title: Zadeva T-40/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2017 – Habermaaß/EUIPO – Here Global (h) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Umik ugovora — Ustavitev postopka)

text:
               20.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/31

         Sklep Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2017 – Habermaaß/EUIPO – Here Global (h)
   (Zadeva T-40/17) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Umik ugovora - Ustavitev postopka))
   (2017/C 392/40)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Habermaaß GmbH AG (Bad Rodach, Nemčija) (zastopniki: U. Blumenröder, H. Gauß in E. Bertram, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: J. F. Crespo Carrillo in M. Tóhatí, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Here Global BV (Eindhoven, Nizozemska) (zastopnik: J. Erkkilä, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 24. oktobra 2016 (zadeva R 53/2016-2) zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Here Global BV in Habermaaß GmbH.

      Izrek

               1.

               Postopek s tožbo se ustavi.

               2.

               Družbi Habermaaß GmbH in Here Global BV nosita svoje stroške in vsaka od njiju polovico stroškov, ki jih je priglasil Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

      (1)  UL C 86, 20.3.2017.


title: Zadeva T-18/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 22. septembra 2017 – Češka republika/Komisija

text:
               20.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/41

         Sklep Splošnega sodišča z dne 22. septembra 2017 – Češka republika/Komisija
   (Zadeva T-18/17) (1)

   (2017/C 392/53)
   Jezik postopka: češčina
   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 70, 6.3.2017.


title: Zadeva C-429/16: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 21. septembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Okręgowy w Łodzi – Poljska) – Małgorzata Ciupa in drugi/II Szpital Miejski im. L. Rydygiera w Łodzi obecnie Szpital Ginekologiczno-Położniczy im dr L. Rydygiera Sp. z o.o. w Łodzi (Predhodno odločanje — Socialna politika — Kolektivni odpusti — Direktiva 98/59/ES — Člen 1(1) in člen 2 — Pojem„odpusti“ — Vključitev„prenehanj pogodbe o zaposlitvi na pobudo delodajalca“ pod pojem odpustov — Enostranska sprememba delovnih in plačnih pogojev s strani delodajalca — Opredelitev„namena“ delodajalca, da izvede odpuste)

text:
               20.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/10

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 21. septembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Okręgowy w Łodzi – Poljska) – Małgorzata Ciupa in drugi/II Szpital Miejski im. L. Rydygiera w Łodzi obecnie Szpital Ginekologiczno-Położniczy im dr L. Rydygiera Sp. z o.o. w Łodzi
   (Zadeva C-429/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Socialna politika - Kolektivni odpusti - Direktiva 98/59/ES - Člen 1(1) in člen 2 - Pojem„odpusti“ - Vključitev„prenehanj pogodbe o zaposlitvi na pobudo delodajalca“ pod pojem odpustov - Enostranska sprememba delovnih in plačnih pogojev s strani delodajalca - Opredelitev„namena“ delodajalca, da izvede odpuste))
   (2017/C 392/13)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Sąd Okręgowy w Łodzi

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Małgorzata Ciupa, Jolanta Deszczka, Ewa Kowalska, Anna Stańczyk, Marta Krzesińska, Marzena Musielak, Halina Kaźmierska, Joanna Siedlecka, Szymon Wiaderek, Izabela Grzegora

      Tožena stranka: II Szpital Miejski im. L. Rydygiera w Łodzi obecnie Szpital Ginekologiczno-Położniczy im dr L. Rydygiera Sp. z o.o. w Łodzi

      Izrek

   Člen 1(1) Direktive Sveta 98/59/ES z dne 20. julija 1998 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti je treba razlagati tako, da je enostransko spremembo plačnih pogojev s strani delodajalca v škodo delavcev, ki – če je delavec ne sprejme – povzroči prenehanje pogodbe o zaposlitvi, mogoče opredeliti kot „odpust“ v smislu te določbe, člen 2 te direktive pa je treba razlagati tako, da mora delodajalec opraviti posvetovanja iz tega člena, kadar namerava izvesti tako enostransko spremembo plačnih pogojev, če so izpolnjeni pogoji iz člena 1 navedene direktive, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 392. 24.10.2016.


title: Zadeva C-441/16: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. septembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Romunija) – SMS group GmbH/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti (Predhodno odločanje — Davek na dodano vrednost (DDV) — Osma direktiva 79/1072/EEC — Direktiva 2006/112/ES — Davčni zavezanec s sedežem v drugi državi članici — Vračilo davka, ki je zaračunan za uvoženo blago — Pogoji — Objektivni elementi, ki potrjujejo namero davčnega zavezanca, da bo uvoženo blago uporabil v okviru svoje ekonomske dejavnosti — Resno tveganje za neizpolnitev transakcije, na kateri je temeljil uvoz)

text:
               20.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/10

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. septembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Romunija) – SMS group GmbH/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti
   (Zadeva C-441/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Osma direktiva 79/1072/EEC - Direktiva 2006/112/ES - Davčni zavezanec s sedežem v drugi državi članici - Vračilo davka, ki je zaračunan za uvoženo blago - Pogoji - Objektivni elementi, ki potrjujejo namero davčnega zavezanca, da bo uvoženo blago uporabil v okviru svoje ekonomske dejavnosti - Resno tveganje za neizpolnitev transakcije, na kateri je temeljil uvoz))
   (2017/C 392/14)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: SMS group GmbH

      Tožena stranka: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti

      Izrek

   Osmo direktivo Sveta 79/1072/EGS z dne 6. decembra 1979 o uskladitvi zakonov držav članic o prometnih davkih – postopki za vračilo davka na dodano vrednost davčnim zavezancem, katerih sedež ni na ozemlju države, v povezavi s členom 170 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da država članica v položaju, kakršen je v postopku v glavni stvari – ko je bilo v trenutku uvoza prekinjeno izvajanje pogodbe, v okviru katere je davčni zavezanec nabavil in uvozil blago, transakcija, za katero bi se to blago moralo uporabiti, na koncu ni bila izvedena, davčni zavezanec pa ni predložil dokaza o nadaljnjem prometu s tem blagom – davčnemu zavezancu, ki nima sedeža na njenem ozemlju, zavrne pravico do vračila davka na dodano vrednost, plačanega za uvoz tega blaga.

      (1)  UL C 419, 14.11.2016.


title: Zadeva C-35/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajowa Izba Odwoławcza (Poljska) 24. januarja 2017 – Saferoad Grawil sp. z o.o., Saferoad Kabex sp. z o.o./Generalna Dyrekcja Dróg Krajowych i Autostrad Oddział w Poznaniu

text:
               20.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajowa Izba Odwoławcza (Poljska) 24. januarja 2017 – Saferoad Grawil sp. z o.o., Saferoad Kabex sp. z o.o./Generalna Dyrekcja Dróg Krajowych i Autostrad Oddział w Poznaniu
   (Zadeva C-35/17)
   (2017/C 392/15)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Krajowa Izba Odwoławcza

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnici: Saferoad Grawil sp. z o.o., Saferoad Kabex sp. z o.o.

      Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Generalna Dyrekcja Dróg Krajowych i Autostrad Oddział w Poznaniu

      Ob udeležbi: Przedsiębiorstwo Budownictwa Drogowego S.A., Zakład Bezpieczeństwa Ruchu Drogowego (Zaberd) S.A.
   S sklepom z dne 13. Julija 2017 je Sodišče Evropske unije (šesti senat) razsodilo, da je treba člen 2 Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (1), načelo enakega obravnavanja in obveznost preglednosti razlagati tako, da nasprotujejo izključitvi gospodarskega subjekta iz postopka oddaje javnega naročila, ker ta ni izpolnil obveznosti, ki ne izhaja izrecno iz dokumentacije, ki se nanaša na ta postopek.

      (1)  UL L 134, str. 114.


title: Zadeva C-463/17 P: Pritožba, ki jo je Ori Martin SA vložila 25. julija 2017 zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 1. junija 2017 v zadevi T-797/16, Ori Martin/Sodišče Evropske unije

text:
               20.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/12

         Pritožba, ki jo je Ori Martin SA vložila 25. julija 2017 zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 1. junija 2017 v zadevi T-797/16, Ori Martin/Sodišče Evropske unije
   (Zadeva C-463/17 P)
   (2017/C 392/16)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Ori Martin SA (zastopnik: G. Belotti, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Sodišče Evropske unije

      Predlog

               —

               Pritožnica predlaga, naj Sodišče Evropske unije (v nadaljevanju: Sodišče) ob razveljavitvi sklepa Splošnega sodišča o zavrnitvi tožbe v zadevi T-797/16 (Ori Martin spa/Sodišče EU) odloči o tem, da je to Sodišče (šesti senat) v zadevah C-490/15P in C-505/15P (EU:C:2016:678) kršilo pravico družbe ORI do poštenega sojenja iz člena 47 Listine EU o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina), in posledično naloži, da to Sodišče plača odškodnino.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožba – ki jo je Splošno sodišče zavrnilo s spornim sklepom – je temeljila na enem samem tožbenem razlogu: kršitev, s strani Sodišča (šesti senat), člena 47 Listine, zlasti kršitev pravice družbe ORI do poštenega sojenja. Družba ORI je namreč trdila, da to splošno pravno načelo zahteva, da podjetje, ki je bilo dokončno sankcionirano, razume katero konkretno dejstvo mu je bilo očitano, med drugim v izogib ponovitvi dejanja. Temu ni bilo tako v obravnavani zadevi, saj družba ORI še vedno ne ve za dejanski razlog svoje obsodbe.
   Splošno sodišče je tožbo ORI zavrnilo kot očitno pravno neutemeljeno na podlagi dejstva, da zahteva za povrnitev škode ni temeljila na prekomernem trajanju postopka, kar bi pomenilo morebitno kršitev člena 47 Listine, temveč na zatrjevani nezakonitosti iz sodbe. Splošno sodišče se ni izreklo o vprašanju, ali kršitev pravice do poštenega sojenja, ki jo je izrecno navajala pritožnica, spada pod člen 47 Listine ali ne. V zvezi s tem vprašanja iz te pritožbe presegajo okvire obravnavane zadeve.
   Družba ORI izpodbija sklep Splošnega sodišča, saj je pravica do poštenega sojenja, tukaj v obliki pravice do seznanjenosti z razlogi lastne obsodbe, neodtujljiva pravica subjektov, ki so jim izrečene sankcije na področju konkurence, pri čemer je njihova kazenska narava odslej priznana v ustaljeni sodni praksi. Načelo učinkovitega pravnega varstva posameznikovih pravic je splošno načelo prava Unije, ki izhaja iz ustavnih tradicij, skupnih državam članicam; to izhaja iz členov 6 in 13 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in je povzeto v členu 47 Listine.
   Poleg tega družba ORI poudarja upoštevnost postavljenega vprašanja glede na osebno naravo odgovornosti za omejevanje konkurence, kot je določena v členu 23 Uredbe 1/2003 ES (1) in glede na dejstvo, da pravo konkurence Unije ne pozna niti objektivne odgovornosti niti la culpa in vigilando.
   Nikogar torej ni mogoče obsoditi v Uniji, ne da bi mu bila dokazana krivda, niti zaradi pomanjkanja previdnosti; nobeno načelo procesnega prava ne more ovreči teh ugotovitev.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (Ul, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).


title: Zadeva C-485/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 10. avgusta 2017 – Verbraucherzentrale Berlin eV/Unimatic Vertriebs GmbH

text:
               20.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 10. avgusta 2017 – Verbraucherzentrale Berlin eV/Unimatic Vertriebs GmbH
   (Zadeva C-485/17)
   (2017/C 392/17)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Revidentka: Verbraucherzentrale Berlin eV

      Respondentka: Unimatic Vertriebs GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je stojnica v sejemski hali, ki jo trgovec uporablja za prodajo svojih izdelkov med sejmom, ki poteka nekaj dni na leto, nepremični maloprodajni prostor v smislu člena 2(9)(a) Direktive 2011/83/EU (1) ali premični maloprodajni prostor v smislu člena 2(9)(b) Direktive 2011/83/EU?

