title: Zadeva C-508/09: Tožba, vložena 8. decembra 2009 – Evropska komisija proti Italijanski republiki

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/45

         Tožba, vložena 8. decembra 2009 – Evropska komisija proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-508/09)
   2010/C 24/78
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Zadra in D. Recchia, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika

      Predloga tožeče stranke

               —

               Naj ne razglasi, da Italijanska Republika s tem, da je regija Sardinija sprejela in uporabila zakonodajo glede odobritve odstopanj od pravil za zaščito prosto živečih ptic, ki ni v skladu s pogoji iz člena 9 Direktive 79/409/EGS (1), ni izpolnila svojih obveznosti iz tega člena;

               —

               naj se Italijanski Republiki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija meni, da zakonodaja, ki jo je sprejela regija Sardinija, ni v skladu z določbami člena 9 Direktive 79/409/EGS.
   Regionalni zakon št. 2 z dne 13. februarja 2004, ki ureja lov na podlagi odstopanja, in dekreta št. 3/V iz leta 2004 in 8/IV iz leta 2006, ki sta bila sprejeta na podlagi navedenega regionalnega zakona, naj ne bi bili v skladu z zahtevami iz člena 9 te direktive v delu, če

               —

               se zaprosi za mnenje znanstvenega organa, vendar se ga v primeru negativnega mnenja ne upošteva; če se tega organa za mnenje sploh ne zaprosi;

               —

               ni bilo zadostne obrazložitve (glede potrebe po zaščiti pred lovom na podlagi tega odstopanja; drugih raziskanih možnosti; možnih rezultatov);

               —

               ni primernega nadzornega mehanizma, s katerim bi se lahko preverjalo, da so pogoji glede odstopanja izpolnjeni, in v primernem času ukrepalo;

               —

               regionalni zakon ne zahteva skladnosti s pogoji iz člena 9(2) Direktive 79/409 in torej v okviru ukrepov odstopanja ti pogoji niso omenjeni.

         Zakon št. 2 z dne 13. februarja 2004 je bil spremenjen z regionalnim zakonom št. 4 z dne 11. maja 2006. Ne glede na to spremembo ne zakon št. 2 z dne 13. februarja 2004 ne dekret št. 2225/DecA/3 z dne 30. januarja 2009, sprejet na podlagi navedenega zakona, ne izpolnjujeta zahtev iz člena 9 Direktive 79/498, če:

               —

               uvedba posvetovanja z znanstvenim organom ne prepoveduje sprejetja ukrepov odstopanja brez ustrezne obrazložitve ali utemeljitve ali celo sprejetje ukrepov odstopanja brez mnenja znanstvenega organa;

               —

               regionalni zakon št. 2/2004, kakor je bil spremenjen, še vedno ne določa, da morajo posamični ukrepi odstopanja izpolnjevati pogoje iz člena 9(2) Direktive 79/409 (dejansko je tudi dekret 2223 v tem pogledu pomanjkljiv).

      (1)  Direktiva Sveta z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic (UL L 103, str. 1).


title: Zadeva T-300/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. oktobra 2014 – Lidl Stiftung proti UUNT – A Colmeia do Minho (FAIRGLOBE) ( „Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamek Skupnosti FAIRGLOBE — Prejšnje nacionalne besedne znamke GLOBO — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj resne uporabe prejšnjih znamk — Člen (42(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Pravilo 22(3) in (4) Uredbe (ES) št. 2868/95“ )

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/34

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. oktobra 2014 – Lidl Stiftung proti UUNT – A Colmeia do Minho (FAIRGLOBE)
   (Zadeva T-300/12) (1)

   ((„Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamek Skupnosti FAIRGLOBE - Prejšnje nacionalne besedne znamke GLOBO - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj resne uporabe prejšnjih znamk - Člen (42(2) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Pravilo 22(3) in (4) Uredbe (ES) št. 2868/95“))
   2014/C 409/48
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Nemčija) (zastopnika: M. Wolter in A. Berger, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: A Colmeia do Minho Lda (Aldeia de Paio Pires, Portugalska)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 2. aprila 2012 (zadeva R 1981/2010 2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama A Colmeia do Minho Lda in Lidl Stiftung & Co. KG.

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 2. aprila 2012 (zadeva R 1981/2010-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama A Colmeia do Minho Lda in Lidl Stiftung & Co. KG se razglasi za nično v delu, v katerem je z njo odločeno, da je bila pravno zadostno dokazana resna uporaba prejšnjih znamk.

               2.

               UUNT nosi svoje stroške in stroške družbe Lidl Stiftung & Co.

      (1)  UL C 273, 8.9.2012.


title: Zadeva F-8/09: Tožba, vložena 9. julija 2009 – Apostolov proti Komisiji

text:
               10.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 244/16

         Tožba, vložena 9. julija 2009 – Apostolov proti Komisiji
   (Zadeva F-8/09)
   2009/C 244/26
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Svetoslav Apostolov (Saarwellingen, Nemčija) (zastopnik: D. Schneider-Addaeh-Mensah, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe z dne 23. oktobra 2008, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke, ki je izpodbijala odločbo, s katero je bila tožeča stranka izključena iz splošnega natečaja EPSO/CAST27/4/07.

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču za uslužbence predlaga, naj:

               —

               razglasi odločbo Komisije z dne 23. oktobra 2008 za nično;

               —

               Komisiji in njenim specializiranim službam, predvsem Evropskemu uradu za izbor osebja (EPSO) naloži, naj šteje odgovore tožeče stranke na vprašanja 9, 30 in 32 preizkusa usposobljenosti z dne 14. decembra 2007 za pravilne;

               —

               podredno, dovoli tožeči stranki, da preizkus usposobljenosti opravlja ponovno;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-296/14 P: Pritožba, ki jo je Helenska republika vložila 13. junija 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 9. aprila 2014 v zadevi T-150/12, Grčija proti Komisiji

text:
               4.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/22

         Pritožba, ki jo je Helenska republika vložila 13. junija 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 9. aprila 2014 v zadevi T-150/12, Grčija proti Komisiji
   (Zadeva C-296/14 P)
   2014/C 253/29
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Pritožnica: Helenska republika (zastopnika: I. Chalkias in A. Vasilopoulou)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

               —

               ugodi naj se pritožbi, v celoti razveljavi sodba Splošnega sodišča Evropske unije iz posebej navedenih razlogov, ugodi tožbi Helenske republike, razglasi ničnost izpodbijanega sklepa Evropske unije in Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Helenska republika s pritožbenim razlogom zatrjuje kršitev prava Evropske unije, ker je Splošno sodišče napačno razlagalo in uporabilo člen 107(1) in (3)(b) PDEU v zvezi z obstojem izrednih okoliščin, ki so bile značilne za grško gospodarstvo v času dejanskega stanja.
   Natančneje, s prvim delom navedenega razloga oporeka dejstvu, da je Splošno sodišče z napačno razlago in uporabo člena 107(1) PDEU presodilo, da sporni ukrepi pomenijo selektivno gospodarsko korist za prejemnike v takšnem obsegu, da je izkrivljala konkurenco in prizadela trgovino med državami članicami glede na izredne okoliščine, ki so bile značilne za grško gospodarstvo v času dejanskega stanja, medtem ko z drugim delom razloga oporeka dejstvu, da je Splošno sodišče z napačno razlago in uporabo člena 107(3)(b) PDEU omejilo področje uporabe te določbe na pogoje iz obvestila o Okviru podpore Skupnosti kljub izrednim okoliščinam, ki so bile značilne za grško gospodarstvo v času dejanskega stanja.


title: Zadeva T-19/16: Tožba, vložena 18. januarja 2016 – Advanced Drainage Systems/UUNT (THE MOST ADVANCED NAME IN WATER MANAGEMENT SOLUTIONS)

text:
               14.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/55

         Tožba, vložena 18. januarja 2016 – Advanced Drainage Systems/UUNT (THE MOST ADVANCED NAME IN WATER MANAGEMENT SOLUTIONS)
   (Zadeva T-19/16)
   (2016/C 098/70)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Advanced Drainage Systems, Inc. (Wilmington, Združene države) (zastopnik: C. Sleep, Solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „THE MOST ADVANCED NAME IN WATER MANAGEMENT SOLUTIONS“ – prijava št. 13 405 188

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 5. novembra 2015 v zadevi R 1501/2015-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo razveljavi in dovoli začetek postopka za registracijo znamke;

               —

               podredno, tej tožbi ugodi in odločbo razveljavi ter vrne zadevo za registracijo preizkuševalnemu oddelku;

               —

               UUMT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-456/16: Tožba, vložena 16. avgusta 2016 – Galletas Gullón/EUIPO – Hug (GULLON DARVIDA)

text:
               17.10.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/18

         Tožba, vložena 16. avgusta 2016 – Galletas Gullón/EUIPO – Hug (GULLON DARVIDA)
   (Zadeva T-456/16)
   (2016/C 383/25)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Galletas Gullón, SA (Aguilar de Campoo, Španija) (zastopnik: M. Escudero Pérez, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Hug AG (Malters, Švica)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „GULLON DARVIDA“ – Prijava št. 11 705 738

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 13. junija 2016 v zadevi R 773/2015-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               plačilo stroškov naloži EUIPO in drugi stranki, če bi intervenirala v postopku.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-350/09: Tožba, vložena 4. septembra 2009 – ICO Satellite proti Komisiji

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/76

         Tožba, vložena 4. septembra 2009 – ICO Satellite proti Komisiji
   (Zadeva T-350/09)
   2009/C 267/137
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ICO Satellite Ltd (Slough, Združeno kraljestvo) (zastopnik: S. Tupper, Solicitor)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije 2009/449/ES z dne 13. maja 2009 o izbiri obratovalcev vseevropskih sistemov, ki zagotavljajo mobilne satelitske storitve (MSS) naj se razglasi za nično v skladu z določbami členov 230 in 231 ES;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov in Sodišče prve stopnje naj odredi karkoli drugega, kar se mu zdi primerno.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s tožbo predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2009/449/ES z dne 13. maja 2009 o izbiri obratovalcev vseevropskih sistemov, ki zagotavljajo mobilne satelitske storitve (MSS) (1).
   Tožeča stranka navaja, da ji je z izpodbijano odločbo odvzeta lastninska pravica, ki jo je pridobila po mednarodnem pravu. Tožeča stranka dalje zatrjuje, da je izpodbijana odločba nezakonita, kajti Komisija je:

               (a)

               tožečo stranko diskriminirala s tem, da je v postopek sprejemanja odločitve vključila nekdanjega predsednika uprave družbe Inmarsat Ventures Limited Council (v nadaljevanju: Inmarsat), s čimer je kršila bistvene postopkovne zahteve in načelo enakega obravnavanja; in

               (b)

               ravnala nerazumno s tem, da je namesto tožeče stranke izbrala družbi Inmarsat in Solaris Mobile Limited, čeprav je domnevno tožeča stranka v objektivno boljšem položaju za opravljanje MSS.

