title: Zadeva T-472/08: Tožba, vložena 22. oktobra 2008 – Companhia Muller de Bebidas proti UUNT – Missiato Industria e Comercio (61 A NOSSA ALEGRIA)

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/38

         Tožba, vložena 22. oktobra 2008 – Companhia Muller de Bebidas proti UUNT – Missiato Industria e Comercio (61 A NOSSA ALEGRIA)
   (Zadeva T-472/08)
   (2009/C 6/75)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Companhia Muller de Bebidas (Pirassununga, Brazilija) (zastopnika: G. Da Cunha Ferreira in I. Bairrão, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Missiato Industria e Comercio Lda (Santa Rita do Passa Quatro, Brazilija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT), z dne 4. julija 2008, v zadevi R 1687/2007-1, naj se razveljavi, v delu, v katerem je bila z njo potrjena odločba, s katero je bila dovoljena registracija zadevne znamke Skupnosti;

               —

               registracijo zadevne znamke Skupnosti naj se razglasi za nično za vse zaščitene proizvode, ker obstaja verjetnost zmede z znamkami, navedenimi v postopku z ugovorom; in

               —

               toženi stranki in drugi stranki pred odborom za pritožbe naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „61 A NOSSA ALEGRIA“ za proizvode iz razreda 33

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: portugalska registracija figurativne znamke „CACHAÇA 51“, št. 273 105 za proizvode iz razreda 33; portugalska registracija figurativne znamke „CACHAÇA 51“, št. 331 952 za proizvode iz razreda 33; registracija figurativne znamke Beneluksa „CACHAÇA 51“, št. 576 901 za proizvode iz razredov 32 in 33; danska registracija figurativne znamke „CACHAÇA 51“, št. VR 1998 03649 za proizvode iz razreda 33; registracija Združenega kraljestva niza figurativnih znamk „CACHAÇA 51“, št. 2 248 316 za proizvode iz razreda 33; španska registracija figurativne znamke „CACHAÇA 51“, št. 2 354 943 za proizvode iz razreda 33; nemška registracija figurativne znamke „CACHAÇA 51“, št. 30 071 545; avstrijska registracija figurativne znamke „CACHAÇA 51“, št. 161 564 za proizvode iz razreda 33; portugalska splošno znana portugalska figurativna znamka „CACHAÇA 51“, za proizvode iz razreda 33; splošno znana portugalska besedna znamka „CACHAÇA 51“, za proizvode iz razreda 33.

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora v celoti.

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) Sveta št. 40/94, ker naj bi odbor za pritožbe nepravilno ugotovil, da ne obstaja verjetnost zmede med nasprotujočimi si znamkami; kršitev člena 52(1)(a) Uredbe (ES) Sveta št. 40/94, ker naj bi odbor za pritožbe nepravilno ugotovil, da dokazi, ki jih je predložila tožeča stranka, niso zadoščali za dokazilo o splošno znani naravi prejšnjih znamk na Portugalskem ali vsaj za njihov povečan razlikovalni učinek na splošno.


title: Zadeva F-126/12: Sklep Sodišča za uslužbence z dne 9. aprila 2013 – de Brito Sequeira Carvalho proti Komisiji

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/41

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne 9. aprila 2013 – de Brito Sequeira Carvalho proti Komisiji
   (Zadeva F-126/12) (1)

   2013/C 171/86
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 71, 9.3.2013, str. 29.


title: Zadeva T-136/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. septembra 2015 – Tilda Riceland Private/UUNT – Siam Grains (BASmALI) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti BASmALI — Prejšnja neregistrirana znamka oziroma prejšnji znak BASMATI — Relativni razlog za zavrnitev — Člen 8(4) Uredbe št. 207/2009)

text:
               23.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/43

         Sodba Splošnega sodišča z dne 30. septembra 2015 – Tilda Riceland Private/UUNT – Siam Grains (BASmALI)
   (Zadeva T-136/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti BASmALI - Prejšnja neregistrirana znamka oziroma prejšnji znak BASMATI - Relativni razlog za zavrnitev - Člen 8(4) Uredbe št. 207/2009))
   (2015/C 389/46)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Tilda Riceland Private Ltd (Gurgaon, Indija) (zastopniki: S. Malynicz, barrister, N. Urwin in D. Sills, solicitors)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: P. Geroulakos in P. Bullock, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Siam Grains Co. Ltd (Bangkok, Tajska)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 18. decembra 2013 (zadeva R 1086/2012-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med Tilda Riceland Private Ltd in Siam Grains Co. Ltd.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 18. decembra 2013 (zadeva R 1086/2012-4) se razveljavi.

               2.

               UUNT nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Tilda Riceland Private Ltd.

      (1)  UL C 135, 5.5.2014.


title: Zadeva C-159/13 P: Pritožba, ki jo je Fercal – Consultadoria e Serviços, L.d a vložila 28. marca 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 24. januarja 2013 v zadevi T-474/09, Fercal proti UUNT – Jacson of Scandinavia (Jackson Shoes)

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/18

         Pritožba, ki jo je Fercal – Consultadoria e Serviços, L.da vložila 28. marca 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 24. januarja 2013 v zadevi T-474/09, Fercal proti UUNT – Jacson of Scandinavia (Jackson Shoes)
   (Zadeva C-159/13 P)
   2013/C 171/36
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Pritožnik: Fercal – Consultadoria e Serviços, L.da (zastopnik: A. J. Rodrigues, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Predlog

               (a)

               Sodba Splošnega sodišča (peti senat) z dne 24. januarja 2013, ki je bila vročena 25. januarja 2013, v zadevi T-474/09 naj se razveljavi in posledično naj se razveljavi tudi odločba drugega odbora za pritožbe URADA ZA USKLAJEVANJE NA NOTRANJEM TRGU (ZNAMKE IN MODELI) (v nadaljevanju: UUNT) z dne 18. avgusta 2009, R 1253/2008-2, v postopku za ugotavljanje ničnosti št. 2004 C (zahteva za registracijo znamke Skupnosti št. 1 077 858 JACKSON SHOES), ki je bila pritožnici vročena 30. septembra 2009, v skladu z veljavnimi določbami prava Skupnosti;

               (b)

               tako naj se ugotovi veljavnost znamke pritožnice in naj se navedena znamka ohrani v veljavi;

               (c)

               drugi stranki v postopku naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Čeprav sta si imeni JACKSON in JACSON grafično in fonetično podobni, pa ju je pri primerjavi med nasprotujočima si znakoma treba upoštevati v celoti: JACKSON SHOES/JACSON OF SCANDINAVIA AB.
   Iz člena 4(1)(b) Direktive Sveta 89/104/EGS (1) z dne 21. decembra 1988 je razvidno, da je pri celoviti presoji verjetnosti zmede odločilno, kako povprečni potrošnik zazna znamke.
   Povprečen potrošnik, ki celovito presoja zadevna znaka, se zlahka zave, da gre za raznovrstna razlikovalna znaka: znamko in trgovsko ime – v tem primeru vključitev kratice „AB“prispeva k temu, da so izključene vse možnosti, da bi znamka „JACKSON SHOES“ povprečnega potrošnika zavedla.
   Po mnenju pritožnice je ta vidik pomemben, saj člen 4(1)(b) Direktive 89/104/EGS določa, da je pri celoviti presoji verjetnosti zmede odločilno, kako povprečni potrošnik
         zazna
       znamke.
   Gre za znaka z dobro opredeljenima in različnima funkcijama: znamka je znak, ki razlikuje proizvode in storitve enega podjetja od drugega (člen 4, in fine, uredbe o znamki Skupnosti), trgovsko ime pa je namenjeno identifikaciji podjetja, tako da se lahko razlikuje od drugih podjetij.
   Na drugi strani, uporaba podobnih imen – ki se na splošno uporabljajo v več državah – ne more voditi od verjetnosti zmede, kadar so ta imena kombinirana z drugimi elementi, zaradi česar ta uporaba ne zavaja povprečnega potrošnika in tako ne ustvarja nelojalne konkurence z zmedo v zvezi s proizvodi pritožnice in proizvodi nasprotne stranke.
   Ni mogoče priznati (na podlagi zgolj trgovskega imena na Švedskem) pravice do izključne uporabe (v vseh državah članicah Evropske unije!) imena, ki ga na splošno uporabljajo tisoči ljudi in tudi druga podjetja v veliko drugih državah EU.
   Niti ni mogoče nasprotni stranki priznati pravice, da pritožnici prepreči registracijo znamke JACKSON SHOES za razred 25, če so za ta razred dejansko že registrirane druge znamke Skupnosti s tem imenom.
   Poleg tega je nasprotna stranka priznala, da na trgu soobstajajo različne znamke, ki jih je naštela in opisala pritožnica, in tega nikoli ni izpodbijala niti trdila, da bi katera koli od njih lahko zavajala povprečnega potrošnika ali da med njimi obstaja nasprotje.
   Kdor kot razlikovalni znak uporabi element s šibkim razlikovalnim učinkom, ki je uporabljen tudi v mnogih drugih razlikovalnih znakih tretjih oseb, ne more preprečiti, da tretje osebe ta isti (ali podoben) znak ponovno uporabijo v kombinaciji z drugimi elementi.
   Nič ne preprečuje soobstoja – ki je poleg tega že podan – razlikovalnih znakov s skupnimi podobnimi imeni, če se kot celota razlikujejo.
   Ugotovljeno je, da je pritožnica v nasprotju s trditvami nasprotne stranke predložila več dokazov o svojem obstoju in poslovni dejavnosti ne samo na območju Skupnosti ampak tudi v državah Severne Amerike in Severne Afrike, čeprav ne s katalogom kot nasprotna stranka, ki je bil sestavljen zgolj v maternem jeziku in tako geografsko omejen, ampak z večjezično prakso s prestavitvami na najpomembnejših obutvenih sejmih na svetu.
   Znamke Skupnosti JACKSON SHOES še toliko bolj ni mogoče zamenjati s trgovskim imenom JACSON OF SCANDINAVIA AB, ker soobstajata že dalj časa in nobena od strank ni navedla škode zaradi soobstoja niti ni izpodbijala konkurence med proizvodi, saj se tudi potrošnik, ko je soočen z nasprotujočima si znakoma, zlahka zave, da gre za znamko in trgovsko ime, oziroma da gre nedvomno za razlikovalna znaka različne vrste.