               2.

               Če gre za premični maloprodajni prostor:
               Ali je treba na vprašanje, ali trgovec „običajno“ opravlja svojo dejavnost na stojnicah na sejmih, odgovoriti glede na to,

                           a)

                           kako trgovec organizira svojo dejavnost ali glede na to,

                           b)

                           ali mora potrošnik na konkretnem sejmu pričakovati, da se lahko sklene pogodba o obravnavanih izdelkih?

               3.

               Če je za odgovor na drugo vprašanje bistveno videnje potrošnika (vprašanje 2 b):
               Ali je za odgovor na vprašanje, ali mora potrošnik na obravnavanem sejmu pričakovati, da se lahko sklene pogodba o konkretnih izdelkih, odločilno, kako je sejem predstavljen v javnosti ali kako potrošnik ob predložitvi svoje pogodbene zaveze dejansko vidi sejem?

      (1)  Direktiva 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov, spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS in Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 85/577/EGS in Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2011, L 304, str. 64).


title: Zadeva C-501/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 18. avgusta 2017 – Germanwings GmbH/Wolfgang Pauels

text:
               20.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 18. avgusta 2017 – Germanwings GmbH/Wolfgang Pauels
   (Zadeva C-501/17)
   (2017/C 392/18)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Köln

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Germanwings GmbH

      Nasprotna stranka: Wolfgang Pauels

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali gre pri poškodbi letalske pnevmatike zaradi vijaka, ki leži na vzletni ali pristajalni stezi (poškodba zaradi tujka/,Foreign Object Damage‘), za izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).


title: Zadeva C-516/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 25. avgusta 2017 – Spiegel Online GmbH/Volker Beck

text:
               20.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 25. avgusta 2017 – Spiegel Online GmbH/Volker Beck
   (Zadeva C-516/17)
   (2017/C 392/19)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Revident in tožena stranka: Spiegel Online GmbH

      Nasprotna stranka v postopku z revizijo in tožeča stranka: Volker Beck

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali določbe prava Unije glede v členu 5(3) Direktive 2001/29/ES (1) določenih izjem in omejitev pravic [iz členov 2 in 3 te direktive] pri prenosu v nacionalno pravo dopuščajo prosto presojo?

               2.

               Na kakšen način je treba pri določitvi obsega izjem ali omejitev izključne pravice avtorjev do reproduciranja del (člen 2(a) Direktive 2001/29/ES) in priobčitve del javnosti, vključno z dajanjem na voljo javnosti (člen 3(1) Direktive 2001/29/ES), določenih v členu 5(3) Direktive 2001/29/ES, upoštevati temeljne pravice iz Listine EU o temeljnih pravicah?

               3.

               Ali je mogoče s temeljnima pravicama svobode obveščanja (člen 11(1), drugi stavek, Listine EU o temeljnih pravicah) ali svobode medijev (člen 11(2) Listine EU o temeljnih pravicah) utemeljiti izjeme ali omejitve izključne pravice avtorjev do reproduciranja del (člen 2(a) Direktive 2001/29/ES) in priobčitve del javnosti, vključno z dajanjem na voljo javnosti (člen 3(1) Direktive 2001/29/ES), ki ne spadajo med izjeme in omejitve iz člena 5(3) Direktive 2001/29/ES?

               4.

               Ali dajanja avtorskopravno zaščitenih del na voljo javnosti na spletnem portalu medijskega podjetja ni mogoče šteti za poročanje o aktualnih dogodkih iz člena 5(3)(c), drugi primer, Direktive 2001/29/ES, za katero ni potrebno dovoljenje, ker je bilo za medijsko podjetje mogoče in se je od njega lahko razumno pričakovalo, da bo pred dajanjem del avtorja na voljo javnosti pridobilo avtorjevo privolitev?

               5.

               Ali ne gre za objavo z namenom citata v smislu člena 5(3)(d) Direktive 2001/29/ES, kadar citirana pisna dela ali njihovi deli niso nedeljivo vključeni v novo besedilo – na primer v alinei ali v opombi na dnu strani – temveč so prek povezave javno dostopna na spletu kot PDF datoteke poleg novega besedila, ki jih je mogoče samostojno naložiti?

               6.

               Ali je pri vprašanju, kdaj je bilo delo že zakonito dano na voljo javnosti v smislu člena 5(3)(d) Direktive 2001/29/ES, treba upoštevati, ali je bilo to delo v svoji konkretni obliki že prej objavljeno s privolitvijo avtorja?

      (1)  Direktiva 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL L 167, str. 10).


title: Zadeva C-517/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 28. avgust 2017 – Milkiyas Addis/Zvezna republika Nemčija

text:
               20.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 392/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 28. avgust 2017 – Milkiyas Addis/Zvezna republika Nemčija
   (Zadeva C-517/17)
   (2017/C 392/20)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Milkiyas Addis

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali pravo Unije državi članici (v tem primeru: Nemčiji) preprečuje, da bi prošnjo za mednarodno zaščito na podlagi dovolitve iz člena 33(2)(a) Direktive 2013/32/EU (1) oziroma predhodne določbe iz člena 25(2)(a) Direktive 2005/85/ES (2) zaradi priznanja statusa begunca v drugi državi članici (v tem primeru: Italiji) zavrgla kot nedopustno, kadar izvajanje mednarodne zaščite, zlasti življenjske razmere oseb, ki jim je priznan status begunca, v drugi državi članici, ki je prosilcu že priznala mednarodno zaščito (v tem primeru: Italija), ne ustreza zahtevam iz člena 20 in naslednjih Direktive 2011/95/EU, ne da bi bila v nasprotju s členom 4 Listine ali členom 3 EKČP?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali to velja tudi, kadar osebam, ki jim je priznan status begunca, v državi članici, kjer jim je ta status priznan (v tem primeru: Italiji)

                           (a)

                           ugodnosti, ki omogočajo preživetje, niso zagotovljene ali so jim v primerjavi z drugimi državami članicami zagotovljene zgolj v znatno omejenem obsegu, vendar pa pri tem te osebe niso obravnavane drugače kot državljani te države članice?

                           (b)

                           pravice iz člena 20 in naslednjih Direktive 2011/95/EU sicer so zagotovljene, vendar jim je dostop do ugodnosti, povezanih s temi pravicami, ali do takih ugodnosti v okviru družinskih omrežij oziroma omrežij civilne družbe, ki nadomeščajo ali dopolnjujejo državne ugodnosti, iz dejanskih razlogov otežen?

               3.

               Ali člen 14(1), prvi stavek, Direktive 2013/32/EU oziroma predhodna določba iz člena 12(1), prvi stavek, Direktive 2005/85/ES nasprotuje uporabi nacionalne določbe, v skladu s katero to, da organ za presojo pri zavrženju prošnje za azil kot nedopustne na podlagi dovolitve iz člena 33(2)(a) Direktive 2013/32/EU oziroma predhodne določbe iz člena 25(2)(a) Direktive 2005/85/ES ne opravi osebnega razgovora s prosilcem, ne vodi do odprave tega sklepa zaradi neoprave razgovora, kadar ima prosilec v postopku s pravnim sredstvom možnost, da navede vsa dejstva, ki nasprotujejo odločbi o ugotovitvi nedopustnosti, in ob upoštevanju teh navedb v zadevi tudi ne more priti do nobene druge odločbe?

      (1)  Direktiva 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite, UL L 180, str. 6.

      (2)  Direktiva Sveta 2005/85/ES z dne 1. decembra 2005 o minimalnih standardih glede postopkov za priznanje ali odvzem statusa begunca v državah članicah, UL L 326, str. 13.


title: Zadeva C-181/17: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 8. februarja 2018 – Evropska komisija/Kraljevina Španija (Neizpolnitev obveznosti države — Prometna politika — Uredba (ES) št. 1071/2009 — prevoz po cesti — Dovoljenje za javni prevoz — Pogoji za dodelitev — Člen 3(1) in (2) — Člen 5(b) — Število potrebnih vozil — Nacionalni predpisi — Strožji pogoji za dodelitev — Večje minimalno število vozil)

text:
               9.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/6

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 8. februarja 2018 – Evropska komisija/Kraljevina Španija
   (Zadeva C-181/17) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Prometna politika - Uredba (ES) št. 1071/2009 - prevoz po cesti - Dovoljenje za javni prevoz - Pogoji za dodelitev - Člen 3(1) in (2) - Člen 5(b) - Število potrebnih vozil - Nacionalni predpisi - Strožji pogoji za dodelitev - Večje minimalno število vozil))
   (2018/C 123/08)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Hottiaux in J. Rius, agenta)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: V. Ester Casas, agent)

      Izrek

               1.

               Kraljevina Španija s tem, da je od podjetij, ki imajo na voljo najmanj tri vozila, zahtevala pridobitev dovoljenja za javni prevoz, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima v skladu s členom 3(1) in (2) ter členom 5(b) Uredbe (ES) št. 1071/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o skupnih pravilih glede pogojev za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika in o razveljavitvi Direktive Sveta 96/26/ES.

               2.

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 195, 19.6.2017.


title: Zadeva C-5/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 3. januarja 2018 – Jochen Eisenbeis, stečajni upravitelj družbe JUREX GmbH/Bundeszentralamt für Steuern

text:
               9.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 3. januarja 2018 – Jochen Eisenbeis, stečajni upravitelj družbe JUREX GmbH/Bundeszentralamt für Steuern
   (Zadeva C-5/18)
   (2018/C 123/14)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Jochen Eisenbeis, stečajni upravitelj družbe JUREX GmbH

      Tožena stranka: Bundeszentralamt für Steuern

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je uradno vročanje pisanj v skladu s predpisi javnega prava (določbami zakonikov o postopku in zakonov, ki urejajo vročanje v upravnem postopku – člen 33(1) Postgesetz (zakon o pošti, v nadaljevanju: PostG)) univerzalna poštna storitev v skladu s členom 3(4) Direktive 97/67/ES z dne 15. decembra 1997 (1) (Direktiva o poštnih storitvah)?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:
               Ali je podjetnik, ki izvaja uradno vročanje pisanj v skladu s predpisi javnega prava, „izvajalec univerzalne storitve“ v smislu člena 2, točka 13, Direktive 97/67/ES z dne 15. decembra 1997, ki izvaja univerzalno poštno storitev ali njene dele, in ali so te storitve v skladu s členom 132(1)(a) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (2) oproščene davka?

