title: Zadeva T-15/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. marca 2010 – Euro-Information proti UUNT (EURO AUTOMATIC CASH) ( Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti EURO AUTOMATIC CASH — Abosolutni razlogi za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) — Opisni značaj — Člen 7(1)(c) Uredbe št. 40/94 (postal člen 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009) )

text:
               1.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/43

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. marca 2010 – Euro-Information proti UUNT (EURO AUTOMATIC CASH)
   (Zadeva T-15/09) (1)

   („Znamka Skupnosti - Prijava besedne znamke Skupnosti EURO AUTOMATIC CASH - Abosolutni razlogi za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) - Opisni značaj - Člen 7(1)(c) Uredbe št. 40/94 (postal člen 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009)“)
   2010/C 113/69
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Européenne de traitement de l’information (Euro-Information) (Strasbourg, Francija) (zastopnik: A. Grolée, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 18. novembra 2008 (zadeva R 70/2006-4) v zvezi z registracijo besednega znaka EURO AUTOMATIC CASH kot znamke Skupnosti

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 18. novembra 2008 (zadeva R 70/2006-4) se razveljavi.

               2.

               UUNT nosi štiri petine stroškov, ki so nastali strankam pred Splošnim sodiščem.

               3.

               Européenne de traitement de l’information (Euro Information) nosi petino stroškov, ki so nastali strankam pred Splošnim sodiščem.

               4.

               UUNT nosi nujne stroške, ki so nastali tožeči stranki zaradi postopka pred odborom za pritožbe UUNT.

      (1)  UL C 69, 21.3.2009.


title: Zadeva C-552/09 P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 24. marca 2011 – Ferrero SpA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Tirol Milch reg.Gen.mbH Innsbruck (Pritožba — Znamka Skupnosti — Uredba (ES) št. 40/94 — Figurativna znamka Skupnosti TiMi KiNDERJOGHURT — Prejšnja besedna znamka KINDER — Postopek za ugotovitev ničnosti — Člen 52(1)(a) — Člen 8(1)(b) in (5) — Presoja podobnosti znakov — Družina znamk)

text:
               21.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/8

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 24. marca 2011 – Ferrero SpA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Tirol Milch reg.Gen.mbH Innsbruck
   (Zadeva C-552/09 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Figurativna znamka Skupnosti TiMi KiNDERJOGHURT - Prejšnja besedna znamka KINDER - Postopek za ugotovitev ničnosti - Člen 52(1)(a) - Člen 8(1)(b) in (5) - Presoja podobnosti znakov - Družina znamk)
   2011/C 152/13
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Ferrero SpA (zastopnik: C. Gielen, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Botis, zastopnik), Tirol Milch reg.Gen.mbH Innsbruck

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 14. oktobra 2009 v zadevi Ferrero SpA proti UUNT – Tirol Milch (T-140/08), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo na razveljavitev odločbe R 682/2007-2 drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 30. januarja 2008, s katero je bila razveljavljena odločba oddelka za izbris, ki je na podlagi zahtevka tožeče stranke za ugotovitev ničnosti ugotovil ničnost besedne znamke „TiMi KINDERJOGHURT“ za proizvode iz razreda 29.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Ferrero SpA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 80, 27.3.2010.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. novembra 2004 v zadevi T-396/02, August Storck KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Znamka Skupnosti — Tridimenzionalna znamka — Oblika bonbona — Absolutni razlogi za zavrnitev — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 — Razlikovalni učinek, pridobljen z uporabo — Člen 7(3) Uredbe (ES) št. 40/94)

text:
               22.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/22

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 10. novembra 2004
   v zadevi T-396/02, August Storck KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Znamka Skupnosti - Tridimenzionalna znamka - Oblika bonbona - Absolutni razlogi za zavrnitev - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 - Razlikovalni učinek, pridobljen z uporabo - Člen 7(3) Uredbe (ES) št. 40/94)
   (2005/C 19/47)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi T-396/02, August Storck KG, s sedežem v Berlinu (Nemčija), ki ga zastopajo H. Wrage-Molkenthin, T. Reher, A. Heise in I. Rohr, avocats, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnika: B. Müller in G. Schneider), zaradi zahteve za razglasitev ničnosti odločbe četrtega Odbora za pritožbe UUNT z dne 14. oktobra 2002 (zadeva R 187/2001-4), s katero je bila zavrnjena registracija tridimenzionalne znamke v obliki bonbona svetlorjave barve, je Sodišče prve stopnje (četrti senat) v sestavi H. Legal, predsednik, V. Tiili, sodnica, in M. Vilaras, sodnik; sodni tajnik: B. Pastor, namestnica sodnega tajnika, dne 10. novembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi, kot sledi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 55, 8.3.2003.


title: Zadeva C-19/07: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 17. januarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Paul Chevassus-Marche proti Groupe Danone, Société Kro beer brands SA (BKSA), Société Evian eaux minérales d'Evian SA (SAEME) (Približevanje zakonodaj – Direktiva 86/653/EGS – Samozaposleni trgovski zastopniki – Pravica zastopnika, pristojnega za določeno območje, do provizije – Posli, sklenjeni brez posredovanja naročitelja)

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/11

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 17. januarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Paul Chevassus-Marche proti Groupe Danone, Société Kro beer brands SA (BKSA), Société Evian eaux minérales d'Evian SA (SAEME)
   (Zadeva C-19/07) (1)

   (Približevanje zakonodaj - Direktiva 86/653/EGS - Samozaposleni trgovski zastopniki - Pravica zastopnika, pristojnega za določeno območje, do provizije - Posli, sklenjeni brez posredovanja naročitelja)
   (2008/C 64/16)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Cour de cassation
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Paul Chevassus-Marche

      Tožene stranke: Groupe Danone, Société Kro beer brands SA (BKSA), Société Evian eaux minérales d'Evian SA (SAEME)
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour de cassation – Razlaga člena 7(2) Direktive Sveta 86/653/EGS z dne 18. decembra 1986 o usklajevanju zakonodaje držav članic o samozaposlenih trgovskih zastopnikih (UL L 382, str. 17) – Odpoved pogodbe o zastopanju – Provizija, dolgovana zastopniku, pristojnemu za določeno območje ali določeno skupino oseb – Obstoj pravice do provizije brez neposrednega ali posrednega nadzora naročitelja nad posli, sklenjenimi med tretjimi osebami in stranko, ki pripada območju, ki je v pristojnosti zastopnika.
   Izrek
   Člen 7(2), prva alinea, Direktive Sveta 86/653/EGS z dne 18. decembra 1986 o usklajevanju zakonodaje držav članic o samozaposlenih trgovskih zastopnikih je treba razlagati tako, da trgovski zastopnik, pristojen za določeno območje, nima pravice do provizije za posle, ki so jih sklenile stranke, ki pripadajo temu območju, s tretjo osebo brez neposrednega ali posrednega posredovanja naročitelja.

      (1)  UL C 69, 24.3.2007.


title: Zadeva C-526/03: Sklep predsednika Sodišča z dne  14. novembra 2005  — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               17.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/29

         Sklep predsednika Sodišča z dne 14. novembra 2005 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-526/03) (1)

   (2006/C 143/55)

      Jezik postopka: grščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 71, 20.3.2004.


title: Zadeva C-538/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia de Olot (Španija) 15. oktobra 2015 – Francesc de Bolós Pi/Urbaser, S.A.

text:
               21.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 429/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia de Olot (Španija) 15. oktobra 2015 – Francesc de Bolós Pi/Urbaser, S.A.
   (Zadeva C-538/15)
   (2015/C 429/16)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Juzgado de Primera Instancia de Olot

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Francesc de Bolós Pi

      Tožena stranka: Urbaser, S.A.

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je ureditev, kot je kraljeva uredba 1373/2003 z dne 7. novembra 2003, ki ureja tarifo procesnih pooblaščencev, torej ureditev, ki določa, da se za njihovo plačilo uporablja tarifa ali lestvica najnižjih vrednosti, ki se lahko zviša ali zniža za največ 12 %, združljiva s členom 101 PDEU v povezavi s členoma 10 PEU in 4(3) PEU, če organi države, vključno z njenimi sodišči, od teh najnižjih vrednosti ne morejo odstopiti niti v primeru izjemnih okoliščin?

               2.

               Ali se za odstop od najnižjih vrednosti iz sporne tarifne lestvice lahko šteje, da obstoj velikega nesorazmerja med dejansko opravljenim delom in zneskom nagrad, ki se lahko izplačajo na podlagi navedene lestvice, pomeni izjemno okoliščino?

               3.

               Ali je kraljeva uredba 1373/2003 združljiva s členom 56 PDEU?

               4.

               Ali ta kraljeva uredba izpolnjuje pogoja potrebnosti in sorazmernosti iz člena 15(3) Direktive 2006/123/ES? (1)

               5.

               Ali je v členu 6 Evropske konvencije o človekovih pravicah zajeta pravica do učinkovite obrambe zoper določitev nagrade za procesnega pooblaščenca, ki je nesorazmerno visoka in ne ustreza dejansko opravljenemu delu?

      (1)  Direktiva 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu (UL L 376, str. 36).


               16.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/9

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 1. oktobra 2015 – Electrabel SA in Dunamenti Erőmű Zrt/Evropska komisija
   (Zadeva C-357/14 P) (1)

   ((Pritožba - Državne pomoči - Pomoči, ki so jih madžarski organi dodelili nekaterim proizvajalcem električne energije - Sporazumi o nakupu električne energije, sklenjeni med javnim podjetjem in nekaterimi proizvajalci električne energije - Odločba o razglasitvi teh pomoči za nezdružljive s skupnim trgom in njihovem vračilu - Pojem, stranka', ki lahko vloži pritožbo pri Sodišču - Pristop Madžarske k Evropski uniji - Upoštevni datum za presojo obstoja pomoči - Pojem, državna pomoč' - Prednost - Merilo zasebnega vlagatelja - Metodologija za izračun zneska navedenih pomoči))
   (2015/C 381/10)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnici: Electrabel SA in Dunamenti Erőmű Zrt (zastopniki: J. Philippe, F.-H. Boret in A.-C. Guyon, odvetniki, P. Turner QC)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: L. Flynn in K. Talabér-Ritz, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družba Dunamenti Erőmű Zrt. nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov Komisije.

               3.

               Družba Electrabel SA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 329, 22.9.2014.


title: Zadeva C-373/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský súd v Prešove (Slovaška) 3. avgusta 2012 – G.I.C. Cash, a.s. proti Mariánu Gunčagi

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský súd v Prešove (Slovaška) 3. avgusta 2012 – G.I.C. Cash, a.s. proti Mariánu Gunčagi
   (Zadeva C-373/12)
   2012/C 355/13
   Jezik postopka: slovaščina

      Predložitveno sodišče

   Krajský súd v Prešove

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: G.I.C. Cash, a.s.

