title: Zadeva C-673/13 P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 23. novembra 2016 – Evropska komisija/Stichting Greenpeace Nederland, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Pritožba — Dostop do dokumentov institucij — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Okolje — Aarhuška konvencija — Uredba (ES) št. 1367/2006 — Člen 6(1) — Nevarnost poseganja v poslovne interese fizičnih ali pravnih oseb — Pojem „informacije, ki se nanašajo na emisije v okolje“ — Dokumenti, ki se nanašajo na postopek odobritve aktivne snovi v fitofarmacevtskih sredstvih — Aktivna snov glifosat)

text:
               30.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/2

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 23. novembra 2016 – Evropska komisija/Stichting Greenpeace Nederland, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe)
   (Zadeva C-673/13 P) (1)

   ((Pritožba - Dostop do dokumentov institucij - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Okolje - Aarhuška konvencija - Uredba (ES) št. 1367/2006 - Člen 6(1) - Nevarnost poseganja v poslovne interese fizičnih ali pravnih oseb - Pojem „informacije, ki se nanašajo na emisije v okolje“ - Dokumenti, ki se nanašajo na postopek odobritve aktivne snovi v fitofarmacevtskih sredstvih - Aktivna snov glifosat))
   (2017/C 030/02)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopnik: B. Smulders, P. Ondrůšek, P. Oliver in L. Pignataro-Nolin, agenti)

      Druga stranka v postopku: Stichting Greenpeace Nederland, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (zastopnika: B.N. Kloostra in A. van den Biesen, odvetnika)

      Interventi v podporo tožeče stranke: American Chemistry Council Inc. (ACC), CropLife America Inc., National Association of Manufacturers of the United States of America (NAM) (zastopniki: M. Abenhaïm, odvetnik, K. Nordlander, odvetnik in P. Harrison, solicitor), CropLife International AISBL (CLI) (zastopniki: D. Abrahams, barrister, R. Cana in E. Mullier, odvetnika ter A. Patsa, dikigoros), European Chemical Industry Council (Cefic), European Crop Protection Association (ECPA) (zastopniki: I. Antypas in D. Waelbroeck, odvetnika, ter D. Slater, solicitor), European Crop Care Association (ECCA) (zastopnik: S. Pappas, dikigoros), Zvezna republika Nemčija (zastopnika: T. Henze in A. Lippstreu, agenta)

      Interventi v podporo tožene stranke: Kraljevina Švedska (zastopniki: E. Karlsson, L. Swedenborg, A. Falk, U. Persson, C. Meyer-Seitz in N. Otte Widgren, agenti)

      Izrek

               1.

               Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 8. oktobra 2013, Stichting Greenpeace Nederland in PAN Europe/Komisija (T 545/11, EU:T:2013:523), se razveljavi.

               2.

               Zadeva T 545/11 se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 71, 8.3.2014.


title: Zadeva T-210/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 19. maja 2011 – Formenti Seleco proti Komisiji (Pridružitveni sporazum EGS-Turčija — Uvoz barvnih televizorjev iz Turčije — Odškodninska tožba — Zastaranje — Nedopustnost)

text:
               9.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 204/23

         Sklep Splošnega sodišča z dne 19. maja 2011 – Formenti Seleco proti Komisiji
   (Zadeva T-210/09) (1)

   (Pridružitveni sporazum EGS-Turčija - Uvoz barvnih televizorjev iz Turčije - Odškodninska tožba - Zastaranje - Nedopustnost)
   2011/C 204/42
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Formenti Seleco SpA (Milano, Italija) (zastopniki: A. Malatesta, G. Terracciano in S. Malatesta, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska Komisija (zastopnika: T. Scharf in D. Grespan, zastopnika)

      Predmet

   Odškodninska tožba za povračilo škode, ki naj bi nastala tožeči stranki, ker Komisija ni sprejela ukrepov, s katerimi bi turškim organom preprečila kršitev Pridružitvenega sporazuma med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo pri določanju izvora barvnih televizorjev, ki se v Skupnost uvažajo iz Turčije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Družbi Formenti Seleco SpA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 167, 18.7.2009.


title: Zadeva C-507/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Firenze (Italija) 25. oktobra 2010 – Denise Bernardi, ki jo zakonito zastopa Katia Mecacci, proti Fabiu Bernardiju

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Firenze (Italija) 25. oktobra 2010 – Denise Bernardi, ki jo zakonito zastopa Katia Mecacci, proti Fabiu Bernardiju
   (Zadeva C-507/10)
   ()
   2011/C 13/36
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Firenze

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Denise Bernardi, ki jo zakonito zastopa Katia Mecacci

      Tožena stranka: Fabio Bernardi

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člene 2, 3 in 8 Okvirnega sklepa 2001/220/PNZ z dne 15. marca 2001 o položaju žrtev v kazenskem postopku (1) razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi, kot je člen 392(1a) italijanskega zakonika o kazenskem postopku, v delu, v katerem ne določata obveznosti državnega tožilca, da zahteva zaslišanje in pregled oškodovane osebe, ki je hkrati mladoletna žrtev, v predhodnem postopku vnaprejšnjega izvajanja dokazov, in člen 394 zakonika o kazenskem postopku, ki ne določa možnosti tega oškodovanca, ki je hkrati mladoletna žrtev, da se pri sodišču pritoži zoper zavrnitev državnega tožilca o njeni zahtevi, da se jo zasliši v ustrezni obliki postopka vnaprejšnjega izvajanja dokazov.

      (1)  UL L 82, str. 1.


title: Zadeva T-73/16 P: Pritožba, ki jo je 18. februarja 2016 vložil Carlo De Nicola zoper sodbo, ki jo je 18. decembra 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-37/12, De Nicola/EIB

text:
               4.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/38

         Pritožba, ki jo je 18. februarja 2016 vložil Carlo De Nicola zoper sodbo, ki jo je 18. decembra 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-37/12, De Nicola/EIB
   (Zadeva T-73/16 P)
   (2016/C 118/44)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburg) (zastopnik: G. Ferabecoli, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska investicijska banka

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tej pritožbi ugodi in izpodbijano sodbo delno spremeni tako, da razveljavi točko 2 izreka ter točke od 59 do 61, od 63 do 69 in 71 sodbe;

               —

               posledično ugotovi, da je EIB nad C. De Nicolo izvajala psihično nasilje in EIB naloži, da C. De Nicoli plača odškodnino za povzročeno škodo ali, podredno, zadevo vrne Sodišču za uslužbence, da to v drugačni sestavi ponovno odloči o razveljavljenih točkah. Pred tem naj se opravi predlagani dokaz z izvedencem;

               —

               EIB naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta pritožba je vložena zoper sodbo Sodišča za uslužbence (sodnik posameznik) z dne 18. decembra 2015 v zadevi De Nicola/Evropska investicijska banka (F-37/12).
   Pritožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim iz zadeve T-70/16 P, De Nicola/EIB.


               24.2.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 42/22

         Dodelitev sodnikov senatom
   (2007/C 42/40)
   Sodišče prve stopnje je 15. januarja 2007 zaradi nastopa funkcije sodnikov Tchipev and Ciucă odločilo, da spremeni sestavo senatov za obdobje od 15. januarja 2007 do 31. avgusta 2007 in da dodeli sodnike senatom kot sledi:

                  Prvi razširjeni senat, ki odloča v sestavi petih sodnikov:

                           B. Vesterdorf, predsednik senata, J. D. Cooke, R. García-Valdecasas, sodnika, I. Labucka, sodnica, M. Prek in V. Ciucă, sodnika;

                  Prvi senat, ki odloča v sestavi treh sodnikov:

                           J. D. Cooke, predsednik senata

                                       (a)

                                       R. García-Valdecasas in V. Ciucă, sodnika;

                                       (b)

                                       I. Labucka, sodnica, in M. Prek, sodnik;

                  Drugi razširjeni senat, ki odloča v sestavi petih sodnikov:

                           K. J. Pirrung, predsednik senata, A. Meij, N. J. Forwood, sodniki, I. Pelikánová, sodnica, in S. S. Papasavvas, sodnik;

                  Drugi senat, ki odloča v sestavi treh sodnikov:

                           K. J. Pirrung, predsednik senata

                                       (a)

                                       A. Meij, sodnik, in I. Pelikánová, sodnica;

                                       (b)

                                       N. J. Forwood in S. S. Papasavvas, sodnika;

                  Tretji razširjeni senat, ki odloča v sestavi petih sodnikov:

                           M. Jaeger, predsednik senata, V. Tiili, sodnica, J. Azizi, sodnik, E. Cremona, sodnica, O. Czúcz in T. Tchipev, sodnika;

                  Tretji senat, ki odloča v sestavi treh sodnikov:

                           M. Jaeger, predsednik senata

                                       (a)

                                       V. Tiili, sodnica, O. Czúcz in T. Tchipev, sodnika;

                                       (b)

                                       J. Azizi, sodnik, in E. Cremona, sodnica;

                  Četrti razširjeni senat, ki odloča v sestavi petih sodnikov:

                           H. Legal, predsednik senata, I. Wiszniewska-Białecka, sodnica, V. Vadapalas, E. Moavero Milanesi in N. Wahl, sodniki;

                  Četrti senat, ki odloča v sestavi treh sodnikov:

                           H. Legal, predsednik senata

                                       (a)

                                       V. Vadapalas in N. Wahl, sodnika;

                                       (b)

                                       I. Wiszniewska-Białecka, sodnica, in E. Moavero Milanesi, sodnik;

                  Peti razširjeni senat, ki odloča v sestavi petih sodnikov:

                           M. Vilaras, predsednik senata, M. E. Martins Ribeiro, sodnica, F. Dehousse, D. Šváby, sodnika, in K. Jürimäe, sodnica;

                  Peti senat, ki odloča v sestavi treh sodnikov:

                           M. Vilaras, predsednik senata

                                       (a)

                                       M. E. Martins Ribeiro in K. Jürimäe, sodnici;

                                       (b)

                                       F. Dehousse in D. Šváby, sodnika.

         V prvem razširjenem senatu, ki odloča v sestavi petih sodnikov, so sodniki, ki odločajo s predsednikom senata, za sestavo petih sodnikov trije sodniki iz sestave, ki ji je bila zadeva prvotno predložena v odločanje in en sodnik iz druge sestave, ki se ga določi po vrstnem redu iz člena 6 Poslovnika Sodišča prve stopnje.
   V tretjem razširjenem senatu, ki odloča v sestavi petih sodnikov, so sodniki, ki odločajo skupaj s predsednikom senata:

               —

               kjer je zadeva prvotno predložena v odločanje sestavi (a), poleg treh sodnikov iz te sestave tudi dva sodnika prisednika iz sestave (b);

               —

               kjer je zadeva prvotno predložena sestavi (b), poleg treh sodnikov iz te sestave tudi dva sodnika prisednika iz sestave (a), ki se določita na podlagi vrstnega reda.

