title: Zadeva T-462/13: Tožba, vložena 30. avgusta 2013 – Comunidad Autónoma del País Vasco in Itelazpi proti Komisiji

text:
               19.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 304/24

         Tožba, vložena 30. avgusta 2013 – Comunidad Autónoma del País Vasco in Itelazpi proti Komisiji
   (Zadeva T-462/13)
   2013/C 304/42
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Comunidad Autónoma del País Vasco (Španija) in Itelazpi, SA (Bizkaia, Španija) (zastopniki: J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo, M. Muñoz de Juan, in N. Ruiz García, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               ugotovi dopustnost razlogov za ničnosti, navedenih v tej tožbi, in jim ugodi;

               —

               izpodbijani sklep, zlasti njegov člen 1, razglasi za ničen v delu, v katerem je ugotovljen obstoj z notranjim trgom nezdružljive državne pomoči;

               —

               odredbe o vračilu, določene v členih 3 in 4 sklepa, zato razglasi za nične; in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V tej zadevi se izpodbija isti sklep kot v zadevi T-461/13, Španija proti Komisiji.
   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: napačna uporaba prava, ker je bil postopek digitalizacije opredeljen kot državna pomoč.

                           —

                           Tožeči stranki v zvezi s tem navajata, da je Komisija zlasti ob upoštevanju sodne prakse Altmark v zvezi s storitvami splošnega gospodarskega pomena (SIEG) napačno analizirala člen 171(1) PDEU in da je zato napačno ugotovila obstoj državne pomoči v obravnavani zadevi.

                           —

                           V zvezi s tem sta dodali, da je bil namen ukrepov, preučenih v izpodbijanem sklepu, zgolj zagotoviti prenos digitalnega televizijskega signala v tako imenovanem „območju II“ (del ozemlja, ki ga ne bodo pokrivali operaterji s komercialnimi cilji in na katerem prebivalstvo, ker ne bi bilo državne intervencije, ne bi imelo dostopa do televizije).

                           —

                           Tožeči stranki poleg tega trdita, da načelo „tehnološke nevtralnosti“ ne more privesti do tega, da bi bila državam članicam odvzeta diskrecijska pravica, ki jo imajo na podlagi Pogodb za organizacijo storitev splošnega gospodarskega pomena.

                           —

                           V vsakem primeru so nacionalni organi za območje II izbrali prizemno, in ne satelitsko tehnologijo, ker je bila ta možnost veliko bolj logična, ekonomična in učinkovita, saj že obstoječe analogno prizemno omrežje, ki se financira iz javnih sredstev, pokriva območje II.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: napačna uporaba prava pri preučitvi združljivosti pomoči.

                           —

                           Podredno, tožeči stranki menita, da, če se ugotovi obstoj državne pomoči, bi bilo treba to pomoč v skladu s členoma 106(2) in 107(3)(c) PDEU šteti za z notranjim trgom združljivo državno pomoč.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: napačna uporaba prava s strani Komisije pri preučitvi obstoječe pomoči.

                           —

                           V zvezi s tem tožeči stranki, prav tako podredno, zatrjujeta, da je treba pomoč, odobreno v tej zadevi, v vsakem primeru šteti za obstoječo pomoč. Glede na to, da je javno televizijsko omrežje že obstajalo, naj bi šlo namreč za njegovo enostavno spremembo in posodobitev, ne da bi se spremenila njegova funkcija.


title: Zadeva T-397/06: Tožba, vložena 16. decembra 2006 — AgroSciences Ltd proti EFSA

text:
               24.2.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 42/33

         Tožba, vložena 16. decembra 2006 — AgroSciences Ltd proti EFSA
   (Zadeva T-397/06)
   (2007/C 42/58)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: AgroSciences Ltd (Hitchin, Združeno kraljestvo) (zastopnika: K. Van Maldegem in C. Mereu, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska agencija za varnost hrane (EFSA)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               sklep EFSA z naslovom „Sklep o strokovnem pregledu ocene tveganja za pesticide za aktivno snov Haloxyfop-R“ naj se razglasi za ničnega;

               —

               toženi stranki naj se naloži povrnitev škode, ki je nastala tožeči stranki zaradi izpodbijanega akta, in naj se na tej stopnji sprejme začasna odločba, da je tožena stranka tožeči stranki dolžna povrniti škodo, ki ji je nastala, in da naj se znesek odškodnine določi s sporazumom med strankama ali naj ga v primeru, da do takega sporazuma ne pride, določi Sodišče;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov tega postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve, na katere se opira tožeča stranka, so podobni tistim v zadevi T-311/06 FMC Chemical and Arysta Lifesciences proti EFSA.


title: Zadeva C-418/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte costituzionale (Italija) 23. julija 2013 – Napolitano in drugi proti Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca

text:
               26.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/7

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte costituzionale (Italija) 23. julija 2013 – Napolitano in drugi proti Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca
   (Zadeva C-418/13)
   2013/C 313/13
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte costituzionale

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Carla Napolitano, Salvatore Perrella, Gaetano Romano, Donatella Cittadino, Gemma Zangari

      Tožena stranka: Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba določbo 5(1) Okvirnega sporazuma o zaposlitvi za določen čas, sklenjenega med CES, UNICE in CEEP, ki je priložen Direktivi Sveta 1999/70/ES (1) z dne 28. junija 1999, razlagati tako, da nasprotuje uporabi člena 4(1), zadnji stavek, in (11) zakona št. 124 z dne 3. maja 1999 (nujne določbe v zvezi s šolskim osebjem) – ki po ureditvi letnega nadomeščanja na delovnih mestih, „ki so dejansko prosta in razpoložljiva do 31. decembra“ določa, da je treba delovna mesta zapolniti z letnimi nadomeščanji „v pričakovanju dokončanja izbirnih postopkov za redno zaposlitev učiteljev“ – ker ta člen dopušča sklenitev pogodb za določen čas brez navedbe konkretnega roka za izvedbo natečajev in ne daje pravice do povrnitve škode?

               2.

               Ali zahteve glede organizacije italijanskega šolskega sistema, kakor je bil opisan zgoraj, pomenijo objektivne razloge v smislu določbe 5(1) Direktive 1999/70/ES z dne 28. junija 1999, na podlagi katerih se zakonodaja, kakršna je italijanska, ki za zaposlovanje šolskega osebja za določen čas ne določa pravice do povrnitve škode, lahko šteje za združljivo s pravom Evropske unije?

      (1)  Direktiva Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 368).


title: Zadeva T-293/16: Tožba, vložena 7. junija 2016 – Kaane American International Tobacco/EUIPO – Global Tobacco (GOLD MONT)

text:
               1.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/37

         Tožba, vložena 7. junija 2016 – Kaane American International Tobacco/EUIPO – Global Tobacco (GOLD MONT)
   (Zadeva T-293/16)
   (2016/C 279/52)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Kaane American International Tobacco Co. Ltd. (Jebel Ali, Združeni arabski emirati) (zastopnika: G. Hinarejos Mulliez, I. Valdelomar, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Global Tobacco FZCO (Dubaj, Združeni arabski emirati)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka EU, ki vsebuje besedna elementa „GOLD MONT“ – Znamka EU št. 11 803 831

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. aprila 2016 v zadevi R 2699/2014-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbi ugodi;

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               začasno odloži pritožbo R 2492/2014-4, dokler odločba v vzporednem postopku R 1857/2015-4 (zoper katero je zdaj vložena tožba pred Splošnim sodiščem) ne postane pravnomočna;

               —

               EUIPO (odbor za pritožbe) ali, podredno, drugi stranki v postopku naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev načel enakosti pred zakonom in nepristranskosti.


title: Zadeva T-406/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 17. oktobra 2006 — Bonnet proti Sodišču ( Uradniki — Zaposlovanje — Začasni uslužbenci — Korektorji sodb — Člen 2(c) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti — Akt, ki posega v položaj — Vez zaupanja )

text:
               16.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 310/14

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 17. oktobra 2006 — Bonnet proti Sodišču
   (Zadeva T-406/04) (1)

   („Uradniki - Zaposlovanje - Začasni uslužbenci - Korektorji sodb - Člen 2(c) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti - Akt, ki posega v položaj - Vez zaupanja“)
   (2006/C 310/27)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: André Bonnet (Saint-Pierre-de-Vassols, Francija) (zastopnik: H. de Lapinau, avocat)

      Tožena stranka: Sodišče Evropskih skupnosti (zastopnik: M. Shauss, zastopnik)
   Predmet
   Po eni strani predlog za razglasitev ničnosti aktov Sodišča z dne 11. februarja in 4. marca 2004 o zaključku postopka zaposlovanja na delovno mesto korektorja sodb pri predsedniku Sodišča in odločbe o imenovanju na to delovno mesto ter po drugi strani odškodninski zahtevek.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 300, 4.12.2004.


title: Zadeva C-56/10 P: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 22. junija 2011 – Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Pritožba — Znamka Skupnosti — Figurativne znamke 100 in 300 — Zavrnitev registracije — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 7(1)(b) in (c) — Razlikovalni učinek — Opisnost — Člen 38(2) — Izjava o neuveljavljanju izključne pravice na sestavnem delu prijavljene znamke, ki nima razlikovalnega učinka ( disclaimer ))

text:
               19.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 340/5

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 22. junija 2011 – Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-56/10 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Figurativne znamke 100 in 300 - Zavrnitev registracije - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 7(1)(b) in (c) - Razlikovalni učinek - Opisnost - Člen 38(2) - Izjava o neuveljavljanju izključne pravice na sestavnem delu prijavljene znamke, ki nima razlikovalnega učinka („disclaimer“))
   2011/C 340/08
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Pritožnica: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. (zastopnik: D. Rzążewska, radca prawny)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Botis, zastopnik)

      Predmet

   Pritožba, vložena zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 19. novembra 2009 v zadevi Agencja Wydawnicza Technopol proti UUNT (T-425/07 in T-426/07), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbi, vloženi zoper odločbi četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. septembra 2007 (zadevi R 1274/2006-4, R 1275/2006-4) glede zahtev za registracijo besednih znamk 100 in 300 kot znamk Skupnosti – Kršitev člena 7(1)(b) in (c) ter člena 38(2) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1), kakor je bila nadomeščena z Uredbo Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti, (UL L 78, str. 1) – Opisnost znamk, sestavljenih izključno iz številk

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 113, 1.5.2010.