      Tožena stranka: Marián Gunčaga

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (1) (v nadaljevanju: Listina) v povezavi z njenim členom 38 ter členoma 6(1) in 7(1) Direktive Sveta 93/13/EGS (2) o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah razlagati tako, da ima potrošnik – kadar mora sodišče, ki odloča v sporu v zvezi s potrošniško pogodbo, presoditi, ali neki pogodben pogoj ni dovoljen, pri čemer je sodišče druge države članice v podobnih dejanskih okoliščinah že utemeljeno odločilo, da pogodbeni pogoj s podobno ali enako vsebino ni dovoljen – pravico, da sodišče pri presoji nedovoljenosti spornega pogodbenega pogoja upošteva odločbo, ki jo je sprejelo sodišče druge države članice?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali sodišče krši temeljno pravico potrošnika iz člena 47 Listine v povezavi z njenim členom 38, če ne upošteva utemeljene odločbe sodišča druge države članice o nedovoljenosti pogodbenega pogoja s podobno ali enako vsebino?

      (1)  UL C 364, 18.12.2000, str. 1.

      (2)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).


title: Zadeva C-491/08: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. junija 2010 – Evropska komisija proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 92/43/EGS — Ohranjanje naravnih habitatov — Prosto živeče živalske in rastlinske vrste — Območje, pomembno za Skupnost — Sistem varstva — Turistični kompleks „Is Arenas“ )

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/7

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. junija 2010 – Evropska komisija proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-491/08) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 92/43/EGS - Ohranjanje naravnih habitatov - Prosto živeče živalske in rastlinske vrste - Območje, pomembno za Skupnost - Sistem varstva - Turistični kompleks „Is Arenas“)
   2010/C 209/09
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnik: D. Recchia, zastopnica)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: I. Bruni, zastopnica, G. Aiello, avvocato dello Stato)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL L 206, str. 7) – Območje, pomembno za Skupnost – Območje „Is Arenas“ – Ureditev igrišča za golf

      Izrek

               1.

               Italijanska republika v zvezi s projektom turističnega in nepremičninskega kompleksa „Is Arenas“, ki vpliva na območje „Is Arenas“,:

                           —

                           s tem, da pred 19. julijem 2006, ko je bilo območje „Is Arenas“ vpisano na seznam območij, pomembnih za Skupnost, glede na cilj ohranitve, ki mu sledi Direktiva Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst, ni sprejela primernih zaščitnih ukrepov za zaščito upoštevnega ekološkega interesa, ki ga ima predlagano območje, kot območje, pomembno za Skupnosti, na nacionalni ravni, in zlasti s tem, da ni prepovedala posega, ki bi lahko resno ogrozil ekološke značilnosti območja,

                           —

                           in s tem, da po 19. juliju 2006 ni sprejela primernih ukrepov za preprečitev slabšanja stanja naravnih habitatov, za katere je bilo določeno navedeno območje, pomembno za Skupnosti,

                     ni izpolnila obveznosti iz Direktive 92/43/EGS in, natančneje, glede drugega očitka iz člena 6(2) te direktive.

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 44, 21.2.2009.


title: Zadeva C-602/16 P: Pritožba, ki jo je Svet Evropske unije vložil 24. novembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 15. septembra 2016 v zadevi T-111/14, Unitec Bio/Svet

text:
               30.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/31

         Pritožba, ki jo je Svet Evropske unije vložil 24. novembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 15. septembra 2016 v zadevi T-111/14, Unitec Bio/Svet
   (Zadeva C-602/16 P)
   (2017/C 030/35)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnik: Svet Evropske unije (zastopnika: H. Marcos Fraile, agent, N. Tuominen, odvetnik)

      Druge stranke v postopku: Unitec Bio SA, Evropska komisija, European Biodiesel Board (EBB)

      Predlogi

   Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 15. septembra 2016, ki je bila Svetu vročena 16. septembra 2016, v zadevi T-111/14, Unitec Bio SA/Svet Evropske unije;

               —

               zavrne prvostopenjsko tožbo tožeče stranke za razglasitev ničnosti izpodbijane uredbe; in

               —

               tožeči stranki naloži plačilo stroškov Sveta v zvezi s postopkom na prvi stopnji in pritožbenim postopkom.

         Podredno:

               —

               zadevo naj vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje;

               —

               odločitev o stroških postopka na prvi stopnji in pritožbenega postopka naj se pridrži.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

                  Prvič, Splošno sodišče naj bi z uporabo napačnega pravnega preizkusa pri presoji, ali je imel Svet na voljo dokaze za svojo določitev, da so bile nacionalne cene surovin, navedene v registrih zadevnih argentinskih izvoznikov, dovolj izkrivljene, da se upravičeno niso upoštevale in da se je uporabila metodologija iz člena 2(5), drugi pododstavek, osnovne uredbe (1). S tem naj bi Splošno sodišče instituciji naložilo preveliko dokazno breme.

               2.

                  Drugič, ugotovitev Splošnega sodišča, da na podlagi dokazov, ki so jih predložile institucije, ni mogoče ugotoviti, da so bile v Argentini cene glavnih surovin znatno izkrivljene zaradi sistema diferenciranih izvoznih davkov, naj ne bi bila primerno obrazložena.

               3.

                  Tretjič, izrek izpodbijane sodbe, s katerim so protidampinške dajatve razglašene za nične v delu, v katerem se nanašajo na tožečo stranko, naj ne bi bil sorazmeren v primerjavi z edinim razlogom za razglasitev ničnosti, ki ga je upoštevalo Splošno sodišče, in naj bi povzročal prekomerne učinke ugotovitve nezakonitosti.

               4.

               Svet bo dokazal, da je bilo v izpodbijani sodbi pravo večkrat napačno uporabljeno, kar naj bi vplivalo na njeno veljavnost. Poleg tega Svet trdi, da so dejstva, na katerih temelji prvi tožbeni razlog tožeče stranke na prvi stopnji, dovolj dokazana, da lahko Sodišče odloči o tem razlogu in tožbo zavrne.

               5.

               Svet zato spoštljivo predlaga, naj se izpodbijana sodba razveljavi in naj se predlog tožeče stranke na prvi stopnji za razglasitev ničnosti izpodbijane uredbe zavrne.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 2009, L 343, str. 51, v nadaljevanju: osnovna uredba).


title: Zadeva T-357/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. novembra 2006 — Chetcuti proti Komisiji ( Uradniki — Notranji natečaj — Nepripustitev pomožnega uslužbenca k preizkusom )

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/56

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. novembra 2006 — Chetcuti proti Komisiji
   (Zadeva T-357/04) (1)

   („Uradniki - Notranji natečaj - Nepripustitev pomožnega uslužbenca k preizkusom“)
   (2006/C 326/120)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Marguerite Chetcuti (Zejtun, Malta) (zastopnik: M.-A. Lucas, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. Tserepa-Lacombe in M. Velardo)
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe z dne 22. junija 2004 natečajne komisije o zavrnitvi kandidature tožeče stranke in vseh naknadno sprejetih pravnih aktov natečajnega postopka.
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 284, 20.11.2004.


title: Zadeva C-411/04 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 25. januarja 2007 — Salzgitter Mannesmann GmbH, prej Mannesmannröhren-Werke GmbH proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba — Konkurenca — Omejevalni sporazum — Trg brezšivnih jeklenih cevi — Pošteno sojenje — Dokazi anonimnega izvora — Globa — Sodelovanje — Enako obravnavanje)

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/3

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 25. januarja 2007 — Salzgitter Mannesmann GmbH, prej Mannesmannröhren-Werke GmbH proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-411/04 P) (1)

   (Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazum - Trg brezšivnih jeklenih cevi - Pošteno sojenje - Dokazi anonimnega izvora - Globa - Sodelovanje - Enako obravnavanje)
   (2007/C 56/05)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Pritožnica: Salzgitter Mannesmann GmbH, prej Mannesmannröhren-Werke GmbH (zastopnika: M. Klusmann in F. Wiemer, Rechtsanwälte)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: A. Whelan in H. Gading, zastopnika, H.-J. Freund, Rechtsanwalt)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 8. julija 2004 v zadevi Mannesmannröhren-Werke proti Komisiji (T-44/00) v delu, v katerem je zavrnilo njeno tožbo, ki jo je vložila zoper Odločbo Komisije 2003/382/ES z dne 8. decembra 1999 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe ES (zadeva IV/E-1/35.860-B — Brezšivne jeklene cevi) (UL L 140, str. 1) — Pravica do poštenega sojenja — Nepravilna uporaba člena 81 ES — Načelo enakega obravnavanja.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Salzgitter Mannesmann GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 273, 6.11.2004.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne  15. decembra 2005  v združenih zadevah C-151/04 in C-152/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe tribunal de police de Neufchâteau): kazenska postopka proti Claude Nadin, Nadin-Lux SA in Jean-Pascal Durré (Prosti pretok oseb in storitev — Pojem  delavec  — Pogoj podrejenosti — Motorno vozilo — Dan na razpolago od delodajalca — V tujini registrirano vozilo — Delodajalec s sedežem v drugi državi članici — Registracija in obdavčitev motornega vozila)

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/5

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 15. decembra 2005
   v združenih zadevah C-151/04 in C-152/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe tribunal de police de Neufchâteau): kazenska postopka proti Claude Nadin, Nadin-Lux SA in Jean-Pascal Durré (1)

   (Prosti pretok oseb in storitev - Pojem „delavec“ - Pogoj podrejenosti - Motorno vozilo - Dan na razpolago od delodajalca - V tujini registrirano vozilo - Delodajalec s sedežem v drugi državi članici - Registracija in obdavčitev motornega vozila)
   (2006/C 48/10)
   Jezik postopka: francoščina
   V združenih zadevah C-151/04 in C-152/04, katerih predmet sta predloga za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ju je z odločbama z dne 16. januarja 2004 vložilo tribunal de police de Neufchâteau (Belgija), ki sta prispeli na Sodišče 25. marca 2004, v kazenskih postopkih proti Claude Nadin, Nadin-Lux SA (C-151/04) in Jean-Pascal Durré (C-152/04), je Sodišče (prvi senat), v sestavi P. Jann, predsednik senata, K. Schiemann, sodnik, N. Colneric (poročevalka) sodnica, J. N. Cunha Rodrigues in E. Levits, sodnika, generalni pravobranilec F. G. Jacobs, sodna tajnica: K. Sztranc, administratorka, dne 15. decembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Člen 43 ES nasprotuje temu, da nacionalna ureditev prve države članice, kot je ta v zadevi v glavni stvari, nalaga samozaposlenemu delavcu s stalnim prebivališčem v tej državi članici, naj tu registrira službeno vozilo družbe, v kateri je zaposlen, ki ima sedež v drugi državi članici, če službeno vozilo ni namenjeno stalni uporabi predvsem v prvi državi članici niti se dejansko ne uporablja na ta način.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.


title: Zadeva C-462/05: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 12. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki (Neizpolnitev obveznosti države – Dopustnost – Pravnomočnost – Šesta direktiva o DDV – Členi 4(5), prvi pododstavek, 12(3)(a) in 28(2)(e))

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/3

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 12. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-462/05) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Dopustnost - Pravnomočnost - Šesta direktiva o DDV - Členi 4(5), prvi pododstavek, 12(3)(a) in 28(2)(e))
   (2008/C 209/03)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: R. Lyal in M. Afonso, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika (zastopniki: L. Fernandes, Â. Seiça Neves in R. Laires, zastopniki)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 12 in 28 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) – Ohranjanje v veljavi nižje stopnje v višini 5 % za cestnino za cestne prevoze čez reko Tajo v Lizbono.
   Izrek

               1)

               Portugalska republika, s tem da je obdržala v veljavi nižjo stopnjo DDV v višini 5 %, ki se uporablja za cestnine, ki se pobirajo na mostovih za prehod čez reko Tajo v smeri proti Lizboni, ni izpolnila obveznosti iz členov 12 in 28 Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2001/4/ES z dne 19. januarja 2001.