      (1)  Direktiva 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 3, str. 71).

      (2)  UL 2006, L 347, str. 1.


title: Zadeva T-731/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. februarja 2018 – Klyuyev/Svet (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini — Zamrznitev sredstev — Seznam oseb, subjektov in organov, za katere se uporabi zamrznitev sredstev in gospodarskih virov — Ohranitev imena tožeče stranke na seznamu — Obveznost obrazložitve — Pravna podlaga — Dejanska podlaga — Očitna napaka pri presoji — Pravica do obrambe — Lastninska pravica — Pravica do ugleda — Sorazmernost — Varstvo temeljnih pravic, ki je enakovredno varstvu, zagotovljenemu znotraj Unije — Ugovor nezakonitosti)

text:
               9.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. februarja 2018 – Klyuyev/Svet
   (Zadeva T-731/15) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini - Zamrznitev sredstev - Seznam oseb, subjektov in organov, za katere se uporabi zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Ohranitev imena tožeče stranke na seznamu - Obveznost obrazložitve - Pravna podlaga - Dejanska podlaga - Očitna napaka pri presoji - Pravica do obrambe - Lastninska pravica - Pravica do ugleda - Sorazmernost - Varstvo temeljnih pravic, ki je enakovredno varstvu, zagotovljenemu znotraj Unije - Ugovor nezakonitosti))
   (2018/C 123/20)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sergiy Klyuyev (Doneck, Ukrajina) (zastopniki: R. Gherson, T. Garner, solicitors, B. Kennelly, QC, in J. Pobjoy, barrister)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: Á. de Elera-San Miguel Hurtado in J.-P. Hix, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti, prvič, Sklepa Sveta (SZVP) 2015/1781 z dne 5. oktobra 2015 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2015, L 259, str. 23) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2015/1777 z dne 5. oktobra 2015 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2015, L 259, str. 3), drugič, Sklepa Sveta (SZVP) 2016/318 z dne 4. marca 2016 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2016, L 60, str. 76) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2016/311 z dne 4. marca 2016 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2016, L 60, str. 1) in, tretjič, Sklepa Sveta (SZVP) 2017/381 z dne 3. marca 2017 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2017, L 58, str. 34) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2017/374 z dne 3. marca 2017 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2017, L 58, str. 1) v delu, v katerem je bilo ime tožeče stranke ohranjeno na seznam oseb, subjektov in organov za katere se uporabijo ti omejevalni ukrepi.

      Izrek

               1.

               Sklep Sveta (SZVP) 2017/381 z dne 3. marca 2017 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini in Izvedbena uredba Sveta (EU) 2017/374 z dne 3. marca 2017 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini se razglasita za nična v delu, v katerem je bilo ime Sergiyja Klyuyeva ohranjeno na seznamu oseb, subjektov in organov, za katere se uporabijo ti omejevalni ukrepi.

               2.

               Učinki člena 1 Sklepa 2017/381 in člena 1 Izvedbene uredbe 2017/374 se glede S. Klyuyeva ohranijo do izteka roka za vložitev pritožbe iz člena 56, prvi odstavek, Statuta Sodišča Evropske unije ali, če je pritožba vložena v tem roku, do zavrnitve pritožbe.

               3.

               Tožba se v preostalem zavrne.

               4.

               S. Klyuyev poleg svojih stroškov nosi stroške, ki so Svetu Evropske unije nastali v zvezi s predlogoma za razglasitev ničnosti iz tožbe in prve prilagoditvene vloge.

               5.

               Svet poleg svojih stroškov nosi stroške, ki so S. Klyuyevu nastali v zvezi s predlogom za razglasitev delne ničnosti Sklepa 2017/381 in Izvedbene uredbe 2017/374 iz druge prilagoditvene vloge.

      (1)  UL C 68, 22.2.2016.


title: Zadeva C-307/16: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 28. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Stanisław Pieńkowski/Dyrektor Izby Skarbowej w Lublinie (Predhodno odločanje — Direktiva 2006/112/ES — Davek na dodano vrednost (DDV) — Člen 131 — Člen 146(1)(b) — Člen 147 — Oprostitve pri izvozu — Člen 273 — Ureditev države članice, v skladu s katero je uporaba oprostitve pogojena s tem, da je bil ustvarjen nek najmanjši obseg prometa, ali s tem, da je bila sklenjena pogodba z gospodarskim subjektom, ki je pooblaščen za vračilo DDV potnikom)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/5

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 28. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Stanisław Pieńkowski/Dyrektor Izby Skarbowej w Lublinie
   (Zadeva C-307/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 2006/112/ES - Davek na dodano vrednost (DDV) - Člen 131 - Člen 146(1)(b) - Člen 147 - Oprostitve pri izvozu - Člen 273 - Ureditev države članice, v skladu s katero je uporaba oprostitve pogojena s tem, da je bil ustvarjen nek najmanjši obseg prometa, ali s tem, da je bila sklenjena pogodba z gospodarskim subjektom, ki je pooblaščen za vračilo DDV potnikom))
   (2018/C 142/06)
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Stanisław Pieńkowski

      Tožena stranka: Dyrektor Izby Skarbowej w Lublinie

      Izrek

   Člen 131, člen 146(1)(b) ter člena 147 in 273 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi, v skladu s katero mora prodajalec, ki je davčni zavezanec, pri dobavi blaga, namenjenega za izvoz, ki se prevaža v osebni prtljagi potnikov, v prejšnjem davčnem letu ustvariti nek najmanjši obseg prometa ali pa skleniti pogodbo z gospodarskim subjektom, ki je pooblaščen za vračanje davka na dodano vrednost potnikom, pri čemer je posledica nespoštovanja teh pogojev dokončna izguba oprostitve za to dobavo.

      (1)  UL C 335, 12.9.2016.


title: Zadeva C-701/17 P: Pritožba, ki jo je Vassil Monev Valkov vložil 24. oktobra 2017 zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 27. septembra 2017 v zadevi T-558/17, Valkov/Evropsko sodišče za človekove pravice in Vrhovno sodišče Republike Bolgarije

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/21

         Pritožba, ki jo je Vassil Monev Valkov vložil 24. oktobra 2017 zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 27. septembra 2017 v zadevi T-558/17, Valkov/Evropsko sodišče za človekove pravice in Vrhovno sodišče Republike Bolgarije
   (Zadeva C-701/17 P)
   (2018/C 142/28)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Vassil Monev Valkov (zastopnica: K. Mladenova, odvetnica)

      Drugi stranki v postopku: Evropsko sodišče za človekove pravice, Vrhovno sodišče Republike Bolgarije
   Sodišče (deseti senat) je s sklepom z dne 22. februarja 2018 ugotovilo, da pritožba ni dopustna.


title: Zadeva C-99/18 P: Pritožba, ki jo je FTI Touristik GmbH vložila 12. februarja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 30. novembra 2017 v zadevi T-475/16, FTI Touristik GmbH/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

text:
               28.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/8

         Pritožba, ki jo je FTI Touristik GmbH vložila 12. februarja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 30. novembra 2017 v zadevi T-475/16, FTI Touristik GmbH/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
   (Zadeva C-99/18 P)
   (2018/C 182/07)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: FTI Touristik GmbH (zastopnica: A. Parr, odvetnica)

      Druge stranke v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, Harald Prantner in Daniel Giersch

      Predloga

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               sodbo osmega senata Splošnega sodišča z dne 30. novembra 2017 (T-475/16) razveljavi;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica trdi, da sodba Splošnega sodišča temelji na kršitvi člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009. (1) Sodba naj ne bi bila zadostno obrazložena. Upoštevane naj ne bi bile vse dejanske okoliščine, katerih medsebojna povezava je potrebna za presojo verjetnosti zmede. To naj bi pomenilo napačno uporabo prava.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1), kakor je bila spremenjena (nadomeščena z Uredbo (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2017 o blagovni znamki Evropske unije (UL 2017, L 154, str. 1)).


title: Zadeva T-386/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 12. aprila 2018 – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik/EUIPO (Лидер) (Znamka Evropske unije — Prijava figurativne znamke Evropske unije Лидер — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001] — Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               4.6.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/30

         Sklep Splošnega sodišča z dne 12. aprila 2018 – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik/EUIPO (Лидер)
   (Zadeva T-386/17) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije Лидер - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001] - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage))
   (2018/C 190/52)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH (Bühl, Nemčija) (zastopnik: A. Lingenfelser, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnica: D. Walicka, agentka)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 28. aprila 2017 (zadeva R 2066/2016-1) v zvezi z registracijo figurativnega znaka Лидер kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH nosi stroške postopka.

      (1)  UL C 256, 7.8.2017.


title: Zadeva C-315/17: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 22. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado Contencioso-Administrativo n° 2 de Zaragoza – Španija) – Pilar Centeno Meléndez/Universidad de Zaragoza (Predhodno odločanje — Direktiva 1999/170/ES — Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP — Določba 4 — Načelo prepovedi diskriminacije — Sistem horizontalne poklicne kariere — Dodelitev dodatka k plači — Nacionalna ureditev, ki izključuje uslužbence za določen čas — Pojma „pogoji zaposlitve“ in „objektivni razlogi“)

text:
               4.6.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/3

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 22. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado Contencioso-Administrativo no 2 de Zaragoza – Španija) – Pilar Centeno Meléndez/Universidad de Zaragoza
   (Zadeva C-315/17) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 1999/170/ES - Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP - Določba 4 - Načelo prepovedi diskriminacije - Sistem horizontalne poklicne kariere - Dodelitev dodatka k plači - Nacionalna ureditev, ki izključuje uslužbence za določen čas - Pojma „pogoji zaposlitve“ in „objektivni razlogi“))
   (2018/C 190/03)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado Contencioso-Administrativo no 2 de Zaragoza

      Stranki

      Tožeča stranka: Pilar Centeno Meléndez

      Tožena stranka: Universidad de Zaragoza

      Izrek

   Določba 4, točka 1, okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega med ETUC, UNICE in CEEP, je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, s katero je sodelovanje v sistemu horizontalnega poklicnega razvoja upravnega in tehničnega osebje univerze v Zaragozi (Španija) in zato prejemanje dodatka k plači, ki ga povzroči sodelovanje v tem sistemu, pridržano za uradnike in pogodbene uslužbence za nedoločen čas, pri čemer so izključene zlasti osebe, zaposlene kot uslužbenci za določen čas.