   Poleg tega, kot je priznano v sodbi in kot so stranke sprejele, ko je povprečni potrošnik soočen z znakoma, ju ne zamenjuje, in „[…] preučitev podobnosti znamk mora temeljiti na celotnem vtisu, ki ga te dajejo (glej sodbo Splošnega sodišča z dne 12. novembra 2009 v zadevi Spa Monopole proti UUNT – De Francesco Import (SpagO), T-438/07, še neobjavljena v ZOdl., točka 23 in navedena sodna praksa)“.
   Poleg tega in to je bistveno za pravilno odločitev v tej zadevi, druga stranka, to je UUNT, je dovolil registracijo več znamk z besedo „JAKSON“ za označitev čevljev, tako da se ne more popolnoma oddaljiti od te resničnosti, ko odloča o zahtevi za registracijo nove znamke Skupnosti z istim (običajnim) imenom „JAKSON“.
   Z neupoštevanjem te resničnosti UUNT ravna diskriminatorno in ne upošteva načela enakega obravnavanja.
   Izpodbijana sodba krši člena 8(4) in 53(1)(c) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 (2) z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti.

      (1)  Prva direktiva Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (89/104/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 92).

      (2)  UL L 78, str. 1.


title: Zadeva C-1/07: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 20. novembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Siegen – Nemčija) – Kazenski postopek zoper Franka Webra (Direktiva 91/439/EGS – Vzajemno priznavanje vozniških dovoljenj – Začasni odvzem vozniškega dovoljenja – Odvzem pravice do vožnje – Veljavnost drugega vozniškega dovoljenja, pridobljenega v drugi državi članici v času trajanja začasnega odvzema)

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/2

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 20. novembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Siegen – Nemčija) – Kazenski postopek zoper Franka Webra
   (Zadeva C-1/07) (1)

   (Direktiva 91/439/EGS - Vzajemno priznavanje vozniških dovoljenj - Začasni odvzem vozniškega dovoljenja - Odvzem pravice do vožnje - Veljavnost drugega vozniškega dovoljenja, pridobljenega v drugi državi članici v času trajanja začasnega odvzema)
   (2009/C 6/03)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Landgericht Siegen
   Stranka v kazenskem postopku o glavni stvari
   Frank Weber
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Landgericht Siegen – Razlaga člena 8(2) in (4), Direktive Sveta 91/439/EGS z dne 29. julija 1991 o vozniških dovoljenjih (UL L 237, str. 1) – Nepriznanje vozniškega dovoljenja s strani države članice stalnega prebivališča, na svojem ozemlju, pridobljenega v drugi državi članici v času prepovedi vožnje pred upravnim odvzemom pravice do vožnje s strani države članice stalnega prebivališča.
   Izrek
   Člena 1(2) in 8(2) in (4) Direktive Sveta 91/439/EGS z dne 29. julija 1991 o vozniških dovoljenjih, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. septembra 2003, je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da država članica na svojem ozemlju zavrne priznanje pravice do vožnje na podlagi vozniškega dovoljenja, ki ga je druga država članica izdala osebi, za katero na ozemlju prve države članice velja ukrep odvzema pravice do vožnje, tudi če je bil ta ukrep izrečen po izdaji navedenega dovoljenja, če je slednje pridobljeno v času veljavnosti ukrepa začasnega odvzema vozniškega dovoljenja, izdanega v prvi državi članici, in če je tako ta slednji ukrep kot navedeni ukrep odvzema upravičen z razlogi, ki obstajajo na datum izdaje drugega vozniškega dovoljenja.

      (1)  UL C 42, 24.2.2007.


title: Zadeva T-41/17: Tožba, vložena 24. januarja 2017 – Lotte/EUIPO – Nestlé Schöller (Upodobitev koale)

text:
               27.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/16

         Tožba, vložena 24. januarja 2017 – Lotte/EUIPO – Nestlé Schöller (Upodobitev koale)
   (Zadeva T-41/17)
   (2017/C 095/25)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Lotte Co. Ltd (Tokio, Japonska) (zastopnica: M. Knitter, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Nestlé Schöller GmbH & Co. KG (Nürnberg, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti (upodobitev koale) – prijava št. 6 158 463

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 28. oktobra 2016 v zadevi R 250/2016-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               ugovor v celoti zavrne;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov postopka.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 42(2) in 42(3) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev pravila 22(3) Uredbe št. 2868/95;

               —

               Kršitev člena 15(1)(a) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-503/08: Tožba, vložena 20. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/17

         Tožba, vložena 20. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-503/08)
   (2009/C 6/29)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: P. Dejmek in E. Adsera Ribera, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Španija, s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/56/ES (1) z dne 26. oktobra 2005 o čezmejnih združitvah kapitalskih družb, ni izpolnila obveznosti iz člena 19 te direktive.

               —

               Kraljevini Španiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2005/56/ES je potekel 15. decembra 2007.

      (1)  UL L 310, str. 1.


title: Zadeva T-825/14: Tožba, vložena 18. decembra 2014 – IREPA/Komisija in Računsko sodišče

text:
               23.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/45

         Tožba, vložena 18. decembra 2014 – IREPA/Komisija in Računsko sodišče
   (Zadeva T-825/14)
   (2015/C 065/62)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Istituto di ricerche economiche per la pesca e l’acquacoltura – IREPA Onlus (Salerno, Italija) (zastopnik: F. Tedeschini, odvetnik)

      Toženi stranki: Evropska komisija in Računsko sodišče Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost bremepisa Evropske komisije št. 3241411395 z dne 30. septembra 2014 s katerim se od IREPA zahteva plačilo zneska 4 58  347,35 EUR na tekoči račun Evropske komisije do 7. novembra 2014;

               —

               razglasi ničnost dopisa Evropske komisije ref. Ares (2013) 2644562 z dne 12. julija 2013 in priloženega poročila Evropskega računskega sodišča z dne 27. februarja 2013, ki vsebuje predhodno informativno obvestilo, in sicer pred nalogom za izterjavo v zvezi z italijanskim programom zbiranja informacij za leto 2010;

               —

               razglasi ničnost dopisa Evropske komisije ref. Ares (2014) z dne 6. avgusta 2014, ki zajema drugo predhodno informativno obvestilo, in sicer pred nalogom za izterjavo v zvezi z italijanskim programom zbiranja informacij za leto 2010.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je vložena zoper ugovore Komisije, tudi na podlagi sklepov Računskega sodišča, glede upravičenosti izdatkov tožeče stranke za osebje in zunanjo asistenco v zvezi z nacionalnim programom zbiranja ribolovnih podatkov (2010), na katere se opira zahteva za vračilo skupnostnega in nacionalnega deleža.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog se nanaša na ugovor glede „Izdatkov za osebje“: v zvezi z njim tožeča stranka zatrjuje kršitev in napačno uporabo (i) Priloge 1 k Uredbi Komisije (ES) št. 1078/2008 z dne 3. novembra 2008 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 861/2006 glede izdatkov držav članic za zbiranje in upravljanje osnovnih ribolovnih podatkov in (ii) člena 16 Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev; ter (iii) načela varstva legitimnih pričakovanj.

                           —

                           Glede tega navaja, da je zahteva za vračilo zneskov za „izdatke za osebje“ nezakonita, saj je treba splošno in abstraktno vsebino priloge 1 k Uredbi (ES) št. 1078/08 razlagati glede na posebna pravila za izvajanje nacionalnega programa.

                           —

                           Navaja tudi, da je Evropska komisija v proračunu za leto 2009 odobrila posebna pravila za nacionalni program, in tako ustvarila legitimna pričakovanja glede njihove veljavnosti tudi za leto 2010.

                           —

                           Neupravičen naj bi bil tudi ugovor Komisije glede neuporabe postopka javnega naročanja za oddajo nalog kar zadeva zbiranje podatkov z vprašalniki, saj člen 16(e) Direktive 2004/18/ES izključuje storitve v zvezi s „pogodbami o zaposlitvi“ iz področja uporabe določb o javnem naročanju

               2.

               Drugi tožbeni razlog glede „izdatkov za zunanjo asistenco“ se nanaša na kršitev in napačno uporabo (i) Uredbe (ES) št. 1078/2008, (ii) člena 16 Direktive 2004/18/ES in (iii) člena 14 Uredbe Sveta (ES) št. 199/2008 z dne 25. februarja 2008 o vzpostavitvi okvira Skupnosti za zbiranje, upravljanje in uporabo podatkov v sektorju ribištva in podporo znanstvenemu svetovanju v zvezi s skupno ribiško politiko ter (iv) načela varstva legitimnih pričakovanj.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da je ugovor Komisije glede neuporabe izbirnega postopka za oddajo storitev družbi Studio Nouvelle S.r.l. v nasprotju s členom 16(f) Direktive 2004/18/ES, ki za zadevne storitve izključuje uporabo ureditve za javna naročila. V vsakem primeru naj bi IREPA izvedla za konkurenco odprt postopek s povabilom petim subjektom ob spoštovanju načel javnega naročanja.

                           —

                           Tožeča stranka tudi navaja, da je ugovor Komisije glede pomanjkanja podatkov o nadzoru nad opravljanjem storitev družbe Studio Nouvelle S.r.l. nezakonit, saj je v nasprotju s členom 14 Uredbe (ES) št. 199/2008, ki ne določa posebnih pravil glede nadzora, medtem ko so ta navedena v Nacionalnem načrtu, ki ga je Evropska komisija odobrila, zaradi česar je ustvarila legitimna pričakovanja glede njihove veljavnosti.

                           —

                           Po mnenju tožeče stranke je ugovor, ki ga je Komisija podala glede vključitve, v zahtevo za kritje izdatkov, tistih izdatkov, ki jih država še ni dejansko pokrila, nezakonit saj so bili zahtevani zneski predvideni v Nacionalnem programu 2009/2010 v skladu s členi 7, 10 in 11 Uredbe (ES) št. 1078/2008 pri čemer je sama Komisija odobrila tak način obračuna v zvezi z dokumentacijo, ki se je nanašala na program za leto 2008, s čimer je ustvarila legitimna pričakovanja glede plačila.


title: Zadeva T-501/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. februarja 2007 — Bodegas Franco-Españolas proti UUNT — Companhia Geral da Agricultura das Vinhas do Alto Douro (ROYAL) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti ROYAL — Prejšnja besedna znamka Skupnosti ROYAL FEITORIA — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/35

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. februarja 2007 — Bodegas Franco-Españolas proti UUNT — Companhia Geral da Agricultura das Vinhas do Alto Douro (ROYAL)
   (Zadeva T-501/04) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti ROYAL - Prejšnja besedna znamka Skupnosti ROYAL FEITORIA - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2007/C 82/78)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Bodegas Franco-Españolas, SA (Logroño, Španija) (Zastopnik: E. López Camba, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Zastopnik: J. García Murillo, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Companhia Geral da Agricultura das Vinhas do Alto Douro, SA (Real Companhia Velha) (Vila Nova de Gaia, Portugalska) (Zastopnik: D. Martins Pereira, odvetnik)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 25. oktobra 2004 (zadeva R 513/2002-1) glede postopka z ugovorom med Companhia Geral da Agricultura das Vinhas do Alto Douro, SA (Real Companhia Velha) in Bodegas Franco-Españolas, SA.
   Izrek

               1)

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 25. oktobra 2004 (zadeva R 513/2002-1) se razveljavi.