         Po mnenju tožeče stranke je tožena stranka s sprejetjem izpodbijane odločbe ravnala nesorazmerno in diskriminatorno ter v nasprotju z legitimnim pričakovanjem tožeče stranke. Tožeča stranka dalje navaja, da ji je z izpodbijano odločbo kršena pravica do spoštovanja njenega premoženja, ki ji je zagotovljena na podlagi člena 1 Protokola 1 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (EKČP), ter pravico do spoštovanja njenih civilnih pravic, vključno z lastninskimi pravicami in pravico do poštenega sojenja, ki je določena v člen 6 EKČP.

      (1)  Odločba Komisije z dne 13. maja 2009 o izbiri obratovalcev vseevropskih sistemov, ki zagotavljajo mobilne satelitske storitve (MSS) (notificirano pod dokumentarno številko C(2009) 3746) (UL 2009 L 149, str. 65).


title: Zadeva T-504/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 10. julija 2012 – Prima TV proti Komisiji

text:
               8.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/23

         Sklep Splošnega sodišča z dne 10. julija 2012 – Prima TV proti Komisiji
   (Zadeva T-504/10) (1)

   2012/C 273/40
   Jezik postopka: italijanščina
   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 346, 18.12.2010.


title: Zadeva C-452/10 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. junija 2012 – BNP Paribas, Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) proti Evropski komisiji (Pritožba — Državna pomoč — Sistem uskladitve davčnih vrednosti sredstev — Bančni sektor — Obdavčitev kapitalskih dobičkov — Nadomestni davek — Selektivnost)

text:
               18.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 250/2

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. junija 2012 – BNP Paribas, Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-452/10 P) (1)

   (Pritožba - Državna pomoč - Sistem uskladitve davčnih vrednosti sredstev - Bančni sektor - Obdavčitev kapitalskih dobičkov - Nadomestni davek - Selektivnost)
   2012/C 250/03
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Pritožnici: BNP Paribas, Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) (zastopniki: R. Silvestri, G. Escalar in M. Todino, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: V. Di Bucci in D. Grespan, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča Evropske unije (peti senat) z dne 1. julija 2010 v zadevi BNP Paribas in BNL proti Komisiji (T-335/08), s katero je to zavrnilo njuno tožbo za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2008/711/ES z dne 11. marca 2008 o državni pomoči C 15/07 (ex NN 20/07) Italije glede davčnih spodbud v podporo nekaterih prestrukturiranih bank (UL L 237, str. 70).

      Izrek

               1.

               Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 1. julija 2010 v zadevi BNP Paribas in BNL proti Komisiji (T-335/08) se razveljavi, saj je bil z njo kršen člen 107(1) PDEU.

               2.

               Tožba BNP Paribas in Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) se zavrne.

               3.

               BNP Paribas in Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) ter Evropska Komisija nosijo vsaka svoje stroške.

               4.

               BNP Paribas in Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) se naloži plačilo stroškov, nastalih v postopku pred Splošnim sodiščem.

      (1)  UL C 317, 20.11.2010.


title: Zadeva T-567/12: Tožba, vložena 21. decembra 2012 – Kaatsu International proti UUNT (KAATSU)

text:
               2.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/23

         Tožba, vložena 21. decembra 2012 – Kaatsu International proti UUNT (KAATSU)
   (Zadeva T-567/12)
   2013/C 63/46
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kaatsu International Co. Ltd (Morningside Drive, Združene države) (zastopnik: M. Edenborough, QC)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo Odbora;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov tožeče stranke, nastalih s to tožbo.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „KAATSU“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 10, 16, 28, 41 in 44 – prijava znamke Skupnosti št. 10 179 547

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva C-500/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) (Združeno kraljestvo) 23. septembra 2011 – Fruition Po Limited proti Minister for Sustainable Farming and Food and Animal Health

text:
               17.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 370/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) (Združeno kraljestvo) 23. septembra 2011 – Fruition Po Limited proti Minister for Sustainable Farming and Food and Animal Health
   (Zadeva C-500/11)
   2011/C 370/28
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Fruition Po Limited

      Tožena stranka: Minister for Sustainable Farming and Food and Animal Health

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba v okoliščinah, v katerih

                           (a)

                           je država članica preučila možnost priznanja pravne osebe kot organizacije proizvajalcev v skladu s členom 11 Uredbe Sveta (ES) št. 2200/96 (1);

                           (b)

                           je pravna oseba imela cilje in statut, določen v skladu s členom 11;

                           (c)

                           so člani pravne osebe prejeli vse storitve, ki jim jih mora v skladu s členom 11 zagotoviti organizacija proizvajalcev; in

                           (d)

                           je pravna oseba znatni delež teh storitev zagotovila prek pogodbenih izvajalcev;

                     člen 11 v skladu z načelom pravne varnosti razlagati tako, da mora pravna oseba izvajati neko stopnjo nadzora nad pogodbenimi izvajalci?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, kolikšna stopnja nadzora je v skladu z razlago člena 11 potrebna?

               3.

               Ali je pravna oseba izvajala stopnjo nadzora, ki ga, če sploh, zahteva člen 11 v okoliščinah,

                           (a)

                           v katerih sta pogodbeni izvajalki bili:

                                       (1)

                                       družba, v kateri imajo člani pravne osebe 93-odstotni lastniški delež; in

                                       (2)

                                       družba, katere 50-odstotni delež je v lasti prve družbe in katere statut določa, da je treba sklepe družbe sprejeti soglasno;

                           (b)

                           v katerih nobena družba ni imela pogodbene obveznosti izpolnjevanja navodil pravne osebe v zvezi z zadevnimi dejavnostmi; vendar

                           (c)

                           sta zaradi prej navedene lastniške strukture pravna oseba in pogodbeni izvajalki poslovali na podlagi soglasja?

               4.

               Ali je za odgovor na zgornja vprašanja pomembno, da:

                           (a)

                           je člen 6(2) Uredbe Komisije št. 1432/2003 (2) o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta št. 2200/96 glede pogojev za priznanje organizacij proizvajalcev v času dejanskega stanja izrecno določal, da „države članice določijo pogoje“, pod katerimi lahko organizacije proizvajalcev tretjim osebam zaupajo opravljanje nalog;

                           (b)

                           država članica, omenjena v prvem vprašanju, v času dejanskega stanja ni določala teh pogojev?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 2200/96 z dne 28. oktobra 1996 o skupni ureditvi trga za sadje in zelenjavo (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 20, str. 55).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 1432/2003 z dne 11. avgusta 2003 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 2200/96 glede pogojev za priznanje organizacij proizvajalcev in začasno priznanje skupin proizvajalcev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 39, str. 424).


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 17. marca 2005 v zadevi C-294/02: Komisija Evropskih skupnosti proti AMI Semiconductor Belgium BVBA in drugi (Arbitražna klavzula — Izbira Sodišča prve stopnje — Pristojnost Sodišča — Stranke v likvidaciji — Pravdna sposobnost — Uredba (ES) št. 1346/2000 — Postopki v primeru insolventnosti — Izterjava predplačila — Povračilo na podlagi pogodbene klavzule — Solidarna odgovornost — Kondikcija)

text:
               11.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 143/5

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 17. marca 2005
   v zadevi C-294/02: Komisija Evropskih skupnosti proti AMI Semiconductor Belgium BVBA in drugi (1)

   (Arbitražna klavzula - Izbira Sodišča prve stopnje - Pristojnost Sodišča - Stranke v likvidaciji - Pravdna sposobnost - Uredba (ES) št. 1346/2000 - Postopki v primeru insolventnosti - Izterjava predplačila - Povračilo na podlagi pogodbene klavzule - Solidarna odgovornost - Kondikcija)
   (2005/C 143/03)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-294/02, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: G. Wilms, skupaj z R. Karpensteinom) proti AMI Semiconductor Belgium BVBA, nekdanji Alcatel Microelectronics NV, s sedežem v Audenardu (Belgija), (avocats: M. Hallweger in R. Lutz), A-Consult EDV-Beratungsgesellschaft mbH (v likvidaciji), s sedežem na Dunaju (Avstrija), (avocat: E. Roehlich), Intracom SA Hellenic Telecommunications & Electronic Industry, s sedežem v Atenah (Grčija), (avocats: M. Lienemeyer, U. Zinsmeister in D. Waelbroeck), ISION Sales + Services GmbH & Co. KG (v likvidaciji), s sedežem v Hamburgu (Nemčija), (avocats: H. Fialski in T. Delhey), Euram-Kamino GmbH, s sedežem v Hallbergmoosu (Nemčija), (avocats: M. Hallweger in R. Lutz), HSH Nordbank AG, nekdanja Landesbank Kiel Girozentrale, s sedežem v Kielu (Nemčija), (zastopnici: B. Treibmann in E. Meincke), InterTeam GmbH (v likvidaciji), s sedežem v Itzehoeju (Nemčija), (avocats: M. Hallweger in R. Lutz), katere predmet je tožba na podlagi člena 238 ES, vložena dne 12. avgusta 2002, je Sodišče (prvi senat) v sestavi P. Jann, predsednik senata, R. Silva de Lapuerta, sodnica, K. Lenaerts, S. von Bahr in K. Schiemann (poročevalec), sodniki, generalna pravobranilka: J. Kokott, sodni tajnik: M.-F. Contet, glavna administratorka, dne 17. marca 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Nasprotna tožba Intracoma SA Hellenic Telecommunications & Electronic Industry se zavrne.

               3.