         V tretjem senatu, ki odloča v sestavi treh sodnikov, predsednik senata odloča bodisi s sodniki iz sestave (b) ali z dvema od treh sodnikov iz sestave (a), odvisno od tega, kateri sestavi pripada sodnik poročevalec. Za oblikovanje treh sodnikov sestave (a) se uvede vrstni red med temi sodniki, da se določi tisti sodnik, ki ne zaseda.
   V drugem, četrtem in petem senatu, ki odloča v sestavi treh sodnikov, predsednik senata odloča bodisi s sodniki iz sestave (a) bodisi s sodniki iz sestave (b), odvisno od sestave, ki ji pripada sodnik poročevalec.
   Za zadeve, v katerih je predsednik senata sodnik poročevalec, predsednik senata odloča izmenjaje skupaj s sodniki ene ali druge sestave glede na vrstni red, v katerem so zadeve vpisane, ne da bi to prejudiciralo povezanost zadev.
   Merila za dodelitev zadev senatom
   Sodišče prve stopnje je 15. januarja 2007 v skladu s členom 12 Poslovnika določilo merila za dodelitev zadev senatom za obdobje od 15. januarja 2007 do 31. avgusta 2007.

               1.

               Zadeve se ob vložitvi tožbe dodelijo senatom treh sodnikov, kar ne prejudicira poznejše uporabe členov 14 in 51 Poslovnika.

               2.

               Zadeve se dodelijo senatom po treh različnih vrstnih redih, določenih po zaporedju, v katerem so bile vpisane v sodnem tajništvu:

                           —

                           za zadeve v postopkih glede pravil o konkurenci, ki se uporabljajo za podjetja, pravil o državnih pomočeh in pravil o trgovinskih zaščitnih ukrepih;

                           —

                           za zadeve glede pravic intelektualne lastnine, ki jih določa člen 130(1) Poslovnika;

                           —

                           za vse druge zadeve.

                     V okviru navedenega vrstnega reda se tretji senat upošteva dvakrat ob vsaki peti dodelitvi.
               Predsednik Sodišča prve stopnje lahko od tega vrstnega reda odstopi le zato, da bi upošteval medsebojno povezanost določenih zadev oziroma zagotovil enakomerno porazdelitev dela.


title: Zadeva T-251/16 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 20. julija 2016 – Generalni direktor OLAF/Komisija (Izdaja začasne odredbe — Pravo institucij — Sklep o odvzemu imunitete generalnemu direktorju OLAF — Akt, ki lahko posega v neodvisnost generalnega direktorja — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti)

text:
               5.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/28

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 20. julija 2016 – Generalni direktor OLAF/Komisija
   (Zadeva T-251/16 R)
   ((Izdaja začasne odredbe - Pravo institucij - Sklep o odvzemu imunitete generalnemu direktorju OLAF - Akt, ki lahko posega v neodvisnost generalnega direktorja - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti))
   (2016/C 326/50)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Generalni direktor Evropskega urada za boj proti goljufijam (zastopniki: L. Jelínek, agent, skupaj z G. M. Robertijem in I. Peregom, odvetnikoma)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: K. Banks, J. P. Keppenne in J. Baquero Cruz, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi členov 278 PDEU in 279 PDEU za odlog izvršitve Sklepa Komisije C(2016) 1449 final z dne 2. marca 2016 o predlogu za odvzem imunitete.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrže.

               2.

               Sklep z dne 6. junija 2016 v zadevi T-251/16 R se razveljavi.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-145/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Cour de cassation (Belgija) z dne 17. marca 2005 v zadevi Levi Strauss & C° proti Casucci Spa

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/17

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Cour de cassation (Belgija) z dne 17. marca 2005 v zadevi Levi Strauss & Co proti Casucci Spa
   (Zadeva C-145/05)
   (2005/C 132/31)
   Jezik postopka: francoščina
   Cour de cassation (Belgija) je s sodbo z dne 17. marca 2005 v zadevi Levi Strauss & Co proti Casucci Spa, ki jo je sodno tajništvo prejelo dne 31. marca 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Cour de cassation (Belgija) predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali mora sodišče, da določi obseg varstva znamke, ki je bila zakonito pridobljena glede na svoj razlikovalni učinek v skladu s členom 5(1) Prve direktive Sveta 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (1), upoštevati dojemanje zadevne javnosti v trenutku, ko sta se začela uporabljati znamka oziroma podoben znak, ki domnevno škoduje znamki?

               2.

               Ali sme v primeru negativnega odgovora sodišče upoštevati dojemanje zadevne javnosti v kateremkoli trenutku po trenutku, ko se je začela domnevno škodljiva uporaba? Ali sme zlasti upoštevati dojemanje zadevne javnosti v trenutku, ko odloča?

               3.

               Ali je sodišče praviloma upravičeno, da odredi prenehanje škodljive uporabe znaka, ko na podlagi merila iz vprašanja 1 ugotovi kršitev znamke?

               4.

               Ali lahko velja kaj drugega, če je znamka prijavitelja delno ali v celoti izgubila svoj razlikovalni učinek po tem, ko se je začela škodljivo uporabljati, vendar zgolj v primerih, ko je ta izguba v celoti ali delno posledica dejanja ali opustitve imetnika te znamke?

      (1)  UL L 40, 11.2.1989, str. 1.


title: Zadeva C-308/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Frankfurt am Main (Nemčija) 20. junija 2011 – Chemische Fabrik Kreussler & Co. GmbH proti John O. Butler GmbH

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/2

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Frankfurt am Main (Nemčija) 20. junija 2011 – Chemische Fabrik Kreussler & Co. GmbH proti John O. Butler GmbH
   (Zadeva C-308/11)
   2011/C 282/02
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Frankfurt am Main

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Chemische Fabrik Kreussler & Co. GmbH

      Tožena stranka: John O. Butler GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se lahko za opredelitev pojma „farmakološko delovanje“ iz člena 1, točka 2(b), Direktive 2001/83/ES (1), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/27/ES (2), uporabijo smernice za razmejitev zdravil in medicinskih pripomočkov „Medical Devices: Guidance document“, ki so nastale pod vodstvom Evropske komisije, v skladu s katerimi se zahteva interakcija med molekulami zadevne snovi in sestavnim delom celice, ki se običajno označuje kot receptor, kar bodisi povzroči neposreden odziv drugega agensa bodisi njegov odziv zavira?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali pojem farmakološkega delovanja predpostavlja interakcijo med molekulami zadevne snovi in sestavnimi deli celic uporabnika ali pa zadošča interakcija med zadevno snovjo in sestavnim delom celice, ki ni del človeškega telesa?

               3.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen ali če ni ustrezna nobena od predlaganih opredelitev, navedenih v okviru drugega vprašanja: katero drugo opredelitev je treba uporabiti?

      (1)  Direktiva 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL L 311, str. 67).

      (2)  Direktiva 2004/27/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o spremembah Direktive 2001/83/ES o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL L 136, str. 34).


title: Zadeva T-405/12: Tožba, vložena 10. septembra 2012 – FH (*) proti Komisiji

text:
                  27.10.2012

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  C 331/32

         Tožba, vložena 10. septembra 2012 –  FH (*1) proti Komisiji
         (Zadeva T-405/12)
         (2012/C 331/61)
         Jezik postopka: francoščina

            Stranki

            Tožeča stranka: FH (*1) (zastopnika: É. Boigelot in R. Murru, odvetnika)

            Tožena stranka: Evropska komisija

            Predlogi

         Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                     —

                     ugotovi, da je njegova tožba dopustna in utemeljena;

                     —

                     zato naj:

                                 —

                                 z vmesno odločbo in kot preiskovalni ukrep odredi predložitev okvirne pogodbe DI/06350-00, ki naj bi bila sklenjena med Komisijo in družbo Intrasoft;

                                 —

                                 razglasi za nično odločbo z dne 10. julija 2012 in s tem popravek z dne 11. julija 2012;

                                 —

                                 Evropski komisiji naloži povrnitev škode, ki je nastala tožeči stranki in je določena v splošnem znesku 12 500 EUR s pridržkom povečanja med postopkom;

                                 —

                                 vsekakor toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov v skladu s členom 87 Poslovnika Splošnega sodišča Unije.

            Tožbeni razlogi in bistvene trditve

         Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                     1.

                     Prvi tožbeni razlog: kršitev načela obveznosti obrazložitve, legitimnih pričakovanj in pravice do obrambe, ker naj bi bila tožeča stranka ustno obveščena o sporni odločbi o takojšnjem odvzemu njenih pravic do vstopa v stavbe Komisije, ki naj bi bila navedena le v zapisniku zaslišanja tožeče stranke, ki ga je opravila kadrovska in varnostna služba Komisije. Tožeča stranka trdi, da v sporni odločbi niso navedeni elementi, na podlagi katerih je Komisija sprejela tako odločitev in da je bila tožeča stranka s pravno podlago odločbe seznanjena s popravkom, ki je bil sprejet po tem, ko je odločba začela učinkovati.

                     2.

                     Drugi tožbeni razlog: kršitev načela domneve nedolžnosti, ker se zdi, da sporna odločba temelji zgolj na tem, da je tožečo stranko zaslišala belgijska policija v okviru preiskave, ki se ne nanaša nanjo, temveč na enega od njenih prijateljev iz otroštva, s katerim je imela včasih telefonske stike.

                     3.

                     Tretji tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti, ker je Komisija tožeči stranki prepovedala vstop v stavbe Komisije, čeprav se ji ne očita nobeno kaznivo dejanje in se zadevna policijska preiskava nanjo ne nanaša.