               2)

               UUNT se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 45, 19.2.2005.


title: Zadeva C-270/15 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 30. junija 2016 – Kraljevina Belgija/Evropska komisija (Pritožba — Pomoči, ki so jih belgijski organi dodelili za financiranje presejalnih testov na transmisivne spongiformne encefalopatije pri govedu — Selektivna prednost — Sklep, s katerim je ugotovljena delna nezdružljivost teh pomoči z notranjim trgom)

text:
               12.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 335/22

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 30. junija 2016 – Kraljevina Belgija/Evropska komisija
   (Zadeva C-270/15 P) (1)

   ((Pritožba - Pomoči, ki so jih belgijski organi dodelili za financiranje presejalnih testov na transmisivne spongiformne encefalopatije pri govedu - Selektivna prednost - Sklep, s katerim je ugotovljena delna nezdružljivost teh pomoči z notranjim trgom))
   (2016/C 335/29)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Pritožnica: Kraljevina Belgija (zastopniki: C. Pochet in J.-C. Halleux, agenta, skupaj z L. Van den Hendejem, odvetnikom)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: S. Noë in H. van Vliet, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Kraljevina Belgija poleg svojih stroškov nosi tudi stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 254, 3.8.2015.


title: Zadeva C-133/08: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. oktobra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden - Nizozemska) – Intercontainer Interfrigo SC (ICF) proti Balkenende Oosthuizen BV, MIC Operations BV (Rimska konvencija o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih — Pravo, ki se uporablja, če pogodbeni stranki ne izbereta prava — Pogodba o zakupu vozila — Navezne okoliščine — Ločljivost)

text:
               21.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/9

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. oktobra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden - Nizozemska) – Intercontainer Interfrigo SC (ICF) proti Balkenende Oosthuizen BV, MIC Operations BV
   (Zadeva C-133/08) (1)

   (Rimska konvencija o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih - Pravo, ki se uporablja, če pogodbeni stranki ne izbereta prava - Pogodba o zakupu vozila - Navezne okoliščine - Ločljivost)
   2009/C 282/15
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Intercontainer Interfrigo SC (ICF)

      Toženi stranki: Balkenende Oosthuizen BV, MIC Operations BV

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hoge Raad der Nederlanden – Razlaga člena 4 Konvencije o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih, na voljo za podpis 19. junija 1980 v Rimu – Pojem pogodbe o prevozu blaga – Sestavni deli – Zakup vozila za prevoz – Pravo, ki se uporablja, če pogodbeni stranki ne izbereta prava – Navezne okoliščine.

      Izrek

               1.

               Člen 4(4), zadnji stavek, Konvencije o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih, na voljo za podpis 19. junija 1980 v Rimu, je treba razlagati tako, da se navezna okoliščina iz navedenega člena 4(4), drugi stavek, lahko uporabi za pogodbo o zakupu vozila, ki ni pogodba o zakupu vozila za en sam prevoz, zgolj, kadar glavni predmet pogodbe ni le dajanje prevoznega sredstva v uporabo, ampak prevoz blaga v pravem pomenu besede.

               2.

               Člen 4(1), drugi stavek, te konvencije je treba razlagati tako, da del pogodbe lahko ureja pravo, ki je drugačno od tistega, ki se uporabi za preostalo pogodbo, le, če je njegov predmet samostojen.
               Če se za pogodbo o zakupu vozila uporabi navezna okoliščina iz člena 4(4) navedene konvencije, se mora ta okoliščina uporabiti za celotno pogodbo, razen če je pogodbeni del, ki se nanaša na prevoz, samostojen glede na preostalo pogodbo.

               3.

               Člen 4(5) te konvencije je treba razlagati tako, da kadar je iz vseh okoliščin primera jasno razvidno, da je pogodba tesneje povezana z državo, ki ni tista, ki se določi na podlagi naveznih okoliščin iz člena 4, od (2) do (4), Konvencije, je naloga sodišča, da odstopi od teh naveznih okoliščin in določi pravo države, s katero je ta pogodba najtesneje povezana.

      (1)  UL C 158, 21.6.2008.


title: Zadeva T-347/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 21. junija 2017 – Inox Mare/Komisija (Ničnostna tožba — Carinska unije — Sklep Komisije o ugotovitvi, da povračilo uvoznih dajatev ni upravičeno v konkretnem primeru — Tožba drugega subjekta — Neobstoj neposrednega nanašanja — Nedopustnost)

text:
               14.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/22

         Sklep Splošnega sodišča z dne 21. junija 2017 – Inox Mare/Komisija
   (Zadeva T-347/16) (1)

   ((Ničnostna tožba - Carinska unije - Sklep Komisije o ugotovitvi, da povračilo uvoznih dajatev ni upravičeno v konkretnem primeru - Tožba drugega subjekta - Neobstoj neposrednega nanašanja - Nedopustnost))
   (2017/C 269/31)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Inox Mare Srl (Rimini, Italija) (zastopnica: R. Holzeisen, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Caeiros, J. Baquero Cruz in D. Nardi, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2015) 9672 final z dne 6. januarja 2016, s katerim je bilo ugotovljeno, da povračilo uvoznih dajatev ni upravičeno v konkretnem primeru (REM 02/14).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Družba Inox Mare Srl nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov Evropske komisije.

      (1)  UL C 296, 16.8.2016.


title: Zadeva T-246/99: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 20. junija 2007 – Tirrenia di Navigazione in drugi proti Komisiji ( Državne pomoči – Pomorski promet – Odločba o začetku postopka iz člena 88(2) ES – Nove pomoči – Obstoječe pomoči )

text:
               4.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 183/31

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 20. junija 2007 – Tirrenia di Navigazione in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-246/99) (1)

   („Državne pomoči - Pomorski promet - Odločba o začetku postopka iz člena 88(2) ES - Nove pomoči - Obstoječe pomoči“)
   (2007/C 183/60)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Tirrenia di Navigazione SpA, prej Tirrenia di Navigazione SpA in Adriatica di Navigazione SpA (Neapelj, Italija); Caremar SpA (Neapelj); Toremar SpA (Livorno, Italija); Siremar SpA (Palermo, Italija); in Saremar SpA (Cagliari, Italija) (zastopniki: najprej A. Tizzano in G. Roberti, nato G. Roberti, A. Franchi in G. Bellitti, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: D. Triantafyllou, V. Di Bucci in E. De Persio, zastopniki)

      Intervenienti v podporo tožene stranke: Navigazione Libera del Golfo SpA (Neapelj) (zastopnika: S. Ravenna in A. Abate, odvetnika); Aliscafi Società Navigazione Alta Velocità SpA (Aliscafi SNAV) (Messina, Italija) (zastopnika: B. Castaldo in C. Forte, odvetnika); Traghetti Pozzuoli Srl (Neapelj); Alilauro SpA (Neapelj); in Linee Lauro Srl (Pozzuoli, Italija) (zastopnik: E. Amato, odvetnik)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 6. avgusta 1999 o začetku postopka iz člena 88(2) ES glede državne pomoči, ki jo je Italijanska republika odobrila podjetjem Gruppo Tirrenia di Navigazione (UL 1999, C 306, str. 2).
   Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Tožečim strankam se poleg tega, da nosijo svoje stroške, naloži tudi plačilo stroškov, ki so jih priglasili Komisija in intervenienti Navigazione Libera del Golfo SpA, Linee Lauro Srl, Traghetti Pozzuoli Srl in Alilauro SpA.

               3.

               Intervenient Aliscafi Società Navigazione Alta Velocità (Aliscafi SNAV) SpA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 20, 22.1.2000.


title: Zadeva F-16/12: Tožba, vložena 10. februarja 2012 – ZZ proti Komisiji

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/33

         Tožba, vložena 10. februarja 2012 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-16/12)
   2012/C 138/76
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: P. Nelissen Grade in G. Leblanc, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, s katero je bilo enostransko odločeno o razporeditvi tožeče stranke.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba o razporeditvi OPI z dne 1. februarja 2012, s katero je bila tožeča stranka razporejena v enoto D5 namesto v enoto A4, naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži, da tožeči stranki plača 3 000 EUR iz naslova nepremoženjske škode;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-404/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 19. novembra 2008 – Grčija proti Komisiji ( Kohezijski skladi – Atensko mednarodno letališče – Zmanjšanje finančne pomoči – Načelo sorazmernosti )

text:
               10.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/21

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 19. novembra 2008 – Grčija proti Komisiji
   (Zadeva T-404/05) (1)

   („Kohezijski skladi - Atensko mednarodno letališče - Zmanjšanje finančne pomoči - Načelo sorazmernosti“)
   (2009/C 6/42)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Helenska republika (zastopniki: M. Tassopoulou, zastopnica, skupaj z N. Korogiannakisom in N. Keramidasom, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Triantafyllou in A. Weimar, zastopnika)
   Predmet
   Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2005)3243 konč. z dne 1. septembra 2005 o zmanjšanju pomoči, ki jih je Kohezijski sklad podelil za projekt št. 95/09/65/040 (novo atensko mednarodno letališče v Spati) z Odločbo Komisije C(96)1356 konč. z dne 24. maja 1996.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 22, 28.1.2006.


title: Zadeva T-16/07: Tožba, vložena 17. januarja 2007 — Torres proti UUNT — Sociedad Cooperativa del Campo San Ginés (TORRE DE BENITEZ)

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/38

         Tožba, vložena 17. januarja 2007 — Torres proti UUNT — Sociedad Cooperativa del Campo San Ginés (TORRE DE BENITEZ)
   (Zadeva T-16/07)
   (2007/C 82/86)
   Jezik, v katerem je bila vložena tožba: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Miguel Torres, S.A. (Barcelona, Španija) (zastopniki: E. Armijo Chávarri, M. Baz de San Ceferino in A. Castán Pérez-Gómez, abogados)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Sociedad Cooperativa del Campo San Ginés
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 6. novembra 2006 v zadevi št. R0036/2006-2 in naložitev plačila stroškov UUNT.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Sociedad Cooperativa del Campo San Ginés

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „TORRE DE BENITEZ “za proizvode iz razreda 33 (prijava št. 2.438.018).

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Besedne nacionalne in mednarodne znamke „Torres “za proizvode iz razreda 33, ter nekatere druge znamke Skupnosti, nacionalne in mednarodne znamke.

