title: Zadeva C-505/10: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. novembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Højesteret – Danska) – Partrederiet Sea Fighter proti Skatteministeriet (Direktiva 92/81/EGS — Trošarine za mineralna olja — Oprostitev — Pojem „plovba“ — Gorivo, ki se uporablja za bager, ki je pritrjen na plovilo in ki deluje neodvisno od motorja tega plovila)

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/19

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. novembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Højesteret – Danska) – Partrederiet Sea Fighter proti Skatteministeriet
      (Zadeva C-505/10) (1)

      (Direktiva 92/81/EGS - Trošarine za mineralna olja - Oprostitev - Pojem „plovba“ - Gorivo, ki se uporablja za bager, ki je pritrjen na plovilo in ki deluje neodvisno od motorja tega plovila)
      (2012/C 25/31)
      Jezik postopka: danščina

         Predložitveno sodišče

      Højesteret

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Partrederiet Sea Fighter

         Tožena stranka: Skatteministeriet

         Predmet

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Højesteret – Razlaga člena 8(1)(c) Direktive Sveta 92/81/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uskladitvi trošarinskih struktur za mineralna olja (UL L 316, str. 12) – Oprostitev plačila davka za mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo za plovbo – Pojem „za plovbo“ – Mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo za bager, pritrjen na plovilo, toda ki ima samostojen motor in rezervoar za gorivo ter deluje neodvisno od motorja za pogon plovila

         Izrek

      Člen 8(1)(c) Direktive Sveta 92/81/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uskladitvi trošarinskih struktur za mineralna olja, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 94/74/ES z dne 22. decembra 1994, je treba razlagati tako, da mineralna olja, ki so bila dobavljena za uporabo v bagru, ki je pritrjen na plovilo, toda ima samostojen motor in rezervoar za gorivo ter deluje neodvisno od motorja za pogon plovila, niso oproščena plačila trošarine.

         (1)  UL C 13, 15.1.2011.


title: Zadeva F-42/10: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 16. maja 2012 – Skareby proti Komisiji (Javni uslužbenci — Obveznost nudenja pomoči — Člena 12a in 24 Kadrovskih predpisov — Psihično nadlegovanje s strani nadrejenega)

text:
               21.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/30

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 16. maja 2012 – Skareby proti Komisiji
   (Zadeva F-42/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Obveznost nudenja pomoči - Člena 12a in 24 Kadrovskih predpisov - Psihično nadlegovanje s strani nadrejenega)
   2012/C 217/62
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka:
      Carina Skareby (Louvain, Belgija), (zastopnika: S. Rodrigues in C. Bernard-Glanz, odvetnika)

      Tožena stranka:
      Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in J. Baquero Cruz, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe tožene stranke o zavrnitvi prošnje tožeče stranke za pomoč glede psihičnega nadlegovanja, katerega žrtev naj bi bila slednja.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               C. Skareby nosi, poleg svojih stroškov, tudi tri četrtine stroškov Evropske komisije.

               3.

               Evropska komisija nosi četrtino svojih stroškov.

      (1)  UL C 209, 31.7.10, str. 55.


title: Zadeva C-84/16 P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 26. julija 2017 – Continental Reifen Deutschland GmbH/Compagnie générale des établissements Michelin, Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (Pritožba — Znamka Evropske unije — Uredba št. 207/2009 — Člen 8(1)(b) — Figurativna znamka z besednim elementom „XKING“ — Ugovor imetnika nacionalnih znamk in mednarodne registracije z besednim elementom „X“ — Zavrnitev ugovora s strani odbora za pritožbe — Verjetnost zmede — Izkrivljanje dokazov)

text:
               18.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 309/8

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 26. julija 2017 – Continental Reifen Deutschland GmbH/Compagnie générale des établissements Michelin, Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
   (Zadeva C-84/16 P) (1)

   ((Pritožba - Znamka Evropske unije - Uredba št. 207/2009 - Člen 8(1)(b) - Figurativna znamka z besednim elementom „XKING“ - Ugovor imetnika nacionalnih znamk in mednarodne registracije z besednim elementom „X“ - Zavrnitev ugovora s strani odbora za pritožbe - Verjetnost zmede - Izkrivljanje dokazov))
   (2017/C 309/10)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Continental Reifen Deutschland GmbH (zastopniki: S. O. Gillert, K. Vanden Bossche, Köhn-Gerdes in J. Schumacher, odvetniki)

      Drugi stranki v postopku: Compagnie générale des établissements Michelin (zastopnik: E. Carrillo, odvetnica), Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: M. Fischer, agent)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Continental Reifen Deutschland GmbH se poleg plačila njenih stroškov naloži plačilo stroškov družbe Compagnie générale des établissements Michelin.

               3.

               Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) se naloži plačilo svojih stroškov.

      (1)  UL C 211, 13.6.2016.


title: Zadeva T-344/10: Tožba, vložena 20. avgusta 2010 – UPS Europe and United Parcel Service Deutschland proti Komisiji

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/50

      Tožba, vložena 20. avgusta 2010 – UPS Europe and United Parcel Service Deutschland proti Komisiji
      (Zadeva T-344/10)
      ()
      (2010/C 288/94)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: UPS Europe NV/SA (Bruselj, Belgija) in United Parcel Service Deutschland Inc. & Co. OHG (Neuss, Nemčija) (zastopnika: T. R. Ottervanger in E. V. A. Henny, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog tožečih strank

                  —

                  V skladu s členom 265 PDEU naj se ugotovi, da Komisija ni ukrepala, s tem da se ni opredelila o zadevi C 36/07 (prej NN 25/07) – Nemčija/Deutsche Post; in

                  —

                  toženi stranki se naloži plačilo stroškov, ki so tožečima strankama nastali v postopku.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeči stranki s to tožbo v skladu s členom 265 PDEU predlagata, naj se ugotovi, da Komisija ni ukrepala, s tem da se ni opredelila o zadevi C 36/07 (prej NN 25/07) – Nemčija/Deutsche Post (UL 2007 C 245, str. 21).
      Tožeči stranki v utemeljitev tožbe trdita, da je Komisija, ker se v zgoraj navedenem postopku preiskave ni opredelila v razumnem roku, kršila člena 7 in 13 Uredbe (ES) št. 659/1999 (1).
      Poleg tega naj bi Komisija, s tem da se ni opredelila v razumnem času, kršila tudi načeli dobrega upravljanja in pravne varnosti. Tožeči stranki menita, da je načelo dobrega upravljanja treba spoštovati, saj je eno od splošnih načel, ki so skupna ustavnim tradicijam držav članic. Poleg tega se načelo jasno izraža v členu 41(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (UL 2010 C 83, str. 389).

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL 1999 L 83, str. 1).


title: Zadeva T-383/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 17. marca 2017 – Tri Ocean Energy/Svet

text:
               6.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/33

         Sklep Splošnega sodišča z dne 17. marca 2017 – Tri Ocean Energy/Svet
   (Zadeva T-383/16) (1)

   (2017/C 178/51)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 350, 26.9.2016.


title: Zadeva C-268/07: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 31. januarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2004/17/ES – Postopki za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev – Neprenos v predpisanem roku)

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/10

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 31. januarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-268/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2004/17/ES - Postopki za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev - Neprenos v predpisanem roku)
   (2008/C 79/17)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: B. Stromsky in D. Kukovec, zastopnika)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg (zastopnik: C. Schiltz, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/17/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev (UL L 134, str. 1), v predpisanem roku.
   Izrek

               1.

               Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da v predpisanem roku ni sprejelo vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/17/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.

               2.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 211, 8.9.2007.


title: Zadeva C-612/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber (Združeno kraljestvo) 28. novembra 2016 – C & J Clark International Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber (Združeno kraljestvo) 28. novembra 2016 – C & J Clark International Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Zadeva C-612/16)
   (2017/C 038/17)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: C & J Clark International Ltd

      Tožena stranka: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali za pobiranje protidampinške dajatve, uvedene z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2016/1395 (1) z dne 18. avgusta 2016 in Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2016/1647 (2) z dne 13. septembra 2016 (v nadaljevanju skupaj: izpodbijani uredbi), velja zastaranje, in če je odgovor pritrdilen, na podlagi katere pravne določbe?

               2.

               Ali sta izpodbijani uredbi neveljavni, ker nimata veljavne pravne podlage, in kot taki kršita člen 5(1) in (2) PEU?

               3.

               Ali sta izpodbijani uredbi neveljavni, ker kršita člen 266 PDEU, ker niso bili sprejeti potrebni ukrepi za uskladitev s sodbo Sodišča v združenih zadevah C & J Clark International (C 659/13 in C 34/14)?

               4.

               Ali sta izpodbijani uredbi neveljavni, ker kršita člen 10(1) Uredbe (EU) 2016/1036 (3) ali načelo pravne varnosti (prepoved retroaktivnosti), ko uvajata protidampinško dajatev na uvoz določene usnjene obutve s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Vietnama, opravljen med obdobjem uporabe Uredbe Sveta (ES) št. 1472/2006 (4) in Uredbe Sveta (EU) št. 1294/2009 (5)?

               5.

               Ali sta izpodbijani uredbi neveljavni, ker kršita člen 21 Uredbe (EU) 2016/1036, ker ponovno uvajata protidampinško dajatev, ne da bi bil interes Unije na novo preučen?

      (1)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2016/1395 z dne 18. avgusta 2016 o ponovni uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, ki jo proizvajajo družbe Buckinghan Shoe Mfg Co., Ltd., Buildyet Shoes Mfg., DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd, Dongguan Stella Footwear Co Ltd, Dongguan Taiway Sports Goods Limited, Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co., Jianle Footwear Industrial, Sihui Kingo Rubber Shoes Factory, Synfort Shoes Co. Ltd., Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd., Wei Hao Shoe Co. Ltd., Wei Hua Shoe Co. Ltd., Win Profile Industries Ltd, in izvajanju sodbe Sodišča v združenih zadevah C-659/13 in C-34/14 UL L 225, str. 52.

      (2)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2016/1647 z dne 13. septembra 2016 Ponovna uvedba dokončne protidampinške dajatve in dokončno pobiranje začasne dajatve, uvedene na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Vietnama, ki jo proizvajajo družbe Best Royal Co. Ltd, Lac Cuong Footwear Co., Ltd, Lac Ty Co., Ltd, Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), VMC Royal Co Ltd, Freetrend Industrial Ltd. in z njo povezana družba Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd., Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co, Ltd, Golden Top Company Co., Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd., Tripos Enterprise Inc., Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd, ter izvajanje sodbe Sodišča v združenih zadevah C-659/13 in C-34/14 UL L 245, str. 16.