title: Zadeva C-382/09: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākās tiesas Senāts – Republika Latvija) – Stils Met SIA proti Valsts ieņēmumu dienests (Skupna carinska tarifa — Tarifna uvrstitev — Kombinirana nomenklatura — Poglavje 73 — Vpredena žica in kabli iz jekla — Številka 7312 — Oznaka Taric — Napačna tarifna uvrstitev — Sprostitev blaga v prosti promet — Uredba (ES) št. 384/96 — Protidampinške dajatve — Globa v višini skupnega zneska protidampinških dajatev)

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/8

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākās tiesas Senāts – Republika Latvija) – Stils Met SIA proti Valsts ieņēmumu dienests
   (Zadeva C-382/09) (1)

   (Skupna carinska tarifa - Tarifna uvrstitev - Kombinirana nomenklatura - Poglavje 73 - Vpredena žica in kabli iz jekla - Številka 7312 - Oznaka Taric - Napačna tarifna uvrstitev - Sprostitev blaga v prosti promet - Uredba (ES) št. 384/96 - Protidampinške dajatve - Globa v višini skupnega zneska protidampinških dajatev)
   2010/C 328/12
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākās tiesas Senāts

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Stils Met SIA

      Tožena stranka: Valsts ieņēmumu dienests

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Augstakas tiesas Senats – Razlaga Poglavja 73 Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL L 256, str. 1), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1789/2003 z dne 11. septembra 2003 (UL L 281, str. 1) in Uredbo Komisije (ES) št. 1810/2004 z dne 7. septembra 2004 (UL L 327, str. 1) – Razlaga člena 14(1) Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 1996 L 56, str. 1) – Vpredena žica in kabli iz jekla, neprevlečeni ali samo prekriti ali prevlečeni s cinkom, ne glede na njihovo kemično sestavo, zlasti iz legiranih jekel, ki po poreklu niso niti iz Moldavije niti iz Maroka – Uvrstitev v podštevilke 7312108219, 7312108419, 7312108619 Kombinirane nomenklature v letih 2004 in 2005 – Nacionalna zakonodaja, ki določa kazen v višini zneska protidampinških dajatev

      Izrek

               1.

               Integrirano tarifo Evropskih skupnosti (Taric), ki je določena v členu 2 Uredbe Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, v različici, ki se je uporabljala v letih 2004 in 2005, je treba razlagati tako, da je treba kable iz jekla, ki ni nerjavno, ki so neprevlečeni ali samo prekriti ali prevlečeni s cinkom, z največjim prečnim prerezom več kot 3 mm, vendar ne več kot 48 mm, ter po poreklu niso niti iz Republike Moldavije niti iz Maroka, glede na njihov prečni prerez uvrstiti v podštevilke Taric 7312108219, 7312108419 ali 7312108619.

               2.

               Člen 14(1) Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti je treba razlagati tako, da ne nasprotuje ureditvi države članice, ki določa, da se ob napačni tarifni uvrstitve blaga, ki je bilo uvoženo na carinsko območje Unije, naloži globa v višini skupnega zneska upoštevnih protidampinških dajatev, če je ta določena ob upoštevanju pogojev, ki so analogni tistim, ki v nacionalnem pravu veljajo za kršitve enake vrste in teže, in če je sankcija učinkovita, sorazmerna in odvračilna, o čemer pa je pristojno presoditi predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 297, 5.12.2009.


title: Zadeva C-78/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 25. februarja 2008 – Amministrazione delle finanze, Agenzia delle Entrate proti Paint Graphos scarl

text:
               9.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 116/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 25. februarja 2008 – Amministrazione delle finanze, Agenzia delle Entrate proti Paint Graphos scarl
   (Zadeva C-78/08)
   (2008/C 116/19)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Corte suprema di cassazione
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Amministrazione delle finanze, Agenzia delle Entrate

      Tožena stranka: Paint Graphos scarl
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali so davčne olajšave, ki so priznane zadrugam v skladu s členi 10, 11, 12, 13 in 14 U.P.R. 601 iz leta 1973, skladne s konkurenčnim pravom in predvsem ali se jih lahko opredeli za državne pomoči v smislu člena 87 Pogodbe ES, zlasti zaradi neustreznega sistema nadzora in kaznovanja zlorab, ki je določen z Decreto legislativo del Capo Provvisorio dello Stato št. 1577 iz leta 1947?

               2)

               Zlasti v zvezi z vprašanjem, ali se sporne davčne olajšave lahko opredeli za državne pomoči, ali te olajšave lahko štejejo za sorazmerne glede na cilje, ki so zaupani zadrugam? Ali test sorazmernosti lahko, poleg posamične olajšave, zajema ugodnosti, ki jo dajejo olajšave v celoti, s posledičnim izkrivljanjem konkurence?
               Za odgovor na prejšnja vprašanja je treba upoštevati dejstvo, da je sistem nadzora zelo oslabljen zaradi reforme na področju prava družb v skladu z zakonom št. 311 iz leta 2004, zlasti v zvezi z zadrugami, ki so pretežno, vendar ne povsem, vzajemne.

               3)

               Ne glede na vprašanje, ali se zadevne finančne olajšave lahko opredelijo za državne pomoči, ali se uporaba pravne oblike zadruge, tudi če ne gre za primer goljufije ali navideznega pravnega posla, lahko opredeli za zlorabo prava, če je namen izbire te pravne oblike izključno ali v glavnem davčni prihranek?


title: Zadeva T-307/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2014 – Capella/UUNT – Oribay Mirror Buttons (ORIBAY) (Znamka Skupnosti — Postopek razveljavitve — Figurativna znamka Skupnosti ORIBAY ORIginal Buttons for Automotive Yndustry — Dopustnost zahteve za razveljavitev)

text:
               2.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 34/36

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. decembra 2014 – Capella/UUNT – Oribay Mirror Buttons (ORIBAY)
   (Zadeva T-307/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek razveljavitve - Figurativna znamka Skupnosti ORIBAY ORIginal Buttons for Automotive Yndustry - Dopustnost zahteve za razveljavitev))
   (2015/C 034/42)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Capella EOOD (Sofija, Bolgarija) (zastopniki: sprva M. Holtorf, nato A. Theis in na koncu F. Henkel, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: sprva G. Schneider nato J. Crespo Carrillo, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Oribay Mirror Buttons, SL (San Sebastián, Španija) (zastopnik: A. Velázquez Ibáñez, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 22. marca 2013 (zadeva R 164/2012-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med Capella EOOD in Oribay Mirror Buttons, SL.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 22. marca 2013 (zadeva R 164/2012-4) se razveljavi.

               2.

               UUNT nosi svoje stroške in stroške družbe Capella EOOD.

               3.

               Družba Oribay Mirror Buttons nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 207, 20.7.2013.


title: Zadeva T-62/12: Sklep Splošnega sodišča z dne 8. oktobra 2012 – ClientEarth proti Svetu (Ničnostna tožba — Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Mnenje pravne službe Sveta o predlogu uredbe Parlamenta in Sveta glede dostopa javnosti do dokumentov Parlamenta, Sveta in Komisije — Potrditev zavrnitve popolnega dostopa — Nedopustnost — Rok za vložitev tožbe — Pojem „izpodbojni akt“ v smislu člena 263 PDEU — Potrditveni akt)

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/35

         Sklep Splošnega sodišča z dne 8. oktobra 2012 – ClientEarth proti Svetu
   (Zadeva T-62/12) (1)

   (Ničnostna tožba - Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Mnenje pravne službe Sveta o predlogu uredbe Parlamenta in Sveta glede dostopa javnosti do dokumentov Parlamenta, Sveta in Komisije - Potrditev zavrnitve popolnega dostopa - Nedopustnost - Rok za vložitev tožbe - Pojem „izpodbojni akt“ v smislu člena 263 PDEU - Potrditveni akt)
   2012/C 366/70
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ClientEarth (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: O. Brouwer in P. van den Berg, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: B. Driessen in C. Fekete, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti dopisa Sveta z dne 1. decembra 2011 z oznako 24/c/01/11, s katerim je bil zavrnjen popoln dostop tožeče stranke do mnenja pravne službe Sveta (dokument št. 6865/09) o osnutku sprememb Evropskega parlamenta predloga uredbe Evropske komisije o spremembi Uredbe (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL 2001, L 145, str. 43).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               O predlogih za intervencijo Kraljevine Danske, Republike Finske in Kraljevine Švedske ni treba odločati.

               3.

               Družbi ClientEarth se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 109, 14.4.2012.


title: Zadeva C-460/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 6. oktobra 2014 – Johannes Evert Antonius Massar/DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV

text:
               15.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 448/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 6. oktobra 2014 – Johannes Evert Antonius Massar/DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV
   (Zadeva C-460/14)
   (2014/C 448/15)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Johannes Evert Antonius Massar

      Tožena stranka: DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba pojem „upravni postopek“ iz člena 4(1)(a) Direktive Sveta 87/344/EGS z dne 22. junija 1987 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o zavarovanju stroškov postopka (1) razlagati tako, da pod ta pojem spada postopek pri Uwv, v katerem delodajalec zaprosi za dovoljenje za odpustitev, da bi lahko odpovedal pogodbo o zaposlitvi delavcu (zavarovanemu za stroške postopka)?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje odvisen od značilnosti posebnega postopka, po potrebi v povezavi z dejstvi in okoliščinami posameznega primera: na podlagi katerih značilnosti, dejstev in okoliščin mora nacionalno sodišče v tem primeru določiti, ali je treba navedeni postopek šteti za upravni postopek v smislu člena 4(1)(a) Direktive?

