title: Zadeva C-162/17 P: Pritožba, ki jo je Republika Poljska vložila 30. marca 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 19. januarja 2017 v zadevi T-701/15, Stock Polska/EUIPO – Lass & Steffen (Lubelska)

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/22

         Pritožba, ki jo je Republika Poljska vložila 30. marca 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 19. januarja 2017 v zadevi T-701/15, Stock Polska/EUIPO – Lass & Steffen (Lubelska)
   (Zadeva C-162/17 P)
   (2017/C 239/28)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Pritožnica: Republika Poljska (zastopnik: Bogusław Majczyna)

      Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

      Predlogi

               —

               sodba Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 19. januarja 2017, Stock Polska/EUIPO – Lass & Steffen (Lubelska), T-701/15, naj se v celoti razveljavi;

               —

               zadeva naj se vrne v ponovno odločanje Splošnemu sodišču;

               —

               vsaka stranka naj nosi svoje stroške.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Republika Poljska predlaga, naj se sodba Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 19. januarja 2017, Stock Polska/EUIPO – Lass & Steffen (Lubelska), T-701/15 (EU:T:2017:16), v celoti razveljavi, zadeva pa naj se vrne v ponovno določanje Splošnemu sodišču.
   Z izpodbijano sodbo je Splošno sodišče zavrnilo tožbo družbe Stock Polska z o.o., s sedežem v Lublinu, zoper odločbo odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT; zaradi spremembe imena v nadaljevanju: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino – EUIPO) z dne 24. septembra 2015 v zadevi R 1788/2014-5, s katero je bila potrjena odločba EUIPO z dne 14. maja 2014 o zavrnitvi prijave znamke Evropske unije družbe Stock Polska z o.o.
   S sodbo Splošnega sodišča in predhodno odločbo EUIPO je bila prijava znamke „Lubelska“ zaradi njene podobnosti z znamko „Lubeca“, na podlagi katere obstaja verjetnost zmede za javnost v Nemčiji, kjer prejšnja znamka „Lubeca“ uživa varstvo, glede izvora s tem znakom označenega blaga v skladu s členom 8(1)(b) Uredbe Sveta (EU) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Unije zavrnjena.
   Republika Poljska zoper izpodbijano sodbo uveljavlja te tožbene razloge:

               1.

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Unije (1), ker ni bila izvedena nobena celovita presoja obstoja verjetnosti zmede na podlagi celovitega vtisa v zvezi z razlikovalnim učinkom in prevladujočim elementom, zlasti zato ker se je presoja podobnosti znaka s prejšnjo znamko brez podlage opirala na en element tega znaka (besedni element).
               Splošno sodišče naj bi neupravičeno potrdilo možnost, da se pri presoji podobnosti dveh znamk upošteva le del sestavljene znamke (besedni element) in se primerja z drugo znamko, pri tem pa se izvzame grafični element, brez da bi bilo predhodno ugotovljeno, da je besedni element prevladujoči element in da je grafični element brez pomena. Splošno sodišče je zgolj ugotovilo, da ima grafični element omejen razlikovalni učinek, pri tem pa ni upoštevalo, da omejen razlikovalni učinek tega elementa znaka nujno ne pomeni, da ta element ni prevladujoč .

               2.

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 in načela enakega obravnavanja, dobrega upravljanja in pravne varnosti, saj ni bilo upoštevano, da je EUIPO odstopil od svoje prejšnje prakse odločanja, ki je določena v njegovih smernicah, zaradi česar je prišlo do kršitve te prakse odločanja.
               Splošno sodišče ni upoštevalo, da je EUIPO v zvezi z uporabo člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 odstopil od svoje prejšnje prakse odločanja, ki je določena v njegovih smernicah, in ni navedel nobenih posebnih okoliščin, ki bi upravičevale to odstopanje.

               3.

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009, saj so bila pri presoji verjetnosti zmede kot pravilna dejstva ugotovljena dejstva, ki niso splošno znana, niso pa bila upoštevana splošno znana bistvena dejstva, zaradi česar so bila dejstva in dokazi izkrivljeni, ker

                           a)

                           se je za splošno znano dejstvo štelo, da povprečni nemški potrošnik ne pozna pomena imena „Lubeca“ , saj stopnja poznavanja latinskih imen mest (npr. Lubeca) ni povezana s stopnjo znanja latinščine kot take, poleg tega pa potrošniki alkoholnih pijač poseben pomen pripisujejo geografskemu izvoru teh pijač;

                           b)

                           se je za splošno znano dejstvo štelo da je grafični element v obliki krone pri označevanju alkoholnih pijač na splošno uporabljen.

               4.

               Kršitev obveznosti obrazložitve pri uporabi člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009, ker

                           a)

                           ni navedeno katere elemente znaka je Splošno sodišče štelo za prevladujoče,

                           b)

                           niso bile navedene okoliščine, ki utemeljujejo tezo, da pomen besede „Lubeca“ povprečnemu nemškemu potrošniku ni znan.

      (1)  UL. L 78, str. 1.


title: Zadeva T-31/09: Tožba, vložena 21. januarja 2009 – Baid proti UUNT (LE GOMMAGE DES FACADES)

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/50

         Tožba, vložena 21. januarja 2009 – Baid proti UUNT (LE GOMMAGE DES FACADES)
   (Zadeva T-31/09)
   (2009/C 69/110)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Baid SARL (Pariz, Francija) (zastopnik: M. Grasset, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 30. oktobra 2008 (zadeva R 963/2008-1) naj se razveljavi in spremeni tako, da je pritožba, ki jo je tožeča stranka vložila pri UUNT utemeljena in, posledično, prijavljena znamka sprejeta;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „LE GOMMAGE DES FACADES“ za proizvode in storitve iz razredov 3, 19 in 37 – prijava št. 6.071.641

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev zahteve za registracijo

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(c) Uredbe Sveta št. 40/94, ker prijavljena znamka ni opisna, člena 7(3) navedene uredbe, ker je prijavljena znamka z uporabo pridobila razlikovalni učinek, in člena 73 navedene uredbe, ker izpodbijana odločba v velikem delu temelji na navedbah iz spletne strani.


title: Zadeva C-524/06: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 16. decembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen – Nemčija) – Heinz Huber proti Zvezni republiki Nemčiji (Varstvo osebnih podatkov – Državljanstvo Unije – Načelo prepovedi diskriminacije na podlagi državljanstva – Direktiva 95/46/ES – Pojem nujnost – Splošna obdelava osebnih podatkov državljanov Unije, ki so državljani druge države članice – Centralni register tujcev)

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/5

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 16. decembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen – Nemčija) – Heinz Huber proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-524/06) (1)

   (Varstvo osebnih podatkov - Državljanstvo Unije - Načelo prepovedi diskriminacije na podlagi državljanstva - Direktiva 95/46/ES - Pojem „nujnost“ - Splošna obdelava osebnih podatkov državljanov Unije, ki so državljani druge države članice - Centralni register tujcev)
   (2009/C 44/07)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Heinz Huber

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen – Razlaga členov 12, prvi odstavek, 17, 18(1) in 43, prvi odstavek, ES ter člena 7(e) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL L 281, str. 31) – Nacionalna ureditev, ki določa splošno obdelavo osebnih podatkov državljanov drugih držav članic v centralnem registru tujcev, medtem ko se osebni podatki državljanov zadevne države članice v skladu z veljavno nacionalno ureditvijo obdelujejo le v občinskih registrih prebivalstva.
   Izrek

               1)

               Sistem obdelave osebnih podatkov državljanov Unije – ki niso državljani zadevne države članice – kakršnega vzpostavlja zakon o centralnem registru tujcev (Gesetz über das Ausländerzentralregister) z dne 2. septembra 2004, kot je bil spremenjen z zakonom z dne 21. junija 2005, in katerega cilj je podpora nacionalnim organom, ki so pristojni za izvajanje predpisov o pravici do prebivanja, izpolnjuje zahtevo nujnosti iz člena 7(e) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov, ki se jo razlaga ob upoštevanju prepovedi vsakršne diskriminacije na podlagi državljanstva, le če

                           —

                           vsebuje samo podatke, ki so nujni, da lahko navedeni organi uporabljajo te predpise, in

                           —

                           njegova centraliziranost omogoča učinkovitejše izvajanje teh predpisov z vidika pravice do prebivanja državljanov Unije, ki niso državljani te države članice.

                     Predložitveno sodišče mora preizkusiti te dejavnike v postopku v glavni stvari.
               Nikakor ni mogoče šteti, da sta z vidika člena 7(e) Direktive 95/46 zbiranje in shranjevanje osebnih podatkov, ki so v okviru registra, kakršen je centralni register tujcev, navedeni poimensko, nujni za statistične namene.

               2)

               Člen 12, prvi odstavek, ES je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da država članica zaradi boja proti kriminalu uvede sistem obdelave osebnih podatkov, ki velja le za državljane Unije, ki niso državljani te države članice.