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 289, 23.11.2002.


title: Zadeva C-544/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Rheinland-Pfalz (Nemčija) 24. oktobra 2011 – Helga Petersen, Peter Petersen proti Finanzamt Ludwigshafen

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/31

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Rheinland-Pfalz (Nemčija) 24. oktobra 2011 – Helga Petersen, Peter Petersen proti Finanzamt Ludwigshafen
      (Zadeva C-544/11)
      (2012/C 25/57)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgericht Rheinland-Pfalz

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: Helga Petersen, Peter Petersen

         Tožena stranka: Finanzamt Ludwigshafen

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je določba, na podlagi katere je dohodek iz delovnega razmerja osebe, ki je davčna zavezanka v državi članici, oproščen davka, če ima delodajalec sedež v tej državi, ni pa oproščen davka, če ima delodajalec sedež v drugi državi članici Evropske unije, v skladu s členom 49 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (v različici, ki izhaja iz Pogodbe iz Nice z dne 26. februarja 2001; postal člen 56 Pogodbe o delovanju Evropske unije)?


title: Zadeva T-154/05: Tožba Carmele Lo Giudice proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 15. aprila 2005

text:
               25.6.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/25

         Tožba Carmele Lo Giudice proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 15. aprila 2005
   (Zadeva T-154/05)
   (2005/C 155/50)
   Jezik postopka: francoščina
   Carmela Lo Giudice, stanujoča v Strambeek Beveru (Belgija), je dne 15. aprila 2005 vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti. Zastopnika tožeče stranke sta Gilles Bounéou in Frédéric Frabetti, avocats, z naslovom za vročanje v Luxembourgu.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               1.

               razglasi za nično pisno odločbo št. 05/399 o zavrnitvi z dne 18. januarja 2005,

               2.

               če je potrebno, razglasi za nično odločbo o zavrnitvi z molkom prošnje tožeče stranke za pomoč z dne 28. novembra 2003, razglasi za nično odločbo o zavrnitvi z molkom prošnje tožeče stranke za pomoč z dne 23. decembra 2003,

               3.

               ugotovi, da je tožeča stranka utrpela in preživljala psihično nadlegovanje na svojem delovnem mestu,

               4.

               toženi stranki naloži, naj tožeči stranki plača znesek 100.000 € (sto tisoč evrov) iz naslova nepremoženjske škode, s pridržkom povišanja ali določitve vrednosti, ki je vezana na psihično nadlegovanje, ker je prihodnost tožeče stranke popolnoma negotova in ker je bilo njeno zdravje močno prizadeto,

               5.

               pridrži vse pravne dolžnosti, kot so opisane v poročilu IDOC-a z dne 7.1.2005, zlasti pravico zahtevati obvestilo o zaslišanjih prič,

               6.

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, uradnik Komisije, je pri svojih nadrejenih vložila dve prošnji za pomoč, z datumi 28. november 2003 in 23. december 2003, in trdila, da je žrtev psihičnega nadlegovanja v svoji delovni enoti. S tožbo izpodbija zavrnitev svojih prošenj in ugovora, ki ga je nato vložila.
   V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka trdi, da naj bi se glede na število nalog, ki ji jih je zaupal njen nadrejeni, in glede na elektronska sporočila, ki naj bi ji jih ta poslal, ne dalo zanikati, da je preživljala resnično psihično nadlegovanje. Zato naj bi izpodbijane odločbe kršile člen 12 Kadrovskih predpisov.
   Zavrnitev njenih prošenj za pomoč naj bi po njenem mnenju kršila člen 24 Kadrovskih predpisov, kot tudi predlog gopoda Kinnocka z dne 15. oktobra 2003 o politiki v zvezi s psihičnim nadlegovanjem. Tožeča stranka se razen tega sklicuje na neobrazložitev odločbe z dne 18. januarja 2005, na kršitev načela prepovedi samovoljnega odločanja, na zlorabo pooblastil, na kršitev zaupanja v pravo in pravila „patere legem quam ipse fecisti“ in na kršitev dolžnosti skrbi.


title: Zadeva T-508/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. maja 2013 – Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat proti UUNT – von Eicken (SEBA TRADITION) (Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Figurativna znamka Skupnosti SEBA TRADITION — Prejšnja nacionalna figurativna znamka JOHANN WILHELM VON EICKEN TRADITION — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               29.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 189/18

         Sodba Splošnega sodišča z dne 16. maja 2013 – Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat proti UUNT – von Eicken (SEBA TRADITION)
   (Zadeva T-508/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka Skupnosti SEBA TRADITION - Prejšnja nacionalna figurativna znamka JOHANN WILHELM VON EICKEN TRADITION - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2013/C 189/33
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat AȘ (Maltepe, Turčija) (zastopnik: H. Wilde, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Joh. Wilh. von Eicken GmbH (Lübeck, Nemčija) (zastopnika: C. Rohnke et F. Thiering, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 18. avgusta 2010 (zadeva R 559/2009-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Joh. Wilh. von Eicken GmbH in Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat AȘ.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat AȘ se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 346, 18.12.2010.


title: Zadeva C-254/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Bolgarija) 3. maja 2016 – Glencore Grain Hungary Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

text:
               16.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Bolgarija) 3. maja 2016 – Glencore Grain Hungary Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
   (Zadeva C-254/16)
   (2016/C 296/24)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Glencore Grain Hungary Kft.

      Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 183 Direktive 2006/112 (1) razlagati tako, da nasprotuje nacionalnim predpisom, ki določajo, da se rok za vračilo preveč plačanega DDV podaljša do dneva izročitve zapisnika, sestavljenega po nadzoru, če je v okviru postopka davčnega nadzora v tridesetih dneh od datuma prejema zahtevka za vračilo davčnemu zavezancu naložena globa zaradi neizpolnitve obveznosti?

               2.

               Ali člen 183 Direktive DDV ob upoštevanju načel davčne nevtralnosti in sorazmernosti nasprotuje nacionalnim predpisom, ki v primeru dodelitve zneska z zamudo izključujejo plačilo zamudnih obresti, če je organ v okviru nadzora, ki se je nanašal na dodelitev tega zneska, davčnega zavezanca kaznoval v zvezi z obveznostjo sodelovanja, čeprav je nadzor, ki se je izvajal več let, trajal dolgo iz razlogov, ki jih večinoma ni mogoče pripisati davčnemu zavezancu?

               3.

               Ali je treba člen 183 Direktive 2006/112 in načelo učinkovitosti razlagati tako, da je zahtevek za plačilo obresti, povezan z davki, ki so bili zadržani ali niso bili dodeljeni v nasprotju s pravom Unije, subjektivna pravica, ki izhaja neposredno iz samega prava Unije, tako da dokaz kršitve prava Unije in nevračila davka zadostuje za uveljavljanje pravice do obresti pred sodišči in drugimi organi držav članic?

               4.

               Ali bi predložitveno sodišče, če bi na podlagi odgovorov na prejšnja vprašanja v sporu o glavni stvari moralo ugotoviti, da so nacionalni predpisi države članice v nasprotju s členom 183 Direktive DDV, ravnalo v skladu s pravom Unije, če bi menilo, da je zavrnitev dodelitve zamudnih obresti v odločbah organov držav članic v nasprotju s členom 183 Direktive DDV?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).


title: Zadeva T-738/16: Tožba, vložena 25. oktobra 2016 – La Quadrature du Net in drugi/Komisija

text:
               9.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/39

         Tožba, vložena 25. oktobra 2016 – La Quadrature du Net in drugi/Komisija
   (Zadeva T-738/16)
   (2017/C 006/49)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: La Quadrature du Net (Pariz, Francija), French Data Network (Amiens), Fédération des Fournisseurs d’Accès à Internet Associatifs (Fédération FDN) (Amiens) (zastopnik: H. Roy, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               razglasi Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2016/1250 z dne 12. julija 2016 za neskladen s členi 7, 8 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah;

               —

               razglasi ta sklep za ničen.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) zaradi splošnosti zbiranja, ki ga dovoljuje ureditev Združenih držav. Z izvedbenim sklepom Komisije (EU) 2016/1250 z dne 12. julija 2016 na podlagi Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES o ustreznosti varstva, ki ga zagotavlja zasebnostni ščit EU-ZDA (v nadaljevanju: izpodbijani sklep) naj bi se storila taka kršitev, ker ni bilo ugotovljeno, da ureditev Združenih držav med drugim ogroža bistveno vsebino temeljne pravice do zasebnosti, zagotovljene s členom 7 Listine.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev Listine, ker naj bi bilo z izpodbijanim sklepom napačno ugotovljeno, da zasebnostni ščit EU-ZDA zagotavlja raven varstva temeljnih pravic, ki je v bistvu enakovredno varstvu, ki je zagotovljeno v Uniji, čeprav ne obstaja omejitev zbiranja, ki ga dovoljuje ureditev Združenih držav, na najmanjšo nujno raven.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev Listine v delu, v katerem naj se v izpodbijanem sklepu ne bi upoštevalo tega, da ureditev Združenih držav ne določa učinkovitega pravnega sredstva, in naj bi bilo kljub temu neupoštevanju ugotovljeno, da je zgoraj navedeno varstvo enakovredno.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev Listine, ker naj bi bilo v izpodbijanem sklepu očitno napačno ugotovljeno, da zasebnostni ščit EU-ZDA zagotavlja varstvo, ki je enakovredno tistemu, ki je zagotovljeno v Uniji, in to kljub temu, da ureditev Združenih držav ne določa neodvisnega nadzora.


title: Zadeva T-305/16: Tožba, vložena 14. junija 2016 – Lidl Stiftung/EUIPO – Primark Holdings (LOVE TO LOUNGE)

text:
               8.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/26

         Tožba, vložena 14. junija 2016 – Lidl Stiftung/EUIPO – Primark Holdings (LOVE TO LOUNGE)
   (Zadeva T-305/16)
   (2016/C 287/32)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Nemčija) (zastopnika: M. Kefferpütz in A. Berger, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Primark Holdings (Dublin, Irska)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „LOVE TO LOUNGE“ – znamka Evropske unije št. 8 500 548

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora EUIPO za pritožbe z dne 9. marca 2016 v zadevi R 489/2015-2

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo in ugotovi ničnost znamke Evropske unije št. 8 500 548;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka;

               —

               intervenientki naloži plačilo stroškov postopka pred EUIPO.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev členov 75 in 76 Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-606/11: Sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 3. julija 2012 – Woodman Labs proti UUNT – 2 Mas 2 Publicidad Integral (HERO) (Znamka Skupnosti — Ugovor — Umik ugovora — Ustavitev postopka)

text:
               8.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/10

         Sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 3. julija 2012 – Woodman Labs proti UUNT – 2 Mas 2 Publicidad Integral (HERO)
   (Zadeva T-606/11) (1)

   (Znamka Skupnosti - Ugovor - Umik ugovora - Ustavitev postopka)
   2012/C 273/16
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Woodman Labs, Inc. (Sausalito, Združene države) (zastopnik: M. Graf, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Geroulakos, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: 2 Mas 2 Publicidad Integral, SL (Vitoria-Gasteiz, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 29. septembra 2011 (zadeva R 876/2010-4), ki se nanaša na postopek z ugovorom med družbama 2 Mas 2 Publicidad Integral, SL in Woodman Labs, Inc.

