title: Zadeva C-309/17: Sklep predsednika Sodišča z dne 26. januarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen – Nemčija) – Stadtwerke Delmenhorst GmbH/Manfred Bleckwehl

text:
               4.6.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/19

         Sklep predsednika Sodišča z dne 26. januarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen – Nemčija) – Stadtwerke Delmenhorst GmbH/Manfred Bleckwehl
   (Zadeva C-309/17) (1)

   (2018/C 190/31)
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 318, 25.9.2017.


201805250491897172018/C 200/342512015TC20020180611SL01SLINFO_JUDICIAL20180426282921Zadeva T-251/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. aprila 2018 – Espírito Santo Financial (Portugal)/ECB (Dostop do dokumentov — Sklep 2004/258/ES — Dokumenti v zvezi s Sklepom ECB z dne 1. avgusta 2014 o Banco Espírito Santo SA — Zavrnitev dostopa zaradi molka organa — Izrecna zavrnitev dostopa — Delna zavrnitev dostopa — Izjema v zvezi z zaupnostjo razprave organov odločanja ECB — Izjema v zvezi s finančno, denarno ali gospodarsko politiko Unije ali države članice — Izjema v zvezi s stabilnostjo finančnega sistema v Uniji ali državi članici — Izjema v zvezi z varstvom poslovnih interesov — Izjema v zvezi z mnenji za notranjo rabo — Obveznost obrazložitve)
 ---documentbreak--- C2002018SL2810120180426SL0034281292Sodba Splošnega sodišča z dne 26. aprila 2018 – Espírito Santo Financial (Portugal)/ECB
   (Zadeva T-251/15) (
         1
      )
   „(Dostop do dokumentov — Sklep 2004/258/ES — Dokumenti v zvezi s Sklepom ECB z dne 1. avgusta 2014 o Banco Espírito Santo SA — Zavrnitev dostopa zaradi molka organa — Izrecna zavrnitev dostopa — Delna zavrnitev dostopa — Izjema v zvezi z zaupnostjo razprave organov odločanja ECB — Izjema v zvezi s finančno, denarno ali gospodarsko politiko Unije ali države članice — Izjema v zvezi s stabilnostjo finančnega sistema v Uniji ali državi članici — Izjema v zvezi z varstvom poslovnih interesov — Izjema v zvezi z mnenji za notranjo rabo — Obveznost obrazložitve)“2018/C 200/34Jezik postopka: angleščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Espírito Santo Financial (Portugal), SGPS, SA (Lizbona, Portugalska) (zastopniki: sprva R. Oliveira, N. Cunha Barnabé in S. Estima Martins, odvetniki, nato L. Soares Romão, J. Shearman de Macedo in D. Castanheira Pereira, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka (zastopniki: sprva F. Malfrère in S. Lambrinoc, nato F. Malfrère in T. Filipova, agenti, skupaj s H.-G. Kamannom in P. Geyem, odvetnikoma)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti, prvič, Sklepa ECB z dne 1. aprila 2015 o delni zavrnitvi dostopa do nekaterih dokumentov v zvezi z njenim sklepom z dne 1. avgusta 2014 o Banco Espírito Santo SA in, drugič, zavrnitve dostopa do navedenih dokumentov zaradi molka organa.

      Izrek

            1.

            Sklep Evropske centralne banke (ECB) z dne 1. aprila 2015 o delni zavrnitvi dostopa do nekaterih dokumentov v zvezi s Sklepom ECB z dne 1. avgusta 2014 o Banco Espírito Santo se razveljavi v delu, v katerem je bil z njim zavrnjen dostop do zneska kredita, navedenega v odlomkih zapisnika, ki vsebuje sklep Sveta ECB z dne 28. julija 2014, in do prikritih informacij iz predlogov Izvršilnega odbora ECB z dne 28. julija in dne 1. avgusta 2014.

            2.

            V preostalem se tožba zavrne.

            3.

            Družba Espírito Santo Financial (Portugal), SGPS, SA in ECB nosita vsaka svoje stroške.

      (
         1
      )	UL C 245, 27.7.2015.


201806080141931202018/C 221/442782018TC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL20180504373711Zadeva T-278/18: Tožba, vložena 4. maja 2018 – Nemius Group/EUIPO (DENTALDISK)
 ---documentbreak--- C2212018SL3710120180504SL0044371371Tožba, vložena 4. maja 2018 – Nemius Group/EUIPO (DENTALDISK)
   (Zadeva T-278/18)2018/C 221/44Jezik postopka: nemščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Nemius Group GmbH (Obertshausen, Nemčija) (zastopnik: C. Bildhäuser, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „DENTALDISK“ – prijava št. 15804 024

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 30. januarja 2018 v zadevi R 741/2017-5

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem je Urad zavrnil prijavo za razreda 10 in 35, za katera je treba prijavo prav tako objaviti;

            —

            EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

            —

            Kršitev člena 7(1)(b) in (c) v povezavi s členom 7(2) Uredbe (EU) št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


201806080361931242018/C 221/332032018TC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL20180503272711Zadeva T-203/18 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 3. maja 2018 – VQ/ECB (Začasna odredba — Ekonomska in monetarna politika — Bonitetni nadzor kreditnih institucij — Naloge, ki so prenesene na ECB na podlagi Uredbe (EU) št. 1024/2013 — Pooblastila ECB — Posebna nadzorna pooblatila — Upravne kazni — Objava — Predlog za odlog izvršbe — Neobstoj nujnosti)
 ---documentbreak--- C2212018SL2710120180503SL0033271271Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 3. maja 2018 – VQ/ECB
   (Zadeva T-203/18 R)
   „(Začasna odredba — Ekonomska in monetarna politika — Bonitetni nadzor kreditnih institucij — Naloge, ki so prenesene na ECB na podlagi Uredbe (EU) št. 1024/2013 — Pooblastila ECB — Posebna nadzorna pooblatila — Upravne kazni — Objava — Predlog za odlog izvršbe — Neobstoj nujnosti)“2018/C 221/33Jezik postopka: angleščina
      Stranki

      Tožeča stranka: VQ (zastopnik: G. Cahill, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka (zastopniki: E. Koupepidou, E. Yoo in M. Puidokas, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU, s katerim se želi doseči odlog izvršbe sklepa Sveta ECB ECB-SSM-2018-ESSAB-4, SNC-2016-0026 z dne 14. marca 2018 v zvezi z denarno kaznijo in njeno objavo na spletni strani ECB.

      Izrek

            1.

            Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

            2.

            Odločitev o stroških se pridrži.


201806080521931352018/C 221/051732018CJC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL201803065511Zadeva C-173/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 6. marca 2018 – FS/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
 ---documentbreak--- C2212018SL510120180306SL00055151Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 6. marca 2018 – FS/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
   (Zadeva C-173/18)2018/C 221/05Jezik postopka: madžarščina
      Predložitveno sodišče

   Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: FS

      Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba pravo Unije razlagati tako, da davčni organ v okviru naknadnega davčnega nadzora ne more izključiti možnosti, da se davčni zavezanci odločijo za oprostitev DDV, ki velja za mala podjetja?


201806080331931372018/C 221/351862018TC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL20180314282921Zadeva T-186/18: Tožba, vložena 14. marca 2018 – Abaco Energy in drugi/Komisija
 ---documentbreak--- C2212018SL2810120180314SL0035281292Tožba, vložena 14. marca 2018 – Abaco Energy in drugi/Komisija
   (Zadeva T-186/18)2018/C 221/35Jezik postopka: angleščina
      Stranke

      Tožeče stranke: Abaco Energy, SA (Madrid, Španija), in 1660 drugih (zastopniki: P. Holtrop, P. Kuypers in M. de Wit, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

            —

            Sklep Evropske komisije C(2017) 7384 final z dne 10. novembra 2017 v zadevi SA.40348 (2015/NN) v zvezi s podporo proizvodnji električne energije iz obnovljivih energijskih virov, soproizvodnje in odpadkov razglasi za ničen; (
                  1
               )

            —

            Komisiji naloži, da ločeno preuči prejšnjo in obstoječo shemo v skladu s pravom Unije;

            —

            Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo šest tožbenih razlogov.

            1.

            Prvi tožbeni razlog se nanaša na to, da Komisija ni izpolnila dolžnosti skrbnega ravnanja.

                     —

                     Dolžnost Komisije je, da kompetentno opravi svoje naloge iz Pogodb. Komisija je imela možnost, informacije in sredstva, ki so potrebna, da bi preučila prejšnjo shemo v okviru presoje za sprejetje odločitve in, kot je to potrebno, v skladu s pravom. Komisija ni izpolnila svoje dolžnosti, ker ni opravila samostojne preučitve prejšnje sheme, s čimer je kršila standarde, ki so pričakovani zaradi Pogodb.

            2.

            Drugi tožbeni razlog se nanaša na očitno napačno ugotovitev dejanskega stanja.

                     —

                     Komisija je očitno napačno ugotovila dejansko stanje s tem, da je štela, da je zdajšnja shema vsrkala prejšnjo shemo. Očitno je, da se to ni zgodilo, in da sta v celotnem upoštevnem obdobju obstajali dve ločeni shemi, ki bi ju bilo treba preučiti ločeno, da bi se ugotovila skladnost s pravili s področja državnih pomoči.

            3.

            Tretji tožbeni razlog se nanaša na očitno napačno uporabo prava.

                     —

                     Komisija ni pravilno uporabila ustreznih zavezujočih smernic Komisije, s čimer je kršila pravo Unije. Poleg tega, ker naj bi zdajšnja shema vsrkala prejšnjo, po mnenju Komisije ni bilo treba preučiti prejšnje sheme. Tožeče stranke menijo, da je s tem Komisija ravnala v nasprotju s pravom Unije.

            4.

            Četrti tožbeni razlog se nanaša na pomanjkljivo obrazložitev

                     —

                     Komisija ni zagotovila obrazložitve, ki bi zadostovala za to, da bi tožeče stranke razumele podlago, na kateri je Komisija izdala Sklep. Iz Sklepa ni razvidno, (i) kateri so razlogi, iz katerih je Komisija štela, da je zdajšnja shema vsrkala prejšnjo, in (ii) zakaj to, da je zdajšnja shema vsrkala prejšnjo, preprečuje preučitev prve sheme in njene skladnosti s pravili s področja državnih pomoči. Obe sta bili ključni ugotovitvi, ki sta vodili Komisijo k sprejetju Sklepa. Zato je bilo tožečim strankam odvzeta temeljna pravica, da je glede njih sprejeta odločitev, na podlagi katere razumejo kako in zakaj je Komisija prišla do zaključkov v Sklepu.

            5.

            Peti tožbeni razlog se nanaša na zlorabo pooblastil in kršitev Listine Evropske unije o temeljnih pravicah

                     —

                     Komisija mora na podlagi člena 41(1) Listine o temeljnih pravicah Evropske unije zadeve tožeče stranke obravnavati nepristransko in pravično. Komisija je kršila to obveznost s tem da je neustrezno interese Komisije in Španije postavila pred interese tožečih strank.

            6.

            Šesti tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela sorazmernosti

                     —

                     Komisija ni upoštevala interesov tožečih strank s tem, da ni zagotovila neodvisne preučitve prejšnje sheme, s čimer je kršila načelo sorazmernosti.

      (
         1
      )	UL 2017, C 442, str. 1.


201806080411931432018/C 221/142752018CJC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL20180423121321Zadeva C-275/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší správní soud (Češka republika) 23. aprila 2018 – Milan Vinš/Odvolací finanční ředitelství
 ---documentbreak--- C2212018SL1210120180423SL0014121132Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší správní soud (Češka republika) 23. aprila 2018 – Milan Vinš/Odvolací finanční ředitelství
   (Zadeva C-275/18)2018/C 221/14Jezik postopka: češčina
      Predložitveno sodišče

   Nejvyšší správní soud

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vložnik kasacijske pritožbe: Milan Vinš

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Odvolací finanční ředitelství

      Vprašanji za predhodno odločanje

            1.