      (1)  UL C 269, 14.8.2017.


title: Zadeva C-376/17: Sklep predsednika Sodišča z dne 23. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supreme Court – Irska) – Izvršitev evropskega naloga za prijetje, izdanega za Arkadiusza Piotra Lipinskega

text:
               4.6.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/19

         Sklep predsednika Sodišča z dne 23. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supreme Court – Irska) – Izvršitev evropskega naloga za prijetje, izdanega za Arkadiusza Piotra Lipinskega
   (Zadeva C-376/17) (1)

   (2018/C 190/32)
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 28.8.2017.


title: Zadeva C-383/17: Sklep predsednika Sodišča z dne 8. februarja 2018 – Evropska komisija/Republika Portugalska

text:
               4.6.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/20

         Sklep predsednika Sodišča z dne 8. februarja 2018 – Evropska komisija/Republika Portugalska
   (Zadeva C-383/17) (1)

   (2018/C 190/33)
   Jezik postopka: portugalščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 277, 21.8.2017.


201805250611897332018/C 200/622472018TC20020180611SL01SLINFO_JUDICIAL20180416484922Zadeva T-247/18: Tožba, vložena 16. aprila 2018 – Lucena Ramírez/Svet
 ---documentbreak--- C2002018SL4820120180416SL0062482492Tožba, vložena 16. aprila 2018 – Lucena Ramírez/Svet
   (Zadeva T-247/18)2018/C 200/62Jezik postopka: angleščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Tibisay Lucena Ramírez (Venezuela) (zastopnika: L. Giuliano in F. Di Gianni, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            Sklep Sveta (SZVP) 2018/90 z dne 22. januarja 2018 o spremembi Sklepa (SZVP) 2017/2074 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Venezueli in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2018/88 z dne 22. januarja 2018 o izvajanju Uredbe (EU) 2017/2063 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Venezueli razglasi za nična v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko; in

            —

            Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbena razloga in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

            1.

            S prvim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da je Svet kršil načelo dobrega upravljanja, njeno pravico do obrambe in učinkovitega sodnega varstva s tem, da ji v razumnem roku ni zagotovil dostopa do dokazov, na katerih naj bi temeljila njena uvrstitev na seznam.

            2.

            Z drugim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da je Svet storil očitno napako pri presoji, ker ni dokazal, da tožeča stranka s svojimi dejavnostmi in ukrepi ogroža demokracijo in pravno državo v Venezueli.


201806010031915492018/C 211/281952018TC21120180618SL01SLINFO_JUDICIAL20180316222321Zadeva T-195/18: Tožba, vložena 16. marca 2018 – Talanton/Komisija
 ---documentbreak--- C2112018SL2210120180316SL0028221232Tožba, vložena 16. marca 2018 – Talanton/Komisija
   (Zadeva T-195/18)2018/C 211/28Jezik postopka: grščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Talanton, Anonimi Emporiki — Simvouleftiki – Ekpaideftiki Etairia Dianomon, Parochis Ipiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon (Palaio Faliro, Grčija) (zastopnik: K. Damis, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            naroči izvedensko mnenje zaradi pomanjkljive kontrole, ki jo je izvedla tožena stranka;

            —

            ugotovi, prvič, (a) da obvestilo o dolgovanem znesku 3241801228, ki je bilo tožeči stranki poslano 15. januarja 2018 in v katerem tožena stranka zahteva vračilo 481835,56 EUR za pogodbo o delu FP7-215952 PERFORM na podlagi ugotovitev pregleda 11-ΒΑ135-006, pomeni kršitev njenih pogodbenih obveznosti, ker upravičeni stroški za obravnavano pogodbo znašajo 605217 EUR, od katerih je 490711 EUR prispevka Unije, in da mora tožeča stranka toženi stranki vrniti znesek v višini 21171 EUR, in ne 481835,56 EUR, in drugič, (b) da obvestilo o dolgovanem znesku 3241801229, ki je bilo tožeči stranki poslano 15. januarja 2018 in v katerem tožena stranka zahteva vračilo 29694,10 EUR kot znesek odškodnine, pomeni kršitev njenih pogodbenih obveznosti.

      Tožbena razloga in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

            1.

            Prvi tožbeni razlog, ki se nanaša na dobroverno izpolnitev pogodbe in prepoved zlorabe pogodbenih določil:

                     —

                     tožeča stranka trdi, da je tožena stranka kršila načelo dobre vere, ker je predvideno kontrolo nezakonito izvedla tretja oseba, ki ni povezana s pogodbenim osebjem, ki ga je določila tožena stranka, oziroma z njihovimi podizvajalci, ki jih je ta izrecno odobrila, in v zvezi s katero so se med izvajanjem kontrole pojavljali dvomi glede nepristranskosti ob nezakonitem ravnanju.

            2.

            Drugi tožbeni razlog, ki se nanaša na arbitražno klavzulo:

                     —

                     tožeča stranka je predložila dovolj alternativnih dokazov, ki vključujejo zaprisežene izjave, upoštevne dopise osebja tožeče stranke, dokumente, predložene v fazi izvajanja, ki se nikoli niso izpodbijali in ki jih tožena stranka ni upoštevala;

                     —

                     tožeča stranka podrobno navaja devetintrideset razlogov, zakaj je poročilo o kontroli nenatančno, pomanjkljivo, nezanesljivo in zakaj so ugotovitve v njem napačne.


201806080261931512018/C 221/382372018TC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL20180409323211Zadeva T-237/18: Tožba, vložena 9. aprila 2018 – Martini-Sportswear/EUIPO – Olympique de Marseille (M)
 ---documentbreak--- C2212018SL3210120180409SL0038321321Tožba, vložena 9. aprila 2018 – Martini-Sportswear/EUIPO – Olympique de Marseille (M)
   (Zadeva T-237/18)2018/C 221/38Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Martini-Sportswear GmbH (Annaberg, Avstrija) (zastopnik: W. Lang, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Olympique de Marseille SASP (Marseille, Francija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija znamke, v kateri je imenovana Evropska unija, za figurativno znamko M – mednarodna registracija št. 1238 066, v kateri je imenovana Evropska unija

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 29. januarja 2018 v zadevi R 1755/2017-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            odločbo oddelka za ugovore z dne 25. maja 2017 razveljavi;

            —

            izpodbijano odločbo spremeni, tako da se ugovor zavrne;

            —

            EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

            —

            Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 2017/1001.


201806080421931542018/C 221/102222018CJC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL2018031891021Zadeva C-222/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 28. marca 2018 – VIPA Kereskedelmi és Szolgáltató Kft./Országos Gyógyszerészeti és Élelmezés-egészségügyi Intézet
 ---documentbreak--- C2212018SL910120180318SL001091102Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 28. marca 2018 – VIPA Kereskedelmi és Szolgáltató Kft./Országos Gyógyszerészeti és Élelmezés-egészségügyi Intézet
   (Zadeva C-222/18)2018/C 221/10Jezik postopka: madžarščina
      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: VIPA Kereskedelmi és Szolgáltató Kft.

      Tožena stranka: Országos Gyógyszerészeti és Élelmezés-egészségügyi Intézet

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člena 3(k) in 11(1) Direktive 2011/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2011 o uveljavljanju pravic pacientov pri čezmejnem zdravstvenem varstvu (
         1
      ) razlagati tako, da nacionalna ureditev, ki razlikuje med dvema vrstama receptov in zdravniku, ki svojo zdravstveno dejavnost opravlja v drugi državi, ki ni ta država članica, izdajo zdravila dovoljuje le na podlagi ene od teh dveh vrst receptov, nasprotuje vzajemnemu priznavanju receptov in svobodi opravljanja storitev, ter zato ni v skladu z njima?
   (
         1
      )	UL 2011, L 88, str. 45.


201806080551931472018/C 221/112312018CJC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL20180403101011Zadeva C-231/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Oldenburg (Nemčija) 3. aprila 2018 – Bußgeldsache/NK
 ---documentbreak--- C2212018SL1010120180403SL0011101101Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Oldenburg (Nemčija) 3. aprila 2018 – Bußgeldsache/NK
   (Zadeva C-231/18)2018/C 221/11Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Oldenburg

      Stranke v postopku v glavni stvari

   NK
   Druga stranka v postopku: Staatsanwaltschaft Oldenburg, Staatliches Gewerbeaufsichtsamt Oldenburg

      Vprašanji za predhodno odločanje

            1.

            Ali se lahko trgovec na veliko z živino, ki kupuje žive živali od kmeta in jih prevaža v klavnico, oddaljeno do 100 km, ki ji te živali proda, sklicuje na izjemo iz člena 13(1)(p) Uredbe (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom (v nadaljevanju: Uredba (ES) št. 561/2006) (
                  1
               ) – in sicer, da gre za „vozila za prevoz živih živali s kmetij na lokalne trge in obratno ali s trgov v lokalne klavnice v premeru [krogu] do 100 kilometrov“ – ker gre pri nakupu od kmeta za „trg“ v smislu te določbe oziroma ker je treba že podjetje za trgovino z živino šteti za „trg“?
            Če ne gre za „trg“ v smislu te določbe:

            2.

            Ali se lahko trgovec na veliko z živino, ki kupuje žive živali od kmeta in jih prevaža v klavnico, oddaljeno do 100 km, ki ji te živali proda, ob analogni uporabi navedene določbe sklicuje na to izjemo?

      (
         1
      )	Uredba (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom in spremembi uredb Sveta (EGS) št. 3821/85 in (ES) št. 2135/98 ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85 (UL 2006, L 102, str. 1).


201806080161931422018/C 221/206622016TC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL20180503181811Zadeva T-662/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. maja 2018 – Gall Pharma/EUIPO – Pfizer (Styriagra) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije Styriagra — Prejšnja besedna znamka Evropske unije VIAGRA — Neupravičeno izkoriščanje razlikovalnega učinka ali ugleda prejšnje znamke — Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(5) Uredbe (EU) 2017/1001))
 ---documentbreak--- C2212018SL1810120180503SL0020181181Sodba Splošnega sodišča z dne 3. maja 2018 – Gall Pharma/EUIPO – Pfizer (Styriagra)
   (Zadeva T-662/16) (
         1
      )
   „(Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije Styriagra — Prejšnja besedna znamka Evropske unije VIAGRA — Neupravičeno izkoriščanje razlikovalnega učinka ali ugleda prejšnje znamke — Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(5) Uredbe (EU) 2017/1001))“2018/C 221/20Jezik postopka: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Gall Pharma GmbH (Judenburg, Avstrija) (zastopniki: sprva D. Reichelt in L. Figura, nato T. Schafft, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: D. Gája in D. Walicka, agenta)

      Druga stranka pred odborom EUIPO za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Pfizer Inc. (New York, New York, Združene države) (zastopnika: V. von Bomhard in J. Fuhrmann, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora EUIPO za pritožbe z dne 13. junija 2016 (zadeva R 724/2015-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Pfizer in Gall Pharma.

      Izrek

            1.