               2)

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 60, 11.3.2006.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 30. junija 2004 v zadevi T-281/02, Norma Lebensmittelfilialbetrieb Gmbh & Co. KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (Znamka Skupnosti — Besedna znamka Mehr für Ihr Geld — Absolutni razlogi za zavrnitev — Razlikovalni učinek — Člen 7 (1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94)

text:
               25.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/20

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 30. junija 2004
   v zadevi T-281/02, Norma Lebensmittelfilialbetrieb Gmbh & Co. KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (1)

   (Znamka Skupnosti - Besedna znamka Mehr für Ihr Geld - Absolutni razlogi za zavrnitev - Razlikovalni učinek - Člen 7 (1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94)
   (2004/C 239/41)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi T-281/02, Norma Lebensmittelfilialbetrieb Gmbh & Co. KG, s sedežem v Nurembergu (Nemčija), ki jo zastopata S. Rojahn in S. Freytag, avocats, proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnik: D. Schennen), zaradi tožbe, vložene proti odločbi tretjega Odbora za pritožbe UUNT z dne 3. julija 2002 (zadeva R 239/2002-3) glede registracije besedne znamke Mehr für Ihr Geld kot znamke Skupnosti, je Sodišče prve stopnje (četrti senat), v sestavi H. Legal, predsednik, V. Tiili, sodnica, in M. Vilaras, sodnik; sodni tajnik: J. Plingers, administrator, dne 30. junija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 274, 9.11.2002.


title: Zadeva C-545/09: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 2. februarja 2012 – Evropska komisija proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska (Konvencija o Statutu Evropskih šol — Razlaga in uporaba členov 12, točka 4(a), in 25, točka 1 — Pravica napotenih učiteljev, da imajo dostop do enakega kariernega napredovanja in poviševanja plače kot njihovi nacionalni kolegi — Izključitev nekaterih učiteljev, ki jih Združeno kraljestvo napoti v Evropske šole, od dostopa do ugodnejših plačnih lestvic in do drugih dodatnih plačil, ki ga imajo nacionalni kolegi — Nezdružljivost s členoma 12, točka 4(a), in 25, točka 1)

text:
               17.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/2

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 2. februarja 2012 – Evropska komisija proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-545/09) (1)

   (Konvencija o Statutu Evropskih šol - Razlaga in uporaba členov 12, točka 4(a), in 25, točka 1 - Pravica napotenih učiteljev, da imajo dostop do enakega kariernega napredovanja in poviševanja plače kot njihovi nacionalni kolegi - Izključitev nekaterih učiteljev, ki jih Združeno kraljestvo napoti v Evropske šole, od dostopa do ugodnejših plačnih lestvic in do drugih dodatnih plačil, ki ga imajo nacionalni kolegi - Nezdružljivost s členoma 12, točka 4(a), in 25, točka 1)
   2012/C 80/02
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in B. Eggers, zastopnika)

      Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: H. Walker, zastopnik, J. Coppel, Barrister)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 12, točka 4(a) Konvencije o Statutu Evropskih šol (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 16, zvezek 1, str. 16) – Plače učiteljev, napotenih v Evropske šole – Izključitev učiteljev med napotitvijo od prilagoditev plače, dodeljenih učiteljem, zaposlenim v nacionalnih šolah

      Izrek

               1.

               Člen 12, točka 4(a), Konvencije o Statutu Evropskih šol z dne 21. junija 1994 je treba razlagati tako, da morajo države članice, pogodbenice te konvencije, zagotoviti, da imajo učitelji, napoteni ali dodeljeni v Evropske šole, v obdobju napotitve ali dodelitve enako pravico do kariernega napredovanja in do upokojitve, kot jo imajo na podlagi predpisov njihove države članice izvora njihovi nacionalni kolegi.

               2.

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska je s tem, da je angleške in valižanske učitelje, dodeljene ali napotene v Evropske šole, za obdobje njihove dodelitve ali napotitve izključilo od dostopa do ugodnejših plačnih lestvic, zlasti tistih, imenovanih „threshold pay,“„excellent teacher system“ in „advanced skills teacher“, ter od dostopa do drugih dodatkov, kakršni so „teaching and learning responsibility payments“, določenih v STPCD, napačno uporabilo člena 12, točka 4(a), in 25, točka 1, te konvencije.

               3.

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 63, 13.3.2010.


title: Zadeva T-536/08: Tožba, vložena 9. decembra 2008 – Huvis proti Svetu

text:
               7.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/28

         Tožba, vložena 9. decembra 2008 – Huvis proti Svetu
   (Zadeva T-536/08)
   (2009/C 55/53)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Huvis Corporation (Seul, Koreja, Republika) (zastopniki: J.-F. Bellis, F. Di Gianni in R. Antonini, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Uredba Sveta (ES) št. 893/2008 z dne 10. septembra 2008 o ohranitvi protidampinških dajatev pri uvozu rezanih vlaken iz poliestra s poreklom iz Belorusije, Ljudske republike Kitajske, Saudove Arabije in Koreje po delnem vmesnem pregledu v skladu s členom 11(3) Uredbe (ES) št. 384/96 (1) naj se razglasi za nično v delu, v katerem ni bila preklicana protidampiška dajatev, ki se nanaša na tožečo stranko, od 29. decembra 2006, to je od datuma, od katerega je bil uvoz rezanih vlaken iz poliestra s poreklom iz Tajvana in Malezije podvržen začasnim protidampinškim dajatvam, za katere je Komisija s Sklepom št. 2007/430/ES z dne 19. junija 2007 (2) sklenila, da jih ne bo izterjala;

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, družba s sedežem v Koreji, s tožbo predlaga delno razglasitev ničnosti Uredbe Sveta št. 893/2008, ker od 29. decembra 2006 ni preklicala protidampiške dajatve za rezana vlakna iz poliestra (RVP) s poreklom iz Koreje, ki jih je proizvedla tožeča stranka. Trdi, da je treba ista merila, kot so bila uporabljena v Sklepu Komisije št. 2007/430/ES glede RVP s poreklom iz Tajvana in Malezije, uporabiti tudi glede RVP s poreklom iz Koreje. Zato meni, da je treba od navedenega datuma preklicati protidampinško dajatev glede RVP s poreklom iz Koreje.
   Tožeča stranka v utemeljitev svojih trditev navaja dva tožbena razloga.
   Tožeča stranka trdi, da so evropske institucije kršile temeljno načelo prepovedi diskriminacije, ker so ohranile protidampiške ukrepe glede uvoza RVP s poreklom iz Koreje, medtem ko uvoz RVP iz Malezije in Tajvana ni bil podvržen protidampiškim ukrepom. Tožeča stranka izpodbija tri razloge, ki jih je navedel Svet, da bi upravičil različno obravnavanje. Dejstvo, da je bila pritožba v primeru RVP s poreklom iz Malezije in Tajvana umaknjena in da Svet ničesar ni ugotovil dokončno, po mnenju tožeče stranke ne more upravičevati diskriminatorne obravnave v primeru RVP s poreklom iz Koreje. Tožeča stranka prav tako nasprotuje temu, da bi lahko dejstvo, da je bil v zadevi RVP s poreklom iz Malezije uporabljen drugačni preskus interesa Skupnosti kot preskus Skupnosti, ki je bil uporabljen v zadevi RVP s poreklom iz Koreje, upravičevalo diskriminatorno obravnavo slednjega. Tožeča stranka prav tako v nasprotju z ugotovitvami Sveta trdi, da niti dejstvo, da glede interesa Skupnosti iz preiskav glede Malezije in Tajvana na eni strani in Koreje na drugi strani izhajajo različne ugotovitve, ne more upravičevati diskriminatorne obravnave.
   Poleg tega tožeča stranka trdi, da je odločitev, da prenehanja protidampiških ukrepov za uvoz RVP, ki jih je proizvedla in izvozila tožeča stranka, ne utemeljujejo razlogi interesa Skupnosti, protislovna in neusklajena.

      (1)  UL L 247, str. 1.