      (1)  UL C 56, 10.3.2007.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. oktobra 2004 v zadevi C-55/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (Delavci — Priznavanje diplom — Nadzorniki civilnega zračnega prometa — Nedopustnost)

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/18

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 14. oktobra 2004
   v zadevi C-55/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (1)

   (Delavci - Priznavanje diplom - Nadzorniki civilnega zračnega prometa - Nedopustnost)
   (2004/C 300/35)
   Jezik postopka: španščina
   V zadevi C-55/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnici: M. Patakia in M. Valverde López) proti Kraljevini Španiji (zastopnik: S. Ortiz Vaamonde), katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložena dne 11. februarja 2003, je Sodišče (drugi senat) v sestavi C.W.A. Timmermans (poročevalec), predsednik senata, C. Gulmann, R. Schintgen, G. Arestis in J. Klučka, sodniki, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: R. Grass, dne 14. oktobra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi, kot sledi:

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 83, 5.4.2003.


title: Zadeva C-97/09: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 26. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien – Avstrija) – Ingrid Schmelz proti Finanzamt Waldviertel ( Šesta direktiva o DDV — Člena 24(3) in 28i — Direktiva 2006/112/ES — Člen 283(1)(c) — Veljavnost — Členi 12 ES, 43 ES in 49 ES — Načelo enakega obravnavanja — Posebna ureditev za mala podjetja — Oprostitev DDV — Nepriznavanje oprostitve za davčne zavezance s sedežem v drugih državah članicah — Pojem letni promet )

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/12

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 26. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien – Avstrija) – Ingrid Schmelz proti Finanzamt Waldviertel
   (Zadeva C-97/09) (1)

   (Šesta direktiva o DDV - Člena 24(3) in 28i - Direktiva 2006/112/ES - Člen 283(1)(c) - Veljavnost - Členi 12 ES, 43 ES in 49 ES - Načelo enakega obravnavanja - Posebna ureditev za mala podjetja - Oprostitev DDV - Nepriznavanje oprostitve za davčne zavezance s sedežem v drugih državah članicah - Pojem ‚letni promet‘)
   2010/C 346/20
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ingrid Schmelz

      Tožena stranka: Finanzamt Waldviertel

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien – Veljavnost členov 24(3) in 28i Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) (UL L 145, str. 1), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/111/EGS z dne 14. decembra 1992 o spremembi Direktive 77/388/EGS in uvedbi ukrepov za poenostavitev v zvezi z davkom na dodano vrednost (UL L 384, str. 47), ter člena 283(1)(c) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Posebna ureditev za mala podjetja glede DDV, ki omogoča oprostitev davka, razen za dobavo blaga in storitev, ki jih opravi davčni zavezanec, ki nima sedeža v državi – Nepriznavanje oprostitve davka za davčnega zavezanca s sedežem v drugi državi članici EU na podlagi navedenih določb – Združljivost te ureditve s členi 12 ES, 43 ES, 49 ES in s splošnimi načeli prava Skupnosti – V primeru neveljavnosti zadevnih določb, razlaga pojma ‚letni promet‘ iz, prvič, člena 24 zgoraj navedene Direktive 77/388/EGS in iz točke 2(c) Priloge XV naslova IX. Obdavčitev Akta o pogojih pristopa Kraljevine Norveške, Republike Avstrije, Republike Finske in Kraljevine Švedske in prilagoditvah Pogodb, na katerih temelji Evropska unija (UL C 241, str. 335), ter, drugič, iz člena 287 zgoraj navedene Direktive 2006/112/CE

      Izrek

               1.

               Obravnava vprašanj ni pokazala ničesar, kar bi posegalo v skladnost členov 24(3) in 28i Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2006/18/ES z dne 14. februarja 2006, ter člena 283(1)(c) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost s členom 49 ES.

               2.

               Člena 24 in 24a Direktive 77/388, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2006/18, ter člene od 284 do 287 Direktive 2006/112 je treba razlagati tako, da se „letni promet“ nanaša na promet, ki ga podjetje ustvari v enem letu v državi članici, v kateri ima sedež.

      (1)  UL C 129, 06.06.2009.


title: Zadeva T-218/16: Tožba, vložena 9. maja 2016 – Mühlbauer Technology/EUIPO (Magicrown)

text:
               27.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/32

         Tožba, vložena 9. maja 2016 – Mühlbauer Technology/EUIPO (Magicrown)
   (Zadeva T-218/16)
   (2016/C 232/41)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Mühlbauer Technology GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnika: M. Zintler in A. Stolz, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „Magicrown“ – prijava št. 13 627 641

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 7. marca 2016 v zadevi R 1213/2015-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne  10. novembra 2005  v zadevi C-197/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (Neizpolnitev obveznosti države — Davki, ki vplivajo na porabo tobačnih izdelkov — Različna obdavčitev cigaret in zvitkov tobaka  West Single Packs )

text:
               14.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/3

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 10. novembra 2005
   v zadevi C-197/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Davki, ki vplivajo na porabo tobačnih izdelkov - Različna obdavčitev cigaret in zvitkov tobaka „West Single Packs“)
   (2006/C 10/06)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-197/04 zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložena 30. aprila 2004, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: K. Gross) proti Zvezni republiki Nemčiji (zastopniki: C.-D. Quassowski, A. Tiemann in U. Forsthoff) je Sodišče (prvi senat) v sestavi P. Jann, predsednik senata, K. Lenaerts, E. Juhász, M. Ilešič in E. Levits (poročevalec), sodniki, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: M. Ferreira, glavna administratorka, dne 10. novembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Zvezna republika Nemčija s tem, da je za zvitke tobaka, ki se prodajajo pod imenom „West Single Packs“, uporabila davčno stopnjo za drobno rezani tobak za zvijanje cigaret, ni izpolnila obveznosti iz člena 4(1)(b) Direktive Sveta 95/59/ES z dne 27. novembra 1995 o davkih, razen prometnih davkih, ki vplivajo na porabo tobačnih izdelkov, in člena 2, prvi odstavek, Direktive Sveta 92/79/EGS z dne 19. oktobra 1992 o približevanju davkov na cigarete.

               2.

               Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 168, 26.6.2004.


title: Zadeva T-265/14: Tožba, vložena 29. aprila 2014 – Schumacher Packaging proti Komisiji

text:
               14.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/23

         Tožba, vložena 29. aprila 2014 – Schumacher Packaging proti Komisiji
   (Zadeva T-265/14)
   2014/C 223/28
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Schumacher Packaging GmbH (Schwarzenberg, Nemčija) (zastopnika: H. Janssen in G. Engel, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Evropske komisije z dne 18. decembra 2013 v zadevi Državna pomoč SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Podpora za elektriko iz obnovljivih virov energije in znižana dodatna dajatev EEG za energetsko intenzivne uporabnike razglasi za ničnega;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da je z izpodbijanim sklepom kršen člen 107(1) PDEU, saj naj v zakonu o favoriziranju energije iz obnovljivih virov (v nadaljevanju: EEG) predvidena znižana dodatna dajatev EEG in posebna shema kompenzacijskih nadomestil ne bi pomenili pomoči, ki jo dodeli država članica, ali kakršne koli vrste pomoči iz državnih sredstev. Vsa dejstva, pomembna za opredelitev teh ukrepov, naj bi bila ugotovljena v predhodnem postopku med Komisijo in Zvezno republiko Nemčijo. Menijo, da ne bi smelo biti več dvomov, ki jih je Komisija morala ugotoviti v postopku v skladu s členom 108(2) PDEU in členom 4(4) Uredbe (ES) št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (1).

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 108(1) PDEU in načela pravne varnosti

                           —

                           Tožeča stranka na tem mestu trdi, da je Komisija s tem, da je pri preverjanju njene začasne ocene dodatne dajatve EEG kot pomoči namesto postopka za obstoječe pomoči v skladu s členom 17 in naslednjimi Uredbe št. 659/1999 uporabila postopek za nove pomoči v skladu s členom 4(4) Uredbe št. 659/1999, kršila člen 108(1) PDEU in načelo pravne varnosti. V zvezi s tem zlasti navaja, da Komisija s sklepom z dne 22. maja 2002 zakona EEG iz leta 2000 ni uvrstila kot pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, ker ni prišlo do nikakršnega prenosa državnih sredstev. Spremembe od zakona EEG iz leta 2000 do zakona EEG iz leta 2012 naj v primerjavi z odločbo Komisije z dne 22. maja 2002 ne bi bile bistvene. Komisija bi morala svoje spremenjeno pravno mnenje zato uveljavljati v postopku na podlagi člena 108(1) PDEU, ne da bi bremenila tožečo stranko.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 41 Listine o temeljnih pravicah in pravice do izjave

                           —

                           Tožeča stranka poleg tega trdi, da je tožena stranka izdala izpodbijani sklep, ne da bi pred tem tožeči stranki dala možnost podati svoje stališče.

      (1)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339).


title: Zadeva C-328/16: Tožba, vložena 1. junija 2016 – Evropska komisija/Helenska republika

text:
               31.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 402/13

         Tožba, vložena 1. junija 2016 – Evropska komisija/Helenska republika
   (Zadeva C-328/16)
   (2016/C 402/16)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Zavvos in E. Manhaeve)

      Tožena stranka: Helenska republika

      Predlogi tožeče stranke

               —

               ugotovi naj se, da Helenska republika s tem, da ni sprejela potrebnih ukrepov za izvršitev sodbe Sodišča z dne 24. junija 2004 v zadevi C-119/02 (1), Komisija/Helenska republika, ni izpolnila obveznosti iz člena 260(1) PDEU,

               —

               Helenski republiki naj se naloži, naj Komisiji plača predlagano denarno kazen v višini 34 974,00 EUR za vsak dan zamude pri izvršitvi sodbe C-119/02, in sicer od dneva razglasitve sodbe v tej zadevi do dneva izvršitve sodbe C-119/02,

               —

               Helenski republiki naj se naloži, naj Komisiji plača pavšalni znesek v višini 3 828 EUR za vsak dan od dneva razglasitve sodbe C-119/02 do dneva razglasitve sodbe v tej zadevi oziroma do izvršitve sodbe C-119/02, če se bo to zgodilo prej,

               —

               Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Sodišče je v sodbi z dne 24. junija 2004, zadeva C-119/02, Komisija/Helenska republika, ugotovilo da:
               „Helenska republika, s tem da ni sprejela ukrepov, potrebnih za zagotovitev kanalizacijskih sistemov za komunalno odpadno vodo v regiji Thirasio Pedio in s tem, da za komunalne odpadne vode v omenjeni regiji pred njenim odvajanjem v občutljivo območje morskega zaliva Elefsina ni zagotovila čiščenja, ki bi bilo strožje od sekundarnega čiščenja, ni izpolnila obveznosti iz členov 3(1) in 5(2) Direktive Sveta 91/271/EGS
                   (2)
                  z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode, tako kot je bil spremenjena z Direktivo Komisije 98/15/ES z dne 27. februarja 1998“.

               2.