      (3)  Uredba (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije UL L 176, str. 21.

      (4)  Uredba Sveta (ES) št. 1472/2006 z dne 5. oktobra 2006 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Vietnama UL L 275, str. 1.

      (5)  Izvedbena Uredba Sveta (EU) št. 1294/2009 z dne 22. decembra 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Vietnama in s poreklom iz Ljudske Republike Kitajske, kakor je bila razširjena na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja, poslane iz Posebne upravne regije Macao, ne glede na to, ali je deklarirana kot izdelek s poreklom iz Posebne upravne regije Macao ali ne, na osnovi pregleda zaradi izteka ukrepov na podlagi člena 11(2) Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 UL L 352, str. 1.


title: Zadeva T-522/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. februarja 2014 – Alfa-Beta Vassilopoulos proti UUNT – Henkel (AB terra Leaf)

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/54

         Sklep Splošnega sodišča z dne 14. februarja 2014 – Alfa-Beta Vassilopoulos proti UUNT – Henkel (AB terra Leaf)
   (Zadeva T-522/12) (1)

   2014/C 142/69
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 32, 2.2.2013.


title: Zadeva C-62/16: Sklep predsednika Sodišča z dne 8. julija 2016 – Evropska komisija/Romunija

text:
               5.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 454/20

      Sklep predsednika Sodišča z dne 8. julija 2016 – Evropska komisija/Romunija
      (Zadeva C-62/16) (1)

      (2016/C 454/36)
      Jezik postopka: romunščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 145, 25.4.2016.


title: Zadeva C-358/14: Tožba, vložena 22. julija 2014 – Republika Poljska proti Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/42

         Tožba, vložena 22. julija 2014 – Republika Poljska proti Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-358/14)
   2014/C 315/69
   Jezik postopka: poljščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Republika Poljska (zastopnik: B. Majczyna)

      Toženi stranki: Evropski parlament, Svet Evropske unije

      Predlog tožeče stranke

   Republika Poljska Sodišču predlaga, naj:

               —

               za nične razglasi člen 2, točka 25, člen 6(2)(b), člen 7 od (1) do (5), (7), prvi stavek in od (12) do (14) ter člen 13(1)(c) Direktive 2014/40/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o proizvodnji, predstavitvi in prodaji tobačnih in povezanih izdelkov in razveljavitvi Direktive 2001/37/ES (1);

               —

               Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Republika Poljska s svojo tožbo trdi, da naj bi izpodbijane določbe vsebovale kompleksna in nova pravila, ki naj bi bila prvič predvidena v Direktivi 2014/40/EU, katere cilj naj bi bil, da se z uvedbo prepovedi dajanja v promet tobačnih izdelkov z značilno aromo in z določitvijo spremljevalnih ukrepov za to prepoved v celoti izključi z notranjega trga proizvodov tovrstne proizvode, med njimi cigarete iz mentola. Spričo deležev mentolovih cigaret na trgu tobačnih izdelkov Evropske unije naj bi imela ta prepoved največji učinek na proizvodnjo mentolovih cigaret.
   Glede na izpodbijane določbe Republika Poljska navaja naslednje očitke:

               Prvič, očitek kršitve člena 114 PDEU. Prepoved dajanja v promet mentolovih cigaret naj bi bila izdana, čeprav naj ne bi obstajale razlike med nacionalnimi predpisi, ki bi lahko omejevali promet z blagom. Ta prepoved ne pripomore k izboljšanju delovanja notranjega trga, temveč ima, nasprotno, za posledico ustvarjenje ovir, ki naj pred sprejetjem Direktive ne bi obstajale.

               Drugič, očitek, ki se nanaša na kršitev načela sorazmernosti. Prepoved dajanja v promet mentolovih cigaret naj ne bi bila primerna za uresničevanje ciljev Direktive. Poleg tega naj bi bila ta prepoved v nasprotju z zahtevo, da so sprejeti ukrepi nujni za doseganje zastavljenih ciljev. Stroški uvedbe te prepovedi naj bi daleč presegali morebitne prednosti.

               Tretjič, očitek kršitve načela subsidiarnosti. Prepoved dajanja v promet mentolovih cigaret naj bi kršila načelo subsidiarnosti, ker ima vprašanje porabe mentolovih cigaret tako z vidika posledic na zdravje ljudi kot tudi z vidika vsakokratnih družbenih in gospodarskih stroškov prepovedi prodaje regionalni značaj, ki je omejen na ozko skupino držav članic. O tem vprašanju naj bi se zato odločilo na nacionalni ravni in samo v državah članicah, v katerih se ti proizvodi veliko proizvajajo in konzumirajo.

      (1)  UL L 194, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 6, str. 147.


title: Zadeva C-517/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Collège d'autorisation et de contrôle du Conseil supérieur de l'audiovisuel (Belgija) 11. decembra 2009 – RTL Belgium SA (nekdanja TVI SA) proti Conseil supérieur de l'audiovisuel

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Collège d'autorisation et de contrôle du Conseil supérieur de l'audiovisuel (Belgija) 11. decembra 2009 – RTL Belgium SA (nekdanja TVI SA) proti Conseil supérieur de l'audiovisuel
   (Zadeva C-517/09)
   2010/C 51/30
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Collège d'autorisation et de contrôle du Conseil supérieur de l'audiovisuel

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: RTL Belgium SA (nekdanja TVI SA)

      Tožena stranka: Conseil supérieur de l'audiovisuel

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba pojem ‚učinkovitega nadzora tako nad izborom programov kakor tudi njihovo organizacijo‘ iz člena 1(c) Direktive z dne 3. oktobra 1989 o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov (Direktiva o avdiovizualnih medijskih storitvah), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/65/ES, razumeti tako, da je mogoče šteti, da družba s sedežem v državi članici, ki na podlagi koncesije, ki ji jo je podelila vlada te države članice, lahko ponuja avdiovizualno medijsko storitev, dejansko izvaja tak nadzor, medtem ko na podlagi možnosti za nadaljnjo podelitev pristojnosti tretji družbi s sedežem v drugi državi članici za plačilo neopredeljenega zneska, ki ustreza skupnemu prometu od oglaševanja, ustvarjenemu s predvajanjem te storitve, podeljuje pristojnosti za pripravo in produkcijo vseh programov te storitve, obveščanje javnosti o pripravi programov, finančne in pravne storitve, storitve v zvezi s človeškimi viri in upravljanje infrastrukture ter druge storitve, povezane z zaposlenimi, in se zdi, da se na sedežu te družbe sprejemajo in pripravljajo vsi programi, morebitne odpovedi programa in spremembe sheme zaradi aktualnih dogodkov?


title: Zadeva T-487/13: Tožba, vložena 6. septembra 2013 – Navarra de Servicios y Tecnologías proti Komisiji

text:
               26.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/34

         Tožba, vložena 6. septembra 2013 – Navarra de Servicios y Tecnologías proti Komisiji
   (Zadeva T-487/13)
   2013/C 313/64
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Navarra de Servicios y Tecnologías (Pamplona, Španija) (zastopnik: A. Andérez González, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj izpodbijano odločbo v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, razglasi za nično ter naj plačilo stroškov naloži toženi stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev člena 107(1) PDEU.
               V zvezi s tem se zatrjuje

                           —

                           neobstoj državne pomoči, ker v obravnavani zadevi s prenosom državnih sredstev ni šlo za državno intervencijo, ker ni šlo za prednost v korist subjektov, ki opravljajo gospodarsko dejavnost, niti ni šlo za izkrivljanje konkurence ali ogrožanje trgovine med državami članicami.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev člena 106(2) PDEU in Protokola o sistemu javne radiotelevizije v državah članicah, priloženega Amsterdamski pogodbi z dne 2. oktobra 1997.
               V zvezi s tem se zatrjuje, da

                           —

                           je oblika storitev splošnega gospodarskega pomena – glede katerih imajo z vidika njihove sestave, organizacije in financiranja države članice možnost samostojnega urejanja – zakonita;

                           —

                           tožeča stranka ni imela konkurenčno ugodnejšega položaja; in

                           —

                           so v obravnavani zadevi spoštovana merila iz sodbe Altmark, ker obstajata jasna opredelitev in izrecna podlaga za obveznosti javne storitve in ker je bila opravljena podrobna in objektivna ekonomska ocena, ki ne presega stroškov za izpolnitev obveznosti javne storitve.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev člena 107(3)(c) PDEU, saj v obravnavani zadevi obstaja cilj v skupnem interesu, za uresničitev katerega je sporni ukrep ustrezen in sorazmeren ter ne povzroča nepotrebnih izkrivljanj na trgu.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom se zatrjujeta zloraba pooblastil med predmetom izpodbijane odločbe in dejanskim ciljem, ki mu slednja sledi, ter očitna nesorazmernost med zastavljenim teoretičnim ciljem in posledicami njegove uporabe, ki so v nasprotju s splošnimi interesi in so v korist trgovinskim in gospodarskim interesom posameznega oziroma posameznih gospodarskih subjektov.


title: Zadeva C-130/08: Tožba, vložena 31. marca 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               24.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/25

         Tožba, vložena 31. marca 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-130/08)
   (2008/C 128/46)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: M. Kontou-Durande)

      Tožena stranka: Helenska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Helenska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za zagotovitev v vsakem primeru vsebinskega obravnavanja prošnje za azil državljana tretje države, ki je bil na podlagi člena 16(1)(d) Uredbe št. 343/2003 premeščen v Grčijo, da bi se obravnavala njegova prošnja, ni izpolnila obveznosti iz člena 3(1) Uredbe št. 343/2003;

               —

               Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Visoki komisariat Združenih narodov za begunce (v nadaljevanju: Visoki komisariat) je opozoril Komisijo na vprašanje združljivosti grške ureditve v zvezi s postopkom priznavanja tujcev kot beguncev z določbami Uredbe št. 343/2003, v primeru, ko je tujec neupravičeno zapustil državo in ko je bila sprejeta odločba o prekinitvi postopka obravnavanja prošnje za azil.

               2.