      (2)  2007/430/ES: Sklep Komisije z dne 19. junija 2007 o zaključku protidampinškega postopka v zvezi z uvozom sintetičnih rezanih vlaken iz poliestra (RVP) s poreklom iz Malezije in Tajvana in o sprostitvi zneskov, zavarovanih z začasnimi dajatvami (UL L 160, str. 30).


title: Zadeva T-260/17: Tožba, vložena 3. maja 2017 – Bank of New York Mellon/EUIPO – Nixen Partners (NEXEN PULSE)

text:
               10.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/34

         Tožba, vložena 3. maja 2017 – Bank of New York Mellon/EUIPO – Nixen Partners (NEXEN PULSE)
   (Zadeva T-260/17)
   (2017/C 221/47)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: The Bank of New York Mellon Corp. (New York, New York, Združene države Amerike) (zastopnika: A. Klett and K. Schlüter, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Nixen Partners (Pariz, Francija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Unije „NEXEN PULSE“– Prijava št. 13 374 194

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 23. februarja 2017 v zadevi R 1571/2016-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži, naj nosi stroške tega postopka in postopkov pred odborom za pritožbe in oddelkom za ugovore, vključno z vsemi nujnimi izdatki tožeče stranke v teh postopkih.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-385/05 TO R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 4. februarja 2010 – Portugalska proti Transnáutici in Komisiji ( Začasna odredba — Carinska unija — Ugovor tretjega — Sodba sodišča prve stopnje — Predlog za odložitev izvršitve — Neupoštevanje obličnostnih zahtev — Nedopustnost )

text:
               27.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/25

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 4. februarja 2010 – Portugalska proti Transnáutici in Komisiji
   (Zadeva T-385/05 TO R)
   („Začasna odredba - Carinska unija - Ugovor tretjega - Sodba sodišča prve stopnje - Predlog za odložitev izvršitve - Neupoštevanje obličnostnih zahtev - Nedopustnost“)
   2010/C 80/44
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tretji, ki vlaga ugovor: Portugalska republika (zastopniki: L. Inez Fernandes, A. C. Santos, J. Gomes in P. Rocha, zastopniki)

      Drugi stranki v postopku: Transnáutica – Transportes e Navegação, SA (Matosinhos, Portugalska) (zastopnika: C. Fernández Vicién in D. Ortigão Ramos, odvetnika) in Evropska komisija (zastopnika: R. Lyal in L. Bouyon, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za odložitev izvršitve sodbe Sodišča prve stopnje z dne 23. septembra 2009 v zadevi Transnáutica proti Komisiji (T-385/05, neobjavljena v ZOdl.), vložen v okviru postopka z ugovorom tretjega.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrže.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva F-57/13: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 29. avgusta 2016 – Hoeve/Komisija

text:
               10.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/35

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 29. avgusta 2016 – Hoeve/Komisija
   (Zadeva F-57/13) (1)

   (2016/C 371/43)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 226, 3.8.2013, str. 27.


title: Zadeva C-521/16: Sklep predsednika Sodišča z dne 19. januarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Hannover – Nemčija) – Ralf-Achim Vetter, Susanne Glang-Vetter, Anna Louisa Vetter, Carolin Marie Vetter/Germanwings GmbH

text:
               24.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/14

         Sklep predsednika Sodišča z dne 19. januarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Hannover – Nemčija) – Ralf-Achim Vetter, Susanne Glang-Vetter, Anna Louisa Vetter, Carolin Marie Vetter/Germanwings GmbH
   (Zadeva C-521/16) (1)

   (2017/C 129/23)
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 30, 30.1.2017.


title: Zadeva C-110/04 P: Sklep Sodišča z dne  30. marca 2006  — Strintzis Lines Shipping SA proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba — Člen 85(1) Pogodbe ES (postal člen 81(1) ES) — Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Sporazum med podjetji — Pooblastila Komisije za preverjanje)

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/11

         Sklep Sodišča z dne 30. marca 2006 — Strintzis Lines Shipping SA proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-110/04 P) (1)

   (Pritožba - Člen 85(1) Pogodbe ES (postal člen 81(1) ES) - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Sporazum med podjetji - Pooblastila Komisije za preverjanje)
   (2006/C 178/18)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Strintzis Lines Shipping SA (zastopniki: A. Kalogeropoulos, K. Adamantopoulos, M. Nissen in E. Petritsi, avocats)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: R. Lyal in T. Christoforou, zastopnika, skupaj z G. Athanassiou, avocat)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 11. decembra 2003 v zadevi Strintzis Lines Shipping SA proti Komisiji (T-65/99), s katero je tožbo za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 9. decembra 1998 o postopku uporabe člena 85 Pogodbe ES (IV/34466 — Greek Ferry Boats) zavrnilo kot neutemeljeno.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Nasprotna pritožba Komisije Evropskih skupnosti, se zavrne.

               3)

               Strintzis Lines Shipping SA nosi 90 % stroškov postopka.

               4)

               Komisija Evropskih skupnosti nosi 10 % stroškov postopka.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.


title: Zadeva F-148/06: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 11. december 2008 – Collée proti Parlamentu (Javni uslužbenci – Uradniki – Napredovanje – Postopek dodelitve točk za delovno uspešnost v Evropskem parlamentu – Primerjalna preučitev uspešnosti)

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/69

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 11. december 2008 – Collée proti Parlamentu
   (Zadeva F-148/06) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Postopek dodelitve točk za delovno uspešnost v Evropskem parlamentu - Primerjalna preučitev uspešnosti)
   (2009/C 44/119)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Laurent Collée (Luxembourg, Luksemburg) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: C. Burgos in A. Lukošiūtė)
   Predmet zadeve
   Na eni strani razglasitev ničnosti odločbe z dne 9. januarja 2006 o dodelitvi tožeči stranki dveh točk za delovno uspešnost v napredovalnem obdobju 2004 in na drugi strani razglasitev nezakonitosti točke I.3 „Navodil o postopku dodelitve napredovalnih točk“ Evropskega parlamenta z dne 13. junija 2002.
   Izrek sodbe

               1)

               Odločba Evropskega parlamenta o dodelitvi L. Colléeju dveh točk za delovno uspešnost v napredovalnem obdobju 2004 se razglasi za nično.

               2)

               Tožba se v preostalem zavrne.

               3)

               Evropskemu parlamentu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 42, 24.2.2007, str. 48.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. oktobra 2004 v zadevi C-55/02: Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Členi 1, 6 in 7 Direktive 98/59/ES — Pojem „kolektivnega odpusta“ — Ureditev v primerih, ki so izenačeni z odpusti — Nepopoln prenos)

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/4

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 12. oktobra 2004
   v zadevi C-55/02: Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Členi 1, 6 in 7 Direktive 98/59/ES - Pojem „kolektivnega odpusta“ - Ureditev v primerih, ki so izenačeni z odpusti - Nepopoln prenos)
   (2004/C 300/07)
   Jezik postopka: portugalščina
   V zadevi C-55/02, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Sack in M. França) proti Portugalski republiki (zastopnika: L. Fernandes in F. Ribeiro Lopes) zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene dne 22. februarja 2002, je Sodišče (drugi senat) v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, C. Gulmann, sodnik, F. Macken in N. Colneric (poročevalka), sodnici, in J. N. Cunha Rodrigues, sodnik, generalni pravobranilec: A. Tizzano, sodni tajnik: R. Grass, dne 12. oktobra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi, kot sledi:

               1.

               Portugalska republika s tem, da je pojem kolektivnega odpusta omejila na primere iz strukturnih in tehnoloških odpustov ali iz razlogov, povezanih s položajem v gospodarstvu, in da tega pojma ni razširila na odpuste iz vseh razlogov, ki niso povezani s posameznimi delavci, ni izpolnila obveznosti iz člena 1 in člena 6 Direktive Sveta 98/59/ES z dne 20. julija 1998 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti.

               2.

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               3.

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 97, 20.4.2002.


title: Zadeva T-66/05: Tožba Jörna Sacka proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 17. februarja 2005

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/32

         Tožba Jörna Sacka proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 17. februarja 2005
   (Zadeva T-66/05)
   (2005/C 106/67)
   Jezik postopka: nemščina
   Jörn Sack, stanujoč v Tervurenu (Belgija), je dne 17. februarja 2005 vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti. Zastopnika tožeče stranke sta U. Lehmann-Brauns in D. Mahlo, Rechtsanwälte.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo o določitvi njegovih plač za mesece maj 2004 do februarja 2005 zaradi kršitve načela enakega obravnavanja in znova določi njegovo plačo za te mesece ob upoštevanju tega načela,

               —

               razveljavi zavrnilno odločbo generalnega direktorja generalnega direktorata „Uprava“ z dne 26.11.2004 o pritožbi tožeče stranke z dne 21.6.2004,

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka je bila uradnik pravne službe Komisije v plačilni razred A*14. Na podlagi svoje posebne vloge v pravni službi zahteva, da se ga šteje, kakor da spada k srednjemu vodstvenemu kadru in da mu zato na podlagi členov 44(7) in 46 kot tudi člena 7(4) Priloge XII Kadrovskih predpisov pripadajo prejemki, povezani s tem položajem.
   V utemeljitev svoje tožbe najprej navaja, da ima odločba, s katero je bila njegova pritožba zavrnjena, formalne pomanjkljivosti, ker je prvič, bila napisana v angleščini, čeprav je bila prva pritožba tožeče stranke napisana v nemščini, in drugič, ob kršitvi člena 253 ES ni zavzel stališča glede njegovih povsem osebnih pritožbenih navedb.
   Poleg tega graja tožeča stranka kršitev splošnega načela enakega obravnavanja pri oceni in uvrstitvi njegovega dela. Tožeča stranka navaja, da naj bi njegove naloge in odgovornosti ustrezale odgovornostim vodje oddelka. Dejstvo, da je njegov naslednik dobil višji naziv, predstavlja dodatno kršitev načela enakega obravnavanja.


title: Zadeva C-541/09: Sklep predsednika Sodišča z dne 24. septembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Giudice di pace di Varese – Italija) – Siddiquee Mohammed Mohiuddin proti Azienda Sanitaria Locale Provincia di Varese

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/38

         Sklep predsednika Sodišča z dne 24. septembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Giudice di pace di Varese – Italija) – Siddiquee Mohammed Mohiuddin proti Azienda Sanitaria Locale Provincia di Varese
   (Zadeva C-541/09) (1)

   ()
   2010/C 346/71
   Jezik postopka: italijanščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 63, 13.03.2010.


title: Zadeva C-366/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Budapesti XX., XXI. És XXIII. Kerületi Bíróság (Madžarska) 28. julija 2014 – Herrenknecht AG proti Hév-Sugár Kft.

text:
               6.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 351/6

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Budapesti XX., XXI. És XXIII. Kerületi Bíróság (Madžarska) 28. julija 2014 – Herrenknecht AG proti Hév-Sugár Kft.
   (Zadeva C-366/14)
   2014/C 351/07
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Budapesti XX., XXI. És XXIII. Kerületi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Herrenknecht AG

      Tožena stranka: Hév-Sugár Kft.

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Kako je treba razlagati člen 23(1) Uredbe Sveta št. 44/2001/ES (1) kar zadeva vprašanje katero je izključno pristojno sodišče, kadar sta v splošnih pogojih pogodbe, pogodbeni stranki, ki sta v sporu, več različnim sodiščem dodelili pristojnost za rešitev sporov v zvezi s pogodbo? Ali lahko tožeča stranka med tako določenimi sodišči prosto izbere med sodiščem, katerega pristojnost je izključna, in sodišči, katerih pristojnost je alternativna, in ali se iz tega lahko sklepa na izključno pristojnost sodišča, ki odloča o sporu?

               2.

               Kako je treba člen 3(1) Rimske konvencije (2), ki se nanaša na materialno pravo, ki se uporablja za presojo pogodbe, razlagati, kadar sta pogodbeni stranki v splošnih pogojih pogodbe določili pravo različnih držav članic kot tisto, ki se uporablja za pogodbo, in katero od teh je pravo, ki se zanjo uporablja?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4 str. 42).