               Helenska republika bi morala sprejeti ukrepe potrebne za zbiranje in čiščenje komunalnih odpadnih voda regije Thriasio Pedio (ki zajema naselja Elefsina, Aspropyrgos, Magoula in Mandra) v skladu s členom 3(1), drugi odstavek in členom 5(2) Direktive 91/271/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 98/15/ES, pred njenim odvajanjem v občutljivo območje morskega zaliva Elefsina. Sistem odvajanja in čiščenja komunalnih odpadnih voda regije Thriasio Pedio bi moral biti uveden do 31. decembra 1998. Poleg tega bi moralo biti do tega datuma za komunalne odpadne vode zagotovljeno čiščenje, ki bi bilo strožje od sekundarnega čiščenja („terciarno čiščenje“) pred njihovim odvajanjem v občutljiva območja.

               3.

               Helenska republika bi morala zagotoviti zbiranje in čiščenje vseh komunalnih odpadnih voda regije Thriasio Pedio, ter zagotoviti čiščenje, ki bi bilo strožje od sekundarnega čiščenja, ter dokazati skladnost delovanja čistilnih naprav za odpadne vode z določbami direktive.

               4.

               Sodbo Sodišča je bilo treba izvršiti z izvedbo več projektov:

                           —

                           vzpostavitev centra za čiščenje odpadnih voda (v nadaljevanju: CTEUR),

                           —

                           izgradnja „glavnega“ kanalizacijskega omrežja (za omrežje komunalnih odpadnih voda), ali „temeljnega omrežja“,

                           —

                           izgradnja vodovoda (za omrežje komunalnih odpadnih voda (ali „sekundarnega omrežja“,

                           —

                           priključitev več prebivalcev/industrijskih obratov regije (občin Aspropyrgos, Elefsina, Mandra in Magoula) na omrežje komunalnih odpadnih voda, ali „terciarno omrežje“.

               5.

               Pristojni grški organi so Komisijo obvestili, da bi moral biti večinski del skupnega projekta končan do konca leta 2010. Temeljno omrežje je bilo v fazi izgradnje, sekundarno omrežje je bilo 45-odstotno končano ter terciarno omrežje je bilo v gradnji. Organi so trdili, da bi CTEUR lahko priključil komunalne odpadne vode vsega prebivalstva regije do konca leta 2010. Kar zadeva temeljno omrežje, bi to lahko pokrilo 100 % prebivalstva občin Aspropyrgos, Mandra in Magoula ter dve tretjini prebivalstva občine Elefsina (in sicer, skupno, približno 90 % štirih občin). Ostalo prebivalstvo bi bilo lahko pokrito do 30. aprila 2011.

               6.

               Komisija je zato ugotovila, da do 18. julija 2011 sodba Sodišča še ni bila v celoti izvršena.

               7.

               Grški organi so v odgovoru z dne 27. novembra 2012 Komisijo obvestili, da je bil CTEUR dejaven od 27. julija 2012, da pa sekundarno in terciarno omreže še nista bili končani (bi morali biti do konca marca 2013). Kar zadeva sekundarno omrežje je bilo to skoraj končano, z izjemo dela Občine Elefsina (Kato Elefsina), v katerem so delavci zamujali zaradi arheoloških odkritij. Poleg tega je bilo ocenjeno, da je bilo v tistem času 24 5 komunalnih odpadnih voda mestnega naselja Thriasio Pedio zbranih in prečiščenih s strani CTEUR. Organi so poleg tega predložili elemente, da bi dokazali (terciarno čiščenje zbranih komunalnih odpadnih voda) pravilno delovanje naprav.

               8.

               Komisija meni, da čeprav je poteklo že 12 let od njenega izreka, sodba še ni bila v celoti izvršena s strani Helenske republike. Naprave za čiščenje komunalnih odpadnih voda so bile resda končane in so začele delovati z dnem 27. julija 2012, kar je omogočalo odstranjevanje dušika, pa je treba poudariti, da je trenutno zgolj zelo majhen odstotek (28 %) komunalnih odpadnih voda regije zbran iz očiščen.

               9.

               Poleg tega Komisija od pristojnih organov ni prejela nobenega zanesljivega časovnega razporeda, na podlagi katerega bi bilo mogoče oceniti od kdaj bo dejansko prišlo do napredka. Komisija poleg tega poudarja, da več rokov, ki so jih grški organi večkrat sporočilo, ni bilo upoštevanih. Poleg terciarnega omrežja, ki povezuje več prebivališč in industrijskih obratov regije, ni bilo končano niti sekundarno omrežje (izgradnja velikih vodovodov), saj manjka del Kato Elefsina v občini Elefsina.

               10.

               Komisija poudarja, da razen odgovora grških organov z dne 27. novembra 2012, ni prejela nobenega statističnega podatka, ki bi dokazoval, da je bilo za komunalne odpadne vode zagotovljeno čiščenje, ki bi bilo strožje od sekundarnega čiščenja. Zadevni odgovor je vseboval nekatere številke, ki pa so se nanašale le na obdobje štirih mesecev, saj je naprava začela delovati 27. julija istega leta. Grški organi pa bi morali za dokaz zadostnega čiščenja zbranih odpadnih voda dokazati dobro delovanje čistilne naprave v obdobju dvanajstih mesecev, z navedbo odstotka zmanjšanja DBO5 in DCO, ki bi moral biti takšen, da bi se z njim zadostilo določbam direktive v zvezi s sekundarnim čiščenjem, in, kar zadeva terciarno čiščenje, dovolj velik odstotek zmanjšanja dušika v skladu s prilogo I, razpredelnica 2, Direktive. Ker teh podatkov ni, Komisija ne more preveriti, ali je bilo za zbrane komunalne odpadne vode dejansko zagotovljeno čiščenje, ki bi bilo strožje od sekundarnega čiščenja, kakor je opisano v členu 4 Direktive.

      (1)  EU:C:2004:385

      (2)  EU L 135, str. 40.


title: Zadeva C-39/09 P: Pritožba, ki jo je Société des plantations de Mbanga SA (SPM) 30. januarja 2009 vložila zoper sodbo Sodišča prve stopnje (osmi senat), razglašeno 13. novembra 2008 v zadevi SPM proti Svetu in Komisiji, T-128/05

text:
               18.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/11

         Pritožba, ki jo je Société des plantations de Mbanga SA (SPM) 30. januarja 2009 vložila zoper sodbo Sodišča prve stopnje (osmi senat), razglašeno 13. novembra 2008 v zadevi SPM proti Svetu in Komisiji, T-128/05
   (Zadeva C-39/09 P)
   2009/C 90/16
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: Société des plantations de Mbanga SA (SPM) (zastopnik: A. Farache, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije in Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi pritožnice:

               —

               primarno:

                           —

                           delna razveljavitev sodbe Sodišča prve stopnje;

                           —

                           naložitev Komisiji stroškov postopka obeh stopenj, vključno s stroški tožeče stranke;

               —

               podredno:

                           —

                           vrnitev zadeve Sodišču prve stopnje v novo odločanje in za določitev zneska odškodnine.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v podporo pritožbi navaja dva pritožbena razloga.
   S prvim pritožbenim razlogom zatrjuje, da Sodišče prve stopnje ni pravilno uporabilo prava, s tem ko naj bi presodilo, da ureditev Skupnosti glede uvoza banan ne krši očitno in resno načela ohranitve dejanske konkurence – načela, ki naj bi po mnenju pritožnice bilo pravno pravilo, ki posameznikom podeljuje pravice.
   V zvezi s tem pritožnica navaja, prvič, da Sodišče prve stopnje ni upoštevalo ciljev konkurence, saj naj bi svojo sodbo oprlo zgolj na splošne cilje, ki se jih zasleduje v okviru skupne organizacije trga v sektorju banan. Drugič, pritožnica navaja, da je Sodišče prve stopnje nepravilno razlagalo zvezo med ureditvijo Skupnosti in protikonkurenčnimi ravnanji, s tem ko naj bi zavrnilo, da določbe Skupnosti omogočajo – prek uvoznih potrdil – pridobitev gospodarskih koristi določenim privilegiranim gospodarskim subjektom, katerih položaj na trgu naj bi bil zaradi obstoječih pravil okrepljen.
   Z drugim pritožbenim razlogom pritožnica zatrjuje, da je Sodišče prve stopnje kršilo splošna pravna načela in zlasti načelo dobre uprave, s tem ko naj bi presodilo, da slednje načelo samo po sebi ni pravno pravilo, ki posameznikom podeljuje pravice. Vendar naj bi to načelo sodna praksa večkrat potrdila in naj bi v obravnavani zadevi Komisijo zavezovalo, da upošteva poseben položaj trga in pridelovalcev, ki na podlagi ureditve Skupnosti ne morejo postati dobavitelji.


title: Zadeva C-5/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Združeno kraljestvo) 6. januarja 2017 – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/DPAS Limited

text:
               13.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Združeno kraljestvo) 6. januarja 2017 – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/DPAS Limited
   (Zadeva C-5/17)
   (2017/C 078/20)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Nasprotna stranka: DPAS Limited

      Vprašanji za predhodno odločanje

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) glede člena 135(l)(d) Direktive Sveta 2006/112/ES (1) (Glavna direktiva o DDV) in razlage te določbe, ki jo je Sodišče navedlo v sodbah AXA, Bookit II in NEC, pri Sodišču Evropske unije vlaga ti vprašanji za predhodno odločanje:

               1.

               Ali je storitev kakršno v obravnavani zadevi opravlja davčni zavezanec in pri kateri na podlagi pooblastila za direktno bremenitev odreja, da ta davčni zavezanec denar z direktno bremenitvijo, po odbitku provizije za davčnega zavezanca, s pacientovega bančnega računa prenese k pacientovemu zobozdravniku in zavarovatelju, oproščena dobava transferja ali plačilnih storitev po členu 135(l)(d) Glavne direktive o DDV?
               Natančneje, ali je mogoče na podlagi sodb Bookit II in NEC sklepati, da se oprostitev DDV iz člena 135(l)(d) ne uporablja za storitev, kakršno davčni zavezanec opravlja v obravnavani zadevi, pri kateri davčni zavezanec sam ne bremeni ali kreditira računov, ki jih upravlja, je pa to bistveno za ta transfer, kadar se prenos sredstev izvrši? Ali je mogoče na podlagi sodbe AXA sklepati drugače?