               Problem izhaja iz člena 2(8) dekreta predsednika republike z dne 6. aprila 1999, št. 61 (FEK A'63) v zvezi s prekinitvijo postopka obravnavanja prošnje za azil. Ta določba enači neupravičeno zapustitev države brez predhodnega obvestila prosilca za azil z umikom prošnje za azil in določa prekinitev postopka obravnavanja prošnje z odločbo generalnega sekretarja Ministrstva za javni red, vročeno zainteresirani stranki v skladu s postopkom, določenim za primer neznanega prebivališča. Ta odločba se lahko razveljavi le v primeru, ko prosilec ponovno pride pred pristojen organ, najpozneje v treh mesecih od vročitve odločbe o prekinitvi postopka obravnavanja njegove prošnje, in kadar predloži dokaze, ki potrjujejo, da je bil razlog za njegovo odsotnost višja sila.

               3.

               Preselitev brez predhodnega obvestila sporočila prosilca za azil iz države članice, v kateri je zaprosil za azil, v drugo državo članico je eden izmed običajnih primerov, ki jih skuša urediti Uredba št. 343/2003, da bi tako zagotovila meritorno obravnavanje te prošnje s strani države, ki se šteje za pristojno za obravnavanje te prošnje na podlagi člena 16(1) Uredbe.

               4.

               Vendar povezana uporaba pogojev, določenih v členu 2(8) dekreta predsednika republike, dejansko onemogoča sodno izpodbijanje odločbe o prekinitvi in dejansko uvedbo postopka priznanja statusa begunca.

               5.

               Helenska republika je priznala, da lahko grška ureditev povzroči težave v zvezi z Uredbo št. 343/2003 ter izrazila pripravljenost, da v zvezi s tem sprejme ukrepe. Zato je predlagala, da bo težavo odpravila s sprejetjem dekreta predsednika republike, ki bo v nacionalni pravni red prenesel Direktivo Sveta 2005/85/ES in ki bo določal, da se sporne določbe ne uporabljajo v primerih, za katere velja Uredba št. 343/2003.

               6.

               Hkrati je zagotovila, da bo vsebinsko obravnavala vsako prošnjo za azil oseb, ki so preseljene za ponovno obravnavanje prošnje na podlagi Uredbe št. 343/2003 in da bo razveljavila morebitne odločbe o prekinitvi.

               7.

               Komisija sprejema zagotovila Helenske republike. Ne glede na to meni, da ta zagotovila ne zadoščajo za zagotovitev pravne varnosti kar zadeva pravilno uporabo, v vseh primerih prošenj za azil, določb Uredbe in zlasti za vsebinsko obravnavanje vsake prošnje za azil, tako, da bo zagotovljena dejanska in učinkovita uvedba postopkov priznavanja beguncev.

               8.

               Glede na zgoraj navedene ugotovitve Komisija meni, da Helenska republika s tem, da ni sprejela ukrepov za zagotovitev, da bo vsebinsko obravnavala prošnjo za azil državljana tretje države, za katerega je bila sprejeta odločba o prekinitvi zaradi njegovega neupravičenega odhoda, in ki je bil ponovno sprejet na podlagi člena 3(1) Uredbe št. 343/2007, ni izpolnila obveznosti iz navedene določbe.


title: Zadeva T-442/16: Tožba, vložena 4. avgusta 2016 – Šroubárna Ždánice/Svet

text:
               24.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/42

         Tožba, vložena 4. avgusta 2016 – Šroubárna Ždánice/Svet
   (Zadeva T-442/16)
   (2016/C 392/55)
   Jezik postopka: češčina

      Stranki

      Tožeča stranka: Šroubárna Ždánice a.s. (Kyjov, Češka republika) (zastopnik: M. Osladil, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da mora Evropska unija tožeči stranki plačati odškodnino v višini 75 502 534 CZK;

               —

               Evropski uniji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en sam razlog, s katerim zatrjuje, da so izpolnjeni vsi pogoji za nepogodbeno odškodninsko odgovornost Evropske unije na podlagi člena 268 PDEU v povezavi s členom 340, drugi odstavek, PDEU:

               —

               Evropska unija je s tem, da je naložila protidampinško dajatev na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa in jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, ki je bila pozneje razširjena na uvoz tovrstnih elementov iz Malezije, kršila svoje obveznosti, ki jih ima na podlagi članstva v STO in ki so posebej navedene v protidampinškem sporazumu;

               —

               s kršitvijo protidampinškega sporazuma je prišlo do kršitve člena 216(2) PDEU;

               —

               zaradi nezakonitega ravnanja Evropske unije je tožeči stranki nastala škoda v višini 75 502 534 CZK;

               —

               podana je vzročna zveza med zneskom škode in nezakonitim ravnanjem Evropske unije.


title: Združeni zadevi C-217/13 in C-218/13: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 19. junija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundespatentgericht -– Nemčija) – Oberbank AG (C-217/13), Banco Santander SA (C-218/13), Santander Consumer Bank AG (C-218/13) proti Deutscher Sparkassen- und Giroverband eV (Predhodno odločanje — Znamke — Direktiva 2008/95/ES — Člen 3(1) in (3) — Znamka rdeče barve brez obrobe, registrirana za bančne storitve — Zahteva za ugotovitev neveljavnosti — Razlikovalni učinek, pridobljen z uporabo — Dokaz — Javnomnenjska raziskava — Trenutek, v katerem mora biti z uporabo pridobljen razlikovalni učinek — Dokazno breme)

text:
               25.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/12

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 19. junija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundespatentgericht -– Nemčija) – Oberbank AG (C-217/13), Banco Santander SA (C-218/13), Santander Consumer Bank AG (C-218/13) proti Deutscher Sparkassen- und Giroverband eV
   (Združeni zadevi C-217/13 in C-218/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Znamke - Direktiva 2008/95/ES - Člen 3(1) in (3) - Znamka rdeče barve brez obrobe, registrirana za bančne storitve - Zahteva za ugotovitev neveljavnosti - Razlikovalni učinek, pridobljen z uporabo - Dokaz - Javnomnenjska raziskava - Trenutek, v katerem mora biti z uporabo pridobljen razlikovalni učinek - Dokazno breme))
   2014/C 282/17
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundespatentgericht

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Oberbank AG (C-217/13), Banco Santander SA (C-218/13), Santander Consumer Bank AG (C-218/13)

      Tožena stranka: Deutscher Sparkassen- und Giroverband eV

      Izrek

               1.

               Člen 3(1) in (3) Direktive 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami je treba razlagati tako, da nasprotuje razlagi nacionalnega prava, po kateri je treba v postopkih, v katerih se postavlja vprašanje, ali je barvna znamka brez obrobe z uporabo pridobila razlikovalni učinek, vedno ugotoviti, da je ta znamka v javnomnenjski raziskavi dosegla najmanj 70 odstotno prepoznavnost.

               2.

               Če država članica ni uporabila možnosti iz člena 3(3), drugi stavek, Direktive 2008/95, je treba člen 3(3), prvi stavek, te direktive razlagati tako, da je treba v okviru postopka za ugotavljanje neveljavnosti znamke brez lastnega razlikovalnega učinka za presojo o tem, ali je ta znamka z uporabo pridobila razlikovalni učinek, preučiti, ali je bil tak učinek pridobljen pred datumom vložitve prijave za registracijo te znamke. V zvezi s tem ni pomembno, ali imetnik izpodbijane znamke trdi, da je ta znamka vsekakor pridobila razlikovalni učinek z uporabo po vložitvi prijave za registracijo, vendar pred registracijo.

               3.

               Če država članica ni uporabila možnosti, določene v členu 3(3), drugi stavek, Direktive 2008/95, je treba člen 3(3), prvi stavek, te direktive razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da se v postopku za ugotavljanje neveljavnost izpodbijana znamka razglasi za neveljavno, če nima lastnega razlikovalnega učinka in če njenemu imetniku ne uspe dokazati, da je ta znamka pred datumom vložitve prijave za registracijo z uporabo pridobila razlikovalni učinek.

      (1)  UL C 189, 29.6.2013.


title: Zadeva C-189/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad (Nizozemska) 8. maja 2008 – Zuid-Chemie BV proti Philippo's Mineralenfabriek NV/SA, sedaj PMF Productions

text:
               19.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad (Nizozemska) 8. maja 2008 – Zuid-Chemie BV proti Philippo's Mineralenfabriek NV/SA, sedaj PMF Productions
   (Zadeva C-189/08)
   (2008/C 183/25)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hoge Raad (Nizozemska).
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Zuid-Chemie BV.

      Tožena stranka: Philippo's Mineralenfabriek NV/SA.
   Vprašanji za predhodno odločanje

               (a)

               Katero škodo je v primeru nezakonitega ravnanja, kot je ravnanje, na katerem temelji zahtevek družbe Zuid-Chemie, treba šteti kot prvotno škodo, ki je posledica takega ravnanja: škodo, ki nastane zaradi dobave blaga z napako, ali škodo, ki nastane zaradi normalne uporabe blaga, kateri je namenjeno?

               (b)

               V drugem primeru, ali je kraj nastanka škode mogoče šteti kot „kraj, kjer je prišlo do škodnega dogodka“ v smislu člena 5, začetek in točka 3, Uredbe št. 44/2001 (1) samo, če gre za telesno škodo ali škodo na stvareh, ali je to prav tako mogoče, če je bila (v tej fazi) utrpljena zgolj denarna škoda?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 2001, L 12, str. 1).


title: Zadeva T-315/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. julija 2014 – Kompas MTS proti Parlamentu in drugim (Odškodninska tožba — Škoda, ki je domnevno nastala po prenosu direktive o izdelavi, predstavitvi in prodaji tobačnih izdelkov v avstrijski pravni red — Označevanje tobačnih izdelkov — Omejevalni ukrepi za uvoz tobačnih izdelkov — Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/60

         Sklep Splošnega sodišča z dne 16. julija 2014 – Kompas MTS proti Parlamentu in drugim
   (Zadeva T-315/13) (1)

   ((Odškodninska tožba - Škoda, ki je domnevno nastala po prenosu direktive o izdelavi, predstavitvi in prodaji tobačnih izdelkov v avstrijski pravni red - Označevanje tobačnih izdelkov - Omejevalni ukrepi za uvoz tobačnih izdelkov - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage))
   2014/C 315/101
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Kompas mejni turistični servis d.d. (Kompas MTS d.d.) (Ljubljana, Slovenija) (zastopnik: J. Tischler, odvetnik)

      Tožene stranke: Evropski parlament (zastopnika: L. Visaggio in P. Schonard, zastopnika); Svet Evropske unije (zastopnika: M. Simm in J. Herrmann, zastopnika); in Evropska komisija (zastopniki: sprva C. Cattabriga in F. Schatz, nato C. Cattabriga in S. Grünheid, zastopniki)

      Predmet

   Odškodninska tožba na podlagi člena 268 PDEU v povezavi s členom 340, drugi odstavek, PDEU, za povrnitev škode, ki naj bi tožeči stranki nastala po uvedbi količinskih omejitev na uvoz tobačnih izdelkov na avstrijsko ozemlje po sprejetju Direktive 2001/37/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. junija 2001 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o izdelavi, predstavitvi in prodaji tobačnih izdelkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 6, str. 147).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Družba Kompas mejni turistični servis d.d. (Kompas MTS d.d.) poleg svojih stroškov nosi stroške, ki so jih priglasili Evropski parlament, Svet Evropske unije in Evropska komisija.