            (*1)  Informacija je bila izbrisana ali nadomeščena v okviru varstva osebnih in/ali zaupnih podatkov.


title: Zadeva T-402/15: Tožba, vložena 22. julija 2015 – Republika Poljska/Evropska komisija

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/57

         Tožba, vložena 22. julija 2015 – Republika Poljska/Evropska komisija
   (Zadeva T-402/15)
   (2015/C 311/62)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Republika Poljska (zastopnik: B. Majczyna)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Evropske komisije z dne 11. maja 2015 (vročen kot dokument C[2015] 3228) o zavrnitvi finančne pomoči iz Evropskih skladov za regionalni razvoj za velik projekt „Skupni evropski center za storitve – Pametni logistični sistemi“, ki je del operacionalnega programa „Inovativno gospodarstvo“, ki se bo izvajal iz strukturne pomoči v okviru cilja „Konvergenca na Poljskem“ razglasi za ničen;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja štiri razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 41(1) v povezavi s členom 56(3) in členom 60(a) Uredbe (ES) št. 1083/2006 in načela lojalnega sodelovanja, ker je bil projekt ocenjen tako, da se ni spoštovalo okvirov izbirnih meril, čeprav ta merila, ko jih je odbor določil, niso bila vprašljiva, kot tudi kršitev člena 41(2) Uredbe (ES) št. 1083/2006 zaradi očitne prekoračitve roka za oceno projekta.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: napačna razlaga pogojev za odobritev sofinanciranja iz sredstev Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR) zaradi stališča, da se lahko sofinancirajo le investicije z največjim potencialom za razširjanje (difuzijo) inovacij in napačna presoja projekta zaradi stališča, da ne zagotavlja spoštovanja operativnega programa „inovativno gospodarstvo“ saj ni inovacij.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: napačna razlaga pogojev za odobritev sofinanciranja iz sredstev ESSR zaradi stališča, da se lahko iz sredstev ESSR sofinancirajo le investicije, ki ustvarjajo visoko kvalificirana delovna mesta, ter napačna presoja projekta zaradi stališča, da ne bo ustvaril visoko kvalificiranih delovnih mest.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: napačna presoja projekta zaradi stališča, da ne zagotavlja uresničitev ciljev operativnega programa „Inovativno gospodarstvo“, saj nima dodane vrednosti in nima učinka spodbude.


title: Zadeva F-64/06: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 8. julija 2010 – Bergström proti Komisiji (Javni uslužbenci — Imenovanje — Začasni uslužbenci, imenovani v uradnike — Kandidati, vpisani na rezervni seznam pred začetkom veljavnosti novih Kadrovskih predpisov — Prehodna pravila za razvrstitev v naziv ob zaposlitvi — Razvrstitev v naziv na podlagi novih, manj ugodnih pravil — Člen 5(4) in člen 12(3) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom)

text:
               28.8.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 234/55

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 8. julija 2010 – Bergström proti Komisiji
   (Zadeva F-64/06) (1)

   (Javni uslužbenci - Imenovanje - Začasni uslužbenci, imenovani v uradnike - Kandidati, vpisani na rezervni seznam pred začetkom veljavnosti novih Kadrovskih predpisov - Prehodna pravila za razvrstitev v naziv ob zaposlitvi - Razvrstitev v naziv na podlagi novih, manj ugodnih pravil - Člen 5(4) in člen 12(3) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom)
   2010/C 234/99
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ragnar Bergström (Linkebeek, Belgija) (zastopniki: najprej T. Bontinck in J. Feld, odvetnika, nato T. Bontinck in S. Woog, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in H. Krämer, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Arpio Santacruz in I. Šulce, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti Odločbe OPI z dne 10. avgusta 2005, s katero je bila tožeča stranka, začasni uslužbenec in uspešen na splošnem natečaju COM/A/3/02, na podlagi določb Priloge XIII h Kadrovskim predpisom imenovana v uradnika z nazivom A*6, plačilni razred 2.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 165, 15.7.2006, str. 36.


title: Zadeva C-462/15: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 28. aprila 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā tiesa – Latvija) – Verners Pudāns/Valsts ieņēmumu dienests (Predhodno odločanje — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Skupna kmetijska politika — Uredba (ES) št. 73/2009 — Sheme neposrednih podpor — Člen 29(1) — Obveznost plačila v celoti upravičencem — Dohodnina)

text:
               1.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/7

         Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 28. aprila 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā tiesa – Latvija) – Verners Pudāns/Valsts ieņēmumu dienests
   (Zadeva C-462/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Skupna kmetijska politika - Uredba (ES) št. 73/2009 - Sheme neposrednih podpor - Člen 29(1) - Obveznost plačila v celoti upravičencem - Dohodnina))
   (2016/C 279/11)
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākā tiesa

      Stranki

      Tožeča stranka na prvi stopnji: Verners Pudāns

      Tožena stranka na prvi stopnji: Valsts ieņēmumu dienests

      Izrek

   Člen 29(1) Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/2003 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, v skladu s katero so plačila, izplačana v okviru shem podpore iz Priloge I k tej uredbi, obdavčena z dohodnino.

      (1)  UL C 381, 16.11.2015.


title: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 14. julija 2005 v zadevi C-31/05: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2002/19/ES, 2002/20/ES in 2002/21/ES — Omrežja in storitve — Elektronske komunikacije — Skupni regulativni okvir — Neizvršen prenos v predpisanem roku)

text:
               29.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/11

      SODBA SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 14. julija 2005
   v zadevi C-31/05: Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2002/19/ES, 2002/20/ES in 2002/21/ES - Omrežja in storitve - Elektronske komunikacije - Skupni regulativni okvir - Neizvršen prenos v predpisanem roku)
   (2005/C 271/20)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-31/05, zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene 28. januarja 2005, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: Michael Shotter) proti Francoski republiki (zastopnika: G. de Bergues in S. Ramet), je Sodišče (peti senat) v sestavi R. Silva de Lapuerta, predsednica senata, P. Kūris (poročevalec) in G. Arestis (sodnika), generalni pravobranilec: A. Tizzano, sodni tajnik: R. Grass, 14. julija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Francoska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2002/19/ES z dne 7. marca 2002 o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju (Direktiva o dostopu), Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2002/20/ES z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi) in Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva), ni izpolnila obveznosti iz teh direktiv.

               2)

               Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 82, 2.4.2005.


title: Zadeva T-175/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 18. junija 2008 – Coca-Cola proti UUNT – San Polo (MEZZOPANE) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Skupnosti MEZZOPANE – Prejšnji nacionalni besedni znamki MEZZO in MEZZOMIX – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 – Neobstoj verjetnosti zmede )

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/21

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 18. junija 2008 – Coca-Cola proti UUNT – San Polo (MEZZOPANE)
   (Zadeva T-175/06) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti MEZZOPANE - Prejšnji nacionalni besedni znamki MEZZO in MEZZOMIX - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 - Neobstoj verjetnosti zmede“)
   (2008/C 197/35)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka: The Coca-Cola Company (Atlanta, Géorgie, Združene države) (zastopnika: E. Armijo Chávarri in A. Castán Pérez-Gómez, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (zastopnika: O. Montalto in L. Rampini, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: San Polo Srl (Montalcino, Italija) (zastopnika: G. Casucci in F. Luciani, odvetnika)
   Predmet
   Tožba za razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 5. aprila 2006 (zadeva R 99/2005-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med The Coca-Cola Company in San Polo Srl.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Coca-Cola Company se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 212, 2.9.2006.


title: Zadeva T-363/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 9. septembra 2008 – Honda Motor Europe proti UUNT – Seat (MAGIC SEAT) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Skupnosti MAGIC SEAT – Prejšnja nacionalna figurativna znamka SEAT – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/24

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 9. septembra 2008 – Honda Motor Europe proti UUNT – Seat (MAGIC SEAT)
   (Zadeva T-363/06) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti MAGIC SEAT - Prejšnja nacionalna figurativna znamka SEAT - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2008/C 272/45)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Honda Motor Europe Ltd (Slough, Berkshire, Združeno kraljestvo) (zastopnika: S. Malynicz, barrister, in N. Cordell, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (zastopnika: S. Laitinen in A. Folliard-Monguiral, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Seat, SA (Barcelona, Španija)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT, z dne 7. septembra 2006 (zadeva R 960/2005 – 1) v zvezi s postopkom z ugovorom med Seat, SA in Honda Motor Europe Ltd.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Honda Motor Europe Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 20, 27.1.2007.


title: Sodba sodišča (prvi senat) z dne  19. januarja 2006  v zadevi C-330/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Tribunal Supremo): Colegio de Ingenieros de Caminos, Canales y Puertos proti Administración de Estado (Prosto gibanje delavcev — Priznavanje diplom — Direktiva 89/48/EGS — Poklic inženirja — Delno in omejeno priznavanje poklicnih kvalifikacij — Člena 39 in 43 ES)

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/2

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 19. januarja 2006
   v zadevi C-330/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Tribunal Supremo): Colegio de Ingenieros de Caminos, Canales y Puertos proti Administración de Estado (1)

   (Prosto gibanje delavcev - Priznavanje diplom - Direktiva 89/48/EGS - Poklic inženirja - Delno in omejeno priznavanje poklicnih kvalifikacij - Člena 39 in 43 ES)
   (2006/C 60/04)
   Jezik postopka: španščina
   V zadevi C-330/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) z odločbo z dne 21. julija 2003, ki je prispela na Sodišče 29. julija 2003, v postopku Colegio de Igenieros de Caminos, Canales y Puertos proti Administración de Estado, ob udeležbi: Giuliano Mauro Imo, je Sodišče (prvi senat), v sestavi P. Jann, predsednik senata, K. Schiemann, N. Colneric, sodnica, E. Juhász in E. Levits (poročevalec), sodniki, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: R. Grass, dne 19. januarja 2006 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Direktiva Sveta 89/48/EGS z dne 21. decembra 1988 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta, ne nasprotuje temu, da kadar imetnik diplome, ki jo je pridobil v državi članici, vloži vlogo za dovoljenje za dostop do reguliranega poklica v drugi državi članici, organi te države tej vlogi pod določenimi pogoji delno ugodijo s tem, da omejijo obseg dovoljenja samo na aktivnosti, za katere ta diploma omogoča dostop v državi članici, kjer je bila pridobljena.

               2.

               Člena 39 ES in 43 ES ne nasprotujeta temu, da država članica ne dopušča delnega dostopa do poklica, kadar je mogoče pomanjkljivosti, ki jih ima izobraževanje in usposabljanje zadevne osebe v primerjavi s tistim, ki se zahteva v državi članici gostiteljici, dejansko izpopolniti z uporabo izravnalnih ukrepov, ki so določeni v členu 4(1) Direktive 89/48. Nasprotno pa člena 39 ES in 43 ES nasprotujeta temu, da država članica takega delnega dostopa ne dopušča, kadar to predlaga zadevna oseba in so razlike med področji aktivnosti tako velike, da bi bilo treba dejansko opraviti celotno izobraževanje in usposabljanje, razen če bi bila zavrnitev takega delnega priznavanja utemeljena z nujnimi razlogi v splošnem interesu, ki so primerni za doseganje zasledovanega cilja in ne prekoračijo okvirov, ki so potrebni za njegovo doseganje.