               2.

               Katera upoštevna načela bi bilo treba uporabiti pri ugotavljanju, ali storitev, kakršna je ta, ki jo v obravnavani zadevi opravlja davčni zavezanec, spada v okvir pojma „izterjave dolgov“ iz člena 135(l)(d)? Natančneje, če (kot je Sodišče v zvezi z enako ali zelo podobno storitvijo razsodilo v sodbi AXA) bi taka storitev bila izterjava dolgov, če bi se opravljala za osebo, ki ji je dolgovano plačilo (torej v obravnavani zadevi in sodbi AXA zobozdravniku), ali je ta storitev izterjava dolgov tudi, če se storitev opravlja za osebo, ki dolguje plačilo (torej v obravnavani zadevi pacienta)?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


               20.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 174/10

         Tožba Bentzen Transport AS proti Nadzornemu organu Efte, vložena 13. marca 2013
   (Zadeva E-2/13)
   2013/C 174/06
   Podjetje Bentzen Transport AS, ki ga zastopa odvetnica Line Voldstad, Advokatfirma DLA Piper Norway DA, Postboks 1364 Vika, 0114 Oslo, Norveška, je 13. marca 2013 na Sodišče Efte vložilo tožbo proti Nadzornemu organu Efte.
   Tožeča stranka Sodišču Efte predlaga, naj:

               1.

               razveljavi Odločbo Nadzornega organa Efte z dne 19. decembra 2012 v Zadevi št. 71620 v zvezi z zaključitvijo primera proti Norveški, ki se je začel po prejemu pritožbe proti tej državi zaradi oddaje javnih naročil;

               2.

               Nadzornemu organu Efte naloži plačilo stroškov postopka.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               Tožeča stranka je lokalno norveško podjetje, ki od leta 1992 opravlja dejavnost na področju ravnanja z odpadki.

               —

               Tožbena podlaga je Odločba Nadzornega organa Efte v Zadevi št. 71620, v skladu s katero se proti Norveški ni začel postopek, ko je tožeča stranka Nadzornemu organu Efte predlagala, naj presodi, ali je bil razpisni postopek norveške vlade v skladu z direktivami v okviru Sporazuma EGP.

         Tožeča stranka med drugim navaja, da:

               —

               Nadzorni organ Efte ni presojal, ali je bila oddaja zadevnega javnega naročila v skladu z Direktivo 2004/18/ES, s čimer je kršil svojo dolžnost iz člena 2 Direktive 2004/18/ES in temeljna pravila iz Sporazuma EGP, ki se uporabljajo za javna naročila. Tožeča stranka prav tako zatrjuje, da je bilo kršeno načelo enake obravnave;

               —

               Nadzorni organ Efte je kršil svoje posebne dolžnosti iz člena 23 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču, v okviru katerih bi moral zagotoviti, da države Efte spoštujejo predpise v zvezi z javnimi naročili iz Sporazuma EGP; ter

               —

               Nadzorni organ Efte je kršil obveznost obrazložitve (glej člen 16 iz Sporazuma o nadzornem organu in sodišču).


title: Zadeva T-443/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 28. oktobra 2010 – Agriconsulting Europe proti Komisiji

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/58

         Sklep Splošnega sodišča z dne 28. oktobra 2010 – Agriconsulting Europe proti Komisiji
   (Zadeva T-443/09) (1)

   ()
   2010/C 346/113
   Jezik postopka: italijanščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 11, 16.1.2010.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. septembra 2004 v zadevi C-276/02: Kraljevina Španija proti Komisiji Evropskih skupnosti (Državne pomoči — Izraz — Neplačilo dajatev in prispevkov za socialno varnost s strani podjetja — Stališče nacionalnih organov po izjavi o ustavitvi plačil)

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/8

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 14. septembra 2004
   v zadevi C-276/02: Kraljevina Španija proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Državne pomoči - Izraz - Neplačilo dajatev in prispevkov za socialno varnost s strani podjetja - Stališče nacionalnih organov po izjavi o ustavitvi plačil)
   (2004/C 300/16)
   Jezik postopka: španščina
   V zadevi C-276/02, Kraljevina Španija (zastopnik: S. Ortiz Vaamonde), proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Kreuschitz in J. L. Buendía Sierra) zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 230 ES vložene na Sodišče dne 23. julija 2002, je Sodišče (drugi senat) v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, C. Gulmann, J.-P. Puissochet (poročevalec) in J. N. Cunha Rodrigues, sodniki ter F. Macken, sodnica, generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, sodni tajnik R. Grass dne 14. septembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Odločba Komisije 2002/935/ES z dne 14. maja 2002 o pomoči dodeljeni Grupo de Empresas Álvarez se razglasi za nično.

               2.

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 219, 14.9.2002.


title: Zadeva T-265/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. septembra 2012 – Serrano Aranda proti UUNT – Burg Groep (LE LANCIER) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti LE LANCIER — Prejšnje nacionalne besedne in figurativne znamke EL LANCERO — Relativni razlog za zavrnitev — Odsotnost verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Zavrnitev ugovora)

text:
               10.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/12

         Sodba Splošnega sodišča z dne 26. septembra 2012 – Serrano Aranda proti UUNT – Burg Groep (LE LANCIER)
   (Zadeva T-265/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti LE LANCIER - Prejšnje nacionalne besedne in figurativne znamke EL LANCERO - Relativni razlog za zavrnitev - Odsotnost verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Zavrnitev ugovora)
   2012/C 343/16
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Enrique Serrano Aranda (Murcia, Španija) (zastopniki: sprva J. Calderón Chavero in T. Villate Consonni, nato J. Calderón Chavero, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: sprva W. Verburg in S. Bonne, nato S. Bonne, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Burg Groep BV (Bergen, Nizozemska)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 27. marca 2009 (zadeva R 366/2008-1) glede postopka z ugovorom med Enriquejem Serranom Arando in družbo Burg Groep BV.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               E. Serranu Arandu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 205, 29.8.2009.


title: Zadeva T-115/15 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 6. maja 2015 – Deza/ECHA („Začasna odredba — REACH — Vpis kemikalije bis(2-etilheksil)ftalat (DEHP) na seznam snovi, ‚ki bodo morda vključene v postopek avtorizacije‘ — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti“)

text:
               29.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/36

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 6. maja 2015 – Deza/ECHA
   (Zadeva T-115/15 R)
   ((„Začasna odredba - REACH - Vpis kemikalije bis(2-etilheksil)ftalat (DEHP) na seznam snovi, ‚ki bodo morda vključene v postopek avtorizacije‘ - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti“))
   (2015/C 213/61)
   Jezik postopka: češčina

      Stranki

      Tožeča stranka: Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Češka republika) (zastopnik: P. Dejl, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije (ECHA) (zastopniki: M. Heikkilä, W. Broere in T. Zbihlej, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve Sklepa ED/108/2014 izvršnega direktorja ECHA z dne 12. decembra 2014, s katerim se med drugim s 17. decembrom 2014 posodablja obstoječi vnos za kemikalijo bis(2-etilheksil)ftalat (DEHP) na seznam snovi, ki bodo morda vključene v Prilogo XIV k Uredbi (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (popravljena različica UL L 136, str. 3), kakor je bila spremenjena.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-149/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 12. oktobra 2011 – GS proti Parlamentu in Svetu (Ničnostna tožba — Uredba (EU) št. 1210/2010 — Možnost držav članic, da zavrnejo povračilo eurokovancev, neprimernih za obtok — Neobstoj neposredne zadevnosti — Nedopustnost)

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/32

         Sklep Splošnega sodišča z dne 12. oktobra 2011 – GS proti Parlamentu in Svetu
   (Zadeva T-149/11) (1)

   (Ničnostna tožba - Uredba (EU) št. 1210/2010 - Možnost držav članic, da zavrnejo povračilo eurokovancev, neprimernih za obtok - Neobstoj neposredne zadevnosti - Nedopustnost)
   2011/C 347/55
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: GS Gesellschaft für Umwelt- und Energie-Serviceleistungen mbH (Eigeltingen, Nemčija) (zastopnik: J. Schmidt, odvetnik)

      Toženi stranki: Evropski parlament (zastopnika: U. Rësslein in A. Neergaard) in Svet Evropske unije (zastopnika: J. Monteiro in M. Simm)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti člena 8(2), drugi stavek, Uredbe (EU) št. 1210/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2010 o preverjanju pristnosti eurokovancev in ravnanju z eurokovanci, neprimernimi za obtok (UL L 339, str. 1).

      Izrek

               1.

               Tožba se kot nedopustna zavrže.

               2.

               Družba GS Gesellschaft für Umwelt- und Energie-Serviceleistungen mbH nosi svoje stroške ter stroške Evropskega parlamenta in Sveta Evropske unije.

               3.

               O predlogu za intervencijo Kraljevine Španije ni treba odločiti.

      (1)  UL C 145, 14.5.2011.


title: Zadeva F-34/06: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 22. novembra 2007 – Michail proti Komisiji (Javni uslužbenci – Uradniki – Ocenjevanje – Karierno ocenjevalno poročilo – Ocenjevalno obdobje 2004 – Ničnostna tožba – Odškodninska tožba)

text:
               12.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 8/30

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 22. novembra 2007 – Michail proti Komisiji
   (Zadeva F-34/06) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Ocenjevanje - Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno obdobje 2004 - Ničnostna tožba - Odškodninska tožba)
   (2008/C 8/53)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Christos Michail (Bruselj, Belgija) (zastopnik: C. Meïdanis)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: sprva C. Berardis-Kayser in K. Herrmann, zastopnika, nato H. Tserepa-Lacombe, zastopnik, skupaj z E. Bourtzalas, odvetnik)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti kariernega ocenjevalnega poročila tožeče stranke za ocenjevalno obdobje 2004 in odškodninski zahtevek.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 154, 1.7.2006, str. 24.


title: Zadeva C-399/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 18. avgusta 2014 – Grüne Liga Sachsen e.V. in drugi proti Freistaat Sachsen

text:
               15.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 448/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 18. avgusta 2014 – Grüne Liga Sachsen e.V. in drugi proti Freistaat Sachsen
   (Zadeva C-399/14)
   (2014/C 448/02)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Grüne Liga Sachsen e.V. in drugi

      Tožena stranka: Freistaat Sachsen

      Intervenient: Landeshauptstadt Dresden

      Druga stranka: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 6(2) Direktive Sveta 92/43/EGS (1) z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (Direktiva o habitatih) razlagati tako, da je treba za projekt gradnje mostu, za katerega je bilo soglasje za izvedbo izdano pred uvrstitvijo območja na seznam območij, pomembnih za Skupnost, in ki ni neposredno namenjen upravljanju območja, pred njegovo izvedbo opraviti presojo posledic, če je bilo območje na seznam uvrščeno po izdaji soglasja za izvedbo, vendar pred začetkom izvedbe in če je bila pred izdajo soglasja za izvedbo opravljena le ocena tveganj/predhodna presoja?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:
               Ali mora nacionalni organ že pri poznejši presoji upoštevati zahteve člena 6(3) in (4) Direktive o habitatih, če se je na te želel preventivno opreti pri oceni tveganj/predhodni presoji, ki je bila opravljena pred izdajo soglasja za izvedbo?