      (1)  UL C 233, 10.8.2013.


title: Zadeva C-86/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Arbeitsgericht Siegburg (Nemčija) 12. februarja 2010 – Hüseyin Balaban proti Zelter GmbH

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Arbeitsgericht Siegburg (Nemčija) 12. februarja 2010 – Hüseyin Balaban proti Zelter GmbH
   (Zadeva C-86/10)
   2010/C 113/38
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Arbeitsgericht Siegburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hüseyin Balaban

      Tožena stranka: Zelter GmbH

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 6 Direktive Sveta 2000/78/ES (1) z dne 27. novembra 2000 razlagati tako, da nasprotuje predpisu države članice, ki dopušča, da se pri izbiri tistih delavcev, ki bi jih bilo treba odpustiti iz poslovnih razlogov, za zagotovitev uravnotežene starostne sestave oblikujejo starostne skupine ter da se izbira med primerljivimi delavci opravi tako, da razmerje med številom delavcev, ki jih je treba izbrati v vsakokratni starostni skupini, in skupnim številom primerljivih delavcev, ki jih je treba odpustiti, ustreza razmerju med številom v neki starostni skupini zaposlenih delavcev in številom vseh primerljivih delavcev v podjetju?

      (1)  Direktiva Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL L 303, str. 16).


title: Zadeva C-386/08: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 25. februarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Hamburg – Nemčija) – Firma Brita GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Hafen (Sporazum o pridružitvi ES-Izrael — Področje krajevne uporabe — Pridružitveni sporazum ES-PLO — Zavrnitev uporabe preferencialne tarifne obravnave, do katere so upravičeni izdelki s poreklom iz Izraela, za izdelke s poreklom z Zahodnega brega — Dvom o poreklu blaga — Pooblaščeni izvoznik — Naknadno preverjanje izjave na računu, ki ga opravijo carinski organi države uvoznice — Dunajska konvencija o pogodbenem pravu — Načelo relativnega učinka pogodb)

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/4

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 25. februarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Hamburg – Nemčija) – Firma Brita GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Hafen
   (Zadeva C-386/08) (1)

   (Sporazum o pridružitvi ES-Izrael - Področje krajevne uporabe - Pridružitveni sporazum ES-PLO - Zavrnitev uporabe preferencialne tarifne obravnave, do katere so upravičeni izdelki s poreklom iz Izraela, za izdelke s poreklom z Zahodnega brega - Dvom o poreklu blaga - Pooblaščeni izvoznik - Naknadno preverjanje izjave na računu, ki ga opravijo carinski organi države uvoznice - Dunajska konvencija o pogodbenem pravu - Načelo relativnega učinka pogodb)
   2010/C 100/06
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Hamburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Firma Brita GmbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg-Hafen

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Finanzgericht Hamburg – Razlaga Evro-mediteranskega sporazuma o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Državo Izrael na drugi strani, ki je bil podpisan 20. novembra 1995 v Bruslju (UL L 147, str. 3), zlasti členov 32 in 33 Protokola št. 4 k temu sporazumu, in Začasnega Evro-mediteranskega pridružitvenega sporazuma o trgovini in sodelovanju med Evropsko skupnostjo na eni strani in Palestinsko osvobodilno organizacijo (PLO) za Palestinsko upravo Zahodnega brega in Gaze na drugi strani, ki je bil podpisan 24. februarja 1997 v Bruslju (UL L 187, str. 3) – Zavrnitev uporabe preferencialne tarifne obravnave, do katere so upravičeni izdelki s poreklom iz Izraela, za izdelke s poreklom iz izraelskih naselbin na Zahodnem bregu – Pristojnost organov države uvoznice, da naknadno preverijo dokazila o poreklu, če dvom o poreklu zadevnega blaga izvira le iz različne razlage pojma „ozemlje Države Izrael“ med članicami sporazuma o pridružitvi ES-Izrael, brez predložitve spora v postopek reševanja sporov, ki je določen v členu 33 Protokola št. 4 k temu sporazumu, zaradi razlage tega pojma

      Izrek

               1.

               Carinski organi države uvoznice lahko zavrnejo odobritev preferencialne obravnave iz Evro-mediteranskega sporazuma o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Državo Izrael na drugi strani, ki je bil podpisan 20. novembra 1995 v Bruslju, če je zadevno blago po poreklu z Zahodnega brega. Poleg tega carinski organi države članice uvoznice ne morejo uporabiti možnosti konkurence kvalifikacij, da bi se tako izognili odgovoru na vprašanje katerega izmed upoštevnih sporazumov, namreč Evro-mediteranski sporazum o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Državo Izrael na drugi strani ali Začasni Evro-mediteranski pridružitveni sporazum o trgovini in sodelovanju med Evropsko skupnostjo na eni strani in Palestinsko osvobodilno organizacijo (PLO) za Palestinsko upravo Zahodnega brega in Gaze na drugi strani, ki je bil podpisan 24. februarja 1997 v Bruslju, je treba v obravnavanem primeru uporabiti in ali bi morali dokaz o poreklu predložiti izraelski ali palestinski organi.

               2.

               V okviru postopka iz člena 32 Protokola št. 4, ki je priložen Evro-mediteranskemu sporazumu o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Državo Izrael na drugi strani carinski organi države uvoznice niso vezani na dokazilo o poreklu in na odgovor, ki ga predložijo carinski organi države izvoznice, če ta odgovor ne vsebuje zadostnih informacij v smislu člena 32(6) tega protokola za določitev pravega porekla izdelkov. Poleg tega carinskim organom države uvoznice Odboru za carinsko sodelovanje iz člena 39 tega protokola ni treba predložiti spora, ki se nanaša na razlago področja krajevne uporabe tega sporazuma.

      (1)  UL C 285, 8.11.2008.


title: Zadeva C-303/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance de Liège (Belgija) 21. junija 2012 – Guido Imfeld, Nathalie Garcet proti État belge

text:
               22.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance de Liège (Belgija) 21. junija 2012 – Guido Imfeld, Nathalie Garcet proti État belge
   (Zadeva C-303/12)
   2012/C 287/33
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de première instance de Liège

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Guido Imfeld, Nathalie Garcet

      Tožena stranka: État belge

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člen 39 [ES] nasprotuje temu, da belgijski davčni sistem s členoma 155 in 134(1), drugi pododstavek, CIR/92 ne glede na to, ali se upošteva okrožnica št. Ci.RH.331/575.420 z dne 12. marca 2008, povzroča, da se nemški dohodki iz poklicne dejavnosti tožnika, oproščeni davka na podlagi člena 17 konvencije o izogibanju dvojnega obdavčevanja med Nemčijo in Belgijo, vključijo v izračun belgijskega davka in uporabijo kot osnova za odobritev davčnih ugodnosti iz CIR/92 ter da je korist od teh ugodnosti, kot je oproščeni delež davka zaradi družinskega položaja tožnika, manjša ali se prizna v manjši meri, kakor če bi obe tožeči stranki imeli belgijske dohodke in če bi najvišje dohodke namesto tožnika prejemala tožnica, medtem ko je tožnik v Nemčiji obdavčen od dohodkov iz poklicne dejavnosti kot posameznik in ne more uživati vseh davčnih ugodnosti, povezanih z njegovim osebnim in družinskim položajem, ki ga nemška davčna uprava upošteva le delno?


title: Zadeva C-118/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission (Avstrija) 1. aprila 2009 — Mag. lic. Robert Koller proti Rechtsanwaltsprüfungskommission beim Oberlandesgericht Graz

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/28

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission (Avstrija) 1. aprila 2009 — Mag. lic. Robert Koller proti Rechtsanwaltsprüfungskommission beim Oberlandesgericht Graz
   (Zadeva C-118/09)
   2009/C 141/48
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Mag. lic. Robert Koller

      Tožena stranka: Rechtsanwaltsprüfungskommission beim Oberlandesgericht Graz

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se Direktiva 89/48/EGS (1) uporabi za avstrijskega državljana, če je ta:

                           a)

                           v Avstriji uspešno končal dodiplomski študij pravnih znanosti in mu je bil z odločbo o podelitvi diplome podeljen akademski naziv „Magister der Rechstwissenschaften“ (magister pravnih znanosti),

                           b)

                           mu je bila nato z listino o priznanju ministrstva za izobraževanje in znanost Kraljevine Španije po opravljenih dodatnih izpitih na španski univerzi, na katere se je pripravljal manj kot tri leta, podeljena pravica, da uporablja španski naziv „licenciado en derecho“, ki je enakovreden avstrijskemu nazivu „Magister der Rechstwissenschaften“ in

                           c)

                           je z vpisom pri odvetniški zbornici v Madridu pridobil pravico do poklicnega naziva „abogado“ in je dejansko v Španiji opravljal odvetniški poklic, in sicer tri tedne pred vložitvijo predloga oziroma glede na trenutek sprejetja odločbe na prvi stopnji največ pet mesecev?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:
               Ali je taka razlaga člena 24 EuRAG, da pridobitev avstrijske visokošolske diplome s področja pravnih znanosti in pravica do uporabe španskega naziva „licenciado en derecho“, pridobljenega po opravljenih dodatnih izpitih na španski univerzi, ki so trajali manj kot tri leta, ne zadostujeta za pripustitev k preizkusu poklicne usposobljenosti v Avstriji v skladu s členom 24(1) EuRAG brez dokazila o opravljeni praksi, ki jo zahteva nacionalno pravo (člen 2(2) RAO), niti če je kandidat v Španiji brez primerljive zahteve po praksi vpisan kot „abogado“ in je tam pred vložitvijo predloga poklic opravljal tri tedne oziroma glede na trenutek sprejetja odločbe na prvi stopnji največ pet mesecev, skladna z Direktivo 89/48/EGS?

