title: Zadeva C-384/11: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 12. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank van eerste aanleg te Brussel – Belgija) – Tate & Lyle Investments Ltd proti Belgische Staat (Člen 104(3), prvi odstavek, poslovnika — Člen 63 PDEU — Davčna zakonodaja — Razdelitev dividend — Odtegnitev davka pri viru — Preprečitev ali zmanjšanje zaporednega obdavčevanja — Različno obravnavanje upravičenih družb rezidentk in upravičenih družb nerezidentk)

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/19

         Sklep Sodišča (peti senat) z dne 12. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank van eerste aanleg te Brussel – Belgija) – Tate & Lyle Investments Ltd proti Belgische Staat
   (Zadeva C-384/11) (1)

   (Člen 104(3), prvi odstavek, poslovnika - Člen 63 PDEU - Davčna zakonodaja - Razdelitev dividend - Odtegnitev davka pri viru - Preprečitev ali zmanjšanje zaporednega obdavčevanja - Različno obravnavanje upravičenih družb rezidentk in upravičenih družb nerezidentk)
   2012/C 366/32
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Stranke

      Tožeča stranka: Tate & Lyle Investments Ltd

      Tožena stranka: Belgische Staat

      Ob udeležbi: Syral Belgium NV

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Rechtbank van eerste aanleg te Brussel – Razlaga člena 63 PDEU – Omejitve prostega pretoka kapitala – Davčna zakonodaja – Davek na gospodarske družbe – Obdavčitev dividend – Nacionalna zakonodaja o pri viru odtegnjenem davku v višini 10 % na dividende, ki jih razdelijo družbe rezidentke, ter na primerljive dohodke – Možnost upoštevanja tega davka na družbe le za družbe rezidentke

      Izrek

   Člen 63 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje zakonodaji države članice, kot je ta iz spora o glavni stvari, ki določa pri viru odtegnjeni davek na dividende, ki jih je družba rezidentka razdelila upravičenim družbam rezidentkam in nerezidentkam, ki imajo v njej delež, manjši od 10 % kapitala, vendar z nakupno vrednostjo vsaj 1,2 milijona EUR, pri čemer je sistem zmanjšanja zaporednega obdavčevanja predviden zgolj za upravičene družbe rezidentke. Kadar se država članica sklicuje na konvencijo o izogibanju dvojnega obdavčevanja, sklenjeno z drugo državo članico, mora nacionalno sodišče ugotoviti, ali je treba v sporu, o katerem odloča, upoštevati to konvencijo, in če je potrebno preveriti, ali je na podlagi te konvencije mogoče odpraviti omejitve prostega pretoka kapitala.

      (1)  UL C 282, 24.9.2011.


title: Imenovanje sodnega tajnika

text:
               20.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 317/4

         Imenovanje sodnega tajnika
   2010/C 317/08
   Roger Grass, sodni tajnik Sodišča Evropske unije, je z dopisom z dne 11. junija 2010 predlagal, da se njegov mandat konča 7. oktobra 2010.
   Sodišče je na upravni seji 14. septembra 2010 v skladu s členom 12 Poslovnika za sodnega tajnika za obdobje od 7. oktobra 2010 do 6. oktobra 2016 imenovalo Alfreda Calota Escobarja.
   A. Calot Escobar je na slavnostni seji 6. oktobra 2010 prisegel, kot je določeno v členu 10 Statuta Sodišča Evropske unije.


title: Zadeva T-533/10: Tožba, vložena 24. novembra 2010 – DTS Distribuidora de Televisión Digital proti Komisiji

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/44

         Tožba, vložena 24. novembra 2010 – DTS Distribuidora de Televisión Digital proti Komisiji
   (Zadeva T-533/10)
   ()
   2011/C 30/80
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: DTS Distribuidora de Televisión Digital, SA (Tres Cantos, Madrid, Španija) (zastopnika: H. Brokelmann, odvetnik, in M. Ganino, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Sklep Komisije C(2010) 4925 konč. z dne 20. julija 2010 naj se razglasi za ničen, in

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v tem postopku, ponudnik plačljive satelitske televizije, izpodbija Sklep Komisije C(2010) 4925 konč. z dne 20. julija 2010„o shemi državne pomoči št. C-38/2009 (ex NN 58/2009), ki jo Španija namerava izvajati za Corporación de Radio y Televisión Española (RTVE)“, s katerim je bila navedena shema v različici, spremenjeni z zakonom 8/2009 z dne 28. avgusta o financiranju Corporación de Radio y Televisión Española, razglašena za združljivo s skupnim trgom, ne da bi bilo treba proučiti finančna sredstva te sheme.
   Tožeča stranka meni, da Komisija ne bi smela odobriti zadevne sheme pomoči brez proučitve sredstev financiranja, uvedenih z navedenim zakonom, in zlasti davka v višini 1,5 % na bruto poslovne prihodke ponudnikov storitev plačljive televizije.
   Tožeča stranka v utemeljitev svojih predlogov navaja naslednje tožbene razloge:

               —

               Komisija je s tem, da je odobrila pomoč, ki je predmet spora, brez proučitve načina financiranja, napačno uporabila pravo. V zvezi s tem navaja, da se v skladu z ustaljeno sodno prakso proučitve določene pomoči ne sme ločiti od proučitve njenih sredstev financiranja, če so sestavni del te pomoči, in da naj bi bil v obravnavanem primeru davek v višini 1,5 % na bruto poslovne prihodke ponudnikov storitev plačljive televizije sestavni del sheme pomoči, zaradi česar bi ga Komisija morala proučiti skupaj s pomočjo.

               —

               Komisija je kršila člen 106(2) PDEU, s tem ko je odobrila shemo pomoči, s katero ni spoštovano načelo sorazmernosti, saj davki, s katerimi se financira, v nasprotju s skupnim interesom resno izkrivljajo konkurenco na trgih za pridobivanje vsebin in na iz njih izhajajočih trgih televizijskih gledalcev.

               —

               Kršitev členov 49 PDEU in 63 PDEU. Komisija je po mnenju tožeče stranke kršila ti določbi, saj način financiranja odobrene pomoči omejuje svobodo ustanavljanja in prost pretok kapitala, s tem da povzroči, da je izvrševanje teh svobod za ponudnike plačljive televizije in druge investitorje s sedežem v drugih državah članicah manj privlačno.


title: Zadeva C-444/06: Tožba, vložena 26. oktobra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/36

         Tožba, vložena 26. oktobra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-444/06)
   (2006/C 326/76)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: X. Lewis, zastopnik, C. Fernandez Vicién in I. Moreno-Tapia Rivas, abogados)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Naj se ugotovi, da Kraljevina Španija s tem, da za naročnika ni določila obveznega roka za vročitev odločbe o oddaji vsem ponudnikom, da ni določila roka, ki mora preteči med oddajo pogodbe in njenim izpolnjevanjem in da je dopustila da ima razveljavljena pogodba še vedno pravne učinke, ni izpolnila obveznosti iz člena 2(1)(a) in (b) Direktive Sveta z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (89/665/EGS) (1);

               —

               Kraljevini Španiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija meni, da španska pravna ureditev glede pravnih sredstev na področju javnih naročil ni v skladu z Direktivo 89/665, kot jo v sodbi z dne 28. oktobra 1999 v zadevi Alcatel Austria in drugi, C-81/98, Recueil, str. I-7671, razlaga Sodišče prve stopnje.
   Španska zakonodaja zlasti ne določa:
   Obveznega roka, v katerem mora naročnik odločbo o oddaji vročiti vsem ponudnikom,
   roka, ki mora preteči med oddajo pogodbe in njeno izpolnjevanjem, in
   dopušča, da ima razveljavljena pogodba še vedno pravne učinke.

      (1)  UL L 395, str. 33.


title: Zadeva T-109/12: Tožba, vložena 7. marca 2012 – Španija proti Komisiji

text:
               28.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 126/23

         Tožba, vložena 7. marca 2012 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-109/12)
   2012/C 126/44
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Španija (zastopnik: A. Rubio González)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Komisije C(2011) 9992 z dne 22. decembra 2011 o zmanjšanju pomoči iz Kohezijskega sklada, odobrene za projekte „Ukrepi, ki jih je treba izvesti v okviru razvoja druge faze glavnega načrta ravnanja s trdnimi odpadki iz urbanih okolij Avtonomne skupnosti Estremadura“ (CCI št. 2000.ES.16.C.PE.020), Izpusti: „Srednje povodje Getafe in spodnje povodje Arroyo Culebro (porečje reke Tejo-sanacija)“ (CCI št. 2002.ES.16.C.PE.002), „Ponovna uporaba prečiščene odpadne vode za namakanje zelenih površin v mestu Santa Cruz de Tenerife“ (CCI št. 2003.ES.16.C.PE.003) in „Tehnična pomoč pri študiji in pripravi projekta širitve Mancomunidad de Algodor in njegove oskrbe z vodo“ (CCI št. 2002.ES.16.C.PE.040), razglasi za ničen;

               —

               toženi instituciji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 18(3) Uredbe Komisije (ES) št. 1386/2002 z dne 29. julija 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1164/94 glede sistemov upravljanja in nadzora pomoči, dodeljene v okviru Kohezijskega sklada, ter postopkov izvajanja finančnih popravkov (1), ker je med zaslišanjem in sprejetjem odločitve poteklo več kot tri mesece.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena H Priloge II k Uredbi Sveta (ES) št. 1164/94 z dne 16. maja 1994 o ustanovitvi Kohezijskega sklada (2), ker je bil postopek, določen v tej uredbi, izveden, ne da bi bile opravljena potrebna preverjanja.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena H Priloge II k Uredbi Sveta (ES) št. 1164/94 z dne 16. maja 1994 o ustanovitvi Kohezijskega sklada, ker nobeno preverjanje ni izpodbilo izjav ob zaključku projekta.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev člena H Priloge II k Uredbi Sveta (ES) št. 1164/94 z dne 16. maja 1994 o ustanovitvi Kohezijskega sklada, ker nepravilnosti niso bile dokazane.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev načela legitimnih pričakovanj, ki se nanaša na projekt CCI št. 2000.ES.16.C.PE.020, ker je Komisija za projekt uporabila merila, določena v dokumentu (Smernice glede finančnih popravkov v zvezi z javnimi naročili, ki so bile državam članicam predstavljene na srečanju odbora za usklajevanje skladov 28. novembra 2007), ki ni bil objavljen, ko so španski organi podali podatke o končnem plačilu, ampak 29 mesecev pozneje.