            Tožba se zavrne.

            2.

            Družba Gall Pharma GmbH nosi stroške postopka.

      (
         1
      )	UL C 441, 28.11.2016.


201806080241931502018/C 221/402572018TC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL20180424343521Zadeva T-257/18: Tožba, vložena 24. aprila 2018 – Iberpotash/Komisija
 ---documentbreak--- C2212018SL3410120180424SL0040341352Tožba, vložena 24. aprila 2018 – Iberpotash/Komisija
   (Zadeva T-257/18)2018/C 221/40Jezik postopka: angleščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Iberpotash, SA (Suria, Španija) (zastopnika: N. Niejahr in B. Hoorelbeke. odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            razglasi Sklep Komisije (EU) 2018/118 z dne 31. avgusta 2017 o državni pomoči SA.35818 (2016/C) (ex 2015/NN) (ex 2012/CP), ki jo je Španija izvedla za družbo Iberpotash (notificirano pod dokumentarno številko C(2017) 5877) za ničen; (
                  1
               )

            —

            podredno:

                     —

                     izpodbijani sklep razglasi za ničen v delu, v katerem je z njim ugotovljeno, da ukrep 1 vsebuje državno pomoč, in je tožeči stranki naloženo njeno vračilo z obrestmi; in/ali

                     —

                     izpodbijani sklep razglasi za ničen v delu, v katerem je z njim ugotovljeno, da je znesek nezakonite, vendar združljive pomoči, ki jo je prejela tožeča stranka in je vključena v ukrepu 4, 3902461,30 EUR, znesek nezakonite pomoči, ki jo mora tožeča stranka z obrestmi vrniti, pa 3958109,70 EUR;

            —

            Komisiji naloži plačilo njenih stroškov in stroškov tožeče stranke v povezavi s tem postopkom.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

            1.

            Prvi tožbeni razlog: Komisija naj bi kršila člen 107(1) PDEU z ugotovitvijo, da ukrep 1 vključuje prenos državnih sredstev.

            2.

            Drugi tožbeni razlog: Komisija naj bi kršila člen 107(1) PDEU z ugotovitvijo, da ukrep 1 zagotavlja selektivno gospodarsko prednost tožeči stranki. Podredno se navaja, da Komisija ni pravilno ugotovila zneska morebitne nezakonite in nezdružljive državne pomoči, ki izvira iz ukrepa 1 in je v nasprotju s členom 16(1) of postopkovne uredbe. (
                  2
               )

            3.

            Tretji tožbeni razlog: podredno naj bi Komisija kršila člen 16(1) postopkovne uredbe v zvezi z ukrepom 1, ker je naložila vračilo, saj naj bi bilo tako vračilo v nasprotju z legitimnimi pričakovanji tožeče stranke in/ali načelom pravne varnosti.

            4.

            Četrti tožbeni razlog: Komisija naj bi kršila člen 107(1) PDEU z ugotovitvijo, da se z ukrepom 4 zagotavlja selektivna gospodarska prednost tožeči stranki.

            5.

            Peti tožbeni razlog: podredno, Komisija naj bi kršila člen 16(1) postopkovne uredbe s tem, da ni pravilno ugotovila zneska morebitne nezakonite in nezdružljive pomoči, ki izvira iz ukrepa 4.

      (
         1
      )	UL 2018, L 28, str. 25.
   (
         2
      )	Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL 2015, L 248, str. 9).


201806080321931332018/C 221/2222017TC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL20180503192021Zadeva T-2/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. maja 2018 – J-M.-E.V. e hijos/EUIPO – Masi (MASSI) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Prijava besedne znamke Evropske unije MASSI — Prejšnja besedna nacionalna znamka MASI — Člen 56(3) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 63(3) Uredbe (EU) 2017/1001) — Pravnomočnost — Člen 53(1)(a) in člen 8(2)(c) Uredbe št. 207/2009 (postala člen 60(1)(a) in člen 8(2)(c) Uredbe 2017/1001) — Nedvomno znana znamka v smislu člena 6.bis Pariške konvencije)
 ---documentbreak--- C2212018SL1910120180503SL0022191202Sodba Splošnega sodišča z dne 3. maja 2018 – J-M.-E.V. e hijos/EUIPO – Masi (MASSI)
   (Zadeva T-2/17) (
         1
      )
   „(Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Prijava besedne znamke Evropske unije MASSI — Prejšnja besedna nacionalna znamka MASI — Člen 56(3) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 63(3) Uredbe (EU) 2017/1001) — Pravnomočnost — Člen 53(1)(a) in člen 8(2)(c) Uredbe št. 207/2009 (postala člen 60(1)(a) in člen 8(2)(c) Uredbe 2017/1001) — Nedvomno znana znamka v smislu člena 6.bis Pariške konvencije)“2018/C 221/22Jezik postopka: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: J-M.-E.V. e hijos, SRL (Granollers, Španija) (zastopnika: M. Ceballos Rodríguez in J. Güell Serra, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnici: S. Palmero Cabezas in D. Walicka, agentki)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenient v postopku pred Splošnim sodiščem: Alberto Masi (Milano, Italija) (zastopniki: C. Ceriani, S. Giudici in A. Ferreri, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. oktobra 2016 (R 793/2015-1) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med A. Masijem in družbo J-M.-E.V. e hijos.

      Izrek

            1.

            Odločba prvega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 4. oktobra 2016 (R 793/2015-1) se razveljavi.

            2.

            EUIPO nosi svoje stroške in naloži se mu plačilo stroškov družbe J-M.-E.V. e hijos, SRL.

            3.

            Alberto Masi nosi svoje stroške.

      (
         1
      )	UL C 63, 27.2.2017.


201806080201931232018/C 221/412592018TC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL20180423353511Zadeva T-259/18: Tožba, vložena 23. aprila 2018 – Zakłady Chemiczne „Siarkopol“ Tarnobrzeg/EUIPO – EuroChem Agro (Unifoska)
 ---documentbreak--- C2212018SL3510120180423SL0041351351Tožba, vložena 23. aprila 2018 – Zakłady Chemiczne „Siarkopol“ Tarnobrzeg/EUIPO – EuroChem Agro (Unifoska)
   (Zadeva T-259/18)2018/C 221/41Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Zakłady Chemiczne „Siarkopol“ Tarnobrzeg sp. z o.o. (Tarnobrzeg, Poljska) (zastopnik: M. Kondrat, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: EuroChem Agro GmbH (Mannheim, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: Besedna znamka Evropske unije Unifoska – Zahteva za registracijo št. 015017841

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 7. februarja 2018 v zadevi R 1503/2017-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            izpodbijano odločbo razveljavi in zadevo vrne v odločanje EUIPO;
            ali

            —

            izpodbijano odločbo spremeni ter odloči, da ni relativnih razlogov za zavrnitev registracije EUTMA 01501784 „Unifoska“ za vse proizvode iz razreda 1 in da se znamka lahko registrira;

            —

            toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

            —

            Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 2017/1001;

            —

            Kršitev načel varstva legitimnih interesov in pravne varnosti.


201806080281931322018/C 221/422642018TC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL20180427363611Zadeva T-264/18: Tožba, vložena 27. aprila 2018 – Gruppo Armonie/EUIPO (mo.da)
 ---documentbreak--- C2212018SL3610120180427SL0042361361Tožba, vložena 27. aprila 2018 – Gruppo Armonie/EUIPO (mo.da)
   (Zadeva T-264/18)2018/C 221/42Jezik postopka: italijanščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Gruppo Armonie SpA (Casalgrande, Italija) (zastopnik: G. Medri, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije, ki vsebuje besedni element mo.da – Prijava št. 16 430 035

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 20. februarja 2018 v zadevi R 2065/2017-5

      Tožbeni predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            razveljavi izpodbijano odločbo.

      Navajani tožbeni razlog

            —

            Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe 2017/1001.


201806080441931442018/C 221/132722018CJC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL20180420111222Zadeva C-272/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 20. aprila 2018 – Verein für Konsumenteninformation/TVP Treuhand- und Verwaltungsgesellschaft für Publikumsfonds mbH & Co KG
 ---documentbreak--- C2212018SL1120120180420SL0013112122Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 20. aprila 2018 – Verein für Konsumenteninformation/TVP Treuhand- und Verwaltungsgesellschaft für Publikumsfonds mbH & Co KG
   (Zadeva C-272/18)2018/C 221/13Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Verein für Konsumenteninformation

      Tožena stranka: TVP Treuhand- und Verwaltungsgesellschaft für Publikumsfonds mbH & Co KG

      Vprašanja za predhodno odločanje

            1

            Ali izjema od področja uporabe, določena v členu 1(2)(e) Konvencije o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih z dne 19. junija 1980 (v nadaljevanju: Konvencija) in v členu 1(2)(f) Uredbe (ES) št. 593/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008 o pravu, ki se uporablja za pogodbena obligacijska razmerja (v nadaljevanju: Uredba Rim I) (
                  1
               ), obsega tudi dogovore med prenosnikom in skrbnikom, ki ima za prenosnika delež v komanditni družbi, še zlasti, kadar gre za prepletanje družbenih in skrbniških pogodb?

            2

            Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:
            Ali je treba člen 3(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (v nadaljevanju: Direktiva o nedovoljenih pogojih) (
                  2
               ) razlagati tako, da je pogoj v skrbniški pogodbi, ki sta jo o upravljanju z deležem komanditista v komanditni družbi sklenila podjetnik in potrošnik, o katerem se ti stranki nista dogovorili posamično in v skladu s katerim se uporabi pravo države sedeža komanditne družbe, nepošten, če je edini namen skrbniške pogodbe upravljanje z deležem komanditista v komanditni družbi in ima prenosnik pravice in obveznosti neposrednega družbenika?

            3

            Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje pritrdilen:
            Ali se ta odgovor spremeni, če podjetniku za opravljanje dolgovanih storitev ni treba iti v državo prebivališča potrošnika, vendar je zavezan, da dividende in druge premoženjske koristi iz udeležbe ter informacije o poslovanju v zvezi z udeležbo posreduje potrošniku? Ali na to vpliva uporabljivost Uredbe Rim I ali Konvencije?

            4

            Če je odgovor na tretje vprašanje pritrdilen:
            Ali odgovor ostaja enak, kadar je ob tem bila v državi prebivališča potrošnika podpisana njegova vpisnica, kadar podjetnik informacije o udeležbi objavlja tudi na spletu in kadar je bilo v državi prebivališča potrošnika vzpostavljeno plačilno mesto, kamor mora potrošnik vplačati znesek udeležbe, čeprav podjetnik ni pooblaščen za razpolaganje s tem bančnim računom? Ali na to vpliva uporabljivost Uredbe Rim I ali Konvencije?

      (
         1
      )	UL 2008, L 177, str. 6.
   (
         2
      )	UL 1993, L 95, str 29.