      (1)  UL C 226, 20.9.2003.


title: Zadeva F-5/10: Tožba, vložena 19. januarja 2010 – Clarke proti UUNT

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/54

         Tožba, vložena 19. januarja 2010 – Clarke proti UUNT
   (Zadeva F-5/10)
   2010/C 63/96
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Nicole Clarke (Alicante, Španija) (zastopnik: H. Tettenborn, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti pogodbene določbe tožeče stranke, s katero je določeno samodejno prenehanje pogodbe o zaposlitvi, če tožeča stranka ne bi bila izbrana na zunanjem natečaju, predvidenem za UUNT, ter izjava, da natečajni postopki OHMI/AD/01/07, OHMI/AD/02/07, OHMI/AST/01/07 in OHMI/AST/02/02 nimajo učinkov na pogodbo tožeče stranke. Poleg tega odškodninski zahtevek.

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču za uslužbence predlaga, naj

               —

               razglasi za ničnega dopis UUNT z dne 12. marca 2009 in v njem vsebovane odločbe UUNT, v skladu s katerimi delovno razmerje tožeče stranke na podlagi 8-mesečnega odpovednega roka preneha s 16. marcem 2009 zaradi ugotovitve, da nadaljnji obstoj delovnega razmerja tožeče stranke pri UUNT ni bil odpovedan. Če Sodišče za uslužbence meni, da je to potrebno, tožeča stranka predlaga tudi razglasitev ničnosti nadaljnjih dopisov UUNT z dne 3. avgusta 2009 (podaljšanje roka za 3 mesece) in z dne 9. oktobra 2009 (zavrnitev pritožbe).

               —

               določbo o prenehanju delovnega razmerja v členu 5 pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke pri UUNT razveljavi ali razglasi za nično; podredno naj:

                           —

                           odloči, da tudi v prihodnje prenehanje pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke ne more temeljiti na določbi o prenehanju delovnega razmerja iz njene pogodbe o zaposlitvi;

                           —

                           podredno ugotovi, da natečajni postopki, navedeni v dopisu UUNT z dne 12. marca 2009, vsekakor niso mogli sprožiti negativnih učinkov iz določbe o prenehanju delovnega razmerja.

               —

               UUNT naloži, da tožeči stranki za nepremoženjsko in premoženjsko škodo, ki ji je nastala zaradi izjav, navedenih v predlogu 1, plača primerno visoko odškodnino, ki jo po prostem preudarku določi Sodišče za uslužbence.

               —

               če bi kljub nadaljnjemu obstoju delovnega razmerja na podlagi protipravnega ravnanja UUNT dejansko službovanje tožeče stranke do odločbe Sodišča za uslužbence že prenehalo in/ali bi UUNT tožeči stranki že plačal dolgovane zneske, naj Sodišče za uslužbence:

                           —

                           UUNT naloži, da tožeči stranki – ob ugotovitvi obveznosti UUNT, da tožečo stranko pod obstoječimi pogoji še naprej zaposli in spet vključi v opravljanje službe – nadomesti vso premoženjsko škodo, ki ji je nastala, še posebej zaradi izplačila vseh morebitnih še neplačanih prejemkov in vseh ostalih izdatkov, ki so tožeči stranki nastali zaradi protipravnega ravnanja UUNT (zmanjšanih od prejetega nadomestila za brezposelnost).

                           —

                           podredno, če iz pravnih ali dejanskih razlogov v obstoječem položaju ne bo izvedena ponovna vključitev tožeče stranke v službo in/ali ponovna zaposlitev pod obstoječimi pogoji, naj UUNT naloži, da tožeči stranki za premoženjsko škodo, nastalo zaradi protipravnega prenehanja njene zaposlitve, plača odškodnino v višini razlike med življenjskim prihodkom, ki ga je dejansko lahko pričakovala, in življenjskim prihodkom, ki bi ga tožeča stranka dosegla, če bi pogodba še naprej veljala, ob upoštevanju pokojnine in ostalih pravic.

                           —

                           UUNT naloži plačilo stroškov postopka.


title: Zadeva T-9/10: Tožba, vložena 8. januarja 2010 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji

text:
               27.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/34

         Tožba, vložena 8. januarja 2010 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji
   (Zadeva T-9/10)
   2010/C 80/57
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnika: N. Korogiannakis in M. Dermitzakis, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba OPOCE, s katero je bila zavrnjena ponudba tožeče stranke, ki je bila vložena v postopku javnega razpisa AO 10224 „Zagotovitev elektronskih publikacij“ (1), sklop 2, ki je bila tožeči stranki posredovana z dopisom z dne 29. oktobra 2009, ter vse nadaljnje povezane odločbe OPOCE, vključno s tisto, ki zadevna naročila dodeljuje uspešnim ponudnikom, naj se razglasijo za nične;

               —

               odločba OPOCE, da se naročila za zgoraj navedeno področje, sklop 3, dodelijo Siveco/Intrasoft in Engineering/Intrasofitn, ki je bila tožeči stranki posredovana z dopisom z dne 29. oktobra 2009, naj se razglasi za nično, če bi bilo eno od podjetij neposredno ali posredno povezano z obema okvirnima pogodbama;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo škode, ki jo je tožeča stranka utrpela zaradi postopka oddaje zadevnega javnega naročila, in sicer v višini 260 760 EUR;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo sodnih in drugih stroškov, ki so nastali tožeči stranki v zvezi s to tožbo, čeprav bi bila ta zavrnjena.

      Tožbena razloga in bistvene trditve

   Tožeča stranka v tej zadevi želi doseči razglasitev ničnosti odločbe tožene stranke, s katero je bila zavrnjena njena ponudba, ki je bila vložena v postopku javnega razpisa za storitve elektronskih publikacij (AO 10224) (sklop 2), in s katero je bilo naročilo dodeljeno uspešnemu ponudniku (sklopa 2 in 3). Tožeča stranka poleg tega želi odškodnino za škodo, ki jo je tožeča stranka utrpela zaradi postopka oddaje javnega naročila.
   Tožeča stranka v podporo svoji tožbo navaja dva tožbena razloga.
   Prvič, tožeča stranka zatrjuje, da je tožena stranka naredila več očitnih napak pri presoji in da tožeči stranki ni želela podati zadostnih utemeljitev in pojasnitev, s čimer je kršila finančno uredbo (2) in njena izvedbena pravila, pa tudi Direktivo 2004/18/ES in člen 253 ES.
   Drugič, tožeča stranka trdi, da je tožena stranka naredila očitne napake pri presoji in ni obrazložila svoje odločbe glede ponudbe tožeče stranke, saj so bile negativne ugotovitve ocenjevalnega odbora ohlapne, nepodprto nepravilne in neutemeljene.

      (1)  UL 2009/S 109-156511

      (2)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL 2002, L 248, str. 1).


title: Zadeva C-374/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Bundesgerichtshof z dne  21. julija 2005  v zadevi Gintec International Import-Export GmbH proti Verband Socialer Wettbewerb e.V.

text:
               10.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/11

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Bundesgerichtshof z dne 21. julija 2005 v zadevi Gintec International Import-Export GmbH proti Verband Socialer Wettbewerb e.V.
   (Zadeva C-374/05)
   (2005/C 315/21)
   Jezik postopka: nemščina
   Bundesgerichtshof je s sklepom z dne 21. julija 2005 v zadevi Gintec International Import-Export GmbH proti Verband Socialer Wettbewerb e.V., ki ga je sodno tajništvo prejelo 12. oktobra 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložilo predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Bundesgerichtshof predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjih vprašanjih:

               1.

               Ali določbe Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2001/83/ES z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (1), kot je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2004/27/ES z dne 31. marca 2004 (2), ki zadevajo sklicevanje na izjave tretjih, ki nimajo strokovnega znanja in oglaševanje z žrebanjem, določajo ne le najnižji, temveč dokončni najvišji standard za prepovedi javnega oglaševanja zdravil?

               2.

               Če je odgovor na vprašanje 1 pritrdilen:

                           a)

                           Ali gre za zlorabno ali zavajajoče sklicevanje na „možnost okrevanja“ v smislu člena 90(j) Direktive 2001/83/ES, če oglaševalec prikaže rezultat ankete, izvedene med tretjimi, ki nimajo strokovnega znanja, kot pavšalno pozitivno celotno oceno oglaševanega zdravila, ne da bi oceno pripisal določenim indikacijam?

                           b)

                           Ali pomanjkanje izrecne prepovedi oglaševanja z žrebanjem v Direktivi 2001/83/ES vodi k temu, da so slednje načeloma dovoljene, oziroma ali člen 87(3) Direktive 2001/83/ES vsebuje podredno določbo široke uporabe, na katero se lahko opre prepoved spletnega oglaševanja z mesečnim žrebanjem nagrade male vrednosti?

               3.

               Ali je treba na predlagana vprašanja za Direktivo Sveta 92/28/EGS z dne 31. marca 1992 o oglaševanju zdravil za uporabo v humani medicini (3) ustrezno odgovoriti?

      (1)  UL L 311, str. 67.

      (2)  UL L 136, str. 34.