               3.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen in na drugo vprašanje nikalen:
               Katere zahteve je treba v skladu s členom 6(2) Direktive o habitatih upoštevati pri poznejši presoji soglasja za izvedbo, ki je bilo izdano za projekt, in na kateri čas se mora nanašati presoja?

               4.

               Ali je treba v okviru dopolnilnega postopka, katerega namen je odprava ugotovljene napake, storjene pri poznejšem preizkusu v skladu s členom 6(2) Direktive o habitatih ali pri presoji posledic v skladu s členom 6(3) te direktive, z ustreznimi spremembami zahtev glede presoje upoštevati, da se je lahko objekt zgradil in začel uporabljati, ker je sklep o soglasju za izvedbo načrta takoj izvršljiv in je bil predlog začasne odredbe pravnomočno zavrnjen? Ali to velja vsaj za presojo drugih ustreznih rešitev v okviru odločbe v skladu s členom 6(4) Direktive o habitatih, ki bi bila naknadno potrebna?

      (1)  UL L 206, str. 7.


title: Zadeva C-56/10 P: Pritožba, ki jo je 2. februarja 2010 vložila Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. zoper sodbo Sodišča prve stopnje, razglašeno 19. novembra 2009 v združenih zadevah T-425/07 in T-426/07, Agencja Wydawnicza Technopol proti UUNT

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/19

         Pritožba, ki jo je 2. februarja 2010 vložila Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. zoper sodbo Sodišča prve stopnje, razglašeno 19. novembra 2009 v združenih zadevah T-425/07 in T-426/07, Agencja Wydawnicza Technopol proti UUNT
   (Zadeva C-56/10 P)
   2010/C 113/29
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Pritožnica: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. (zastopnik: D. Rzążewska, zastopnik)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi pritožnice

               —

               sodba Sodišča prve stopnje z dne 19. novembra 2009 v združenih zadevah T-425/07 in T-426/07 naj se razveljavi;

               —

               zadeva naj se vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje;

               —

               UUNT naj se naloži stroške postopka pred Sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica zatrjuje, da je Sodišče prve stopnje kršilo člen 38(2) Uredbe o znamki Skupnosti (1), ker je uporabilo napačna pravna merila pri ugotovitvi, da je odbor za pritožbe upravičeno zahteval razlago o neuveljavljanju izključnih pravic na sestavnih delih številk 100 in 300.
   Dalje naj bi Sodišče prve stopnje kršilo člen 7(1)(c) Uredbe o znamki Skupnosti, ker je uporabilo napačna pravna merila pri ugotovitvi, da so sestavni deli, za katere je bila zahtevana razlaga o neuveljavljanju pravic, opisni.
   Sodišče prve stopnje naj bi kršilo še člen 7(1)(c), člen 38(2) ali 76 Uredbe o znamki Skupnosti ali pa vse te člene, ker ni ustrezno upoštevalo prakse UUNT glede registracije znakov, ki so sestavljeni iz številk ali napotujejo na vsebino objave.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti, (UL 1994, L 11, str. 1), nadomeščena z Uredbo Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


title: Zadeva T-60/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. novembra 2008 – Španija proti Komisiji ( EKUJS – Jamstveni oddelek – Izdatki, izključeni iz financiranja Skupnosti – Sektor sadja in zelenjave – Varstvo okolja – Upravni postopek )

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/25

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. novembra 2008 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-60/07) (1)

   („EKUJS - ‚Jamstveni‘ oddelek - Izdatki, izključeni iz financiranja Skupnosti - Sektor sadja in zelenjave - Varstvo okolja - Upravni postopek“)
   (2009/C 6/50)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: M. Muñoz Pérez, abogado del Estado)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: F. Jimeno Fernández, zastopnik)
   Predmet
   Delna razglasitev ničnosti odločbe Komisije 2006/932/ES z dne 14. decembra 2006 o izključitvi nekaterih izdatkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) iz financiranja Skupnosti (UL L 355, str. 96), v delu, v katerem so z njo izključeni nekateri izdatki Kraljevine Španije v sektorju sadja in zelenjave.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 95, 28.4.2007.


title: Zadeva T-260/00: Sklep Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2012 – Cooperativa San Marco fra Lavoratori della Piccola Pesca in drugi proti Komisiji (Ničnostna tožba — Državne pomoči — Zmanjšanje socialnih prispevkov za podjetja, ki so na ozemlju Benetk in Chioggie — Odločba, s katero je shema pomoči razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in naložena zagotovitev vračila izplačanih pomoči — Deloma očitno nedopustna in deloma očitno pravno neutemeljena tožba)

text:
               9.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/22

         Sklep Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2012 – Cooperativa San Marco fra Lavoratori della Piccola Pesca in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-260/00) (1)

   (Ničnostna tožba - Državne pomoči - Zmanjšanje socialnih prispevkov za podjetja, ki so na ozemlju Benetk in Chioggie - Odločba, s katero je shema pomoči razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in naložena zagotovitev vračila izplačanih pomoči - Deloma očitno nedopustna in deloma očitno pravno neutemeljena tožba)
   2013/C 38/39
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Cooperativa San Marco fra Lavoratori della Piccola Pesca – Burano Soc. coop. rl (Benetke, Italija), Cooperativa Coopesca – Organizzazione tra Produttori e Lavoratori della Pesca – Chioggia Soc. coop. rl (Chioggia, Italija), Cooperativa tra i Lavoratori della Piccola Pesca di Pellestrina Soc. coop. rl (Benetke), Cooperativa Pescatori di San Pietro in Volta Soc. coop. rl (Benetke), Murazzo – Piccola Società Cooperativa rl (Chioggia), RAM – Società Cooperativa fra Lavoratori della Pesca, Raccoglitori ed Allevatori di Molluschi (Chioggia), Confcooperative – Unione Provinciale di Venezia (Mestre, Italija) in Comitato „Venezia Vuole Vivere“ (Marghera, Italija) (zastopnik: A. Vianello, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: V. Di Bucci, zastopnik, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

      Intervenientka v podporo tožečim strankam: Italijanska republika (zastopniki: sprva U. Leanza, nato I. Braguglia, nato R. Adam in na koncu I. Bruni, zastopniki, skupaj z G. Aiellom in P. Gentilijem, avvocati dello Stato)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2000/394/ES z dne 25. novembra 1999 glede ukrepov pomoči v korist podjetij, ki so na ozemlju Benetk in Chioggie, določenih v zakonih št. 30/1997 in št. 206/1995, s katerima so uvedena zmanjšanja socialnih prispevkov (UL 2000, L 150, str. 50).

      Izrek

               1.

               Ugovor nedopustnosti Evropske komisije se obravnava v okviru vsebinske obravnave.

               2.

               Tožba se zavrne kot deloma očitno nedopustna in deloma očitno pravno neutmeljena.

               3.

               Cooperativa San Marco fra Lavoratori della Piccola Pesca – Burano Soc. coop. rl, Cooperativa Coopesca – Organizzazione tra Produttori e Lavoratori della Pesca – Chioggia Soc. coop. rl, Cooperativa tra i Lavoratori della Piccola Pesca di Pellestrina Soc. coop. rl, Cooperativa Pescatori di San Pietro in Volta Soc. coop. rl, Murazzo – Piccola Società Cooperativa rl, RAM – Società Cooperativa fra Lavoratori della Pesca, Raccoglitori ed Allevatori di Molluschi, Confcooperative – Unione Provinciale di Venezia in Comitato „Venezia Vuole Vivere“ poleg svojih stroškov nosijo stroške Komisije.

               4.

               Italijanska republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 355, 9.12.2000.


title: Zadeva T-641/13: Tožba, vložena 3. decembra 2013 – Gemeente Bergen op Zoom proti Komisiji

text:
               1.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/18

         Tožba, vložena 3. decembra 2013 – Gemeente Bergen op Zoom proti Komisiji
   (Zadeva T-641/13)
   2014/C 31/30
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Gemeente Bergen op Zoom (Bergen op Zoom, Nizozemska) (zastopnika: T. Hovius in R. Pasma, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeče stranka predlaga, naj se

               —

               sklep razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka nasprotuje sklepu Komisije z dne 2. oktobra 2013 (1), s katerim je ta ugotovil, da nakup poslovnih prostorov družb Koninklijke Nedalco BV in Nedalco International BV s strani občine Bergen op Zoom ni državna pomoč v smislu člena 107(1) PDEU.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 107 in/ali člena 108 PDEU, ker naj Komisija ne bi uporabila načela zasebnega vlagatelja; vsekakor naj bi ga uporabila napačno, pri čemer naj ne bi temeljilo na pravih in/ali naj bi bila uporaba načela nezadostno obrazložena.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 107 in/ali člena 108 PDEU, ker naj bi Komisija napačno presodila dejstva in/ali pravo in naj bi očitno napačno ugotovila, da se družbi Nedalco ne zagotovi (selektivna) prednost, ki je to podjetje ne bi moglo dobiti pri rednem poslovanju.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev obveznosti skrbnega ravnanja in obrazložitve, ker naj Komisija napačno ne bi preučila dejstev, ki jih je navedla občina in/ali ni podala ustrezne obrazložitve sklepa.