      Izrek

               1.

               Postopek glede tožbe se ustavi.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 32, 4.2.2012.


title: Zadeva F-72/06: Tožba, vložena 30. junija 2006 — Verheyden proti Komisiji

text:
               12.8.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/37

         Tožba, vložena 30. junija 2006 — Verheyden proti Komisiji
   (Zadeva F-72/06)
   (2006/C 190/69)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Luc Verheyden (Angera, Italija) (zastopnik: E. Boigelot, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               odredi naj se predložitev spisa glede tožeče stranke, ki ga je zapečatil Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF), in tudi vseh elementov in dokumentov, ki jih je zoper tožečo stranko zbral OLAF;

               —

               odredi naj se predložitev naloga preiskovalcev OLAF-a;

               —

               odredi naj se predložitev vsakršnega OLAF-ovega poročila glede preiskave, ne glede na to, ali je bilo poslano italijanskim pravosodnim organom ali ne, vključno z vmesnim in končnim poročilom notranje preiskave;

               —

               za nično naj se razglasi preiskava zoper tožečo stranko;

               —

               za nična naj se razglasita obvestilo OLAF-a, ki vsebuje obvestilo o preiskavi in seznanitev italijanskih pravosodnih organov, in prenos poročil o preiskavi italijanskim pravosodnim organom;

               —

               za nični naj se razglasita vmesno in končno poročilo preiskave;

               —

               za nični naj se razglasita domnevani odločbi o zavrnitvi zahteve in ugovora tožeče stranke;

               —

               za ničnega naj se razglasi vsak nadaljnji akt in/ali s tema odločbama povezan akt, do katerega bi prišlo po tej tožbi;

               —

               toženi strani naj se naloži plačilo odškodnine, ocenjene ex æquo et bono na 30 000 evrov s pridržkom zvišanja in/ali znižanja med postopkom;

               —

               toženi strani naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka v podporo svoji tožbi — poleg tega, da zatrjuje zelo podobne tožbene razloge, kot so tožbeni razlogi v zadevi F-5/05 (1), in da navaja enake ugovore nezakonitosti, kot so v navedeni zadevi — zatrjuje tudi, da je Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 723/2004 z dne 22. marca 2004 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti (2) nezakonita v delu, ki vključuje člen 1 Priloge IX h Kadrovskim predpisom.

      (1)  UL C 82 z dne 2.4.2005 (zadeva, najprej vpisana pri Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti pod številko T-22/05 in potem odstopljena Sodišču za uslužbence Evropske unije s sklepom z dne 15.12.2005).

      (2)  UL EU L 124, 27.04.2004, str. 1.


title: Zadeva T-336/11: Tožba, vložena 24. junija 2011 – Italiana Calzature proti UUNT – Vicini (Giuseppe GIUSEPPE ZANOTTI DESIGN)

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/38

         Tožba, vložena 24. junija 2011 – Italiana Calzature proti UUNT – Vicini (Giuseppe GIUSEPPE ZANOTTI DESIGN)
   (Zadeva T-336/11)
   2011/C 252/85
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Società Italiana Calzature SpA (Milano, Italija) (zastopnika: A. Rapisardi in C. Ginevra, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Vicini SpA (San Mauro Pascoli, Italija)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe z dne 8. aprila 2008 v zvezi s postopkom št. R 0634/2010-2 naj se razveljavi in posledično naj se potrdi ukrep oddelka za ugovore z dne 5. marca 2010, ki se nanaša na ugovor št. 1350711;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo vseh stroške postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: VICINI S.p.A.

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka z besednim elementom „GIUSEPPE“ (zahteva za registracijo št. 6.513.386) za proizvode in storitve iz razredov 18 in 25

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: Besedna znamka Skupnosti „ZANOTTI“ (št. 244.277), za proizvode iz razreda 25, in italijanska figurativna znamka z besednim elementom „Zanotti“, za proizvode iz razredov 18 in 25

      Odločba oddelka za ugovore: Delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev ugovora v celoti

      Navajani tožbeni razlogi: Napačna razlaga in uporaba člena 8(2)(b) Uredbe št. 207/2009 o znamki Skupnosti.


title: Zadeva C-141/10: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 19. aprila 2012 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski (Neizpolnitev obveznosti države — Členi od 39 ES do 42 ES — Prosto gibanje oseb — Uredba (EGS) št. 1408/71 — Socialna varnost delavcev migrantov — Zavrnitev izplačevanja nekaterih dajatev — Delavci, zaposleni na vrtalnih ploščadih na Nizozemskem — Dopustnost tožbe)

text:
               9.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/2

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 19. aprila 2012 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-141/10) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Členi od 39 ES do 42 ES - Prosto gibanje oseb - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Socialna varnost delavcev migrantov - Zavrnitev izplačevanja nekaterih dajatev - Delavci, zaposleni na vrtalnih ploščadih na Nizozemskem - Dopustnost tožbe)
   2012/C 165/03
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: V. Kreuschitz in M. van Beek, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Nizozemska (zastopnik: C.M. Wissels, zastopnica)

      Intervenientka v podporo tožeči stranki: Portugalska republika (zastopnika: L. Inez Fernandes in E. Silveira, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 3(1) in 13(2)(a) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 35) ter členov od 45 do 48 PDEU – Zavrnitev izplačevanja nekaterih dajatev državljanom držav članic Evropske unije, ki so zaposleni na vrtalnih ploščadih na Nizozemskem.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Portugalska republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 161, 19.6.2010.


title: Zadeva C-436/09: Sklep predsednika Sodišča z dne 13. januarja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Attila Belkiran proti Oberbürgermeister der Stadt Krefeld, ob udeležbi Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

text:
               10.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/24

         Sklep predsednika Sodišča z dne 13. januarja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Attila Belkiran proti Oberbürgermeister der Stadt Krefeld, ob udeležbi Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
   (Zadeva C-436/09) (1)

   2012/C 73/42
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 24, 30.1.2010.


title: Zadeva T-342/14 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2014 – CR/Parlament in Svet „Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Osebni prejemki — Družinski dodatki — Otroški dodatek — Izterjava neupravičenih plačil — Ugovor nezakonitosti člena 85(2) Kadrovskih predpisov — Pravna varnost — Sorazmernost — Obveznost obrazložitve — Očitno neutemeljena pritožba“

text:
               16.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/21

         Sklep Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2014 – CR/Parlament in Svet
   (Zadeva T-342/14 P) (1)

   („Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Osebni prejemki - Družinski dodatki - Otroški dodatek - Izterjava neupravičenih plačil - Ugovor nezakonitosti člena 85(2) Kadrovskih predpisov - Pravna varnost - Sorazmernost - Obveznost obrazložitve - Očitno neutemeljena pritožba“)
   (2015/C 056/30)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnik: CR (Malling, Francija) (zastopnik: A. Salerno, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Evropski parlament (zastopnika: V. Montebello-Demogeot in E. Taneva, zastopnika) in Svet Evropske unije (zastopniki: sprva M. Bauer in A. Bisch, nato M. Bauer in E. Rebasti, zastopniki)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 12. marca 2014 v zadevi CR/Parlament (F-128/12, RecFP, EU:F:2014:38), s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               CR nosi svoje stroške in stroške Evropskega parlamenta v tem postopku.

               3.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 212, 7.7.2014.


title: Zadeva F-83/11: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 20. junija 2012 – Cristina proti Komisiji (Javni uslužbenci — Javni natečaj — Sklep natečajne komisije o nepripustitvi k preverjanjem — Pravna sredstva — Pravno sredstvo, ki je bilo na sodišče vloženo preden je bila v upravnem postopku izdana odločba na podlagi ugovora — Dopustnost — Posebni pogoji za pripustitev k natečaju — Delovne izkušnje glede na naravo delovnih mest)

text:
               22.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/40

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 20. junija 2012 – Cristina proti Komisiji
   (Zadeva F-83/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Javni natečaj - Sklep natečajne komisije o nepripustitvi k preverjanjem - Pravna sredstva - Pravno sredstvo, ki je bilo na sodišče vloženo preden je bila v upravnem postopku izdana odločba na podlagi ugovora - Dopustnost - Posebni pogoji za pripustitev k natečaju - Delovne izkušnje glede na naravo delovnih mest)
   2012/C 287/74
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Alma Yael Cristina (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Rodrigues, A. Blot in C. Bernard-Glanz, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in B. Eggers, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa, ki ga je sprejel predsednik natečajne komisije za natečaj „EPSO/AST/112/10 - Assistants (AST 3)“, da se tožeče stranke ne pripusti k preverjanjem.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               A. Y. Cristina nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 340, 19.11.11, str. 41.


title: Popravek obvestila v Uradnem listu v zadevi C-528/11 ( UL C 370, 17.12.2011 )

text:
               5.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 133/32

         Popravek obvestila v Uradnem listu v zadevi C-528/11
   (
         Uradni list Evropske unije C 370 z dne 17. decembra 2011
      )
   2012/C 133/64
   Besedilo Obvestila v Uradnem listu v zadevi Halaf, C-528/11, se nadomesti s tem besedilom:

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen Sad Sofia-grad (Bolgarija) 18. oktobra 2011 — Zuheyr Freyeh Halaf proti Darzhavna agentsia za bezhantsite pri Ministerski savet
      (Zadeva C-528/11)
      2012/C 133/64
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Administrativen Sad Sofia-grad

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Zuheyr Freyeh Halaf

         Tožena stranka: Darzhavna agentsia za bezhantsite pri Ministerski savet

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 3(2) Uredbe Sveta (ES) št. 343/2003 z dne 18. februarja 2003 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za azil, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države (1) razlagati tako, da dovoljuje, da država članica prevzame odgovornost za obravnavanje prošnje za azil, kadar niso podane osebne okoliščine v zvezi z prosilcem za azil, ki utemeljujejo uporabo humanitarne določbe iz člena 15 te uredbe, in kadar država članica, ki je v skladu s členom 3(1) te uredbe odgovorna, ni odgovorila v skladu s členom 20(1) Uredbe št. 343/2003 na zahtevo za ponovni sprejem, pri čemer ta uredba nima določb glede spoštovanja načela solidarnosti iz člena 80 PDEU?