      Odločba oddelka za ugovore: Zavrnitev ugovora.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 (1), ker obstaja verjetnost zmede med spornima znamkama.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva C-249/16: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. junija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Saale Kareda/Stefan Benkö (Predhodno odločanje — Sodna pristojnost v civilnih in gospodarskih zadevah — Uredba (EU) št. 1215/2012 — Člen 7, točka 1 — Pojma „zadeve v zvezi s pogodbenimi razmerji“ in „pogodba o opravljanju storitev“ — Regresni zahtevek med solidarnimi sodolžniki kreditne pogodbe — Določitev kraja izpolnitve kreditne pogodbe)

text:
               21.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 277/16

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. junija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Saale Kareda/Stefan Benkö
   (Zadeva C-249/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Sodna pristojnost v civilnih in gospodarskih zadevah - Uredba (EU) št. 1215/2012 - Člen 7, točka 1 - Pojma „zadeve v zvezi s pogodbenimi razmerji“ in „pogodba o opravljanju storitev“ - Regresni zahtevek med solidarnimi sodolžniki kreditne pogodbe - Določitev kraja izpolnitve kreditne pogodbe))
   (2017/C 277/21)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Saale Kareda

      Tožena stranka: Stefan Benkö

      Izrek

               1.

               Člen 7, točka 1, Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da regresni zahtevek med solidarnimi sodolžniki kreditne pogodbe spada med „zadeve v zvezi s pogodbenimi razmerji“ iz te določbe.

               2.

               Člen 7, točka 1(b), druga alinea, Uredbe št. 1215/2012 je treba razlagati tako, da je treba kreditno pogodbo, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki je sklenjena med kreditno ustanovo in dvema solidarnima sodolžnikoma, opredeliti kot „pogodbo o opravljanju storitev“ iz te določbe.

               3.

               Člen 7, točka 1(b), druga alinea, Uredbe št. 1215/2012 je treba razlagati tako, da kadar kreditna ustanova odobri kredit dvema solidarnima sodolžnikoma, je „kraj v državi članici, kjer so bile v skladu s pogodbo storitve opravljene ali bi morale biti opravljene“ v smislu te določbe, če ni drugače dogovorjeno, kraj, v katerem ima ta ustanova sedež, tudi za namene določitve krajevne pristojnosti sodišča, ki mora odločiti o regresnem zahtevku med tema sodolžnikoma.

      (1)  UL C 305, 22.8.2016.


title: Zadeva T-104/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 12. januarja 2007 — SPM proti Komisiji ( Skupna ureditev trga — Banane — Ureditev uvoza banan s poreklom iz držav AKP na ozemlje Evropske unije — Uredba (ES) št. 219/2006 — Ničnostna tožba — Procesno upravičenje — Nedopustnost )

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/29

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 12. januarja 2007 — SPM proti Komisiji
   (Zadeva T-104/06) (1)

   („Skupna ureditev trga - Banane - Ureditev uvoza banan s poreklom iz držav AKP na ozemlje Evropske unije - Uredba (ES) št. 219/2006 - Ničnostna tožba - Procesno upravičenje - Nedopustnost“)
   (2007/C 56/57)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Société des plantations de Mbanga SA (Douala, Kamerun) (zastopnik: B. Doré, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: F. Clotuche-Duvieusart in L. Visaggio, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (ES) št. 219/2006 z dne 8. februarja 2006 o odprtju in upravljanju tarifne kvote za uvoz banan z oznako KN 0803 00 19 s poreklom iz držav AKP za obdobje od 1. marca do 31. decembra 2006 (UL L 38, str. 22).
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2)

               Société des plantations de Mbanga SA (SPM) nosi svoje stroške in tiste, ki jih je priglasila Komisija.

      (1)  UL C 131, 3.6.2006.


title: Zadeva C-304/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Združeno kraljestvo) 30. maja 2016 – American Express Co./The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/33

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Združeno kraljestvo) 30. maja 2016 – American Express Co./The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury
   (Zadeva C-304/16)
   (2016/C 270/37)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: American Express Co.

      Nasprotne stranke: The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury, Diners Club International Limited, MasterCard Europe S.A.

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali zahteva iz členov 1(5) in 2(18) Uredbe (EU) 2015/751 (1) (v nadaljevanju: uredba IFR), da se tristranska shema plačilnih kartic pri izdaji kartičnih plačilnih instrumentov s partnerjem, ki souporablja blagovno znamko, ali prek posrednika šteje za štiristransko shemo plačilnih kartic, velja le, če partner, ki souporablja blagovno znamko, ali posrednik deluje kot „izdajatelj“ v smislu člena 2(2) in uvodne izjave 29 uredbe IFR (in sicer kadar je navedeni partner ali posrednik v pogodbenem razmerju s plačnikom, da bi zagotovil plačilni instrument, s katerim se odrejajo in obdelujejo kartične plačilne transakcije plačnika)?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali sta člena 1(5) in 2(18) uredbe IFR neveljavna, kolikor določata, da se taki sporazumi štejejo za štiristransko shemo plačilnih kartic, na podlagi:

                           (a)

                           neobstoja obrazložitve v skladu s členom 296 PDEU;

                           (b)

                           očitne napake pri presoji in/ali

                           (c)

                           kršitve načela sorazmernosti?

      (1)  Uredba (EU) 2015/751 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2015 o medbančnih provizijah za kartične plačilne transakcije (UL L 123, str. 1).


title: Zadeva T-45/05: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 6. septembra 2006 — Micronas proti UUNT (3D-Panorama)

text:
               28.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/31

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 6. septembra 2006 — Micronas proti UUNT (3D-Panorama)
   (Zadeva T-45/05) (1)

   (2006/C 261/64)

      Jezik postopka: nemščina

   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 93, 16.4.2005.


title: Zadeva C-369/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Brașov (Romunija) 2. avgusta 2012 – Corpul Național al Polițiștilor – Biroul Executiv Central, ki zastopa Chițea Constantina in druge proti Ministerul Administrației și Internelor, Inspectoratul General al Poliției Române, Inspectoratul de Poliție al Județului Brașov

text:
               10.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 343/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Brașov (Romunija) 2. avgusta 2012 – Corpul Național al Polițiștilor – Biroul Executiv Central, ki zastopa Chițea Constantina in druge proti Ministerul Administrației și Internelor, Inspectoratul General al Poliției Române, Inspectoratul de Poliție al Județului Brașov
   (Zadeva C-369/12)
   2012/C 343/04
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Brașov

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Corpul Național al Polițiștilor – Biroul Executiv Central, ki zastopa Chițea Constantina in druge

      Tožene stranke: Ministerul Administrației și Internelor, Inspectoratul General al Poliției Române, Inspectoratul de Poliție al Județului Brașov

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba določbe člena 51(1), drugi stavek, v povezavi s členom 20 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da imajo javni uslužbenci enake pravice kot zaposleni v gospodarskih družbah, ki so v državni lasti oziroma financirane iz državnega proračuna?

               2.

               Ali je treba določbe člena 51(1), drugi stavek, v povezavi s členom 21(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da prepovedujejo diskriminacijo med javnimi uslužbenci in zaposlenimi v gospodarskih družbah, ki so v državni lasti oziroma financirane iz državnega proračuna?

               3.

               Ali je treba izraz „[svoja] lastnina“ (državljana) iz člena 17(1), drugi stavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da vključuje tudi pravico do plače?

               4.

               Ali je treba izraz „v javno korist“ iz člena 17(1), drugi stavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati v smislu „gospodarske krize“?

               5.

               Ali je treba izraz „uživanje lastnine […] kolikor je to potrebno zaradi splošnega interesa“ iz člena 17(1), tretji stavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati v smislu „zmanjšanja plač javnih uslužbencev za 25 %“?

               6.

               Če Romunija plače javnih uslužbencev zmanjša za 25 % s sklicevanjem na gospodarsko krizo in nujnost ponovnega uravnovešenja državnega proračuna v skladu s členom 17(1), drugi stavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ali je treba [ta člen] razlagati tako, da mora država navedenim uslužbencem potem pravočasno izplačati pravično odškodnino za nastalo izgubo?


title: Zadeva C-356/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 22. julija 2014 – Hunland- Trade Mezőgazdasági Termelő és Kereskedelmi Kft. proti Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

text:
               22.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 329/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 22. julija 2014 – Hunland- Trade Mezőgazdasági Termelő és Kereskedelmi Kft. proti Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
   (Zadeva C-356/14)
   2014/C 329/09
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hunland-Trade Mezőgazdasági Termelő és Kereskedelmi Kft.

      Tožena stranka: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se v skladu z določbami prava Skupnosti šteje za čistopasemsko plemensko govedo govedo, ki ga je odobrena rejska organizacija države članice enako kot njegove starše in stare starše vpisala v rodovniško knjigo Holstein-frizijske pasme, ne glede na to, kakšne stopnje je genetska pasemska čistost njegovih prednikov?

               2.

               Ali je treba določbo Odločbe 2005/379 (1), na katero se sklicuje, razlagati tako, da se plemenske živali, ki imajo zootehniško spričevalo o poreklu, v katerem so navedeni podatki iz člena 2(1)(a) te odločbe, štejejo za čistopasemske plemenske živali in zato kot predmet prometa znotraj Skupnosti ustvarjajo pravico do pridobitve izvozne pomoči?

               3.

               Ali je glede na navedeno mogoče šteti, da kljub temu, da ima nek primerek zootehniško spričevalo o poreklu, ki ga je izdala rejska organizacija države članice in v katerem so navedeni omenjeni podatki, tak primerek v primeru, da je predmet prometa znotraj Skupnosti, ne ustvarja pravice v korist trgovca, da je upravičen do izvoznih pomoči, ker ne šteje za čistopasemsko plemensko žival, čeprav ima uradni dokument, v katerem so navedeni zgoraj omenjeni podatki?