      (1)  UL C 335, str. 1.


title: Zadeva C-182/15: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. septembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā tiesa – Latvija) – postopek v zvezi z izročitvijo Alekseija Petruhhina (Predhodno odločanje — Državljanstvo Evropske unije — Izročitev državljana države članice, ki je uresničeval svojo pravico do prostega gibanja, tretji državi — Področje uporabe prava Unije — Varstvo državljanov države članice pred izročitvijo — Neobstoj varstva državljanov drugih držav članic — Omejitev prostega gibanja — Utemeljitev na podlagi preprečevanja nekaznovanosti — Sorazmernost — Preveritev jamstev iz člena 19 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah)

text:
               31.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 402/9

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. septembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā tiesa – Latvija) – postopek v zvezi z izročitvijo Alekseija Petruhhina
   (Zadeva C-182/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Državljanstvo Evropske unije - Izročitev državljana države članice, ki je uresničeval svojo pravico do prostega gibanja, tretji državi - Področje uporabe prava Unije - Varstvo državljanov države članice pred izročitvijo - Neobstoj varstva državljanov drugih držav članic - Omejitev prostega gibanja - Utemeljitev na podlagi preprečevanja nekaznovanosti - Sorazmernost - Preveritev jamstev iz člena 19 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah))
   (2016/C 402/10)
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākā tiesa

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Aleksei Petruhhin

      Izrek

               1.

               Člena 18 PDEU in 21 PDEU je treba razlagati tako, da mora država članica, v kateri se nahaja državljan Unije, ki je državljan druge države članice, in kateri tretja država, s katero je sklenila sporazum o izročitvi, poda prošnjo za izročitev, obvestiti državo članico, katere državljan je navedeni državljan, in glede na okoliščine primera tej državi članici na njeno prošnjo predati tega državljana v skladu z določbami Okvirnega sklepa Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom Sveta 2009/299/PNZ z dne 26. februarja 2009, če je ta država članica na podlagi svojega nacionalnega prava pristojna, da zoper to osebo uvede kazenski postopek za kazniva dejanja, izvršena zunaj njenega nacionalnega ozemlja.

               2.

               Država članica mora – kadar ji tretja država poda prošnjo za izročitev državljana neke druge države članice – preveriti, ali z izročitvijo ne bodo kršene pravice iz člena 19 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

      (1)  UL C 205, 22.6.2015.


title: Zadeva C-33/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 21. januarja 2011 – A Oy

text:
               19.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 21. januarja 2011 – A Oy
   (Zadeva C-33/11)
   2011/C 89/21
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Korkein hallinto-oikeus (Finska)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: A Oy

      Druga stranka v postopku: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 15(6) Šeste direktive 77/388/EGS (1) o DDV razlagati tako, da med „letalske družbe predvsem za polete na mednarodnih zračnih poteh za plačilo [letalske družbe, ki poslujejo predvsem v odplačnem mednarodnem prometu,]“ spadajo tudi poslovne letalske družbe, ki poslujejo predvsem v odplačnem mednarodnem čarterskem prometu za potrebe podjetij in posameznikov?

               2.

               Ali je treba člen 15(6) Šeste direktive 77/388/EGS o DDV razlagati tako, da oprostitev, ki je predvidena v tej določbi, velja le za dobave zrakoplovov, ki so opravljene neposredno za letalske družbe, ki poslujejo predvsem v odplačnem mednarodnem letalskem prometu, ali pa ta oprostitev velja tudi za dobave zrakoplovov za gospodarske subjekte, ki sami ne poslujejo v odplačnem mednarodnem letalskem prometu, ampak zrakoplov prepustijo v uporabo gospodarskemu subjektu, ki posluje na tem področju?

               3.

               Ob upoštevanju, da bi lahko letalska družba zrakoplova uporabila tudi za druge lete, ali je za odgovor na drugo vprašanje pomembno, da lastnica zrakoplovov račun za uporabo zrakoplovov prenese na zasebnika, ki je njen delničar in kupljena zrakoplova rabi predvsem za lastne poslovne in/ali zasebne namene?

      (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) (UL L 145, str. 1).


title: Zadeva T-118/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2016 – LDC Argentina/Svet (Damping — Uvoz biodizla s poreklom iz Argentine — Dokončna protidampinška dajatev — Člen 2(5) Uredbe (ES) št. 1225/2009 — Normalna vrednost — Proizvodni stroški)

text:
               31.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 402/31

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2016 – LDC Argentina/Svet
   (Zadeva T-118/14) (1)

   ((Damping - Uvoz biodizla s poreklom iz Argentine - Dokončna protidampinška dajatev - Člen 2(5) Uredbe (ES) št. 1225/2009 - Normalna vrednost - Proizvodni stroški))
   (2016/C 402/34)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: LDC Argentina SA (Buenos Aires, Argentina) (zastopniki: J. F. Bellis, R. Luff in G. Bathory, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva S. Boelaert in B. Driessen, nato H. Marcos Fraile, agenti, skupaj z R. Bierwagnom in C. Hippom, odvetnikoma)

      Intervenientki v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: M. França in A. Stobiecka Kuik, agenta) in European Biodiesel Board (EBB) (Bruselj, Belgija) (zastopnika: O. Prost in M.-S. Dibling, odvetnika)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1194/2013 z dne 19. novembra 2013 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz biodizla s poreklom iz Argentine in Indonezije (UL 2013, L 315, str. 2) v delu, v katerem je z njo tožeči stranki naložena protidampinška dajatev.

      Izrek

               1.

               Člena 1 in 2 Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1194/2013 z dne 19. novembra 2013 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz biodizla s poreklom iz Argentine in Indonezije se razglasita za nična v delu, v katerem se nanašata na družbo LDC Argentina SA.

               2.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške in naloži se mu plačilo stroškov družbe LDC Argentina.

               3.

               Evropska komisija in European Biodiesel Board (EBB) nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 151, 19.5.2014.


title: Zadeva T-11/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. decembra 2010 – Frucona Košice proti Komisiji (Državne pomoči — Delni odpis davčnega dolga v okviru prisilne poravnave — Odločba, s katero je pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in s katero je naloženo njeno vračilo — Merilo zasebnega upnika v tržnem gospodarstvu)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/33

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. decembra 2010 – Frucona Košice proti Komisiji
   (Zadeva T-11/07) (1)

   (Državne pomoči - Delni odpis davčnega dolga v okviru prisilne poravnave - Odločba, s katero je pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in s katero je naloženo njeno vračilo - Merilo zasebnega upnika v tržnem gospodarstvu)
   2011/C 30/57
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Frucona Košice a.s. (Košice, Slovaška) (zastopniki: B. Hartnett, barrister, O. H. Geiss in A. Barger, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Martenczuk in K. Walkerová, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožene stranke: St. Nicolaus-trade a.s. (Bratislava, Slovaška) (zastopnik: N. Smaho, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 7. junija 2006 o državni pomoči C-25/05 (prej NN 21/2005) Slovaške republike za Frucona Košice a.s. (2007/254/ES) (UL L 112, str. 14)

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Frucona Košice a.s. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 56, 10.3.2007.


title: Zadeva F-157/12: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 19. junija 2014 – BN proti Parlamentu (Javni uslužbenci — Uradniki — Ničnostna tožba — Uradnik razreda AD 14, ki začasno zaseda delovno mesto svetovalca direktorja — Trditve o psihičnem nadlegovanju, uperjene proti generalnemu direktorju — Dolgotrajni bolniški dopust — Odločba o imenovanju na delovno mesto svetovalca v drugem generalnem direktoratu — Dolžnost skrbnega ravnanja — Načelo dobrega upravljanja — Interes službe — Pravilo ujemanja med nazivom in delovnim mestom — Odškodninska tožba — Škoda, ki je posledica ravnanja, ki nima narave odločbe)

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/49

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 19. junija 2014 – BN proti Parlamentu
   (Zadeva F-157/12) (1)

   ((Javni uslužbenci - Uradniki - Ničnostna tožba - Uradnik razreda AD 14, ki začasno zaseda delovno mesto svetovalca direktorja - Trditve o psihičnem nadlegovanju, uperjene proti generalnemu direktorju - Dolgotrajni bolniški dopust - Odločba o imenovanju na delovno mesto svetovalca v drugem generalnem direktoratu - Dolžnost skrbnega ravnanja - Načelo dobrega upravljanja - Interes službe - Pravilo ujemanja med nazivom in delovnim mestom - Odškodninska tožba - Škoda, ki je posledica ravnanja, ki nima narave odločbe))
   2014/C 421/68
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: BN (zastopnika: S. Rodrigues in A. Tymen, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: O. Caisou-Rousseau in V. Montebello-Demogeot, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o prerazporeditvi tožeče stranke in odločbe zaradi molka organa, s katero so tožeči stranki z retroaktivnim učinkom prenehale delovne naloge svetovalke direktorja enega od direktoratov Evropskega parlamenta, ter odškodninski zahtevek za povračilo utrpele škode

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropski parlament nosi svoje stroške in se mu naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasil BN.