            Ali je dopustno, da se pravica do oprostitve davka na dodano vrednost pri izvozu blaga (člen 146 Direktive Sveta 2006/112/ES (
                  1
               ) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost; v nadaljevanju: Direktiva) pogojuje s tem, da je treba blago najprej dati v poseben carinski postopek (člen 66 Zákon č. 235/2004 Sb., o dani z přidané hodnoty (zakon št. 235/2004 o davku na dodano vrednost))?

            2.

            Ali je mogoče tako nacionalno zakonodajo zadostno utemeljiti na podlagi člena 131 Direktive, ker je z njo določen pogoj, namenjen preprečevanju davčnih utaj, izogibanja in zlorab?

      (
         1
      )	UL L 2006, str. 1.


201806080501931642018/C 221/061832018CJC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL201803095622Zadeva C-183/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Rejonowy Gdańsk–Południe w Gdańsku (Poljska) 9. marca 2018 – Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB) przeciwko Bankowi BGŻ BNP Paribas S.A. w Gdańsku
 ---documentbreak--- C2212018SL520120180309SL00065262Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Rejonowy Gdańsk–Południe w Gdańsku (Poljska) 9. marca 2018 – Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB) przeciwko Bankowi BGŻ BNP Paribas S.A. w Gdańsku
   (Zadeva C-183/18)2018/C 221/06Jezik postopka: poljščina
      Predložitveno sodišče

   Sąd Rejonowy Gdańsk–Południe w Gdańsku

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagatelj zahteve: Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB)

      Druga stranka postopka: Bank BGŻ BNP Paribas S.A. w Gdańsku

      Vprašanji za predhodno odločanje

            1.

            Ali je treba določbe členov 1(a), 9(3), 20(1) in (2)(b) Okvirnega sklepa Sveta 2005/214/PNZ o uporabi načela vzajemnega priznavanja denarnih kazni (
                  1
               ) razlagati tako, da mora biti v izvršitev posredovana odločba, s katero je bila pravni osebi izrečena denarna kazen, v državi izvršiteljici izvršena, čeprav nacionalne določbe, s katerimi je bil navedeni okvirni sklep prenesen v nacionalni pravni red, ne določajo možnosti izvršitve odločbe, s katero se taka kazen naloži pravni osebi?

            2.

            Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je treba pojem „pravna oseba“, uporabljen v členih 1(a) in 9(3) Okvirnega sklepa Sveta 2005/214/PNZ, razlagati:

                     a.

                     v skladu z določbami prava države izdajateljice (člen 1(c)),

                     b.

                     v skladu z določbami prava države izvršiteljice (člen 1(d)),

                     c.

                     kot samostojni pojem prava Unije,

               in ali je s tem pojmom posledično zajeta tudi podružnica pravne osebe, čeprav podružnica pravne osebe v državi izvršiteljici nima pravne osebnosti?

      (
         1
      )	UL 2005, L 76, str. 16.


201806080171931292018/C 221/362242018TC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL20180411293131Zadeva T-224/18: Tožba, vložena 11. aprila 2018 – PV/Komisija
 ---documentbreak--- C2212018SL2910120180411SL0036291313Tožba, vložena 11. aprila 2018 – PV/Komisija
   (Zadeva T-224/18)2018/C 221/36Jezik postopka: francoščina
      Stranki

      Tožeča stranka: PV (zastopnica: M. Casado García-Hirschfeld, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            to tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

      posledično:

            —

            predloženo tožbo v skladu z načelom povezanosti in členom 68 konsolidirane različice Poslovnika Splošnega sodišča EU z dne 4. marca 2015 združi z zadevo T-786/16, v kateri odloča;

            —

            ugotovi, da je bilo psihično nadlegovanje dokazano in potrdi uporabo „napačne potrditve“, kar pomeni, da so takšne nepravilnosti v pravnem redu EU nesprejemljive;

            —

            razveljavi postopek CMS 17/025 v vseh aspektih in za nično razglasi odločbo, ki je podlaga pritožbe R/8/18;

            —

            razveljavi odločbo, da se njeno plačo od 1. oktobra 2017„postavi na ničlo“;

            —

            razveljavi odločbo, ki tožečo stranko sili k sodelovanju pri ocenjevanju FP za leto 2016 (leto 2016) ter zavrne pritožbo R/502/17 z dne 16. marca 2018, zaradi psihičnega nadlegovanja in nesposobnosti za delo;

            —

            razveljavi odločbo ki tožečo stranko sili k sodelovanju pri ocenjevanju FP za leto 2017 (leto 2017), zaradi psihičnega nadlegovanja in za nično razglasi odločbo, s katero je bila vložena pritožba R/121/18;

            —

            razveljavi odločbo in zavrnitev pritožbe R/413/17 z dne 15. januarja 2018 s katero je bila tožeča stranka premeščena v DG SCIC, ob kršitvi osnovnega načela skrbnega ravnanja;

            —

            razveljavi odločbo PMO (g. [X]) z dne 12. septembra 2017, s katero je bilo odločeno, da se obračuna opomin št. ABAC 324170991 z dne 20. julija 2017 za znesek 42704,74 EUR z neizplačanimi plačami tožeče stranke za obdobje od 1. avgusta 2016 do 30. septembra 2017, kot tudi zavrnitev pritožbe R/482/17 z dne 9. marca 2018;

      in v skladu s členom 340 PDEU dodeli naslednje nadomestilo:

            —

            dodeli naj odškodnino za nepremoženjsko škodo v višini 98000 EUR, ki izhaja iz izpodbijanih odločb;

            —

            kar zadeva premoženjsko škodo, dodeli:

                     —

                     bodisi znesek 23190,44 EUR naknadnega izplačila plače za obdobje od 1. oktobra 2017 do 30. aprila 2018, če Splošno sodišče meni, da ima tožeča stranka pravico do celotne plače;

                     —

                     znesek 7612,87 EUR naknadnega izplačila plače za obdobje od 1. oktobra 2017 do 30. aprila 2018, če Splošno sodišče meni, da ima tožeča stranka pravico samo do razlike med plačo, ki jo je prejela pri Komisiji in plačo iz zasebnega sektorja;

            —

            nazadnje dodeli polno odškodnino bodisi v znesku 121990,44 EUR bodisi 105612,87 EUR povečanem za zamudne obresti do celotnega izplačila;

      in v vsakem primeru:

            —

            toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem tožbenih razlogov.

            1.

            Prvi razlog: kršitev členov 1, 3, 4 in 31(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) ter členov 1e, točka 2 in 12a Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi), ki prepovedujejo psihično nadlegovanje.

            2.

            Drugi razlog: kršitev členov 21a, 22b in 23 Kadrovskih predpisov, katerih določbe prepovedujejo nezakonito ravnanje, zlasti s tem, da je bila tožeča stranka prisiljena k sodelovanju v ocenjevalnem obdobju za leto 2016, čeprav zaradi delovne nezmožnosti in odstranitve od 1. avgusta 2016 dalje ni več delala.

            3.

            Tretji razlog: kršitev člena 41 Listine in člena 11a Kadrovskih predpisov v zvezi z neposrednimi konflikti interesov.

            4.

            Četrti razlog: kršitev načela skrbnega ravnanja in pomoči z odločbo, da se tožečo stranko premesti v DG SCIC.

            5.

            Peti razlog: pravno načelo ugovora neizpolnitve in načelo zakonitosti.

            6.

            Šesti razlog: kršitev načela 9, točka 3, Priloge IX h Kadrovskih predpisom in pravnega načela non bis in idem, v povezavi z disciplinskim postopkom CMS 17/025, uvedenim zoper tožečo stranko.

            7.

            Sedmi razlog: kršitev člena 41(1) Listine, zlasti načela razumnega trajanja zgoraj navedenega disciplinskega postopka.


201806080431931302018/C 221/071892018CJC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL201803136721Zadeva C-189/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 13. marca 2018 – Glencore Agriculture Hungary Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
 ---documentbreak--- C2212018SL610120180313SL00076172Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 13. marca 2018 – Glencore Agriculture Hungary Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
   (Zadeva C-189/18)2018/C 221/07Jezik postopka: madžarščina
      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Glencore Agriculture Hungary Kft.

      Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      Vprašanja za predhodno odločanje

            1.

            Ali je treba določbe Direktive o DDV (
                  1
               ) ter temeljno načelo spoštovanja pravice do obrambe in člen 47 Listine o temeljenjih pravicah v delu, v katerem se nanašata na te določbe, razlagati tako, da nasprotujejo ureditvi države članice in nacionalni praksi, ki temelji na tej ureditvi, v skladu s katerima mora davčni organ ugotovitve iz nadzora nad strankama pravnega razmerja (pogodba, transakcija) – na katero se nanaša davčna obveznost – do katerih je davčni organ prišel v postopku, izvedenem zoper eno od strank navedenega pravnega razmerja (izdajatelja računov v postopku v glavni stvari), in zaradi katerih je prišlo do prekvalifikacije pravnega razmerja, po uradni dolžnosti upoštevati pri nadzoru nad drugo stranko pravnega razmerja (prejemnikom računov v postopku v glavni stvari), pri čemer druga stranka pravnega razmerja v postopku nadzora porekla nima nobenih pravic, zlasti ne pravic, ki so povezane s položajem stranke?

            2.

            Če bi Sodišče na prvo vprašanje odgovorilo nikalno: ali določbe Direktive o DDV ter temeljno načelo spoštovanja pravice do obrambe in člen 47 Listine o temeljenjih pravicah v delu, v katerem se nanašata na te določbe, nasprotujejo nacionalni praksi, ki omogoča postopek, kot je ta iz prvega vprašanja, tako da druga stranka pravnega razmerja (prejemnik računov) v postopku nadzora porekla nima pravic, ki so povezane s položajem stranke, in torej tudi ne more uveljavljati pravice do pravnega sredstva v postopku nadzora, katerega ugotovitve mora davčni organ upoštevati po uradni dolžnosti v postopku nadzora davčne obveznosti druge stranke, te ugotovitve pa je mogoče upoštevati proti njej, pri čemer davčni organ drugi stranki ne da na voljo upoštevnega spisa o nadzoru, opravljenem pri prvi stranki pravnega razmerja (izdajatelju računov), zlasti listin, ki so podlaga za ugotovitve, zapisnikov in upravnih odločb, ampak ji jih posreduje le deloma, v obliki povzetka, s čimer drugi stranki to, da se le posredno seznani s spisom, omogoči tako, da opravi izbor po lastnih merilih in da druga stranka nad njimi nima nikakršnega nadzora?

            3.

            Ali je treba določbe Direktive o DDV ter temeljno načelo spoštovanja pravice do obrambe in člen 47 Listine o temeljenjih pravicah v delu, v katerem se nanašata na te določbe, razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni praksi, v skladu s katero mora davčni organ ugotovitve iz nadzora nad strankama pravnega razmerja – na katero se nanaša davčna obveznost – do katerih je davčni organ prišel v postopku, izvedenem zoper izdajatelja računov, in ki zajemajo ugotovitev, da je navedeni izdajatelj aktivno sodeloval v davčni utaji, upoštevati po uradni dolžnosti pri nadzoru nad prejemnikom računov, pri čemer navedeni prejemnik v postopku nadzora, ki se opravi pri izdajatelju, nima pravic, ki so povezane s položajem stranke, in torej tudi ne more uveljavljati pravice do pravnega sredstva v postopku nadzora, katerega ugotovitve mora davčni organ upoštevati po uradni dolžnosti v postopku nadzora davčne obveznosti naslovnika in jih je mogoče upoštevati proti njemu, in pri čemer [davčni organ] prejemniku ne da na voljo upoštevnega spisa o nadzoru, opravljenem pri izdajatelju, zlasti listin, ki so podlaga za ugotovitve, zapisnikov in upravnih odločb, ampak mu jih posreduje le deloma, v obliki povzetka, s čimer prejemniku to, da se le posredno seznani s spisom, omogoči tako, da opravi izbor po lastnih merilih in da prejemnik nad njimi nima nikakršnega nadzora?