      (2)  Konvencija o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih, na voljo za podpis 19. junija 1980 v Rimu (UL 2005, C 169, str. 10).


title: Zadeva F-119/11: Sklep Sodišča za uslužbence (sodnik posameznik) z dne 4. junija 2013 – Marcuccio proti Komisiji (Javni uslužbenci — Člen 34(1) Poslovnika — Tožba, vložena po telefaksu v roku za tožbo in podpisana z žigom ali na kak drug način reprodukcije podpisa odvetnika — Prepoznost tožbe)

text:
               31.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/49

         Sklep Sodišča za uslužbence (sodnik posameznik) z dne 4. junija 2013 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva F-119/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Člen 34(1) Poslovnika - Tožba, vložena po telefaksu v roku za tožbo in podpisana z žigom ali na kak drug način reprodukcije podpisa odvetnika - Prepoznost tožbe)
   2013/C 252/89
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: C. Berardis-Kayser in M. J. Baquero Cruz, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti sklepa, s katerim je Komisija z molkom zavrnila predlog tožeče stranke, katerega predmet je povrnitev škode, ki naj bi ji po njenih navedbah nastala zaradi tega, ker so uslužbenci Komisije vstopili v njene poslovne prostore v Luandi 14, 16 in 19. marca 2002, in posredovanje kopij fotografij, ki so bile takrat posnete, ter uničenje celotne dokumentacije v zvezi s tem dogodkom.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot deloma očitno nedopustna in deloma kot očitno neutemeljena.

               2.

               Luigi Marcuccio nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 25, 28.1.2012, str. 71.


title: Zadeva C-38/08 P: Pritožba, ki jo je vložil Jörn Sack 1. februarja 2008 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat), razglašeno 11. decembra 2007 v zadevi T-66/05, Jörn Sack proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               26.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/11

         Pritožba, ki jo je vložil Jörn Sack 1. februarja 2008 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat), razglašeno 11. decembra 2007 v zadevi T-66/05, Jörn Sack proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-38/08 P)
   (2008/C 107/17)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Pritožnik: Jörn Sack (zastopnika: U. Lehmann-Brauns in D. Mahlo, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnika:

               —

               razveljaviti sodbo Sodišča prve stopnje z dne 11. decembra 2007 v zadevi T-66/05 in (medtem ko Sodišče samo odloča na podlagi načela enakosti o vprašanjih, ki so neupravičeno ostala odprta) ugoditi tožbi, tako da razglasi ničnost odločbe Komisije o določitvi mesečne plače tožeče stranke za mesec maj 2004;

               —

               podredno razveljaviti zgoraj navedeno sodbo in zadevo odstopiti Sodišču prve stopnje v ponovno odločanje, tako da bo odločilo o vprašanju kršitve načela enakosti zaradi neupoštevanja tožeče stranke pri dodelitvi dodatka k plači za opravljanje nalog v skladu s členom 44, drugi odstavek, Kadrovskih predpisov.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje, v skladu s katero pritožnik, ki je bil koordinator za vsa pravna vprašanja, povezana s širitvijo Evropske unije v ekipi pravne službe Komisije, nima pravice do dodatka k plači za opravljanje nalog, določenega za vodje oddelkov, temelji na naslednjih pritožbenih razlogih.
   Prvi pritožbeni razlog: Sodišče prve stopnje ni priznalo pomena in obsega splošnega načela enakosti, ki velja v pravu Skupnosti, in ga je torej kršilo.
   Načelo enakosti je na splošno in izrecno priznano kot prepoved diskriminacije v členih 20 in 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in sodna praksa Sodišča ga že dolgo časa priznava kot del hierarhično višjega prava Skupnosti. V pravu Skupnosti spoštovanje načela enakega obravnavanja ni zgolj obveznost vseh organov, ampak tudi osebna pravica posameznika, na katerega se nanaša akt organov, do enakega obravnavanja. Ker ima ta pravica, kot je Sodišče že večkrat odločilo v zgoraj omenjenih sodbah, prednost pred sekundarnim pravom Skupnosti, je treba pomen te pravice kot temeljne pravice ustrezno upoštevati pri razlagi in uporabi prava Skupnosti. Sodišče Evropskih skupnosti mora ravno tako spoštovati načelo enakosti v okviru postopkovnih pravil in posamičnih postopkov.
   Pritožnik v svoji argumentaciji ni navajal Kadrovskih predpisov, ampak je večkrat navedel načelo enakosti in dejstvo, da je opravljal naloge, ki niso le enakovredne nalogam vodje oddelka, ampak je treba šteti, da imajo višjo vrednost glede na naloge številnih vodij oddelkov v okviru nalog srednjega vodstvenega kadra. Sodišče prve stopnje je pritožniku s tem, da ni primerjalno preučilo njegovega položaja in položajev drugih kategorij uradnikov, ki so bili upravičeni do dodatka k plači, popolnoma odvzelo temeljno pravico do varstva pred samovoljnim obravnavanjem in s tem kršilo načelo enakosti.
   Drugi pritožbeni razlog: Sodišče prve stopnje je kršilo pravila pravne logike.
   Kadar se navede samovoljno obravnavanje več zadevnih oseb, se lahko zagotovi enakost in pravna varnosti zgolj, če sodišče ugotovi, da navedeni primerljiv položaj ne obstaja, ali če odloči, da so zadevne osebe v primerljivem položaju neupravičeno dobile ugodnost in posledično tudi pritožnik ne bi bil upravičen do te ugodnosti. Če se uporabijo ta pravila pravne logike, je očitno, da je bilo treba za zavrnitev tožbe preučiti vsaj enega od dveh vprašanj v nadaljevanju in nanj glede pritožnika odgovoriti nikalno. Prvič, Sodišče prve stopnje bi bilo moralo odločiti o vprašanju, ali je pritožnik opravljal enake naloge, kot jih opravljajo uradniki in ki jih Komisija enači z nalogami vodij oddelkov, in drugič, bi bilo moralo odločiti o vprašanju, ali je Komisija tem uradnikom upravičeno ali neupravičeno dodelila dodatek k plači za opravljanje nalog.
   Ker sta ti dve vprašanji ostali brez odgovora, mora biti za to, da bi se lahko štelo, da sta brez pravnega pomena, mogoče predpostaviti, da bi bilo treba tožbo zavrniti, tudi če bi bilo treba na ti vprašanji odgovoriti v smislu trditev pritožnika. Tak sklep ni mogoč. Ker Sodišče prve stopnje ni preučilo vprašanja zakonitosti tega, da je Komisija vključila druge kategorije uradnikov, z natančnostjo, ki se zahteva s pravom, torej upoštevajoč načelo enakosti, ki ima prednost pred sekundarnim pravom Skupnosti, je treba predpostaviti, da bi taka preučitev privedla do sklepa, da je Komisija z razširitvijo na druge kategorije uradnikov ravnala zakonito. V nasprotju s trditvami Sodišča prve stopnje v zvezi s tem pritožnik ne zahteva enakosti v nezakonitosti, ampak enako obravnavanje v pravu.
   Tretji pritožbeni razlog: Sodišče prve stopnje je kršilo temeljna načela pravilnega postopka.
   Zavrnitev preizkusa, ali gre za zatrjevano kršitev temeljne pravice, ogroža to pravico dosti resneje kot pravna napaka glede vprašanja, ali je bila temeljna pravica dejansko predmet kršitve, ker je zadevni osebi odvzeto varstvo na podlagi temeljne pravice. Zgolj če je bila trditev pritožnika, da je bila kršena temeljna pravica, popolnoma neutemeljena ali če v okviru primerjave položajev navajana dejstva očitno ne utemeljujejo trditev, je mogoče zavrniti preizkus kršitve temeljne pravice. Vendar v tej zadevi ni tako. Sodišče prve stopnje je torej kršilo temeljna načela pravilnega postopka. Zato sodbe z razlogi, ki so v njej navedeni, ni mogoče ohraniti.


title: Zadeva T-28/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. julija 2007 – Mülhens proti UUNT – Cara (TOSKA LEATHER) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Skupnosti TOSKA LEATHER – Prejšnja nacionalna besedna znamka TOSCA – Relativni razlogi za zavrnitev – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 – Člen 8(5) Uredbe št. 40/94 )

text:
               25.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 199/30

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. julija 2007 – Mülhens proti UUNT – Cara (TOSKA LEATHER)
   (Zadeva T-28/04) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti TOSKA LEATHER - Prejšnja nacionalna besedna znamka TOSCA - Relativni razlogi za zavrnitev - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 - Člen 8(5) Uredbe št. 40/94“)
   (2007/C 199/56)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Mülhens GmbH & Co. KG (Köln, Nemčija) (zastopnik: T. Schulte-Beckhausen, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (zastopnika: najprej M. Capostagno nato O. Montalto, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenanient pred Sodiščem prve stopnje: Mirco Cara (Vigevano, Italija) (Zastopnik: G. Cimolino, odvetnik)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 20. novembra 2003 (zadeva R 10/2003-1) glede postopka z ugovorom med Mülhens GmbH & Co. KG in Mircom Caro.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Mülhens GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.


title: Zadeva C-268/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Županijski Sud u Zagrebu (Hrvaška) 18. maja 2017 – Ured za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta/AY

text:
               7.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Županijski Sud u Zagrebu (Hrvaška) 18. maja 2017 – Ured za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta/AY
   (Zadeva C-268/17)
   (2017/C 256/08)
   Jezik postopka: hrvaščina

      Predložitveno sodišče

   Županijski Sud u Zagrebu

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožilec: Ured za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta

      Obdolženec: AY

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 4(3) Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ razlagati tako, da se neuvedba kazenskega postopka za kaznivo dejanje, na katerem temelji evropski nalog za prijetje, ali ustavitev postopka nanaša samo na dejanje, na katerem temelji evropski nalog za prijetje, ali je treba to določbo razlagati tako, da se mora ta odločitev nanašati tudi na zahtevano osebo kot osumljenca/obdolženca v teh postopkih?

               2.

               Ali lahko država članica zavrne izvršitev izdanega evropskega naloga za prijetje na podlagi člena 4(3) Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ iz razloga, da v drugi državi članici pravosodni organ ni uvedel kazenskega postopka za kaznivo dejanje, na katerem temelji evropski nalog za prijetje, ali je bil v njej ustavljen postopek, v katerem zahtevana oseba ni bila osumljenec ali obdolženec, temveč priča?

               3.

               Ali lahko odločitev o ustavitvi preiskave v postopku, v katerem zahtevana oseba ni bila osumljenec, ampak je bila zaslišana kot priča, za druge države članice pomeni razlog za neizvršitev izdanega evropskega naloga za prijetje na podlagi člena 3(2) Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ?

               4.

               Kakšno je medsebojno razmerje med obveznim razlogom za zavrnitev predaje iz člena 3(2) Okvirnega sklepa, in sicer „če izvršitveni pravosodni organ dobi obvestilo, da je zahtevani osebi država članica izrekla pravnomočno sodbo za ista dejanja […]“, in fakultativnim razlogom za zavrnitev predaje iz člena 4(3) Okvirnega sklepa, in sicer „[…] kadar je bila zahtevani osebi v državi članici za ista dejanja izrečena pravnomočna sodba, ki onemogoča nadaljnji postopek“?