      (1)  UL C 71, 9.3.2013, str. 31.


title: Zadeva T-214/13: Tožba, vložena 15. aprila 2013 – Typke proti Komisiji

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/35

         Tožba, vložena 15. aprila 2013 – Typke proti Komisiji
   (Zadeva T-214/13)
   2013/C 171/65
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Rainer Typke (Hasbergen, Nemčija) (zastopnika: B. Cortese in A. Salerno, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost odločbe Evropske komisije z dne 5. februarja 2013, s katero je zavrnila potrdilno prošnjo tožeče stranke za dostop do dokumentov v skladu z Uredbo (ES) št. 1049/2001 (1) – v postopku GESTDEM 2012/3258;

               —

               razglasi ničnost zavrnilne odločbe zaradi molka Evropske komisije z dne 13. marca 2013 v zvezi s potrdilno prošnjo tožeče stranke za dostop do dokumentov v skladu z Uredbo (ES) št. 1049/2001 – v postopku GESTDEM 2013/0068;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev členov 2 in 4 Uredbe (ES) št. 1049/2001 ter ostalih določb navedene uredbe, ker:

               —

               Trditev Komisije, češ da prošnja tožeče stranke ne spada na področje Uredbe (ES) št. 1049/2001, ker naj bi se nanašala na ustvarjanje novih dokumentov, in ne na dostop do že obstoječih, je neutemeljena;

               —

               Trditev Komisije, češ da je prošnja tožeče stranke nesorazmerna in zato nedopustna, tudi v primeru možnosti odobritve delnega dostopa, je neutemeljena;

               —

               Trditev Komisije, češ da prošnji tožeče stranke nasprotuje potreba po nerazkritju osebnih podatkov tretjih oseb, je neutemeljena; in

               —

               Trditev Komisije, češ da prošnji tožeče stranke nasprotuje potreba po ohranitvi zaupnosti postopka natečajne komisije in potreba po zaščiti njenega postopka odločanja, je neutemeljena.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).


title: Zadeva C-16/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Frankfurt am Main (Nemčija) 14. januarja 2013 – Jürgen Langenbächer in drugi proti Condor Flugdienst GmbH

text:
               13.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/14

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Frankfurt am Main (Nemčija) 14. januarja 2013 – Jürgen Langenbächer in drugi proti Condor Flugdienst GmbH
   (Zadeva C-16/13)
   2013/C 108/30
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Frankfurt am Main

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Jürgen Langenbächer, Janet Langenbächer, Jaqueline Langenbächer

      Tožena stranka: Condor Flugdienst GmbH
   S sklepom Sodišča z dne 30. januarja 2013 je bila zadeva izbrisana iz vpisnika Sodišča.


title: Zadeva T-787/14 P: Pritožba, ki jo je 28. novembra 2014 vložila Evropska centralna banka zoper sodbo Sodišča za uslužbence z dne 18. septembra 2014 v zadevi F-26/12, Cerafogli/ECB

text:
               9.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/56

         Pritožba, ki jo je 28. novembra 2014 vložila Evropska centralna banka zoper sodbo Sodišča za uslužbence z dne 18. septembra 2014 v zadevi F-26/12, Cerafogli/ECB
   (Zadeva T-787/14 P)
   (2015/C 046/72)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska centralna banka (zastopniki: E. Carlini in M. López Torres, skupaj z B. Wägenbaurjem, odvetnikom)

      Druga stranka v postopku: Maria Concetta Cerafogli (Rim, Italija)

      Predlogi

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sodbo z dne 18. September 2014 v zadevi F-26/12, Cerafogli/ECB, razveljavi;

               —

               ugodi predlogom pritožnice na prvi stopnji in

               —

               odloči, da vsaka stranka nosi svoje stroške.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v podporo pritožbe navaja štiri pritožbene razloge.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog: napačna razširitev uporabe sodne prakse Grolsch na zadeve v zvezi z javnimi uslužbenci, zaradi česar se je obseg načela učinkovitega sodnega varstva ob upoštevanju člena 47 Listine napačno razlagal, in pomanjkljiva obrazložitev.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog: neupoštevanje pravice institucije do obrambe, namena predhodnega postopka ter upoštevnih dejstev in napačna razlaga načela pravne varnosti;

               3.

               Tretji pritožbeni razlog: napačni zaključki na podlagi narave ugovora nezakonitosti in napačna razlaga člena 277 PDEU ter načela pravne varnosti.

               4.

               Četrti pritožbeni razlog: napačna razlaga načela učinkovitega pravnega varstva, neupoštevanje dejanskega stanja v zadevi in kršitev načela sorazmernosti.


title: Izbris zadeve C-515/04

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/34

         Izbris zadeve C-515/04 (1)

   (2005/C 217/76)

      (Jezik postopka: francoščina)

   S sklepom z dne 11. julija 2005 je predsednik Sodišča Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. C-515/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji.

      (1)  UL C 31, 5.2.2005.


title: Zadeva C-32/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sozialgericht Nürnberg (Nemčija) 22. januarja 2013 – Petra Würker proti Familienkasse Nürnberg

text:
               25.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 147/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sozialgericht Nürnberg (Nemčija) 22. januarja 2013 – Petra Würker proti Familienkasse Nürnberg
   (Zadeva C-32/13)
   2013/C 147/03
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Sozialgericht Nürnberg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Petra Würker

      Tožena stranka: Familienkasse Nürnberg

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 77 ali 78 Uredbe (EGS) št. 1408/71 (1) razlagati tako, da prejemanje pokojnine za varstvo in vzgojo otrok (Erziehungsrente) daje pravico v razmerju do države članice, ki izplačuje pokojnino?

               2.

               Ali se je s 1. majem 2010, ko je začela veljati Uredba (ES) št. 883/2004 (2), kaj spremenilo in ali je treba člen 67 Uredbe (ES) št. 883/2004 razlagati tako, da pravico daje vsaka vrsta pokojnine (tudi nemška pokojnina za varstvo in vzgojo otrok)?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti; UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 35.

      (2)  Uredba (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti; UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 72.


title: Zadeva C-91/14 P: Pritožba, ki jo je Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz Alicja sp. j.  21. februarja 2014 vložil zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 11. decembra 2013 v zadevi T-591/11, Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Henkel

text:
               22.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/11

         Pritožba, ki jo je Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz Alicja sp. j. 21. februarja 2014 vložil zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 11. decembra 2013 v zadevi T-591/11, Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Henkel
   (Zadeva C-91/14 P)
   (2014/C 462/17)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranke

      Pritožnik: Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz Alicja sp. j. (zastopnika: M. Konieczyński in I. Kubiec, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Henkel Corp.
   Sodišče (šesti senat) je s sklepom z dne 2. oktobra 2014 pritožbo deloma zavrnilo kot neutemeljeno in deloma zavrglo kot nedopustno in Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz Alicja sp. j. naložilo plačilo stroškov.


title: Zadeva T-213/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. februarja 2011 – Yorma’s proti UUNT – Lebensmittelfilialbetrieb (YORMA’S) ( „Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki vsebuje besedni element ‚yorma’s‘ — Prejšnja besedna znamka Skupnosti NORMA — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredba (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)“ )

text:
               26.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/7

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. februarja 2011 – Yorma’s proti UUNT – Lebensmittelfilialbetrieb (YORMA’S)
   (Zadeva T-213/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki vsebuje besedni element ‚yorma’s‘ - Prejšnja besedna znamka Skupnosti NORMA - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredba (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2011/C 95/11
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Yorma’s AG (Deggendorf, Nemčija) (zastopnik: A. Weiß, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: S. Schäffner, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG (Nuremberg, Nemčija) (zastopnik: A. von Welser, odvetnik)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 20. februarja 2009 (zadeva R 1879/2007-1), ki se nanaša na postopek z ugovorom med družbama Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG in Yorma’s AG.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Yorma’s AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 180, 1.8.2009.


title: Zadeva C-57/15: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 28. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Antwerpen – Belgija) – United Video Properties Inc./Telenet NV (Predhodno odločanje — Pravice intelektualne lastnine — Direktiva 2004/48/ES — Člen 14 — Stroški postopka — Odvetniški stroški — Pavšalno povračilo — Najvišji zneski — Stroški tehničnega svetovalca — Povračilo — Pogoj krivdnega ravnanja stranke, ki je pravdo izgubila)

text:
               26.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 350/5

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 28. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Antwerpen – Belgija) – United Video Properties Inc./Telenet NV
   (Zadeva C-57/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Pravice intelektualne lastnine - Direktiva 2004/48/ES - Člen 14 - Stroški postopka - Odvetniški stroški - Pavšalno povračilo - Najvišji zneski - Stroški tehničnega svetovalca - Povračilo - Pogoj krivdnega ravnanja stranke, ki je pravdo izgubila))
   (2016/C 350/05)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van beroep te Antwerpen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: United Video Properties Inc.

      Tožena stranka: Telenet NV

      Izrek

               1.

               Člen 14 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, kakršna se obravnava v postopku v glavni stvari, ki določa, da mora stranka, ki je pravdo izgubila, nositi stroške postopka, nastale stranki, ki je pravdo dobila, ki sodišču, ki mora odločiti o stroških, omogoča upoštevanje posebnosti zadeve, ki jo obravnava, in ki določa sistem pavšalnih tarif na področju povračila stroškov za pomoč odvetnika, če te tarife zagotavljajo, da so stroški, ki jih mora nositi stranka, ki je pravdo izgubila, razumni, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče. Člen 14 te direktive pa nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki določa pavšalne tarife, ki zaradi prenizkih najvišjih zneskov, ki jih vsebujejo, ne zagotavljajo, da stranka, ki je pravdo izgubila, nosi vsaj znaten in primeren del razumnih stroškov, ki jih je imela stranka, ki je pravdo dobila.

               2.

               Člen 14 Direktive 2004/48 je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalnim pravilom, ki določajo povračilo stroškov tehničnega svetovalca samo v primeru krivdnega ravnanja stranke, ki je pravdo izgubila, saj so ti stroški neposredno in tesno povezani s sodnim postopkom, katerega namen je zagotoviti uveljavitev pravice intelektualne lastnine.