      (
         1
      )	Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1)


201806080231931492018/C 221/261932017TC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL20180503222321Združene zadeve T-193/17, T-194/17 in T-195/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. maja 2018 – CeramTec/EUIPO – C5 Medical Werks (Oblika kosa proteze kolka in drugo) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Tridimenzionalna znamka Evropske unije — Oblika kosa proteze kolka — Figurativna znamka Evropske unije, ki upodablja kos proteze kolka — Znamka Evropske unije, ki zajema odtenek rožnate barve — Umik zahtev za ugotovitev ničnosti in ustavitev postopkov za ugotovitev ničnosti — Tožba imetnika znamke za razveljavitev odločb o ustavitvi postopka — Nedopustnost pritožbe pred odborom za pritožbe — Člen 59 Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 67 Uredbe (EU) 2017/1001))
 ---documentbreak--- C2212018SL2210120180503SL0026221232Sodba Splošnega sodišča z dne 3. maja 2018 – CeramTec/EUIPO – C5 Medical Werks (Oblika kosa proteze kolka in drugo)
   (Združene zadeve T-193/17, T-194/17 in T-195/17) (
         1
      )
   „(Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Tridimenzionalna znamka Evropske unije — Oblika kosa proteze kolka — Figurativna znamka Evropske unije, ki upodablja kos proteze kolka — Znamka Evropske unije, ki zajema odtenek rožnate barve — Umik zahtev za ugotovitev ničnosti in ustavitev postopkov za ugotovitev ničnosti — Tožba imetnika znamke za razveljavitev odločb o ustavitvi postopka — Nedopustnost pritožbe pred odborom za pritožbe — Člen 59 Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 67 Uredbe (EU) 2017/1001))“2018/C 221/26Jezik postopka: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: CeramTec GmbH (Plochingen, Nemčija) (zastopnika: sprva A. Renck in E. Nicolás Gómez, nato A. Renck, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Hanf, agent)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: C5 Medical Werks (Grand Junction, Colorado, Združene države) (zastopnik: S. Naumann, odvetnik)

      Predmet

   Tožbe zoper odločbe četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. februarja 2017 (zadeve R 929/2016-4, R 928/2016-4 in R 930/2016-4) v zvezi s postopki za ugotovitev ničnosti med družbama C5 Medical Werks in CeramTec.

      Izrek

            1.

            Tožbe se zavrnejo.

            2.

            Družba CeramTec GmbH nosi svoje stroške in stroške, ki sta jih priglasila Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in družba C5 Medical Werks.

      (
         1
      )	UL C 161, 22.5.2017.


201806080511931462018/C 221/081952018CJC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL201803197821Zadeva C-195/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Piotrkowie Trybunalskim (Poljska) 19. marca 2018 – kazenski postopke proti B. S.
 ---documentbreak--- C2212018SL710120180319SL00087182Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Piotrkowie Trybunalskim (Poljska) 19. marca 2018 – kazenski postopke proti B. S.
   (Zadeva C-195/18)2018/C 221/08Jezik postopka: poljščina
      Predložitveno sodišče

   Sąd Okręgowy w Piotrkowie Trybunalskim

      Stranke v postopku v glavni stvari

   B. S.
   Prokuratura Okręgowa w Piotrkowie Trybunalskim
   Łódzki Urząd Celno-Skarbowy w Łodzi
   Urząd Celno-Skarbowy w Piotrkowie Trybunalskim

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 2 Direktive Sveta 92/83/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uskladitvi strukture trošarin za alkohol in alkoholne pijače (
         1
      ) v zvezi s Prilogo I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (
         2
      ) razlagati tako, da je proizvod, pri katerem se za proizvodnjo hmeljne pivine uporabljajo ekstrakt slada, glukozni sirup, citronska kislina in voda, lahko pivo, izdelano iz slada, v smislu oznake KN 2203 kombinirane nomenklature, tudi če je delež neslajenih sestavin v pivini večji od deleža slajenih sestavin in se glukozni sirup hmeljni pivini doda pred procesom fermentacije pivine, in kakšna merila je treba uporabiti za določitev deleža slajenih in neslajenih sestavin v hmeljni pivini, da bi se dobljeni proizvod opredelil kot pivo v smislu oznake KN 2203?
   (
         1
      )	UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 206.
   (
         2
      )	UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382.


201806080491931562018/C 221/153042018CJC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL20180504131421Zadeva C-304/18: Tožba, vložena 4. maja 2018 – Evropska komisija/Italijanska republika
 ---documentbreak--- C2212018SL1310120180504SL0015131142Tožba, vložena 4. maja 2018 – Evropska komisija/Italijanska republika
   (Zadeva C-304/18)2018/C 221/15Jezik postopka: italijanščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnice: Z. Malůšková, M. Owsiany-Hornung, F. Tomat, agentke)

      Tožena stranka: Italijanska republika

      Predloga

   Komisija Sodišču predlaga, naj:

            —

            ugotovi, da Italijanska republika z zavrnitvijo, da bi dala na razpolago tradicionalna lastna sredstva v višini 2120309,50 EUR v zvezi s sporočilom o neizterljivosti IT(07)08-917, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 8 Sklepa Sveta 94/728/ES, Euratom (
                  1
               ), člena 8 Sklepa Sveta 2000/297/ES, Euratom (
                  2
               ), člena 8 Sklepa Sveta 2007/436/ES, Euratom (
                  3
               ) in člena 8 Sklepa Sveta 2014/335/EU, Euratom (
                  4
               ) ter členov 6, 10, 11 in 17 Uredbe Sveta (EGS, Euratom) št. 1552/1989 (
                  5
               ), členov 6, 10, 11 in 17 Uredbe Sveta (EGS, Euratom) št. 1150/2000 (
                  6
               ) in členov 6, 10, 12 in 13 Uredbe Sveta (EGS, Euratom) št. 609/2014 (
                  7
               );

            —

            Italijanski republiki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Iz elementov, ki jih ima na voljo Komisija in temeljijo na sporočilih in informacijah, ki jih je Italijanska republika posredovala v predhodnem postopku, izhaja, da so italijanski organi v okviru operacije proti goljufijam, katere cilj je bil boj proti nezakoniti trgovini s tujim predelanim tobakom, leta 1997, ugotovili zadevni carinski dolg, ki so ga knjižili na ločen račun, in nato dolžniku sporočili znesek carine, ki jo mora plačati. Ker je bil zadevni dolg knjižen na ločen račun (račun B) in ni bil prerekan, bi ga morali italijanski organi nemudoma izterjati, česar pa niso storili. Italijanski organi so pred začetkom postopka izterjave počakali na izid kazenskih postopkov, ki so bili v zvezi s tem sproženi proti dolžnikom in ki so se zaključili približno 6 let po nastanku in ugotovitvi dolga.
   Carine so vir lastnih sredstev Unije, ki jih zbirajo države članice in jih dajo na razpolago Komisiji. Obveznost držav članic, da ugotovijo pravico Unije do lastnih sredstev, nastane v trenutku, ko so izpolnjeni pogoji, določeni s carinsko zakonodajo (opredelitev zneska carin, ki izhajajo iz carinske obveznosti, in identitete zavezanca).
   Uredba o dajanju na razpolago poleg tega določa, da države članice sprejmejo vse potrebne ukrepe za zagotovitev, da so Komisiji dani na razpolago zneski v višini ugotovljenih zneskov. Države članice so oproščene obveznosti, da dajo Komisiji na razpolago zneske v višini ugotovljenih zneskov, samo, če izterjava ni bila mogoča zaradi višje sile ali če je izterjava postala dokončno nemogoča zaradi drugih razlogov, na katere nimajo vpliva. Če država članica zneska ugotovljenih lastnih sredstev ne da na razpolago Komisiji, ne da bi obstajal kateri od razlogov iz Uredbe o dajanju na razpolago, ne izpolni obveznosti, ki jih ima na podlagi zakonodaje Unije. Vsakršna zamuda pri dajanju lastnih sredstev na razpolago poleg tega za zadevno državo članico povzroči nastanek obveznosti plačila zamudnih obresti za celotno obdobje zamude.
   Ker so italijanski organi z začetkom postopka izterjave zadevnega dolga čakali v bistvu 6 let in ker je mogoče to zamudo pripisati izključno italijanskim organom, Italijanska republika ne more trditi, da je sprejela vse potrebne ukrepe za zagotovitev, da bi bili Komisiji dani na razpolago zneski v višini ugotovljenih zneskov. Italijanski organi so vedno zavrnili, da bi ugotovljen znesek dali na razpolago Komisiji.
   Komisija zato meni, da v obravnavani zadevi Italijanska republika ni izpolnila obveznosti iz člena 8 Sklepa o lastnih sredstvih ter členov 6, 10, 11 in 17 (postali členi 6, 10, 12 in 13) Uredbe o dajanju na razpolago.
   (
         1
      )	Sklep Sveta 94/728/ES, Euratom z dne 31. oktobra 1994 o sistemu virov lastnih sredstev Evropskih skupnosti (UL 1994, L 293, str. 9).
   (
         2
      )	Sklep Sveta 2000/297/ES, Euratom z dne 29. septembra 2000 o sistemu virov lastnih sredstev Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 200).
   (
         3
      )	Sklep Sveta 2007/436/ES, Euratom z dne 7. junija 2007 o sistemu virov lastnih sredstev Evropskih skupnosti (UL 2007, L 163, str. 17).
   (
         4
      )	Sklep Sveta 2014/335/EU, Euratom z dne 26. maja 2014 o sistemu virov lastnih sredstev Evropske unije (UL 2014, L 168, str. 105).
   (
         5
      )	Uredba Sveta (EGS, Euratom) št. 1552/89 z dne 29. maja 1989 o izvajanju Sklepa 88/376/EGS, Euratom o sistemu lastnih sredstev Skupnosti (UL 1989, L 155, str. 1).
   (
         6
      )	Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000 o izvajanju Sklepa št. 94/728/ES, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 169).
   (
         7
      )	Uredba Sveta (EU, Euratom) št. 609/2014 z dne 26. maja 2014 o načinih in postopkih za dajanje tradicionalnih lastnih sredstev ter lastnih sredstev iz naslovov DDV in BND na razpolago ter ukrepih za zagotavljanje denarnih sredstev (prenovitev) (UL 2014, L 168, str. 39).


201806080121931602018/C 221/272002017TC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL20180503232311Zadeva T-200/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. maja 2018 – SB/EUIPO (Javni uslužbenci — Začasni uslužbenci — Pogodba za določen čas — Sklep o nepodaljšanju — Ugovor nezakonitosti — Obveznost obrazložitve — Dolžnost skrbnega ravnanja — Diskriminacija na podlagi starosti)
 ---documentbreak--- C2212018SL2310120180503SL0027231231Sodba Splošnega sodišča z dne 3. maja 2018 – SB/EUIPO
   (Zadeva T-200/17) (
         1
      )
   „(Javni uslužbenci — Začasni uslužbenci — Pogodba za določen čas — Sklep o nepodaljšanju — Ugovor nezakonitosti — Obveznost obrazložitve — Dolžnost skrbnega ravnanja — Diskriminacija na podlagi starosti)“2018/C 221/27Jezik postopka: angleščina
      Stranki

      Tožeča stranka: SB (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: K. Tóth in A. Lukošiūtė, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa izvršnega direktorja urada EUIPO z dne 2. junija 2016 o zavrnitvi drugega podaljšanja pogodbe tožeče stranke in sklepa navedenega direktorja z dne 19. decembra 2016 o zavrnitvi njene pritožbe.

      Izrek

            1.

            Tožba se zavrne.

            2.

            SB se naloži plačilo stroškov.

      (
         1
      )	UL C 178, 6.6.2017.