      (1)  UL L 185, str. 77.


title: Zadeva F-76/12: Tožba, vložena 20. julija 2012 – ZZ proti Komisiji

text:
               22.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/41

         Tožba, vložena 20. julija 2012 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-76/12)
   2012/C 287/77
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: S. Rodrigues in A. Blot, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razveljavitev odločbe Komisije o pretvorbi točk za delovno uspešnost, pridobljenih v drugi instituciji, in informacije uprave o objavi seznama uradnikov, ki so napredovali v napredovalnem obdobju 2011.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se odločba Evropske komisije z dne 13. oktobra o pretvorbi točk za delovno uspešnost, ki jih je tožeča stranka pridobila v drugi instituciji, in informacija uprave št. 48/2011 z dne 27. oktobra 2011 o objavi seznama uradnikov, ki so napredovali v ocenjevalnem in napredovalnem obdobju 2011, na katerem ni imena tožeče stranke;

               —

               če je potrebno, naj se razveljavi odločba OPI, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke;

               —

               Evropski komisiji naj se za povrnitev nastale premoženjske škode naloži plačilo odškodnine, začasno in ex aequo et bono ocenjene na znesek 20 000 EUR;

               —

               Evropski komisiji naj se naložijo stroški.


title: Zadeva C-144/12: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. junija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Goldbet Sportwetten GmbH proti Massimu Sperindeu (Uredba (ES) št. 1896/2006 — Postopek za evropski plačilni nalog — Člena 6 in 17 — Ugovor zoper evropski plačilni nalog brez ugovarjanja pristojnosti sodišča države članice izvora — Uredba (ES) št. 44/2001 — Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah — Člen 24 — Spustitev tožene stranke v postopek pred sodiščem, ki mu je bila zadeva predložena — Uporaba v postopku za evropski plačilni nalog)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/29

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. junija 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Goldbet Sportwetten GmbH proti Massimu Sperindeu
   (Zadeva C-144/12) (1)

   (Uredba (ES) št. 1896/2006 - Postopek za evropski plačilni nalog - Člena 6 in 17 - Ugovor zoper evropski plačilni nalog brez ugovarjanja pristojnosti sodišča države članice izvora - Uredba (ES) št. 44/2001 - Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah - Člen 24 - Spustitev tožene stranke v postopek pred sodiščem, ki mu je bila zadeva predložena - Uporaba v postopku za evropski plačilni nalog)
   2013/C 225/48
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Goldbet Sportwetten GmbH

      Tožena stranka: Massimo Sperindeo

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberster Gerichtshof – Razlaga člena 6 Uredbe (ES) št. 1896/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o uvedbi postopka za evropski plačilni nalog (UL L 399, str. 1) in člena 17 iste uredbe v povezavi s členom 24 Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42) – Pristojnost sodišča zaradi spustitve tožene stranke v postopek, brez ugovarjanja pristojnosti in obrambe v glavni stvari – Veljavnost za primer postopka za evropski plačilni nalog – V primeru pritrdilnega odgovora možnost tožene stranke, da ugovarja pristojnosti sodišča države članice potem, ko se je v isti zadevi spustila v postopek pred sodiščem te države, pri katerem je vložila ugovor zoper plačilni nalog in navedla argumente, ki se nanašajo na glavno stvar

      Izrek

   Člen 6 Uredbe (ES) št. 1896/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o uvedbi postopka za evropski plačilni nalog v povezavi s členom 17 te uredbe je treba razlagati tako, da ugovora zoper evropski plačilni nalog, s katerim se ne ugovarja pristojnosti sodišča države članice izvora, ni mogoče šteti za spustitev v postopek v smislu člena 24 Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, in da to, da je tožena stranka v ugovoru, ki ga je vložila, navedla razloge, ki se nanašajo na glavno stvar, v zvezi s tem ni upoštevno.

      (1)  UL C 184, 23.6.2012.


title: Zadeva T-68/09: Tožba, vložena 18. februarja 2009 – Soliver proti Komisiji

text:
               18.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 90/32

         Tožba, vložena 18. februarja 2009 – Soliver proti Komisiji
   (Zadeva T-68/09)
   2009/C 90/50
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Soliver NV (Roeselare, Belgija) (zastopnika: H. Gilliams in J Bocken, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti člena 1 sklepa Komisije z dne 12. novembra 2008 v zadevi št. COMP/39.125 – Avtomobilsko steklo v delu, v katerem je v njem določeno, da je bila tožeča stranka udeležena v kršitvi, ugotovljeni v tem sklepu, med 19. novembrom 2001 in 11. marcem 2003;

               —

               Razglasitev ničnosti člena 2 sklepa Komisije z dne 12. novembra 2008 v zadevi št. COMP/39.125 – Avtomobilsko steklo v delu, v katerem je tožeči stranki z njim naložena globa v višini 4 396 000 eurov;

               —

               Podredno, bistveno znižanje globe, naložene tožeči stranki;

               —

               V vsakem primeru naložitev stroškov postopka Komisiji.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev tožbe se tožeča stranka najprej sklicuje na kršitev člena 81 ES in člena 53 EGS, obveznosti obrazložitve in očitno neutemeljeno presojo dejstev. Tožeča stranka navaja, da je v izpodbijanem sklepu neutemeljeno ugotovljeno, da je med 19. novembrom 2001 in 11. marcem 2003 bila udeležena pri kršitvi, kot je ugotovljeno v členu 1 spornega sklepa.
   Drugič, tožeča stranka navaja, da ugotovitev o prihodku, kot ga ugotovila Komisija, ni obrazložena, ni v skladu s Smernicami o načinu določanja glob, tožeči stranki ne dopušča, da bi se lahko ustrezno branila, krši domnevo, da je nedolžna in krši načelo enakega obravnavanja.
   Tretjič, tožeča stranka navaja, da je bil kršeno načelo enakega obravnavanja, načelo sorazmernosti, Smernice o načinu določanja glob in obveznost obrazložitve. Meni, da je Komisija za izračun osnovnega zneska globe, ki ji je bila naložena, uporabila izrazito previsok odstotek prihodka.
   Četrtič, tožeča stranka navaja kršitev načela sorazmernosti, načela enakega obravnavanja in očitno neutemeljeno presojo dejstev, ker je Komisija prihodek pomnožila s številom let, v katerih je tožeča stranka bila udeležena v kršitvi, ki je ugotovljena v členu 1 sklepa.
   Petič, tožeča stranka navaja kršitev prepovedi povratne veljave. Meni, da je Komisija Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 (1) uporabila za domnevno kršitev, ki je prenehala že pred sprejetjem teh smernic.
   Šestič, tožeča stranka navaja kršitev načela enakega obravnavanja, načela sorazmernosti in očitno neutemeljeno presojo dejstev, ker je Komisija osnovni znesek globe, ki je naložena tožeči stranki, povišala za dodatni znesek v višini 16% prihodka.
   Sedmič, tožeča stranka navaja kršitev člena 81 ES in Smernic o načinu določanja glob, ker Komisija pri izračunu globe, ki je bila naložena tožeči stranki, ni upoštevala številnih olajševalnih okoliščin v njeno korist.

      (1)  Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe (ES) št. 1/2003 (Besedilo velja za EGP) (UL 2006, C 210, str. 2).


title: Zadeva C-553/07: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. maja 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State — Nizozemska) — College van burgemeester en wethouders van Rotterdam proti M.E.E. Rijkeboerju (Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov — Direktiva 95/46/ES — Varstvo zasebnega življenja — Izbris podatkov — Pravica do dostopa do podatkov in do informacij glede prejemnikov podatkov — Rok za uveljavljanje pravice do dostopa)

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/10

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. maja 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State — Nizozemska) — College van burgemeester en wethouders van Rotterdam proti M.E.E. Rijkeboerju
   (Zadeva C-553/07) (1)

   (Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov - Direktiva 95/46/ES - Varstvo zasebnega življenja - Izbris podatkov - Pravica do dostopa do podatkov in do informacij glede prejemnikov podatkov - Rok za uveljavljanje pravice do dostopa)
   2009/C 153/19
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: College van burgemeester en wethouders van Rotterdam

      Tožena stranka: M.E.E. Rijkeboer

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Raad van State (Nizozemska) — Razlaga členov 6(1)(e) in 12(a) Direktive 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL L 281, str. 31) — Nacionalna zakonodaja, ki pravico do dostopa do obdelovanih podatkov omejuje na leto pred vložitvijo zahteve za dostop — Načelo sorazmernosti

      Izrek

               1)

               Države članice morajo v skladu s členom 12(a) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov pravico do dostopa do informacij glede prejemnikov ali vrste prejemnikov podatkov in glede vsebine posredovanih informacij določiti ne le za sedanjost, ampak tudi za preteklost. Države članice morajo določiti rok za shranjevanje teh informacij in temu ustrezno dostop do njih, pri čemer skrbijo za pravično ravnovesje med, po eni strani, interesom posameznika, na katerega se osebni podatki nanašajo, za varstvo svoje zasebnosti zlasti s pomočjo pravic in pravnih sredstev, ki jih določa Direktiva, ter, po drugi strani, bremenom, ki ga za upravljavca pomeni obveznost shranjevanja teh informacij.

               2)

               Ureditev, s katero je shranjevanje informacij glede prejemnikov ali vrste prejemnikov podatkov in glede vsebine posredovanih podatkov omejeno na eno leto in s katero je temu ustrezno omejen dostop do teh informacij, medtem ko se osnovni podatki shranjujejo veliko dlje, ne more pomeniti pravičnega ravnovesja med zadevnim interesom in zadevno obveznostjo, razen če se dokaže, da bi daljše shranjevanje teh informacij pomenilo pretirano breme za upravljavca. Nacionalno sodišče mora opraviti potrebna preverjanja.

      (1)  UL C 64, 8.3.2008.


               14.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 115/18

         Izbris združenih zadev C-426/03, C-427/03, C-428/03 in C-429/03 (1)

   (2005/C 115/34)

      (Jezik postopka: italijanščina)

   S sklepom z dne 15. decembra 2004 je predsednik Sodišča Evropskih skupnosti odredil izbris združenih zadev pod opr. št. C-426/03, C-427/03, C-428/03 in C-429/03 (predlogi za sprejem predhodne odločbe Commissione tributaria provinciale de Massa Carrara): GE.M.E.G. Srl proti Comune di Carrara CERIT SpA. (C-426/03), OMYA Spa proti Comune di Carrara (C-427/03), Roberto Lorenzoni proti Comune di Carrara Bipielle Riscossioni SpA (C-428/03) in DUEGI TRASPORTI Srl proti Comune di Carrara (C-429/03)

      (1)  UL C 21, 24.1.2004


title: Zadeva C-348/16: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. julija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Milano – Italija) – Moussa Sacko/Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione internazionale di Milano (Predhodno odločanje — Azilna politika — Direktiva 2013/32/EU — Členi 12, 14, 31 in 46 — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Člen 47 — Pravica do učinkovitega sodnega varstva — Tožba zoper odločbo o zavrnitvi prošnje za mednarodno zaščito — Možnost sodišča, da odloči brez zaslišanja prosilca)

text:
               18.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 309/12

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. julija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Milano – Italija) – Moussa Sacko/Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione internazionale di Milano
   (Zadeva C-348/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Azilna politika - Direktiva 2013/32/EU - Členi 12, 14, 31 in 46 - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 47 - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Tožba zoper odločbo o zavrnitvi prošnje za mednarodno zaščito - Možnost sodišča, da odloči brez zaslišanja prosilca))
   (2017/C 309/16)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Milano

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Moussa Sacko

      Tožena stranka: Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione internazionale di Milano

      Izrek

   Direktivo 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite, zlasti njene člene 12, 14, 31 in 46 v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da nacionalno sodišče, pri katerem je bilo vloženo pravno sredstvo zoper odločbo o zavrnitvi očitno neutemeljene prošnje za mednarodno zaščito, to pravno sredstvo zavrne, ne da bi zaslišalo prosilca, če dejanske okoliščine ne dopuščajo nikakršnega dvoma glede utemeljenosti te odločbe, pod pogojem, prvič, da je bila v postopku na prvi stopnji prosilcu v skladu s členom 14 te direktive dana možnost osebnega razgovora o njegovi prošnji za mednarodno zaščito in sta bila v skladu s členom 17(2) navedene direktive zapisnik ali dobesedni prepis tega razgovora, če je bil opravljen, vložena v spis, in drugič, da lahko sodišče, pri katerem je bilo vloženo pravno sredstvo, odredi to zaslišanje, če meni, da je potrebno za podrobno in ex nunc presojo dejstev in pravnih vprašanj, ki je določena v členu 46(3) te direktive.