               3.

               Postopek se prekine do prejema odločbe Sodišča Evropskih skupnosti.

      (1)  UL L 19, str. 16.


title: Zadeva T-202/05: Tožba Caroline Ogou proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 18. maja 2005

text:
               6.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/33

         Tožba Caroline Ogou proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 18. maja 2005
   (Zadeva T-202/05)
   (2005/C 193/56)
   Jezik postopka: francoščina
   Caroline Ogou, stanujoča v Abidjanu (Slonokoščena obala), ki jo zastopa Marc-Albert Lucas, avocat, je dne 18. maja 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično obvestilo o natečaju KOM/PB/04 z dne 6. aprila 2004 in navodila glede postopka elektronske prijave, na katera se obvestilo nanaša, ali vsaj točko IX. 1 obvestila;

               —

               ugotovi nezakonitost ovire za njeno kandidaturo, ki je posledica tega, da ji je bil dne 12. maja 2004 onemogočen dostop do obrazca za elektronsko prijavo, sledeč postopku, predvidenem z obvestilom o natečaju;

               —

               razglasi za nično odločbo „Task Force za notranji natečaj“, ki jo je z elektronskim sporočilom z dne 12. maja 2004 obvestil o tem, da zavrača prijavo, ki mu jo je poslala isti dan na drug način;

               —

               razglasi za nične naknadno sprejete pravne akte natečajnega postopka, in sicer:

                           —

                           seznam kandidatov, ki izpolnjujejo pogoje, določene v točkah a), b) in c) člena 28 Kadrovskih predpisov, ki ga je sprejel OPI in je bil predložen komisiji skupaj s prijavnimi mapami,

                           —

                           seznam kandidatov, ki izpolnjujejo pogoje, določene z obvestilom o natečaju, ki ga je sprejela komisija,

                           —

                           seznam usposobljenosti, ki ga je komisija sprejela v času svojega dela,

                           —

                           in sklepe o imenovanjih, ki jih je ali jih bo na tej podlagi sprejel OPI;

               —

               če je treba, razglasi za nično odločbo generalnega direktorja kadrovskih in upravnih zadev z dne 3. februarja 2005, s katero je bila zavrnjena njena pritožba z dne 12. avgusta 2004 zoper predhodno izpodbijane pravne akte;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, lokalna uslužbenka Komisije, se ni mogla prijaviti na notranji natečaj KOM/PB/04 za prehod od kategorije C do B po elektronski poti v skladu z obvestilom o natečaju, s katerim je Komisija oblikovala računalniški sistem prijave tako, da je ovirala kandidaturo lokalnih uslužbencev.
   Tožeča stranka uveljavlja, da naj bi bila točka III.1 obvestila o natečaju, ki določa, da so upravičeni uradniki in začasni uslužbenci, in ki naj bi torej izključevala lokalne uslužbence, v nasprotju s členi 4, 27 in 29(1)(b) Kadrovskih predpisov kot tudi z načelom enakega obravnavanja. Ovira njeni prijavi on-line naj bi bila zato nezakonita. Tožeča stranka v tej zvezi navaja, da naj bi bili lokalni uslužbenci, ki so v službi pri instituciji zaradi/z ozirom na javno pravo, del notranjega ali kadrovskega osebja in naj bi načeloma imeli pravico pristopiti k notranjim natečajem, ki jim bodo zaupali naloge, enakovredne tistim, ki jih opravljajo uradniki ali začasni uslužbenci, in da torej njihova izključitev iz notranjih natečajev ni niti utemeljena z zahtevami po zapolnitvi mest niti v skladu z interesom službe.
   Tožeča stranka tudi uveljavlja, da naj bi bili točka IX obvestila o natečaju kot tudi točka 2 navodil kandidatom v nasprotju s členi 2, 4 in 5 Priloge III h Kadrovskim predpisom v delu, kjer določata obvezen postopek elektronske prijave tako, da ovirata njeno kandidaturo.


title: Zadeva C-262/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Rüsselsheim (Nemčija) 14. maja 2013 – Ekkehard Aleweld proti Condor Flugdienst GmbH

text:
               27.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 215/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Rüsselsheim (Nemčija) 14. maja 2013 – Ekkehard Aleweld proti Condor Flugdienst GmbH
   (Zadeva C-262/13)
   2013/C 215/09
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ekkehard Aleweld

      Tožena stranka: Condor Flugdienst GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali pravica do odškodnine iz člena 7 Uredbe (1) obstaja tudi takrat, ko pri odhodu rezerviranega letala nastane več kot 3-urna zamuda in potnik rezervira let pri drugi letalski družbi, zaradi česar se zamuda pri prihodu bistveno zmanjša, pri čemer tako prvotno rezervirano kot nadomestno letalo na namembni cilj priletita z veliko več kot 3-urno zamudo?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je pri tem odločilno, da je časovno obdobje 5 ur, ki je v členu 6(1)(iii) določeno za uporabo člena 8(1) Uredbe, poteklo?

               3.

               Ali je pri tem pomembno, ali je novo rezervacijo opravil potnik sam ali s pomočjo tožene stranke?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL L 46, str. 1).


title: Zadeva T-228/10: Tožba, vložena 21. maja 2010 – Telefónica proti Komisiji

text:
               17.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/28

         Tožba, vložena 21. maja 2010 – Telefónica proti Komisiji
   (Zadeva T-228/10)
   2010/C 195/44
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Telefónica, SA (Madrid, Španija) (zastopniki: J. Ruiz Calzado, M. Núñez Müller, in J. Domínguez Pérez, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlog tožeče stranke

               —

               Člen 1(1) odločbe naj se razglasi za ničnega,

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo vseh stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Odločba zoper katero je vložena ta tožba je ista kot tista, ki je izpodbijana v zadevah T-219/10 Autogrill España proti Komisiji, T-221/10 IBERDROLA proti Komisiji in T-225/10 BANCO BILBAO VIZCAYA ARGENTARIA proti Komisiji.
   Razlogi in bistvene trditve so podobni tistim, ki se navajajo v okviru zgoraj navedenih zadev.


title: Zadeva C-168/13 PPU: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 30. maja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil Constitutionnel – Francija) – Jeremy F proti Premier ministre (Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah — Okvirni sklep 2002/584/PNZ — Člena 27(4) in 28(3)(c) — Evropski nalog za prijetje in postopki predaje med državami članicami — Pravilo specialnosti — Zahteva za razširitev evropskega naloga za prijetje, ki je bil podlaga za predajo, in zahteva za nadaljnjo predajo drugi državi članici — Odločba pravosodnega organa izvršitvene države članice o izdaji soglasja — Suspenzivno pravno sredstvo — Dopustnost)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/38

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 30. maja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil Constitutionnel – Francija) – Jeremy F proti Premier ministre
   (Zadeva C-168/13 PPU) (1)

   (Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Okvirni sklep 2002/584/PNZ - Člena 27(4) in 28(3)(c) - Evropski nalog za prijetje in postopki predaje med državami članicami - Pravilo specialnosti - Zahteva za razširitev evropskega naloga za prijetje, ki je bil podlaga za predajo, in zahteva za nadaljnjo predajo drugi državi članici - Odločba pravosodnega organa izvršitvene države članice o izdaji soglasja - Suspenzivno pravno sredstvo - Dopustnost)
   2013/C 225/65
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil Constitutionnel

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Jeremy F

      Tožena stranka: Premier ministre

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Conseil Constitutionnel – Razlaga členov 27 in 28 Okvirnega sklepa Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 34) – Razširitev učinkov evropskega naloga za prijetje – Obstoj pravnega sredstva v zaprošeni državi zoper odločitev izvršitvenega pravosodnega organa, v obravnavani zadevi preiskovalnega senata pritožbenega sodišča – Rok 30 dni

      Izrek

   Člena 27(4) in 28(3)(c) Okvirnega sklepa Sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (2002/584/PNZ), kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom Sveta 2009/299/PNZ z dne 26. februarja 2009, je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da države članice določijo pravno sredstvo, ki zadrži izvršitev odločbe pravosodnega organa, ki odloča bodisi o soglasju h kazenskemu pregonu, obsodbi ali priporu za izvršitev kazni zapora ali ukrepa, vezanega na odvzem prostosti, zaradi kaznivega dejanja, ki je bilo storjeno pred predajo osebe na podlagi evropskega naloga za prijetje in ni dejanje, zaradi katerega je bila oseba predana, bodisi o soglasju k predaji osebe državi članici, ki ni izvršitvena država članica, na podlagi evropskega naloga za prijetje, izdanega za kaznivo dejanje, ki je bilo storjeno pred navedeno predajo, če je končna odločba sprejeta v rokih iz člena 17 istega okvirnega sklepa.

      (1)  UL C 156, 1.6.2013.


title: Zadeva C-439/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van beroep te Brussel (Belgija) 6. oktobra 2008 – VZW Vlaamse federatie van verenigingen van Brood- en Banketbakkers, Ijsbereiders en Chocoladebewerkers VEBIC , drugi stranki: Conseil de la Concurrence in ministre de l'Économie

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van beroep te Brussel (Belgija) 6. oktobra 2008 – VZW Vlaamse federatie van verenigingen van Brood- en Banketbakkers, Ijsbereiders en Chocoladebewerkers „VEBIC“, drugi stranki: Conseil de la Concurrence in ministre de l'Économie
   (Zadeva C-439/08)
   (2008/C 313/28)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hof van beroep teBrussel (Belgija)
   Stranke v postopku v glavni stvari
   Tožeča stranka: VZW Vlaamse federatie van verenigingen van Brood- en Banketbakkers, Ijsbereiders en Chocoladebewerkers „VEBIC“.
   Drugi stranki: Conseil de la Concurrence, Ministre de l'Économie.
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba [Uredbo Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (1), zlasti pa njene člene 2, 15(3) in 35(1)] razlagati tako, da so nacionalni organi, pristojni za konkurenco, neposredno na podlagi teh določb pooblaščeni predložiti pisna stališča o pritožbenih razlogih, ki jih vsebuje pritožba zoper njihovo odločitev, in celo sami navajati pravne in dejanske argumente, pri čemer jim država članica ne more odvzeti tega pooblastila?