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 14, zvezek 1, str. 162.

      (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 14, zvezek 1, str. 9; spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1264/1999 z dne 21. junija 1999, UL posebna izdaja v slovenščini, poglavje 14, zvezek 1, str. 73.


title: Zadeva C-234/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 14. maja 2012 – Sky Italia Srl proti AGCOM

text:
               21.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 14. maja 2012 – Sky Italia Srl proti AGCOM
   (Zadeva C-234/12)
   2012/C 217/23
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sky Italia Srl

      Tožena stranka: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni (AGCOM)

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 4 Direktive 2010/13/EU (1), splošno načelo enakosti in pravila Pogodbe o delovanju Evropske unije glede prostega pretoka storitev, pravice do ustanavljanja in prostega pretoka kapitala razlagati tako, da nasprotujejo pravilu iz člena 38(5) zakonske uredbe št. 177/2005, ki predpisuje časovne omejitve oglaševalskega prostora, ki so za plačniške izdajatelje televizijskih programov strožje od omejitev, določenih za neplačniške?

               2.

               Ali člen 11 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, razlagane ob upoštevanju člena 10 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter sodne prakse Evropskega sodišča za človekove pravice, in še posebej načelo pluralnosti medijev nasprotujeta ureditvi iz člena 38(5) zakonske uredbe št. 177/2005, ki predpisuje časovne omejitve dovoljenega oglaševalskega prostora, ki dajejo manj prostora plačniškim izdajateljem televizijskih programov kot omejitve, določene za neplačniške izdajatelje, tako da se izkrivlja konkurenca in spodbuja nastajanje ali krepitev prevladujočih položajev na televizijskem oglaševalskem trgu?

      (1)  UL L 95, str. 1.


title: Zadeva C-236/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Luksemburg) 12. maja 2010 – Sophie Jeanjean proti Landsbanki Luxembourg SA, v likvidaciji

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Luksemburg) 12. maja 2010 – Sophie Jeanjean proti Landsbanki Luxembourg SA, v likvidaciji
   (Zadeva C-236/10)
   ()
   2010/C 209/29
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sophie Jeanjean

      Tožena stranka: Landsbanki Luxembourg SA, v likvidaciji

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člene 1, 2 in 3 Direktive Sveta 98/59/ES z dne 20. julija 1998 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti (1) razlagati tako, da se uporabljajo za prenehanje dejavnosti zaradi uvedbe stečaja delodajalca ali sodne odločbe o odreditvi prenehanja in likvidacije kreditne institucije kot delodajalca zaradi plačilne nesposobnosti na podlagi člena 61(1)(a) in (b) zakona o finančnem sektorju, spremenjenega 5. aprila 1993, glede katerih nacionalni zakon določa prenehanje veljavnosti pogodbe o zaposlitvi s takojšnjim učinkom?

               2.

               Če je odgovor na navedeno vprašanje pritrdilen, ali je treba člene 1, 2 in 3 Direktive 98/59/ES razlagati tako, da se stečajnega upravitelja ali likvidacijskega upravitelja obravnava kot delodajalca, ki načrtuje kolektivne odpuste in lahko s tega vidika opravi dejanja iz členov 2 in 3 navedene direktive ter izvede odpust (zadeva C-323/08, točke 39, 40 in 41) (2)?

      (1)  UL L 225, str. 16.

      (2)  Sodba z dne 10. decembra 2009 v zadevi Rodríguez Mayor in drugi, še neobjavljena v ZOdl.


title: Zadeva C-613/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložila Commissione Tributaria Provinciale di Parma (Italija) 30. decembra 2010 – Danilo Debiasi proti Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma

text:
               12.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložila Commissione Tributaria Provinciale di Parma (Italija) 30. decembra 2010 – Danilo Debiasi proti Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma
   (Zadeva C-613/10)
   2011/C 80/23
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Commissione Tributaria Provinciale di Parma

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Danilo Debiasi

      Tožena stranka: Agenzia delle Entrate – Ufficio di Parma

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali sta člena 19(5) in 19a uredbe predsednika republike št. 633/72 v nasprotju s členom 17(2)(a) Direktive 77/388/EGS in z dokumentoma COM(2001) 260 konč. z dne 23. maja 2001 in COM(2000) 348 konč. z dne 7. junija 2000 ter ali obstajata neenako obravnavanje sistema DDV na ravni Skupnosti in zato potreba po uskladitvi z drugimi evropskimi pravnimi redi, ker različne države članice pod določenimi pogoji uporabljajo sistem obdavčitve po znižani stopnji?


title: Zadeva F-113/12: Tožba, vložena 9. oktobra 2012 – ZZ proti Komisiji

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/71

         Tožba, vložena 9. oktobra 2012 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-113/12)
   2013/C 26/144
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: L. Levi, A. Tymen, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o neuvrstitvi tožeče stranke na rezervni seznam izbirnega postopka EPSO/AD/204/10.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba z dne 20. januarja 2012 o neuvrstitvi tožeče stranke na rezervni seznam izbirnega postopka EPSO/AD/204/10 naj se razglasi za nično;

               —

               odločba z dne 6. julija 2012 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke naj se razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo vseh stroškov.


title: Zadeva C-487/09: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 6. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Inmogolf SA proti Dirección General de Tributos de la Consejería de Economia y Hacienda de la Comunidad Autónoma de Murcia (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika — Direktiva 69/335/EGS — Posredni davki — Zbiranje kapitala — Prenosi vrednostnih papirjev — Osnovni kapital, večinoma sestavljen iz nepremičnin)

text:
               12.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/8

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 6. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Inmogolf SA proti Dirección General de Tributos de la Consejería de Economia y Hacienda de la Comunidad Autónoma de Murcia
   (Zadeva C-487/09) (1)

   (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika - Direktiva 69/335/EGS - Posredni davki - Zbiranje kapitala - Prenosi vrednostnih papirjev - Osnovni kapital, večinoma sestavljen iz nepremičnin)
   2011/C 80/13
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranki

      Tožeča stranka: Inmogolf SA

      Tožena stranka: Dirección General de Tributos de la Consejería de Economia y Hacienda de la Comunidad Autónoma de Murcia

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal Supremo – Razlaga členov 11(a) in 12(1)(a) Direktive Sveta 69/335/EGS z dne 17. julija 1969 o posrednih davkih na zbiranje kapitala (UL L 249, str. 25) – Prepoved obdavčitve oblikovanja, izdaje, uvrstitve v kotacijo na borzi, uvrstitve na trg ali trgovanja z vrednostnimi papirji – Odstopanje – Davek na prenos vrednostnih papirjev – Nacionalna dajatev na prenose poslovnih deležev družbe, pri kateri nepremičnine pomenijo vsaj 50 % njenih sredstev, zaradi česar pridobitelj deleža prevzame nadzor nad družbo

      Izrek

   Direktiva Sveta 69/335/EGS z dne 17. julija 1969 o posrednih davkih na zbiranje kapitala ter zlasti člena 11(a) in 12(1)(a) te direktive ne nasprotujejo predpisom države članice, kot so določeni v členu 108(2) zakona št. 24/1988 z dne 28. julija 1988 o trgu vrednostnih papirjev, kakor je bil spremenjen z zakonom št. 18/91 z dne 6. junija 1991, s katerim so zaradi preprečevanja izogibanja plačilu davka pri prenosu nepremičnin s sodelovanjem vmesnih družb prenosi vrednostnih papirjev obdavčeni z davkom na prenose premoženja, če se ti prenosi nanašajo na dele osnovnega kapitala družb, pri katerih nepremičnine pomenijo vsaj 50 % njihovih sredstev, in če pridobitelj zaradi tega prenosa pridobi položaj, v katerem lahko izvršuje nadzor nad zadevno družbo, tudi če, po eni strani, niso bili opravljeni z namenom izogibanja plačilu davka ter tudi če gre, po drugi strani, za družbe, ki so povsem dejavne, in so nepremičnine neločljivo povezane z gospodarsko dejavnostjo navedenih družb.

      (1)  UL C 63, 13.3.2010.


title: Zadeva T-556/14 P: Pritožba, ki jo je 28. julija 2014 vložil Victor Navarro zoper sodbo, ki jo 21. maja 2014 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-46/13, Navarro proti Komisiji

text:
               6.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 351/16

         Pritožba, ki jo je 28. julija 2014 vložil Victor Navarro zoper sodbo, ki jo 21. maja 2014 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-46/13, Navarro proti Komisiji
   (Zadeva T-556/14 P)
   2014/C 351/20
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Victor Navarro (Sterrebeek, Belgija) (zastopnika: S. Rodrigues in A. Blot, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlog

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sodbo Sodišča za uslužbence z dne 21. maja 2014 v zadevi F-46/13 razveljavi;

               —

               posledično, ugodi predlogom pritožnika na prvi stopnji in tako:

                           —

                           odločbo Evropske komisije kot organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb, z dne 4. oktobra 2012, da pritožnika ne zaposli kot pogodbenega uslužbenca za pomožne naloge iz funkcionalne skupine II, razglasi za nično;

                           —

                           če je to potrebno, odločbo organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb, z dne 7. februarja 2013, s katero je bila zavrnjena pritožba pritožnika z dne 19. oktobra 2012, razglasi za nično;

                           —

                           odloči, da se pritožniku povrnite premoženjska škoda;

                           —

                           odloči, da se pritožniku plača znesek, določen ex aequo et bono in začasno na 50  000 EUR, iz naslova nastale nepremoženjske škode;

                           —

                           drugi stranki naloži plačilo vseh stroškov, vključno s stroški pritožbenega postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja tri pritožbene razloge.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev meja sodnega nadzora Sodišča za uslužbence, saj naj bi presojo uprave nadomestilo z lastno presojo.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava, saj naj bi Sodišče za uslužbence napačno izhajalo iz tega, da morajo biti poklicne izkušnje v skladu s členom 3(2) Priloge IV k Splošnim izvedbenim določbam z dne 2. marca 2011 (1) ustrezno dokazane in v zvezi z enim od sektorjev dejavnosti Komisije.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog se nanaša na izkrivljanje dejstev primera, saj naj bi Sodišče za uslužbence v izpodbijani sodbi izhajalo iz tega, da pritožnik ni predložil opisa nalog, ki jih je opravljal za družbo Continental Airlines Inc., in da zato ni dokazal, da ima izkušnje, ki „ustrezajo“ opravljanju nalog tajnika.