      (1)  UL C 138, 27.4.2015.


title: Zadeva T-420/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 27. junija 2014 – VHV proti Komisiji

text:
               1.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 292/59

         Sklep Splošnega sodišča z dne 27. junija 2014 – VHV proti Komisiji
   (Zadeva T-420/12) (1)

   2014/C 292/75
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 373, 1.12.2012.


title: Zadeva C-97/11: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 24. maja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione Tributaria Provinciale di Palermo – Italija) – Amia Spa, v likvidaciji, proti Provincia Regionale di Palermo (Okolje — Odlaganje odpadkov na odlagališčih — Direktiva 1999/31/ES — Posebna dajatev za odlaganje trdnih odpadkov na odlagališčih — Zavezanost upravljavca odlagališča za plačilo te dajatve — Stroški obratovanja odlagališča — Direktiva 2000/35/ES — Zamudne obresti — Obveznosti nacionalnega sodišča)

text:
               7.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 200/2

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 24. maja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione Tributaria Provinciale di Palermo – Italija) – Amia Spa, v likvidaciji, proti Provincia Regionale di Palermo
   (Zadeva C-97/11) (1)

   (Okolje - Odlaganje odpadkov na odlagališčih - Direktiva 1999/31/ES - Posebna dajatev za odlaganje trdnih odpadkov na odlagališčih - Zavezanost upravljavca odlagališča za plačilo te dajatve - Stroški obratovanja odlagališča - Direktiva 2000/35/ES - Zamudne obresti - Obveznosti nacionalnega sodišča)
   2012/C 200/03
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Commissione Tributaria Provinciale di Palermo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Amia Spa, v likvidaciji

      Tožena stranka: Provincia Regionale di Palermo

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Commissione Tributaria Provinciale di Palermo – Razlaga člena 10 Direktive Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 4, str. 228), Direktive 2000/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. junija 2000 o boju proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 226) – Nacionalna ureditev, s katero je uvedena posebna dajatev za odlaganje trdnih odpadkov na odlagališčih in ki upravljavcu odlagališča nalaga vnaprejšnje plačilo te dajatve, ki se odmeri na podlagi količine odloženih odpadkov, bremeni pa subjekt, ki upravlja odlagališče.

      Izrek

   V okoliščinah, kot so te v postopku v glavni stvari:

               —

               mora predložitveno sodišče, preden ne uporabi upoštevnih določb zakona št. 549 z dne 28. decembra 1995 o ukrepih za racionalizacijo javnih financ, ob upoštevanju celotnega nacionalnega materialnega in procesnega prava najprej preveriti, ali nikakor ne more priti do razlage svojega nacionalnega prava, na podlagi katere bi bilo mogoče spor o glavni stvari rešiti skladno z besedilom in ciljem Direktive Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. septembra 2003, in Direktive 2000/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. junija 2000 o boju proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih,

               —

               in če taka razlaga ni mogoča, nacionalno sodišče v postopku v glavni stvari ne sme uporabiti nobene nacionalne določbe, ki je v nasprotju s členom 10 Direktive 1999/31, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1882/2003, in členi od 1 do 3 Direktive 2000/35.

      (1)  UL C 238, 13.8.2011.


title: Zadeva T-429/10: Tožba, vložena 17. septembra 2010 – Global Steel Wire proti Komisiji

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/62

         Tožba, vložena 17. septembra 2010 – Global Steel Wire proti Komisiji
   (Zadeva T-429/10)
   ()
   2010/C 301/99
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Global Steel Wire, SA (Cerdanyola del Vallés, Španija) (zastopnika: F. González Díaz in A. Tresandí Blanco, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Primarno, Sklep Komisije z dne 30. junija 2010 C(2010) 4387 konč. v zadevi COMP/38.344 – Jeklo za prednapenjanje naj se na podlagi člena 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) razglasi za ničen;

               —

               podredno, znesek globe, naložene z navedenim sklepom, naj se na podlagi člena 261 PDEU odpravi ali zmanjša; in

               —

               v vsakem primeru naj se Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Sklep, ki se izpodbija v tem postopku, je enak sklepu, ki se izpodbija v zadevi Moreda-Riviere Trefilerías proti Komisiji (T-426/10).
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni kot v navedeni zadevi.
   Tožeča stranka zlasti navaja, da Evropska Komisija ni spoštovala dokaznega standarda, ki se s sodno prakso Skupnosti zahteva za ugotovitev odgovornosti družbe GSW za ravnanje njenih hčerinskih družb. Evropska komisija ni dokazala, da je družba GSW lahko imela odločujoč vpliv na ravnanje odvisnih podjetij.


title: Zadeva T-216/16: Tožba, vložena 11. maja 2016 – Vignerons de la Méditerranée/EUIPO – Bodegas Grupo Yllera (LE VAL FRANCE)

text:
               4.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/42

         Tožba, vložena 11. maja 2016 – Vignerons de la Méditerranée/EUIPO – Bodegas Grupo Yllera (LE VAL FRANCE)
   (Zadeva T-216/16)
   (2016/C 243/46)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Vignerons de la Méditerranée (Narbonne, Francija) (zastopnik: M. Karsenty-Ricard, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Bodegas Grupo Yllera SL (Rueda, Španija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije, ki vsebuje besedne elemente „LE VAL FRANCE“ – Prijava št. 12 162 921

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 2. marca 2016 v zadevi R 427/2015-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               zavrne ugovor št. B 2 307 737, ki ga je družba Bodegas Grupo Yllera SL vložila zoper prijavo znamke Evropske unije št. 12 162 921, ki jo je vložila družba Vignerons de la Méditerranée;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-130/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 18. marca 2013 vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – Datema Hellman Worldwide Logistics BV, druga stranka: Staatssecretaris van Financiën

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 18. marca 2013 vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – Datema Hellman Worldwide Logistics BV, druga stranka: Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-130/13)
   2013/C 171/23
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagateljica kasacijske pritožbe: Datema Hellman Worldwide Logistics BV

      Nasprotna stranka: Staatssecretaris van Financiën

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je načelo prava Unije, da uprava spoštuje pravico do obrambe, primerno za neposredno uporabo?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:

                           (a)

                           Ali je treba načelo prava Unije o spoštovanju pravice do obrambe s strani uprave razlagati tako, da je to kršeno, če naslovnik odločbe, ki posega v položaj, sicer ni podal izjave, preden je uprava zoper njega sprejela akt, ki posega v položaj, imel pa je možnost podati izjavo v upravnem postopku na zadnji stopnji (postopku z ugovorom), ki mu sledi sodni postopek?

                           (b)

                           Ali se pravne posledice kršitve načela prava Unije o spoštovanju pravice do obrambe s strani uprave določajo v skladu z nacionalnim pravom?

               3.

               Če je odgovor na vprašanje v točki 2(b) nikalen, katere okoliščine lahko upošteva nacionalno sodišče pri določitvi pravnih posledic, zlasti pa, ali lahko upošteva vprašanje, ali je mogoče domnevati, da bi bilo v postopku odločeno drugače, če ne bi bilo kršitve načela prava Unije o spoštovanju pravice do obrambe s strani uprave?


title: Volitve predsednikov senatov

text:
               9.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/12

         Volitve predsednikov senatov
   (2004/C 251/22)
   Dne 10. in 13. septembra 2004 je Sodišče prve stopnje v skladu s členom 15 Poslovnika izvolilo g. Jaegerja, g. Pirrunga, g. Vilarasa in g. Legala za predsednike senatov petih sodnikov za obdobje od 10. septembra do 31. avgusta 2007 in g. Jaegerja, g. Pirrunga, g. Vilarasa, g. Legala in g. Cookea za predsednike senatov treh sodnikov za obdobje od 13. septembra 2004 do 30. septembra 2005.


title: Zadeva T-472/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. maja 2017 – Marsh/EUIPO (LegalPro) (Znamka Evropske unije — Prijava znamke Evropske unije LegalPro — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               10.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. maja 2017 – Marsh/EUIPO (LegalPro)
   (Zadeva T-472/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava znamke Evropske unije LegalPro - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 221/33)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Marsh GmbH (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnik: W. Riegger, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: M. Fischer, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe EUIPO z dne 17. junija 2016 (zadeva R 146/2016-4) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka LegalPro kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Marsch GmbH nosi stroške postopka.

      (1)  UL C 383, 17.10.2016.


title: Zadeva F-51/07: Tožba, vložena 30. maja 2007 – Bui Van proti Komisiji

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/43

         Tožba, vložena 30. maja 2007 – Bui Van proti Komisiji
   (Zadeva F-51/07)
   (2007/C 170/83)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Philippe Bui Van (Hettange Grande, Francija) (zastopnika: S. Rodrigues in R. Albelice, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nično naj se razglasi odločba organa, pristojnega za imenovanje (OPI), z dne 5. marca 2007 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke;

               —

               za nično naj se razglasi odločba generalnega direktorja Skupnega centra za jedrske raziskave (CCR) z dne 4. oktobra 2006, v delu, v katerem tožečo stranko prerazporedi v naziv AST 3, plačilni razred 2, čeprav je bila prvotno razvrščena naziv AST 4, plačilni razred 2;

               —

               OPI naj se seznani z učinki, ki jih prinaša razglasitev ničnosti izpodbijanih odločb, med drugim razporeditev v naziv AST 4, plačilni razred 2, retroaktivnost imenovanja v naziv AST 4, plačilni razred 2, od datuma nastopa dela, z učinki glede razlike v plači ter zamudnimi obrestmi za plačilo te razlike, kot tudi z učinki glede napredovanja;

               —

               tožeči stranki naj se z naslova odškodnine za nepremoženjsko škodo dodeli simboličen euro;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, izbrani udeleženec v okviru javnega splošnega natečaja EPSO/B/23/04 (1) za določitev čakalnega seznama za zaposlovanje tehničnih uslužbencev naziva B5/B4, je bila imenovana za uradnika pripravnika po začetku veljavnosti Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 723/2004 z dne 22. marca 2004 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti (2). Prvotna odločba z dne 28. junija 2006, s katero je bila razvrščena v naziv AST 4, je bila umaknjena in nadomestila jo je izpodbijana odločba, s katero je bila razvrščena v naziv AST 3.
   V podporo tožbe tožeča stranka naprej zatrjuje kršitev načela enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije, saj so bili nekateri njeni sodelavci, ki so bili prav tako prerazporejeni za nazaj, po koncu predhodnega postopka ponovno razvrščeni v naziv AST 4.
   Tožeča stranka v nadaljevanju navaja očitno napako pri presoji in kršitev načela pravne varnosti ter varstva zaupanja v pravo. Zlasti meni, da odločba z dne 28. junija 2006 ni bila umaknjena v razumnem roku.

      (1)  UL C 81 A, 31.3.2004, str. 17.

      (2)  UL L 124, 27.4.2004, str. 1.