      (1)  UL C 343, 19.9.2016.


title: Zadeva C-233/08: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. januarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nejvyšší správní soud – Češka republika) – Milan Kyrian proti Celní úřad Tábor (Vzajemna pomoč pri izterjavi terjatev — Direktiva 76/308/EGS — Nadzorna pristojnost sodišč države članice, v kateri ima sedež zaprošeni organ — Izvršljivost izvršilnega naslova za izterjavo — Pravilnost vročitve izvršilnega naslova dolžniku — Vročitev v jeziku, ki ga naslovnik ne razume)

text:
               13.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/6

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. januarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nejvyšší správní soud – Češka republika) – Milan Kyrian proti Celní úřad Tábor
   (Zadeva C-233/08) (1)

   (Vzajemna pomoč pri izterjavi terjatev - Direktiva 76/308/EGS - Nadzorna pristojnost sodišč države članice, v kateri ima sedež zaprošeni organ - Izvršljivost izvršilnega naslova za izterjavo - Pravilnost vročitve izvršilnega naslova dolžniku - Vročitev v jeziku, ki ga naslovnik ne razume)
   2010/C 63/09
   Jezik postopka: češčina

      Predložitveno sodišče

   Nejvyšší správní soud

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Milan Kyrian

      Tožena stranka: Celní úřad Tábor

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Nejvšší správní soud (Češka republika) – Razlaga splošnih načel: pravice do poštenega sojenja, načel dobrega upravljanja in pravne države, ter člena 12(3) Direktive Sveta z dne 15. marca 1976 o vzajemni pomoči pri izterjavi terjatev za določene prelevmane, carine, davke in druge ukrepe (76/308/EGS) (UL L 73. str. 18), kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta z dne 6. decembra 1979 o spremembah Direktive 76/308/EGS o vzajemni pomoči pri izterjavi terjatev, ki izhajajo iz poslovanja, ki so del sistema financiranja Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada, ter iz prelevmanov in carin (79/1071/EGS) (UL L L 331, str. 10), in Direktivo Sveta 2001/44/ES z dne 15. junija 2001 o spremembah Direktive 76/308/EGS o vzajemni pomoči pri izterjavi terjatev, ki izhajajo iz poslovanja, ki so del sistema financiranja Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada, ter iz prelevmanov in carin, glede davka na dodano vrednost in določenih trošarin (UL L 175, str. 17) – Pristojnost sodišč države članice, v kateri ima zaprošeni organ sedež, da v skladu z zakoni in drugimi predpisi, ki veljajo v tej državi članici, preverijo, ali je izvršilni naslov za izterjavo terjatve izvršljiv in ali je bil pravilno vročen – Izvršilni naslov, ki ne vsebuje datuma rojstva dolžnika in je napisan v jeziku, ki ga dolžnik ne razume in ni uradni jezik zaprošene države članice.

      Izrek

               1.

               Člen 12(3) Direktive Sveta 76/308/EGS z dne 15. marca 1976 o vzajemni pomoči pri izterjavi terjatev za določene prelevmane, carine, davke in druge ukrepe, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2001/44/ES z dne 15. junija 2001, je treba razlagati tako, da sodišča države članice, v kateri ima sedež zaprošeni organ, načeloma niso pristojna za preverjanje izvršljivosti izvršilnega naslova za izterjavo. Nasprotno pa lahko sodišče te države članice, kadar odloča o pravnem sredstvu, s katerim se izpodbija veljavnost ali pravilnost izvršilnih ukrepov, kot je vročitev izvršilnega naslova, preveri, ali so bili ti ukrepi pravilno izvedeni po zakonih in drugih predpisih navedene države članice.

               2.

               Pri vzajemni pomoči, določeni na podlagi Direktive 76/308, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2001/44, mora biti izvršilni naslov za izterjavo – da bi njegov naslovnik lahko uveljavljal svoje pravice – temu vročen v uradnem jeziku države članice, v kateri ima sedež zaprošeni organ. Za zagotovitev upoštevanja te pravice mora nacionalno sodišče uporabiti svoje nacionalno pravo in pri tem poskrbeti za zagotovitev polnega učinka prava Skupnosti.

      (1)  UL C 209, 15.8.2008.


title: Zadeva C-271/07: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 20. maja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 96/61/ES – Celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja – Nepravilen in pomanjkljiv prenos)

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/10

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 20. maja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-271/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 96/61/ES - Celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja - Nepravilen in pomanjkljiv prenos)
   (2008/C 171/16)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Alcover San Pedro in J.-B. Laignelot, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija (zastopnik: C. Pochet, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Delna izvršitev prenosa, nepravilen prenos ali neizvršitev prenosa členov 2(2), (3), (4), (5), (6), (7), (9), (10) in (11), 3, 5, 6(1), 8, 9(3), (4), (5) in (6), 10, 12(2), 13(1) in (2), 14 in 17(2) ter prilog I in IV k Direktivi Sveta 96/61/ES z dne 24. septembra 1996 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (UL L 257, str. 26) – Pomanjkanje povezanosti med vsebinskim področjem uporabe ukrepov za prenos in vsebinskim področjem uporabe direktive – Preširoka diskrecijska pravica, priznana regionalnim organom glede dovoljenj za obratovanje in glede okoliščin, v katerih je treba izvesti ponovno preverjanje in posodobitev pogojev v dovoljenju.
   Izrek

               1.

               Kraljevina Belgija z delno izvršitvijo prenosa ali nepravilnim prenosom členov 2 od (2) do (7) in od (9) do (11), 3, 5, 6(1), 8, 9 od (3) do (6), 10, 12(2), 13(1) in (2), 14 ter prilog I in IV k Direktivi Sveta 96/61/ES z dne 24. septembra 1996 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja ni izpolnila svojih obveznosti iz te direktive.

               2.

               Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 211, 8.9.2007.


title: Zadeva T-379/13: Tožba, vložena 22. julija 2013 – Innovation First proti UUNT (NANO)

text:
               7.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/50

         Tožba, vložena 22. julija 2013 – Innovation First proti UUNT (NANO)
   (Zadeva T-379/13)
   2013/C 260/89
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Innovation First, Inc. (Greenville, Združene države) (zastopnik: J. Zecher, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe tožene stranke z dne 19. aprila 2013 v zadevi 1271/2012-1;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški pritožbenega postopka pred toženo stranko.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „NANO“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 28 in 41 – registracija skupnostne znamke št. 9 157 421

      Odločba preizkuševalca: registracija skupnostne znamke se zavrne

      Odločba odbora za pritožbe: pritožba se zavrne

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 75 in 37(3) Uredbe Sveta št. 207/2009, pravila 50(2)(h) Uredbe št. 2868/95 ter členov 76 in 7(1)(b) in (c) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva C-187/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Treviso (Italija) 20. aprila 2011 – Kazenski postopek zoper Eleno Vermishevo

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Treviso (Italija) 20. aprila 2011 – Kazenski postopek zoper Eleno Vermishevo
   (Zadeva C-187/11)
   2011/C 211/21
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Treviso

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Elena Vermisheva

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člena 15 in 16 Direktive 2008/115/ES (1), ob upoštevanju načel lojalnega sodelovanja in polnega učinka direktiv, nasprotujeta možnosti, da se državljan tretje države, ki nezakonito prebiva v državi članici, kaznuje z zaporno kaznijo do štirih let, če ne spoštuje prve odredbe Questore, in z zaporno kaznijo do petih let, če ne spoštuje nadaljnjih odredb (z istočasno obveznostjo sodne policije, da ga aretira), samo zaradi njegovega nezadostnega sodelovanja v postopku izgona in zlasti samo zaradi nespoštovanja odredbe o odstranitvi, ki jo je izdal upravni organ?