      (1)  Splošne izvedbene določbe z dne 2. marca 2011 k členu 79(2) PZDU o postopkih zaposlovanja pogodbenih uslužbencev s strani Komisije na podlagi členov 3a in 3b navedenih pogojev, objavljene v Upravnem obvestilu, št. 33-2011.


title: Zadeva C-235/07: Tožba, vložena 10. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/17

         Tožba, vložena 10. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-235/07)
   (2007/C 140/28)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Braun, P. Dejmek, Bevollmächtigte)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Zvezna republika Nemčija, s tem, da ni v predpisanem roku sprejela vseh zakonskih in drugih predpisov, potrebnih za prenos Direktive 2004/49/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o varnosti na železnicah Skupnosti ter o spremembi Direktive Sveta 95/18/ES (2) o izdaji licence prevoznikom v železniškem prometu in Direktive 2001/14/ES (3) o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture in podeljevanju varnostnega spričevala (Direktiva o varnosti na železnici) v notranji pravni red, oziroma ni o tem obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz Pogodbe ES in te direktive;

               —

               Zvezni republiki Nemčiji naj se naložijo stroški postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos direktive se je iztekel 30. aprila 2006.

      (1)  UL L 164, str. 44.

      (2)  UL L 143, str. 70.

      (3)  UL L 75, str. 29.


title: Zadeva C-19/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven administrativen sad (Bolgarija) 16. januarja 2012 – Efir OOD proti Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ Plovdiv

text:
               24.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven administrativen sad (Bolgarija) 16. januarja 2012 – Efir OOD proti Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ Plovdiv
   (Zadeva C-19/12)
   2012/C 89/22
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Varhoven administrativen sad

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vložnik kasacijske pritožbe: Efir OOD

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ Plovdiv

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 62, točki 1 in 2, Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 (1) o skupnem sistemu davka na dodano vrednost razlagati tako, da se pojem obdavčljivega dogodka nanaša tako na obdavčljive kot na neobdavčljive transakcije?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je dopustna nacionalna ureditev, kakršna je ta, ki se uporablja v postopku v glavni stvari, v skladu s katero tudi ob opravljanju neobdavčljivih transakcij nastane obdavčljivi dogodek?

               3.

               Ali imata člena 62 in 63 Direktive 2006/112 neposredni učinek?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva T-713/13: Tožba, vložena 30. decembra 2013 – 9Flats proti UUNT – Tibesoca (9flats.com)

text:
               1.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 61/17

         Tožba, vložena 30. decembra 2013 – 9Flats proti UUNT – Tibesoca (9flats.com)
   (Zadeva T-713/13)
   2014/C 61/30
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: 9Flats GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: H. Stoffregen, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Tibesoca, SL (Valencia, Španija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 25. oktobra 2013 v zadevi R 1671/2012-2

               —

               razveljavi odločbo oddelka za ugovore Urada z dne 13. julija 2012, izdano v postopku z ugovorom št. B 1 898 686;

               —

               zavrne ugovor zoper prijavo znamke „9flats.com“ – prijava znamke Skupnosti št. 9 832 635.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „9flats.com“ za storitve iz razredov 36, 38, 39 in 43 – prijava znamke Skupnosti št. 9 832 635

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tibesoca, SL

      Navajana znamka ali znak: španska figurativna znamka s številkami in besednimi elementi „40 flats apartments“ za storitve iz razreda 43, španska figurativna znamka s številkami in besednimi elementi „11 flats apartments“ za storitve iz razreda 43 in španska figurativna znamka s številkami in besednim elementom „50 flats“ za storitve iz razreda 43

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: delna razveljavitev odločbe oddelka za ugovore

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) in člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-493/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. septembra 2014 – Sanofi proti UUNT – GP Pharm (GEPRAL) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Mednarodna prijava, v kateri je določena Evropska skupnost — Besedna znamka GEPRAL — Prejšnja besedna mednarodna znamka DELPRAL — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               3.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 388/12

         Sodba Splošnega sodišča z dne 24. septembra 2014 – Sanofi proti UUNT – GP Pharm (GEPRAL)
   (Zadeva T-493/12) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Mednarodna prijava, v kateri je določena Evropska skupnost - Besedna znamka GEPRAL - Prejšnja besedna mednarodna znamka DELPRAL - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2014/C 388/14
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Sanofi (Pariz, Francija) (zastopnik: C. Hertz-Eichenrode, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Geroulakos, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: GP Pharm, SA, SL (Sant Quinti de Mediona, Španija)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 5. septembra 2012 (zadeva R 201/2012-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Sanofi SA in GP Pharm SA.

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 5. septembra 2012 (zadeva R 201/2012-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Sanofi SA in GP Pharm SA se razveljavi.

               2.

               UUNT se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 26, 26.1.2013.


title: Zadeva T-112/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. januarja 2008 – Inter-Ikea proti UUNT ( Znamka Skupnosti – Postopek za ugotovitev ničnosti – Figurativna znamka Skupnosti idea – Prejšnje figurativne in besedne nacionalne znamke in znamke Skupnosti IKEA – Relativni razlog za ničnost – Neobstoj verjetnosti zmede – Člen 8(1)(b) in člen 52(1)(a) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               23.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/42

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. januarja 2008 – Inter-Ikea proti UUNT
   (Zadeva T-112/06) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka Skupnosti idea - Prejšnje figurativne in besedne nacionalne znamke in znamke Skupnosti IKEA - Relativni razlog za ničnost - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) in člen 52(1)(a) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2008/C 51/77)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Inter-Ikea Systems BV (Delft, Nizozemska) (zastopnika: J. Gulliksson in J. Olsson, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Walter Waibel (Dingolfing, Nemčija) (Zastopnika: A. Fottner in M. Müller, odvetnika)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 10. februarja 2006 (zadeva R 80/2005-1) glede postopka za ugotovitev ničnosti med Inter-Ikea Systems BV in M. Walter Waibel.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Inter-Ikea Systems BV se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, ki jih je Walter Waibel priglasil med postopkom pred odborom za pritožbe.

      (1)  UL C 131, 3.6.2006.


title: Zadeva T-689/14 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 3. decembra 2014 – ENISA/Psarras

text:
               16.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/31

         Sklep Splošnega sodišča z dne 3. decembra 2014 – ENISA/Psarras
   (Zadeva T-689/14 P) (1)

   (2015/C 056/45)
   Jezik postopka: grščina
   Predsednik pritožbenega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 431, 1.12.2014.


title: Zadeva T-174/11: Tožba, vložena 18. marca 2011 – Modelo Continente Hipermercados proti Komisiji

text:
               7.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/28

         Tožba, vložena 18. marca 2011 – Modelo Continente Hipermercados proti Komisiji
   (Zadeva T-174/11)
   2011/C 139/53
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Modelo Continente Hipermercados, SA – podružnica v Španiji (Alcorcón, Španija) (zastopniki: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan, R. Calvo Salinero, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               se ugotovi dopustnost in utemeljenost razlogov za ničnost, navedenih v tej tožbi, ter naj se posledično člen 1(1) [izpodbijane odločbe] razglasi za ničen v delu, v katerem je ugotovljeno, da člen 12(5) prečiščenega besedila zakona o davku od dohodkov pravnih oseb (TRLIS) vsebuje elemente državne pomoči;

               —

               podredno, člen 1(1) [izpodbijane odločbe] naj se razglasi za ničen v delu, v katerem je ugotovljeno, da člen 12(5) TRLIS vsebuje elemente državne pomoči, kadar se uporabi za pridobitev deležev, ki pomenijo pridobitev nadzora;

               —

               podredno, odločba naj se razveljavi zaradi bistvene kršitve postopka, in

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   S to tožbo se izpodbija Odločba Komisije z dne 28. oktobra 2009 o davčni amortizaciji finančnega dobrega imena (goodwill) za prevzeme tujih deležev C 45/2007 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) Španije (UL 2011, L 7, str. 48).
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog temelji na kršitvi člena 107(1) PDEU, ker se z izpodbijano odločbo šteje, da je ukrep v tej zadevi državna pomoč.

                           —

                           Komisija ni dokazala, da daje zadevni davčni ukrep prednost „posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga“. Komisija zgolj domneva, da je ta davčni ukrep selektiven, ker se uporablja samo za pridobitev deležev v tujih družbah in ne za pridobitev deležev v domačih družbah. Tožeča stranka meni, da je to razlogovanje napačno in se vrti v krogu. Dejstvo, da uporaba zadevnega ukrepa, enako kot uporaba katere koli druge davčne določbe, temelji na izpolnjevanju nekaterih objektivnih pogojev, še ne pomeni, da je ta ukrep selektiven de iure ali de facto. Zaradi razlogovanja, ki ga uporablja Komisija, bi lahko vse davčne določbe šteli za selektivne prima facie.

                           —

                           Drugič, namen prima facie različnega obravnavanja člena 12(5) TRLIS, ki sicer še zdaleč ne pomeni selektivne ugodnosti, je davčno izenačiti vse pridobitve delnic, ne glede na to, ali so domače ali tuje: ker čezmejne združitve niso mogoče, je amortizacijo dobrega imena mogoče izvesti samo na nacionalni ravni, za kar pa obstajajo davčne določbe, ki to dovoljujejo. V tem smislu člen 12(5) TRLIS zgolj razširja to možnost na pridobitev sredstev tujih družb, kar je funkcionalno najbližje združitvam na nacionalni ravni, in je zato sestavni del gospodarstva in logike španskega sistema.

                           —

                           Podredno, odločba Komisije je nesorazmerna, saj bi morala vsaj tiste primere, v katerih pride do prevzema nadzora nad tujimi družbami, izenačiti s primeri združitev na nacionalni ravni in bi bili ti primeri torej utemeljeni z gospodarstvom in logiko španskega sistema.

               2.

               Drugi tožbeni razlog temelji na bistveni kršitvi postopka, ker niso bile spoštovane določbe postopka, ki veljajo za obstoječe pomoči.

                           —

                           Izpodbijana določba s tem, da ne priznava, da so čezmejne združitve znotraj EU v praksi nemogoče, zavrača dokaze glede funkcionalne enakosti ukrepa. Po mnenju Komisije so bile z zaporednimi direktivami EU na tem področju, ki so bile vse sprejete po začetku veljavnosti obravnavanega ukrepa, odpravljene vse ovire, ki so morda obstajale. Tožeča stranka v zvezi s tem meni, da če bi tezo Komisije sprejeli in če bi direktive EU res učinkovito odpravile ovire za čezmejne združitve – kar pa v tem primeru vsekakor ni res – bi šlo v vsakem primeru za obstoječe pomoči. Postopek nadzora obstoječih pomoči se bistveno razlikuje od postopka, uporabljenega v tem primeru, zato je bila storjena bistvena kršitev postopka.