      (1)  Odločba Komisije z dne 17. maja 2005 o zootehniških spričevalih in podatkih za čistopasemsko plemensko govedo, njihovo seme, jajčne celice in zarodke (UL L 125, str. 15).


title: Zadeva C-397/12 P: Sklep Sodišča z dne 6. junija 2013 – Transports Schiocchet – Excursions SARL proti Svetu Evropske unije, Evropski komisiji (Pritožba — Člen 181 Poslovnika Sodišča — Pritožba, ki je očitno neutemeljena in očitno nedopustna — Neobstoj neobrazložitve — Nenatančen pritožbeni razlog — Pritožbeni razlog, s katerim se poskuša doseči ponovno obravnavo tožbe na prvi stopnji)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/50

         Sklep Sodišča z dne 6. junija 2013 – Transports Schiocchet – Excursions SARL proti Svetu Evropske unije, Evropski komisiji
   (Zadeva C-397/12 P) (1)

   (Pritožba - Člen 181 Poslovnika Sodišča - Pritožba, ki je očitno neutemeljena in očitno nedopustna - Neobstoj neobrazložitve - Nenatančen pritožbeni razlog - Pritožbeni razlog, s katerim se poskuša doseči ponovno obravnavo tožbe na prvi stopnji)
   2013/C 225/88
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnik: Transports Schiocchet – Excursions SARL (zastopnik: E. Deshoulières, odvetnik)

      Drugi stranki: Svet Evropske unije (zastopnika: E. Karlsson in E. Dumitriu-Segnana, agenta), Evropska komisija (zastopnika: N. Yerrell in J. Hottiaux, agenta)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 18. junija 2012 v zadevi Schiocchet proti Svetu in Komisiji (T-203/11), s katerim je Splošno sodišče kot očitno in pravno povsem neutemeljen zavrnilo zahtevek za povračilo domnevno nastale škode zaradi uporabe sistema iz Uredbe Sveta (EGS) št. 684/92 z dne 16. marca 1992 o skupnih pravilih za mednarodni avtobusni prevoz potnikov (UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 6, zvezek 1, str. 306) – Pogoji za vložitev odškodninske tožbe – Napaka institucije

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Transports Schiocchet – Excursions SARL se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 331, 27.10.2012.


title: Zadeva T-59/16 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 3. maja 2017 – De Nicola/EIB (Pritožba — Javni uslužbenci — Osebje EIB — Ocenjevanje — Karierno ocenjevalno poročilo — Ocenjevalno obdobje 2012 — Napačna uporaba prava — Pritožba, ki je deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena)

text:
               10.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/27

         Sklep Splošnega sodišča z dne 3. maja 2017 – De Nicola/EIB
   (Zadeva T-59/16 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Osebje EIB - Ocenjevanje - Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno obdobje 2012 - Napačna uporaba prava - Pritožba, ki je deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena))
   (2017/C 221/37)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburg) (zastopnik: G. Ferabecoli, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska investicijska banka (EIB) (zastopniki: sprva G. Nuvoli in F. Martin, nato G. Nuvoli in G. Faedo, agenta, skupaj z A. Dal Ferro, odvetnikom)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (sodnik posameznik) z dne 18. decembra 2015, De Nicola/EIB (F-9/14, EU:F:2015:163), s katero se predlaga razglasitev delne ničnosti te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Carlo De Nicola nosi svoje stroške in stroške, ki jih je imela Evropska investicijska banke (EIB) v postopku na tej stopnji.

      (1)  UL C 111, 29.3.2016.


title: Zadeva T-53/17: Tožba, vložena 27. januarja 2017 – Austrian Power Grid/ACER

text:
               27.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/21

         Tožba, vložena 27. januarja 2017 – Austrian Power Grid/ACER
   (Zadeva T-53/17)
   (2017/C 095/30)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Austrian Power Grid AG (Dunaj, Avstrija) (zastopnika: H. Kristoferitsch in S. Huber, odvetnika)

      Tožena stranka: Agencija za sodelovanje energetskih regulatorjev

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost teh delov Sklepa Agencije za sodelovanje energetskih regulatorjev št 6/2016 z dne 17. novembra 2016 o predlogu sistemskih operaterjev omrežij za prenos električne energije za določitev območij določanja zmogljivosti:

                           —

                           člena 1 Sklepa v povezavi s

                                       —

                                       Prilogo I, člen 1(1)(c);

                                       —

                                       pojmom „tudi“ in odlomkom „za namene dodeljevanja zmogljivosti na zadevnih mejah trgovalnih območij do izpolnitve zahtev iz člena 5(3) tega dokumenta“ iz Priloge I, člen 2(2)(e);

                                       —

                                       Prilogo I, člen 5(1)(s);

                                       —

                                       Prilogo I, člen 5(3);

                                       —

                                       Prilogo I, zemljevid 3;

                           —

                           člena 2 Sklepa;

                           —

                           Priloge IV;

                           —

                           Priloge V;

               —

               agenciji ACER naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: agencija ACER ni pristojna za vpeljavo novih mej trgovalnih območij in dodeljevanja zmogljivosti.

                           —

                           Tožeča stranka zatrjuje, da agencija ACER ni pristojna za vpeljavo novih mej trgovalnih območij ali dodeljevanja zmogljivosti v postopku določanja območij določanja zmogljivosti, kot je določen v členu 15 Uredbe DZUP, (1) s sklepom na podlagi člena 8(1) Uredbe ACER. (2) Tožeča stranka prav tako zatrjuje, da tudi navedba v členu 2 izpodbijanega sklepa, da se lahko ta sklep spremeni (kar je samo po sebi nezakonito in grajano), ne more nadomestiti tega neobstoja pristojnosti.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: izpodbijani sklep z več vidikov krši Uredbo (ES) št. 714/2009 in Uredbo DZUP.

                           —

                           Tožeča stranka zatrjuje, da je agencija ACER napačno uporabila pravno opredelitev prezasedenosti in da povezovalni daljnovod DE-AT ni prezaseden, zaradi česar ne more biti predmet dodeljevanja.

                           —

                           Tožeča stranka dalje zatrjuje, da je delitev skupnega trga Nemčije in Avstrije z električno energijo povsem v nasprotju s cilji Uredbe (ES) št. 714/2009 (3) in krši načelo, da se notranja prezasedenost ne sme prenesti na nacionalne meje.

                           —

                           Tožeča stranka nazadnje zatrjuje, da sklep temelji na napačnih podatkih in napačno uporablja zakonska merila za oblikovanje novih mej trgovalnih območij, zlasti glede na to, da meja DE-AT ni strukturno prezasedena, da agencija ACER ne upošteva alternativnih mej trgovalnih območij, da bi bili na voljo manj obremenjujoči tehnični ukrepi, da izpodbijana odločba ne upošteva prihodnjih razvojev, da sklep krši zahtevo, da naj bi bila trgovalna območja trajna, in da agencija ACER napačno ocenjuje naravo tokovnih zank.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: izpodbijani sklep krši primarno pravo Evropske unije.

                           —

                           Tožeča stranka zatrjuje, da izpodbijani sklep krši načelo sorazmernosti, ker manj omejujoči, vendar enako primerni ukrepi, niso bili upoštevani in odrejeni.

                           —

                           Tožeča stranka dalje zatrjuje, da izpodbijani sklep krši temeljne svoboščine, saj umetna delitev skupnega avstrijsko-nemškega trga z električno energijo povzroči količinske omejitve trgovanja z električno energijo med obema državama članicama. V zvezi s tem po mnenju tožeče stranke izpodbijani sklep krši prosti pretok blaga, določen s členoma 34 in 35 PDEU. Poleg tega se po mnenju tožeče stranke z omejitvami prenosne zmogljivosti, ki so posledica uvedbe meje trgovalnega območja in mehanizma dodeljevanja zmogljivosti, tožeči stranki neupravičeno omejuje svoboda opravljanja storitev (člen 56 PDEU).

                           —

                           Tožeča stranka nazadnje zatrjuje, da izpodbijani sklep krši konkurenčno pravo EU, ker delitev skupnega avstrijsko-nemškega trga z električno energijo z uvedbo trgovalnega območja in mehanizma za izračun zmogljivosti pomeni delitev trga, kar je v nasprotju s členom 101 PDEU.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Agencija ACER je z izdajo sklepa kršila več postopkovnih zahtev.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem zatrjuje, da je agencija ACER s tem, ko je svoj sklep napačno utemeljila s členom 15 Uredbe DZUP, uporabila napačni postopek za oblikovanje novih mej trgovalnih območij in uvedbo mehanizma za izračun zmogljivosti.

                           —

                           Tožeča stranka dalje zatrjuje, da vloga avstrijskega regulatorja, družbe E-Control, s katero je bila predlagana sprememba skupnega osnutka vseh sistemskih operaterjev prenosnih omrežij glede območij določanja zmogljivosti, ni bila obravnavana v skladu s postopkom, določenim v členu 9(12) Uredbe DZUP.

                           —

                           Tožeča stranka prav tako navaja, da agencija ACER presega svoje pristojnosti, ko razglaša nezavezujoče Mnenje 09/2015, izdano septembra 2015, za zavezujoče. Poleg tega so bile po mnenju tožeče stranke njene postopkovne pravice bistveno kršene, ker Mnenje, ki je bilo razglašeno za zavezujoče, ni bilo del postopka posvetovanja.

                           —

                           Tožeča stranka zatrjuje tudi, da v spisu agencije ACER za pripravo izpodbijanega spisa manjkajo tehnične študije, analize in temeljite presoje. Tožeča stranka zatrjuje da ji je bodisi Agencija posredovala znatno nepopolne informacije in s tem kršila pravico tožeče stranke do popolnega dostopa do spisa v skladu s členom 41 Listine o temeljnih pravicah, bodisi Agencija sploh ni pripravila in/ali pridobila strokovnih mnenj in analiz, da bi izpodbijani sklep utemeljila z ustreznimi dejstvi (kar bi prav tako pomenilo bistveno kršitev postopka).

                           —

                           Tožeča stranka nazadnje zatrjuje, da izpodbijani sklep temelji na podatkih, ki niso bili dovolj pojasnjeni, ker Agencija zlasti – vendar ne samo – ni navedla, kje je strukturna prezasedenost na območju skupnega nemško-avstrijskega trga in kje bi se jo najučinkoviteje obvladovalo; v kateri meri prihaja do tokovnih zank, tako da vplivajo na nemško-avstrijsko mejo; kakšen učinek imajo obstoječi ukrepi in ukrepi v sprejemanju, ki se nanašajo na širitev omrežij in izboljševanje zanesljivosti omrežij; koliko električne energije, ki se pretaka v Avstrijo prek drugih držav članic, pozneje nadaljuje pretok od tam v Nemčijo.

               5.

               Peti tožbeni razlog: neobstoj obrazložitve.

      (1)  Uredba Komisije (EU) 2015/1222 z dne 24. julija 2015 o določitvi smernic za dodeljevanje zmogljivosti in upravljanje prezasedenosti (UL L 197, str. 24).

      (2)  Uredba (ES) št. 713/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o ustanovitvi Agencije za sodelovanje energetskih regulatorjev (UL L 211, str. 1).

      (3)  Uredba (ES) št. 714/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o pogojih za dostop do omrežja za čezmejne izmenjave električne energije in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1228/2003 (UL L 211, str. 15).


title: Zadeva T-35/09: Tožba, vložena 26. januarja 2009 – Procaps proti UUNT – Biofarma (PROCAPS)

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/51

         Tožba, vložena 26. januarja 2009 – Procaps proti UUNT – Biofarma (PROCAPS)
   (Zadeva T-35/09)
   (2009/C 69/112)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Procaps, SA (Barranquilla, Kolumbija) (zastopnik: M. Vidal-Quadras Trias de Bes, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Biofarma SAS (Neuilly sur Seine, Francija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavitev odločbe četrtega odbora za pritožbe UUNT (Urad za usklajevanje na notranjem trgu, znamke in modeli) z dne 24. novembra 2008 v zadevi R 867/2007-4, ki je bila strankam vročena 25. novembra.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka.