                  2.

                  Kakšno vsebino ima pravica do azila iz člena 18 v zvezi s členom 53 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter v zvezi z opredelitvijo iz člena 2(c) in uvodno izjavo 12 Uredbe št. 343/2003?

                  3.

                  Ali je treba člen 3(2) Uredbe št. 343/2003 v zvezi z obveznostjo iz člena 78(1) PDEU, in sicer spoštovanja mednarodnopravnih instrumentov z azilnega področja, razlagati tako, da so države članice, v postopku določitve odgovorne države članice v skladu z Uredbo št. 343/2003, dolžne zaprositi Urad Visokega komisarja Združenih narodov za begunce (UNHCR) za mnenje, kadar so v aktih Urada navedena dejstva in sklepne ugotovitve, iz katerih je razvidno, da država članica, ki je odgovorna v skladu s členom 3(1) Uredbe št. 343/2003, krši predpise Evropske unije na azilnem področju?

            Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen, se zastavlja še to vprašanje:
      Ali je, kadar se Urad UNHCR ne zaprosi za mnenje, bistveno kršen postopek določitve odgovorne države članice v skladu s členom 3 Uredbe št. 343/2003 in ali so s tem kršeni pravica do dobrega upravljanja in pravica do učinkovitega pravnega sredstva iz členov 41 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, zato ker člen 21 Direktive Sveta 2005/85/ES z dne 1. decembra 2005 o minimalnih standardih glede postopkov za priznanje ali odvzem statusa begunca v državah članicah (2) določa pravico tega urada, da v zvezi z obravnavo posamičnih prošenj za azil poda mnenje?

      (1)  UL L 50, str. 1.

      (2)  UL L 326, str. 13.


title: Zadeva C-251/17: Tožba, vložena 12. maja 2017 – Evropska komisija/Republika Italija

text:
               10.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/16

         Tožba, vložena 12. maja 2017 – Evropska komisija/Republika Italija
   (Zadeva C-251/17)
   (2017/C 221/20)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: E. Manhaeve in L. Cimaglia, agenta)

      Tožena stranka: Republika Italija

      Predlogi tožeče stranke

   Komisija Sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi, da Republika Italija s tem, da ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za izvršitev sodbe, ki jo je Sodišče razglasilo 19. julija 2012 v zadevi C-565/10 Komisija/Italija, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima v skladu s členom 260(1) PDEU;

               —

               Republiki Italiji naloži plačilo kazni v višini 346 922,40 EUR, morebiti znižane na podlagi predlagane formule degresije, za vsak dan zamude pri izvršitvi sobe, izrečene v zadevi C-565/10, od dneva, ko je bila razglašena sodba v obravnavani zadevi in do dneva izvršitve sodbe, razglašene v zadevi C-565/10;

               —

               Republiki Italiji naloži plačilo dnevnega pavšalnega zneska v višini 39 113,80 EUR, v minimalnem skupnem znesku 62 699 421,40 EUR, od dneva razglasitve sodbe v zadevi C-565/10 in do dneva, ko bo razglašena sodba v obravnavani zadevi oziroma do dneva, ko bo izvršena sodba, izrečena v zadevi C-565/10;

               —

               Republiki Italiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija s tožbo Republiki Italiji očita, da ni izvršila sodbe, ki jo je Sodišče izreklo 19. julija 2012 v povezavi z 80 italijanskimi aglomeracijami, med katerimi so aglomeracije, ki so predmet se sodbe.
   Republika Italija v zvezi s tem priznava, da ni izpolnila obveznosti, ki jih ima v skladu s členom 3 Direktive Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (1) v zvezi s 35 aglomeracijami. Poleg tega priznava, da ni izpolnila obveznosti, ki jih ima v skladu s členoma 4 in 10 te direktive v povezavi s 70 aglomeracijami.
   Komisija na podlagi tega sklepa, da Republika Italija ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za izvršitev sodbe z dne 19. julija 2012 v celoti.

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 26.


title: Zadeva C-140/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van Cassatie van België 17. marca 2010 – Greenstar-Kanzi Europe NV proti 1. Jean Hustin in 2. Jo Goossens

text:
               19.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/19

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van Cassatie van België 17. marca 2010 – Greenstar-Kanzi Europe NV proti 1. Jean Hustin in 2. Jo Goossens
      (Zadeva C-140/10)
      (2010/C 161/27)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Hof van Cassatie van België

         Stranke v postopku v glavni stvari

                  Tožeča stranka

                  :

                  Greenstar-Kanzi Europe NV

                  Toženi stranki

                  :

                              Jean Hustin

                              Jo Goossens

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je mogoče člen 94 Uredbe Sveta (ES) št. 2100/94 (1) z dne 27. julija 1994 o žlahtniteljskih pravicah v Skupnosti v različici po spremembi z Uredbo Sveta (ES) št. 873/2004 (2) z dne 29. aprila 2004 v zvezi s členi 11(1), 13, od (1) do (3), 16, 27 in 104 Uredbe Sveta (ES) št. 2100/94 razlagati tako, da lahko imetnik ali oseba, ki ima pravico izkoriščanja, vloži tožbo zaradi kršitve proti osebi, ki opravlja dejanja v zvezi z materialom, ki se je prodajal ali oddal pridobitelju licence, ki je kršil omejitve v zvezi s prodajo tega materiala, določene z licenčno pogodbo med njim in imetnikom žlahtniteljske pravice v Skupnosti?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je za preverjanje te kršitve pomembno, ali je oseba, ki opravlja navedena dejanja, omejitve iz zadevne licenčne pogodbe poznala ali bi jih morala poznati?

         (1)  UL L 227, str. 1.

         (2)  UL L 162, str. 38.


title: Zadeva C-42/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte costituzionale (Italija) 26. januarja 2017 – M.A.S., M.B.

text:
               19.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte costituzionale (Italija) 26. januarja 2017 – M.A.S., M.B.
   (Zadeva C-42/17)
   (2017/C 195/14)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte costituzionale

      Obtoženca v postopku v glavni stvari

   M.A.S., M.B.

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 325(1) in (2) Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da kazenskemu sodišču nalaga, da ne uporabi nacionalne ureditve zastaranja, ki v velikem številu primerov ovira pregon hudih goljufij v škodo finančnih interesov Unije oziroma ki za goljufije, ki škodujejo finančnim interesom Unije, določa krajše zastaralne roke od tistih, ki so določeni za goljufije, ki škodujejo finančnim interesom države, tudi če ta neuporaba nima zadostno določene pravne podlage?

               2.

               Ali je treba člen 325(1) in (2) Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da kazenskemu sodišču nalaga, da ne uporabi nacionalne ureditve zastaranja, ki v velikem številu primerov ovira pregon hudih goljufij v škodo finančnih interesov Unije oziroma ki za goljufije, ki škodujejo finančnim interesom Unije, določa krajše zastaralne roke od tistih, ki so določeni za goljufije, ki škodujejo finančnim interesom države, tudi če je v pravnem redu države članice zastaranje del kazenskega materialnega prava in zanj velja načelo zakonitosti?

               3.

               Ali je treba sodbo velikega senata Sodišča Evropske unije z dne 8. septembra 2015 v zadevi C-105/14, Taricco, razlagati tako, da kazenskemu sodišču nalaga, da ne uporabi nacionalne ureditve zastaranja, ki v velikem številu primerov ovira pregon hudih goljufij v škodo finančnih interesov Evropske unije oziroma ki za goljufije, ki škodujejo finančnim interesom Evropske unije, določa krajše zastaralne roke od tistih, ki so določeni za goljufije, ki škodujejo finančnim interesom države, tudi če je ta neuporaba v nasprotju z najvišjimi načeli ustavnega reda države članice ali z neodtujljivimi pravicami osebe, ki so priznane z ustavo države članice?


title: Izbris zadeve C-474/04

text:
               23.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 182/34

         Izbris zadeve C-474/04 (1)

   (2005/C 182/64)

      (Jezik postopka: grščina)

   S sklepom z dne 9. marca 2005 je predsednik Sodišča Evropskih skupnosti odredil izbris zadeve pod opr. št. C-474/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki.

      (1)  UL C 314, 18.12.2004.


title: Zadeva C-399/08 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 2. septembra 2010 – Evropska komisija proti Deutsche Post AG, Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV, UPS Europe NV/SA, Zvezni republiki Nemčiji (Pritožba — Člen 87 ES — Pomoči, ki jih dodelijo države članice — Ukrepi, ki jih je Zvezna republika Nemčija sprejela v korist Deutsche Post AG — Člen 86 ES — Storitve splošnega gospodarskega pomena — Kritje dodatnih stroškov, ki so nastali zaradi politike prodaje z izgubo pri poštnih storitvah od vrat do vrat — Obstoj prednosti — Metoda preverjanja, ki jo je uporabila Komisija — Dokazno breme — Člen 230 ES — Obseg sodnega nadzora Splošnega sodišča)

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/10

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 2. septembra 2010 – Evropska komisija proti Deutsche Post AG, Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV, UPS Europe NV/SA, Zvezni republiki Nemčiji
      (Zadeva C-399/08 P) (1)

      (Pritožba - Člen 87 ES - Pomoči, ki jih dodelijo države članice - Ukrepi, ki jih je Zvezna republika Nemčija sprejela v korist Deutsche Post AG - Člen 86 ES - Storitve splošnega gospodarskega pomena - Kritje dodatnih stroškov, ki so nastali zaradi politike prodaje z izgubo pri poštnih storitvah od vrat do vrat - Obstoj prednosti - Metoda preverjanja, ki jo je uporabila Komisija - Dokazno breme - Člen 230 ES - Obseg sodnega nadzora Splošnega sodišča)
      (2010/C 288/15)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: V. Kreuschitz, J. Flett in B. Martenczuk, zastopniki)

         Druge stranke v postopku: Deutsche Post AG (zastopnik: J. Sedemund, odvetnik), Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV (zastopnik: R. Wojtek, odvetnik), UPS Europe NV/SA (zastopnik: E. Henny, odvetnik), Zvezna republika Nemčija (zastopnika: M. Lumma in B. Klein, zastopnika)

         Predmet

      Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (zdaj Splošno sodišče) (tretji razširjeni senat) z dne 1. julija 2008 v zadevi Deutsche Post proti Komisiji (T-266/02), s katero je Splošno sodišče razglasilo za nično Odločbo Komisije 2002/753/ES z dne 19. junija 2002 o ukrepih, ki jih je sprejela Zvezna republika Nemčija v korist družbe Deutsche Post AG (UL L 247, str. 27), v kateri je pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in odrejena njena povrnitev – Kritje dodatnih stroškov, ki so nastali s politiko prodaje z izgubo pri poštnih storitvah od vrat do vrat – Kršitev člena 86(2) in 87(1) ES, člena 230 ES, ter člena 36 Statuta Sodišča – Razglasitev ničnosti brez ugotovitve dejanske napake v utemeljitvi Komisije, s katero je podprla izpodbijano odločbo – Pomanjkanje obrazložitve glede domnevne nezakonitosti metode, ki jo je uporabila Komisija za ugotovitev obstoja nezakonite pomoči

         Izrek

                  1.