201806080221931622018/C 221/164312012TC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL20180503151621Zadeva T-431/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. maja 2018 – Distillerie Bonollo in drugi/Svet (Damping — Uvoz vinske kisline s poreklom iz Kitajske — Sprememba dokončne protidampinške dajatve — Delni vmesni pregled — Ničnostna tožba — Neposredno in posamično nanašanje — Dopustnost — Določitev normalne vrednosti — Računsko določena normalna vrednost — Sprememba metodologije — Individualna obravnava — Člen 2(7)(a) in člen 11(9) Uredbe (ES) št. 1225/2009 (postala člen 2(7)(a) in člen 11(9) Uredbe (EU) 2016/1036) — Prilagoditev časovnih učinkov razglasitve ničnosti)
 ---documentbreak--- C2212018SL1510120180503SL0016151162Sodba Splošnega sodišča z dne 3. maja 2018 – Distillerie Bonollo in drugi/Svet
   (Zadeva T-431/12) (
         1
      )
   „(Damping — Uvoz vinske kisline s poreklom iz Kitajske — Sprememba dokončne protidampinške dajatve — Delni vmesni pregled — Ničnostna tožba — Neposredno in posamično nanašanje — Dopustnost — Določitev normalne vrednosti — Računsko določena normalna vrednost — Sprememba metodologije — Individualna obravnava — Člen 2(7)(a) in člen 11(9) Uredbe (ES) št. 1225/2009 (postala člen 2(7)(a) in člen 11(9) Uredbe (EU) 2016/1036) — Prilagoditev časovnih učinkov razglasitve ničnosti)“2018/C 221/16Jezik postopka: angleščina
      Stranke

      Tožeče stranke: Distillerie Bonollo SpA (Formigine, Italija), Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA (Borgoricco, Italija), Distillerie Mazzari SpA (Sant’Agata sul Santerno, Italija), Caviro Distillerie Srl (Faenza, Italija) in Comercial Química Sarasa, SL (Madrid, Španija) (zastopnika: R. MacLean, solicitor, in A. Bochon, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: S. Boelaert in B. Driessen, agenta, sprva skupaj z G. Berrischem, odvetnikom, in N. Chesaites, barrister, nato z G. Berrischem in nazadnje z N. Tuominenom, odvetnikom)

      Intervenientki v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopniki: sprva M. França in A. Stobiecka-Kuik, nato M. França in J.-F. Brakeland, agenti) in Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd (Changzhou, Kitajska) (zastopniki: E. Vermulst, S. Van Cutsem, F. Graafsma in J. Cornelis, odvetniki)

      Predmet

   Predloga na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 626/2012 z dne 26. junija 2012 o spremembi Izvedbene uredbe (EU) št. 349/2012 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz vinske kisline s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL 2012, L 182, str. 1).

      Izrek

            1.

            Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 626/2012 z dne 26. junija 2012 o spremembi Izvedbene uredbe (EU) št. 349/2012 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz vinske kisline s poreklom iz Ljudske republike Kitajske se razglasi za nično.

            2.

            Protidampinška dajatev, uvedena z Izvedbeno uredbo št. 626/2012, se ohrani v delu, v katerem se nanaša na proizvode družbe Ninghai Organic Chemical Factory, dokler Evropska komisija in Svet Evropske unije ne sprejmeta ukrepov za izvršitev te sodbe.

            3.

            Svet nosi svoje stroške in stroške, ki so jih priglasile družbe Distillerie Bonollo SpA, Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA, Distillerie Mazzari SpA, Caviro Distillerie Srl in Comercial Química Sarasa, SL.

            4.

            Komisija nosi svoje stroške.

            5.

            Družba Changmao Biochemical Engineering nosi svoje stroške.

      (
         1
      )	UL C 366, 24.11.2012.


201806080481931342018/C 221/092202018CJC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL201803278921Zadeva C-220/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Nemčija) 27. marca 2018 – ML
 ---documentbreak--- C2212018SL810120180327SL00098192Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Nemčija) 27. marca 2018 – ML
   (Zadeva C-220/18)2018/C 221/09Jezik postopka: nemščina
      Predložitveno sodišče

   Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen

      Stranka v postopku v glavni stvari

      Obdolžena oseba: ML

      Vprašanja za predhodno odločanje

            1.

            Kakšen pomen ima za razlago zgoraj navedenih določb (
                  1
               ) okoliščina, da lahko priprte osebe v odreditveni državi članici uveljavljajo pravna sredstva glede razmer v zaporu?

                     a)

                     Ali je, če imajo izvršitveni pravosodni organi na voljo dokaze o obstoju sistemskih ali splošnih pomanjkljivostih glede razmer v zaporu v odreditveni državi članici, ki se nanašajo bodisi na nekatere skupine oseb bodisi na nekatere zapore, ob upoštevanju zgoraj navedenih določb, dejanska nevarnost, da bo obdolžena oseba podvržena nečloveškemu ali ponižujočemu ravnanju v primeru njene izročitve, kar nasprotuje dopustnosti izročitve, izključena, če se lahko takšna pravna sredstva uveljavljajo brez nadaljnjega preverjanja konkretnih razmer v zaporu?

                     b)

                     Ali je pri tem pomembno, da po mnenju Evropskega sodišča za človekove pravice v zvezi z uveljavljanjem teh pravnih sredstev niso podani indici, da priprtim osebam ne ponujajo realnih možnosti za izboljšanje neustreznih razmer v zaporu?

            2.

            Če po odgovoru na prvo vprašanje za predhodno odločanje uveljavljanje takšnih pravnih sredstev za priprte osebe brez nadaljnjega preverjanja konkretnih razmer v zaporu v odreditveni državi članici s strani izvršitvenih pravosodnih organov ne omogoča izključitve dejanske nevarnosti nečloveškega ali ponižujočega ravnanja z obdolženo osebo:

                     a)

                     ali je treba zgoraj navedene določbe razlagati tako, da mora preverjanje razmer v zaporu v odreditveni državi članici s strani izvršitvenih pravosodnih organov zajemati vse zavode za prestajanje kazni zapora ali druge zavode, v katere bi bila lahko obdolžena oseba morda nameščena? Ali navedeno velja tudi za zgolj začasen ali prehoden pripor v določenih zavodih za prestajanje kazni zapora? Ali pa se lahko preverjanje omeji na tisti zavod za prestajanje kazni zapora, v katerega bo obdolžena oseba v skladu z navedbami organov odreditvene države članice najverjetneje nameščena večji del časa?

                     b)

                     Ali je treba glede tega izvesti obsežno preverjanje zadevnih razmer v zaporu, ki zajema tako ugotovitev velikosti prostora, ki pripada posameznemu zaporniku, pa tudi drugih pogojev priprtja? Ali je pri oceni tako ugotovljenih razmer v zaporu treba upoštevati sodno prakso Evropskega sodišča za človekove pravice, kot izhaja iz sodbe Muršić proti Hrvaški (sodba z dne 30. oktobra 2016, št. 7334/13)?

            3.

            Če je tudi po odgovoru na drugo vprašanje za predhodno odločanje treba pritrditi, da morajo izvršitveni pravosodni organi obveznost preverjanja razširiti na vse upoštevne zavode za prestajanje kazni zapora:

                     a)

                     ali izvršitvenim pravosodnim organom ni treba preverjati razmer v vsakem upoštevnem zavodu za prestajanje kazni zapora, če je odreditvena država članica podala splošno zagotovilo, da obdolžena oseba ne bo izpostavljena nevarnosti nečloveškega ali ponižujočega ravnanja?

                     b)

                     Ali pa je lahko namesto preverjanja razmer v vsakem upoštevnem zavodu za prestajanje kazni zapora odločitev izvršitvenega pravosodnega organa o dopustnosti izročitve odvisna od pogoja, da obdolžena oseba ne bo podvržena takšnemu ravnanju?

            4.

            Če tudi po odgovoru na tretje vprašanje za predhodno odločanje podaja zagotovil in določitev pogojev ne utemeljuje opustitve preverjanja razmer v vsakem upoštevnem zavodu za prestajanje kazni zapora v odreditveni državi članici s strani izvršitvenih pravosodnih organov:

                     a)

                     ali morajo izvršitveni pravosodni organi preveriti razmere v vsakem upoštevnem zavodu za prestajanje kazni zapora. tudi če pravosodni organi odreditvene države članice sporočijo, da obdolžena oseba v tej državi ne bo priprta dlje kot tri tedne, pod pogojem, da ne bodo nastopile nasprotne okoliščine?

                     b)

                     Ali navedeno velja, tudi če izvršitveni pravosodni organi ne vedo, ali so te podatke posredovali odreditveni pravosodni organi oziroma centralni organi odreditvene države članice, na podlagi prošnje za sodelovanje odreditvenega pravosodnega organa?

      (
         1
      )	Okvirni sklep Sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (2002/584/PNZ) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 34).
   Okvirni sklep Sveta 2009/299/PNZ z dne 26. februarja 2009 o spremembi okvirnih sklepov 2002/584/PNZ, 2005/214/PNZ, 2006/783/PNZ, 2008/909/PNZ in 2008/947/PNZ zaradi krepitve procesnih pravic oseb ter spodbujanja uporabe načela vzajemnega priznavanja odločb, izdanih na sojenju v odsotnosti zadevne osebe (UL, L 81, str. 1).


201806080211931482018/C 221/172412016TC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL20180504161611Zadeva T-241/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 4. maja 2018 – El Corte Inglés/EUIPO – WE Brand (EW) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije EW — Prejšnja besedna znamka Evropske unije WE — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))
 ---documentbreak--- C2212018SL1610120180504SL0017161161Sodba Splošnega sodišča z dne 4. maja 2018 – El Corte Inglés/EUIPO – WE Brand (EW)
   (Zadeva T-241/16) (
         1
      )
   „(Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije EW — Prejšnja besedna znamka Evropske unije WE — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))“2018/C 221/17Jezik postopka: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španija) (zastopnik: J. L. Rivas Zurdo, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: D. Botis in J. Ivanauskas, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: WE Brand Sàrl (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnika: R. van Oerle in L. Bekke, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora EUIPO za pritožbe z dne 11. februarja 2016 (zadeva R 426/2015-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama WE Brand in El Corte Inglés.

      Izrek

            1.

            Odločba drugega odbora Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) za pritožbe z dne 11. februarja 2016 (zadeva R 426/2015-2) se razveljavi.

            2.

            EUIPO in družba WE Brand Sàrl poleg svojih stroškov nosita stroške družbe El Corte Inglés, SA.

      (
         1
      )	UL C 251, 11.7.2016.


201806080181931212018/C 221/185742016TC22120180625SL01SLINFO_JUDICIAL20180503161722Zadeva T-574/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. maja 2018 – HK/Komisija (Javni uslužbenci — Uradniki — Pokojnine — Družinska pokojnina — Pogoji za dodelitev — Pogoj trajanja zakonske zveze — Zunajzakonska skupnost — Člen 17, prvi odstavek, Priloge VIII h Kadrovskih predpisov)
 ---documentbreak--- C2212018SL1620120180503SL0018162172Sodba Splošnega sodišča z dne 3. maja 2018 – HK/Komisija
   (Zadeva T-574/16) (
         1
      )
   „(Javni uslužbenci — Uradniki — Pokojnine — Družinska pokojnina — Pogoji za dodelitev — Pogoj trajanja zakonske zveze — Zunajzakonska skupnost — Člen 17, prvi odstavek, Priloge VIII h Kadrovskih predpisov)“2018/C 221/18Jezik postopka: francoščina
      Stranki

      Tožeča stranka: HK (zastopnika: S. Rodrigues in A. Tymen, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Gattinara in F. Simonetti, agenta)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Svet Evropske unije (zastopnik: sprva M. Bauer in M. Veiga, nato M. Bauer in R. Meyer, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 270 PDEU na eni strani za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije, s katerim je bila tožeči stranki zavrnjena pravica do družinske pokojnine in v delu, v katerem je to potrebno, sklepa Komisije o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke, in na drugi strani, za odškodnino za domnevno nastalo premoženjsko in nepremoženjsko škodo.

