktive Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 246), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2014/24/EU, da se morajo revizijski postopki izvajati predvsem učinkovito, ob dodatnem upoštevanju pravice do učinkovitega pravnega sredstva v skladu s členom 47 Listine in ob upoštevanju drugih predpisov prava Unije razlagati tako, da ti predpisi podeljujejo subjektivne pravice in nasprotujejo uporabi nacionalnih predpisov, v skladu s katerimi mora predlagateljica zahtevka za revizijo, ki išče pravno varstvo, v svojem zahtevku za revizijo opredeliti konkreten postopek oddaje javnega naročila in konkretno odločitev naročnika, ki jo je mogoče ločeno izpodbijati, tudi če ta predlagateljica v okviru postopka oddaje javnega naročila brez predhodne objave na splošno ne bo vedela, ali je naročnik izvedel za predlagateljico nepregledne postopke neposredne oddaje naročila v skladu z nacionalnim pravom ali za predlagateljico nepregledne postopke brez predhodne objave oziroma ali je izvedel enega ali več nepreglednih postopkov oddaje javnega naročila z eno ali več odločitvami, ki jih je mogoče izpodbijati?

                  9.

                  Ali je treba zahtevo po poštenem sojenju pred sodiščem v skladu s členom 47 Listine ob upoštevanju drugih predpisov prava Unije razlagati tako, da ta določba podeljuje subjektivne pravice in nasprotuje uporabi nacionalnih predpisov, v skladu s katerimi mora predlagateljica zahtevka za revizijo, ki išče pravno varstvo, v svojem zahtevku za revizijo opredeliti konkreten postopek oddaje javnega naročila in konkretno odločitev naročnika, ki jo je mogoče ločeno izpodbijati, tudi če ta predlagateljica v okviru postopka oddaje javnega naročila brez predhodne objave na splošno ne more vedeti, ali je naročnik izvedel za predlagateljico nepregledne postopke neposredne oddaje naročila v skladu z nacionalnim pravom ali za predlagateljico nepregledne postopke brez predhodne objave oziroma ali je izvedel enega ali več postopkov oddaje javnega naročila z eno ali več odločitvami, ki jih je mogoče izpodbijati ločeno?

                  10.

                  Ali je treba zahtevo po poštenem sojenju pred sodiščem v skladu s členom 47 Listine ob upoštevanju drugih predpisov prava Unije razlagati tako, da ta določba podeljuje subjektivne pravice in nasprotuje uporabi nacionalnih predpisov, v skladu s katerimi mora predlagateljica zahtevka za revizijo, ki išče pravno varstvo, plačati pavšalne takse, katerih višina ji ob vložitvi zahtevka ni znana, ker predlagateljica v okviru zanjo nepreglednega postopka oddaje javnega naročila brez predhodne objave na splošno ne more vedeti, ali je naročnik izvedel postopke neposredne oddaje naročil v skladu z nacionalnim pravom ali nepregledne postopke s pogajanji brez predhodne objave in kako visoka je ocenjena vrednost naročila pri morebiti izvedenem postopku s pogajanji brez predhodne objave oziroma koliko odločitev, ki jih je mogoče izpodbijati ločeno, je bilo že izdanih?

         (1)  Direktiva Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (UL 1989, L 395, str. 33).

         (2)  Direktiva 2014/23/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o podeljevanju koncesijskih pogodb (UL 2014, L 94, str. 1).

         (3)  Uredba (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 2012, L 351, str. 1).

         (4)  Listina Evropske unije o temeljnih pravicah (UL 2012, C 326, str. 391).

         (5)  Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL 2014, L 94, str. 65).

         (6)  Sodba z dne 19. decembra 2018, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – Antitrust et Coopservice, ECLI:EU:C:2018:1034.


title: Zadeva C-316/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Belgija) 21. maja 2021 – Monument Vandekerckhove NV/Stad Gent, Streithelferinnen: Denys NV, Aelterman BVBA

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/28

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Belgija) 21. maja 2021 – Monument Vandekerckhove NV/Stad Gent, Streithelferinnen: Denys NV, Aelterman BVBA
      (Zadeva C-316/21)
      (2021/C 320/27)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Raad van State

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Monument Vandekerckhove NV

         Tožena stranka: Stad Gent

         Intervenientki: Denys NV, Aelterman BVBA

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 63(1), drugi pododstavek, Direktive 2014/24/EU (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES, samega zase in v povezavi z dosegom načel prava Unije, in sicer enakega obravnavanja, prepovedi diskriminacije in preglednosti pri oddaji javnih naročil, razlagati tako, da je javni naročnik, če ugotovi, da subjekt, katerega zmogljivosti uporabi gospodarski subjekt, ne izpolnjuje pogojev za sodelovanje, od gospodarskega subjekta dolžan zahtevati zamenjavo tega subjekta ali pa tako, da ima gospodarski subjekt v takšnih okoliščinah možnost zahtevati to zamenjavo, če gospodarski subjekti želi biti izbran?

                  2.

                  Ali obstajajo okoliščine, v katerih javnemu naročniku zaradi načel enakega obravnavanja, prepovedi diskriminacije in preglednosti, odvisno od poteka postopka oddaje naročila, ni (več) treba ali ne sme (več) zahtevati, da se opravi zamenjava?