                  Pritožba in nasprotni pritožbi se zavrnejo.

                  2.

                  Evropski komisiji se naloži plačilo njenih stroškov in stroškov, ki jih je priglasila Deutsche Post AG v okviru pritožbe.

                  3.

                  Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV in UPS Europe SA nosita svoje stroške, povezane z glavno pritožbo.

                  4.

                  Deutsche Post AG, Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV in UPS Europe SA nosijo svoje stroške, povezane z nasprotnimi pritožbami.

                  5.

                  Zvezna republika Nemčija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 301, 22.11.2008.


title: Zadeva T-165/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. julija 2010 – Grupo Osborne proti UUNT – Confecciones Sanfertús (TORO) ( „Znamka Skupnosti — Ugovor — Umik ugovora — Ustavitev postopka“ )

text:
               11.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/36

         Sklep Splošnega sodišča z dne 14. julija 2010 – Grupo Osborne proti UUNT – Confecciones Sanfertús (TORO)
   (Zadeva T-165/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Ugovor - Umik ugovora - Ustavitev postopka)
   2010/C 246/61
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Španija) (zastopnik: J. M. Iglesias Monravá, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnik: D. Botis, zastopnik)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT: Confecciones Sanfertús, SL (Graus, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 22. januarja 2010 (zadeva R 638/2009-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med Confecciones Sanfertús, SL in Grupo Osborne, SA.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Tožeča stranka nosi stroške.

      (1)  UL C 148, 5.6.2010.


title: Zadeva T-436/15: Tožba, vložena 4. avgusta 2015 – Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi in Negro/Komisija

text:
               5.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/20

         Tožba, vložena 4. avgusta 2015 – Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi in Negro/Komisija
   (Zadeva T-436/15)
   (2015/C 328/21)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi (Otranto, Italija) in Negro Daniele (Otranto) (zastopnika: V. Pellegrino in A. Micolani, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               najprej na podlagi člena 278 PDEU odloži izvršitev ukrepa v delu, v katerem se nanaša na tožeči stranki;

               —

               ugotovi nezakonitost Izvedbenega sklepa Komisije št. 2015/789 in zlasti člena 9 ter Priloge I, v delu, v katerem je z njima vrsta Vitis uvrščena med vrste, ki so občutljive na evropske in neevropske izolate organizma Xylella fastidiosa, zaradi česar je prepovedano njeno premeščanje „znotraj Unije, znotraj razmejenih območij kot tudi izven njih“, ter ga zato razglasi za ničnega v delu, v katerem zadeva tožeči stranki;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka;

               —

               toženi stranki naloži kateri koli drug ukrep, ki se mu zdi potreben, vključno z ukrepi procesnega vodstva, tudi prek EFSA.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev svojih predlogov zatrjujeta kršitev načela sorazmernosti ter členov 5 PEU in 296 PDEU, bistveno kršitev postopka v obliki pomanjkljive in/ali napačne obrazložitve ter zlorabo pooblastil zaradi napačnih dejanskih in pravnih ugotovitev; neobstoj preiskave in protislovnost.
   Tožeči stranki pojasnjujeta, da se tožba opira na študije, ki so jih opravili raziskovalci pri CNR di Bari (nacionalni raziskovalni center v Bariju), ki so z opazovanjem, analizami in preizkusi na terenu in v laboratoriju ugotovili, da:

               —

               je bakterija, ki je bila izolirana v Salentu, iz drugačne podvrste in seva kot tista, za katero je znano, da povzroča bolezni vinske trte na drugih celinah;

               —

               se v vinogradih, ki se obdelujejo v pokrajini Lecce, od leta 2013 do danes ni pokazal noben simptom Pierceve bolezni, niti druge bolezenske izsušenosti;

               —

               v istem obdobju v teh vinogradih ni bilo sledu bakterije, niti na območjih, ki so v bližini in v neposrednem stiku z okuženimi oljčnimi drevesi;

               —

               preizkusi, opravljeni na trti v laboratoriju (z vcepitvijo in/ali stikom s prenašalcem), so privedli do negativnega rezultata, tako glede razvoja okužbe kot glede prisotnosti bakterije v asimptomatskih oblikah.

         Vključitev vinske trte med zadevne rastline je zato po mnenju tožečih strank očitno nezakonita, saj pri tem niso bili upoštevani izsledki preiskave, iz katerih je razvidno, da je vinska trta imuna na bakterijo, ki se je razširila na prizadetem območju.
   Ukrep naj bi bil tudi protisloven, saj Komisija po prvem mnenju EFSA z dne 26. novembra 2013, v katerem je bilo ugotovljeno slabo poznavanje seva Xylella fastidiosa, ki se je pojavil v Salentu, v sklepih št. 87 in 497 iz leta 2014 vinske trte ni vključila med občutljive rastline, medtem ko jo je pozneje presenetljivo vključila in s tem prepovedala njeno premeščanje, čeprav je pozneje pridobila poglobljene študije EFSA in italijanskih organov, s katerimi je bila dokazana imunost vinske trte na bakterijo, ki je bila izolirana v Salentu.


title: Zadeva C-337/08: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 25. februarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – X Holding B.V. proti Staatssecretaris van Financiën (Člena 43 ES in 48 ES — Davčna zakonodaja — Davek od dohodkov pravnih oseb — Davčni subjekt, ki ga sestavljata matična družba rezidentka in ena ali več odvisnih družb rezidentk — Obdavčitev dobičkov matične družbe — Izključitev odvisnih družb nerezidentk)

text:
               17.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 100/3

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 25. februarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – X Holding B.V. proti Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-337/08) (1)

   (Člena 43 ES in 48 ES - Davčna zakonodaja - Davek od dohodkov pravnih oseb - Davčni subjekt, ki ga sestavljata matična družba rezidentka in ena ali več odvisnih družb rezidentk - Obdavčitev dobičkov matične družbe - Izključitev odvisnih družb nerezidentk)
   2010/C 100/04
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: X Holding B.V.

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hoge Raad der Nederlanden – Razlaga členov 43 ES in 48 ES – Ureditev, v skladu s katero lahko matične družbe rezidentke oblikujejo davčno skupino z eno ali več odvisnimi družbami rezidentkami, tako da se dobiček te skupine obdavči pri matični družbi – Izključitev odvisnih družb nerezidentk iz tega mehanizma

      Izrek

   Člena 43 ES in 48 ES ne nasprotujeta zakonodaji države članice, ki matični družbi omogoča, da s svojo odvisno družbo rezidentko oblikuje davčno skupino, vendar preprečuje oblikovanje take davčne skupine z odvisno družbo nerezidentko, ker obdavčitve njenih dobičkov ne ureja davčno pravo te države članice.

      (1)  UL C 272, 25.10.2008.


title: Zadeva T-160/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2008 – Lancôme proti UUNT – CMS Hasche Sigle (COLOR EDITION) (Znamka Skupnosti – Postopek za ugotovitev ničnosti – Besedna znamka Skupnosti COLOR EDITION – Absolutni razlog za zavrnitev – Opisni značaj – Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94 – Pravni interes – Člen 55 Uredbe št. 40/94)

text:
               15.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/50

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2008 – Lancôme proti UUNT – CMS Hasche Sigle (COLOR EDITION)
   (Zadeva T-160/07) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Skupnosti COLOR EDITION - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisni značaj - Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94 - Pravni interes - Člen 55 Uredbe št. 40/94)
   (2008/C 209/88)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Lancôme parfums et beauté & Cie SNC (Pariz, Francija) (zastopnik: E. Baud, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: CMS Hasche Sigle (Köln, Nemčija)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 26. februarja 2007 (zadeva R 231/2006-2) glede postopka za ugotovitev ničnosti med družbo CMS Hasche Sigle in družbo Lancôme parfums et beauté & Cie SNC.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Družba Lancôme parfums et beauté & Cie SNC nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).

      (1)  UL C 140, 23.6.2007.


title: Zadeva T-126/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 6. marca 2008 – Allos Walter Lang proti UUNT – Kokoriko (Coco Rico)

text:
               26.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/43

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 6. marca 2008 – Allos Walter Lang proti UUNT – Kokoriko (Coco Rico)
   (Zadeva T-126/07) (1)

   (2008/C 107/72)

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 140, 23.6.2007.


title: Zadeva C-284/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Koblenz (Nemčija) 7. junija 2012 – Deutsche Lufthansa AG proti Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH

text:
               8.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 273/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Koblenz (Nemčija) 7. junija 2012 – Deutsche Lufthansa AG proti Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH
   (Zadeva C-284/12)
   2012/C 273/05
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberlandesgericht Koblenz

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka in pritožnica: Deutsche Lufthansa AG

      Tožena stranka in nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je posledica neizpodbitega sklepa Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na podlagi člena 108(3), drugi stavek, PDEU, da je nacionalno sodišče v postopku s tožbo zaradi vračila opravljenih plačil in zaradi opustitve prihodnjih plačil glede presoje, ali je mogoče sporni ukrep opredeliti za pomoč, vezano na pravno stališče Komisije v sklepu o začetku postopka?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:
               Ali je treba ukrepe javnega podjetja v smislu člena 2(b)(i) Direktive Komisije 2006/111/ES (1), ki upravlja letališče, glede na predpise, ki urejajo državne pomoči, opredeliti kot selektivne ukrepe v smislu člena 107(1) PDEU že zato, ker koristijo samo letalskim družbam, ki uporabljajo letališče?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen:

                           a)

                           Ali je treba šteti, da pogoj selektivnosti ni izpolnjen, če javno podjetje, ki upravlja letališče, vsem letalskim družbam, ki se odločijo za uporabo letališča, za to na pregleden način odobri enake pogoje?