      Izrek

            1.

            Tožba se zavrne.

            2.

            HK se naloži plačilo stroškov.

            3.

            Svet Evropske unije nosi svoje stroške.

      (
         1
      )	UL C 59, 15.12.2016 (zadeva je bila najprej registrirana pri Sodišču za uslužbence Evropske unije pod številko F-151/15, nato je bila 1.9.2016 prenesena na Splošno sodišče Evropske unije).


201806150891955262018/C 231/298182016TC23120180702SL01SLINFO_JUDICIAL20180516242521Zadeva T-818/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. maja 2018 – Netflix International in Netflix/Komisija (Ničnostna tožba — Državne pomoči — Pomoč, ki jo je Nemčija predvidela za financiranje filmske produkcije in distribucije — Sklep, s katerim je pomoč razglašena za združljivo z notranjim trgom — Neobstoj posamičnega nanašanja — Predpis, ki zajema izvedbene ukrepe — Nedopustnost)
 ---documentbreak--- C2312018SL2410120180516SL0029241252Sodba Splošnega sodišča z dne 16. maja 2018 – Netflix International in Netflix/Komisija
   (Zadeva T-818/16) (
         1
      )
   „(Ničnostna tožba — Državne pomoči — Pomoč, ki jo je Nemčija predvidela za financiranje filmske produkcije in distribucije — Sklep, s katerim je pomoč razglašena za združljivo z notranjim trgom — Neobstoj posamičnega nanašanja — Predpis, ki zajema izvedbene ukrepe — Nedopustnost)“2018/C 231/29Jezik postopka: angleščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Netflix International BV (Amsterdam, Nizozemska) in Netflix, Inc. (Los Gatos, Kalifornija, Združene države) (zastopniki: C. Alberdingk Thijm, S. van Schaik, S. van Velze in E. H. Janssen, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Samnadda, G. Braun in B. Stromsky, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije (EU) 2016/2042 z dne 1. septembra 2016 o shemi pomoči SA.38418 – 2014/C (prej 2014/N), ki jo namerava Nemčija izvajati za financiranje filmske produkcije in distribucije (UL 2016, L 314, str. 63).

      Izrek

            1.

            Tožba se zavrže kot nedopustna.

            2.

            O predlogih za intervencijo, ki so jih vložili Zvezna republika Nemčija, Francoska republika, Kraljevina Nizozemska in Filmförderungsanstalt ni treba odločiti.

            3.

            Netflix International BV in Netflix, Inc. se naloži plačilo svojih stroškov in stroškov Evropske komisije, ne pa stroškov povezanih s predlogi za intervencijo.

            4.

            Netflix International, Netflix, Komisija, Zvezna republika Nemčija, Francoska republika, Kraljevina Nizozemska in Filmförderungsanstalt nosijo vsak svoje stroške, povezane s predlogi za intervencijo.

      (
         1
      )	UL C 30, 30.1.2017.


201806220481970402018/C 240/377012016TC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180517353622Zadeva T-701/16 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. maja 2018 – Komisija/AV (Pritožba — Javni uslužbenci — Začasni uslužbenci — Zaposlovanje — Zdravniški pregled — Nepopolne navedbe pri zdravniškem pregledu — Retroaktivna uporaba zdravstvenega pridržka — Zavrnitev invalidnine — Izvršitev sodbe Sodišča za uslužbence, s katero je bil prvotni sklep razglašen za ničen)
 ---documentbreak--- C2402018SL3520120180517SL0037352362Sodba Splošnega sodišča z dne 17. maja 2018 – Komisija/AV
   (Zadeva T-701/16 P) (
         1
      )
   „(Pritožba — Javni uslužbenci — Začasni uslužbenci — Zaposlovanje — Zdravniški pregled — Nepopolne navedbe pri zdravniškem pregledu — Retroaktivna uporaba zdravstvenega pridržka — Zavrnitev invalidnine — Izvršitev sodbe Sodišča za uslužbence, s katero je bil prvotni sklep razglašen za ničen)“2018/C 240/37Jezik postopka: francoščina
      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: sprva C. Berardis-Kayser, C. Ehrbar in T. Bohr, nato C. Ehrbar in T. Bohr, agenti)

      Druga stranka v postopku: AV (zastopnika:: J.-N. Louis in N. de Montigny, avocats)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 21. julija 2016, AV/Komisija (F-91/15, EU:F:2016:170), s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.

      Izrek

            1.

            Sodba Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 21. julija 2016, AV/Komisija (F-91/15) se razveljavi.

            2.

            Zadeva se vrne v odločanje senatu Splošnega sodišča, ki ni senat, ki je odločal o tej pritožbi.

            3.

            Odločitev o stroških se pridrži.

      (
         1
      )	UL C 14, 16.1.2017.


201806220341970802018/C 240/202112018CJC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180326171822Zadeva C-211/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugalska) 26. marca 2018 – Serviços de Saúde, S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira
 ---documentbreak--- C2402018SL1720120180326SL0020172182Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugalska) 26. marca 2018 – Serviços de Saúde, S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Zadeva C-211/18)2018/C 240/20Jezik postopka: portugalščina
      Predložitveno sodišče

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Idealmed III — Serviços de Saúde, S.A.

      Tožena stranka: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Vprašanja za predhodno odločanje

            1.

            Ali člen 132(1)(b) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (v nadaljevanju: Direktiva o DDV) (
                  1
               ) nasprotuje temu, da se šteje, da je bolnišnica, ki je gospodarska družba zasebnega prava in ki je sklenila pogodbe za opravljanje storitev zdravstvene oskrbe z državo in pravnimi osebami javnega prava, začela poslovati pod socialnimi pogoji, primerljivimi s pogoji, ki veljajo za osebe javnega prava, naštete v navedenem členu, če so izpolnjeni naslednji pogoji:

                     —

                     več kot 54,5 % prometa, vključno z zneski, zaračunanimi zadevnim uporabnikom upravičencem, se ustvari z državnimi organi in javnimi zdravstvenimi podsistemi po cenah, določenih v pogodbah, sklenjenih z zadnjenavedenimi;

                     —

                     več kot 69 % uporabnikov je upravičencev iz javnih zdravstvenih podsistemov ali pa so upravičeni do storitev, opravljenih v okviru pogodb, sklenjenih z državnimi organi;

                     —

                     več kot 71 % zdravstvenih storitev je opravljenih v okviru pogodb, sklenjenih z javnimi zdravstvenimi podsistemi in državnimi organi, in

                     —

                     gre za dejavnost v splošnem javnem interesu?

            2.

            Glede na to, da se je Portugalska v skladu s členom 377 Direktive o DDV odločila, da bo še naprej oproščala transakcije, ki jih izvajajo bolnišnice in ki niso omenjene v členu 132(1)(b) navedene direktive, da je tem davčnim zavezancem dala možnost, da se odločijo za obdavčitev navedenih transakcij v skladu s členom 391 Direktive, če ostanejo v sistemu obdavčitve vsaj pet let, in da je določeno, da se lahko vrnejo v sistem oprostitve samo, če tako izrecno izjavijo, ali člen 391 in/ali načela varstva pridobljenih pravic in legitimnih pričakovanj, enakosti in prepovedi diskriminacije, nevtralnosti in prepovedi izkrivljanja konkurence v zvezi z uporabniki in davčnimi zavezanci, ki so osebe javnega prava, nasprotuje temu, da davčni in carinski organ določi, da se uporabi sistem oprostitve, preden se izteče navedeni rok, od trenutka, ko meni, da je davčni zavezanec začel opravljati storitve pod socialnimi pogoji, primerljivimi s pogoji, ki veljajo za osebe javnega prava?

            3.

            Ali člen 391 Direktive in/ali zgoraj omenjena načela nasprotujejo temu, da se z novim zakonom določi uporaba sistema oprostitve za davčne zavezance, ki so pred tem izbrali sistem obdavčitve, preden se izteče navedeni rok petih let?

            4.

            Ali člen 391 Direktive in/ali zgoraj omenjena načela nasprotujejo zakonodaji, v skladu s katero lahko davčni zavezanec, ki je izbral sistem obdavčitve, ker v trenutku, ko se je odločil za to možnost, ni opravljal zdravstvenih storitev pod socialnimi pogoji, primerljivimi s tistimi, ki veljajo za osebe javnega prava, ostane v tem sistemu, če začne opravljati take storitve pod socialnimi pogoji, primerljivimi s pogoji, ki veljajo za osebe javnega prava?

      (
         1
      )	UL 2006, L 347, str. 1.


201806220631970192018/C 240/526662017TC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180417464611Zadeva T-666/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 17. aprila 2018 – NeoCell/EUIPO (BIOACTIVE NEOCELL COLLAGEN) (Znamka Evropske unije — Pravna oseba zasebnega prava — Neobstoj dokaza o pravnem obstoju — Člen 177(4) Poslovnika — Očitna nedopustnost)
 ---documentbreak--- C2402018SL4610120180417SL0052461461Sklep Splošnega sodišča z dne 17. aprila 2018 – NeoCell/EUIPO (BIOACTIVE NEOCELL COLLAGEN)
   (Zadeva T-666/17) (
         1
      )
   „(Znamka Evropske unije — Pravna oseba zasebnega prava — Neobstoj dokaza o pravnem obstoju — Člen 177(4) Poslovnika — Očitna nedopustnost)“2018/C 240/52Jezik postopka: angleščina
      Stranki

      Tožeča stranka: NeoCell Corporation (zastopnik: M. Edenborough, QC)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnica: A. Lukošiūtė, agentka)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. julija 2017 (zadeva R 147/2017-2), v zvezi z mednarodno registracijo, v kateri je imenovana Evropska unija, za besedno znamko BIOACTIVE NEOCELL COLLAGEN.

      Izrek

            1.

            Tožba se zavrne.

            2.

            Družbi NeoCell Corporation se naloži plačilo stroškov.

      (
         1
      )	UL C 5, 8.1.2018.


201806220081970652018/C 240/212122018CJC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180326191911Zadeva C-212/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Italija) 26. marca 2018 – Prato Nevoso Termo Energy Srl/Provincia di Cuneo, ARPA Piemonte
 ---documentbreak--- C2402018SL1910120180326SL0021191191Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Italija) 26. marca 2018 – Prato Nevoso Termo Energy Srl/Provincia di Cuneo, ARPA Piemonte
   (Zadeva C-212/18)2018/C 240/21Jezik postopka: italijanščina
      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Prato Nevoso Termo Energy Srl

      Tožena stranka: Provincia di Cuneo, ARPA Piemonte

      Vprašanji za predhodno odločanje

            1.

            Ali člen 6 Direktive 2008/98/ES (
                  1
               ) in načelo sorazmernosti nasprotujeta nacionalni zakonodaji, kakršna je določena v členu 293 zakonske uredbe št. 152/2006 in členu 268, točka eee-(a) zakonske uredbe št. 152/2006, ki določata, da se tudi v okviru postopka izdaje dovoljenja za elektrarno na biomaso za odpadek šteje tekoče biogorivo, ki ima zahtevane tehnične lastnosti in za katerega obstaja povpraševanje za produktivne namene, in sicer kot gorivo, če navedeno tekoče biogorivo ni vključeno v Prilogo X, del II, razdelek 4, odstavek 1 v delu V zakonske uredbe št. 152 z dne 3. aprila 2006, in sicer ne glede na ocene negativnega učinka na okolje, opravljene v okviru postopka izdaje dovoljenja, oziroma kakršne koli ugovore glede tehničnih značilnosti proizvoda?

            2.