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „PROCAPS“ (prijava št. 3.519.394) za proizvode in storitve iz razredov 5, 35, 39, 40 in 44.

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: BIOFARMA, société par actions simplifiée.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nacionalna in mednarodna besedna znamka „PROCAPTAN“ za proizvode iz razreda 5.

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora.

      Odločba odbora za pritožbe: delna zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: nepravilna uporaba člena 9(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti.


               19.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/1

         2011/C 55/01
   Zadnja objava Sodišča Evropske unije v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 46, 12.2.2011

      Prejšnje objave

      UL C 38, 5.2.2011

      UL C 30, 29.1.2011

      UL C 13, 15.1.2011

      UL C 346, 18.12.2010

      UL C 328, 4.12.2010

      UL C 317, 20.11.2010

   Ti teksti so na voljo na:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Zadeva C-429/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de la communauté autonome du Pays basque (Španija) 18. oktobra 2006 — Comunidad Autónoma de La Rioja proti Juntas Generales del Territorio Histórico de Vizcaya, Diputación Foral de Vizcaya, Cámara de Comercio, Industria y Navegación de Bilbao, Confederación Empresarial Vasca

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/31

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de la communauté autonome du Pays basque (Španija) 18. oktobra 2006 — Comunidad Autónoma de La Rioja proti Juntas Generales del Territorio Histórico de Vizcaya, Diputación Foral de Vizcaya, Cámara de Comercio, Industria y Navegación de Bilbao, Confederación Empresarial Vasca
   (Zadeva C-429/06)
   (2006/C 326/63)
   Jezik postopka: španščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal Superior de Justicia de la communauté autonome du Pays basque
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Comunidad Autónoma de La Rioja

      Tožene stranke: Juntas Generales del Territorio Histórico de Vizcaya, Diputación Foral de Vizcaya, Cámara de Comercio, Industria y Navegación de Bilbao, Confederación Empresarial Vasca
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je treba člen 87(1) ES razlagati tako, da je treba davčne ukrepe, ki so jih sprejele Juntas Generales du Territorio Histórico de Vizcaya in ki spreminjajo člene 29(1)(a), 37 in 39 zakonodaje v zvezi z davkom od dohodka pravnih oseb, šteti za selektivne in jih je zato v smislu zgoraj navedene določbe treba šteti za državne pomoči, ki se priglasijo Komisiji na podlagi člena 88(3) ES, ker določajo nižjo davčno stopnjo glede na splošno stopnjo, ki je določena z zakonodajo Kraljevine Španije in uvajajo davčne odbitke, ki jih ni v državnem davčnem pravnem redu in se uporabljajo le na območju te avtonomne lokalne skupnosti?


title: Zadeva C-550/10 P: Pritožba, ki jo je Kraljevina Nizozemska vložila 24. novembra 2010 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 9. septembra 2010 v zadevi T-348/07, Stichting Al-Aqsa proti Svetu Evropske unije

text:
               12.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/3

         Pritožba, ki jo je Kraljevina Nizozemska vložila 24. novembra 2010 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 9. septembra 2010 v zadevi T-348/07, Stichting Al-Aqsa proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-550/10 P)
   2011/C 46/05
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranke

      Pritožnica: Kraljevina Nizozemska (zastopnika: C.M. Wissels in M. Noort, zastopnika)

      Druge stranke v postopku: Stichting Al-Aqsa, Svet Evropske unije, Evropska komisijaisija, Lagardère SCA

      Predloga

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano sodbi T-348/07 in naj zadevo vrne v odločanje Splošnemu sodišču; in

               —

               nasprotni stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Splošno sodišče je napačno razlagalo člen 1(4) in (6) Skupnega stališča 2001/931 in člen 2(3) Uredbe 2580/2001 (1), ker je odločilo, da sodba, ki je bila izdana v postopku začasnega pravnega varstva, po razveljavitvi Sanctieregeling [Sanctieregeling terrorisme 2003; odlok o sankcijah na področju terorizma iz leta 2003], ni več mogla biti pravna podlaga za uvrstitev organizacije Al-Aqsa na seznam na ravni EU o zamrznitvi premoženja.

      (1)  Uredba sveta (ES) št. 2580/2001 z dne 27. decembra 2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu (UL L 344. str. 70).


title: Zadeva C-161/09: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. marca 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias – Grčija) – Kakavetsos-Fragkopoulos AE Epexergasias kai Emporias Stafidas, nekdanja K. Fragkopoulos kai SIA O.E. proti Nomarchiaki Aftodioikisi Korinthias (Prosti pretok blaga — Ukrepi z enakim učinkom kot količinska omejitev — Korinte — Nacionalni predpisi, ki se nanašajo na varstvo kakovosti proizvoda — Omejitve trženja glede na različne pokrajine proizvodnje — Utemeljitev — Sorazmernost)

text:
               30.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 130/3

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. marca 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias – Grčija) – Kakavetsos-Fragkopoulos AE Epexergasias kai Emporias Stafidas, nekdanja K. Fragkopoulos kai SIA O.E. proti Nomarchiaki Aftodioikisi Korinthias
   (Zadeva C-161/09) (1)

   (Prosti pretok blaga - Ukrepi z enakim učinkom kot količinska omejitev - Korinte - Nacionalni predpisi, ki se nanašajo na varstvo kakovosti proizvoda - Omejitve trženja glede na različne pokrajine proizvodnje - Utemeljitev - Sorazmernost)
   2011/C 130/05
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Symvoulio tis Epikrateias

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Kakavetsos-Fragkopoulos AE Epexergasias kai Emporias Stafidas, nekdanja K. Fragkopoulos kai SIA O.E.

      Tožena stranka: Nomarchiaki Aftodioikisi Korinthias

      ob udeležbi: Ypourgos Georgias, Enosis Agrotikon Synaiterismon Aigialeias tou Nomou Achaïas

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Symvoulio tis Epikrateias – Prosti pretok blaga – Količinske omejitve pri izvozu – Ukrepi z enakovrednim učinkom – Nacionalni predpisi, ki razlikujejo pokrajine proizvodnje rozin glede na kakovost rozin – Prepoved vnosa, izdelave in trženja manj kakovostnih rozin iz pokrajine B v pokrajini A, znani po bolj kakovostnih rozinah – Prepoved vnosa, izdelave in trženja najbolj kakovostnih rozin iz posameznega dela pokrajine A v tej pokrajini – Skladnost s členoma 29 ES in 30 ES

      Izrek

   Člen 29 ES je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalnim predpisom, kakršni so ti v postopku v glavni stvari, ki določajo absolutno prepoved vnosa, skladiščenja, predelave in pakiranja – za namene izvoza – rozin tako med podobmočjema območja A kot med drugim podobmočjem območja A in območjem B, ker ne omogočajo doslednega doseganja zakonitih ciljev, ki jim sledijo, in presegajo to, kar je nujno za zagotovitev uresničitve teh ciljev.

      (1)  UL C 153, 4.7.2009.


title: Zadeva C-296/10: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 9. novembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Stuttgart – Nemčija) – Bianca Purrucker proti Guillermu Vallésu Pérezu (Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo — Uredba (ES) št. 2201/2003 — Litispendenca — Postopek za meritorno odločitev o pravici do varstva in vzgoje otroka ter zahteva za sprejetje začasnih ukrepov v zvezi s pravico do varstva in vzgoje tega otroka)

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/15

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 9. novembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Stuttgart – Nemčija) – Bianca Purrucker proti Guillermu Vallésu Pérezu
   (Zadeva C-296/10) (1)

   (Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo - Uredba (ES) št. 2201/2003 - Litispendenca - Postopek za meritorno odločitev o pravici do varstva in vzgoje otroka ter zahteva za sprejetje začasnih ukrepov v zvezi s pravico do varstva in vzgoje tega otroka)
   2011/C 13/25
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Stuttgart

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Bianca Purrucker

      Tožena stranka: Guillermo Vallés Pérez

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Amtsgericht Stuttgart – Razlaga člena 19(2) Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (UL L 388, str. 1) – Pristojnost sodišča države članice za vsebinsko odločanje o tožbi v zvezi s pravico do vzgoje in varstva otroka, ki običajno prebiva v tej državi, če je bila pri sodišču v drugi državi članici v sporu med istima strankama in glede pravice do vzgoje in varstva istega otroka prej vložena zahteva za sprejetje začasnih ukrepov – Pojem „sodišče, ki je prvo začelo postopek“

      Izrek

   Določbe člena 19(2) Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 se ne uporabijo, če se pred sodiščem države članice, ki je prvo začelo postopek o ureditvi starševske odgovornosti, začne zgolj postopek za sprejetje začasnih ukrepov v smislu člena 20 te uredbe, sodišče druge države članice, pristojno za odločanje o vsebini v smislu iste uredbe, pa drugo začne postopek na podlagi zahtevka za sprejetje enakih ukrepov, bodisi začasnih bodisi dokončnih.
   To, da sodišče države članice začne postopek za izdajo začasne odredbe ali da je v okviru takega postopka sprejeta sodna odločba in iz nobenega elementa vloženega zahtevka ali sprejete sodne odločbe ni razvidno, da je sodišče, ki je začelo postopek za izdajo začasne odredbe, pristojno v smislu Uredbe št. 2201/2003, ne izključuje nujno možnosti, da kot morda določa nacionalno pravo te države članice, obstaja zahtevek za odločitev o vsebini, ki je povezan s predlogom za izdajo začasne odredbe in vsebuje elemente, iz katerih je razvidno, da je sodišče, ki je začelo postopek, pristojno v smislu te uredbe.
   Če sodišče, ki je drugo začelo postopek, kljub svojim prizadevanjem za pridobitev informacij pri stranki, ki se sklicuje na litispendenco, sodišču, ki je prvo začelo postopek, in centralnem organu nima nobenih informacij, ki bi omogočale ugotovitev predmeta in pravne podlage zahtevka, ki je bil vložen pred drugim sodiščem in iz katerega je zlasti razvidna pristojnost tega sodišča v skladu z Uredbo št. 2201/2003, in če je zaradi posebnih okoliščin v otrokovem interesu, da se sprejme sodna odločba, ki bi jo bilo mogoče priznati v drugih državah članicah – poleg države članice sodišča, ki je drugo začelo postopek – mora zadnjenavedeno sodišče po izteku razumnega roka za prejem odgovorov na postavljena vprašanja nadaljevati preizkus zahtevka, ki je bil vložen pri njem. Pri dolžini tega roka mora biti upoštevana korist otroka glede na posebne okoliščine zadevnega spora.