                           b)

                           Ali to velja tudi, če upravljavec letališča sledi posebnemu poslovnemu modelu (v obravnavanem primeru: sodelovanje z nizkocenovnimi letalskimi prevozniki – low-cost carrier), v katerem so pogoji uporabe prilagojeni temu krogu strank in zato niso enako privlačni za vse letalske družbe?

                           c)

                           Ali gre za selektivni ukrep vsaj tedaj, kadar pomemben delež števila potnikov letališča v obdobju več let odpade na eno letalsko družbo?

      (1)  Direktiva Komisije 2006/111/ES z dne 16. novembra 2006 o preglednosti finančnih odnosov med državami članicami in javnimi podjetji ter o finančni preglednosti znotraj določenih podjetij (UL L 318, str. 17).


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. maja 2005 v zadevi C-465/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz): Kretztechnik AG proti Finanzamt Linz (Šesta direktiva DDV — Odplačne storitve — Izdaja delnic — Uvrstitev družbe na borzo — Odbitnost DDV)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/14

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 26. maja 2005
   v zadevi C-465/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz): Kretztechnik AG proti Finanzamt Linz (1)

   (Šesta direktiva DDV - Odplačne storitve - Izdaja delnic - Uvrstitev družbe na borzo - Odbitnost DDV)
   (2005/C 217/27)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-465/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče z odločbo Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz (Avstrija), z dne 20. oktobra 2003, ki je na Sodišče prispela dne 5. novembra 2003, v postopku Kretztechnik AG proti Finanzamt Linz, je Sodišče (prvi senat) v sestavi P. Jann, predsednik senata, K. Lenaerts (poročevalec), J.N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič in E. Levits, sodniki, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: M.-F. Contet, glavna administratorka, dne 26. maja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Izdaja novih delnic ni transakcija za katero velja člen 2(točka 1) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 95/7/ES z dne 10. aprila 1995.

               2.

               Člen 17(1) in (2) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS, kot je bil spremenjen z Direktivo 95/7/ES daje pravico do odbitka celotnega davka na dodano vrednost, obračunanega od stroškov, ki jih je davčni zavezanec priglasil za različne storitve, ki jih je pridobil v okviru izdaje delnic, če so vse transakcije, ki jih je ta davčni zavezanec opravil v okviru svoje gospodarske dejavnosti, obdavčljive transakcije.

      (1)  UL C 47, 21.2.2004.


title: Zadeva C-415/08 P: Pritožba, ki jo je vložila Complejo Agrícola, SA 22. septembra 2008 zoper Sklep Sodišča prve stopnje (prvi senat), razglašen 14. julija 2008 v zadevi Complejo Agrícola, SA proti Komisiji Evropskih skupnosti ob intervenciji Kraljevine Španije, T-345/06

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/15

         Pritožba, ki jo je vložila Complejo Agrícola, SA 22. septembra 2008 zoper Sklep Sodišča prve stopnje (prvi senat), razglašen 14. julija 2008 v zadevi Complejo Agrícola, SA proti Komisiji Evropskih skupnosti ob intervenciji Kraljevine Španije, T-345/06
   (Zadeva C-415/08 P)
   (2008/C 313/22)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Pritožnica: Complejo Agrícola, SA (zastopnika: A. Menéndez Menéndez in G. Yanguas Montero, odvetnika)

      Drugi stranki v postopku: Komisija Evropskih skupnosti in Kraljevina Španija
   Predlogi pritožnice:

               —

               ugotovi naj se, da je pritožba dopustna;

               —

               razveljavi naj se Sklep Sodišča prve stopnje z dne 14. julija 2008, ki je bil pritožnici vročen 18. julija 2008 (v nadaljevanju: Sklep Sodišča prve stopnje), s katerim je Sodišče prve stopnje: (a) razsodilo, da je ničnostna tožba, ki jo je Complejo Agrícola (v nadaljevanju: ničnostna tožba) vložila zoper Odločbo 2006/613/ES (1) z dne 19. julija 2006, s katero je bil v skladu z Direktivo Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 sprejet seznam območij v sredozemski biogeografski regiji, pomembnih za Skupnost (v nadaljevanju: Odločba 2006/613), nedopustna; in (b) družbi Complejo Agrícola naložilo plačilo svojih stroškov in stroškov, ki jih je priglasila Komisija Evropskih skupnosti (v nadaljevanju: Komisija)

               —

               vrnitev zadeve Sodišču prve stopnje v novo odločanje, da bi to ničnostno tožbo razglasilo za dopustno in odločilo o temelju predlogov, ki jih je družba Complejo Agrícola predložila v ničnostni tožbi;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov družbe Complejo Agrícola v pritožbenem postopku.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Iz Sklepa Sodišča prve stopnje izhaja, da je Odločba 2006/613 akt, zoper katerega je mogoče vložiti pravno sredstvo. Vendar Sklep Sodišča prve stopnje zavrača procesno upravičenje družbe Complejo Agrícola, ker po njegovem mnenju Odločba 2006/613, s katero je za območje, pomembno za Skupnost (v nadaljevanju: OPS), razglašeno območje „Acebuchales de la Campiña sur de Cádiz“ – koda 6120015 – (v nadaljevanju: OPS Acebuchales), ki zajema del posestva „Las Lomas“, katerega lastnica je družba Complejo Agrícola, te ne zadeva neposredno, saj ji ne nalaga konkretnih obveznosti in ne zahteva razvoja nacionalnega prava.
   Družba Complejo Agrícola meni, da naj bi se v Sklepu Sodišča prve stopnje člen 230 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (v nadaljevanju: Pogodbe ES) napačno razlagal, ker naj bi imela v skladu s to določbo, kot jo razlaga nedavna sodna praksa, družba Complejo Agrícola v celoti procesno upravičenje za izpodbijanje Odločbe 2006/613, ker jo zadeva neposredno in posamično. Izpodbijani sklep je treba zato razveljaviti.
   Odločba 2006/613 neposredno zadeva družbo Complejo Agrícola tako pri analizi v skladu s formalistično razlago neposredne zadevnosti v sodni praksi, ki sedaj ne velja več, kot tudi pri analizi ob uporabi vsebinske razlage, ki jo Sodišče trenutno priznava.
   V izpodbijanem sklepu se položaj družbe Complejo Agrícola primerja s precedenčnimi primeri, ki nimajo z njim nič skupnega, ne da bi se analizirale konkretne okoliščine zadevnega primera. V skladu s sedaj veljavno sodno prakso mora položaj družbe Complejo Agrícola voditi do priznanja njenega procesnega upravičenja. Bistvena razlika med zadevnim primerom in primeri, preučenimi v zadevah, navedenih v Sklepu Sodišča prve stopnje, je namreč dejstvo, da je bila med postopkom sprejetja Odločbe 2006/613 španska zakonodaja v zvezi z varstvom OPS že sprejeta in so bile pravne posledice, ki jih bo imelo sprejetje Odločbe 2006/613 za družbo Complejo Agrícola, že z gotovostjo znane, tako da je bila možnost, da država Španija ne uporabi Odločbe 2006/612 zgolj teoretična. Tega dejstva ni mogoče izpodbijati – kot se skuša doseči v Sklepu Sodišča prve stopnje – na podlagi možnosti, da bi lahko država Španija v prihodnosti spremenila že sprejeta pravila o varstvu OPS.

      (1)  UL L 259, str. 1.


title: Zadeva C-230/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 25. junija 2009 vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) — Hauptzollamt Koblenz proti Kurt Etling in Thomas Etling GbR, intervenient: Bundesministerium der Finanzen

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/19

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 25. junija 2009 vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) — Hauptzollamt Koblenz proti Kurt Etling in Thomas Etling GbR, intervenient: Bundesministerium der Finanzen
   (Zadeva C-230/09)
   2009/C 220/35
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesfinanzhof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hauptzollamt Koblenz

      Toženi stranki: Kurt Etling in Thomas Etling GbR

      Intervenient: Bundesministerium der Finanzen

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba pravo Skupnosti, zlasti člen 5(k) Uredbe (ES) št. 1788/2003 o uvedbi dajatve v sektorju mleka in mlečnih proizvodov (1), razumeti tako, da referenčna količina proizvajalca v dvanajstmesečnem obdobju, v katerem mu je drug proizvajalec prenesel referenčno količino, ne obsega količine, za katero je med zadevnim dvanajstmesečnim obdobjem ta drugi proizvajalec dobavil mleko?

      (1)  UL L 270, str. 123.


title: Zadeva C-377/10: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 6. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul Dolj – Romunija) – Adrian Băilă proti Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Neobstoj zveze z realnostjo ali predmetom spora v postopku o glavni stvari — Nedopustnost)

text:
               26.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/17

         Sklep Sodišča (peti senat) z dne 6. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul Dolj – Romunija) – Adrian Băilă proti Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu
   (Zadeva C-377/10) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Neobstoj zveze z realnostjo ali predmetom spora v postopku o glavni stvari - Nedopustnost)
   2011/C 63/31
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunalul Dolj

      Stranke

      Tožeča stranka: Adrian Băilă

      Toženi stranki: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunalul Dolj – Registracija rabljenih vozil, ki so že bila registrirana v drugih državah članicah – Okoljski davek za motorna vozila ob prvi registraciji v določeni državi članici – Združljivost nacionalne zakonodaje s členom 110 PDEU – Začasno izvzetje za vozila z določenimi lastnostmi

      Izrek

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Dolj z odločbo z dne 9. junija 2010, je očitno nedopusten.