201806080371931252018/C 221/241872017TC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL20180504212111Zadeva T-187/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. maja 2018 – Bernard Krone Holding/EUIPO (Mega Liner) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije Mega Liner — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisnost — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001) — Obveznost obrazložitve — Člen 75, prvi stavek, Uredbe št. 207/2009 (postal člen 94(1) Uredbe 2017/1001))
 ---documentbreak--- C2212018SL2110120180504SL0024211211Sodba Splošnega sodišča z dne 4. maja 2018 – Bernard Krone Holding/EUIPO (Mega Liner)
   (Zadeva T-187/17) (
         1
      )
   „(Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije Mega Liner — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisnost — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001) — Obveznost obrazložitve — Člen 75, prvi stavek, Uredbe št. 207/2009 (postal člen 94(1) Uredbe 2017/1001))“2018/C 221/24Jezik postopka: nemščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Bernard Krone Holding SE & Co. KG (Spelle, Nemčija) (zastopnika: T. Weeg in K. Lüken, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: M. Fischer in W. Schramek, agenta)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 9. januarja 2017 (zadeva R 442/2016-1) v zvezi z zahtevo za registracijo besedne znamke Mega Liner kot znamke Evropske unije.

      Izrek

            1.

            Točka 2 izreka odločbe prvega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 9. januarja 2017 (zadeva R 442/2016-1) se razveljavi.

            2.

            EUIPO poleg svojih stroškov nosi stroške, ki so nastali družbi Bernard Krone Holding SE & Co. KG v postopku pred Splošnim sodiščem.

      (
         1
      )	UL C 161, 22.5.2017.


201806150771955392018/C 231/422552018TC23120180702SL01SLINFO_JUDICIAL20180423333421Zadeva T-255/18: Tožba, vložena 23. aprila 2018 – US/ECB
 ---documentbreak--- C2312018SL3310120180423SL0042331342Tožba, vložena 23. aprila 2018 – US/ECB
   (Zadeva T-255/18)2018/C 231/42Jezik postopka: francoščina
      Stranki

      Tožeča stranka: US (zastopnika: L. Levi in A. Blot, avocats)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            ugotovi, da je ta tožba dopustna in utemeljena;

      zato naj:

            —

            odločbo o nepretvorbi pogodbe tožeče stranke z dne 13. junija 2017 razglasi za nično;

            —

            odločbo ECB z dne 11. oktobra 2017 o zavrnitvi zahteve tožeče stranke za upravni pregled („administrative review“) razglasi za nično;

            —

            odločbo ECB z dne 13. februarja 2018, ki je bila tožeči stranki vročena istega dne, o zavrnitvi pritožbe („grievance procedure“), vložene dne 7. decembra 2017, razglasi za nično;

            —

            tožeči stranki dodeli odškodnino za nastalo škodo;

            —

            toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

            1.

            Prvi tožbeni razlog: ugovor nezakonitosti Politike pretvorbe, ker krši člen 10(c) Pogojev za zaposlitev in člen 2.0 Pravil za zaposlene ter je bila sprejeta v nasprotju s hierarhijo norm.

            2.

            Drugi tožbeni razlog: ugovor nezakonitosti, ker člen 10(c) Pogojev za zaposlitev in člen 2.0 Pravil za zaposlene kršita Direktivo Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP in uvodno izjavo 6 Okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega med ETUC, UNICE in CEEP.

            3.

            Tretji tožbeni razlog: ugovor nezakonitosti smernic Annual Salary and Bonus Review (ASBR), ker kršijo obveznost obrazložitve in načelo pravne varnosti.

            4.

            Četrti tožbeni razlog: očitne napake pri presoji in kršitev obveznosti obrazložitve glede, prvič, umestitve tožeče stranke v plačilni razred, drugič, njenega „stalnega napredovanja“ in, tretjič, ohranitev poslovnih potreb („business needs“) po posebnem znanju, spretnostih in kompetencah tožeče stranke.


title: Sodba Sodišča z dne 24. aprila 2018 v zadevi E-7/17 – Nadzorni organ Efte proti Islandiji (Neizpolnitev obveznosti države Efte – Neizvajanje – Direktiva 2014/29/EU)

text:
               9.8.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 280/4

      SODBA SODIŠČA
      z dne 24. aprila 2018
      v zadevi E-7/17
      Nadzorni organ Efte proti Islandiji

         (Neizpolnitev obveznosti države Efte – Neizvajanje – Direktiva 2014/29/EU)

      (2018/C 280/04)
      V zadevi E-7/17, Nadzorni organ Efte proti Islandiji – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Islandija ni sprejela potrebnih ukrepov za prenos akta, navedenega v točki 6f poglavja VIII Priloge II k Sporazumu o evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2014/29/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o harmonizaciji zakonodaj držav članic v zvezi z omogočanjem dostopnosti enostavnih tlačnih posod na trgu), kakor je bil prilagojen s Protokolom 1 k Sporazumu, v svoj notranji pravni red, vsekakor pa ni Nadzornega organa Efte obvestila o ukrepih, ki jih je sprejela za izvajanje akta, kakor zahteva člen 7 Sporazuma – je Sodišče v sestavi predsednik in sodnik poročevalec Páll Hreinsson ter sodnika Per Christiansen in Bernd Hammermann, dne 24. aprila 2018 izdalo sodbo,
      katere izrek se glasi:

                  1.

                  Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov za izvajanje akta, navedenega v točki 6f poglavja VIII Priloge II k Sporazumu o evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2014/29/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o harmonizaciji zakonodaj držav članic v zvezi z omogočanjem dostopnosti enostavnih tlačnih posod na trgu), kakor je bil prilagojen Sporazumu na podlagi Protokola 1, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 7 Sporazuma.

                  2.

                  Islandiji se naloži plačilo stroškov postopka.


201807270402024702018/C 285/025572015CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL201806212211Zadeva C-557/15: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. junija 2018 – Evropska komisija/Republika Malta (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2009/147/ES – Ohranjanje prosto živečih ptic – Ujetje in zadrževanje prosto živečih osebkov – Vrste iz družine ščinkavcev – Prepoved – Nacionalna ureditev odstopanja – Pristojnost držav članic za dovolitev odstopanja – Pogoji)
 ---documentbreak--- C2852018SL210120180621SL00022121Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. junija 2018 – Evropska komisija/Republika Malta
   (Zadeva C-557/15) (
         1
      )
   „(Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2009/147/ES — Ohranjanje prosto živečih ptic — Ujetje in zadrževanje prosto živečih osebkov — Vrste iz družine ščinkavcev — Prepoved — Nacionalna ureditev odstopanja — Pristojnost držav članic za dovolitev odstopanja — Pogoji)“2018/C 285/02Jezik postopka: angleščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: K. Mifsud-Bonnici in C. Hermes, agenta)

      Tožena stranka: Republika Malta (zastopniki: A. Buhagiar, agentka, J. Bouckaert, advocaat, L. Cassar Pullicino, avukat)

      Izrek

            1.

            Republika Malta s sprejetjem ureditve odstopanja, ki dovoljuje ujetje sedmih vrst prosto živečih ščinkavcev (navadni ščinkavec Fringilla coelebs, repnik Carduelis cannabina, lišček Carduelis carduelis, zelenec Carduelis chloris, dlesk Coccothraustes coccothraustes, grilček Serinus serinus in čižek Carduelis spinus), ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi določb člena 5(a) in (e) in člena 8(1) Direktive 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o ohranjanju prosto živečih ptic, v povezavi s členom 9(1) te direktive.

            2.

            Republiki Malti se naloži plačilo stroškov.

      (
         1
      )	UL C 7, 11.1.2016.


201807270142025012018/C 285/503092018TC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180517333311Zadeva T-309/18: Tožba, vložena 17. maja 2018 – Adis Higiene/EUIPO – Farecla Products (G3 EXTRA PLUS)
 ---documentbreak--- C2852018SL3310120180517SL0050331331Tožba, vložena 17. maja 2018 – Adis Higiene/EUIPO – Farecla Products (G3 EXTRA PLUS)
   (Zadeva T-309/18)2018/C 285/50Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Adis Higiene, SL (Pozuelo de Alarcón, Španija) (zastopnica: M. Sanmartín Sanmartín, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Farecla Products Ltd (Ware, Združeno kraljestvo)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „G3 EXTRA PLUS“ –Znamka Evropske unije št. 15 064 207

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 2. marca 2018 v zadevi R 2134/2017-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            razveljavi izpodbijano odločbo in

            —

            EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlogi

            —

            Kršitev člena 42 Uredbe št. 207/2009, v povezavi s pravilom 22 Uredbe št. 2868/95;

            —

            kršitev členov 94, 95 in 107 Uredbe št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

            —

            kršitev obveznosti obrazložitve.


201807270442024482018/C 285/0352016CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL201806213311Zadeva C-5/16: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. junija 2018 – Republika Poljska/Evropski parlament, Svet Evropske unije (Ničnostna tožba – Sklep (EU) 2015/1814 – Določitev pravne podlage – Upoštevanje učinkov akta – Neobstoj – Člen 192(1) PDEU – Člen 192(2), prvi pododstavek, točka (c), PDEU – Ukrepi, ki pomembno vplivajo na izbiro držav članic med različnimi viri energije in na splošno strukturo njihove oskrbe z energijo – Načelo lojalnega sodelovanja – Člen 15 PEU – Pristojnosti Evropskega sveta – Načeli pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj – Načelo sorazmernosti – Ocena učinka)
 ---documentbreak--- C2852018SL310120180621SL00033131Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. junija 2018 – Republika Poljska/Evropski parlament, Svet Evropske unije
   (Zadeva C-5/16) (
         1
      )
   „(Ničnostna tožba — Sklep (EU) 2015/1814 — Določitev pravne podlage — Upoštevanje učinkov akta — Neobstoj — Člen 192(1) PDEU — Člen 192(2), prvi pododstavek, točka (c), PDEU — Ukrepi, ki pomembno vplivajo na izbiro držav članic med različnimi viri energije in na splošno strukturo njihove oskrbe z energijo — Načelo lojalnega sodelovanja — Člen 15 PEU — Pristojnosti Evropskega sveta — Načeli pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj — Načelo sorazmernosti — Ocena učinka)“2018/C 285/03Jezik postopka: poljščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Republika Poljska (zastopniki: B. Majczyna, K. Rudzińska, agenta, skupaj z I. Tatarewiczem, ekspert,)

      Toženi stranki: Evropski parlament (zastopnika: A. Tamás in A. Pospíšilová Padowska, agenta) Svet Evropske unije (zastopniki: M. Simm, A. Sikora, in K. Pleśniak, agenti)

      Intervenienti v podporo toženeih strank: Kraljevina Danskea (zastopniki: M. Wolff, J. Nymann-Lindegren in C. Thorning, agenti), Zvezna republika Nemčija (zastopnik: T. Henze, agent), Kraljevina Španija (zastopnika: A. Gavela Llopis in M. A. Sampol Pucurull, agenta), Francoska republika (zastopniki: D. Colas, G. de Bergues, J. Traband, T. Deleuil in S. Ghiandoni, agenti), Kraljevina Švedska (zastopniki: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren in L. Swedenborg, agenti), Evropska komisija (zastopniki: K. Herrmann, A. C. Becker, E. White in K. Mifsud-Bonnici, agenti)

      Izrek

            1.