               2.

               Ali je treba te določbe razlagati tako, da učinkovito izvajanje konkurenčnih pravil za varstvo splošnega interesa zahteva, da javni organi nadzora, opredeljeni kot organi, pristojni za konkurenco, niso le pooblaščeni, temveč dolžni sodelovati v pritožbenem postopku zoper svoje odločitve, s tem da izrazijo svoje stališče o pritožbenih razlogih v zvezi z dejanskim in pravnim stanjem?

               3.

               Če je treba na prvo in drugo vprašanje odgovoriti pritrdilno, ali je treba te določbe razlagati tako, da če ni notranjih določb o sodelovanju organa, pristojnega za konkurenco, v postopku pred pritožbenim organom in če je pristojnih več različnih organov, v pritožbenem postopku zoper odločitev organa, ki je pristojen za sprejemanje odločitev, navedenih v členu 5 Uredbe, sodeluje ta organ?

               4.

               Ali je treba na zgornja vprašanja odgovoriti drugače, če ima organ, pristojen za konkurenco, v skladu z notranjo ureditvijo status sodišča in/ali če se končna odločitev sprejme po preiskavi, ki jo opravi organ, ki pripada temu sodišču in katerega naloga je, da povzame očitke in izdela osnutek odločitve?

      (1)  UL L 1, str. 1.


title: Zadeva F-52/08: Tožba, vložena 4. junija 2008 – Plasa proti Komisiji

text:
               19.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/35

         Tožba, vložena 4. junija 2008 – Plasa proti Komisiji
   (Zadeva F-52/08)
   (2008/C 183/69)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Wolfgang Plasa (Alžir, Alžirija) (zastopnik: G. Vandersanden, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 8. maja 2008, s katero se tožeča stranka od 1. avgusta 2008 prerazporedi na sedež v Bruslju, in odškodninski zahtevek za premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki ji je nastala zaradi te odločbe.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije z dne 8. maja 2008, s katero se tožeča stranka od 1. avgusta 2008 prerazporedi na sedež v Bruslju, naj se razglasi za nično;

               —

               odredi naj se povrnitev premoženjske in nepremoženjske škode, ki ji je nastala zaradi te odločbe, pri čemer naj se prvonavedena oceni na 150 000 eurov, drugonavedena pa na letno plačo, to je 150 000 eurov, in oba zneska naj bosta začasna z možnostjo povišanja;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.


title: Sodba Sodišča z dne 22. decembra 2016 v zadevi E-6/16 – Fjarskipti hf. proti Islandski upravi za pošto in telekomunikacije (Zagotavljanje telekomunikacijskih storitev – Direktiva 2002/21/ES – Elektronska komunikacijska omrežja – Elektronske komunikacijske storitve – Javna komunikacijska omrežja)

text:
               27.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 133/6

         SODBA SODIŠČA
   z dne 22. decembra 2016
   v zadevi E-6/16
   Fjarskipti hf. proti Islandski upravi za pošto in telekomunikacije
   (Zagotavljanje telekomunikacijskih storitev – Direktiva 2002/21/ES – Elektronska komunikacijska omrežja – Elektronske komunikacijske storitve – Javna komunikacijska omrežja)
   (2017/C 133/06)
   V zadevi E-6/16, Fjarskipti hf. proti Islandski upravi za pošto in telekomunikacije – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča predložilo Okrožno sodišče v Reykjavíku (Héraðsdómur Reykjavíkur) v zvezi z razlago člena 2 Direktive 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Páll Hreinsson, 22. decembra 2016 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Opredelitev pojma „elektronska komunikacijska omrežja“ iz člena 2(a) Direktive 2002/21/ES je treba razlagati tako, da zajema sistem, ki omogoča prenos signalov, ki so zapisani kot sporočilo SMS na končni napravi uporabnika, povezani prek spletnega iskalnika, prek interneta, na programsko opremo v skriptnem jeziku PHP na spletni domeni telekomunikacijskega podjetja, ki prejema signale, jih obdela in prenese na SMS strežnik v komunikacijskem sistemu podjetja, ki jih nato prek omrežja pošlje na telefonsko številko prejemnika.

               2.

               Opredelitev pojma „elektronska komunikacijska storitev“ iz člena 2(c) Direktive 2002/21/ES zajema storitev, ki je sestavljena iz prenosa signalov, ki poteka v komunikacijskem omrežju, kot je opisan v prvem vprašanju, ne glede na to, ali se za take storitve pobirajo pristojbine, pod pogojem, da gre za storitve, ki se praviloma opravljajo za plačilo.

               3.

               Opredelitev pojma „javno komunikacijsko omrežje“ iz člena 2(d) Direktive 2002/21/ES, je treba razlagati tako, da zajema omrežje, kot je opisano v prvem vprašanju, ki se uporablja za opravljanje storitev, kot so opisane v drugem vprašanju, ne glede na to, ali so te storitve na voljo samo naročnikom določenega podjetja, pod pogojem, da se omrežje v celoti ali pretežno uporablja za zagotavljanje takšnih javno dostopnih storitev.


title: Zadeva C-126/14: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 22. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – „Sveda“ UAB/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Predhodno odločanje — DDV — Direktiva 2006/112/ES — Člen 168 — Pravica do odbitka — Odbitek vstopnega davka, plačanega za pridobitev ali proizvodnjo investicijskega blaga — Rekreacijska pot, neposredno namenjena brezplačni javni uporabi — Uporaba rekreacijske poti kot sredstvo za izvajanje obdavčenih transakcij)

text:
               14.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 414/3

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 22. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – „Sveda“ UAB/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Zadeva C-126/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - DDV - Direktiva 2006/112/ES - Člen 168 - Pravica do odbitka - Odbitek vstopnega davka, plačanega za pridobitev ali proizvodnjo investicijskega blaga - Rekreacijska pot, neposredno namenjena brezplačni javni uporabi - Uporaba rekreacijske poti kot sredstvo za izvajanje obdavčenih transakcij))
   (2015/C 414/04)
   Jezik postopka: litovščina

      Predložitveno sodišče

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka:„Sveda“ UAB

      Tožena stranka: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      ob udeležbi: Klaipėdos apskrities valstybinė mokesčių inspekcija

      Izrek

   Člen 168 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da davčnemu zavezancu v okoliščinah, kakršne so te iz postopka v glavni stvari, daje pravico do odbitka vstopnega davka na dodano vrednost, plačanega za pridobitev ali proizvodnjo investicijskega blaga – za namene nameravane ekonomske dejavnosti, povezane s podeželskim in rekreacijskim turizmom – ki je na eni strani neposredno namenjeno brezplačni javni uporabi, na drugi strani pa lahko omogoča izvajanje obdavčenih transakcij, če je izkazana neposredna in takojšnja povezava med stroški v zvezi z vstopnimi transakcijami in eno ali več izstopnimi transakcijami, pri katerih je davek na dodano vrednost odbiten, ali celotno ekonomsko dejavnostjo davčnega zavezanca, kar mora na podlagi objektivnih elementov preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 175, 10.6.2014.


title: Zadeva T-265/16: Tožba, vložena 27. maja 2016 – Puratos in drugi/Komisija

text:
               1.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/33

         Tožba, vložena 27. maja 2016 – Puratos in drugi/Komisija
   (Zadeva T-265/16)
   (2016/C 279/47)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Puratos (Dilbeek, Belgija), Delta Light (Wevelgem, Belgija) in Ontex (Buggenhout, Belgija) (zastopnika: H. Gilliams in J. Bocken, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               razglasi ničnost Sklepa Komisije z dne 11. januarja 2016 o shemi državnih pomoči glede oprostitve presežnega dobička SA.37667 (2015/C), ki jo je uvedla Kraljevina Belgija;

               —

               podredno, razglasi ničnost členov od 2 do 4 izpodbijanega sklepa;

               —

               vsekakor razglasi ničnost členov od 2 do 4 tega sklepa v delu, v katerem je s temi členi (a) zahtevano, naj se zagotovi vračilo s strani drugih subjektov kot tistih, ki jim je bila izdana „odločba o presežnem dobičku“, kot je opredeljena v Sklepu, in (b) zahtevano, naj se zagotovi vračilo zneska, enakega davčnemu prihranku upravičenca, brez da bi bilo Belgiji dovoljeno, da upošteva dejanko prilagoditev navzgor s strani druge davčne uprave;

               —

               naloži plačilo stroškov Komisiji.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo štiri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji, prekoračitev pooblastil in neustrezna obrazložitve v delu, v katerem je v Sklepu Komisije z dne 11. januarja 2016 o shemi državnih pomoči glede oprostitve presežnega dobička SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), ki jo je uvedla Kraljevina Belgija, ugotovljen obstoj sheme pomoči

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 107 PDEU in obveznosti obrazložitve ter očitna napaka pri presoji v delu, v katerem je v izpodbijanem sklepu zatrjevana shema opredeljena kot selektiven ukrep.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 107 PDEU in obveznosti obrazložitve ter očitna napaka pri presoji v delu, v katerem je v izpodbijanem sklepu navedeno, da se z zatrjevano shemo podeljuje prednost.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 107 PDEU, kršitev legitimnih pričakovanj, očitna napaka pri presoji, prekoračitev pooblastil in neustrezna obrazložitev v delu, v katerem je v izpodbijanem sklepu Belgiji odrejeno, naj zagotovi vračilo pomoči.


title: Zadeva T-266/04: Tožba Kraljevine Španije proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 1. julija 2004

text:
               28.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/36

         Tožba Kraljevine Španije proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 1. julija 2004
   (Zadeva T-266/04)
   (2004/C 217/65)
   Jezik postopka: španščina
   Kraljevina Španija, z naslovom za vročanje na Ambasadi Španije v Luksemburgu, Boulevard Emmanuel Servais št. 4-6, ki jo zastopa Fernando Díez Moreno, zastopnik, je dne 1. julija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Komisije z dne 29. aprila 2004 v delu, v katerem se le-ta nanaša na Španijo in izključuje od finančne kompenzacije za operacije umika sadja in zelenjave (5.253.604,00 EUR); ter izključitev od finančne kompenzacije v sektorjih poljščin in premij za živali, z izjemo zneska za tržno leto 2000/2001 v La Rioja, v sektorju poljščin (1.659.053,00 EUR) ter