         (1)  UL 2014, L 94, str. 65.


title: Zadeva C-352/21: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret (Danska) 28. maja 2021 – A1 in A2/I

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/31

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret (Danska) 28. maja 2021 – A1 in A2/I
      (Zadeva C-352/21)
      (2021/C 320/32)
      Jezik postopka: danščina

         Predložitveno sodišče

      Østre Landsret

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnika: A1 in A2

         Nasprotna stranka: I

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 15(5) Uredbe Bruselj I (1) v povezavi s členom 16(5) te uredbe razlagati tako, da kasko zavarovanje plovil za prosti čas, ki se ne uporabljajo v gospodarske namene, spada v okvir izjeme iz člena 16(5) navedene uredbe in je torej zavarovalna pogodba, ki vsebuje sporazum o izbiri sodišča, s katerim se odstopa od pravila iz člena 11 navedene uredbe in ki je veljaven v skladu s členom 15(5) navedene uredbe?

         (1)  Uredba (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 2012 L 351, str. 1).


title: Zadeva C-389/21 P: Pritožba, ki jo je Evropska centralna banka vložila 24. junija 2021 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 14. aprila 2021 v zadevi T-504/19, Crédit lyonnais/ECB

text:
               9.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/32

      Pritožba, ki jo je Evropska centralna banka vložila 24. junija 2021 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 14. aprila 2021 v zadevi T-504/19, Crédit lyonnais/ECB
      (Zadeva C-389/21 P)
      (2021/C 320/34)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnica: Evropska centralna banka (zastopniki: C. Zilioli, R. Ugena, M. Ioannidis, F. Bonnard, agenti)

         Druga stranka v postopku: Crédit lyonnais

         Predloga

                  —

                  Razveljavitev izpodbijane sodbe;

                  —

                  naložitev plačila stroškov banki Crédit lyonnais.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      ECB trdi, da je treba izpodbijano sodbo razveljaviti zato, ker naj bi Splošno sodišče:

                  —

                  prekoračilo meje sodnega nadzora, ker je presojo zapletenih ekonomskih dejavnikov ECB nadomestilo s svojo lastno, s čimer je kršilo standard, ki ga je na tem področju izoblikovalo sodišče Unije;

                  —

                  kršilo obveznost obrazložitve, ker ECB na njeni podlagi ni mogla razumeti, zakaj naj bi bila njena presoja dvojnega državnega jamstva, ki je bilo dodeljeno v okviru reguliranih prihrankov, napačna;

                  —

                  izkrivilo elemente, ki so mu bili predstavljeni v okviru postopka, ker je napačno razlagalo tako izpodbijani sklep, ki se je izpodbijal na prvi stopnji (sklep ECB-SSM-2019-FRCAG-39 z dne 3. maja 2019), kot tudi metodologijo, ki jo je uporabila ECB in ob upoštevanju katere se je presojalo o zahtevku za izključitev, ki ga je podala banka Crédit lyonnais;

                  —

                  kršilo člen 4(1), točka 94, Uredbe št. 575/2013 (1), ker je v opredelitev prevelikega finančnega vzvoda vključila merila, ki v njej niso navedena, in kršilo člen 429(14) Uredbe št. 575/2013 o izključitvi nekaterih izpostavljenosti iz izračuna količnika finančnega vzvoda, s čimer je ECB odvzelo diskrecijsko pravico, ki ji je priznana s tem členom.

         (1)  Uredba (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (UL L 176, str. 1), kakor je bila spremenjena z Delegirano uredbo Komisije (EU) 2015/62 z dne 10. oktobra 2014 o spremembi Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s količnikom finančnega vzvoda (UL L 11, str. 37).


title: Zadeva T-501/20: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. junija 2021 – Makk/EUIPO – Ubati Luxury Cosmetics (PANTA RHEI) (Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija – Besedna znamka PANTA RHEI – Prejšnja besedna znamka Evropske unije PANTA RHEI – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Podobnost proizvodov – Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               16.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/29

      Sodba Splošnega sodišča z dne 30. junija 2021 – Makk/EUIPO – Ubati Luxury Cosmetics (PANTA RHEI)
      (Zadeva T-501/20) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija - Besedna znamka PANTA RHEI - Prejšnja besedna znamka Evropske unije PANTA RHEI - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost proizvodov - Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2021/C 329/38)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Stefan Makk (Gradec, Avstrija) (zastopnica: I. Hödl, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: V. Ruzek in L. Lapinskaite, agenta)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Ubati Luxury Cosmetics, SL (Alcobendas, Španija) (zastopnica: C. Vendrell, odvetnica)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 9. junija 2020 (zadeva R 2337/2019-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Ubati Luxury Cosmetics in Stefanom Makkom.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Stefanu Makku se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 320, 28.9.2020.


title: Zadeva T-344/21: Tožba, vložena 23. junija 2021 – Plusmusic/EUIPO – Groupe Canal + (+music)

text:
               16.8.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/34

      Tožba, vložena 23. junija 2021 – Plusmusic/EUIPO – Groupe Canal + (+music)
      (Zadeva T-344/21)
      (2021/C 329/45)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Plusmusic AG (Dietikon, Švica) (zastopnika: M. Maier in A. Spieß, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Groupe Canal + (Issy-les-Moulineaux, Francija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije +music – prijava za registracijo št. 17 482 571

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 16. aprila 2021 v zadevi R 1236/2020-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo v delu, v katerem je z njo potrjen ugovor druge stranke v postopku pred odborom za pritožbe na podlagi člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001;

                  —

                  EUIPO in drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov tožeče stranke.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta zaradi napačne vizualne primerjave znakov;

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta zaradi napačne presoje razlikovalnega učinka prejšnjih znamk, ki predstavljajo križ;

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta zaradi napačne presoje verjetnosti zmede.