            Tožba se zavrne.

            2.

            Republiki Poljski se naloži plačilo stroškov, ki sta jih priglasila Evropski parlament in Svet Evropske unije.

            3.

            Kraljevina Danska, Zvezna republika Nemčija, Kraljevina Španija, Francoska republika, Kraljevina Švedska in Evropska komisija nosijo svoje stroške.

      (
         1
      )	UL C 98, 14.3.2016.


201807270112025032018/C 285/513302018TC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180523343631Zadeva T-330/18: Tožba, vložena 23. maja 2018 – Carvalho in drugi/Parlament in Svet
 ---documentbreak--- C2852018SL3410120180523SL0051341363Tožba, vložena 23. maja 2018 – Carvalho in drugi/Parlament in Svet
   (Zadeva T-330/18)2018/C 285/51Jezik postopka: angleščina
      Stranke

      Tožeče stranke: Armando Carvalho (Santa Comba Dão, Portugalska) in 36 drugih (zastopniki: G. Winter, professor, R. Verheyen, odvetnik, in H. Leith, Barrister)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije, Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

            —

            akte o emisiji TGP (
                  1
               ) razglasi za nezakonite, ker med letoma 2021 in 2030 dovoljujejo količino toplogrednih plinov, ki za leto 2021 ustreza 80 % emisij v letu 1990 in se zmanjšuje do 60 % emisij v letu 1990 za leto 2030;

            —

            akte o emisiji TGP v delu, v katerem določajo cilje zmanjšanja emisiji TGP do leta 2030 za 40 % ravni emisij iz leta 1990, ter zlasti člen 9(2) Direktive 2003/87/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2018/410, člen 4(2) Priloge I k Uredbi 2018/842 in člen 4 Uredbe 2018/841, razglasi za nične;

            —

            toženim strankam naloži, naj v skladu z akti o emisiji TGP sprejmejo ukrepe, ki zahtevajo zmanjšanje toplogrednih plinov do leta 2030 za od 50 % do 60 % ravni emisij iz leta 1990 ali večje zmanjšanje, za katerega Sodišče meni, da je primerno;

            —

            podredno, če Sodišče ne bo izdalo odredbe in če bo njegova odločba o razglasitvi ničnosti znižanja ravni emisij sprejeta prepozno, da bi bilo mogoče upoštevne določb spremeniti pred letom 2021, tožeče stranke trdijo, da mora Sodišče naložiti, da izpodbijane določbe aktov o emisiji TGP ostanejo v uporabi do določenega datuma, na katerega morajo biti spremenjene v skladu s pravnimi zahtevami višje hierarhije;

            —

            toženima strankama naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo deset tožbenih razlogov.

            1.

            S prvim tožbenim razlogom, ki se nanaša na zahtevo za razglasitev ničnosti, se zatrjuje, da mora Unija spoštovati pravila višje hierarhije in tako preprečiti škodo, ki jo povzročajo klimatske spremembe, na podlagi zahteve iz mednarodnega običajnega prava, ki državam prepoveduje povzročanje škode, ter preprečevati škodo na podlagi člena 191 PDEU. Poleg tega mora Unija preprečevati kršitve temeljnih pravic, varovanih z Listino EU o temeljnih pravicah, ki so posledica klimatskih sprememb. Te pravice vključujejo pravico do življenja in telesne celovitosti, pravico do izbire dela, lastninsko pravico, pravice otrok ter pravico do enakega obravnavanja.

            2.

            Z drugim tožbenim razlogom, ki se nanaša na zahtevo za razglasitev ničnosti, se zatrjuje, da je Unija glede na vzročno zvezo med emisijo toplogrednih plinov in nevarnimi klimatskimi spremembami odgovorna za sprejetje ukrepov za regulacijo emisij toplogrednih plinov znotraj Unije, da bi se izognila škodi in preprečila kršitve temeljnih pravic.

            3.

            S tretjim tožbenim razlogom, ki se nanaša na zahtevo za razglasitev ničnosti, se zatrjuje, da klimatske spremembe že povzročajo škodo in kršijo temeljne pravice ter da bodo imele take posledice tudi v prihodnje. Vse prihodnje emisije toplogrednih plinov bodo zato nezakonite, razen če je tako emisijo mogoče utemeljiti z objektivnimi razlogi in če je Unija emisije skušala zmanjšati, kolikor je to mogoče glede na obseg njenih tehničnih in finančnih zmožnosti.

            4.

            S četrtim tožbenim razlogom, ki se nanaša na zahtevo za razglasitev ničnosti, se zatrjuje, da Unija v zvezi s sprejetjem ciljev, določenih v aktih o emisiji TGP, ne more navesti nobene take utemeljitve, ker:

                     —

                     cilji dovoljujejo količino emisij, ki bistveno presega pravičen delež EU v proračunu emisij, kot izhaja iz pariškega sporazuma o največjem povečanju globalne povprečne temperature za 1,5 oC ali znatno pod 2 oC;

                     —

                     so bili ti cilji določeni, ne da bi toženi stranki preučili obseg tehničnih in finančnih zmožnosti Unije za izvedbo zmanjšanja. Zadevni cilji so bili izbrani bolj kot najcenejša možnost za izpolnitev prejšnjih dolgoročnih emisijskih ciljev, ki so bili pozneje nadomeščeni s pariškim sporazumom;

                     —

                     Iz dokazov, ki so toženima strankama dostopni, je razvidno, da je Unija dejansko zmožna izvesti ukrepe, s katerimi bi se toplogredni plini do leta 2030 zmanjšali za vsaj od 50 % do 60 % pod raven iz leta 1990.

            5.

            S petim tožbenim razlogom, ki se nanaša na zahtevo za sodno odredbo, se zatrjuje, da mora Unija spoštovati pravila višje hierarhije in tako preprečiti škodo, ki jo povzročajo klimatske spremembe, na podlagi zahteve iz mednarodnega običajnega prava, ki državam prepoveduje povzročanje škode, ter preprečevati škodo na podlagi člena 191 PDEU. V skladu z Listino EU o temeljnih pravicah se mora tudi izogibati kršitvam temeljnih pravic, ki so posledica klimatskih sprememb, in te kršitve preprečevati.

            6.

            S šestim tožbenim razlogom, ki se nanaša na zahtevo za sodno odredbo, se zatrjuje, da je Unija v zvezi s svojo odgovornostjo za emisijo toplogrednih plinov že prej kršila te obveznosti:

                     —

                     od leta 1992, ko je bila sprejeta Okvirna konvencija Združenih narodov o spremembi podnebja in je znanje o klimatskih spremembah postalo splošno, je kršila dolžnost izogibanja povzročanja škode;

                     —

                     Unija je kršitev dolžnosti povečala v letu 2009, ko sta veljala člen 191 PDEU in Listina EU o temeljnih pravicah;

                     —

                     takrat bi bilo nadaljevanje emisij toplogrednih plinov prepovedano, razen če bi bilo tako ravnanje objektivno utemeljeno. Unija ni in ne more trditi, da je raven emisij, ki jo je še naprej dovoljevala v tem obdobju, v skladu z njenimi tehničnimi in finančnimi zmožnostmi zmanjšanja emisij.

            7.

            S sedmim tožbenim razlogom, ki se nanaša na zahtevo za sodno odredbo, se zatrjuje, da Unija s sprejetjem ciljev zmanjšanja emisij v aktih o emisiji TGP še naprej krši svoje obveznosti. Kot je bilo navedeno v tožbenih razlogih, ki se nanašajo na zahtevo za razglasitev ničnosti, akti o emisiji TGP ne zmanjšujejo emisij ter omogočajo nadaljevanje izpustov emisij na ravneh, ki so nezakonite in jih ni mogoče upravičit.

            8.

            Z osmim tožbenim razlogom, ki se nanaša na zahtevo za sodno odredbo, se zatrjuje, da je kršitev obveznosti Unije dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim se pravice dodeljujejo posameznikom. Unija nima diskrecijske pravice, da zavrne preučitev ali sprejetje ukrepov, ki so znotraj njenih tehničnih in finančnih zmožnosti za zmanjšanje emisij.

            9.

            Z devetim tožbenim razlogom, ki se nanaša na zahtevo za sodno odredbo, se zatrjuje, da so kršitve dolžnosti povzročile nevarne klimatske spremembe, kar je nekaterim od tožečih strank povzročilo premoženjsko škodo in bo tožečim strankam še naprej povzročalo škodo v različnih oblikah.

            10.

            Z desetim tožbenim razlogom, ki se nanaša na zahtevo za sodno odredbo, se zatrjuje, da mora Unija ravnati v skladu s svojimi pravnimi obveznostmi, da emisije zmanjša sorazmerno s svojimi tehničnimi in finančnimi zmožnostmi, kar v skladu z dokazi pomeni, da je treba do leta 2030 zagotoviti zmanjšanje na raven vsaj od 50 % do 60 % ravni emisij iz leta 1990. Tožeče stranke zahtevajo, da Sodišče izda odločbo v zvezi s tem.

      (
         1
      )	Direktiva (EU) 2018/410 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. marca 2018 o spremembi Direktive 2003/87/ES za krepitev stroškovno učinkovitega zmanjšanja emisij in nizkoogljičnih naložb ter Sklepa (EU) 2015/1814 (UL 2018, L 76, str. 3); Uredba (EU) 2018/842 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2018 o zavezujočem letnem zmanjšanju emisij toplogrednih plinov za države članice v obdobju od 2021 do 2030 kot prispevku k podnebnim ukrepom za izpolnitev zavez iz Pariškega sporazuma ter o spremembi Uredbe (EU) št. 525/2013 (UL 2018, L 156, p. 26); in Uredba (EU) 2018/841 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2018 o vključitvi emisij toplogrednih plinov in odvzemov zaradi rabe zemljišč, spremembe rabe zemljišč in gozdarstva v okvir podnebne in energetske politike do leta 2030 ter spremembi Uredbe (EU) št. 525/2013 in Sklepa št. 529/2013/EU (UL 2018, L 156, str. 1). (Tožeče stranke v tožbi navajajo Uredbi 2018/842 in 2018/841 v različicah, ki ju je Svet sprejel 14. maja 2018 pred podpisom in objavo v uradnem listu.)