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Izpodbijana odločba v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, obsega štiri izključitve in sicer za: a) finančno kompenzacijo za umik sadja in zelenjave; b) pomoč za predelavo limon, c) dobavo živil iz intervencijskih zalog, namenjenih osebam, ki jih najbolj potrebujejo; d) poljščine in premije za živali. Tožba se nanaša izključno na izključitev od finančne kompenzacije, ki se nanaša na umik sadja in zelenjave (5.253.604,00 EUR, zaradi zatrjevanih pomanjkljivosti nadzora v Murciji in Valenciji) ter izključitev v sektorju poljščin in premij za živali, z izjemo zneska, ki se nanaša na tržno leto 2000/2001 v La Rioja, z ozirom na poljščine, tako da je znesek neupravičene izključitve za ta sektor ocenjen na 1.659.053 EUR.
   V utemljitev svojega zahtevka Španija navaja naslednje pravne razloge:

               —

               Finančna kompenzacija za umik sadja in zelenjave
               V tem oziru Španija navaja, da so španski organi, čeprav zaradi napačne razlage niso pregledali 100 % umaknjenih proizvodov, sprejeli ukrepe za prilagoditev intervencijskega postopka takoj po tem, ko jih je Računsko sodišče Evropskih skupnosti opozorilo na napako. Tožeča stranka meni, da ni logično, da se Španijo kaznuje zaradi napake pri razlagi predpisov, ki jo je popravila takoj, ko je bila o njej obveščena, ob upoštevanju dejstev, prvič, da so bili španski organi prizadevni pri odpravi problema, ki ga je zaznalo Računsko sodišče. in drugič, da so bili poleg rednih pregledov, opravljeni pregledi na kraju samem za velik odstotek proizvodov.

               —

               Poljščine in premije za živali
               V zvezi s tem Španija navaja, da bi morali biti v skladu s členom 7(4) Uredbe (ES) št. 1258/99 v povezavi s členom 5(2) Uredbe (EGS) št. 729/70, celotni izdatki Baskije za tržni leti 1998/1999 in 1999/2000, katerih izplačila so bila izvedena pred 31. januarjem 1999 in 31. januarjem 2000, izključeni od finančne kompenzacije. Enako velja tudi za La Rioja.
               Drugič, z ozirom na premije za živali, ni jasno razvidno, da je bila zahteva po obvestilu na podlagi člena 8 Uredbe (EGS) št. 1663/95 izpolnjena.
               Po mnenju Kraljevine Španije so plačila za premije živali v tržnih letih 1998, 1999 in 2000 že bila revidirana in likvidirana v okviru preiskave leta 2000/2001. Vseeno je glede tržnih let 1998, 1999 in 2000 za Baskijo, ter za tržna leta leto 1998 in 2000 za La Rioja, Komisija izvedla finančni popravek, ne da bi upoštevala dejstvo, da so njene službe, pri vodenju zgoraj omenjene preiskave, zaključile, da finančni popravek glede zgoraj omejenih predlogov ni bil potreben. Posledično je namen preiskave 2000/2001, ponovno odpreti zadevo, ki je bila že zaključena, torej z drugo ekipo EKUJS obravnavati iste predloge za leto 1998 in 2000, ki so že bili proučeni in se celo nanašajo na isti vidik uporabe sankcij, in v katerem so prišli do drugačnih zaključkov glede obsega izključitve od financiranja.


title: Zadeva T-498/09 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 24. septembra 2010 – Kerstens proti Komisiji (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Napredovanje — Napredovalno obdobje 2005 — Dodelitev prednostnih točk — Dokazno breme — Pravice do obrambe — Deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena pritožba)

text:
               20.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 317/32

         Sklep Splošnega sodišča z dne 24. septembra 2010 – Kerstens proti Komisiji
   (Zadeva T-498/09 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2005 - Dodelitev prednostnih točk - Dokazno breme - Pravice do obrambe - Deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena pritožba)
   2010/C 317/59
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Petrus Kerstens (Overijse, Belgija) (zastopnik: C. Mourato, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: C. Berardis-Kayser in G. Berscheid, zastopnika, skupaj z B. Wägenbaurjem, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 29. septembra 2009 v zadevi Kerstens proti Komisiji (F-102/07, še neobjavljena v Zbirki odločb), katere namen je razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Petrus Kerstens nosi svoje stroške in stroške, ki jih je na tej stopnji postopka priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 51, 27.2.2010.


title: Zadeva C-221/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg (Nemčija) 11. maja 2011 – Leyla Ecem Demirkan proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg (Nemčija) 11. maja 2011 – Leyla Ecem Demirkan proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-221/11)
   2011/C 232/25
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Leyla Ecem Demirkan

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali pojem svoboda opravljanja storitev v smislu člena 41(1) Dodatnega protokola k Sporazumu o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo z dne 23. novembra 1970 (1) vključuje tudi pasivno svobodo opravljanja storitev?

               2.

               Ali se v primeru, da je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, varstvo pasivne svobode opravljanja storitev na podlagi Sporazuma o pridružitvi, ki izhaja iz člena 41(1) Dodatnega protokola, nanaša tudi na turške državljane, ki želijo tako kot tožeča stranka vstopiti v Zvezno republiko Nemčijo za kratkoročno bivanje do treh mesecev, da bi obiskali sorodnike, in ne zato, da bi uporabili konkretno storitev, in se sklicujejo le na možnost prejemanja storitev v Nemčiji?

      (1)  UL 1972, L 293, str. 4.


title: Zadeva C-473/11: Tožba, vložena 16. septembra 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/13

         Tožba, vložena 16. septembra 2011 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-473/11)
   2011/C 347/19
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Lozano Palacios in W. Roels)

      Tožena stranka: Kraljevina Nizozemska

      Predlog tožeče stranke

   Komisija predlaga:

               —

               naj se ugotovi, da Kraljevina Nizozemska z uporabo posebne ureditve DDV za potovalne agencije, kot je določena v predpisu št. B71/2260 iz marca 1971, ni izpolnila obveznosti iz členov 43, 96, 98 in od 306 do 310 Direktive o DDV (1);

               —

               naj se Kraljevini Nizozemski naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija meni, da Nizozemska ne izvaja posebne ureditve DDV za potovalne agencije. To je razvidno iz predpisa št. B71/2260 z dne 22. marca 1971, kakor je bil spremenjen, ki jasno krši posebno ureditev za potovalne agencije, določeno v členih od 306 do 310 Direktive o DDV.

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva C-461/16 P: Pritožba, ki jo je Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. vložila 12. avgusta 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 2. junija 2016 v združenih zadevah od T-426/10 do T-429/16 in od T-438/12 do T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerias in drugi/Komisija

text:
               24.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/19

         Pritožba, ki jo je Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. vložila 12. avgusta 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 2. junija 2016 v združenih zadevah od T-426/10 do T-429/16 in od T-438/12 do T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerias in drugi/Komisija
   (Zadeva C-461/16 P)
   (2016/C 392/23)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnica: Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. (zastopniki: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco, V. Romero Algarra, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predloga

               —

               Sodba Splošnega sodišča z dne 2. junija 2016 v združenih zadevah od T-426/12 do T-429/12, in zlasti v zadevi T-426/10, Moreda-Riviere Trefilerías/Evropska komisija, naj se razveljavi

               —

               Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Status družbe MRT kot naslednice:

               1.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker je pri presoji nasledstva podjetij in zlasti nasledstva družbe MRT v razmerju do družbe Trenzas y Cables uporabilo napačen pravni standard.

               2.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri pravni opredelitvi dejstev, ker je menilo, da je družba MRT kot domnevna naslednica družbe Trenzas y Cables odgovorna za ravnanje te družbe v obdobju od 10. junija 1993 do 19. oktobra 1996.

               3.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ki se kaže kot pomanjkljiva obrazložitev, ker je zavrnilo trditve pritožnice glede dvojne obdavčitve.

         Dodatni elementi:

               4.

               Splošno sodišče poleg tega, da je napačno uporabilo pravo pri uporabi ustreznega pravnega standarda, ni podalo zadostne obrazložitve, ker ni pojasnilo razlogov, iz katerih naj zaprisežene izjave generalnih direktorjev družbe Trenzas y Cables, na katere se sklicuje družba MRT, ne bi bile utemeljene.

               5.

               Splošno sodišče je napačno opredelilo dejstva, in sicer mnenja konkurentk, saj je menilo, da so ta dodaten pokazatelj in tako pravno upoštevna pri dokazovanju obstoja gospodarske enote, ki jo sestavljata družbi Trenzas y Cables in GSW ter ostala podjetja, ki so v lasti zadnjenavedene družbe. Poleg tega je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker je izkrivilo dejstva in dokaze glede zaznavanja konkurentk.

               6.

               Splošno sodišče je napačno opredelilo dejstva, in sicer prekrivanje osebja med družbama Trenzas y Cables in GSW ter ostalimi podjetji, ki so v lasti zadnjenavedene družbe, ker je menilo, da so ta prekrivanja dodaten pokazatelj in tako pravno upoštevna pri dokazovanju, da podjetja, ki so v lasti družbe GSW, niso samostojna v odnosu do njihove matične družbe.

               7.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri opredelitvi nekaterih dejstev, in sicer sestanka družbe Trenzas y Cables s konkurentko, saj je ta sestanek štelo kot dodaten pokazatelj pri dokazovanju, da je družba Trenzas y Cables, katere naslednica naj bi bila družba MRT, quod non, del gospodarske enote, v kateri naj bi bila družba GSW matična družba.

         Elementi, predloženi za ovrženje domneve:

               8.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri vrednotenju dokazov in je vsekakor kršilo svoje obveznosti s področja sodnega nadzora, ko je zavrnilo trditev pritožnice, da ne spada v gospodarsko enoto, ki jo tvorita družbi Trenzas y Cables in GSW ter ostala podjetja, ki so v lasti zadnjenavedene družbe, ne da bi vsaj presojalo dokaze, predložene z namenom ovrženja domneve glede izvajanja odločilnega vpliva.

               9.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo in s tem kršilo pravice, ker je menilo, da je Komisija – v delu, v katerem je svojo presojo plačilne zmožnosti pritožnice oprla na dejstva, ki jih je slednja predložila in poznala – spoštovala pravico pritožnice do izjave.