      (1)  UL C 221, 14.8.2010.


title: Zadeva C-16/06 P: Pritožba, ki jo je  13. januarja 2006  vložila Les Éditions Albert René SARL zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne  27. oktobra 2005  v zadevi T-336/03: Les Éditions Albert Réné SARL proti Uradu za harmonizacijo na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               17.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/21

         Pritožba, ki jo je 13. januarja 2006 vložila Les Éditions Albert René SARL zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 27. oktobra 2005 v zadevi T-336/03: Les Éditions Albert Réné SARL proti Uradu za harmonizacijo na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-16/06 P)
   (2006/C 143/38)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Pritožnica: Les Éditions Albert René SARL (zastopnik: J. Pagenberg, Rechtsanwalt)

      Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in Orange A/S
   Predlogi pritožnice:
   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje z dne 27. oktobra 2005 v zadevi T-336/03;

               —

               razveljavi odločbo odbora za pritožbe UUNT z dne 14. julija 2003 v zadevi R 559/2002-4;

               —

               zavrne zahtevo za registracijo MOBILIX št. 671396 za vse proizvode in storitve, za katere je zaprosila;

               —

               se UUNT naloži plačilo stroškov postopka pred Sodiščem prve stopnje in Sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica trdi, da sodba Sodišča prve stopnje krši člen 63 Uredbe št. 40/94 in splošna načela skupnostnega upravnega in procesnega prava z ugotovitvijo, v nasprotju z izpodbijano odločbo odbora, da si nasprotujoči znamki, OBELIX in MOBILIX nista podobni, s čimer je sprejelo odločitev v škodo pritožnici o zadevi, ki ni bila ustrezno sprožena, in s tem prekoračilo pristojnost Sodišča prve stopnje, ko je preučevalo odločbe odborov za pritožbe UUNT v primeru, kot je ta.
   Pritožnica nadalje trdi, da je Sodišče prve stopnje, čeprav je bilo upravičeno odločati o podobnosti nasprotujočih si znamk v škodo pritožnice, kršilo člen 8(1)(b) Uredbe št. 40/94, ko je uporabilo napačno pravno merilo pri ugotovitvi, da si nasprotujoči si znamki, OBILIX in MOBILIX, nista podobni, kot pri odločanju, da so si nekateri nasprotujoči proizvodi in storitve podobni, nekateri pa ne.
   Pritožnica nadalje trdi, da je Sodišče prve stopnje kršilo člen 74 Uredbe št. 40/94, ko ni priznalo, da je OBELIX dobro poznana znamka z velikim razlikovalnim učinkom.
   Pritožnica še trdi, da je Sodišče prve stopnje kršilo člen 63 Uredbe št. 40/94 in lasten Poslovnik, ko je razglasilo za nedopusten pritožničin zahtevek pred Sodiščem na razveljavitev izpodbijane odločbe odbora, ker ni uporabilo člena 8(5) Uredbe v tem primeru.
   Pritožnica navaja, da je Sodišče prve stopnje kršilo člena 44 in 48 lastnega Poslovnika, ko je razglasilo za nedopusten zahtevek, postavljen podredno na zaslišanju, da Sodišče vrne zadevo odboru, da bi pritožnica lahko dokazala ugled znamke OBELIX.
   Pritožnica nazadnje trdi, da je Sodišče prve stopnje kršilo člen 63 Uredbe št. 40/94 in lasten Poslovnik, predvsem člen 135(4) zadnjega, ko je razglasilo za nedopustne nekatere dokumente, predložene Sodišču prve stopnje.


title: Zadeva T-274/13: Tožba, vložena 17. maja 2013 – Emadi proti Svetu

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/48

         Tožba, vložena 17. maja 2013 – Emadi proti Svetu
   (Zadeva T-274/13)
   2013/C 207/80
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Hamid Reza Emadi (Teheran, Iran) (zastopnik: T. Walter, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 206/2013 z dne 11. marca 2013 o izvajanju člena 12(1) Uredbe (EU) št. 359/2011 o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Iranu razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na Hamida Rezo Emadija;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe tožeče stranke

                           —

                           Svet na j bi kršil pravico tožeče stranke do učinkovitega pravnega varstva in zlasti obveznost obrazložitve s tem, da ni navedel zadostne obrazložitve glede vključitve tožeče stranke v prilogo k izpodbijani izvedbeni uredbi;

                           —

                           Svet naj bi kršil pravico tožeče stranke do izjave s tem, da ji ni dal možnosti, določene v členu 12(2) Uredbe (EU) št. 359/2011 (1), da predloži pripombe glede vpisa na seznam in da s tem Svet privede do ponovne preučitve svoje odločitve.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: neobstoj podlage za vpis tožeče stranke na seznam

                           —

                           Na podlagi razlogov, ki jih je Svet navedel za vpis tožeče stranke na seznam, naj ne bi bilo mogoče natančno ugotoviti pravne podlage, ki jo je ta institucija uporabila za navedeni vpis;

                           —

                           Svet naj bi z vpisom tožeče stranke na seznam iz priloge k sporni izvedbeni uredbi storil očitno napako pri presoji dejanskega stanja;

                           —

                           zlasti, edini konkreten razlog, ki ga je Svet navedel v seznamu, naj ne bi upravičeval vpisa tožeče stranke.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev načela prepovedi dvojnega kaznovanja (ne bis in idem)

                           —

                           zaradi edinega konkretnega razloga, ki ga je Svet navedel za vpis tožeče stranke na seznam, je organ za nadzor nad mediji v Združenem kraljestvu že naložil sankcijo;

                           —

                           Svet naj ne bi navedel, da so bile kljub tej sankciji ali po tej sankciji storjene kršitve, ki upravičujejo vpis na seznam.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev temeljnih pravic tožeče stranke do svobodnega radijskega oddajanja ali izražanja misli, do svobode gibanja in do lastninske pravice

                           —

                           Vpis tožeče stranke na seznam naj bi pomenil neupravičen in nesorazmeren poseg v njeni pravici do radijskega oddajanja in izražanja misli, ki naj bi se nanašal predvsem na to, da bi ji bilo onemogočeno oddajanje informacij iz Evrope in v Evropo neposredno ali prek organizacije, ki opravlja dejavnost radijskega oddajanja, za katero dela;

                           —

                           Vpis tožeče stranke na seznam naj bi pomenil neupravičen in nesorazmeren poseg v druge varovane temeljne pravice (lastninska pravica, svoboda izbire poklica, svoboda gibanja).

      (1)  Uredba Sveta (EU) št. 359/2011 z dne 12. aprila 2011 o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Iranu (UL L 100, str. 1).


title: Zadeva C-218/09: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 18. marca 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Brussel – Belgija) – SGS Belgium NV, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV proti Belgisch Interventie- en Restitutiebureau, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV, SGS Belgium NV, Belgisch Interventie- en Restitutiebureau (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Uredba (EGS) št. 3665/87 — Izvozna nadomestila — Člen 5(3) — Pogoji za odobritev — Izjema — Pojem „višja sila“ — Proizvodi, ki so se pokvarili ali uničili pri prevozu)

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/8

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 18. marca 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Brussel – Belgija) – SGS Belgium NV, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV proti Belgisch Interventie- en Restitutiebureau, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV, SGS Belgium NV, Belgisch Interventie- en Restitutiebureau
   (Zadeva C-218/09) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Uredba (EGS) št. 3665/87 - Izvozna nadomestila - Člen 5(3) - Pogoji za odobritev - Izjema - Pojem „višja sila“ - Proizvodi, ki so se pokvarili ali uničili pri prevozu)
   2010/C 134/13
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van beroep te Brussel

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: SGS Belgium NV, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV

      Tožene stranke: Belgisch Interventie- en Restitutiebureau, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV, SGS Belgium NV, Belgisch Interventie- en Restitutiebureau

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hof van beroep te Brussel – Razlaga člena 5(3) Uredbe Komisije (EGS) št. 3665/87 z dne 27. novembra 1987 o skupnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode (UL L 351, str. 1) – Pogoji dodelitve izvoznih nadomestil – Izjema – Proizvod, ki se je uničil med prevozom zaradi višje sile

      Izrek

   Člen 5(3) Uredbe Komisije (EGS) št. 3665/87 z dne 27. novembra 1987 o skupnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode je treba razlagati tako, da poslabšanje tovora govejega ali telečjega mesa v okoliščinah, ki jih je opisalo predložitveno sodišče, ni primer višje sile v smislu te določbe.

      (1)  UL C 220, 12.9.2009.


title: Zadeva C-155/14 P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 16. junija 2016 – Evonik Degussa GmbH, AlzChem AG, nekdanja AlzChem Trosberg GmbH/Evropska komisija (Pritožba — Konkurenca — Člen 81 ES — Omejevalni sporazumi — Trgi kalcijevega karbida v prahu, granulatov kalcijevega karbida in magnezijevih granulatov v velikem delu Evropskega gospodarskega prostora — Določanje cen, razdelitev trgov in izmenjava informacij — Odgovornost matične družbe za kršitve konkurenčnih pravil s strani hčerinskih družb — Odločilni vpliv, ki ga izvaja matična družba — Izpodbojna domneva v primeru 100-odstotne udeležbe — Pogoj za ovrženje te domneve — Neupoštevanje izrecnih navodil)

text:
               22.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 305/3

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 16. junija 2016 – Evonik Degussa GmbH, AlzChem AG, nekdanja AlzChem Trosberg GmbH/Evropska komisija
   (Zadeva C-155/14 P) (1)

   ((Pritožba - Konkurenca - Člen 81 ES - Omejevalni sporazumi - Trgi kalcijevega karbida v prahu, granulatov kalcijevega karbida in magnezijevih granulatov v velikem delu Evropskega gospodarskega prostora - Določanje cen, razdelitev trgov in izmenjava informacij - Odgovornost matične družbe za kršitve konkurenčnih pravil s strani hčerinskih družb - Odločilni vpliv, ki ga izvaja matična družba - Izpodbojna domneva v primeru 100-odstotne udeležbe - Pogoj za ovrženje te domneve - Neupoštevanje izrecnih navodil))
   (2016/C 305/03)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnici: Evonik Degussa GmbH, AlzChem AG, nekdanja AlzChem Trosberg GmbH (zastopnika: C. Steinle in I. Bodenstein, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: G. Meessen in R. Sauer, agenta, skupaj z A. Böhlkejem, odvetnikom)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Evonik Degussa GmbH in AlzChem AG nosita svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 184, 16.6.2014.


title: Zadeva T-343/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. junija 2017 – Cipriani/EUIPO – Hotel Cipriani (CIPRIANI) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Evropske unije CIPRIANI — Neobstoj slabe vere — Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Neobstoj kršitve pravice do imena znane osebe — Člen 53(2)(a) Uredbe št. 207/2009)

text:
               21.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 277/31

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. junija 2017 – Cipriani/EUIPO – Hotel Cipriani (CIPRIANI)
   (Zadeva T-343/14) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Evropske unije CIPRIANI - Neobstoj slabe vere - Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Neobstoj kršitve pravice do imena znane osebe - Člen 53(2)(a) Uredbe št. 207/2009))
   (2017/C 277/45)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Arrigo Cipriani (Benetke, Italija) (zastopnik: A. Vanzetti, G. Sironi in S. Bergia, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Hotel Cipriani Srl (Benetke) (zastopniki: sprva C. Hoole, solicitor, nato T. Alkin, B. Brandreth, barristers, W. Sander, P. Cantrill, M. Pearce, A. Hall in A. Ward, solicitors, ter nazadnje B. Brandreth, barrister, A. Poulter in P. Brownlow, solicitors)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 14. marca 2014 (zadeva R 224/2012-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med A. Cipriani in družbo Hotel Cipriani.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Arrigo Cipriani nosi svoje stroške ter stroške Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in družbe Hotel Cipriani Srl.