      (1)  UL L 348, str. 98.


title: Zadeva T-677/14: Tožba, vložena 19. septembra 2014 – Biogaran proti Komisiji

text:
               10.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 395/59

      Tožba, vložena 19. septembra 2014 – Biogaran proti Komisiji
      (Zadeva T-677/14)
      (2014/C 395/72)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Biogaran (Colombes, Francija) (zastopnik: T. Reymond, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  člene 1, 7 in 8 Sklepa Komisije št. C(2014) 4955 final z dne 9. julija 2014 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in 102 Pogodbe o delovanju Evropske unije (AT.39612-Perindopril (SERVIER)) razglasi za nične v delu, v katerem se nanašajo na družbo Biogaran;

                  —

                  podredno, uporabi svojo neomejeno pristojnost za bistveno znižanje zneska globe, ki je družbi Biogaran naložena s členom 7 navedenega sklepa;

                  —

                  ugotovi, da se družbi Biogaran priznajo vse ugodnosti, ki izhajajo iz razglasitve ničnosti, deloma ali v celoti, Sklepa Komisije št. C(2014) 4955 final z dne 9. julija 2014, v okviru tožbe, ki so jo vložile družbe Servier S.A.S, Les Laboratoires Servier in Servier Laboratories Limited, ter na podlagi tega v okviru svoje neomejene pristojnosti sprejme vse ugotovitve;

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: napačna uporaba prava v izpodbijanem sklepu, ker naj ta ne bi dokazoval sodelovanja tožeče stranke pri kakršni koli kršitvi konkurenčnih pravil.
                  Tožeča stranka trdi, da sama ni storila nobenega protikonkurenčnega dejanja in ji ni bilo mogoče naložiti odgovornosti za izvensodno poravnavo na področju patentov, sklenjeno z matično družbo, pri kateri ni sodelovala in torej ni poznala njene vsebine.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: izkrivljanje dejstev, saj naj bi se v izpodbijanem sklepu napačno štelo, da je sporazum o odobritvi in oskrbi, ki ga je tožeča stranka sklenila z družbo Niche služil kot dodatna spodbuda slednji družbi za sklenitev izvensodne poravnave na področju patentov z matično družbo tožeče stranke.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: podredno, napačna uporaba prava, ker naj bi bila globa tožeči stranki naložena kljub temu, da naj bi šlo pri uveljavljani kršitvi za novo kršitev.


title: Zadeva T-669/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. septembra 2014 – Spirlea proti Komisiji (Dostop do dokumentov – Uredba (ES) št. 1049/2001 – Dokument Nemčije v okviru poskusnega postopka EU – Člen 4(4) in (5) – Člen 4(2), tretja alinea – Zavrnitev dostopa – Bistvena kršitev postopka – Obveznost konkretnega in posamičnega preizkusa – Delni dostop – Prevladujoč javni interes)

text:
               10.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 395/34

      Sodba Splošnega sodišča z dne 25. septembra 2014 – Spirlea proti Komisiji
      (Zadeva T-669/11) (1)

      ((Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokument Nemčije v okviru poskusnega postopka EU - Člen 4(4) in (5) - Člen 4(2), tretja alinea - Zavrnitev dostopa - Bistvena kršitev postopka - Obveznost konkretnega in posamičnega preizkusa - Delni dostop - Prevladujoč javni interes))
      (2014/C 395/39)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Darius Nicolai Spirlea in Mihaela Spirlea (Capezzano Pianore, Italija) (zastopniki: sprva V. Foerster in T. Pahl, nato V. Foerster in E. George, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Costa de Oliveira in H. Kraemer, zastopnika)

         Predmet

      Razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 9. novembra 2011, s katero je tožečima strankama zavrnjen dostop do stališča, ki so ga nemški organi predložili v okviru postopka, ki ga je vodil generalni direktorat za zdravje in potrošniki (vzorčni postopek 2070/11/SNCO).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Vsaka stranka nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 65, 3.3.2012.


title: Zadeva T-298/07: Tožba, vložena 2. avgusta 2007 – Italija proti Komisiji

text:
               6.10.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/21

         Tožba, vložena 2. avgusta 2007 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-298/07)
   (2007/C 235/39)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: P. Gentili, Avvocato dello Stato)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti dopisa z dne 22. maja 2007, št. 04980 Evropske komisije, Generalni direktorat za regionalno politiko – Programi in projekti na Cipru, v Grčiji, na Madžarskem, v Italiji, na Malti in na Nizozemskem, katerega predmet je izplačilo zneska s strani Komisije, ki se razlikuje od zahtevanega zneska; Ref. Program EDP Cilj 2 Lazij (št. CCI 2000 IT 16 2DO 009);

               —

               razglasitev ničnosti dopisa z dne 25. maja 2007, št. 05108 Evropske komisije, Generalni direktorat za regionalno politiko – Programi in projekti na Cipru, v Grčiji, na Madžarskem, v Italiji, na Malti in na Nizozemskem, katerega predmet je potrdilo in izjava o vmesnih stroških in zahtevek za izplačilo; Ref. Program EDP Veneto Cilj 2 2000-2006 (št. CCI 2000 IT 16 2DO 005);

               —

               razglasitev ničnosti dopisa z dne 4. junija 2007, št. 05452 Evropske komisije, Generalni direktorat za regionalno politiko – Programi in projekti na Cipru, v Grčiji, na Madžarskem, v Italiji, na Malti in na Nizozemskem, katerega predmet je izplačilo zneska s strani Komisije, ki se razlikuje od zahtevanega zneska; Ref. Program EDP za Piemont 2000-2006 (št. CCI 2000 IT 16 2DO 007);

               —

               razglasitev ničnosti dopisa z dne 8. junija 2007, št. 05665 Evropske komisije, Generalni direktorat za regionalno politiko – Programi in projekti na Cipru, v Grčiji, na Madžarskem, v Italiji, na Malti in na Nizozemskem – katerega predmet je izplačilo zneska s strani Komisije, ki se razlikuje od zahtevanega zneska; Ref. Regionalni operativni program za Kampanijo 2000-2006 (št. CCI 1999 IT 16 1PO 007);

               —

               razglasitev ničnosti vseh povezanih in izhodiščnih aktov ter posledična naložitev plačila stroškov Komisiji Evropskih skupnosti.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki tistim v zadevi Italijanska republika proti Komisiji (1), T-345/04.

      (1)  UL C 262, 23.10.2004, str. 55.


title: Zadeva T-617/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 19. oktobra 2012 – Meyr Melnhof Karton proti UUNT – Stora Enso (SILVAWHITE)

text:
               1.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 373/13

         Sklep Splošnega sodišča z dne 19. oktobra 2012 – Meyr Melnhof Karton proti UUNT – Stora Enso (SILVAWHITE)
   (Zadeva T-617/11) (1)

   2012/C 373/23
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 32, 4.2.2012.


title: Zadeva T-112/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 14. maja 2007 – Ruiz Sanz in drugi proti Komisiji ( Javni uslužbenci – Uradniki – Ocenjevanje – Karierno ocenjevalno poročilo – Ocenjevalno obdobje 2001/2002 – Očitno nedopustna in pravno očitno neutemeljena tožba )

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/25

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 14. maja 2007 – Ruiz Sanz in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-112/04) (1)

   („Javni uslužbenci - Uradniki - Ocenjevanje - Karierno ocenjevalno poročilo - Ocenjevalno obdobje 2001/2002 - Očitno nedopustna in pravno očitno neutemeljena tožba“)
   (2007/C 170/49)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Manuel Ruiz Sanz (Tervuren, Belgija); Anna Maria Campogrande (Bruselj, Belgija); in Friedrich Mühlbauer (Bruselj) (zastopnika: sprva G. Bounéou in F. Frabetti, nato F. Frabetti, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in H. Krämer, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za razveljavitev ocenjevalnega obdobja 2001/2002 v delu, ki zadeva tožeče stranke in, podredno, kariernega ocenjevalnega poročila za tožeče stranke za to obdobje.
   Izrek

               1)

               Tožba se v delu zavrže kot očitno nedopustna, v ostalem delu pa se zavrne kot pravno očitno neutemeljena.

               2)

               Tožeče stranke nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.


title: Zadeva C-288/10: Sklep Sodišča (prvi senat) z dne 30. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank van Koophandel te Dendermonde – Belgija) – Wamo BVBA proti JBC NV, Modemakers Fashion NV (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika — Direktiva 2005/29/ES — Nepoštene poslovne prakse — Nacionalna ureditev, ki prepoveduje napovedi cenovnih znižanj in namige o teh znižanjih)

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/9

         Sklep Sodišča (prvi senat) z dne 30. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank van Koophandel te Dendermonde – Belgija) – Wamo BVBA proti JBC NV, Modemakers Fashion NV
   (Zadeva C-288/10) (1)

   (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika - Direktiva 2005/29/ES - Nepoštene poslovne prakse - Nacionalna ureditev, ki prepoveduje napovedi cenovnih znižanj in namige o teh znižanjih)
   2011/C 252/15
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank van Koophandel te Dendermonde

      Stranke

      Tožeča stranka: Wamo BVBA

      Toženi stranki: JBC NV, Modemakers Fashion NV

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Rechtbank van Koophandel te Dendermonde – Razlaga Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) (UL L 149, str. 22) – Nacionalna ureditev, ki prepoveduje napovedi cenovnih znižanj in namige o teh znižanjih v nekaterih obdobjih pred razprodajami v nekaterih sektorjih.

      Izrek

   Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni določbi, kot je ta, ki se obravnava v postopku v glavni stvari, in ki določa splošno prepoved napovedi cenovnih znižanj in namige o teh znižanjih v nekaterih obdobjih pred razprodajami, če je namen te določbe varstvo potrošnikov. Predložitveno sodišče mora presoditi, ali gre v postopku v glavni stvari za tak primer.

      (1)  UL C 246, 11.9.2010.


title: Zadeva C-7/07: Sklep predsednika Sodišča z dne 6. avgusta 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/33

         Sklep predsednika Sodišča z dne 6. avgusta 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki
   (Zadeva C-7/07) (1)

   (2007/C 297/57)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 69, 24.3.2007.


title: Zadeva T-171/17: Tožba, vložena 17. marca 2017 – M & K/EUIPO – Genfoot (KIMIKA)

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/57

         Tožba, vložena 17. marca 2017 – M & K/EUIPO – Genfoot (KIMIKA)
   (Zadeva T-171/17)
   (2017/C 144/77)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: M & K Srl (Prato, Italija) (zastopnik: F. Caricato, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Genfoot, Inc. (Montreal, Québec, Kanada)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka EU „KIMIKA“ – Prijava št. 13 233 391

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 12. januarja 2017 v zadevi R 1206/2016-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               prizna in ugotovi, da je tožba, ki jo je vložila tožeča stranka, dopustna in utemeljena; in posledično

               —

               spremeni izpodbijano odločbo;

               —

               zadeve vrne v ponovno odločanje EUIPO, da spremeni odločbo, in zato dopusti dokončno registracijo znamke EU št. 13 233 391, tudi za izpodbijane razrede;

               —

               nasprotni stranki naloži plačilo stroškov treh postopkov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 15 Uredbe št. 207/2009;

               —

               Odbor za pritožbe je napačno ravnalo pri presoji verjetnosti zmede med znamkama.