            Ali člen 13 Direktive 2009/28/ES (
                  2
               ) ter načela sorazmernosti, preglednosti in poenostavitve nasprotujejo nacionalni zakonodaji, kakršna je določena v členu 5 zakonske uredbe št. 28/2011 v delu, kjer v primeru, če prosilec zahteva izdajo dovoljenja za uporabo biomase za gorivo v obratu, ki izpušča emisije v zrak, ne določa nobene uskladitve s postopkom izdaje dovoljenja za tako rabo goriva iz zakonske uredbe št. 152/2006, Priloga X v delu V, in niti možnosti dejanske ocene predlagane rešitve v okviru enotnega postopka izdaje dovoljenja in glede na vnaprej določene tehnične specifikacije?

      (
         1
      )	Direktiva 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv (UL L 312, 2008, str. 3).
   (
         2
      )	Direktiva 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, spremembi in poznejši razveljavitvi direktiv 2001/77/ES in 2003/30/ES (UL L 140, 2009, str. 16).


201806220431970542018/C 240/387602016TC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180517363611Zadeva T-760/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. maja 2018 – Basil/EUIPO – Artex (košare za kolesa) (Model Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Registrirani model Skupnosti, ki predstavlja košare za kolesa — Razlog za ničnost — Nedopustnost zahteve za ugotovitev ničnosti — Člen 52(3) in člen 86(5) Uredbe (ES) št. 6/2002 — Razkritje prejšnjega modela — Individualna narava — Različen celotni vtis — Člen 6 in člen 25(1)(b) Uredbe št. 6/2002)
 ---documentbreak--- C2402018SL3610120180517SL0038361361Sodba Splošnega sodišča z dne 17. maja 2018 – Basil/EUIPO – Artex (košare za kolesa)
   (Zadeva T-760/16) (
         1
      )
   „(Model Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Registrirani model Skupnosti, ki predstavlja košare za kolesa — Razlog za ničnost — Nedopustnost zahteve za ugotovitev ničnosti — Člen 52(3) in člen 86(5) Uredbe (ES) št. 6/2002 — Razkritje prejšnjega modela — Individualna narava — Različen celotni vtis — Člen 6 in člen 25(1)(b) Uredbe št. 6/2002)“2018/C 240/38Jezik postopka: nemščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Basil BV (Silvolde, Nizozemska) (zastopnika: N. Weber in J. von der Thüsen, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: S. Hanne in D. Walicka, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Artex SpA (Zeno di Cassola, Italija) (zastopnica: J. Vogtmeier, odvetnica)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 7. julija 2016 (zadeva R 535/2015-3) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Artex in Basil.

      Izrek

            1.

            Tožba se zavrne.

            2.

            Družbi Basil BV se naloži plačilo stroškov.

      (
         1
      )	UL C 6, 9.1.2017


201806220811970772018/C 240/537262017TC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180515464722Zadeva T-726/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. maja 2018 – Commune de Fessenheim in drugi/Komisija (Ničnostna tožba — Dostop do dokumentov — Dopis, ki ga je Evropska komisija naslovila francoskim organom glede protokola za povračilo škode skupini EDF v zvezi z odpravo dovoljenja za delovanje jedrske elektrarne v Fessenheimu — Zavrnitev dostopa zaradi molka organa — Rok za tožbo — Zamuda — Nedopustnost)
 ---documentbreak--- C2402018SL4620120180515SL0053462472Sklep Splošnega sodišča z dne 15. maja 2018 – Commune de Fessenheim in drugi/Komisija
   (Zadeva T-726/17) (
         1
      )
   „(Ničnostna tožba — Dostop do dokumentov — Dopis, ki ga je Evropska komisija naslovila francoskim organom glede protokola za povračilo škode skupini EDF v zvezi z odpravo dovoljenja za delovanje jedrske elektrarne v Fessenheimu — Zavrnitev dostopa zaradi molka organa — Rok za tožbo — Zamuda — Nedopustnost)“2018/C 240/53Jezik postopka: francoščina
      Stranke

      Tožeče stranke: Commune de Fessenheim (Francija), Communauté de communes Pays Rhin-Brisach (Volgelsheim, Francija), Conseil départemental du Haut-Rhin (Colmar, Francija), Conseil régional Grand Est Alsace Champagne-Ardenne Lorraine, (Strasbourg, Francija) (zastopnik: G. de Rubercy, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnik: A. Buchet, agent)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa z molkom organa z dne 10. avgusta 2014, s katerim je Komisija zavrnila, da se tožečim strankam dovoli dostop do dopisa, ki ga je Evropska komisija 22. marca 2017 naslovila francoskim organom glede protokola za povračilo škode skupini Électricité de France (EDF) v zvezi z odpravo dovoljenja za delovanje jedrske elektrarne v Fessenheimu.

      Izrek

            1.

            Tožba se zavrže kot nedopustna.

            2.

            Postopek v zvezi s predlogom za intervencijo Francoske republike se ustavi.

            3.

            Commune de Fessenheim, Communauté de communes Pays Rhin-Brisach, Conseil départemental du Haut-Rhin in Conseil régional Grand Est Alsace Champagne-Ardenne Lorraine nosijo svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

            4.

            Francoska republika nosi svoje stroške.

      (
         1
      )	UL C 13, 15.1.2018.


201806220191970702018/C 240/091022017CJC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL201804257711Zadeva C-102/17: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 25. aprila 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de Contas – Portugalska) – Secretaria Regional de Saúde dos Açores/Ministério Público (Predhodno odločanje — Člena 53(2) in 94 Poslovnika Sodišča — Člen 267 PDEU — Pojem „sodišče ene od držav članic“ — Postopek, ki bo pripeljal do izdaje sodne odločbe — Nacionalno računsko sodišče — Predhodni pregled zakonitosti in proračunske upravičenosti javnega izdatka — Očitna nedopustnost)
 ---documentbreak--- C2402018SL710120180425SL00097171Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 25. aprila 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de Contas – Portugalska) – Secretaria Regional de Saúde dos Açores/Ministério Público
   (Zadeva C-102/17) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Člena 53(2) in 94 Poslovnika Sodišča — Člen 267 PDEU — Pojem „sodišče ene od držav članic“ — Postopek, ki bo pripeljal do izdaje sodne odločbe — Nacionalno računsko sodišče — Predhodni pregled zakonitosti in proračunske upravičenosti javnega izdatka — Očitna nedopustnost)“2018/C 240/09Jezik postopka: portugalščina
      Predložitveno sodišče

   Tribunal de Contas

      Stranki

      Tožeča stranka: Secretaria Regional de Saúde dos Açores

      Tožena stranka: Ministério Público

      Izrek

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de Contas (računsko sodišče, Portugalska) z odločbo z dne 17. januarja 2017, je očitno nedopusten.
   (
         1
      )	UL C 151, 15.5.2017.


201806220721970462018/C 240/398012016TC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180529373711Zadeva T-801/16 RENV: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. maja 2018 – Fedtke/EESO (Javni uslužbenci — Uradniki — Upokojitev — Upokojitvena starost — Prošnja za nadaljevanje dela — Člen 52, prvi in drugi odstavek, Kadrovskih predpisov — Interes službe — Izključno potrditveni akt — Nova in bistvena dejstva — Dopustnost)
 ---documentbreak--- C2402018SL3710120180529SL0039371371Sodba Splošnega sodišča z dne 29. maja 2018 – Fedtke/EESO
   (Zadeva T-801/16 RENV) (
         1
      )
   „(Javni uslužbenci — Uradniki — Upokojitev — Upokojitvena starost — Prošnja za nadaljevanje dela — Člen 52, prvi in drugi odstavek, Kadrovskih predpisov — Interes službe — Izključno potrditveni akt — Nova in bistvena dejstva — Dopustnost)“2018/C 240/39Jezik postopka: francoščina
      Stranki

      Tožeča stranka: Ingrid Fedtke (Wezembeek-Oppem, Belgija) (zastopnik: M.-A. Lucas, avocat)

      Tožena stranka: Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) (zastopniki: M. Pascua Mateo, K. Gambino, X. Chamodraka, A. Carvajal in L. Camarena Januzec, agenti, skupaj z B. Wägenbaurjem, avocat)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe EESO, s katero je bila zavrnjena prošnja tožeče stranke za ohranitev zaposlitve do starosti 66 let.

      Izrek

            1.

            Tožba se zavrne.

            2.

            Ingrid Fedtke se naloži plačilo stroškov v postopku pred Splošnim sodiščem Evropske unije in pred Sodiščem za uslužbence Evropske unije.

      (
         1
      )	UL C 320, 28.9.2015 (zadeva je bila sprva vložena pri Sodišču za uslužbence Evropske unije pod številko F-107/15 in nato 1. septembra 2016 prenesena na Splošno sodišče Evropske unije).


201806220141970532018/C 240/222132018CJC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180326192022Zadeva C-213/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale ordinario di Roma (Italija) 26. marca 2018 – Adriano Guaitoli in drugi/easyJet Airline Co. Ltd
 ---documentbreak--- C2402018SL1920120180326SL0022192202Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale ordinario di Roma (Italija) 26. marca 2018 – Adriano Guaitoli in drugi/easyJet Airline Co. Ltd
   (Zadeva C-213/18)2018/C 240/22Jezik postopka: italijanščina
      Predložitveno sodišče

   Tribunale ordinario di Roma

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Adriano Guaitoli, Concepción Casan Rodriguez, Alessandro Celano Tomassoni, Antonia Cirilli, Lucia Cortini, Mario Giuli, Patrizia Padroni

      Tožena stranka: easyJet Airline Co. Ltd

      Vprašanja za predhodno odločanje

            1.

            Ali je treba v primeru, ko stranka v postopku zaradi zamude ali odpovedi leta poleg pavšalnih in poenotenih odškodnin iz členov 5, 7 in 9 Uredbe št. 261/2004 (
                  1
               ) zahteva tudi plačilo dodatne odškodnine iz člena 12 navedene Uredbe, uporabiti člen 33 Montrealske konvencije ali pa velja, da „sodno pristojnost“ (tako mednarodno kot tudi notranjo) določa člen 5 Uredbe št. 44/2001 (
                  2
               )?

            2.

            Ali je treba v prvem primeru iz vprašanja 1 člen 33 Montrealske konvencije razlagati tako, da ta ureja zgolj delitev sodne pristojnosti med državami, ali tako, da ta določa tudi krajevno pristojnost znotraj posamezne države?

            3.

            Ali je v prvem primeru iz vprašanja 2 uporaba člena 33 Montrealske konvencije „izključna“ in preprečuje uporabo člena 5 Uredbe št. 44/2001 ali pa je mogoče obe določbi uporabljati vzporedno, da bi tako neposredno določili tako sodno pristojnost države kot tudi notranjo krajevno pristojnost njenih sodišč?

      (
         1
      )	Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).
   (
         2
      )	Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42).


201806220541970412018/C 240/40672017TC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180518373822Zadeva T-67/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. maja 2018 – Italytrade/EUIPO – Tpresso (tèespresso) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije tèespresso — Prejšnja mednarodna figurativna znamka TPresso in prejšnja mednarodna besedna znamka TPRESSO — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))
 ---documentbreak--- C2402018SL3720120180518SL0040372382Sodba Splošnega sodišča z dne 18. maja 2018 – Italytrade/EUIPO – Tpresso (tèespresso)
   (Zadeva T-67/17) (
         1
      )
   „(Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije tèespresso — Prejšnja mednarodna figurativna znamka TPresso in prejšnja mednarodna besedna znamka TPRESSO — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))“2018/C 240/40Jezik postopka: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Italytrade Srl (Bari, Italija) (zastopnik: N. Clemente, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Tpresso SA (Zürich, Švica) (zastopnika: L. Biglia in R. Spagnolli, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 29. novembra 2016 (zadeva R 959/2016-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Tpresso in Italytrade.

      Izrek

            1.

            Tožba se zavrne.

            2.

            Družbi Italytrade Srl se naloži plačilo stroškov.

      (
         1
      )	UL C 104, 3.4.2017.