      (1)  UL C 261, 11.8.2014.


title: Zadeva C-84/08 P: Pritožba, ki jo je 21. februarja 2008 vložil Athanasios Pitsiorlas zoper sodbo, ki jo je 27. novembra 2007 razglasilo Sodišče prve stopnje (peti senat) v združenih zadevah T-3/00 in T-337/04, Athanasios Pitsiorlas proti Svetu Evropske unije in Evropski centralni banki

text:
               8.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 285/15

         Pritožba, ki jo je 21. februarja 2008 vložil Athanasios Pitsiorlas zoper sodbo, ki jo je 27. novembra 2007 razglasilo Sodišče prve stopnje (peti senat) v združenih zadevah T-3/00 in T-337/04, Athanasios Pitsiorlas proti Svetu Evropske unije in Evropski centralni banki
   (Zadeva C-84/08 P)
   (2008/C 285/25)
   Jezik postopka: grščina
   Stranke

      Pritožnik: Athanasios Pitsiorlas (zastopnik: D. Papafilippou, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije, Evropska centralna banka

      S sklepom z dne 3. julija 2008 je Sodišče (drugi senat) zavrnilo pritožbo in Athanasios Pitsiorlas naložilo plačilo stroškov.


title: Zadeva C-217/17 P: Pritožba, ki jo je Mast-Jägermeister SE vložila 25. aprila 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 9. februarja 2017 v zadevi T-16/16, Mast-Jägermeister SE/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

text:
               11.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/12

         Pritožba, ki jo je Mast-Jägermeister SE vložila 25. aprila 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 9. februarja 2017 v zadevi T-16/16, Mast-Jägermeister SE/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
   (Zadeva C-217/17 P)
   (2017/C 300/15)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Mast-Jägermeister SE (zastopnik: C. Drzymalla, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

      Predloga

   Pritožnica predlaga, naj se

               —

               sodba T-16/16 Splošnega sodišča z dne 9. februarja 2017, s katero je bila zavrnjena tožba in je bilo tožnici naloženo plačilo stroškov, v celoti razveljavi;

               —

               če bo pritožba razglašena za utemeljeno, ugodi prvemu in tretjemu tožbenemu zahtevku iz postopka na prvi stopnji.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožba pritožnice je usmerjena zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 9. februarja 2017 v zadevi T-16/16, i se nanaša na zahteve glede prikaza videza modela za potrditev datuma vložitve, in sicer v povezavi s prijavo modelov št. 002683615-0001 in 002683615-002 (čaša).
   Izpodbijana sodba Splošnega sodišča naj bi kršila pravilo iz člena 46(2) in (3) Uredbe št. 6/2002 v povezavi s členoma 36, 38 iste uredbe, saj Splošno sodišče meni, da je iz smisla in namena te uredbe razvidno, da se prijav ne sme obravnavati kot prijav modelov Skupnosti, če pri uradu obstaja nejasnost ali na nenatančnost glede predmeta varstva modela, katerega registracija se zahteva. Iz pomena datuma vložitve za prijavitelja modela pa mora izhajati, da prikaz modela ne sme biti predmet strogih zahtev in da člen 36(1)(c) zahteva le, da je prikaz videza modela fizično primeren za reprodukcijo, da se lahko potrdi datum vložitve na podlagi člena 38 Uredbe št. 6/2002.
   Nič drugače — v nasprotju z mnenjem Splošnega sodišča — ne sledi niti iz čelna 4(1)(e) Uredbe št. 2245/2002 v povezavi s členom 10(1)(c), (2) Uredbe št. 2245/2002. Ker je v njej navedeno, da mora biti reprodukcija modela take kakovosti, da omogoča jasno razločevanje vseh podrobnosti, za katere se zahteva varstvo, se tudi ta določba nanaša le na fizično primernost za reprodukcijo. To velja zlasti glede na dejstvo, da sam prijavitelj določi predmet prijave, torej glede na to, za kaj se zahteva varstvo. Nazadnje, končna določitev obsega varstva modela je vsekakor in izključno zadeva sodišča, ki odloča v postopku za ugotavljanje kršitev.
   Če bi registracija modela glede na njegovo reprodukcijo lahko privedla do nejasnosti, se lahko registracija zavrne, ne pa tudi potrditev datuma vložitve, ki je za prijavitelja velikega pomena zaradi določb o učinku prve prijave, ki daje prednostno pravico v skladu s členom 4A Pariške konvencije.
   V tem okviru je Splošno sodišče spregledalo nedvoumno besedilo diferencirane ureditve v členih 46(2) in 46(3). Prijava naj v skladu s členom 46(2) Uredbe št. 6/2002 ne bi veljala za prijavo modela Skupnosti le, če se pomanjkljivosti prijave nanašajo na zahteve iz člena 36(1) iste uredbe. Vendar člen 36(1) glede prikaza videza modela zahteva le, da mora biti ta primeren za reprodukcijo. Druge pomanjkljivosti, zlasti take, ki izhajajo iz uporabe Uredbe 2245/2002, bi lahko na podlagi člena 46(3) Uredbe št. 6/2002 po predhodni potrditvi datuma vložitve, vodile le do zavrnitve prijave. To je razvidno iz sklicevanja v členu 46(3) na člen 45(2)(a) v povezavi s členom 36(5) Uredbe št. 6/2002.


title: Zadeva C-191/12: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 16. maja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kúria – Madžarska) – Alakor Gabonatermelő és Forgalmazó Kft proti Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága (Nepovračilo celotnega neupravičeno plačanega davka na dodano vrednost — Nacionalna zakonodaja, ki izključuje povračilo DDV zaradi prevalitve tega davka na tretjo osebo — Nadomestilo v obliki pomoči, ki pokrije del neodbitnega DDV — Neupravičena obogatitev)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/32

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 16. maja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kúria – Madžarska) – Alakor Gabonatermelő és Forgalmazó Kft proti Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága
   (Zadeva C-191/12) (1)

   (Nepovračilo celotnega neupravičeno plačanega davka na dodano vrednost - Nacionalna zakonodaja, ki izključuje povračilo DDV zaradi prevalitve tega davka na tretjo osebo - Nadomestilo v obliki pomoči, ki pokrije del neodbitnega DDV - Neupravičena obogatitev)
   2013/C 225/54
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Kúria

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Alakor Gabonatermelő és Forgalmazó Kft

      Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Kúria Budapest – Razlaga prava Unije v zvezi s skupnim sistemom davka na dodano vrednost – Odbitek vstopnega DDV – Subvencija iz javnih sredstev za pridobitev premoženja, s katero je bil financiran tudi neodbitni DDV v zvezi s pridobitvijo – Nacionalna zakonodaja, ki izključuje povračilo DDV zaradi prevalitve tega davka na tretjo osebo

      Izrek

   Načelo povračila davkov, pobranih v državi članici v nasprotju s predpisi Unije, je treba razlagati tako, da dopušča, da ta država zavrne povračilo dela davka na dodano vrednost, ki ga ni bilo mogoče odbiti zaradi nacionalnega ukrepa, ki je v nasprotju s pravom Unije, če je bil ta del davka plačan iz pomoči, ki je bila odobrena davčnemu zavezancu in sta jo financirali Unija in zadevna država, če je bilo ekonomsko breme, ki je nastalo zaradi zavrnitve odbitka davka na dodano vrednost, v celoti nevtralizirano, kar pa mora ugotoviti nacionalno sodišče.

      (1)  UL C 243, 11.08.2012.


title: Zadeva T-178/11: Tožba, vložena 18. marca 2011 – Voss of Norway proti UUNT – Nordic Spirit (Tridimenzionalna „steklenica“ )

text:
               14.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/36

         Tožba, vložena 18. marca 2011 – Voss of Norway proti UUNT – Nordic Spirit (Tridimenzionalna „steklenica“)
   (Zadeva T-178/11)
   2011/C 145/61
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Voss of Norway ASA (Oslo, Norveška) (zastopnika: F. Jacobacci in B. La Tella, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Nordic Spirit AB (publ) (Stockholm, Švedska)

      Predlogi

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 12. januarja 2011 v zadevi R 785/2010-1 naj se razveljavi; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: tridimenzionalna znamka, ki predstavlja „steklenico“ za proizvode iz razredov 32 in 33 – prijava znamke Skupnosti št. 3156163

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: stranka, ki zahteva razglasitev ničnosti, je svojo zahtevo utemeljila na absolutnih razlogih za ničnost iz člena 52(1)(a) v povezavi s členom 7 Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 in na dejstvu, da je imetnik znamke Skupnosti ravnal v slabi veri, ko je vložil prijavo iz člena 52(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009

      Odločba oddelka za izbris: zavrnitev zahteve za razglasitev ničnosti

      Odločba odbora za pritožbe: ugotovitev, da je znamka Skupnosti nična

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 75, 99 in 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009 in kršitev člena 37(b)(iv) Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95 ker je odbor za pritožbe ravnal napačno s tem, da je (i) svojo obrazložitev oprl na nove zahteve za vzpostavitev veljavnosti tridimenzionalnih znamk, na katere tožeča stranka ni imela možnosti podati svojih komentarjev; (ii) obrnil dokazno breme in s tem kršil načelo pravičnega postopka; (iii) napačno razlagal in napačno uporabil člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009; (iv)resno izkrivljal dejstva, da bi prišel do napačnih zaključkov.