201807270432025172018/C 285/04152016CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL201806193422Zadeva C-15/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 19. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht/Ewald Baumeister (Predhodno odločanje – Približevanje zakonodaj – Direktiva 2004/39/ES – Člen 54(1) – Obseg obveznosti poklicne skrivnosti, naložene nacionalnim organom finančnega nadzora – Pojem „zaupna informacija“)
 ---documentbreak--- C2852018SL320120180619SL00043242Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 19. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht/Ewald Baumeister
   (Zadeva C-15/16) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Približevanje zakonodaj — Direktiva 2004/39/ES — Člen 54(1) — Obseg obveznosti poklicne skrivnosti, naložene nacionalnim organom finančnega nadzora — Pojem „zaupna informacija“)“2018/C 285/04Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Revident in tožena stranka: Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht

      Nasprotna stranka v postopku z revizijo in tožeča stranka: Ewald Baumeister

      ob udeležbi: Frank Schmitt, kot likvidacijski upravitelj družbe Phoenix Kapitaldienst GmbH

      Izrek

            1.

            Člen 54(1) Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov in o spremembah direktiv Sveta 85/611/EGS, 93/6/EGS in Direktive 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/22/EGS je treba razlagati tako, da vse informacije v zvezi z nadzorovanim podjetjem, ki jih je to podjetje posredovalo pristojnemu organu, in vse izjave tega organa, ki so v njegovem spisu v zvezi z nadzorom, vključno z njegovo korespondenco z drugimi službami, niso brezpogojno zaupne informacije, ki bi bile zato zajete z obveznostjo, da se ohrani poklicna skrivnost, ki je določena s tem členom. S to opredelitvijo so zajete informacije, ki jih imajo organi, ki jih države članice določijo za izvajanje nalog iz te direktive, ter ki, prvič, niso javne in, drugič, z razkritjem katerih bi obstajala nevarnost posega v interese fizične ali pravne osebe, ki jih je predložila, oziroma tretje osebe ali pa nevarnost posega v pravilno delovanje sistema nadzora dejavnosti investicijskih podjetij, ki ga je zakonodajalec Unije uvedel s sprejetjem Direktive 2004/39.

            2.

            Člen 54(1) Direktive 2004/39 je treba razlagati tako, da je treba zaupnost informacij v zvezi z nadzorovanim podjetjem, ki so bile posredovane organom, ki jih države članice določijo za izvajanje nalog iz te direktive, presoditi ob preučitvi, ki jo morajo ti organi opraviti, zato da odločijo o prošnji za razkritje, ki se nanaša na navedene informacije, ne glede na opredelitev teh informacij ob njihovem posredovanju navedenim organom.

            3.

            Člen 54(1) Direktive 2004/39 je treba razlagati tako, da se za informacije, ki jih imajo organi, ki jih države članice določijo za izvajanje nalog iz te direktive, in ki bi lahko bile poslovne skrivnosti, vendar so stare pet let ali več, zaradi poteka časa načeloma šteje, da so zgodovinske in da so zato izgubile svojo zaupnost, razen izjemoma, če stranka, ki takšno naravo zatrjuje, dokaže, da so te informacije kljub svoji starosti še vedno bistveni element njenega poslovnega položaja ali poslovnega položaja zadevnih tretjih oseb. Taki preudarki ne veljajo za informacije, ki jih imajo ti organi in katerih zaupnost bi lahko bila utemeljena iz drugih razlogov od tistega, v skladu s katerim so pomembne za poslovni položaj zadevnih podjetij.

      (
         1
      )	UL C 111, 29.3.2016.


201807270072025332018/C 285/523372018TC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180601363721Zadeva T-337/18: Tožba, vložena 1. junija 2018 – Laboratoire Pareva/Komisija
 ---documentbreak--- C2852018SL3610120180601SL0052361372Tožba, vložena 1. junija 2018 – Laboratoire Pareva/Komisija
   (Zadeva T-337/18)2018/C 285/52Jezik postopka: angleščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Laboratoire Pareva (Saint Martin de Crau, Francija) (zastopnika: K. Van Maldegem in S. Englebert, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

            —

            razveljavi Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2018/619 (
                  1
               ) z dne 20. aprila 2018 o neodobritvi PHMB (1415; 4.7) kot obstoječe aktivne snovi za uporabo v biocidnih proizvodih 1., 5. in 6. vrste proizvodov v skladu z Uredbo 528/2012 (
                  2
               ) (v nadaljevanju: izpodbijani sklep); in

            —

            toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.
   Tožeča stranka trdi, da je tožena stranka izpodbijani sklep sprejela ob kršitvi Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), sekundarne zakonodaje EU in načel prava EU. Tožeča stranka zato predlaga razglasitev ničnosti izpodbijanega sklepa na podlagi treh tožbenih razlogov:

            1.

            Prvi tožbeni razlog: bistvene kršitve postopka.

                     —

                     Tožena stranka pred sprejetjem izpodbijanega sklepa ni sledila korakom v postopku, ki bi jim morala. Tožena stranka je kršila bistvena postopkovna pravila iz členov 6(7)(a) in 6(7)(b) Delegirane Uredbe Komisije (EU) 1062/2014 (
                           3
                        ), ki bi, če bi jih upoštevala, lahko privedli do drugačnega izida.

            2.

            Drugi tožbeni razlog: očitne napake pri presoji.

                     —

                     Tožena stranka je zagrešila očitno napako pri presoji, saj je pri presoji PHMB upoštevala nerelevantne dejavnike ter ni dala zadostne in ustrezne teže dejavnikom, ki so specifični in ustrezni za PHMB tožeče stranke.

            3.

            Tretji tožbeni razlog: kršitev temeljnih načel prava EU in pravice do obrambe.

                     —

                     Tožena stranka tožeči stranki ni zagotovila popolne, ustrezne in učinkovite priložnosti za predložitev pripomb med postopkom.

      (
         1
      )	Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2018/619 z dne 20. aprila 2018 o neodobritvi PHMB (1415; 4.7) kot obstoječe aktivne snovi za uporabo v biocidnih proizvodih 1., 5. in 6. vrste proizvodov (UL 2018, L 102, str. 21).
   (
         2
      )	Uredba (EU) št. 528/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012 o dostopnosti na trgu in uporabi biocidnih proizvodov (UL 2012, L 167, str. 1).
   (
         3
      )	Delegirana uredba Komisije (EU) št. 1062/2014 z dne 4. avgusta 2014 o delovnem programu za sistematično preverjanje vseh obstoječih aktivnih snovi, ki jih vsebujejo biocidni proizvodi, iz Uredbe (EU) št. 528/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2014, L 294, str. 1).


201807270162025302018/C 285/051812016CJC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL201806194521Zadeva C-181/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 19. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État – Belgija) – Sadikou Gnandi/Republika Belgija (Predhodno odločanje – Območje svobode, varnosti in pravice – Vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav – Direktiva 2008/115/ES – Člen 3, točka 2 – Pojem „nezakonito prebivanje“ – Člen 6 – Sprejetje odločbe o vrnitvi pred zaključkom pritožbenega postopka zoper odločbo pristojnega organa o zavrnitvi prošnje za mednarodno zaščito – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Člen 18, člen 19(2) in člen 47 – Načelo nevračanja – Pravica do učinkovitega pravnega sredstva – Dovoljenje ostati v državi članici)
 ---documentbreak--- C2852018SL410120180619SL00054152Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 19. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État – Belgija) – Sadikou Gnandi/Republika Belgija
   (Zadeva C-181/16) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Območje svobode, varnosti in pravice — Vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav — Direktiva 2008/115/ES — Člen 3, točka 2 — Pojem „nezakonito prebivanje“ — Člen 6 — Sprejetje odločbe o vrnitvi pred zaključkom pritožbenega postopka zoper odločbo pristojnega organa o zavrnitvi prošnje za mednarodno zaščito — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Člen 18, člen 19(2) in člen 47 — Načelo nevračanja — Pravica do učinkovitega pravnega sredstva — Dovoljenje ostati v državi članici)“2018/C 285/05Jezik postopka: francoščina
      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

   Pritožnik: Sadikou Gnandi
   Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Republika Belgija

      Izrek

   Direktivo 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav v povezavi z Direktivo Sveta 2005/85/ES z dne 1. decembra 2005 o minimalnih standardih glede postopkov za priznanje ali odvzem statusa begunca v državah članicah ob upoštevanju načela nevračanja in pravice do učinkovitega pravnega sredstva, ki sta določena v členu 18, členu 19(2) in členu 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da se odločba o vrnitvi iz člena 6(1) Direktive 2008/115 zoper državljana tretje države, ki je vložil prošnjo za mednarodno zaščito, sprejme takoj po tem, ko je pristojni organ zavrnil to prošnjo, ali skupaj s to zavrnitvijo v istem upravnem aktu ter torej pred odločitvijo o sodnem pravnem sredstvu, ki je bilo vloženo zoper to odločbo o zavrnitvi, zlasti če zadevna država članica zagotovi, da se vsi pravni učinki odločbe o vrnitvi zadržijo do zaključka postopka s tem pravnim sredstvom, da ima prosilec v tem obdobju zagotovljene pravice, ki izhajajo iz Direktive Sveta 2003/9/ES z dne 27. januarja 2003 o minimalnih standardih za sprejem prosilcev za azil, in da lahko uveljavlja vse spremenjene okoliščine, do katerih pride po sprejetju odločbe o vrnitvi in ki bi lahko odločilno vplivale na presojo položaja zadevne osebe z vidika Direktive 2008/115, zlasti z vidika člena 5 te direktive, kar pa mora preveriti nacionalno sodišče.
   (
         1
      )	UL C 191, 30.5.2016.


201807270102025322018/C 285/533472018TC28520180813SL01SLINFO_JUDICIAL20180601373711Zadeva T-347/18: Tožba, vložena 1. junija 2018 – Laboratoire Pareva in Biotech3D/Komisija
 ---documentbreak--- C2852018SL3710120180601SL0053371371Tožba, vložena 1. junija 2018 – Laboratoire Pareva in Biotech3D/Komisija
   (Zadeva T-347/18)2018/C 285/53Jezik postopka: angleščina
      Stranke

      Tožeči stranki: Laboratoire Pareva (Saint Martin de Crau, Francija) in Biotech3D Ltd & Co. KG (Gampern, Avstrija) (zastopnika: K. Van Maldegem in S. Englebert, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

            —

            Tožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno;

            —

            Izvedbena uredba Komisije (EU) 2018/613 (
                  1
               ) z dne 20. aprila 2018 o odobritvi PHMB (1415; 4.7) kot obstoječe aktivne snovi za uporabo v biocidnih proizvodih 2. in 4. vrste proizvodov na opdlagi Uredbe št. 528/2012 (
                  2
               ) (v nadaljevanju (izpodbijani akt) naj se razglasi za nično, in

            —

            toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata tri razloge, ki so v bistvu enaki ali podobni tožbenim razlogom v zadevi T-337/18, Laboratoire Pareva/Komisija.
   (
         1
      )	Izvedbena uredba Komisije (EU) 2018/613 z dne 20. aprila 2018 o odobritvi PHMB (1415; 4.7) kot obstoječe aktivne snovi za uporabo v biocidnih proizvodih 2. in 4. vrste proizvodov (UL 2018, L 102, str. 1).
   (
         2
      )	Uredba (EU) št. 528/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012 o dostopnosti na trgu in uporabi biocidnih proizvodov (UL 2012, L 167, str. 1).