title: Zadeva T-316/15: Tožba, vložena 11. junija 2015 – Republika Poljska/Komisija

text:
               7.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/75

         Tožba, vložena 11. junija 2015 – Republika Poljska/Komisija
   (Zadeva T-316/15)
   (2015/C 294/90)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Republika Poljska (zastopnik: B. Majczyna)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Evropske komisije z dne 31. marca 2015 (vpisan pod opravilno številko C(2015) 2230) o zavrnitvi finančne pomoči iz Evropskega sklada za regionalni razvoj za obsežen projekt „Vzpostavitev inovativnih storitev v centru za skupne storitve IBM v Wrocławu“, zajet z operativnim programom „Inovativno gospodarstvo“, ki je zajet s strukturno pomočjo v okviru cilja „Konvergenca na Poljskem“, razglasi za ničen;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: napačna razlaga člena 3(2)(a) Uredbe (ES) št. 1080/2006 (1) z ugotovitvijo, da naložbe za vzpostavitev centrov za skupne storitve, zlasti za zaposlitev strokovnjakov za informacijsko tehnologijo za razvijanje inovativnih storitev, niso „produktivne naložbe, ki prispevajo k ustvarjanju in ohranjanju trajnih delovnih mest“ v smislu te določbe in da jih zato ni mogoče financirati iz sredstev Evropskega sklada za regionalni razvoj.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: napačna razlaga pogojev za odobritev sofinanciranja iz sredstev Evropskega sklada za regionalni razvoj z ugotovitvijo, da je mogoče sofinancirati le naložbe, ki imajo „izstopajoč inovacijski potencial“, in napačna presoja projekta z ugotovitvijo, da zaradi pomanjkanja inovativnosti ni skladen s prednostno osjo četrtega operativnega programa „Inovativno gospodarstvo“.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: napačna ocena projekta z ugotovitvijo, da ni podlage za odobritev javne pomoči, in napačna razlaga pogojev za odobritev sofinanciranja iz Evropskega sklada za regionalni razvoj z ugotovitvijo, da izplačilo dividend pod pogoji, ki so določeni v projektu, preprečuje odobritev sofinanciranja.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev načela lojalnega sodelovanja in člena 41(2) Uredbe (ES) št. 1083/2006 z znatno prekoračitvijo roka za preučitev projekta, s spremembo mnenja o možnostih financiranja naložb v sektorju opravljanja storitev med potekom tega preverjanja, in z neupoštevanjem pojasnil poljskih organov o inovativnosti projekta.

      (1)  Uredba (ES) št. 1080/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o Evropskem skladu za regionalni razvoj in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1783/1999 (UL L 210, str. 1).


title: Zadeva C-131/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Nacional (Španija) 9. marca 2012 – Google Spain, S.L., Google, Inc. proti Agencia de Protección de Datos (AEPD), Mariu Costeju Gonzálesu

text:
               9.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Nacional (Španija) 9. marca 2012 – Google Spain, S.L., Google, Inc. proti Agencia de Protección de Datos (AEPD), Mariu Costeju Gonzálesu
   (Zadeva C-131/12)
   2012/C 165/18
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Audiencia Nacional

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Google Spain, S.L. in Google, Inc.

      Toženi stranki: Agencia de Protección de Datos (AEPD) in Mario Costeja Gonzáles

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je Direktivo 95/46/ES (1) in posledično španski zakon o varstvu podatkov, kar zadeva ozemeljsko področje uporabe,

                           1.1.

                           treba razlagati tako, da obstaja „ustanovitev“ v smislu člena 4(1)(a) Direktive 95/46/ES, kadar je podana vsaj ena izmed naslednjih okoliščin:

                                       —

                                       kadar dobavitelj spletnega iskalnika v eni izmed držav članic ustanovi pisarno ali podružnico, ki se ukvarja s trženjem in prodajo oglasnega prostora na iskalniku, katerega dejavnost je usmerjena k prebivalcem tiste države članice,
                                       ali

                                       —

                                       kadar matično podjetje določi podružnico iz tiste države članice za svojega zastopnika in upravljavca dveh konkretnih zbirk, ki vsebujeta podatke strank, ki so koristile oglaševalske storitve navedenega podjetja,
                                       ali

                                       —

                                       kadar pisarna ali podružnica, ustanovljena v eni izmed držav članic, prenese na matično podjetje s sedežem zunaj Evropske unije zahtevke in pozive, ki jih prejme tako od zadevnih oseb kot od pristojnih organov v zvezi s spoštovanjem pravice do varstva podatkov, čeprav je navedeno sodelovanje prostovoljno?

                           1.2.

                           Ali je člen 4(1)(c) Direktive 95/46/ES treba razlagati tako, da se „uporablja oprema, ki se nahaja na ozemlju te države članice“,

                                       —

                                       kadar spletni iskalnik uporablja spletne pajke ali robote za iskanje in indeksiranje informacij na spletnih straneh, ki so na strežnikih v tej državi članici,
                                       ali

                                       —

                                       kadar uporablja domeno, ki pripada določeni državi članici, in iskanje ter zadetke usmerja glede na jezik tiste države članice?

                           1.3.

                           Ali se lahko začasno shranjevanje informacij, ki jih indeksira spletni iskalnik, šteje za uporabo opreme v smislu člena 4(1)(c) Direktive 95/46/ES? Če je odgovor na zadnje vprašanje pritrdilen, ali se lahko upošteva, da je ta navezna okoliščina podana, kadar podjetje zavrne razkritje kraja, kjer so shranjeni ti seznami, pri čemer se sklicuje na razloge v zvezi s konkurenco?

                           1.4.

                           Ne glede na odgovor na prejšnja vprašanja in še posebej če bi Sodišče Evropske unije ugotovilo, da ni podana nobena navezna okoliščina iz člena 4 navedene direktive,
                           ali je treba Direktivo 95/46/ES s področja varstva podatkov, glede na člen 8 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije, uporabiti v državi članici, v kateri je težišče kolizije in je lahko varstvo pravic državljanov Evropske unije učinkovitejše?

               2.

               Kar zadeva dejavnost iskalnikov kot dobaviteljev vsebin, v povezavi z Direktivo 95/46/ES o varstvu osebnih podatkov:

                           2.1.

                           Ali je treba dejavnost spletnega iskalnika družbe „Google“ kot dobavitelja vsebin, ki poišče informacije, ki jih objavijo ali postavijo na splet tretje osebe, jih samodejno indeksira, začasno shrani in končno da na razpolago internetnim uporabnikom po določenem prednostnem vrstnem redu,
                           razlagati tako, da je zajeta v pojmu „obdelava podatkov“ iz člena 2(b) Direktive 95/46/ES, kadar navedene informacije vsebujejo osebne podatke tretjih oseb?

                           2.2.

                           Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen in še vedno v povezavi z že navedeno dejavnostjo, ali je člen 2(d) Direktive 95/46/ES treba razlagati tako, da je družba, ki upravlja iskalnik „Google“, „upravljavec“ osebnih podatkov na spletnih straneh, ki jih indeksira?

                           2.3.

                           Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen, ali lahko nacionalni organ za varstvo podatkov (v tem primeru španska agencija za varstvo podatkov), ki skrbi za varstvo pravic iz členov 12(b) in 14(a) Direktive 95/46/ES, od iskalnika družbe „Google“ neposredno zahteva, da s svojih seznamov odstrani informacijo, ki so jo objavile tretje osebe, ne da bi se pred tem ali sočasno obrnil na imetnika spletne strani, ki vsebuje navedeno informacijo?

                           2.4.

                           Če je odgovor na zadnje vprašanje pritrdilen, ali so iskalniki oproščeni obveznosti varstva teh pravic, kadar je informacija, ki vsebuje osebne podatke, zakonito objavljena s strani tretjih oseb in ostane na izvorni spletni strani?

               3.

               Kar zadeva obseg pravice do izbrisa in ugovora v povezavi s pravico biti pozabljen, se postavlja to vprašanje:

                           3.1.

                           Ali je pravici do izbrisa in blokiranja podatkov iz člena 12(b) in pravico do ugovora iz člena 14(a) Direktive 95/46/ES treba razlagati tako, da pomenijo, da zadevna oseba lahko zahteva od iskalnikov, da preprečijo indeksacijo informacije, ki se nanaša nanjo in so jo na svojih spletnih straneh objavile tretje osebe, ker ne želi, da bi bila dostopna internetnim uporabnikom, kadar meni, da bi zaradi tega lahko bila oškodovana, ali pa želi, da bi bila ta informacija pozabljena, čeprav gre za informacijo, ki je bila zakonito objavljena s strani tretjih oseb?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 15, str. 355).


title: Zadeva T-842/14: Tožba, vložena 22. decembra 2014 – Airpressure Bodyforming/UUNT (Slim legs by airpressure bodyforming)

text:
               23.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/50

         Tožba, vložena 22. decembra 2014 – Airpressure Bodyforming/UUNT (Slim legs by airpressure bodyforming)
   (Zadeva T-842/14)
   (2015/C 065/68)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Airpressure Bodyforming GmbH (Berchtesgaden, Nemčija) (zastopnik: S. Merz, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „Slim legs by airpressure bodyforming“ – Prijava št. 12 533 709

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 29. oktobra 2014 v zadevi R 1570/2014-5

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva F-17/11: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 19. februarja 2013 – BB proti Komisiji (Javni uslužbenci — Pogodbeni uslužbenec — Nepodaljšanje pogodbe za določen čas — Ničnostna tožba — Odškodninska tožba)

text:
               6.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 101/33

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 19. februarja 2013 – BB proti Komisiji
   (Zadeva F-17/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenec - Nepodaljšanje pogodbe za določen čas - Ničnostna tožba - Odškodninska tožba)
   2013/C 101/61
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: BB (zastopnik: A. Blot, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in G. Berscheid, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe tožene stranke, da se tožeči stranki ne podaljša pogodbe za pogodbenega uslužbenca.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in tretjino stroškov BB.

               3.

               BB nosi dve tretjini svojih stroškov.