      (1)  UL C 274, 9.10.2010, str. 12.


title: Zadeva C-141/14: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 14. januarja 2016 – Evropska komisija/Republika Bolgarija (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2009/147/ES — Ohranjanje prostoživečih ptic — Območji posebnega varstva Kaliakra in Belite skali — Direktiva 92/43/EGS — Varstvo naravnih habitatov in prostoživečih vrst — Območje, pomembno za Skupnost, Kompleks Kaliakra — Direktiva 2011/92/EU — Presoja vplivov nekaterih projektov na okolje — Možnost uporabe ratione temporis režima varstva — Poslabšanje stanja naravnih habitatov in habitatov vrst ter vznemirjanje vrst — Vetrna energija — Turizem)

text:
               14.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/4

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 14. januarja 2016 – Evropska komisija/Republika Bolgarija
   (Zadeva C-141/14) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2009/147/ES - Ohranjanje prostoživečih ptic - Območji posebnega varstva Kaliakra in Belite skali - Direktiva 92/43/EGS - Varstvo naravnih habitatov in prostoživečih vrst - Območje, pomembno za Skupnost, Kompleks Kaliakra - Direktiva 2011/92/EU - Presoja vplivov nekaterih projektov na okolje - Možnost uporabe ratione temporis režima varstva - Poslabšanje stanja naravnih habitatov in habitatov vrst ter vznemirjanje vrst - Vetrna energija - Turizem))
   (2016/C 098/04)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: E. White, C. Hermes in P. Mihaylova, agenti)

      Tožena stranka: Republika Bolgarija (zastopnika: E. Petranova in D. Drambozova, agenta)

      Izrek

               1.

               Republika Bolgarija:

                           —

                           s tem, da območij, ki so pomembna za ohranjanje ptic, ni v celoti vključila v posebno območje varstva, ki pokriva regijo Kaliakra, ozemelj, ki so glede na število in velikost najprimernejša za ohranjanje, prvič, vrst iz Priloge I k Direktivi 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o ohranjanju prosto živečih ptic, ter, drugič, redno pojavljajočih se selitvenih vrst, ki niso navedene v tej prilogi, na geografskem območju morja in kopnega, kjer se uporablja ta direktiva, ni razvrstila kot posebno območje varstva, zaradi česar ta država članica ni izpolnila obveznosti iz člena 4(1) in (2) navedene direktive;

                           —

                           s tem, da je odobrila izvedbo projektov „AES Geo Energy“, „Disib“ in „Longman Investment“ na ozemlju območja Kaliakra, ki je pomembno za ohranjanje ptic, ki ni bilo razvrščeno kot posebno območje varstva, kljub temu, da bi moralo biti, ni izpolnila obveznosti iz člena 4(4) Direktive 2009/147;

                           —

                           s tem, da je odobrila izvedbo projektov „Kaliakra Wind Power“, „EVN Enertrag Kavarna“, „Vertikal – Petkov & Cie“ in „Thracian Cliffs Golf & Spa Resort“ na ozemlju posebnih območij varstva Kaliakra in Belite skali, ni izpolnila obveznosti iz člena 6(2) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst;

                           —

                           s tem, da prvič, ni pravilno presodila kumulativnih učinkov projektov „Windtech“, „Brestiom“, „Eco Energy“ in „Longman Investment“ na ozemlju območja Kaliakra, ki je pomembno za ohranjanje ptic in ki ni bilo razvrščeno kot posebno območje varstva, čeprav bi moralo biti, in drugič, da je kljub temu odobrila izvajanje projekta vetrnih elektrarn „Longman investment“, ni izpolnila obveznosti iz člena 4(2) in (3) Direktive 2011/92/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje in Priloge III, točka 1(b), k tej direktivi na eni strani in iz člena 2(1) te direktive na drugi strani.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Republiki Bolgariji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 159, 26.5.2014.


title: Zadeva C-378/09: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 10. junija 2010 – Evropska komisija proti Češki republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 85/337/EGS — Člen 10a, prvi, drugi in tretji odstavek — Presoja vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje — Nacionalna ureditev, ki omejuje pravico do pritožbe zoper odločbe v okoljskih zadevah — Neizvršitev prenosa navedene določbe v predpisanem roku)

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/10

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 10. junija 2010 – Evropska komisija proti Češki republiki
   (Zadeva C-378/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 85/337/EGS - Člen 10a, prvi, drugi in tretji odstavek - Presoja vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje - Nacionalna ureditev, ki omejuje pravico do pritožbe zoper odločbe v okoljskih zadevah - Neizvršitev prenosa navedene določbe v predpisanem roku)
   2010/C 209/14
   Jezik postopka: češčina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Šimerdová in J.-B. Laignelot, zastopnika)

      Tožena stranka: Češka republika (zastopnika: M. Smolek in J. Jirkalová, zastopnika)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 10a, prvi, drugi in tretji odstavek, Direktive Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 175, str. 40), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/11/ES (UL L 73, str. 5) in z Direktivo 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 156, str. 17) – Nacionalna ureditev, ki omejuje sodelovanje javnosti pri odločanju v okoljskih zadevah

      Izrek

               1.

               Češka republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev s členom 10a, prvi, drugi in tretji odstavek, Direktive 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003, v predpisanem roku, ni izpolnila obveznosti iz navedene direktive.

               2.

               Češki republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 312, 19.12.2009.


title: Zadeva C-58/16: Tožba, vložena 1. februarja 2016 – Evropska komisija/Zvezna republika Nemčija

text:
               4.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/13

         Tožba, vložena 1. februarja 2016 – Evropska komisija/Zvezna republika Nemčija
   (Zadeva C-58/16)
   (2016/C 118/16)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: W. Mölls in L. Nicolae, agenta)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Predloga tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Zvezna republika Nemčija s tem, da ni za vsa pristanišča v deželi Nordrhein-Westfalen zagotovila, da se opredelijo meje pristanišča, odobrijo ocene varnosti in varnostni načrti ter da se potrdi uradnik za varnost v pristanišču, ni izpolnila obveznosti iz členov 2(3), 6, 7 in 9 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/65/ES z dne 26. oktobra 2005 o krepitvi varnosti v pristaniščih; (1)

               —

               Zvezni republiki Nemčiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V skladu s členom 6 Direktive 2005/65/ES države članice zagotovijo, da se za pristanišča, ki jih ureja ta direktiva, izvede ocena o varnosti v pristanišču, ki jo odobri zadevna država članica. Te ocene varnosti morajo v skladu s Prilogo I k Direktivi vključevati opredelitev vseh območij, ki so pomembna za varnost v pristanišču, kar med drugim pomeni tudi opredelitev meja pristanišča.
   V skladu s členom 2(3) države članice za vsako pristanišče opredelijo meje pristanišča ob upoštevanju podatkov, ki izhajajo iz ocene varnosti v pristanišču. Odstavek 4 ureja primer, v katerem meje pristaniške infrastrukture v smislu Uredbe (ES) št. 725/2004 (2) dejansko vključujejo celotno pristanišče.
   Nadzor, opravljen leta 2013, je pokazal, da za vsaj enajst pristanišč v deželi Nordrhein-Westfalen, za katere velja Direktiva 2005/65/ES, ni bila narejena ocena varnosti. Iz nadaljnje korespondence izhaja, da se ta položaj do zdaj ni spremenil.
   V vsaj enakem obsegu niso bile opredeljene meje pristanišč, ker te opredelitve temeljijo na oceni varnosti, kot je navedeno zgoraj.
   Zato je gotovo, da Nemčija ni pravilno uporabila členov 2(3) in 6 Direktive 2005/65/ES.
   V skladu s členom 7 Direktive 2005/65/ES države članice zagotovijo, da se za vsa pristanišča, za katera velja Direktiva, izdela varnostni načrt, ki ga odobri zadevna država članica.
   Nemški organi so v dopisu z dne 21. avgusta 2013 navedli, da za enajst pristanišč v deželi Nordrhein-Westfalen, za katere velja Direktiva, varnostni načrti niso bili izdelani. Iz nadaljnje korespondence izhaja, da se ta položaj do zdaj ni spremenil.
   Zato je gotovo, da Nemčija ni pravilno uporabila člena 7 Direktive 2005/65/ES.
   V skladu s členom 9 Direktive 2005/65/ES je treba za vsako pristanišče, za katerega velja ta direktiva, potrditi uradnika za varnost v pristanišču.
   Nemški organi so v dopisu z dne 21. avgusta 2013 navedli, da za več pristanišč v deželi Nordrhein-Westfalen, za katere velja Direktiva, tak uradnik ni bil potrjen. Iz nadaljnje korespondence izhaja, da se ta položaj do zdaj ni spremenil.
   Zato je gotovo, da Nemčija ni pravilno uporabila člena 9 Direktive 2005/65/ES.

      (1)  UL L 310, str. 28.

      (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 69.


title: Zadeva C-363/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 28. junija 2013 – Leonardo Zappalà proti Rete Ferroviaria Italiana SpA

text:
               7.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/29

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 28. junija 2013 – Leonardo Zappalà proti Rete Ferroviaria Italiana SpA
   (Zadeva C-363/13)
   2013/C 260/53
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte suprema di cassazione

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Leonardo Zappalà

      Tožena stranka: Rete Ferroviaria Italiana SpA

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se za delo s področja plovbe uporabljajo določbe okvirnega sporazuma o delu za določen čas, uveljavljenega z Direktivo 1999/70/ES (1), natančneje, ali se določba 2(1) nanaša tudi na delavce, zaposlene za določen čas na trajektih, ki opravljajo dnevne povezave?

               2.

               Ali okvirni sporazum, uveljavljen z Direktivo 1999/70/ES, zlasti določba 3(1), nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki določa (člen 332 zakonika o plovbi) navedbo „trajanja“ pogodbe in ne „konca pogodbe“, in ali je v skladu z navedeno direktivo določitev trajanja pogodbe z navedbo konca pogodbe, do katerega bo nedvomno prišlo („največ 78 dni“), vendar pa ni natančno določeno, kdaj bo do tega prišlo?

               3.

               Ali okvirni sporazum, uveljavljen z Direktivo 1999/70/ES, zlasti določba 3(1), nasprotuje nacionalni zakonodaji (členi 325, 326 in 332 zakonika o plovbi), ki določa objektivne razloge za pogodbo o zaposlitvi za določen čas samo z navedbo ene ali več plovb, ki jih je treba opraviti, s čimer v bistvu sovpadata predmet pogodbe (opravljanje) in razlog (razlog za sklenitev pogodbe za določen čas)?

               4.

               Ali okvirni sporazum, uveljavljen z direktivo, nasprotuje nacionalni zakonodaji (v obravnavani zadevi določbam zakonika o plovbi), ki v primeru uporabe veriženja pogodb (ki pomeni zlorabo na podlagi določbe 5) izključuje njihovo preoblikovanje v delovno razmerje za nedoločen čas (ukrep, ki je v členu 326 zakonika o plovbi določen samo za primer, če je zadevna oseba neprekinjeno zaposlena več kakor eno leto, in če med prenehanjem ene pogodbe in sklenitvijo naslednje ne mine več kakor šestdeset dni)?

      (1)  Direktiva Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP; UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 368.