               10.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri vrednotenju dokazov in svojih pooblastil s področja sodnega nadzora nikakor ni izvajalo v skladu s pravom. Poleg tega je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo in s tem kršilo obveznost obrazložitve. Nazadnje je Splošno sodišče vsekakor napačno uporabilo pravo in s tem izkrivilo dejstva in dokaze glede možnosti pritožnice za pridobitev zunanjega financiranja.

               11.

               Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri vrednotenju dokazov in je vsekakor kršilo svojo dolžnost neomejenega sodnega nadzora, ker je menilo, da pritožnica Komisiji ni predložila informacij, potrebnih za presojo velikosti premoženja njenih delničarjev. Poleg tega Splošno sodišče ni podalo zadostne obrazložitve, ker ni pojasnilo razlogov, iz katerih poročila družbe Deloitte, ki jih ta stranka navaja, nimajo nobene dokazne moči.


title: Zadeva T-669/13 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija 17. decembra 2013 vložila zoper sodbo, ki jo je 7. oktobra 2013 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-97/12, Thomé proti Komisiji

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/40

         Pritožba, ki jo je Evropska komisija 17. decembra 2013 vložila zoper sodbo, ki jo je 7. oktobra 2013 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-97/12, Thomé proti Komisiji
   (Zadeva T-669/13 P)
   2014/C 52/76
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in G. Gattinara, zastopnika)

      Druga stranka v postopku: Florence Thomé (Bruselj, Belgija)

      Predlog

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence z dne 7. oktobra 2013 v zadevi F-97/12, Thomé proti Komisiji;

               —

               zavrže tožbo F. Thomé v zadevi F-97/12 kot nedopustno ali jo, vsekakor, zavrne kot neutemeljeno;

               —

               odločitev o stroških pridrži.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja pet razlogov.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog je kršitev pojma akt, ki posega v položaj. Komisija navaja, da akt, ki ga je organ za imenovanja že razveljavil v okviru postopka s pritožbo ne more biti predmet razglasitve ničnosti v sodnem postopku in da odločbe s katero je ugodeno zahtevku zadevne osebe ni mogoče opredeliti kot akt, ki posega v položaj (v zvezi s točkami od 28 do 37 izpodbijane sodbe).

               2.

               Drugi pritožbeni razlog je napačna uporaba prava pri opredelitvi obsega pristojnosti nadzora Organa za imenovanja in Sodišča za uslužbence glede odločitev izbirnih komisij, ter pristojnosti sodnega nadzora Sodišča za uslužbence ter izkrivljanje predmeta spora in kršitev načela kontradiktornosti (v zvezi s točkami od 50 do 52 izpodbijane sodbe). Komisija navaja, da je Sodišče za uslužbence za odločbe, ki so mu bile predložene, in sicer odločbe Organa za imenovanja, uporabilo neustrezno merilo sodnega nadzora s čimer je prekoračilo okvire svojega sodnega nadzora.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog je kršitev pravnih pravil glede presoje obstoja univerzitetne diplome v okviru razpisa natečaja (v zvezi s točkami od 56 do 58 izpodbijane odločbe). Komisija navaja, da je Sodišče za uslužbence napačno uporabilo pravo s tem, da je poklicno vrednost diplome enačilo z njeno akademsko vrednostjo in s tem, da je odločilo, da mora Organ za imenovanja upoštevati neuradno diplomo kot je dokazilo, ki ga je izdala zasebna izobraževalna ustanova, katere akademska vrednost ni nikakor priznana.

               4.

               Četrti pritožbeni razlog je kršitev obveznosti obrazložitve, ker naj Sodišče za uslužbence ne bi pojasnilo kako naj bi bila ob predložitvi prijave diploma tožeče stranke skladna s pogojem določenim v razpisu natečaja, saj je bila ta skladnost ugotovljena šele naknadno v postopku s pritožbo (v zvezi s točkami 56, 57 in od 60 do 64 izpodbijane sodbe).

               5.

               Peti pritožbeni razlog je napačna uporaba prava, ker je Sodišče za uslužbence presodilo, da je tožeča stranka izgubila možnost za zaposlitev in da ji je treba plačati odškodnino (v zvezi s točko 74 izpodbijane sodbe).


title: Zadeva T-227/17: Tožba, vložena 19. aprila 2017 – Falmouth University/Komisija

text:
               10.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/29

         Tožba, vložena 19. aprila 2017 – Falmouth University/Komisija
   (Zadeva T-227/17)
   (2017/C 221/42)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Falmouth University (Falmouth, Združeno kraljestvo) (zastopniki: V. Sloane, Barrister, F. Harmel, odvetnik in T. Kotsonis, Solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi nično odločbo, s katero je Evropska komisija glede programskega obdobja 2007–2013 Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR) ugotovila, da je pri projektu „Enhancing the Creative Knowledge Base of Cornwall“ prišlo do napak in da se zahteva pavšalni finančni popravek v višini 25 %;

               —

               naloži Evropski komisiji plačilo svojih stroškov in stroškov, ki so nastali tožeči stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija je napačno ugotovila, da so merila za izbor v nasprotju s členom 44(2) Direktive 2004/18/ES (1).

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Komisija se je neupravičeno sklicevala na tri dodatne domnevne nepravilnosti.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Komisija je v vsakem primeru napačno ugotovila obstoj treh dodatnih domnevnih nepravilnosti.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Komisija je s tem, ko je določila finančni popravek v višini 25 %, očitno ravnala nerazumno in nesorazmerno.

      (1)  Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 132).


title: Zadeva T-288/13 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 26. maja 2014 – AK proti Komisiji (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Ocenjevanje — Karierno ocenjevalno poročilo — Napredovalna obdobja 2001/2002, 2004, 2005 in 2008 — Zamuda pri pripravi kariernih ocenjevalnih poročil — Nepremoženjska škoda — Izguba možnosti napredovanja — Deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena pritožba)

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/59

         Sklep Splošnega sodišča z dne 26. maja 2014 – AK proti Komisiji
   (Zadeva T-288/13 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Ocenjevanje - Karierno ocenjevalno poročilo - Napredovalna obdobja 2001/2002, 2004, 2005 in 2008 - Zamuda pri pripravi kariernih ocenjevalnih poročil - Nepremoženjska škoda - Izguba možnosti napredovanja - Deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena pritožba))
   2014/C 315/99
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: AK (Esbo, Finska) (zastopniki: sprva D. de Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, nato D. De Abreu Caldas in Louis, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: G. Berscheid in C. Berardis-Kayser, zastopnika, skupaj z B. Wägenbaur, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 13. marca 2013, izdano v zadevi AK/Komisija (F-91/10), s katero se predlaga razglasitev ničnosti te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrže.

               2.

               AK nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije v tem postopku.

      (1)  UL C 233, 10.8.2013.


title: Zadeva C-570/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 6. novembra 2013 – Karoline Gruber

text:
               25.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 6. novembra 2013 – Karoline Gruber
   (Zadeva C-570/13)
   2014/C 24/09
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Karoline Gruber

      Tožena stranka: Unabhängiger Verwaltungssenat für Kärnten

      Intervenient: EMA Beratungs- und Handels GmbH

      Druga stranka: Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je nacionalni predpis, po katerem odločba, s katero se ugotavlja, da za neki projekt ni treba izvesti presoje vplivov na okolje, zavezuje tudi sosede, ki v predhodnem ugotovitvenem postopku niso imele položaja stranke, in na katero se je mogoče sklicevati v nadaljnjem postopku za izdajo soglasja, čeprav lahko te osebe v tem postopku za izdajo soglasja projektu ugovarjajo (v postopku o glavni svari v tem smislu, da učinki projekta ogrožajo njihovo življenje, zdravje ali lastnino, oziroma smrad, hrup, dim, prah, tresenje ali drugo predstavlja nevzdržno motnjo), v nasprotju s pravom Unije, zlasti Direktivo 2011/92/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 26, str. 1) (v nadaljevanju: Direktiva 2011/92) (1), zlasti njenim členom 11?
               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:

               2.

               Ali pravo Unije, zlasti Direktiva 2011/92 v okviru njene neposredne uporabe zahteva zanikanje obstoja zavezujoče narave, predstavljene v prvem vprašanju?

      (1)  UL 2012, L 26, str. 1.


title: Zadeva C-45/11 P: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 7. decembra 2011 – Deutsche Bahn AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Pritožba — Znamka Skupnosti — Zahteva za registracijo znamke Skupnosti, ki je sestavljena iz vodoravne kombinacije sive in rdeče barve — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Uredba (ES) št. 207/2009 — Člen 7(1)(b))

text:
               14.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 109/3

         Sklep Sodišča (peti senat) z dne 7. decembra 2011 – Deutsche Bahn AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-45/11 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Zahteva za registracijo znamke Skupnosti, ki je sestavljena iz vodoravne kombinacije sive in rdeče barve - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Uredba (ES) št. 207/2009 - Člen 7(1)(b))
   2012/C 109/05
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Deutsche Bahn AG (zastopnik: K. Schmidt-Hern, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 11. novembra 2010 v zadevi Deutsche Bahn proti UUNT (T-404/09), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razglasitev ničnosti odločbe prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 23. julija 2009, s katero je bila zavrnjena pritožba zoper odločbo preizkuševalca, s katero je bila zavrnjena registracija barvnega znaka, ki je sestavljen iz kombinacije sive in rdeče barve, kot znamke Skupnosti za nekatere storitve iz razreda 39 – Razlikovalni učinek znaka, ki je sestavljen iz kombinacije barv

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Deutsche Bahn AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 130, 30.4.2011.


title: Zadeva T-349/10: Tožba, vložena 26. avgusta 2010 – Milux proti UUNT (OVUMCONTROL)

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/53

      Tožba, vložena 26. avgusta 2010 – Milux proti UUNT (OVUMCONTROL)
      (Zadeva T-349/10)
      ()
      (2010/C 288/98)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Milux Holding SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: J. Bojs, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

         Predlog tožeče stranke

                  —

                  Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 29. junija 2010 v zadevi R 1436/2009-4 naj se razveljavi;

                  —

                  Toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

         Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „OVUMCONTROL“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 10 in 44

         Odločba preizkuševalca: Zavrnitev zahteve za registracijo znamke Skupnosti

         Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

         Navajani tožbeni razlogi: Kršitev Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno uporabil načelo prepovedi diskriminacije za dejansko stanje v tej zadevi, oziroma podredno, kršitev členov 7(1)(b) in 7(1)(c) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe prišel do napačnega sklepa, da prijavljena znamka nima zadostnega razlikovalnega učinka.