               3.

               Tretji tožbeni razlog temelji na kršitvi člena 107(1) PDEU zaradi napačne uporabe prava pri določitvi upravičenca ukrepa.

                           —

                           Komisija bi morala, čeprav je menila, da člen 12(5) TRLIS vsebuje elemente državne pomoči, izvesti izčrpno ekonomsko analizo, da bi določila upravičence do morebitne pomoči. Tožeča stranka meni, da so v vsakem primeru upravičenci do pomoči (v obliki višje cene za nakup deležev) prodajalci deležev in ne – kot trdi Komisija – španske družbe, ki so uporabile ta ukrep.


title: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 26. maja 2005 v zadevi C-287/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 93/104/ES — Organizacija delovnega časa — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/17

      SODBA SODIŠČA

   (šesti senat)
   z dne 26. maja 2005
   v zadevi C-287/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 93/104/ES - Organizacija delovnega časa - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2005/C 182/32)
   Jezik postopka: švedščina
   V zadevi C-287/04, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: L. Ström in N. Yerrell) proti Kraljevini Švedski (zastopnik: A. Kruse), zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene dne 5. julija 2004, je Sodišče (šesti senat), v sestavi A. Borg Barthet (poročevalec), predsednik senata, U. Lõhmus in A. Ó Caoimh, sodnika, generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, sodni tajnik: R. Grass, dne 26. maja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Kraljevina Švedska, s tem, da ni sprejela potrebnih zakonskih in drugih predpisov za uskladitev s členi 3, 6 in 8 Direktive Sveta 93/104/ES, z dne 23. novembra 1993 o določenih vidikih organizacije delovnega časa, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Kraljevini Švedski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 228, 11.9.2004.


title: Zadeva T-333/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. oktobra 2012 – Wessang proti UUNT – Greinwald (star foods) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti star foods — Prejšnji besedna in figurativna znamka Skupnosti STAR SNACKS — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/32

         Sodba Splošnega sodišča z dne 10. oktobra 2012 – Wessang proti UUNT – Greinwald (star foods)
   (Zadeva T-333/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti star foods - Prejšnji besedna in figurativna znamka Skupnosti STAR SNACKS - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2012/C 366/63
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Nicolas Wessang (Zimmerbach, Francija) (zastopnik: A. Grolée, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Greinwald GmbH (Kempten, Nemčija) (zastopnika: A. Schulz in C. Onken, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 15. aprila 2011 (zadeva R 1837/2010-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med N. Wessangom in družbo Greinwald GmbH.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 15. aprila 2011 (zadeva R 1837/2010-4) se razveljavi v delu, v katerem se nanaša na proizvode iz razredov 29, 30 in 32 v smislu Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji blaga in storitev zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957, kakor je bil revidiran in spremenjen, razen na „piva“ iz razreda 32 v smislu Nicejskega aranžmaja.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               UUNT nosi svoje stroške in tri četrtine stroškov N. Wessanga.

               4.

               N. Wessang nosi četrtino svojih stroškov.

               5.

               Družba Greinwald GmbH nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 269, 10.9.2011.


title: Zadeva F-104/05: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 31. januarja 2008 – Valero Jordana proti Komisiji (Javni uslužbenci – Uradniki – Napredovanje – Napredovalno obdobje 2004 – Dodelitev prednostnih točk – Časovna uporaba določb novih kadrovskih predpisov)

text:
               9.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 116/31

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 31. januarja 2008 – Valero Jordana proti Komisiji
   (Zadeva F-104/05) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2004 - Dodelitev prednostnih točk - Časovna uporaba določb novih kadrovskih predpisov)
   (2008/C 116/58)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Gregorio Valero Jordana (Bruxelles, Belgija) (zastopnika: M. Merola in I. van Schendel, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: G. Berscheid in V. Joris, zastopnika, skupaj z D. Slater, odvetnik)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije o dodelitvi prednostnih točk tožeči stranki v ocenjevalnem obdobju 2004, kot tudi odločbe, da se je ne poviša v naziv A*12 v istem obdobju.
   Izrek sodbe

               1)

               Odločba, ki določa celotno število točk Valera Jordana in ki izhaja iz napredovalnega obdobja 2004, ter odločba o nenapredovanju v tem obdobju, se razglasita za nični.

               2)

               Preostali tožbeni predlogi se zavrnejo.

               3)

               Komisija Evropskih skupnosti nosi vse stroške.

      (1)  UL C 10, 14.1.2006, str. 27 (zadeva najprej vpisana pri Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti pod opravilno številko T-394/05 in s sklepom z dne 15. decembra 2005 prenesena na Sodišče za uslužbence Evropske unije).


title: Zadeva C-390/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena  27. oktobra 2005

text:
               24.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 330/11

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena 27. oktobra 2005
   (Zadeva C-390/05)
   (2005/C 330/21)
   Jezik postopka: grščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata U. Wölker, svetovalec, in M. Konstantinidis, član njegove pravne službe, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je 27. oktobra 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Helenski republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1)

               ugotovi, da Helenska republika ni izpolnila obveznosti iz člena 16(5) in (6), in člena 17(1) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 2037/2000 (1) z dne 29. junija 2000 o snoveh, ki tanjšajo ozonski plašč.

               2)

               Helenski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe:
   Tožeča stranka meni, da Helenska republika ni izpolnila obveznosti iz člena 16(5) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 2037/2000 z dne 29. junija 2000 o snoveh, ki tanjšajo ozonski plašč, ker ni sprejela ustreznih ukrepov za določitev zahtev o minimalni usposobljenosti osebja, s katerimi bi se zagotovilo ponovno uporabo, reciklažo, obnavljanje in uničenje snovi, ki tanjšajo ozonski plašč.
   Tožeča stranka meni tudi, da Helenska republika ni izpolnila obveznosti iz člena 16(6) navedene Uredbe, ker ni v skladu z obveznostjo iz te določbe naslovila na Komisijo poročila o sistemih, uvedenih z namenom ponovne uporabe že uporabljenih snovi, vključno z razpoložljivimi objekti in s količinami ponovno uporabljenih, recikliranih, obnovljenih ali uničenih snovi.
   Končno, tožeča stranka očita Helenski republiki kršitev člena 17(1) navedene Uredbe, ker na svojem državnem ozemlju v skladu s to določbo ni sprejela vseh ustreznih ukrepov, ki bi zagotovili preventivni letni nadzor stalne opreme z vsebnostjo več kot 3 kilogramov zamrzovalnih tekočin.

      (1)  UL L 244, 29.9.2000, str. 1.


title: Zadeva T-626/14: Tožba, vložena 18. avgusta 2014 – Wm. Wrigley Jr. proti UUNT (krogla modre barve)

text:
               6.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 351/29

         Tožba, vložena 18. avgusta 2014 – Wm. Wrigley Jr. proti UUNT (krogla modre barve)
   (Zadeva T-626/14)
   2014/C 351/38
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Wm. Wrigley Jr. Company (Wilmington, Združene države) (zastopniki: M. Kinkeldey, S. Brandstätter in C. Schmitt, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               Odločba petega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 17. junija 2014 v zadevi R 169/2014-5 naj se razveljavi.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka v obliki krogle modre barve za proizvode iz razredov 3, 21 in 30 – prijava znamke Skupnosti št. 1 1 7 37  483

      Odločba preizkuševalca: delna zavrnitev prijave znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti.


title: Zadeva C-352/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per l'Abruzzo (Italija) 25. julija 2012 – Consiglio Nazionale degli Ingegneri proti Comune di Castelvecchio Subequo, Comune di Barisciano

text:
               29.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 295/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per l'Abruzzo (Italija) 25. julija 2012 – Consiglio Nazionale degli Ingegneri proti Comune di Castelvecchio Subequo, Comune di Barisciano
   (Zadeva C-352/12)
   2012/C 295/39
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per l'Abruzzo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Consiglio Nazionale degli Ingegneri

      Toženi stranki: Comune di Castelvecchio Subequo, Comune di Barisciano

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali Direktiva [2004/18/ES] Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev, zlasti členi 1(2)(a) in (d), 2 in 28 ter Priloga [II], kategoriji št. 8 in 12, nasprotuje nacionalni ureditvi, ki dovoljuje sklepanje pisnih sporazumov med naročnikoma za podporne dejavnosti za občine, ki se nanašajo na študijo, analizo in projekt za obnovo starih mestnih jeder občin Barisciano in Castelvecchio Subequo, kot so natančneje opredeljene v tehnični specifikaciji, priloženi sporazumu, ter kot so opredeljene v nacionalni in regionalni sektorski zakonodaji, za nadomestilo, katerega nedobičkonosnost ni razvidna, kadar je organ, ki te dejavnosti opravi, mogoče šteti za gospodarski subjekt?

               2.