      (3)  UL L 113, str. 13.


title: Zadeva T-300/05: Tožba, vložena 21. julija 2005 — Republika Ciper proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               29.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/19

         Tožba, vložena 21. julija 2005 — Republika Ciper proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-300/05)
   (2005/C 271/38)
   Jezik postopka: grščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Republika Ciper (zastopnik: Petros Kliridis)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Uredba št. 651/2005 (1) naj se razglasi za nično;

               —

               Komisija Evropskih skupnosti naj nosi svoje stroške.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Izpodbijana uredba spreminja Uredbo št. 60/2004 (2) o prehodnih ukrepih v sektorju sladkorja zaradi pristopa novih držav članic. Tožeča stranka predlaga, da se ta uredba razglasi za nično, in uveljavlja predvsem razlog nepristojnosti Komisije za njen sprejem. Podrobneje pa tožeča stranka navaja, da je na podlagi člena 41 Akta o pristopu iz leta 2003 Komisija pristojna za sprejem prehodnih ukrepov, če so taki ukrepi potrebni za olajšanje prehoda iz ureditve, ki je veljala pred pristopom novih držav članic, na ureditev, ki izhaja iz uporabe skupne kmetijske politike. Vendar po mnenju tožeče stranke Komisija ni izkazala, da bi bili ukrepi, ki jih je sprejela, potrebni in zato za njihov sprejem ni bila pristojna. Poleg tega tožeča stranka navaja, da iz člena 41 Akta o pristopu iz leta 2003 jasno izhaja, da je dovoljen samo sprejem ukrepov, ki koristijo novim državam članicam. Vendar po mnenju tožeče stranke z novo uredbo sprejeti ukrepi novim državam ne koristijo, ampak jih ovirajo.
   V enakih okoliščinah tožeča stranka uveljavlja razlog pomanjkljivosti obrazložitve, ker ni bilo zadovoljivo obrazloženo, kateri razlogi so privedli do sprejema izpodbijane uredbe. Poleg tega tožeča stranka uveljavlja razlog kršitve načela sorazmernosti, ker po njenem mnenju Komisija ni izkazala, da bi bil sprejem kakršnegakoli ukrepa potreben, pri čemer bi v vsakem primeru Komisija za preprečitev nastanka presežkov sladkorja v novih državah članicah lahko sprejela druge ukrepe, tako da sprejem ukrepov, kot so ukrepi, ki jih vsebuje izpodbijana uredba, ni bil potreben.
   Poleg tega tožeča stranka navaja, da izpodbijana uredba krši načelo, ki prepoveduje retroaktivnost zakonov, glede na to, da nalaga obveznosti, ki se nanašajo na količino sladkorja, ki je bila že zbrana, preden je uredba začela veljati.
   Na koncu tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila načelo enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije, ker, kot trdi, izpodbijana uredba določa različno obravnavanje podjetij v novih državah članicah in podjetij v starih državah članicah pri posledicah podobnega, če ne enakega, položaja.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 651 z dne 28. aprila 2005 o spremembah Uredbe Komisije (ES) št. 60/2004 o prehodnih ukrepih v sektorju sladkorja zaradi pristopa Češke republike, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Madžarske, Malte, Poljske, Slovenije in Slovaške, UL L 108, 29.4.2005, str. 3.

      (2)  UL L 9, str. 8.


title: Zadeva C-395/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 19. avgusta 2014 – Vodafone GmbH proti Bundesrepublik Deutschland

text:
               20.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 19. avgusta 2014 – Vodafone GmbH proti Bundesrepublik Deutschland
   (Zadeva C-395/14)
   2014/C 372/15
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka in revidentka: Vodafone GmbH

      Tožena stranka in druga stranka v revizijskem postopku: Bundesrepublik Deutschland

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 7(3) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES (1) z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) razlagati tako, da mora nacionalni regulativni organ, ki je operaterju s pomembno tržno močjo naložil opravljanje storitev zaključevanja klicev v mobilnih omrežjih in ki je za cene, ki se za to zahtevajo, določil obveznost odobritve ob upoštevanju postopka, določenega v navedeni določbi te direktive, ponovno izvesti postopek iz člena 7(3) Direktive 2002/21/ES pred vsako odobritvijo konkretno predlaganih cen?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 349.


title: Zadeva C-165/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 3. aprila 2017 – Morgan Stanley & Co International plc/Ministre de l'Économie et des Finances

text:
               3.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 3. aprila 2017 – Morgan Stanley & Co International plc/Ministre de l'Économie et des Finances
   (Zadeva C-165/17)
   (2017/C 213/26)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Conseil d'État

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagateljica kasacijske pritožbe: Morgan Stanley & Co International plc

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Ministre de l'Économie et des Finances

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Kadar so izdatki, ki jih ima podružnica, ustanovljena v prvi državi članici, namenjeni izključno opravljanju transakcij njenega sedeža, ki je v drugi državi članici, ali je treba določbe členov 17(2), (3) in (5), ter 19(1) Šeste direktive 77/388/EGS (1), povzete v členih 168, 169 in od 173 do 175 Direktive 2006/112/ES (2), razlagati tako, da pomenijo, da država članica podružnice za te izdatke uporabi odbitni delež podružnice, določen glede na transakcije, ki jih je ta opravila v državi registracije, in pravila, ki veljajo v tej državi, ali pa odbitni delež sedeža ali celo poseben odbitni delež, ki kombinira pravila, ki se uporabljajo v državah članicah registracije podružnice in sedeža, zlasti glede na morebiten obstoj možnosti izbire glede obdavčitve transakcij z davkom na dodano vrednost?

               2.

               Katera pravila je treba uporabiti v posebnem primeru, ko izdatki, ki jih ima podružnica, prispevajo k opravljanju njenih transakcij v njeni državi registracije in opravljanju transakcij sedeža, zlasti z vidika pojma splošnih stroškov in odbitnega deleža?

      (1)  Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23).

      (2)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).


title: Zadeva F-51/13: Tožba, vložena 25. maja 2013 – ZZ in drugi proti FEI

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/26

         Tožba, vložena 25. maja 2013 – ZZ in drugi proti FEI
   (Zadeva F-51/13)
   (2013/C 226/35)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: ZZ in drugi (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski investicijski sklad

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločb, ki izhajajo iz plačilnih listov za februar 2013, s katerimi se je uskladitev plač za leto 2013 omejila na 1, 8 % in razglasitev ničnosti poznejših plačilnih listov. Poleg tega posledično predlog, da se instituciji naloži plačilo odškodnine za domnevno nastalo premoženjsko in nepremoženjsko škodo.

      Predlogi tožečih strank

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe, vsebovane v plačilnih listih tožečih strank za februar 2013, s katerimi se je uskladitev plač za leto 2013 omejila na 1,8 % in zato razglasitev ničnosti podobnih odločb, vsebovanih v poznejših plačilnih listih;

               —

               toženi stranki naj se naloži povrnitev premoženjske škode v višini (i) razlike v plači, ki ustreza letni uskladitvi plač za leto 2013, in sicer zvišanju plač za 1,8 % za obdobje od 1. januarja 2013 do 31. decembra 2013; (ii) razlike v plači, ki ustreza posledicam, ki jih ima uporaba letne uskladitve plač za 1,8 % za leto 2013 na zneske plač, ki bodo izplačane od januarja 2014; (iii) zamudnih obresti na dolgovane razlike v plačah vse do popolnega izplačila dolgovanih zneskov, pri čemer zamudne obresti tečejo do popolnega plačila dolgovanih zneskov in se izračunajo na podlagi stopnje, ki jo je Evropska centralna banka določila za glavne operacije refinanciranja v zadevnem obdobju, povišane za tri odstotne točke, in (iv) odškodnine zaradi izgube kupne moči;

               —

               toženi stranki naj se naloži, da vsaki tožeči stranki plača 1 000 EUR iz naslova povračila nepremoženjske škode;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-535/09 P: Pritožba, ki jo je 18. decembra 2009 vložila Republika Estonija zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat), razglašeno 2. oktobra 2009 v zadevi Estonija proti Komisiji, T-324/05

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/28

         Pritožba, ki jo je 18. decembra 2009 vložila Republika Estonija zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat), razglašeno 2. oktobra 2009 v zadevi Estonija proti Komisiji, T-324/05
   (Zadeva C-535/09 P)
   2010/C 63/46
   Jezik postopka: estonščina

      Stranke

      Pritožnica: Republika Estonija (zastopnik: L. Uibo, zastopnik)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Republika Latvija

      Predlogi pritožnice

               —

               Sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 2. oktobra 2009 v zadevi Estonija proti Komisiji, T-324/05 naj se v celoti razveljavi;

               —

               predlogom, predloženim pri Sodišču prve stopnje naj se ugodi.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Republika Estonija meni, da je treba sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti razveljaviti iz naslednjih razlogov:

               1.

               Sodišče prve stopnje je izkrivilo dokaze in nepravilno uporabilo načelo solidarne odgovornosti iz člena 219 ES.

               2.

               Sodišče prve stopnje je nepravilno razlagalo Akt o pristopu in Uredbo št. 60/2004 (1).

                           (a)

                           Sodišče prve stopnje je nepravilno razlagalo člen 6 Uredbe št. 60/2004, ker je presodilo, da v njej naveden pojem „zaloge“ vključuje tudi gospodinjske rezerve.

                                       —

                                       Sodišče prve stopnje je preozko opredelilo cilj Uredbe št. 60/2004 in točko 4(2) Priloge IV k Aktu o pristopu, ker ga je omejilo na „izključitev“ vseh motenj.

                                       —

                                       Sodišče prve stopnje je nepravilno razlagalo člen 7(1) in (6) Uredbe št. 60/2004, ker je državam članicam naložilo obveznost izločitve presežne količine sladkorja, za to pa ni imelo pravne podlage.

                           b)

                           Sodišče prve stopnje je nepravilno razlagalo člen 6(1)(c) Uredbe št. 60/2004, ker je nepravilno omejilo področje uporabe tega besedila in iz njega izključilo okoliščine oblikovanja zalog sladkorja v Estoniji.

                                       —

                                       Sodišče prve stopnje se je zmotilo pri presoji dokazov in je izkrivilo dokazne elemente v presoji trditev Republike Estonije o bistveni vlogi oblikovanja gospodinjskih rezerv pri estonski potrošnji in kulturi.

                                       —

                                       Sodišče prve stopnje ni pravilno presodilo upravičenih pričakovanj Republike Estonije, ki so nastala zaradi zagotovil Komisije ob pristopnih pogajanjih.

                                       —

                                       Sodišče prve stopnje ni pravilno presodilo prispevka Evropske unije k oblikovanju rezerv.

               3.

               Sodišče prve stopnje je nepravilno sklepalo, da Komisija ni kršila obveznosti obrazložitve.

               4.

               Sodišče prve stopnje je nepravilno sklepalo, da Komisija ni kršila načela dobre vere.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 60/2004 z dne 14. januarja 2004 o prehodnih ukrepih v sektorju sladkorja zaradi pristopa Češke, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Madžarske, Malte, Poljske, Slovenije in Slovaške (UL L 9, str. 8).


title: Zadeva C-449/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo tribunal d'instance d'Orléans (Francija) 12. avgusta 2013 – CA Consumer Finance proti Ingrid Bakkaus in drugim

text:
               26.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo tribunal d'instance d'Orléans (Francija) 12. avgusta 2013 – CA Consumer Finance proti Ingrid Bakkaus in drugim
   (Zadeva C-449/13)
   2013/C 313/20
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal d'instance d'Orléans

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: CA Consumer Finance

      Tožene stranke: Ingrid Bakkaus, Charline Bonato, née Savary, Florian Bonato

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba Direktivo 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah (1) razlagati tako, da mora dajalec kredita dokazati, da je pravilno in v celoti izpolnil obveznosti ob pripravi in izvrševanju kreditne pogodbe, ki jih ima na podlagi nacionalnega prava, s katerim je bila prenesena Direktiva?