               5.

               Ali je treba člen 1(2) Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ razlagati tako, da je izvršitvena država članica dolžna odločiti o vsakem ENP, ki ji je poslan, tudi če je o predhodnem ENP, ki ga je izdal drug pravosodni organ zoper isto zahtevano osebo v istem kazenskem postopku, že odločila, nov ENP pa je bil izdan zaradi spremenjenih okoliščin v državi, ki je izdala ENP (pravnomočna obtožnica-začetek kazenskega postopka, strožji dokazni standard, nov pristojni pravosodni organ-sodišče)?


title: Zadeva T-671/16: Tožba, vložena 20. septembra 2016 – Villeneuve/Komisija

text:
               14.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 419/52

         Tožba, vložena 20. septembra 2016 – Villeneuve/Komisija
   (Zadeva T-671/16)
   (2016/C 419/69)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Vincent Villeneuve (Montpellier, Francija) (zastopnik: C. Mourato, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo natečajne komisije za javni natečaj EPSO/AD/303/15 (AD7) z dne 5. novembra 2015 razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka na tej stopnji na podlagi člena 134 Poslovnika Splošnega sodišča.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve, ker v izpodbijani odločbi niso navedeni razlogi zaradi katerih naj tožeča stranka ne bi imela zadostnih delovnih izkušenj na področju, na katerega se natečaj nanaša, da bi se njeno kandidaturo pripustilo v naslednjo fazo natečaja.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji natečajne komisije, ker se preizkus minimalnih delovnih izkušenj na področju, na katerega se natečaj nanaša, ki ga je natečajna komisija opravila na začetku natečaja, ne more nanašati na njeno primernost za prosto delovno mesto in skladnost z merili za izbor, ki so v tem okviru določeni, saj se faza preizkusa izpolnjevanja pogojev za pristop nadaljuje v kasnejših fazah natečaja.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 27 in člena 29(1) Kadrovskih predpisov, člena 5 Priloge III h Kadrovskim predpisom ter točk 2.3 in 2.4 Splošnih pravil za javne natečaje, napake v postopku in posledična očitna napaka pri presoji.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev načela enakega obravnavanja kandidatov glede na njihove kvalifikacije.


title: Zadeva F-103/15: Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 21. julija 2016 – Trampuz/Komisija (Javni uslužbenci – Socialna varnost – Sistem zdravstvenega zavarovanja – Izterjava predplačila zdravstvenih stroškov – Izvršitev sodbe Splošnega sodišča, s katero je bila razglašena ničnost – Ugovor nedopustnosti – Nespoštovanje zahtev v zvezi s predhodnim postopkom – Akt s škodljivim vplivom – Pokojninski list – Zahteva pritožbe – Zamuda – Člen 83 Poslovnika)

text:
               3.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 364/56

      Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 21. julija 2016 – Trampuz/Komisija
      (Zadeva F-103/15) (1)

      ((Javni uslužbenci - Socialna varnost - Sistem zdravstvenega zavarovanja - Izterjava predplačila zdravstvenih stroškov - Izvršitev sodbe Splošnega sodišča, s katero je bila razglašena ničnost - Ugovor nedopustnosti - Nespoštovanje zahtev v zvezi s predhodnim postopkom - Akt s škodljivim vplivom - Pokojninski list - Zahteva pritožbe - Zamuda - Člen 83 Poslovnika))
      (2016/C 364/73)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Serena Trampuz (Trst, Italija) (zastopnik: C. Falagiani, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: T. S. Bohr in G. Gattinara, agenta, A. Dal Ferro, odvetnik)

         Predmet

      Razglasitev ničnosti odločbe Komisije o izterjavi zneska 14 207,60 EUR od pokojnine tožeče stranke, iz naslova izterjave predplačila v okviru prevzema stroškov nastanitve med hospitalizacijo zakonca tožeče stranke, po tem, ko je Sodišče za uslužbence za nično razglasilo odločbo urada za obračun (Ispra), o plačilu vseh stroškov nastanitve med hospitalizacijo, ki se štejejo za čezmerne.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže kot nedopustna.

                  2.

                  S. Trampuz nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

         (1)  UL C 354, 26.10.2015, str. 55.


title: Zadeva C-194/11: Sklep predsednika Sodišča z dne 6. avgusta 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado Contencioso-Administrativo – Španija) – Susana Natividad Martínez Álvarez proti Consejería de Presidencia, Justicia e Igualdad del Principado de Asturias

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/27

         Sklep predsednika Sodišča z dne 6. avgusta 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado Contencioso-Administrativo – Španija) – Susana Natividad Martínez Álvarez proti Consejería de Presidencia, Justicia e Igualdad del Principado de Asturias
   (Zadeva C-194/11) (1)

   2012/C 366/50
   Jezik postopka: španščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 226, 30.7.2011.


title: Zadeva T-223/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 7. julija 2014 – Cofresco Frischhalteprodukte proti Komisiji (Ničnostna tožba — Okolje — Direktiva 94/62/ES — Embalaža in odpadna embalaža — Direktiva 2013/2/UE — Zvitki, cevi in valji, okrog katerih je navit upogljiv material — Neobstoj neposrednega nanašanja — Nedopustnost)

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/52

         Sklep Splošnega sodišča z dne 7. julija 2014 – Cofresco Frischhalteprodukte proti Komisiji
   (Zadeva T-223/13) (1)

   ((Ničnostna tožba - Okolje - Direktiva 94/62/ES - Embalaža in odpadna embalaža - Direktiva 2013/2/UE - Zvitki, cevi in valji, okrog katerih je navit upogljiv material - Neobstoj neposrednega nanašanja - Nedopustnost))
   2014/C 315/87
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG (Minden, Nemčija) (zastopnik: H. Weil, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Alcover San Pedro in J.-F. Brakeland, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Direktive Komisije 2013/2/EU z dne 7. februarja 2013 o spremembi Priloge I k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 94/62/ES o embalaži in odpadni embalaži (UL L 37, str. 10) v delu, v katerem je Komisija zvitke, cevi in valje, okrog katerih je navit upogljiv material, razen tistih, ki so del proizvodnih strojev in se ne uporabljajo za predstavitev proizvoda kot prodajne enote, navedla na seznamu primerov proizvodov, ki ponazarjajo uporabo meril, s katerimi se opredeljuje „embalaža“.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Družba Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG nosi svoje stroške in stoške Evropske komisije.

      (1)  UL C 171, 15.6.2013.


title: Zadeva C-422/08: Tožba, vložena 24. septembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/26

         Tožba, vložena 24. septembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-422/08)
   (2008/C 301/41)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: U. Wölker in B. Schöfer, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Avstrija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da je Republika Avstrija kršila svoje obveznosti iz Direktive 2004/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode (1), s tem da ni izdala potrebnih pravnih in upravnih predpisov za prenos te direktive oziroma s tem, ko teh predpisov ni posredovala Komisiji.

               —

               Republiki Avstriji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive se je iztekel 30. aprila 2007.

      (1)  UL L 143, str. 56.


title: Zadeva C-305/09: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 5. maja 2011 – Evropska komisija proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Državne pomoči — Davčne spodbude za podjetja, ki se udeležujejo sejmov v tujini — Izterjava)

text:
               25.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/3

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 5. maja 2011 – Evropska komisija proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-305/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Državne pomoči - Davčne spodbude za podjetja, ki se udeležujejo sejmov v tujini - Izterjava)
   2011/C 186/04
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Flynn, V. Di Bucci in E. Righini, zastopniki)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopniki: G. Palmieri, zastopnik, D. Del Gaizo in P. Gentili, avvocati dello Stato)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje ukrepov, potrebnih za izpolnitev obveznosti iz členov 2, 3 in 4 Odločbe Komisije 2005/919/ES z dne 14. decembra 2004 o neposrednih davčnih vzpodbudah za podjetja, ki se udeležujejo sejmov v tujini (notificirana pod dokumentarno številko C(2004) 4746), v roku (UL L 335, str. 39).

      Izrek

               1.

               Italijanska republika s tem, da v predpisanih rokih ni sprejela vseh potrebnih ukrepov, da bi od upravičencev izterjala celotni znesek pomoči, ki so bile dodeljene na podlagi sistema pomoči, ki je bil z Odločbo Komisije 2005/919/ES z dne 14. decembra 2004 o neposrednih davčnih spodbudah za podjetja, ki se udeležujejo sejmov v tujini, razglašen za nezakonit in nezdružljiv s skupnim trgom, ni izpolnila obveznosti iz člena 2 te odločbe.

               2.

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 256, 24.10.2009.


               14.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 75/16

         Zahteva za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki jo je vložilo sodišče Fürstliches Landgericht dne 31. oktobra 2012 v zadevi Beatrix Koch, Dipl. Kfm. Lothar Hummel in Stefan Müller proti Swiss Life (Lihtenštajn) AG
   (Zadeva E-11/12)
   2013/C 75/09
   Na Sodišče Efte je bila z dopisom z dne 31. oktobra 2012, ki ga je poslalo sodišče Fürstliches Landgericht (deželno knežje sodišče, Lihtenštajn) in ga je tajništvo Sodišča Efte prejelo 8. novembra 2012, vložena zahteva za svetovalno mnenje v zadevi Beatrix Koch, Dipl. Kfm. Lothar Hummel in Stefan Müller proti Swiss Life (Lihtenštain) AG glede naslednjih vprašanj:

               1.

               Ali se izraz police življenjskega zavarovanja, vezane na enote investicijskega sklada, v smislu točk A a11 in A a12 Priloge III Direktive 2002/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. novembra 2002 o življenjskem zavarovanju, nanaša izključno na enote („splošne sklade“) v smislu Direktive Sveta 85/611/EGS z dne 20. decembra 1985 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o kolektivnih naložbenih podjemih za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) ali se točki A a11 in A a12 Priloge III uporabljata tudi za primere, ko so plačila iz pogodbe o življenjskem zavarovanju povezana z borznim indeksom ali drugo referenčno vrednostjo?

               2.

               Če je odgovor Sodišča na prvo vprašanje, da točki A a11 in A a12 Priloge III Direktive 2002/83/ES ne omejujeta izraza „police življenjskega zavarovanja, vezane na enote investicijskega sklada“ na investicijske družbe („splošne sklade“) v smislu Direktive 85/611/EGS:

                           2.1

                           Ali Direktiva 2002/83/ES obvezuje zavarovalnice, da morajo imetnikom polic svetovati glede podrobnosti iz Priloge III navedene Direktive ali jih nanje zgolj opozoriti?