               Ali zlasti Direktiva [2004/18/ES] Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev, zlasti členi 1(2)(a) in (d), 2 in 28 ter Priloga [II], kategoriji št. 8 in 12, nasprotuje nacionalni ureditvi, ki dovoljuje sklepanje pisnih sporazumov med naročnikoma za podporne dejavnosti za občine, ki se nanašajo na študijo, analizo in projekt za obnovo starih mestnih jeder občin Barisciano in Castelvecchio Subequo, kot so natančneje opredeljene v tehnični specifikaciji, priloženi sporazumu, ter kot so opredeljene v nacionalni in regionalni sektorski zakonodaji, za nadomestilo, katerega nedobičkonosnost ni razvidna, kadar neposredna oddaja naročila izrecno temelji na primarni in sekundarni zakonodaji za dejavnosti, ki sledijo nujnim ukrepom, in so upoštevani jasno izraženi posebni javni interesi?


title: Zadeva C-246/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte dei Conti – Sezione Giurisdizionale per la Regione Puglia (Italija) 21. marca 2014 – Vittoria De Bellis in drugi proti Istituto Nazionale di Previdenza dei Dipendenti dell’Amministrazione Pubblica (INPDAP)

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/18

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte dei Conti – Sezione Giurisdizionale per la Regione Puglia (Italija) 21. marca 2014 – Vittoria De Bellis in drugi proti Istituto Nazionale di Previdenza dei Dipendenti dell’Amministrazione Pubblica (INPDAP)
   (Zadeva C-246/14)
   2014/C 421/25
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte dei Conti – Sezione Giurisdizionale per la Regione Puglia

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Vittoria De Bellis, Diana Perrone, Cesaria Antonia Villani

      Tožena stranka: Istituto Nazionale di Previdenza dei Dipendenti dell’Amministrazione Pubblica (INPDAP)
   Sodišče (peti senat) se je s sklepom z dne 15. oktobra 2014 izreklo za očitno nepristojno za odgovor na vprašanja, ki so mu bila predložena.


title: Zadeva C-43/07: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. septembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – D.M.M.A. Arens-Sikken proti Staatssecretaris van Financiën (Prost pretok kapitala – Člena 73b in 73d Pogodbe ES (postala člena 56 ES oziroma 58 ES) – Nacionalna ureditev, ki se nanaša na davek na dediščino in na prenos premoženja in v kateri pri izračunu navedenih davkov ni predviden odbitek dolgov zaradi presežne pridobitve, ki so posledica oporočne delitve zapuščine staršev inter vivos, kadar oseba, po kateri je uvedeno dedovanje, ob svoji smrti ni prebivala v državi članici, v kateri je podedovana nepremičnina – Omejitev – Utemeljitev – Neobstoj – Neobstoj dvostranske konvencije o izogibanju dvojnega obdavčevanja – Učinki nižje olajšave v državi članici prebivališča navedene osebe v izogib dvojnemu obdavčevanju na omejitev prostega pretoka kapitala)

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/7

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. septembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – D.M.M.A. Arens-Sikken proti Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-43/07) (1)

   (Prost pretok kapitala - Člena 73b in 73d Pogodbe ES (postala člena 56 ES oziroma 58 ES) - Nacionalna ureditev, ki se nanaša na davek na dediščino in na prenos premoženja in v kateri pri izračunu navedenih davkov ni predviden odbitek dolgov zaradi presežne pridobitve, ki so posledica oporočne delitve zapuščine staršev inter vivos, kadar oseba, po kateri je uvedeno dedovanje, ob svoji smrti ni prebivala v državi članici, v kateri je podedovana nepremičnina - Omejitev - Utemeljitev - Neobstoj - Neobstoj dvostranske konvencije o izogibanju dvojnega obdavčevanja - Učinki nižje olajšave v državi članici prebivališča navedene osebe v izogib dvojnemu obdavčevanju na omejitev prostega pretoka kapitala)
   (2008/C 285/10)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Hoge Raad der Nederlanden
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: D.M.M.A. Arens-Sikken

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hoge Raad der Nederlanden – Razlaga členov 56 ES in 58 ES – Nacionalna ureditev o izračunu davka na dedovanje nepremičnin, s katero ni dovoljen odbitek dolgov v zvezi z delitvijo zapuščine od vrednosti nepremičnine, če je zapustnik ob svoji smrti prebival v drugi državi članici – Primerjalna metoda za določitev višine davka na dediščino, če je zapustnik ob svoji smrti prebival v državi članici, v kateri je nepremičnina – Dvostranska konvencija o izogibanju dvojnega obdavčevanja.
   Izrek

               1.

               Člena 73b in 73d Pogodbe ES (postala člena 56 ES in 58 ES) je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, kot je ureditev iz postopka v glavni stvari, ki se nanaša na izračun davka na dediščino in na prenos premoženja, ki ju je treba plačati v zvezi z nepremičnino v državi članici, in v kateri pri izračunu navedenih davkov ni predvidena možnost odbitka dolgov zaradi presežne pridobitve, ki so posledica oporočne delitve zapuščine staršev inter vivos, kadar oseba, po kateri je uvedeno dedovanje, ob svoji smrti ni bila rezident te države, ampak druge države članice, medtem ko je ta možnost odbitka predvidena, kadar je bila ta oseba ob svoji smrti rezident države, v kateri je podedovana nepremičnina, če se uporablja progresivna davčna stopnja in ker ima lahko neupoštevanje navedenih dolgov skupaj s to progresivno stopnjo za posledico večjo davčno obremenitev dedičev, ki se ne morejo sklicevati na takšno možnost odbitka.

               2.

               Okoliščina, da je v ureditvi države članice, v kateri je ob svoji smrti prebivala oseba, po kateri je uvedeno dedovanje, enostransko predvidena možnost odobritve davčnega odbitka na podlagi davka na dediščino, ki ga je treba plačati v drugi državi članici v zvezi z nepremičninami v tej drugi državi, ne vpliva na odgovor iz točke 1 izreka te sodbe.

      (1)  UL C 69, 24.3.2007.


title: Zadeva C-412/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 22. septembra 2008 vložilo Finanzgericht Baden-Württemberg (Nemčija) – Swiss Caps AG proti Hauptzollamt Singen

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 22. septembra 2008 vložilo Finanzgericht Baden-Württemberg (Nemčija) – Swiss Caps AG proti Hauptzollamt Singen
   (Zadeva C-412/08)
   (2008/C 313/21)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Finanzgericht Baden-Württemberg
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Swiss Caps AG

      Tožena stranka: Hauptzollamt Singen
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba tarifno številko 1517 kombinirane nomenklature (priloga I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 – kombinirana nomenklatura (KN)) (1) razlagati tako, da je treba dodatek iz 10 mg lecitina, 18,8 mg vitamina E, 8,2 mg voska, 8 mg kalcijevega pantotenata, 0,2 mg folne kisline in 0,11 mg biotina k mešanici iz 500 mg hladno stisnjenega olja črnike (62,5 oziroma 83,3 %), 38,7 mg sojinega olja in 16 mg maslene maščobe šteti za tako majhnega, da ne vpliva na razvrstitev takega proizvoda pod to tarifno številko?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen,
               ali je treba pravilo št. 5 splošnih pravil za razlago kombinirane nomenklature razlagati tako, da je treba ovoje kapsul, ki vsebujejo zgoraj navedene snovi, šteti za embalažo?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen,
               ali je treba tarifno številko 1517 kombinirane nomenklature razlagati tako, da se zgoraj opisane kapsule zaradi svojega ovoja iz 313,97 mg želatinaste snovi (47,3 % želatine, 17,2 % glicerina, 35,5 % vode), 4,30 mg paste iz 50 % titanovega dioksida in 50 % glicerina ter 1,73 mg paste iz 25 % barvila kinolin rumena in 75 % glicerina ne razvrstijo več pod to tarifno številko?

      (1)  UL L 256, str. 1.


title: Zadeva T-68/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. junija 2014 – Hemmati proti Svetu (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Prepoved vstopa ali tranzita — Ničnostna tožba — Pravni interes — Dopustnost — Obveznost obrazložitve)

text:
               21.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 4. junija 2014 – Hemmati proti Svetu
   (Zadeva T-68/12) (1)

   ((Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Prepoved vstopa ali tranzita - Ničnostna tožba - Pravni interes - Dopustnost - Obveznost obrazložitve))
   2014/C 235/19
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Abdolnaser Hemmati (Teheran, Iran) (zastopnika: B. Mettetal in C. Wucher-North, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: B. Driessen in D. Gicheva, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti, prvič, Sklepa Sveta 2011/783/SZVP z dne 1. decembra 2011 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 319, str. 71), v delu v katerem je bilo z njim ime tožeče stranke vpisano v prilogo II k Sklepu Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39), in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1245/2011 z dne 1. decembra 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 319, p. 11), v delu v katerem je bilo z njo ime tožeče stranke vpisano v prilogo VIII k Uredbi Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2007 (UL L 281, str. 1) in, drugič, člena 16(2) Uredbe št.o 961/2010 in člena 19(1)(b) ter člena 20(1)(b) Sklepa 2010/413 v delu v katerem se te določbe nanašajo na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot vložena pri nepristojnem sodišču kar zadeva razglasitev ničnosti člena 19(1)(b) ter člena 20(1)(b) Sklepa 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP in kot nedopustna kar zadeva razglasitev ničnosti člena 16(2) Uredba Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2007.

               2.

               Sklep Sveta 2011/783/SZVP z dne 1. decembra 2011 o spremembi Sklepa 2010/413 se v delu v katerem je z njim vpisano ime Abdolnaserja Hemmatija v prilogo II k Sklepu 2010/413, in Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1245/2011 z dne 1. decembra 2011 o izvajanju Uredbe št. 961/2010, se v delu v katerem je bilo z njo ime A. Hemmatija vpisano v prilogo VIII k Uredbi št. 961/2010 razglasita za nična.

               3.

               Svet Evropske unije nosi štiri petine svojih stroškov in stroškov A. Hemmatija.

               4.

               A. Hemmati nosi eno petino svojih stroškov in stroškov Sveta.

      (1)  UL C 109, 14.4.2012.


title: Zadeva T-397/06 R: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 1. marca 2007 — Dow AgroSciences proti EFSI ( Začasna odredba — Predlog za odložitev izvršitve — Direktiva 91/414/EGS — Evropska agencija za varnost hrane — Nedopustnost )

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/43

         Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 1. marca 2007 — Dow AgroSciences proti EFSI
   (Zadeva T-397/06 R)
   („Začasna odredba - Predlog za odložitev izvršitve - Direktiva 91/414/EGS - Evropska agencija za varnost hrane - Nedopustnost“)
   (2007/C 95/88)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Dow AgroSciences Ltd (Hitchin, Združeno kraljestvo) (zastopnika: K. Van Maldegem in C. Mereu, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska agencija za varnost hrane (EFSA) (zastopnika: A. Cuvillier in D. Detken, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za odložitev izvršitve akta EFSE z dne 28. julija 2006, posodobljenega dne 6. oktobra 2006, kolikor zadeva oceno aktivne substance haloxyfop-R, v smislu Direktive Sveta z dne 15. julija 1991 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet (UL L 230, str. 1), in za sprejetje drugih začasnih ukrepov.
   Izrek

               1)

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2)

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-36/11: Tožba, vložena 24. januarja 2011 – Japan Airlines proti Komisiji

text:
               12.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/25

         Tožba, vložena 24. januarja 2011 – Japan Airlines proti Komisiji
   (Zadeva T-36/11)
   2011/C 80/50
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Japan Airlines International Co., Ltd. (zastopniki: J.-F. Bellis in K. Van Hove, odvetnika, in R. Burton, solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Sklep Komisije z dne 9. novembra 2010 naj se razglasi za ničen;

               —

               alternativno, globa, naložena tožeči stranki, družbi AL in družbi Japan Airlines Corporation, naj se ob izvajanju neomejene pristojnosti Splošnega sodišča zmanjša; in

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožba zaradi razglasitve ničnosti Sklepa Komisije št. C(2010) 7694 konč. z dne 9. novembra 2010 v zadevi COMP/39.258 – Tovorni letalski promet. S tem sklepom je ugotovljeno, da je tožeča stranka skupaj z družbo Japan Airlines Corporation (JAC) (ki jo je tožeča stranka prevzela in je prenehala obstajati) kršila člen 101 PDEU in člen 53 Sporazuma EGP, ker se je z drugimi prevozniki usklajevala glede cenovnega obnašanja na področju storitev tovornega letalskega prometa glede (i) dodatnih taks za gorivo, (ii) dodatnih varnostnih taks in (iii) zavrnitve plačil provizij od dodatnih taks.
   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja osem tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog, da je s sklepom kršen člen 101 PDEU in člen 53 Sporazuma EGP glede določitve razsežnosti kršitve, za katero je bilo ugotovljeno, da je pri njej sodelovala tožeča stranka, ker so vključene poti, ki jih tožeča stranka ni uporabljala in tudi ni imela zakonite pravice za uporabo.