               2.

               Ali je na podlagi Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah prepovedano, da je pravilno in popolno izpolnitev obveznosti, ki jih ima dajalec kredita, mogoče dokazati izključno na podlagi vzorčne klavzule, ki je vključena v kreditno pogodbo in ki izkazuje potrditev potrošnika, da so bile izpolnjene obveznosti dajalca kredita, brez drugih dokumentov, ki jih dajalec kredita izroči kreditojemalcu?

               3.

               Ali je treba člen 8 Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah razlagati tako, da v skladu z njim kreditne sposobnosti potrošnika ni mogoče preveriti zgolj na podlagi informacij, ki jih posreduje potrošnik, brez učinkovite preveritve teh informacij z drugimi elementi?

               4.

                           —

                           Ali je treba člen 5(6) Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah razlagati tako, da dajalec kredita potrošniku ni mogel zagotoviti ustrezne razlage, če ni prej preveril njegovega finančnega položaja in njegovih potreb?

                           —

                           Ali je treba člen 5(6) Direktive 2008/48/ES razlagati tako, da prepoveduje, da ustrezna razlaga potrošniku izhaja le iz pogodbenih informacij, ki so navedene v kreditni pogodbi, ne da bi bil pripravljen poseben dokument?

      (1)  Direktiva 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (UL L 133, str. 66).


title: Zadeva C-42/09: Sklep predsednika Sodišča z dne 2. decembra 2009 – Evropska komisija proti Italijanski republiki

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/28

         Sklep predsednika Sodišča z dne 2. decembra 2009 – Evropska komisija proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-42/09) (1)

   2010/C 51/48

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 69, 21.3.2009.


title: Zadeva T-401/11 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 10. julija 2014 – Missir Mamachi di Lusignano proti Komisiji (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Nepogodbena odgovornost — Osebna škoda bližnjih pokojnega uradnika — Škoda, ki jo je pred svojo smrtjo utrpel uradnik — Pristojnosti Splošnega sodišča oziroma Sodišča za uslužbence — Pravilo o skladnosti med zahtevo za odškodnino in pritožbo, ki je bila vložena zoper zavrnitev te zahteve)

text:
               1.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 292/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 10. julija 2014 – Missir Mamachi di Lusignano proti Komisiji
   (Zadeva T-401/11 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Nepogodbena odgovornost - Osebna škoda bližnjih pokojnega uradnika - Škoda, ki jo je pred svojo smrtjo utrpel uradnik - Pristojnosti Splošnega sodišča oziroma Sodišča za uslužbence - Pravilo o skladnosti med zahtevo za odškodnino in pritožbo, ki je bila vložena zoper zavrnitev te zahteve))
   2014/C 292/36
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Livio Missir Mamachi di Lusignano, v svojem imenu in tudi kot zakoniti zastopnik dedičev Alessandra Missirja Mamachija di Lusignana, svojega sina, nekdanjega uradnika Evropske komisije (Kerkhove Avelgem, Belgija) (zastopniki: sprva F. Di Gianni, R. Antonini, G. Coppo, in A. Scalini, nato F. Di Gianni, G. Coppo in A. Scalini, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: D. Martin, B. Eggers in L. Pignataro-Nolin, zastopniki)

      Predmet

   Pritožba zaradi razveljavitve sodbe Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 12. maja 2011 v zadevi Missir Mamachi di Lusignano/Komisija (F-50/09).

      Izrek

               1.

               Sodba Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 12. maja 2011 v zadevi Missir Mamachi di Lusignano proti Komisiji (F-50/09) se razveljavi.

               2.

               Zadeva F-50/09 se odstopi Splošnemu sodišču, da o njej odloči kot prvostopenjsko sodišče na podlagi členov 268 PDEU in 340 PDEU.

               3.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 282, 24.9.2011.


title: Zadeva F-11/11: Tožba, vložena 9. februarja 2011 – Bouillez in drugi proti Svetu

text:
               7.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/30

         Tožba, vložena 9. februarja 2011 – Bouillez in drugi proti Svetu
   (Zadeva F-11/11)
   2011/C 139/56
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Vincent Bouillez (Overijse, Belgija) in drugi (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis et É. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe OPI o nenapredovanju tožečih strank v višji naziv za napredovalno obdobje 2010.

      Predlogi tožečih strank

               —

               Razglasitev ničnosti odločbe Sveta z dne 3. novembra 2010 o zavrnitvi pritožb tožečih strank;

               —

               kolikor je potrebno, razglasitev ničnosti odločb o nenapredovanju tožečih strank v višji naziv za napredovalno obdobje 2010;

               —

               naložitev stroškov Svetu.


title: Zadeva C-38/10: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 6. septembra 2012 – Evropska komisija proti Portugalski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Člen 49 PDEU — Davčna zakonodaja — Prenos davčnega rezidentstva — Prenos premoženja — Takojšnja obdavčitev ob zapustitvi ozemlja)

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/2

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 6. septembra 2012 – Evropska komisija proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-38/10) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Člen 49 PDEU - Davčna zakonodaja - Prenos davčnega rezidentstva - Prenos premoženja - Takojšnja obdavčitev ob zapustitvi ozemlja)
   2012/C 355/02
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: R. Lyal, G. Braga da Cruz in P. Guerra e Andrade, zastopniki)

      Tožena stranka: Portugalska republika (zastopnika: L. Inez Fernandes in J. Menezes Leitão, zastopnika)

      Intervenientke v podporo tožene stranke: Kraljevina Danska (zastopnik: C. Vang, zastopnik), Zvezna republika Nemčija (zastopnika: C. Blaschke in K. Petersen, zastopnika), Kraljevina Španija (zastopnika: M. Muñoz Pérez in A. Rubio González, zastopnika), Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in N. Rouam, zastopnika), Kraljevina Nizozemska (zastopnika: C. Wissels in M. de Ree, zastopnika), Republika Finska (zastopnik: J. Heliskoski, zastopnik), Kraljevina Švedska (zastopnika: A. Falk in S. Johannesson, zastopnika), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: S. Hathaway in A. Robinson, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 49 PDEU in člena 31 EGP – Davčne določbe, v skladu s katerimi morajo družbe, ki nimajo več davčnega sedeža na Portugalskem ali prenesejo svoje premoženje v drugo državo, takoj plačati izhodni davek.

      Izrek

               1.

               Portugalska republika s tem, da je sprejela in ohranila v veljavi člena 76 A in 76 B zakonika o davku od dohodkov pravnih oseb (Código do Imposto sobre o Rendimento das Pessoas Colectivas), ki se uporabljata, ko portugalska družba prenese svoj sedež in kraj dejanskega delovanja poslovodstva v drugo državo članico ali ko gre za prenos dela ali celotnega premoženja portugalske stalne poslovne enote družbe nerezidentke na Portugalskem s Portugalske v drugo državo članico, in ki določata takojšnjo obdavčitev nerealiziranih povečanj vrednosti zadevnega premoženja, nerealiziranih povečanj vrednosti iz izključno nacionalnih transakcij pa ne, ni izpolnila obveznosti iz člena 49 PDEU.

               2.

               V preostalem se tožba zavrže.

               3.

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 80, 27.3.2010.


title: Zadeva C-103/05: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. julija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof (Avstrija)) — Reisch Montage AG proti Kiesel Baumaschinen Handels GmbH (Uredba (ES) št. 44/2001 — Člen 6, točka 1 — Več toženih strank — V državi članici vložena tožba proti prvotoženi stranki v stečaju s stalnim prebivališčem v tej državi in proti drugotoženi stranki s sedežem v drugi državi članici — Nedopustnost tožbe proti osebi v stečaju — Pristojnost sodišča, ki odloča o zadevi, glede na drugotoženo stranko)

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/12

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. julija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof (Avstrija)) — Reisch Montage AG proti Kiesel Baumaschinen Handels GmbH
   (Zadeva C-103/05) (1)

   (Uredba (ES) št. 44/2001 - Člen 6, točka 1 - Več toženih strank - V državi članici vložena tožba proti prvotoženi stranki v stečaju s stalnim prebivališčem v tej državi in proti drugotoženi stranki s sedežem v drugi državi članici - Nedopustnost tožbe proti osebi v stečaju - Pristojnost sodišča, ki odloča o zadevi, glede na drugotoženo stranko)
   (2006/C 224/21)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Oberster Gerichtshof (Avstrija)
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Reisch Montage AG

      Tožena stranka: Kiesel Baumaschinen Handels GmbH
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Oberster Gerichtshof — Razlaga člena 6, točka 1, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 2001, L 12, str. 1) — Več toženih strank — V državi pogodbenici vložena tožba proti prvotoženi stranki s stalnim prebivališčem v tej državi in proti drugotoženi stranki s sedežem v drugi državi pogodbenici — Nedopustnost tožbe proti tej osebi, ki je v stečaju — Pristojnost sodišča, ki odloča o zadevi, glede na drugotoženo stranko
   Izrek
   Člen 6, točka 1, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da se je v takem primeru, kot se obravnava v postopku v glavni stvari, na ta člen mogoče sklicevati v primeru tožbe, ki je bila v državi članici vložena proti prvotoženi stranki s stalnim prebivališčem v tej državi in drugotoženi stranki s sedežem v drugi državi članici, tudi kadar se šteje, da je bila ta tožba že ob njeni vložitvi na podlagi nacionalne ureditve nedopustna glede prvotožene stranke.

      (1)  UL C 132, 28.5.2005.


title: Zadeva T-136/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. januarja 2014 – Hanwha SolarOne in drugi proti Parlamentu in drugim

text:
               8.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/28

      Sklep Splošnega sodišča z dne 14. januarja 2014 – Hanwha SolarOne in drugi proti Parlamentu in drugim
      (Zadeva T-136/13) (1)

      (2014/C 71/52)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 123, 27.4.2013.