                           2.2

                           Ali je obveznost sporočanja informacij v skladu s točko A a11 Priloge III Direktive 2002/83/ES izpolnjena v zadostni meri, če zavarovalnica zavarovance obvesti o identifikacijski številki zavarovanja (WKN), ali je „opredelitev sklada (v obračunskih enotah)“ treba razumeti še kako drugače, da bi bila obveznost sporočanja informacij izpolnjena? Upoštevati je treba, da država članica obveznosti od zavarovalnice ne zahteva nobenih drugih informacij v smislu člena 36(3) Direktive 2002/83/ES.

                           2.3

                           Ali je obveznost sporočanja informacij v skladu s točko A a12 Priloge III Direktive 2002/83/ES izpolnjena v zadostni meri, če zavarovalnica zavarovance obvesti o identifikacijski številki zavarovanja (WKN), ali bi morala navesti podrobnejše informacije? Upoštevati je treba, da država članica obveznosti od zavarovalnice ne zahteva nobenih drugih informacij v smislu člena 36(3) Direktive 2002/83/ES.

               3.

               Ali člen 36(1) Direktive 2002/83/ES obvezuje zavarovalnico, da mora navesti podrobne podatke iz Priloge III A, ali zadostuje, če so imetniku police informacije posredovane preko tretje osebe, na primer zavarovalnega posrednika, v smislu Direktive 2002/92/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. decembra 2009 o zavarovalnem posredovanju?

               4.

               Ali Direktiva 2002/83/ES od držav članic zahteva, da prenesejo člen 36 v svojo nacionalno zakonodajo tako, da imetniki polic pridobijo pravico civilnega prava zahtevati od zavarovalnice, da jih obvesti o podrobnih podatkih v skladu s Prilogo III, ali za prenos v nacionalno pravo zadostuje, da kršitev obveznosti sporočanja informacij iz Priloge III Direktive kaznuje le regulatorni organ s sankcijami, kot so naložitev globe, odvzem licence ali drugi podobni ukrepi?


title: Zadeva C-531/06: Tožba, vložena 22. decembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               24.2.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 42/19

         Tožba, vložena 22. decembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-531/06)
   (2007/C 42/34)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: E. Traversa, zastopnik, G. Giacomini in E. Boglione, odvetnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Italijanska republika s tem:

                           a)

                           da je v veljavi obdržala zakonodajo, ki dovoljuje samo fizičnim osebam, ki imajo diplomo iz farmacije, in družbam, katerih družbeniki so zgolj farmacevti, da izvajajo zasebno lekarniško dejavnost; in

                           b)

                           da je v veljavi obdržala zakonske predpise, ki podjetjem, ki se ukvarjajo z distribucijo farmacevtskih izdelkov, onemogočajo pridobitev deležev družb za upravljanje javnih lekarn,

                     ni izpolnila obveznosti iz členov 43 in 56 Pogodbe ES;

               —

               naj se Italijanski republiki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Prepoved fizičnim osebam, ki niso farmacevti, oziroma podjetjem, katerih družbeniki niso izključno farmacevti, da pridobijo deleže v zasebnih lekarnah, ne samo ovira, ampak jim tudi popolnoma onemogoča izvajanje dveh temeljnih svoboščin, ki sta zagotovljeni s Pogodbo, in sicer prosti pretok kapitala in svoboda ustanavljanja.
   Prepoved udeležbe v družbi, ki upravlja javne in zasebne lekarne, s strani podjetij, ki se ukvarjajo s farmacevtsko distribucijo, lahko izpeljemo iz določenih predpisov, ki so še vedno del italijanske ureditve, in je zelo verjetno, da jih bodo italijanska sodišča uporabljala. Taka prepoved pomeni oviro tako za prosti pretok kapitala kot tudi za pravico do ustanavljanja.


title: Zadeva C-521/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein oikeus (Finska) 18. novembra 2014 – SOVAG – Schwarzmeer und Ostsee Versicherungs-Aktiengesellschaft/If Vahinkovakuutusyhtiö Oy

text:
               2.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 34/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein oikeus (Finska) 18. novembra 2014 – SOVAG – Schwarzmeer und Ostsee Versicherungs-Aktiengesellschaft/If Vahinkovakuutusyhtiö Oy
   (Zadeva C-521/14)
   (2015/C 034/13)
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Korkein oikeus

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: SOVAG – Schwarzmeer und Ostsee Versicherungs-Aktiengesellschaft

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: If Vahinkovakuutusyhtiö Oy

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 6, točka 2, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 (1) o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah razlagati tako, da zajema tožbo glede garancij ali tožbo, s katero se uveljavlja drug enakovreden zahtevek, ki je tesno povezan s prvotno tožbo, ki jo tretja oseba vloži na način, dopusten na podlagi nacionalnega prava, proti eni od strank, da bi se o njej odločalo v istem postopku?

      (1)  UL L 12, str. 1.


title: Zadeva C-11/09: Sklep predsednika Sodišča z dne 18. junija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/31

         Sklep predsednika Sodišča z dne 18. junija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-11/09) (1)

   2009/C 220/65

      Jezik postopka: portugalščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 55, 7.3.2009.


title: Zadeva T-144/13: Tožba, vložena 13. marca 2013 – Hangzhou Zhejiang University Sunny Energy Science and Technology proti Komisiji

text:
               27.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 123/24

         Tožba, vložena 13. marca 2013 – Hangzhou Zhejiang University Sunny Energy Science and Technology proti Komisiji
   (Zadeva T-144/13)
   2013/C 123/41
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Hangzhou Zhejiang University Sunny Energy Science and Technology (Hangzhou, Kitajska) (zastopnika: V. Akritidis in Y. Melin, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               na podlagi člena 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije za nično razglasi odločbo Evropske komisije, ki je bila sporočena z dopisom št. H4/JN/Ref.t13.000011 z dne 3. januarja 2013 in s katero je bila tožeča stranka obveščena o tem, da Komisija ne bo preučila njene prošnje za priznanje statusa podjetja, ki se razvija v tržnem gospodarstvu, vložene na podlagi člena 2(7)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009, v okviru protidampinškega postopka v zvezi z uvozom fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, začetega 6. septembra 2012 (AD 590);

               —

               na podlagi člena 277 Pogodbe o delovanju Evropske unije razglasi, da se Uredba (EU) št. 1168/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 344, str. 1) ne uporabi v delu, ki se nanaša na tožečo stranko;

               —

               in zato Komisiji ter morebitnim intervenientkam naloži plačilo vseh stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe zatrjuje en sam tožbeni razlog, ki je enak tistemu iz zadeve Zhejiang Heda Solar Technology proti Komisiji, T-143/13.


title: Zadeva C-241/17 P: Pritožba, ki jo je Holistic Innovation Institute, S.L.U. vložila 2. maja 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 16. februarja 2017 v zadevi T-706/14, Holistic Innovation Institute/REA

text:
               10.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/14

         Pritožba, ki jo je Holistic Innovation Institute, S.L.U. vložila 2. maja 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 16. februarja 2017 v zadevi T-706/14, Holistic Innovation Institute/REA
   (Zadeva C-241/17 P)
   (2017/C 221/18)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnica: Holistic Innovation Institute, S.L.U. (zastopnik: J.J. Marín López, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Izvajalska agencija za raziskave (REA)

      Predlog

               —

               Sodba Splošnega sodišča (peti senat) z dne 16. februarja 2017, Holistic Innovation Institute/REA, T-706/14, EU:T:2017:89, naj se razveljavi.

               —

               Sklep direktorja Izvajalske agencije za raziskave z dne 24. julija 2014 [ARES(2014) 2461172] o zaključku pogajanj z družbo Holistic Innovation Institute, S.L.U. ter o zavrnitvi njene udeležbe pri evropskih projektih Inachus in ZONeSEC naj se razglasi za ničen.

               —

               Družbi Holistic Innovation Institute, S.L.U. naj se prisodi odškodnina v skladu s predlogom, navedenim v točki 177 pritožbe.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Napačna uporaba prava, ker se v izpodbijani sodbi trdi, da je bila REA pristojna in da pri presoji sposobnosti družbe Holistic Innovation Institute ter njeni izključitvi iz pogajanj v okviru projektov Inachus in ZONeSEC ni prekoračila okvira nalog, ki so ji bile zaupane v zvezi z upravljanjem sedmega okvirnega programa (točka 39 izpodbijane sodbe).

               2.

               Napačna uporaba prava pri razlagi oddelka 2.2.2, prvi odstavek, priloge k Sklepu 2012/838 na način, ki REA dopušča, da družbo Holistic Innovation Institute izključi iz pogajanj v okviru projektov Inachus in ZONeSEC (točka 126 izpodbijane sodbe).

               3.

               Napačna uporaba prava, ker se je v izpodbijani sodbi štelo, da je izpodbijani sklep obrazložen (točka 67 izpodbijane sodbe), čeprav se izpodbijani sklep kot na sestavni del svoje obrazložitve sklicuje, prvič, na Sklep Komisije z dne 13. marca 2014 [ARES (2014) 710158], s katerim se pritožnico izključuje iz sodelovanja pri projektu eDIGIREGION (točke 57 in od 60 do 62 izpodbijane sodbe), in drugič, na končni revizijski poročili 11-INFS-025 in 11-BA119-016 (točki 63 in 64 izpodbijane sodbe), pri čemer so bili tako navedeni sklep Komisije z dne 13. marca 2014 [ARES (2014) 710158] kot končni revizijski poročili 11-INFS-025 in 11-BA119-016 predmet tožb za razglasitev ničnosti.

               4.

               Napačna uporaba prava, ker se je v izpodbijani sodbi izkrivila presoja dokazov s trditvijo, da je REA tožečo stranko „večkrat“ zaprosila za določene informacije (točka 75 izpodbijane sodbe), da je „svoje zaprosilo ponovila“ z dopisom z dne 14. maja 2014 (točka 78 izpodbijane sodbe) in da je „med REA in tožečo stranko prišlo do izmenjave več dopisov“ (točka 118 izpodbijane sodbe).

               5.

               Napačna uporaba prava, ker se je v izpodbijani sodbi izkrivila presoja izvajanih dokazov s tem, da se je v točkah 8, 77 in 78 sklicevalo na neobstoječ dokument, ki ni bil predložen v postopku.

               6.

               Napačna uporaba prava, ker se je v izpodbijani sodbi izpodbijani sklep štel za utemeljen (točke 80, 84, 94, 108 in 127 izpodbijane sodbe), pri čemer pa izpodbijani sklep krši oddelek 2.2.2 priloge k Sklepu 2012/838, saj odstopa od pozitivne ocene neodvisnih zunanjih ocenjevalcev o operativni zmogljivosti pritožnice, ne da bi podal „konkretno in dobro utemeljeno obrazložitev“.

               7.