               2.

               Drugi tožbeni razlog, da je s sklepom kršen člen 101 PDEU in člen 53 Sporazuma EGP, ker je Komisija izvajala pristojnosti nad storitvami vhodnega tovornega letalskega prometa na poteh EGP-tretje države za storitve, ki se opravljajo za stranke s sedežem zunaj EGP.

               3.

               Tretji tožbeni razlog, da sta s sklepom kršeni načeli prepovedi diskriminacije in sorazmernosti, ker se za različne prevoznike uporabljajo različni dokazni standardi.

               4.

               Četrti tožbeni razlog, da so s sklepom kršene Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 in načelo sorazmernosti, ker so v upoštevno vrednost prodaje, ki je temelj za izračun globe, vključeni prihodki od elementov cene storitev tovornega letalskega prevoza, ki niso povezani s kršitvijo;

               5.

               Peti tožbeni razlog, da so s sklepom kršene Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 in načelo zaupanja v pravo, ker so v upoštevno vrednost od prodaje, ki je temelj za izračun globe, vključeni prihodki od storitev letalskega tovornega prometa na vhodnih poteh med EGP in tretjimi državami.

               6.

               Šesti tožbeni razlog, da je s sklepom kršeno načelo sorazmernosti, ker je zmanjšanje globe, ki je bilo tožeči stranki odobreno na podlagi pravnega okvirja, omejeno na 15 %.

               7.

               Sedmi tožbeni razlog, da je s sklepom kršeno načelo prepovedi diskriminacije, ker tožeči stranki ni bilo odobreno 10-odstotno zmanjšanje globe na podlagi omejene vpletenosti v kršitev, pri čemer je bilo tako zmanjšanje odobreno drugim naslovnikom sklepa, katerih položaj je objektivno podoben položaju tožeče stranke.

               8.

               Osmi tožbeni razlog, da je s sklepom kršeno načelo sorazmernosti, ker niso upoštevane posebne okoliščine primera.


title: Zadeva C-404/10 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 28. junija 2012 – Evropska komisija proti Éditions Odile Jacob SAS, Lagardère SCA (Pritožba — Dostop do dokumentov institucij — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokumenti, ki se nanašajo na postopek nadzora v zvezi s koncentracijo podjetij — Uredbi (EGS) št. 4064/89 in (ES) št. 139/2004 — Zavrnitev dostopa — Izjeme v zvezi z varstvom namena preiskave, poslovnih interesov, pravnih nasvetov in postopkom odločanja institucij — Obveznost zadevne institucije, da opravi konkretni in posamični preizkus vsebine dokumentov, navedenih v prošnji za dostop)

text:
               25.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 258/3

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 28. junija 2012 – Evropska komisija proti Éditions Odile Jacob SAS, Lagardère SCA
   (Zadeva C-404/10 P) (1)

   (Pritožba - Dostop do dokumentov institucij - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti, ki se nanašajo na postopek nadzora v zvezi s koncentracijo podjetij - Uredbi (EGS) št. 4064/89 in (ES) št. 139/2004 - Zavrnitev dostopa - Izjeme v zvezi z varstvom namena preiskave, poslovnih interesov, pravnih nasvetov in postopkom odločanja institucij - Obveznost zadevne institucije, da opravi konkretni in posamični preizkus vsebine dokumentov, navedenih v prošnji za dostop)
   2012/C 258/04
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: B. Smulders, O. Beynet in P. Costa de Oliveira, zastopniki)

      Intervenientki v podporo pritožnice: Češka republika (zastopnika: M. Smolek in D. Hadroušek, zastopnika), Francoska republika (zastopnik: J. Gstalter, agent)

      Drugi stranki v postopku: Éditions Odile Jacob SAS (zastopnika: O. Fréget in L. Eskenazi, odvetnika), Lagardère SCA (zastopniki: A. Winckler, F. de Bure in J.-B. Pinçon, odvetniki)

      Intervenientke v podporo Éditions Odile Jacob SAS: Kraljevina Danska (zastopnika: S. Juul Jørgensen in C. Vang, zastopnika), Kraljevina Švedska (zastopnica: K. Petkovska, zastopnica)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 9. junija 2010 v zadevi Éditions Jacob proti Komisiji (T-237/05), s katero je Splošno sodišče za nično razglasilo odločbo Komisije z dne 7. aprila 2005 (D(2005) 3286), ker naj bi bil z njo zavrnjen dostop pritožnice do dokumentov v zvezi s postopkom nadzora nad koncentracijami št. COMP/M.2978: Lagardère/Natexis/VUP – Dokumenti v zvezi s postopki nadzora nad koncentracijami – Izjema v zvezi z varstvom namena preiskav – Obveznost zadevne institucije, da opravi konkreten in posamičen preizkus vsebine dokumentov iz prošnje za dostop

      Izrek

               1.

               Točke od 2 do 6 izreka sodbe Splošnega sodišča Evropske unije z dne 9. junija 2010 v zadevi Éditions Jacob proti Komisiji (T-237/05) se razveljavijo.

               2.

               Nasprotna pritožba se zavrne.

               3.

               Tožba vložena pred Splošnim sodiščem Evropske unije za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije D(2005) 3286 z dne 7. aprila 2005 v delu, v katerem je bila z njo zavrnjena prošnja družbe Éditions Odile Jacob SAS za pridobitev dostopa do dokumentov, ki se nanašajo na postopek nadzora nad koncentracijami COMP/M.2978 – Lagardère/Natexis/VUP, se zavrne.

               4.

               Družbi Éditions Odile Jacob SAS se naloži, da poleg lastnih stroškov nosi stroške, ki sta jih priglasili Komisija in družba Lagardère SCA na prvi stopnji in v postopku s to pritožbo.

               5.

               Češka republika, Kraljevina Danska, Francoska republika in Kraljevina Švedska nosijo lastne stroške.

      (1)  UL C 274, 9.10.2010.


|

Sodba Sodišča z dne 17. decembra 2010 v zadevi E-5/10 – Dr. Joachim Kottke proti Präsidial Anstalt in Sweetyle Stiftung (Varščina za stroške pred nacionalnimi sodišči – diskriminacija – člen 4 Sporazuma EGP – utemeljitev)

Uradni list C 148 , 19/05/2011 str. 0006 - 0006

		Sodba Sodiščaz dne 17. decembra 2010v zadevi E-5/10Dr. Joachim Kottke proti Präsidial Anstalt in Sweetyle Stiftung(Varščina za stroške pred nacionalnimi sodišči – diskriminacija – člen 4 Sporazuma EGP – utemeljitev)2011/C 148/06V zadevi E-5/10 – dr. Joachim Kottke proti Präsidial Anstalt in Sweetyle Stiftung – ZAHTEVEK za Sodišče po členu 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča, ki ga vlaga Fürstliches Obergericht (knežje pritožbeno sodišče), Liechtenstein, v zvezi z razlago člena 4 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, je Sodišče v sestavi: Carl Baudenbacher, predsednik, Thorgeir Örlygsson (poročevalec) in Henrik Bull, sodnika, dne 17. decembra 2010 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:1. Določba nacionalnega prava, v skladu s katero morajo tožeče stranke, ki nimajo stalnega prebivališča v državi, plačati varščino za stroške postopkov pred sodiščem, medtem ko tožečim strankam s stalnim prebivališčem v državi te varščine ni treba plačati, pomeni posredno diskriminacijo v smislu člena 4 Sporazuma EGP.2. Da bi bila takšna diskriminacija lahko upravičena na podlagi ciljev javnega interesa, mora biti določba nacionalnega prava potrebna in ne pretirana za doseganje teh ciljev.3. Slednji pogoj ni izpolnjen v primerih, v katerih država stalnega prebivališča tožeče stranke dovoljuje povečanje stroškov, bodisi na podlagi pogodbenih obveznosti bodisi enostransko.4. Tudi v drugih primerih se določbe o varščini lahko ne zahteva na način, ki pretirano vpliva na možnosti tožeče stranke, ki nima stalnega prebivališča v državi, da začne sodni postopek. To zlasti pomeni, da se varščina lahko ne zahteva, če je znesek precej višji od predvidenih stroškov tožene stranke, če je nerazumno visok ali če ga je treba poslati v zelo kratkem času. Pomembni dejavniki so tudi oblika zahtevane varščine, okoliščine, zaradi katerih se varščina zahteva, ter ali je tožeča stranka upravičena do pravne pomoči.5. Ali so pogoji za utemeljitev izpolnjeni, določi nacionalno sodišče za vsak primer posebej.--------------------------------------------------


title: Zadeva F-31/07 RENV: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 19. julija 2011 – Putterie proti Komisiji

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/53

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 19. julija 2011 – Putterie proti Komisiji
   (Zadeva F-31/07 RENV) (1)

   2011/C 282/102
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve zaradi mirne rešitve spora.