      (1)  UL C 186, 25.6.2011, str. 33.


title: Zadeva T-289/04: Tožba Dimitre Lantzoni proti Sodišču Evropskih Skupnosti, vložena dne 15. julija 2004

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/35

         Tožba Dimitre Lantzoni proti Sodišču Evropskih Skupnosti, vložena dne 15. julija 2004
   (Zadeva T-289/04)
   (2004/C 262/68)
   Jezik postopka: francoščina
   Dimitra Lantzoni, stanujoč Übersyren (Luksemburg), ki jo zastopa Clara Marhuenda, avocat, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 15. julija 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Sodišču Evropskih Skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo tožene stranke, vročeno tožeči stranki dne 7. oktobra 2003, s katero je bil zavrnjen njen ugovor glede točk za napredovanje v napredovalnem obdobju 1999/2000 in napredovalnem obdobju 2001;

               —

               toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeči stranki, ki je uradnica na Sodišču, je bilo dne 5. februarja 2002 sporočeno, da ji za leti 1999 in 2000 ni dodeljena nobena točka za napredovanje. Dne 16. januarja 2003 je bila tožeča stranka prav tako obveščena, da ji je za napredovalno leto 2001 dodeljena ena točka. Glede te dodelitvi je tožeča stranka podala ugovor in ga kasneje dopolnila še z ugovorom zaradi dodelitve nič točk za leti 1999 in 2000. Njen ugovor za leti 1999 in 2000 je bil zavržen kot prepozen, ugovor za leto 2001 pa zavrnjen kot neutemeljen.
   V utemeljitev svojega zahtevka tožeča stranka navaja, da naj bi izpodbijana dodelitev točk kršila sklep Sodišča z dne 18. oktobra 2000, ki uvaja ta sistem, zato ker ne temelji na ocenjevalnih listih, saj so dodeljene točke popolnoma neusklajene s slednjimi. Glede zavrženja ugovora zaradi nedodelitve točk za leta 1999 in 2000 tožeča stranka navaja, da ji je dejstvo, da ji je bil ocenjevalni list za leto 1999/2000 sporočen s skoraj dveletno zamudo in da se zato ni mogla pravočasno seznaniti z napakami pri dodelitvi točk za navedeno obdobje. Po mnenju tožeče stranke pravna varnost napredovalnega obdobja ne bi bila v nobenem pogledu ogrožena, če bi ji bilo dovoljeno izpodbijati nedodelitev točk za navedeni dve leti, saj število dobljenih točk ne zagotavlja avtomatično tudi napredovanja.


title: Zadeva C-173/15: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 9. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – GE Healthcare GmbH proti Hauptzollamt Düsseldorf (Predhodno odločanje — Carinska unija — Carinski zakonik Skupnosti — Člen 32(1)(c) — Določitev carinske vrednosti — Avtorski honorarji ali licenčnine za vrednoteno blago — Pojem — Uredba (EGS) št. 2454/93 — Člen 160 — „Pogoj za prodajo“ vrednotenega blaga — Plačilo avtorskih honorarjev ali licenčnin v korist družbe, povezane s prodajalcem in kupcem blaga — Člen 158(3) — Uskladitveni in porazdelitveni ukrepi)

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/3

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 9. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – GE Healthcare GmbH proti Hauptzollamt Düsseldorf
   (Zadeva C-173/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Carinska unija - Carinski zakonik Skupnosti - Člen 32(1)(c) - Določitev carinske vrednosti - Avtorski honorarji ali licenčnine za vrednoteno blago - Pojem - Uredba (EGS) št. 2454/93 - Člen 160 - „Pogoj za prodajo“ vrednotenega blaga - Plačilo avtorskih honorarjev ali licenčnin v korist družbe, povezane s prodajalcem in kupcem blaga - Člen 158(3) - Uskladitveni in porazdelitveni ukrepi))
   (2017/C 144/03)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Düsseldorf

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: GE Healthcare GmbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt Düsseldorf

      Izrek

               1.

               Člen 32(1)(c) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1791/2006 z dne 20. novembra 2006, je treba razlagati tako, da, prvič, ne nalaga, da se znesek avtorskih honorarjev ali licenčnin določi ob sklenitvi licenčne pogodbe ali ob nastanku carinskega dolga, da bi se ti avtorski honorarji ali licenčnine šteli za avtorske honorarje ali licenčnine za vrednoteno blago, in drugič, omogoča, da se navedeni avtorski honorarji ali navedene licenčnine štejejo za avtorske honorarje ali licenčnine „za vrednoteno blago“, čeprav se ti avtorski honorarji ali te licenčnine samo delno nanašajo na navedeno blago.

               2.

               Člen 32(1)(c) Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1791/2006, in člen 160 Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1875/2006 z dne 18. decembra 2006, je treba razlagati tako, da avtorski honorarji ali licenčnine pomenijo „pogoj za prodajo“ vrednotenega blaga, če v isti skupini družb podjetje, ki je povezano s prodajalcem in kupcem, zahteva plačilo teh avtorskih honorarjev ali teh licenčnin in je to plačilo opravljeno v korist tega podjetja.

               3.

               Člen 32(1)(c) Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1791/2006, in člen 158(3) Uredbe št. 2454/93, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1875/2006, je treba razlagati tako, da je uskladitvene in porazdelitvene ukrepe, ki se nanašajo na prvo oziroma drugo določbo, mogoče izvesti, če carinska vrednost zadevnega blaga ni bila določena na podlagi člena 29 Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena, ampak s podredno metodo, določeno v členu 31 navedene uredbe.

      (1)  UL C 236, 20.7.2015.


title: Zadeva T-219/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2009 — DSV Road proti Komisiji ( Carinska unija — Uvoz disket, ki prihajajo s Tajske — Naknadna izterjava uvoznih dajatev — Zahtevek za odpust uvoznih dajatev — Člena 220(2)(b) in 239 Uredbe (ES) št. 2913/92 )

text:
               29.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/33

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2009 — DSV Road proti Komisiji
   (Zadeva T-219/07) (1)

   („Carinska unija - Uvoz disket, ki prihajajo s Tajske - Naknadna izterjava uvoznih dajatev - Zahtevek za odpust uvoznih dajatev - Člena 220(2)(b) in 239 Uredbe (ES) št. 2913/92“)
   2009/C 205/58
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: DSV Road NV (Puurs, Belgija) (zastopniki: A. Poelmans, A. Calewaert in R. de Wit, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: M. Konstantinidis in S. Schønberg, zastopnika, skupaj s F. Tuytschaever, odvetnik)

      Predmeta

   Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2007) 1776 z dne 24. aprila 2007, s katero je bilo belgijskim organom nakazano, da je upravičena naknadna izterjava uvoznih dajatev za diskete, ki prihajajo s Tajske, in da ni upravičena odpustitev teh pravic (spis REC 05/02)

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi DSV Road NV se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 211, 8.9.2007.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 30. junija 2005 v zadevi T-347/03, Eugénio Branco, Lda proti Komisiji Evropskih skupnosti (Evropski socialni sklad — Znižanje finančne pomoči — Podjem — Pridobljene pravice — Razumni rok)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/37

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 30. junija 2005
   v zadevi T-347/03, Eugénio Branco, Lda proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Evropski socialni sklad - Znižanje finančne pomoči - Podjem - Pridobljene pravice - Razumni rok)
   (2005/C 217/82)
   Jezik postopka: portugalščina
   V zadevi T-347/03, Eugénio Branco, Lda, s sedežem v Lizboni (Portugalska), ki jo zastopa B. Belchior, avocat, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopniki: najprej A. Alves Vieira in A. Weimar, nato pa P. Andrade in Weimar, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), zaradi predloga za razglasitev ničnosti odločbe Komisije K(2002)3455 z dne 23. oktobra 2002 o znižanju finančne pomoči Evropskega socialnega sklada, ki je predmet spisa št. 870302 P3, je Sodišče prve stopnje (peti senat), v sestavi M. Vilaras, predsednik, F. Dehousse in D. Šváby, sodnika, sodni tajnik: H. Jung, dne 30. junija 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 7, 10.1.2004.


title: Zadeva T-734/16: Tožba, vložena 19. oktobra 2016 – Argyraki/Komisija

text:
               12.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 462/36

         Tožba, vložena 19. oktobra 2016 – Argyraki/Komisija
   (Zadeva T-734/16)
   (2016/C 462/47)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Vassilia Argyraki (Bruselj, Belgija) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               razglasi ničnost odločbe Urada za vodenje in plačevanje posameznih pravic (PMO) z dne 29. januarja 2016;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom v zvezi z drugim obdobjem, v katerem je bila tožeča stranka zaposlena kot pomožni uslužbenec, se zatrjuje, da naj bi izpodbijana odločba temeljila na neobstoječi pravni podlagi, ker niti Stališče Komisije 229/04 z dne 7. aprila 2004, niti člen 4(1) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropske unije, niti sodna praksa ne določajo pogoja v zvezi z menjavo institucije. Zato naj bi bil ta del izpodbijanega akta nezakonit in ga je treba razglasiti za ničnega.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom v zvezi s prvim obdobjem, v katerem je bila tožeča stranka zaposlena kot pomožni uslužbenec, se zatrjuje, da naj bi pogoj, uporabljen v izpodbijani odločbi, in sicer več kot enoletna neprekinjena zaposlitev, ki ju določena v Stališču 229/04, odstopal od člena 4(1) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom, kot ga razlaga sodna praksa. Zato naj bi bil ta del izpodbijanega akta nezakonit in ga je treba razglasiti za ničnega.


title: Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unijeUL C 182, 23.7.2005

text:
               6.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/39

         (2005/C 193/65)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 182, 23.7.2005

   Prejšnje objave

      UL C 171, 9.7.2005

      UL C 155, 25.6.2005

      UL C 143, 11.6.2005

      UL C 132, 28.5.2005

      UL C 115, 14.5.2005

      UL C 106, 30.4.2005

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Zadeva C-88/08: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. junija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof — Avstrija) — David Hütter proti Technische Universität Graz (Direktiva 2000/78/ES — Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu — Diskriminacija zaradi starosti — Določitev plačila za začasne uslužbence države — Neupoštevanje poklicnih izkušenj, pridobljenih pred 18. letom)

text:
               1.8.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/15

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 18. junija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof — Avstrija) — David Hütter proti Technische Universität Graz
   (Zadeva C-88/08) (1)

   (Direktiva 2000/78/ES - Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu - Diskriminacija zaradi starosti - Določitev plačila za začasne uslužbence države - Neupoštevanje poklicnih izkušenj, pridobljenih pred 18. letom)
   2009/C 180/24
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: David Hütter

      Tožena stranka: Technische Universität Graz

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Oberster Gerichtshof (Avstrija) — Razlaga členov 1, 2 in 6 Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL L 303, str. 16) — Prepoved diskriminacije zaradi starosti — Nacionalna ureditev, v skladu s katero se pri določitvi plačila pogodbenih uslužbencev ne upoštevajo obdobja zaposlitve, opravljena pred dopolnjenim 18. letom starosti

      Izrek

   Člene 1, 2 in 6 Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu je treba razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni zakonodaji, ki zato, da se splošne šole ne obravnavajo manj ugodno kot poklicne, in zato, da se spodbuja vključevanje mladih vajencev na trg delovne sile, pri določanju stopnje, na katero so razvrščeni začasni uslužbenci v javnem sektorju države članice, ne upošteva obdobij zaposlitve pred 18. letom.