201806220761970252018/C 240/54TC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180515474711Zadeva T-812/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 15. maja 2018 – Seco Belgium in Vinçotte/Parlament (Ničnostna tožba — Javna naročila gradenj — Postopek javnega razpisa — Naloge nadzora in strokovnega svetovanja v okviru pridobitev, načrtov in gradbenih del v Evropskem parlamentu v Bruslju — Zavrnitev ponudbe tožečih strank in oddaja naročila drugemu ponudniku — Umik izpodbijanega akta — Prenehanje obstoja predmeta spora — Ustavitev postopka)
 ---documentbreak--- C2402018SL4710120180515SL0054471471Sklep Splošnega sodišča z dne 15. maja 2018 – Seco Belgium in Vinçotte/Parlament
   (Zadeva T-812/17) (
         1
      )
   „(Ničnostna tožba — Javna naročila gradenj — Postopek javnega razpisa — Naloge nadzora in strokovnega svetovanja v okviru pridobitev, načrtov in gradbenih del v Evropskem parlamentu v Bruslju — Zavrnitev ponudbe tožečih strank in oddaja naročila drugemu ponudniku — Umik izpodbijanega akta — Prenehanje obstoja predmeta spora — Ustavitev postopka)“2018/C 240/54Jezik postopka: francoščina
      Stranke

      Tožeči stranki: Seco Belgium (Bruselj, Belgija) in Vinçotte (Vilvord, Belgija) (zastopnika: A. Delvaux in R. Simar, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopniki: sprva P. López Carceller in Z. Nagy, nato Z. Nagy in B. Simon, agenti)

      Predmet

   Predlog, ki temelji na členu 263 PDEU, se nanaša na razglasitev ničnosti odločbe Parlamenta z dne 1. decembra 2017 o zavrnitvi ponudbe, ki sta jo tožeči stranki predložili v okviru javnega naročila 06D 20/2017/M005, naslovljenega „Naloge nadzora in strokovnega svetovanja v okviru pridobitev, načrtov in gradbenih del v Evropskem parlamentu v Bruslju“ in o oddaji tega naročila drugemu ponudniku.

      Izrek

            1.

            O tožbi ni treba več odločati.

            2.

            Evropskemu parlamentu se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, ki se nanašajo na postopek za izdajo začasne odredbe.

      (
         1
      )	UL C 52, 12.2.2018.


201806220531970592018/C 240/41682017TC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180518383811Zadeva T-68/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. maja 2018 – Italytrade/EUIPO – Tpresso (teaespresso) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije teaespresso — Prejšnja mednarodna figurativna znamka TPresso in prejšnja mednarodna besedna znamka TPRESSO — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001])
 ---documentbreak--- C2402018SL3810120180518SL0041381381Sodba Splošnega sodišča z dne 18. maja 2018 – Italytrade/EUIPO – Tpresso (teaespresso)
   (Zadeva T-68/17) (
         1
      )
   „(Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije teaespresso — Prejšnja mednarodna figurativna znamka TPresso in prejšnja mednarodna besedna znamka TPRESSO — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001])“2018/C 240/41Jezik postopka: angleščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Italytrade Srl (Bari, Italija) (zastopnik: N. Clemente, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Tpresso SA (Zürich, Švica) (zastopnika: L. Biglia in R. Spagnolli, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 29. novembra 2016 (zadeva R 1099/2016-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Tpresso in Italytrade.

      Izrek

            1.

            Tožba se zavrne.

            2.

            Družbi Italytrade Srl se naloži plačilo stroškov.

      (
         1
      )	UL C 104, 3.4.2017.


201806220211970752018/C 240/232172018CJC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180326202121Zadeva C-217/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 26. marca 2018 – La Gazza s.c.r.l. in drugi/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
 ---documentbreak--- C2402018SL2010120180326SL0023201212Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 26. marca 2018 – La Gazza s.c.r.l. in drugi/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
   (Zadeva C-217/18)2018/C 240/23Jezik postopka: italijanščina
      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožniki: La Gazza s.c.r.l., Umberto Bernardi, Giovanni Bressan, Bruno Ceccato, Alessandro Cerbaro, Virgilio Cerbaro, Alessandro Conte, Antonio Costa, Maurizio Dalla Pria, Daniele Donà, Fausto Guidolin, Gianni Mancon, Claudio Meneghini, Antonio Pesce, Dario Poli, Rino Salvalaggio, Luciano Simioni, Tiziano Sperotto, Armando Tollio, Marco Toson, Silvano Marcon, Lorella Cusinato, Federica Marcon, Eleonora Marcon, Caterina Marcon, Azienda agricola Bacchin Fratelli, Baldisseri Giancarlo e Mario s.s., Azienda agricola Ballardin Bortolino e Giuseppe, Facchinello Egidio e Giuseppe s.s., Azienda agricola Marchioron Fratelli di Marchioron Maurizio e Giuliano, Marchioron Ruggero e Massimo s.s., Azienda agricola Milan di Milan Mauro e Maurizio s.s., Azienda agricola Pettenuzzo Luciano e Aurelio s.s., Azienda agricola Stragliotto di Stragliotto Giovanni & c. s.s., Azienda agricola Todescato Giuseppe e Maurizio s.s., Azienda agricola Toffan Piermaria e Antonio s.s.

      Nasprotni stranki v pritožbenem postopku: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

      Vprašanja za predhodno odločanje

            1.

            Ali je treba v položaju, kakršen je opisani, ki je predmet postopka v glavni stvari, pravo Evropske unije razlagati tako, da zaradi neskladnosti zakonske določbe države članice s členom 2(2)(3) Uredbe (EGS) št. 3950/92 (
                  1
               ) za proizvajalce ne velja obveznost plačila dodatne dajatve, če so izpolnjeni pogoji, ki jih določa navedena uredba?

            2.

            Ali je treba v položaju, kakršen je opisani, ki je predmet postopka v glavni stvari, pravo Evropske unije in zlasti splošno načelo varstva zaupanja v pravo razlagati tako, da ni mogoče varovati zaupanja subjektov, ki so spoštovali obveznost, predvideno v državi članici, in so izkoristili učinke, povezane s spoštovanjem navedene obveznosti, čeprav se je izkazalo, da navedena obveznost ni v skladu s pravom Evropske unije?

            3.

            Ali v položaju, kakršen je opisani, ki je predmet postopka v glavni stvari, člen 9 Uredbe (ES) št. 1392/2001 (
                  2
               ) z dne 9. julija 2001 in pojem Unije „prednostna kategorija“ nasprotujeta določbi države članice, kakršna je člen 2(3) uredbe-zakona št. 157/2004, ki jo je sprejela Italijanska republika in določa razlikovanje pri vračanju preplačanega dodatnega plačila, tako da časovno in glede na način vračila ločuje med proizvajalci, ki so zaupali v zahtevano spoštovanje določbe nacionalnega prava, za katero se je izkazalo, da je ni v skladu s pravom Unije, in proizvajalci, ki navedene določbe niso spoštovali?

      (
         1
      )	Uredba Sveta (EGS) št. 3950/92 z dne 28. decembra 1992 o uvedbi dodatne dajatve v sektorju mleka in mlečnih proizvodov (UL L 405, str. 1).
   (
         2
      )	Uredba Komisije (ES) št. 1392/2001 z dne 9. julija 2001 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (EGS) št. 3950/92 o uvedbi dodatne dajatve za mleko in mlečne proizvode (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 33, str. 104).


201806220151970742018/C 240/103272017CJC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL201804127822Zadeva C-327/17 P: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 12. aprila 2018 – Cryo-Save AG/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG (Pritožba — Znamka Evropske unije — Postopek za razveljavitev — Umik predloga za razveljavitev — Pritožba postane brezpredmetna — Ustavitev postopka)
 ---documentbreak--- C2402018SL720120180412SL00107282Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 12. aprila 2018 – Cryo-Save AG/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG
   (Zadeva C-327/17 P) (
         1
      )
   „(Pritožba — Znamka Evropske unije — Postopek za razveljavitev — Umik predloga za razveljavitev — Pritožba postane brezpredmetna — Ustavitev postopka)“2018/C 240/10Jezik postopka: nemščina
      Stranke

      Tožeča stranka: Cryo-Save AG (zastopnica: C. Onken, odvetnica)

      Toženi stranki: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Hanf, agent), MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG (zastopnik: A. Thünken, odvetnik)

      Izrek

            1.

            Postopek s to pritožbo s ustavi.

            2.

            Družbi Cryo-Save AG se naloži plačilo stroškov, nastalih Utadu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) v okviru tega postopka.

            3.

            Družbi Cryo-Save AG in MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG nosita svoje stroške.

      (
         1
      )	UL C 330, 2.10.2017.


201806220711970862018/C 240/552522018TC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180422484811Zadeva T-252/18: Tožba, vložena 22. aprila 2018 – European Anglers Alliance/Svet
 ---documentbreak--- C2402018SL4810120180422SL0055481481Tožba, vložena 22. aprila 2018 – European Anglers Alliance/Svet
   (Zadeva T-252/18)2018/C 240/55Jezik postopka: francoščina
      Stranki

      Tožeča stranka: European Anglers Alliance (Offenbach am Main, Nemčija) (zastopnik: L.-B. Buchman, avocat)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            prizna pravni interes European Anglers Alliance;

            —

            razglasi za nične določbe člena 9(4) in (5) Uredbe Sveta (EU) 2018/120 z dne 23. januarja 2018 o določitvi ribolovnih možnosti za leto 2018 za nekatere staleže rib in skupine staležev rib, ki se uporabljajo za vode Unije in za plovila Unije v nekaterih vodah zunaj Unije, ter o spremembi Uredbe Sveta (EU) 2017/127 (UL 2018, L 27, str. 1), ker:

                     —

                     med državljani Evropske unije ustvarjajo neupravičeno diskriminacijo glede na cilj, ki se uresničuje s temi določbami, in kršijo načelo enakosti;

                     —

                     je Svet Evropske unije prekoračil diskrecijsko pravico, s tem da se ni oprl na noben objektiven podatek o ulovu, v okviru rekreacijskega ribolova v morju, staležev brancina;

                     —

                     kršijo načelo sorazmernosti in ne spoštujejo člena 17 skupne ribiške politike ker gospodarska in sociološka teža rekreacijskega ribolova v morju očitno ni bila upoštevana.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

            1.

            Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela enakega obravnavanja, ker naj bi izpodbijane določbe Uredbe (EU) 2018/120 ustvarjale neupravičeno diskriminacijo med evropskimi državljani glede na želeni cilj, ter med rekreacijskimi ribiči in industrijskim ribolovom.

            2.

            Drugi tožbeni razlog se nanaša na prekoračitev, s strani Sveta, njegove diskrecijske pravice.

            3.

            Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela sorazmernosti.


201806220221970362018/C 240/242182018CJC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180326212221Zadeva C-218/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 26. marca 2018 – Latte Più Srl in drugi/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
 ---documentbreak--- C2402018SL2110120180326SL0024211222Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 26. marca 2018 – Latte Più Srl in drugi/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
   (Zadeva C-218/18)2018/C 240/24Jezik postopka: italijanščina
      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožniki: Latte Più Srl, Azienda agricola Benedetti Pietro e Angelo s.s., Azienda agricola Bertoldo Leandro e Ferruccio s.s., Sila di Bettinardi Virgilio e Adriano s.s., Bonora Delis, Capparotto Giampaolo e Lorenzino s.s., Cristofori Alessandra, Cunico Antonio, Dal Degan Santo e Giovanni, Dalle Palle Silvano e Munari Teresa, Dalle Palle Tiziano, Fontana Luca, Gonzo Dino e Stefano s.s., Guarato Giuseppe, Guerra Giuseppe, Magrin Stefano e Renato s.s., Marcolin Graziano, Marin Daniele, Gabriele e Graziano s.s., Azienda agricola Mascot di Pilotto Bortolo e figli s.s., Azienda agricola 2000 di Mastrotto Giuseppe, Matteazzi Mario, Mazzaron Roberto, Pozzan Michele e Luca, Radin Alessandro, Raffaello Carlo e fratelli s.s., Azienda agricola Rodighiero Elena di Bartolomei Roberto e Michele s.s., Sambugaro Andrea, Scuccato Gervasio, Serafini Candida, Toffanin Giovanni e Mauro s.s., Trevisan Francesco, Zanettin Gianfranco e Giampietro s.s.