      (1)  UL C 117, 26.5.2007, str. 38.


title: Zadeva T-343/15: Tožba, vložena 27. junija 2015 – Polski Koncern Naftowy Orlen/UUNT (Kształt stacji benzynowej)

text:
               24.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/48

         Tožba, vložena 27. junija 2015 – Polski Koncern Naftowy Orlen/UUNT (Kształt stacji benzynowej)
   (Zadeva T-343/15)
   (2015/C 279/61)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Polski Koncern Naftowy Orlen SA (Płock, Poljska) (zastopnik: M. Siciarek, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Zadevna sporna znamka: Tridimenzionalna znamka Skupnosti (Kształt stacji benzynowej) – Prijava št. 12 416 954

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 2. aprila 2015 v zadevi R 2250/2014-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, ki so tožeči stranki nastali v postopku pred odborom za pritožbe pri UUNT in pred Splošnim sodiščem.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev členov 7(1)(b), 7(2) in 75 Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva C-471/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 4. novembra 2008 vložilo Helsingin käräjäoikeus (Finska) – Sanna Maria Parviainen proti Finnair Oyj

text:
               24.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 4. novembra 2008 vložilo Helsingin käräjäoikeus (Finska) – Sanna Maria Parviainen proti Finnair Oyj
   (Zadeva C-471/08)
   (2009/C 19/22)
   Jezik postopka: finščina
   Predložitveno sodišče
   Helsingin käräjäoikeus
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sanna Maria Parviainen

      Tožena stranka: Finnair Oyj
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je člen 11(1) Direktive o varstvu nosečnosti (1) treba razlagati tako, da je delavka, ki je bila zaradi nosečnosti premeščena na drugo, manj plačano delovno mesto, v skladu z Direktivo upravičena do plačila v enaki višini, kot ga je povprečno prejemala pred premestitvijo, in ali je v zvezi s tem pomembno, kateri dodatki in na kateri podlagi so se delavki izplačevali poleg njene mesečne osnovne plače?

      (1)  Direktiva Sveta 92/85/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo (deseta posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS) (UL L 348, str. 1).


title: Zadeva T-290/05: Tožba, vložena dne 25.julija 2005 — Friedrich Weber proti Komisiji

text:
               15.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/12

         Tožba, vložena dne 25.julija 2005 — Friedrich Weber proti Komisiji
   (Zadeva T-290/05)
   (2005/C 257/24)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Friedrich Weber (Köln, Nemčija) [Zastopnik: W. Declair, Rechtsanwalt]

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba tožene stranke z dne 27. maja 2005 naj se spremeni tako, da bo ta tožeči stranki dolžna, na podlagi njene prošnje z dne 23. aprila 2005 in 27. aprila 2005, zagotoviti dostop do dokumentov v zvezi s postopkom, ki se nanaša na državne pomoči E 3/2005 in zadeva financiranje javnih organizacij za radiodifuzijo v Nemčiji. v skladu z Uredbo (ES) št. 1049/2001.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija je v izpodbijani odločbi, na podlagi člena 4(2), tretja alinea, in členom 4(3), prvi pododstavek Uredbe (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (1), zavrnila prošnjo tožeče stranke za dostop do dokumentov v zvezi s postopkom, ki se nanaša na državne pomoči E 3/2005 in zadeva financiranje javnih organizacij za radiodifuzijo v Nemčiji.
   Tožeča stranka uveljavlja, da naj bi obstajal javni interes za razkritje zadevnih dokumentov.

      (1)  Uredba (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43).


title: Zadeva T-492/12: Tožba, vložena 12. novembra 2012 – von Storch in drugi proti ECB

text:
               2.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/18

         Tožba, vložena 12. novembra 2012 – von Storch in drugi proti ECB
   (Zadeva T-492/12)
   2013/C 32/29
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Sven A. von Storch (Berlin, Nemčija) in 5216 drugih (zastopnika: M. Kerber in B. von Storch, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka

      Predlogi

   Tožeče stranke Sodišču predlagajo:

               —

               naj razglasi, da so sklepi Evropske centralne banke z dne 6. septembra 2012 o tehničnih podrobnostih dokončnih denarnih transakcij Eurosistema na sekundarnih trgih državnih obveznic v nasprotju s členi od 123 PDEU do 125 PDEU, in izreče pravno sankcijo v skladu s členom 264 PDEU ter prepreči nadaljnje izvajanje;

               —

               naj razglasi, da je sklep Evropske centralne banke z dne 6. septembra 2012 o dodatnih ukrepih za zagotovitev razpoložljivosti zavarovanj za poslovne partnerje, za namene zagotovitve njihovega dostopa do operacij Eurosistema za povečanje likvidnosti v nasprotju s členi od 123 PDEU do 125 PDEU, in izreče pravno sankcijo v skladu s členom 264 PDEU ter prepreči nadaljnje izvajanje;

               —

               naj toženi stranki v skladu s členom 87(2) Poslovnika naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo predvsem te tožbene razloge:

               1.

               Zadevni sklepi naj bi kršili člene od 123 PDEU do 125 PDEU. Tožeče stranke v zvezi s tem navajajo, da člen 123 PDEU prepoveduje monetizacijo državnih dolgov in da ta prepoved v skladu z Uredbo 3603/93 (1) velja vseobsegajoče, kar pomeni za primarni in sekundarni trg.

               2.

               ECB naj bi poleg tega kršila člen 127 PDEU. Tožeče stranke navajajo, da je cilj pooblastil ECB v zvezi z denarno politiko stabilnost cen. Z izvedbo ukrepov pa naj bi ECB izvajala proračunsko politiko in ravnala ultra vires.

               3.

               Poleg tega naj bi bili izpodbijani sklepi v nasprotju s Protokolom (št. 27) o notranjem trgu in konkurenci v povezavi s členom 51 PEU. Tožeče stranke menijo, da nabava državnih vrednostnih papirjev držav s slabim finančnim stanjem pomeni neposreden poseg v tržni segment, ki je zaznamovan s presežkom ponudbe. Ta nabava naj bi pomenila umetno zmanjšanje ponudbe z ustreznimi posledicami za donos teh vrednostnih papirjev, ki so v nasprotju z načeli neizkrivljanja konkurence.

               4.

               ECB naj bi kršila člen 130 PDEU v povezavi s členom 7 Statuta ESCB/ECB (2), ker je predsednik ECB sklepe sprejel zato, ker je bil naj izvajan pritisk.

               5.

               Kupovanje državnih obveznic, ki naj ne bi imelo finančno-političnih, temveč proračunsko-politične cilje, in nima cilja zagotavljati stabilnosti cen, naj bi vplivalo na trge in ogrožalo zaupanje v neodvisno monetarno politiko. Tožeče stranke menijo, da iz zakonskega okvira evropske monetarne unije izhaja subjektivna pravica do opustitve ravnanj, ki očitno ogrožajo stabilnost in so predvsem v nasprotju s členoma 123 PDEU in 125 PDEU.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 3603/93 z dne 13. decembra 1993 o opredelitvi pojmov za uporabo prepovedi iz členov 104 in 104b(1) Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 10, zvezek 1, str. 27).

      (2)  Protokol (št. 4) o statutu Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke (UL 2010, C 83, str. 230).


title: Zadeva T-174/10: Tožba, vložena 12. aprila 2010 – ARA proti UUNT – Allrounder (Upodobitev črke „A“ z rogovoma)

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/41

         Tožba, vložena 12. aprila 2010 – ARA proti UUNT – Allrounder (Upodobitev črke „A“ z rogovoma)
   (Zadeva T-174/10)
   2010/C 179/73
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: ara AG (Langenfeld, Nemčija) (zastopnik: M. Gail, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Allrounder SARL (Sarrebourg, Francija)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 26. januarja 2010 v zadevi R 481/2009-1 naj se razveljavi;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Allrounder SARL

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki predstavlja črko „A“ z rogovoma za proizvode iz razredov 18 in 25

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: zlasti besedna znamka „A“ za proizvode iz razredov 18 in 25

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), ker med nasprotujočima si znamkama obstaja verjetnost zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva C-451/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemčija) 16. oktobra 2008 – Helmut Müller GmbH proti Bundesanstalt für Immobilienaufgaben

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemčija) 16. oktobra 2008 – Helmut Müller GmbH proti Bundesanstalt für Immobilienaufgaben
   (Zadeva C-451/08)
   (2009/C 6/20)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Oberlandesgericht Düsseldorf
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Helmut Müller GmbH

      Tožena stranka: Bundesanstalt für Immobilienaufgaben
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je za javno naročilo gradnje v skladu s členom 1(2)(b) Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 (1) o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev nujno, da je gradnja za naročnika izvedena v predmetnem ali materialnem smislu in da ima od nje neposredno gospodarsko korist?

               2.

               Če glede na opredelitev pojma javnega naročila gradnje iz člena 1(2)(b) Direktive 2004/18/ES ni mogoče opustiti dejavnika izvedbe: ali je glede na drugo različico predpisa mogoče domnevati, da je bila gradnja izvedena, če naj bi projekt gradnje za naročnika izpolnil določen javni namen (na primer, da služi urbanističnemu razvoju komunalnega področja) in je naročnik na podlagi naročila odgovoren, da zagotovi, da se ta javni namen doseže in bo gradnja za ta namen na razpolago?

               3.

               Ali iz pojma javnega naročila gradnje glede na prvo in drugo različico člena 1(2)(b) Direktive 2004/18/ES nujno izhaja, da je podjetje neposredno ali posredno zavezano, da gradnjo izvede? Gre v takem primeru nujno za iztožljivo zavezo?

               4.

               Ali iz pojma javnega naročila gradnje glede na tretjo različico člena 1(2)(b) Direktive 2004/18/ES nujno izhaja, da je podjetje h gradnji zavezano ali da je ta del predmeta naročila?

               5.

               Ali naročila, s katerimi naj bi se – ob upoštevanju zahtev naročnika – zagotovilo, da bo gradnja, ki naj bi se jo izvedlo, namenjeno določenemu javnemu namenu, in na podlagi katerega je naročnik (v skladu s pogodbenim dogovorom) odgovoren, da (posredno v lastnem interesu) zagotovi razpoložljivost gradnje za javni namen, spadajo v okvir pojma javnega naročila gradnje glede na tretjo različico člena 1(2)(b) Direktive 2004/18/ES?

               6.

               Ali je pojem „zahtev […] naročnika“ iz člena 1(2)(b) Direktive 2004/18/ES izpolnjen, če naj bi se gradnja izvedla po načrtih, ki jih je naročnik pregledal in odobril?

               7.

               Ali je v skladu s členom 1(3) Direktive 2004/18/ES treba zavrniti koncesijo gradnje, če koncesionar je ali pa bo postal lastnik zemljišča, na katerem naj bi nastala gradnja, ali je koncesija gradnje dana za nedoločen čas?