               Napačna uporaba prava, ki se kaže v pomanjkljivi obrazložitvi izpodbijane sodbe, v kateri se zatrjuje, da „tožeča stranka ni predložila nobenega podatka, ki bi lahko izpodbil razlogovanje [REA]“ (točka 58 izpodbijane sodbe), in da je bil v njenem dopisu z dne 2. junija 2014, ki je bil predložen kot priloga A26 k tožbi, „povzet del informacij, ki so bile navedene v pojasnjevalnem dokumentu, omenjenem zgoraj v točki 8, ne da bi bile kljub temu predložene specifične informacije, ki jih je zahtevala REA in ki so navedene zgoraj v točkah 7, 9 in 10“ (točka 78 izpodbijane sodbe).

               8.

               Napačna uporaba prava, ker se je v izpodbijani sodbi štelo, da je bil v časovnem razporedu, predvidenem v pogajalskih mandatih, zaključek pogajanj določen „okvirno“ (točka 130 izpodbijane sodbe).

               9.

               Napačna uporaba prava, ker se je v izpodbijani sodbi napačno štelo, da zaradi sprejetja izpodbijanega sklepa ni treba naložiti plačila odškodnine za materialno in nematerialno škodo (točke 147, 148 in 150 izpodbijane sodbe).


title: Zadeva F-67/13: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 25. junija 2014 – Rihn proti Europolu (Javni uslužbenci — Osebje Europola — Konvencija o Europolu — Kadrovski predpisi Europola — Sklep Sveta 2001/886/PNZ — Uporaba PZDU za uslužbence Europola — Nepodaljšanje pogodbe začasnega uslužbenca o zaposlitvi za določen čas — Zavrnitev dodelitve začasnemu uslužbencu pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas)

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/70

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 25. junija 2014 – Rihn proti Europolu
   (Zadeva F-67/13) (1)

   ((Javni uslužbenci - Osebje Europola - Konvencija o Europolu - Kadrovski predpisi Europola - Sklep Sveta 2001/886/PNZ - Uporaba PZDU za uslužbence Europola - Nepodaljšanje pogodbe začasnega uslužbenca o zaposlitvi za določen čas - Zavrnitev dodelitve začasnemu uslužbencu pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas))
   2014/C 253/98
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Philippe Rihn (La Hay, Nizozemska) (zastopnik: J.-J. Ghosez, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski policijski urad (zastopniki: sprva J. Arnould in D. Neumann, zastopnika, nato J. Arnould, D. Neumann in D. El Khoury, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o nepodaljšanju pogodbe tožeče stranke o zaposlitvi za določen čas

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               P. Rihn nosi svoje stroške in se mu naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasil Evropski policijski urad.

      (1)  UL C 274, 21.9.2013, str. 31.


title: Zadeva C-193/15 P: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. aprila 2016 – Tarif Akhras/Svet Evropske unije, Evropska komisija (Pritožba – Skupna zunanja in varnostna politika (SZVP) – Omejevalni ukrepi proti Sirski arabski republiki – Ukrepi proti osebam in subjektom, ki imajo od režima koristi ali ga podpirajo – Dokaz o utemeljenosti uvrstitve na sezname – Vrsta indicev – Izkrivljanje dokazov)

text:
               13.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/20

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. aprila 2016 – Tarif Akhras/Svet Evropske unije, Evropska komisija
      (Zadeva C-193/15 P) (1)

      ((Pritožba - Skupna zunanja in varnostna politika (SZVP) - Omejevalni ukrepi proti Sirski arabski republiki - Ukrepi proti osebam in subjektom, ki imajo od režima koristi ali ga podpirajo - Dokaz o utemeljenosti uvrstitve na sezname - Vrsta indicev - Izkrivljanje dokazov))
      (2016/C 211/24)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnik: Tarif Akhras (zastopniki: S. Millar in S. Ashley, solicitors, D. Wyatt QC, R. Blakeley, barrister)

         Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: M.-M. Joséphidès in M. Bishop, agenta), Evropska komisija (zastopnika: D. Gauci in L. Havas, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Tarif Akhras poleg svojih stroškov nosi tudi stroške, ki jih je priglasil Svet Evropske unije.

                  3.

                  Evropska komisija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 205, 22.6.2015.


title: Zadeva T-349/08: Tožba, vložena 26. avgusta 2008 – Uralita proti Komisiji

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/45

         Tožba, vložena 26. avgusta 2008 – Uralita proti Komisiji
   (Zadeva T-349/08)
   (2008/C 285/83)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Uralita, SA (Madrid, Španija) (zastopniki: I. Forrester, QC, K. Struckmann, P. Lindfelt in J. Garcia-Nieto Esteva, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predloga tožeče stranke:

               —

               za nično naj se razglasi Odločba Komisije z dne 11. junija 2008 – Zadeva COMP/F/38.695 – Natrijev klorid v delu, ki se nanaša na Uralita; in

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka s tožbo, na podlagi člena 230 ES, predlaga delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008)2626 konč. dne 11. junija 2008 (Zadeva COMP/38.695 – Natrijev klorid) v zvezi s postopkom na podlagi člena 81(1) ES in člena 53(1) EGP v delu kjer je bilo ugotovljeno, da mora tožeča stranka solidarno odgovarjati za kršitve, ki naj bi jih domnevno povzročila družba Aragonesas, v kateri je imela tožeča stranka delež v obdobju med 16. decembrom 1996 in 9. februarjem 2000.
   Tožeča stranka v utemeljitev svoje zahtevkov uveljavlja dva tožbena razloga:
   Prvič, navaja, da je Komisija, s tem da je na podlagi odgovornosti matična-hčerniska družba pripisala ravnanje družbe Aragonesas družbi Uraliti, napačno uporabila pravo.
   Drugič, tožeča stranka navaja, da je Komisija, s tem da je zaradi nasledstva, pripisala ravnanje družbe Aragonesas družbi Uraliti, napačno uporabila pravo.


title: Zadeva T-45/09: Tožba, vložena 30. januarja 2009 — Al Barakaat International proti Komisiji

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/39

         Tožba, vložena 30. januarja 2009 — Al Barakaat International proti Komisiji
   (Zadeva T-45/09)
   2009/C 153/77
   Jezik postopka: švedščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Al-Barakaat International Foundation (Spånga, Švedska) (zastopnika: L. Silbersky in T. Olsson, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predloga tožeče stranke

               —

               Uredba Komisije (ES) št. 1190/2008 naj se v delu, v katerem se nanaša na Al-Barakaat International Foundation, razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (ES) št. 1190/2008 z dne 28. novembra 2008 o stoprvi spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 881/2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osama bin Ladnom, mrežo Al-Kaida in talibani (1), ker je bila vključena na seznam oseb in subjetkov, v zvezi s katerimi so v skladu z Uredbo št. 881/2002 (2) sredstva in gospodarski viri zamrznjeni. Uredba št. 1190/2008 je bila sprejeta po razglasitvi sodbe Sodišča z dne 3. septembra 2008 v združenih zadevah Kadi in Al Barakaat International Foundation proti Svetu in Komisiji (C-402/05 P in C-415/05 P, še neobjavljena v ZOdl.), ki je razveljavila predhodni seznam, na katerega je bilo vključeno ime tožeče stranke.
   Tožeča stranka se v podporo tožbi sklicuje na naslednje tožbene razloge.
   Komisija je prekoračila pooblastila, saj obveznost odpraviti nepravilnosti v upravnem postopku ne pomeni, da lahko Komisija spremeni ali nadomesti seznam.
   Kršitev obveznosti obrazložitve, načela skrbnosti, pravic do obrambe in učinkovitega pravnega sredstva, saj v obrazložitvi v zvezi s tem, da tožeča stranka ostane na seznamu, niso bile podane natančne informacije glede domnevnega sodelovanja med tožečo stranko in Al-Kaido, Osama bin Ladnom ter talibani.
   Kršitev prepovedi retroaktivne veljave zakonov, saj je bila tožeča stranka vključena na seznam na podlagi dogodkov, ki so se zgodili pred desetimi leti.
   Kršitev načela sorazmernosti, saj ukrepi zamrznitve, ki jih določa izpodbijana uredba, nesorazmerno in nesprejemljivo vplivajo na pravico do spoštovanja lastnine osebe.

      (1)  UL L 322, str. 25.

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 881/2002 z dne 27. maja 2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osama bin Ladnom, mrežo Al-Kaida in talibani, in o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 467/2001 o prepovedi izvoza nekaterega blaga in storitev v Afganistan, o poostritvi prepovedi poletov in podaljšanju zamrznitve sredstev in drugih finančnih virov talibanov iz Afganistana (UL L 139, str. 9).


title: Zadeva C-99/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 2. marca 2011 – Zvezna republika Nemčija proti Z

text:
               11.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 173/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 2. marca 2011 – Zvezna republika Nemčija proti Z
   (Zadeva C-99/11)
   2011/C 173/07
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Zvezna republika Nemčija

      Tožena stranka: Z

      Drugi stranki: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht; Bundesbeauftragte für Asylangelegenheiten beim Bundesamt für Migration und Flüchtlinge

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je člen 9(1)(a) Direktive 2004/83/ES (1) treba razlagati tako, da ni vsak poseg v versko svobodo, s katerim se krši člen 9 EKČP, dejanje preganjanja v smislu prvoomenjenega predpisa, temveč da gre za hudo kršitev verske svobode kot temeljne človekove pravice le, če je prizadeto jedro te pravice?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:

                           (a)

                           Ali je jedro verske svobode omejeno na veroizpoved in verske prakse doma in v soseščini ali pa gre za dejanje preganjanja v smislu člena 9(1)(a) Direktive 2004/83 tudi, če je v izvorni državi z izražanjem vere v javnosti ogrožena telesna integriteta, življenje ali osebna svoboda in se zato tožeča stranka temu izražanju odpoveduje?

                           (b)

                           Če jedro verske svobode zajema tudi nekatere verske prakse v javnosti:

                     Ali v tem primeru za hudo kršitev verske svobode zadošča, če tožeča stranka meni, da je izražanje njene vere v praksi zanjo nujno, da bi ohranila svojo versko identiteto, ali pa mora tudi verska skupnost, ki ji tožeča stranka pripada, šteti to versko prakso za osrednji del svojega verskega nauka, ali pa lahko iz drugih okoliščin, kot so splošne razmere v izvorni državi, izhajajo druge omejitve?

               3.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:
               Ali obstaja utemeljen strah pred preganjanjem v smislu člena 2(c) Direktive 2004/83, če je dejstvo, da bo tožeča stranka po vrnitvi v izvorno državo opravljala nekatere verske prakse, razen tistih, ki spadajo v jedro, čeprav lahko pomenijo nevarnost za telesno integriteto, življenje ali osebno svobodo, ali pa je mogoče od tožeče stranke pričakovati, da se v bodoče odpove takim praksam?

      (1)  Direktiva Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite (UL L 304, str. 12).