      (1)  UL C 128, 24.5.2008.


title: Zadeva C-198/16 P: Pritožba, ki jo je Agriconsulting Europe SA vložila 8. aprila 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča(šesti senat) z dne 28. januarja 2016 v zadevi T-570/13, Agriconsulting Europe SA/Evropska komisija

text:
               1.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/9

         Pritožba, ki jo je Agriconsulting Europe SA vložila 8. aprila 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča(šesti senat) z dne 28. januarja 2016 v zadevi T-570/13, Agriconsulting Europe SA/Evropska komisija
   (Zadeva C-198/16 P)
   (2016/C 279/14)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Agriconsulting Europe SA (zastopnik: R. Sciaudone, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlog

               —

               Razveljavi naj se izpodbijana sodba, zadeva pa naj se vrne Splošnemu sodišču, da bo meritorno odločilo glede na napotke, ki jih bo podalo Sodišče;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka v zadevi T-570/13.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Glede meril za oddajo št. 1 in 2: izkrivljanje in napačna predstavitev trditev, ki jih je podala pritožnica; kršitev načela plačila odškodnine za škodo kar zadeva njegovo področje uporabe.

               2.

               Glede pojma neobičajno nizka ponudba: izkrivljanje ocene odbora za ocenjevanje in kršitev obveznosti obrazložitve sodb; izkrivljanje procesnih dokumentov in protislovnost obrazložitve, saj je Splošno sodišče s svojo obrazložitvijo nadomestilo obrazložitev odbora za ocenjevanje.

               3.

               Napačna predstavitev in izkrivljanje tožbe in dokazov v zvezi z delom ponudbe, ki se je nanašal na dodatne naloge; napačna razlaga parametrov, ki zadevajo pojem neobičajno nizka ponudba ter pravice strank postopka do preveritve ugotovljene anomalije; kršitev pravil o javnem naročanju; napačna predstavitev in izkrivljanje dokazov pritožnice.

               4.

               Napačna razlaga kar zadeva dejanskost in gotovost škode, ki jo je treba povrniti.


title: Zadeva T-688/13: Tožba, vložena 24. decembra 2013 – Deloitte Consulting proti Komisiji

text:
               29.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/23

         Tožba, vložena 24. decembra 2013 – Deloitte Consulting proti Komisiji
   (Zadeva T-688/13)
   2014/C 93/41
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Deloitte Consulting CVBA (Diegem, Belgija) (zastopnika: K. De hornois in N. Korogiannakis, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost sklepa tožene stranke, s katerim je bila tožeča stranka izbrana kot četrti ponudnik v okviru kaskadnega sistema za javni razpis DIGIT/R2/PO/2013/004 – storitve svetovanja, primerjalnih analiz in visoke ravni svetovanja na področju informacijske in komunikacijske tehnologije (ABC III) (sklop 2) in ki je bil tožeči stranki vročen z dopisom z dne 15. oktobra 2013, ter s katerim je bilo naročilo oddano konzorciju PWC-EVERIS kot prvemu ponudniku, konzorciju KPMG-TRASYS-KURT SALMON kot drugemu ponudniku in konzorciju CGI Accenture kot tretjemu ponudniku;

               —

               razglasi ničnost izpodbijanega sklepa vsaj v delu, v katerem ni bil izločen prvi ponudnik v okviru kaskadnega sistema PWC-EVERIS, ker je informacije o finančni ponudbi vključil v svojo tehnično ponudbo;

               —

               naloži toženi stranki, naj tožeči stranki plača odškodnino zaradi nedodelitve naročila ali podredno zaradi izgube možnosti na podlagi zadevnega postopka javnega razpisa;

               —

               naloži toženi stranki, naj plača stroške tožeče stranke v povezavi s to tožbo.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve in nerazkritje relativnih prednosti izbranih ponudnikov – člen 113(2) Finančne uredbe in člen 161(2) in (3) Delegirane uredbe, in kršitev bistvene procesne zahteve – načelo pravice do učinkovitega pravnega sredstva;

                           —

                           Čeprav je predmet naročila tehnično zelo zapleten in strateško pomemben, je vsebina izvlečkov ocenjevalnega poročila kratka, površna, preprosta, brez navedb prednosti in slabosti ocenjenih ponudnikov, navajajoč zgolj „usposobljenosti“ brez kakršnegakoli opisa vsebine odgovora. Za nekatera podrejena merila niso nikakor obrazložene ocene ponudnikov, komentarji ocenjevalne komisije pa so pogosto v neskladju z ocenami, ki so jih prejeli različni ponudniki. Pomanjkljivosti obrazložitve izpodbijanega sklepa onemogočajo sodni nadzor nad njim, zaradi česar je kršeno načelo pravice do učinkovitega pravnega sredstva.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev obveznosti uporabe jasnih meril za oddajo, ki omogočajo objektivno oddajo naročila; kršitev razlikovanja med merili za izbor in merili za oddajo;

                           —

                           Tehnične specifikacije vsebujejo veliko nejasnih podrejenih meril. Zato si razumno obveščeni in običajno skrbni ponudniki ne morejo razložiti posameznih meril za oddajo. Ni jasno navedeno, kaj je boljši ali slabši pristop niti ni kvalitativnega elementa, kateri dejavniki lahko povzročijo boljši ali slabši rezultat. Poleg tega ocenjevalno poročilo napotuje na merila za izbor, ki so bila uporabljena za ocenjevanje tehničnih ponudb ponudnikov.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: nespoštovanje določil specifikacij za ponudbe. Kršitev načel preglednosti in dobrega upravljanja – Kršitev navodil ponudnikom – navedba cene v tehnični ponudbi;

                           —

                           Eden od izbranih ponudnikov je v tehničnem delu ponudbe razkril pomembne finančne elemente, zaradi česar je ta nedopustna, saj pomeni kršitev posebnih določil specifikacij za ponudbe in načela prepovedi diskriminacije ter Navodil za oddajo javnih naročil DIGIT, ki se uporabijo za obravnavano zadevo.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 107(1a) Finančne uredbe in oddelka 5.2.3.2. specifikacij za ponudbe – navzkrižje interesov

                           —

                           V skladu s členom 107 Finančne uredbe bi morala tožena stranka to, ali med ponudniki obstaja navzkrižje interesov, preveriti med postopkom za oddajo okvirnega naročila, ne pa to posamično presoditi med izvršitvijo okvirnega naročila, za kar se zavzema. Vsak ponudnik, pri katerem bi bilo mogoče ugotoviti navzkrižje interesov, kakor je bilo opisano med postopkom oddaje, bi moral biti izključen pred oddajo okvirnega naročila, ne pa, za kar se v obravnavani zadevi zavzema tožena stranka, na podlagi posamične presoje med izvršitvijo naročila. Oddelek 5.2.3.2. specifikacij za ponudbe pomeni še strožjo zahtevo kot navzkrižje interesov, kot je opredeljen v členu 107 Finančne uredbe. Glede na zgornje navedbe bi morala tožena stranka zavrniti nekatere od izbranih ponudnikov.


title: Zadeva T-396/08: Tožba, vložena 15. septembra 2008 – Freistaat Sachsen in Land Sachsen-Anhalt proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/30

         Tožba, vložena 15. septembra 2008 – Freistaat Sachsen in Land Sachsen-Anhalt proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva T-396/08)
   (2008/C 327/56)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Freistaat Sachsen in Land Sachsen-Anhalt (zastopnika: T. Müller-Ibold in T. Graf, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               Člen 1(1) Odločbe Komisije z dne 2. julija 2008 (C(2008) 3178 konč.) v postopku državne pomoči C 18/2007 naj se razglasi za ničnega; in

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   S to ničnostno tožbo se izpodbija Odločbo Evropske komisije C(2008) 3178 konč. z dne 2. julija 2008 v postopku državne pomoči C 18/2007 v delu, v katerem je bila večina priglašenih državnih pomoči za usposabljanje, ki sta jih želela Freistaat Sachsen in Land Sachsen-Anhalt odobriti hitri kurirski službi podjetja DHL, razglašenih za nezdružljivih s skupnim trgom.
   Freistaat Sachsen in Land Sachsen-Anhalt se sklicujeta zlasti na naslednje tožbene razloge:
   Tožeči stranki najprej očitata, da je Komisija zavrnila večino prijavljenih pomoči, ker pomoči za usposabljanje za izvedbo zadevnih ukrepov usposabljanja naj ne bi bile „potrebne“. Komisija naj bi s tem, ko je v posameznih primerih uvedla splošno ocenjevanje potrebnosti kot predpostavko za dovolitev priglašene pomoči, kršila zavezujočo pravno veljavnost Uredbe (ES) 68/2001 (1) in načeli enakega obravnavanja in varstva zaupanja v pravo. Merila za ocenjevanje iz Uredbe naj bi bila zavezujoča tudi za pomoči, ki presegajo prag za izjemo.
   S tem ko je Komisija odobritev priglašenih pomoči za usposabljanje pogojila z njihovo potrebnostjo, se je drugič tudi zato pravno zmotila, ker neupravičeno ni upoštevala pozitivnih tržnih eksternalij ukrepov usposabljanja, ki bi se naj spodbujali s priglašeno pomočjo za usposabljanje. Takšne tržne eksternalije bi že same po sebi zadostovale za utemeljitev združljivosti priglašenih pomoči za usposabljanje s skupnim trgom.
   Komisija je tretjič neupravičeno sklepala, da ni potrebnega spodbujevalnega učinka pomoči za izbor lokacije. Dejansko naj bi bile pomoči za usposabljanje potrebne, ker naj bi jih bil DHL upošteval pri izbiri lokacije Leipzig/Halle in DHL drugače tam ne bi izvajal usposabljanja. Poleg tega naj bi bila trditev Komisije, da bi na drugih mogočih lokacijah nastali podobni stroški usposabljanja, neprimerna.
   Komisija se je četrtič pri ocenjevanju potrebnosti sklicevala na nestrokovna merila. Komisija se je sklicevala predvsem na subjektivna merila, ki so presegala objektivno potrebnost. Poleg tega se je Komisija pri ocenjevanju sklicevala na zakonske predpise v zvezi z ukrepi usposabljanja, kar je postavilo države članice z zakonsko urejenim sistemom vsebin usposabljanja v bistveno slabši položaj.
   Petič, izpodbijana Odločba ni bila zadostno obrazložena.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 68/2001 z dne 12. januarja 2001 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe ES pri pomoči za usposabljanje UL L 10, 13.1.2001, str. 20; spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 363/2004 z UL L 63, 28.2.2004, str. 20 in Uredbo Komisije (ES) št. 1976/2006 UL L 368, 23.12.2006, str. 85.