               8.

               Ali je treba Direktivo 2004/18/ES – iz katere za naročnika izhaja obveznost razpisa – uporabiti tudi, če prodaja zemljišča preko tretje osebe in oddaja javnega naročila gradnje nastopita s časovnim zamikom, in ob sklenitvi posla v zvezi s prodajo zemljišča javno naročilo gradnje še ni oddano, vendar je v svoji zadnji izjavi naročnik izrazil namen, da bo takšno naročilo podelil?

               9.

               Ali je različne, vendar med seboj povezane posle v zvezi z odsvojitvijo zemljišča in javnim naročilom gradnje v okviru oddaje naročila treba presojati enotno, če je v trenutku sklenitve pogodbe glede zemljišča obstajal namen oddaje javnega naročila gradnje in so stranke zavestno ustvarile tesno povezavo v vsebinskem – kjer je to upoštevno pa tudi časovnem – smislu med pogodbama (v povezavi s sodbo Sodišča z dne 10. novembra 2005 v zadevi Stadt Mödling (C-29/04)).

      (1)  UL L 134, str. 114.


               2.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 150/12

         Tožba Nadzornega organa Efte proti Islandiji, vložena 30. aprila 2009
   (Zadeva E-5/09)
   2009/C 150/13
   Nadzorni organ Efte, ki ga zastopata Bjørnar Alterskjær in Ólafur Jóhannes Einarsson, zastopnika za Nadzorni organ Efte, 35 Rue Belliard, B-1040 Bruselj, je 30. aprila 2009 na Sodišču Efte vložil tožbo proti Islandiji.
   Nadzorni organ Efte od Sodišča Efte zahteva, da:

               1.

               ugotovi, da Republika Islandija s tem, ko ni v predpisanem roku sprejela ali obvestila Nadzornega organa o potrebnih ukrepih za izvajanje Akta, navedenega med drugim v točki 7b Priloge IX k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/68/ES z dne 16. novembra 2005 o pozavarovanju in o spremembi direktiv Sveta 73/239/EGS, 92/49/EGS ter direktiv 98/78/ES in 2002/83/ES), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu, ni izpolnila svojih obveznosti v skladu s členom 64(1) navedenega akta in členom 7 Sporazuma EGP,
               ter

               2.

               stroške postopka krije Republika Islandija.

      Pravno in dejansko ozadje ter tožbeni razlogi, navedeni v podporo:

               —

               ta zadeva se nanaša na neizvajanje direktive o pozavarovanju,

               —

               Nadzorni organ Efte trdi, da islandska vlada ni predložila nobenih informacij glede prenosa direktive v islandsko zakonodajo,

               —

               Nadzorni organ Efte trdi, da islandska vlada ni ugovarjala dejstvu, da ni izvedla direktive.


title: Popravek obvestila v Uradnem listu v zadevi T-127/05 ( UL C 56, 10.3.2007, str. 28 )

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/43

         Popravek obvestila v Uradnem listu v zadevi T-127/05

      (
            „Uradni list Evropske unije“, C 56, 10. marec 2007, str. 28
         )

   (2007/C 96/90)
   Obvestilo v UL v zadevi T-127/05, Lootus Teine Osaühing proti Svetu, je treba brati, kot sledi:

         „Sklep Sodišča prve stopnje z dne 9. januarja 2007 – Lootus Teine Osaühing proti Svetu Evropske unije
         (Zadeva T-127/05) (1)

         (‚Ničnostna tožba - Uredba (ES) št. 2269/2004 in Uredba (ES) št. 2270/2004 - Ribolov - Možnosti ribolova globokomorskega staleža rib za države članice, ki so pristopile v Unijo v letu 2004 - Osebe, ki jih Odločba neposredno in posamično zadeva - Nedopustnost‘)
         (2007/C 56/56)
         Jezik postopka: angleščina
         Stranke

            Tožeča stranka: Lootus Teine Osaühing (Lootus) (Tartu, Estonija) (zastopnika: T. Sild in K. Martin, odvetnika)

            Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: A. de Gregorio Merino, F. Ruggeri Laderchi in A. Westerhof Lörefflerova)

            Intervenient v podporo tožeče stranke: Republika Estonija (zastopnik: L. Uibo)

            Intervenient v podporo tožene stranke: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: K. Banks)
         Predmet
         Predlog za delno razglasitev ničnosti, na eni strani, Priloge k Uredbi Sveta (ES) št. 2269/2004 z dne 20. decembra 2004 o spremembah Uredbe (ES) št. 2340/2002 in Uredbe (ES) št. 2347/2002 o možnostih ribolova globokomorskega staleža rib za nove države članice, ki so pristopile v letu 2004 (UL L 396, str. 1), in na drugi strani, dela 2 Priloge k Uredbi Sveta (ES) št. 2270/2004 z dne 22. decembra 2004 o določitvi ribolovnih možnosti za ribiška plovila Skupnosti za določene staleže globokomorskih rib za leti 2005 in 2006 (UL L 396, str. 4), v delu, kjer se te določbe nanašajo na možnosti ribolova, dodeljene Estoniji.
         Izrek

                     1)

                     Tožba se zavrne kot nedopustna.

                     2)

                     Tožeča stranka nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Svet.

                     3)

                     Komisija nosi svoje stroške.“

      (1)  UL C 115, 14.5.2005.


title: Združeni zadevi T-209/02 in T-210/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  22. marca 2006  — Mausolf proti Europolu ( Osebje Europola — Osebni prejemki — Razvrstitev v plačilni razred na podlagi ocene — Odločba direktorja )

text:
               20.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 121/11

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 22. marca 2006 — Mausolf proti Europolu
   (Združeni zadevi T-209/02 in T-210/04) (1)

   („Osebje Europola - Osebni prejemki - Razvrstitev v plačilni razred na podlagi ocene - Odločba direktorja“)
   (2006/C 121/18)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Andreas Mausolf (Leiden, Nizozemska) (zastopnika: M. Baltusen in P. de Casparis, avocats)

      Tožena stranka: Evropski urad za policijo (Europol) (zastopniki: najprej K. Hennessy-Massaro in D. Heimans, nato K. Hennessy-Massaro, N. Urban in D. Neumann, zastopniki)
   Predmet zadeve
   Predlog, na eni strani, za razglasitev ničnosti odločbe z dne 23. novembra 2001 s katero je direktor Europola odločil o napredovanju tožeče stranke za en plačilni razred od 1. julija 2001 in odločbe o zavrnitvi z molkom ugovora tožeče stranke zoper to odločbo ter na drugi strani razglasitev ničnosti odločb z dne 2. januarja 2003 in 1. marca 2004 s katerima je direktor Europola odločil, da tožeča stranka ne napreduje v višji plačilni razred od 1. julija 2002 dalje.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožbe se zavrnejo.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 202, 24.8.2002.


title: Zadeva C-191/11 P: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 8. februarja 2012 – Yorma's AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG (Pritožba — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 8(1)(b) — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki vsebuje besedni element „yorma’s“ — Prejšnja besedna znamka Skupnosti NORMA — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede)

text:
               5.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 133/11

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 8. februarja 2012 – Yorma's AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG
   (Zadeva C-191/11 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 8(1)(b) - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki vsebuje besedni element „yorma’s“ - Prejšnja besedna znamka Skupnosti NORMA - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede)
   2012/C 133/19
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: Yorma’s AG (zastopnik: A. Weiß, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik), Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG (zastopnik: A. Parr, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 15. februarja 2011 v zadevi Yorma’s proti UUNT-Norma Lebensmittelfilialbetrieb (YORMA’S) (T-213/09), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razveljavitev, vloženo zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 20. februarja 2009, s katero je bila zavrnjena registracija figurativnega znaka, ki vsebuje besedni element „yorma’s“, kot znamke Skupnosti za nekatere storitve iz razredov 35 in 42 in s katero je bilo ugodeno ugovoru imetnika prejšnje besedna znamke Skupnosti „NORMA“ – Verjetnost zmede glede dveh znamk – Napačna presoja podobnosti zadevnih znamk in storitev – Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Yorma’s AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 211, 16.7.2011.


title: Zadeva T-394/09: Tožba, vložena 5. oktobra 2009 – General Bearing proti UUNT (GENERAL BEARING CORPORATION)

text:
               5.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/26

         Tožba, vložena 5. oktobra 2009 – General Bearing proti UUNT (GENERAL BEARING CORPORATION)
   (Zadeva T-394/09)
   2009/C 297/39
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: General Bearing Corp. (West Nyack, Združene države) (zastopnik: A. Dellmeier-Beschorner, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 16. julija 2009 v zadevi R 73/2009-1 naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži registracija zadevne znamke Skupnosti;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka pred sodiščem; in

               —

               določi naj se datum ustne obravnave, če se ugotovi, da je ta potrebna.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „GENERAL BEARING CORPORATION“ za proizvode iz razredov 7 in 12

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 7(1)(b), 7(1)(c) in 7(2) Uredbe Sveta št. 207/2009 (1) kot tudi splošnih načel prava znamk, ker naj bi odbor za pritožbe napačno ugotovil, da zadevna znamka Skupnosti zaradi dejstva, da je čisto opisni pojem, ni primerna za registracijo.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).


title: Zadeva F-119/15: Tožba, vložena 20. avgusta 2015 – ZZ/Europol

text:
               26.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 354/56

         Tožba, vložena 20. avgusta 2015 – ZZ/Europol
   (Zadeva F-119/15)
   (2015/C 354/67)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: W. J. Dammingh in N. D. Dane, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski policijski urad (Europol)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Evropola, sprejete za izvršitev sodbe Splošnega sodišča, s katero je bilo potrjeno, da se tožeči stranki ne omogoči sklenitve pogodbe za nedoločen čas in se ji ponudi pavšalni znesek v višini, ki po mnenju tožeče stranke ne zadostuje za povrnitev škode, ki naj bi ji nastala zaradi neizvršitve sodb Splošnega sodišča.

      Predlog tožeče stranke

               —

               za nični naj se razglasita odločba Evropola z dne 29. julija 2014, s katero je bilo odločeno, da tožeča stranka ne more skleniti pogodbe za nedoločen čas in da se ji ponudi nadomestilo v višini 10  000 euros, ter odločba z dne 22. maja 2015, s katero je bila zavrnjena pritožba, ki jo je tožeča stranka vložila zoper odločbo z dne 29. julija 2014;

               —

               Europolu naj se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški odvetnikov.