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne  19. januarja 2006  v zadevi C-547/03 P: Asian Institute of Technology (AIT) proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba — Program Asia-Invest — Razpis za predloge — Pogodba — Člen 111 Poslovnika Sodišča prve stopnje — Očitna nedopustnost — Pomanjkanje pravnega interesa — Člen 64 Poslovnika Sodišča prve stopnje — Ukrepi procesnega vodstva — Zahteva za predložitev dokumentov — Povabilo strankam, naj se pisno opredelijo do določenih vidikov postopka)

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/1

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 19. januarja 2006
   v zadevi C-547/03 P: Asian Institute of Technology (AIT) proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Pritožba - Program Asia-Invest - Razpis za predloge - Pogodba - Člen 111 Poslovnika Sodišča prve stopnje - Očitna nedopustnost - Pomanjkanje pravnega interesa - Člen 64 Poslovnika Sodišča prve stopnje - Ukrepi procesnega vodstva - Zahteva za predložitev dokumentov - Povabilo strankam, naj se pisno opredelijo do določenih vidikov postopka)
   (2006/C 74/02)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-547/03 P, zaradi pritožbe na podlagi člena 56 Statuta Sodišča, vložene dne 22. decembra 2003, Asian Institute of Technology (AIT), s sedežem v Pathumthaniju (Tajska), (avocat: H. Teissier du Cros), druga stranka postopka: Komisija Evropskih skupnosti, (zastopnika: P.-J. Kuijper in B. Schöfer), je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, J. Makarczyk, sodnik, R. Silva de Lapuerta, sodnica, P. Kūris in G. Arestis (poročevalec), sodniki, generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodna tajnica: K. Sztranc, administratorka, dne 19. januarja 2006 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               L'Asian Institute of Technology (AIT) nosi stroške postopka.

      (1)  UL C 47, 21.2.2004.


title: Zadeva T-139/10: Tožba, vložena 26. marca 2010 – Milux proti UUNT (REFLUXCONTROL)

text:
               5.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 148/39

         Tožba, vložena 26. marca 2010 – Milux proti UUNT (REFLUXCONTROL)
   (Zadeva T-139/10)
   2010/C 148/65
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Milux Holding SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: J. Bojs, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 13. januarja 2010 v zadevi R 1134/2009-4 naj se razveljavi; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „REFLUXCONTROL“ za proizvode in storitve iz razedov 9, 10 in 44

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno uporabil načelo prepovedi diskriminacije v zvezi z dejstvi v zadevi; podredno, kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno sklepal, da prijavljena znamka nima zadostnega posebnega razlikovalnega učinka.


title: Zadeva F-51/08 RENV: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 13. decembra 2011 Stols proti Svetu (Javni uslužbenci — Uradniki — Vrnitev zadeve Splošnemu sodišču po razveljavitvi — Napredovanje — Napredovalno obdobje 2007 — Primerjalna ocena uspešnosti — Očitna napaka pri presoji — Neobstoj — Razlogi za odločitev — Dodatni razlog — Brezpredmeten razlog)

text:
               4.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/43

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 13. decembra 2011
   Stols proti Svetu
   (Zadeva F-51/08 RENV) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Vrnitev zadeve Splošnemu sodišču po razveljavitvi - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2007 - Primerjalna ocena uspešnosti - Očitna napaka pri presoji - Neobstoj - Razlogi za odločitev - Dodatni razlog - Brezpredmeten razlog)
   2012/C 32/84
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Willem Stols (Halsteren, Nizozemska) (zastopniki: S. Rodrigues, A. Blot in C. Bernard-Glanz, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnik: M. Bauer, zastopnik)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti odločbe OPI, da se tožeče stranke ne uvrsti na seznam uradnikov, ki v napredovalnem obdobju 2007 napredujejo v naziv AST 11.

      Izrek

               1.

               Tožba W. Stolsa se zavrne.

               2.

               W. Stols nosi svoje stroške in plača stroške, ki jih je priglasil Svet Evropske unije v zadevi F-51/08.

               3.

               W. Stols in Svet Evropske unije nosita vsak svoje stroške v zadevi T-175/09 P in v tej zadevi.

      (1)  UL C 183, 19.7.2008, str. 34.


               17.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 50/5

         Zahteva za svetovalno mnenje Sodišča Efte, predložena s strani Oslo tingrett, z dne 12. oktobra 2010 v zadevi Philip Morris Norway AS in Staten/Helse- og omsorgsdepartementet
   (Zadeva E-16/10)
   2011/C 50/05
   Na sodišče Efte je bila z dopisom z dne 12. oktobra 2010, ki ga je poslalo Oslo tingrett (Okrajno sodišče v Oslu) in ga je tajništvo sodišča prejelo 19. oktobra 2010, vložena zahteva za svetovalno mnenje v zadevi Philip Morris Norway AS proti Staten v/Helse- og omsorgsdepartementet glede naslednjih vprašanj:

               1.

               Ali se člen 11 Sporazuma EGP razlaga tako, da splošna prepoved vidnega prikazovanja tobačnih izdelkov pomeni ukrep, ki ima enak učinek kot količinske omejitve pri prostem pretoku blaga?

               2.

               Če obstaja omejitev, katera bi bila merila za določanje, ali je prepoved prikazovanja, katere cilj je zmanjšati porabo tobaka med širšo javnostjo in predvsem med mladimi, ustrezna in potrebna z vidika javnega zdravja?


title: Zadeva C-438/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Bacău (Romunija) 13. septembra 2010 – Lilia Druțu proti Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Bacău (Romunija) 13. septembra 2010 – Lilia Druțu proti Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău
   (Zadeva C-438/10)
   ()
   2010/C 328/23
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Bacău

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Lilia Druțu

      Toženi stranki: Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               […] [A]li člen 110, prvi odstavek, PDEU (prej člen 90 ES) nasprotuje naložitvi notranje dajatve, ki je pogoj, da se v Romuniji prvič registrira motorno vozilo, predhodno že registrirano v drugi državi članici Evropske unije, če so transakcije z avtomobili, ki so že bili registrirani v Romuniji možne, ne da bi bila plačana ta dajatev?

               2.

               Ali ob upoštevanju dejstva, da je cilj člena 110, drugi odstavek, PDEU preprečevanje dejavnikov, s katerimi bi se ščitil nacionalni trg in kršila načela konkurenčnosti, ki veljajo za trg Skupnosti, […] uvedba nekaterih oprostitev obveznosti plačila dajatev za onesnaževanje, ki velja tudi avtomobile domače proizvodnje, pomeni ukrep za zaščito nacionalne proizvodnje avtomobilov?


title: Zadeva T-49/05: Tožba Reckitt Benckiser N.V. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 31. januarja 2005

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/27

         Tožba Reckitt Benckiser N.V. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 31. januarja 2005
   (Zadeva T-49/05)
   (2005/C 106/59)
   Jezik postopka: angleščina
   Reckitt Benckiser N.V., s sedežem v Hoofddorpu (Nizozemska), ki ga zastopa G.S.P. Vos, lawyer, je dne 31. januarja 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 11. novembra 2004;

               —

               dovoli registracijo znamke Skupnosti 2 792 554;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Tridimenzionalna znamka, ki jo predstavlja oblika proizvoda, ki je pravokotna tableta z zgornjo površino modre barve z rdečimi pikami, v katero je potopljena svetlikajoča sredica iz biserne kroglice, in z belo spodnjo površino z zelenimi pikami za proizvode razreda 1 (mehčalci vode itd.) in 3 (preparati za pranje perila itd.)

               Odločba preizkuševalca:

               Zavrnitev registracije

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe

               Tožbeni razlogi:

               Napačna uporaba člena 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (1)

               Napačna uporaba člena 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti, UL L 11, str. 1.


title: Zadeva T-84/06: Tožba, vložena  13. marca 2006  — Onderlinge Waarborgmaatschappij Azivo Algemeen Ziekenfonds De Volharding proti Komisiji

text:
               6.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/27

         Tožba, vložena 13. marca 2006 — Onderlinge Waarborgmaatschappij Azivo Algemeen Ziekenfonds De Volharding proti Komisiji
   (Zadeva T-84/06)
   (2006/C 108/48)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Onderlinge Waarborgmaatschappij Azivo Algemeen Ziekenfonds De Volharding U.A. (L'Aia, Nizozemska) (zastopnika: G. van der Wal in T. Boesman, avvocati)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 3. maja 2005, št. pomoči N 541/2004 in N 542/2004;

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka je zdravstvena zavarovalnica s 150 000 zavarovanci. Ker imajo slednji na splošno večje potrebe po zdravstvenih storitvah od povprečnega zavarovanca na Nizozemskem, tožeča stranka, v primerjavi z drugimi zdravstvenimi zavarovalnicami, že nekaj časa izkazuje slabše rezultate. Po mnenju tožeče stranke ti negativni rezultati izhajajo iz pomanjkljivosti v sistemu izravnave.
   Tožeča stranka s svojo tožbo izpodbija odločbo Komisije (1), s katero je odobrila ukrepe državnih pomoči v smislu členov 87 in 88 ES, ki jih je Nizozemska priglasila v okviru novega sistema zdravstvenega zavarovanja. Ti ukrepi pomoči se nanašajo na ohranjanje finančnih rezerv s strani zdravstvenih zavarovalnic in na sistem izravnave tveganj (2).
   Po mnenju tožeče stranke je Komisija storila napako pri presoji delovanja sistema izravnave tveganj, prav tako pa ga ni v zadostni meri preizkusila. Tožeča stranka poudarja, da je zato odločba v nasprotju s členom 86(2) ES in nerazumljivo, oziroma neustrezno obrazložena.
   Tožeča stranka navaja, da je Komisija na podlagi člena 86(2) ES napačno odobrila sistem izravnave tveganj. Zaradi pomanjkljivosti sistema izravnave tveganj za nekatere zdravstvene zavarovalnice bi bilo odobreno nadomestilo dejansko višje kot je to potrebno za kritje stroškov obveznosti javnih služb, medtem ko bi druge zavarovalnice zaradi različnih nepravilnosti dobile nezadostno nadomestilo.
   Tožeča stranka nadalje trdi, da bi morala Komisija z ozirom na zapletenost priglašenih pomoči sprožiti formalni postopek preizkusa na podlagi člena 88(2) ES. V začetni fazi preizkusa na podlagi člena 88(3) ES naj bi se Komisija soočila z vrsto težav pri določitvi združljivosti pomoči s skupnim trgom, ker ni razpolagala z ustreznimi podatki.
   Nazadnje tožeča stranka meni, da Komisija s tem, ko je sprejela izpodbijano odločbo, napačno ni upoštevala dejstva, da je nov sistem zdravstvene pomoči na Nizozemskem nezdružljiv z direktivo o premoženjskem zavarovanju (3) in s členoma 43 in 49 ES. V tem oziru se slednja sklicuje zlasti na določbe novega sistema zdravstvene pomoči v zvezi s prepovedjo razlikovanja premij, na dolžnost sprejetja in na sistem izenačitve tveganja. Tožeča stranka nadalje navaja, da Komisija napačno in v nasprotju s členom 253 ES ni pojasnila, zakaj meni, da tretja direktiva o premoženjskih zavarovanjih, člena 43 in 49 ES, v zvezi s členoma 87 in 86(2), ne nasprotujejo priglašeni pomoči.