      Nasprotni stranki v pritožbenem postopku: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

      Vprašanja za predhodno odločanje

            1.

            Ali je treba v položaju, kakršen je opisani, ki je predmet postopka v glavni stvari, pravo Evropske unije razlagati tako, da zaradi neskladnosti zakonske določbe države članice s členom 2(2)(3) Uredbe (EGS) št. 3950/92 (
                  1
               ) za proizvajalce ne velja obveznost plačila dodatne dajatve, če so izpolnjeni pogoji, ki jih določa navedena uredba?

            2.

            Ali je treba v položaju, kakršen je opisani, ki je predmet postopka v glavni stvari, pravo Evropske unije in zlasti splošno načelo varstva zaupanja v pravo razlagati tako, da ni mogoče varovati zaupanja subjektov, ki so spoštovali obveznost, predvideno v državi članici, in so izkoristili učinke, povezane s spoštovanjem navedene obveznosti, čeprav se je izkazalo, da navedena obveznost ni v skladu s pravom Evropske unije?

            3.

            Ali v položaju, kakršen je opisani, ki je predmet postopka v glavni stvari, člen 9 Uredbe (ES) št. 1392/2001 (
                  2
               ) z dne 9. julija 2001 in pojem Unije „prednostna kategorija“ nasprotujeta določbi države članice, kakršna je člen 2(3) uredbe-zakona št. 157/2004, ki jo je sprejela Italijanska republika in določa razlikovanje pri vračanju preplačanega dodatnega plačila, tako da časovno in glede na način vračila ločuje med proizvajalci, ki so zaupali v zahtevano spoštovanje določbe nacionalnega prava, za katero se je izkazalo, da je ni v skladu s pravom Unije, in proizvajalci, ki navedene določbe niso spoštovali?

      (
         1
      )	Uredba Sveta (EGS) št. 3950/92 z dne 28. decembra 1992 o uvedbi dodatne dajatve v sektorju mleka in mlečnih proizvodov (UL L 405, str. 1).
   (
         2
      )	Uredba Komisije (ES) št. 1392/2001 z dne 9. julija 2001 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (EGS) št. 3950/92 o uvedbi dodatne dajatve za mleko in mlečne proizvode (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 33, str. 104).


201806220661970622018/C 240/562532018TC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180423484922Zadeva T-253/18: Tožba, vložena 23. april 2018 – VY/Komisija
 ---documentbreak--- C2402018SL4820120180423SL0056482492Tožba, vložena 23. april 2018 – VY/Komisija
   (Zadeva T-253/18)2018/C 240/56Jezik postopka: francoščina
      Stranki

      Tožeča stranka: VY (zastopnik: J.-N. Louis, avocat)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

            —

            sklep o imenovanju [zaupno] (
                  1
               ) na delovno mesto vodje enote enote [zaupno] Delegacije Evropske unije na Japonskem in sklep o zavrnitvi kandidature tožeče stranke razglasi za nična;

            —

            Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

            1.

            Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev razpisa prostega delovnega mesta.

            2.

            Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev obveznosti obrazložitve.

            3.

            Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 21 Listine o temeljih pravicah in člena 1d Kadrovskih predpisov.

      (
         1
      )	Prikriti zaupni podatki.


201806220121970662018/C 240/116402017CJC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL201804178811Zadeva C-640/17: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 17. aprila 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra – Portugalska) – Luís Manuel dos Santos/Fazenda Pública (Predhodno odločanje — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Notranji davki — Prepoved diskriminatornih davkov — Člen 110 PDEU — Enotni davek na motorna vozila — Določitev davčne stopnje glede na datum prve registracije vozila v državi članici obdavčitve — Rabljena motorna vozila, uvožena iz drugih držav članic — Neupoštevanje datuma prve registracije v drugi državi članici)
 ---documentbreak--- C2402018SL810120180417SL00118181Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 17. aprila 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra – Portugalska) – Luís Manuel dos Santos/Fazenda Pública
   (Zadeva C-640/17) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Notranji davki — Prepoved diskriminatornih davkov — Člen 110 PDEU — Enotni davek na motorna vozila — Določitev davčne stopnje glede na datum prve registracije vozila v državi članici obdavčitve — Rabljena motorna vozila, uvožena iz drugih držav članic — Neupoštevanje datuma prve registracije v drugi državi članici)“2018/C 240/11Jezik postopka: portugalščina
      Predložitveno sodišče

   Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra

      Stranki

      Tožeča stranka: Luís Manuel dos Santos

      Tožena stranka: Fazenda Pública

      Izrek

   Člen 110 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, na podlagi katere se enotni davek na motorna vozila, ki ga določa, pobira na lahka motorna vozila za prevoz potnikov, registrirana ali vpisana v navedeni državi članici, ne da bi se upošteval datum prve registracije vozila, če je bila ta opravljena v drugi državi članici, zaradi česar je obdavčitev vozil, uvoženih iz druge države članice, višja od obdavčitve enakovrstnih vozil, ki niso uvožena.
   (
         1
      )	UL C 42, 5.2.2018.


201806220441970552018/C 240/683152018TC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL20180516585921Zadeva T-315/18: Tožba, vložena 16. maja 2018 – Calvo Gutierrez in drugi/SRB
 ---documentbreak--- C2402018SL5810120180516SL0068581592Tožba, vložena 16. maja 2018 – Calvo Gutierrez in drugi/SRB
   (Zadeva T-315/18)2018/C 240/68Jezik postopka: španščina
      Stranke

      Tožeče stranke: Maria Graciela Calvo Gutierrez (Alcobendas, Španija), in 21 drugih tožečih strank (zastopniki: R. Vallina Hoset, A. Sellés Marco, C. Iglesias Megías in A. Lois Perreau de Pinninck, abogados)

      Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

            —

            Ugotovi nepogodbeno odgovornost Enotnega odbora za reševanje in mu naloži popravilo škode, ki je nastala tožečim strankam in ki je posledica vseh njegovih ravnanj in opustitev, zaradi katerih so tožeče stranke ostale brez celotnega vložka v podredne obveznice družbe BANCO POPULAR ESPAÑOL, S.A.

            —

            Enotnemu odboru za reševanje naloži, naj tožečim strankam kot odškodnino za nastalo premoženjsko in nepremoženjsko škodo izplača:
            za premoženjsko škodo znesek 7570098,78 EUR za amortizacijo vrednostnih papirjev družbe Banco Popular, razdeljen glede na število vrednostnih papirjev, ki ga je imela vsaka od tožečih strank, tako:

                     —

                     María Graciela Calvo Gutiérrez: 8836,67 EUR,

                     —

                     Eric Gancedo Holmer: 35257,42 EUR,

                     —

                     María Graciela Calvo Gutiérrez in Eric Gancedo Holmer: 39358,01 EUR,

                     —

                     Carlos Eric Gancedo Calvo: 7374,19 EUR,

                     —

                     Gabriel Gancedo Calvo: 7062,93 EUR,

                     —

                     Jorge Gancedo Calvo: 8545,24 EUR,

                     —

                     Lucía Gancedo Calvo: 7388,69 EUR,

                     —

                     Manuel Gancedo Calvo: 9472,17 EUR,

                     —

                     José Gancedo Calvo: 7389,45 EUR,

                     —

                     Claudia Sáez de Montagut Gancedo: 763,66 EUR,

                     —

                     Bosco Sáez de Montagut Gancedo: 2879,18 EUR,

                     —

                     Yago Sáez de Montagut Gancedo: 379,16 EUR,

                     —

                     VICA58, S.L.: 265763,84 EUR,

                     —

                     Diana Luisa Gancedo Holmer: 175499,04 EUR,

                     —

                     Guillermo de Zavala Gancedo: 722,47 EUR,

                     —

                     Alfredo de Zavala Gancedo: 718,65 EUR,

                     —

                     Cosme de Zavala Gancedo: 1006,27 EUR,

                     —

                     Bruno de Zavala Gancedo: 689,66 EUR,

                     —

                     María Astrid Gancedo Holmer: 442136,41 EUR,

                     —

                     Marco Gancedo Holmer: 442135,64 EUR,

                     —

                     LOS PRUNOS DEL SETO, S.L.: 6898,14 EUR,

                     —

                     MANUEL GANCEDO, S.A.: 5340911,85 EUR,

                     —

                     EVEDAM INMUEBLES, S.L.: 620238,46 EUR,

                     —

                     GANCEDO Y GONZÁLEZ, S.L.: 138671,57 EUR in

               za nepremoženjsko škodo pa znesek do 7570098,78 EUR ali znesek, ki je po mnenju Splošnega primeren, ki naj se med tožeče stranke razdeli po enakih deležih kot znesek, ki jim bo dosojen za premoženjsko škodo.

            —

            Odobri povečanje zahtevanega zneska za pripadajoče zamudne obresti od izreka sodbe do celotnega plačila zahtevanega zneska po obrestni meri, ki jo določi Evropska centralna banka za operacije glavnega refinanciranja, povečani za dve odstotni točki.

            —

            Enotnemu odboru za reševanje naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in glavne trditve so podobni tistim, ki so navedeni v zadevi Vallina Fonseca/Enotni odbor za reševanje, T 659/17 (UL 2017, C 424, p. 42).


201806220161970672018/C 240/12852018CJC24020180709SL01SLINFO_JUDICIAL201804108922Zadeva C-85/18: Sklep Sodišča (prvi senat) z dne 10. aprila 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Judecătoria Oradea – Romunija) – CV/DU (Predhodno odločanje — Nujni postopek predhodnega odločanja — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Pristojnost v sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo — Varstvo in vzgoja otroka — Uredba (ES) št. 2201/2003 — Členi 8, 10 in 13 — Pojem „običajno prebivališče“ otroka — Odločba sodišča druge države članice v zvezi s krajem otrokovega prebivališča — Neupravičena premestitev ali zadržanje — Pristojnost v primeru protipravnega odvzema otroka)
 ---documentbreak--- C2402018SL820120180410SL00128292Sklep Sodišča (prvi senat) z dne 10. aprila 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Judecătoria Oradea – Romunija) – CV/DU
   (Zadeva C-85/18) (
         1
      )
   „(Predhodno odločanje — Nujni postopek predhodnega odločanja — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Pristojnost v sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo — Varstvo in vzgoja otroka — Uredba (ES) št. 2201/2003 — Členi 8, 10 in 13 — Pojem „običajno prebivališče“ otroka — Odločba sodišča druge države članice v zvezi s krajem otrokovega prebivališča — Neupravičena premestitev ali zadržanje — Pristojnost v primeru protipravnega odvzema otroka)“2018/C 240/12Jezik postopka: romunščina
      Predložitveno sodišče

   Judecătoria Oradea

      Stranki

      Tožeča stranka:CV

      Tožena stranka: DU

      Izrek

   Člen 10 Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 in člen 3 Uredbe Sveta (ES) št. 4/2009 z dne 18. decembra 2008 o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju sodnih odločb ter sodelovanju v preživninskih zadevah je treba razlagati tako, da v zadevi, kot je ta v postopku v glavni stvari, v kateri je eden od staršev svojega otroka, ki je imel običajno prebivališče v eni državi članici, neupravičeno odpeljal v drugo državo članico, sodišča te druge države članice niso pristojna za odločanje o zahtevi v zvezi s pravico do varstva in vzgoje ali določitvijo preživnine za navedenega otroka, če ni nobenega znaka, da je drugi starš privolil v njegovo premestitev ali da ni vložil zahteve za njegovo vrnitev.
   (
         1
      )	UL C 152, 30.4.2018.