      (1)  UL 2005, C 324, str. 30.

      (2)  Pomoči N541/2004 in N 542/2004.

      (3)  Direktiva Sveta 92/49/EGS z dne 18. junija 1992 o spremembah direktiv 73/239/EGS in 88/357/EGS in o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o neposrednem zavarovanju razen življenjskega zavarovanja (tretja direktiva o premoženjskem zavarovanju) (UL L 228, str. 1).


title: Zadeva C-235/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 25. aprila 2016 – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)/Consejo de Gobierno del Principado de Asturias

text:
               18.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 25. aprila 2016 – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)/Consejo de Gobierno del Principado de Asturias
   (Zadeva C-235/16)
   (2016/C 260/29)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo, Sala de lo Contencioso-Administrativo, Sección Segunda

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Kasacijski pritožnik: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Consejo de Gobierno del Principado de Asturias

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člena 49 PDEU in 54 PDEU razlagati tako, da nasprotujeta obstoju regionalnega davka, s katerim se obdavčuje delovanje velikih trgovskih centrov, katerih uporabna razstavna in maloprodajna površina znaša 4 000 m2 ali več, in sicer zaradi učinka, ki ga lahko povzročijo za prostor, okolje in shemo urbane trgovine v tej regiji, vendar ki se uporablja ne glede na dejansko umeščenost teh trgovskih centrov zunaj strnjenega urbanega območja ali v njem in v večini primerov prizadene podjetja drugih držav članic, ob upoštevanju: (i) da ne vpliva na trgovce, ki so lastniki več individualnih ali kolektivnih trgovskih centrov z uporabno razstavno in maloprodajno površino manj kot 4 000 m2, in sicer ne glede na vsoto uporabnih razstavnih in maloprodajnih površin vseh njihovih centrov, in (ii) da so od njegovega plačila oproščeni individualni veliki trgovski centri, katerih uporabna razstavna in maloprodajna površina ne presega 10 000 m2 in je njihova dejavnost zgolj in izključno prodaja opreme za vrtnarstvo, avtomobilov, gradbenega materiala, strojev in industrijska dobava?

               2.

               Ali je treba člen 107(1) PDEU razlagati tako, da v skladu z navedeno določbo oprostitev plačila asturijskega IGEC za individualne ali kolektivne trgovske centre z uporabno razstavno in maloprodajno površino manj kot 4 000 m2 ter za individualne velike trgovske centre, katerih uporabna razstavna in maloprodajna površina ne presega 10 000 m2, če izvajajo izključno dejavnosti prodaje opreme za vrtnarstvo, avtomobilov, gradbenega materiala, strojev in industrijske dobave, pomenijo prepovedane državne pomoči?


title: Zadeva T-63/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. oktobra 2012 – Jurašinović proti Svetu ( „Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Prošnja za dostop do nekaterih dokumentov, izmenjanih z Mednarodnim kazenskim sodiščem za nekdanjo Jugoslavijo v postopku — Zavrnitev dostopa — Tveganje za oslabitev varstva mednarodnih odnosov — Tveganje za oslabitev varstva sodnih postopkov in pravnih nasvetov“ )

text:
               17.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. oktobra 2012 – Jurašinović proti Svetu
   (Zadeva T-63/10) (1)

   (Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Prošnja za dostop do nekaterih dokumentov, izmenjanih z Mednarodnim kazenskim sodiščem za nekdanjo Jugoslavijo v postopku - Zavrnitev dostopa - Tveganje za oslabitev varstva mednarodnih odnosov - Tveganje za oslabitev varstva sodnih postopkov in pravnih nasvetov)
   2012/C 355/49
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ivan Jurašinović (Angers, Francija) (zastopnik: N. Amara-Lebret, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva C. Fekete in K. Zieleśkiewicz, nato C. Fekete in J. Herrmann, zastopniki)

      Predmet

   Primarno, predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Sveta z dne 7. decembra 2009, s katero je bil tožeči stranki zavrnjen dostop do nekaterih odločb o tem, da se Mednarodnemu kazenskemu sodišču za nekdanjo Jugoslavijo posreduje dokumente, za katere je to sodišče zaprosilo v okviru postopka zoper A. Gotovino, in celotne korespondence, ki so jo v zvezi s tem institucije Evropske unije izmenjale s tem sodiščem, skupaj z morebitnimi prilogami, ter zlasti prvotne vloge tega sodišča in odvetnikov A. Gotovine.

      Izrek

               1.

               Odločba Sveta Evropske unije z dne 7. decembra 2009, s katero je bil I. Jurašinoviću zavrnjen dostop do nekaterih odločb o tem, da se Mednarodnemu kazenskemu sodišču za nekdanjo Jugoslavijo posreduje dokumente, za katere je to sodišče zaprosilo v okviru postopka zoper A. Gotovino, in celotne korespondence, ki so jo v zvezi s tem institucije Evropske unije izmenjale s tem sodiščem, skupaj z morebitnimi prilogami, ter zlasti prvotne zahteve tega sodišča in odvetnikov A. Gotovine za posredovanje dokumentov se v delu, v katerem je dostop do korespondence med Svetom in navedenim sodiščem, ter do drugih dokumentov, razen poročil opazovalne misije Evropske skupnosti, priloženih k tej korespondenci, zavrnjen, razglasi za nično.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 113, 1.5.2010.


title: Zadeva T-223/10: Tožba, vložena 20. maja 2010 – Regione Puglia proti Komisiji

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/56

         Tožba, vložena 20. maja 2010 – Regione Puglia proti Komisiji
   (Zadeva T-223/10)
   2010/C 179/95
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Regione Puglia (Bari, Italija) (zastopnika: F. Brunelli, A. Aloia, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Naj se opomin Evropske komisije št. 3241001630 z dne 26. februarja 2010 razglasi za ničen,

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov in vračilo splošnih stroškov v pavšalnem znesku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je vložena zoper opomin z dne 26. februarja 2010, ki ga je izdala tožena stranka pri izvrševanju Odločbe C(2009) 10350 konč. z dne 22. decembra 2009 o ukinitvi dela pomoči Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR), namenjenih operativnemu programu POR Apulija, Cilj 1, 2000-2006. To odločbo je izpodbijala dežela Apulija v zadevi T-84/10 (1) in Italija v zadevi T-117/10 (2).
   Tožeča stranka v podporo svojim trditvam navaja:

               —

               Odločba C(2009) 10350 z dne 22. decembra 2009 je zaradi tožbenih razlogov in bistvenih trditev, navedenih že v zadevi T-84/10, protipravna.

               —

               Kršitev člena 7(2) Uredbe Komisije (ES) št. 448/2001 z dne 2. marca 2001 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1260/1999 glede postopkov izvajanja finančnih popravkov pri pomoči iz Strukturnih skladov (3), ki določa za eno in pol odstotne točke višje zamudne obresti od tistih, ki jih uporablja ECB za svoje glavne aktivnosti refinanciranja, v delu, kjer je v opominu določena stopnja zamudnih obresti za 3,5 % višja od stopnje, objavljene v Uradnem listu Evropske unije z dne 1. aprila 2010.

      (1)  UL C 113, 1.5.2010, str. 58.

      (2)  Še neobjavljena v ZOdl.

      (3)  UL L 64, 6.3.2001, str. 13.


title: Zadeva C-437/15 P: Pritožba, ki jo je Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) vložil 10. avgusta 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 4. junija 2015 v zadevi T-222/14, Deluxe Laboratories/UUNT (Deluxe)

text:
               19.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/9

         Pritožba, ki jo je Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) vložil 10. avgusta 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 4. junija 2015 v zadevi T-222/14, Deluxe Laboratories/UUNT (Deluxe)
   (Zadeva C-437/15 P)
   (2015/C 346/11)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnik: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) (zastopnik: S. Palmero Cabezas, agent)

      Druga stranka v postopku: Deluxe Laboratories, Inc.

      Predloga

               —

               Izpodbijana sodba naj se razveljavi;

               —

               tožeči stranki pred Splošnim sodiščem naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   UUNT meni, da je treba izpodbijano sodbo razveljaviti, ker je Splošno sodišče kršilo člen 75, prvi stavek, Uredbe št. 207/2009 (1) v povezavi s členom 7(1)(b) in (2) Uredbe št. 207/2009, iz razlogov, ki so podrobneje navedeni v nadaljevanju in ki jih je mogoče povzeti tako:

               1.

               Splošno sodišče je napačno izključilo možnost skupne obrazložitve glede na raznoličnost proizvodov in storitev, kadar je zaznavanje znaka glede vsakega od njih enako in zato obrazložitev za vsakega od njih ostane nespremenjena.

               2.

               To, da bi se UUNT naložila obveznost, da sistematično ponovi enako obrazložitev za vsakega izmed proizvodov ali storitev ali za homogene vrste proizvodov ali storitev, bi pomenilo, da se iz obveznosti obrazložitve ustvari popolnoma formalna obveznost.

               3.

               Odbor je izrecno navedel razloge, iz katerih naj bi se znak v zvezi s katerim koli od prijavljenih proizvodov ali storitev zaznavalo zgolj kot oznako višje kakovosti tega proizvoda ali storitve.

               4.

               Da bi se za vse proizvode in storitve lahko podala ena obrazložitev, zadostuje, da imajo eno skupno značilnost, če je znak zaradi te značilnosti brez kakršnega koli razlikovalnega učinka. V obravnavani zadevi je ta skupna značilnost to, da je lahko vsak zadevni proizvod in storitev, brez izjeme, bolj ali manj visoke kakovosti, tako da se bo oznaka višje kakovosti zaznala za vse in vsakega izmed njih kot zgolj del prodajne strategije.

               5.

               Splošno sodišče je napačno razložilo pojem „dovolj homogena“ vrsta proizvodov ali storitev, ki ga uvaja sodna praksa, s čimer je nepotrebno omejilo merila za njegovo presojo. V obravnavani zadevi je na podlagi skupne značilnosti, ki jo navaja odbor za pritožbe, mogoče ugotoviti, da prijavljeni proizvodi in storitve tvorijo dovolj homogeno vrsto, kar omogoča skupno obrazložitev.

               6.

               Izpodbijana sodba ni v skladu z obstoječo sodno prakso, zlasti s sklepom z dne 11. decembra 2014 v zadevi FTI Touristik GmbH/UUNT (BigXtra), C-253/14 P, EU:C:2014:2445.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1)