title: Zadeva T-102/18: Tožba, vložena 19. februarja 2018 – Knauf/EUIPO (upgrade your personality)

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/35

         Tožba, vložena 19. februarja 2018 – Knauf/EUIPO (upgrade your personality)
   (Zadeva T-102/18)
   (2018/C 134/50)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Martin Knauf (Berlin, Nemčija) (zastopnik: H. Jaeger, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije „upgrade your personality“ – prijava št. 15 750 029

      Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. decembra 2017 v zadevi R 1011/2017-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               besedno znamko Evropske unije „upgrade your personality“ registrira za te proizvode iz razredov 9 in 28:
               razred 9 – računalniški programi (posneti); računalniški programi (naložljiva programska oprema); posneti računalniški programi; naložljivi računalniški programi; programska oprema; programska oprema za računalniške igre; računalniška programska oprema za video igre; programska oprema za video igre; programi programske opreme za video igre; programska oprema za igre na video napravah; programska oprema za obdelavo podatkov; računalniški programi za obdelavo podatkov; računalniška grafična programska oprema; programska oprema za navidezno resničnost; programska oprema za navidezno resničnost; optični nosilci podatkov s posneto programsko opremo; vnaprej posneti magnetni nosilci podatkov; kasete za video igre; videokasete; videokasete (vnaprej posnete); vnaprej posnete video kasete
               razred 28 – konzole za igrice.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva T-63/18: Tožba, vložena 6. februarja 2018 – Torro Entertainment/EUIPO – Grupo Osborne (TORRO Grande Meat in Style)

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/23

         Tožba, vložena 6. februarja 2018 – Torro Entertainment/EUIPO – Grupo Osborne (TORRO Grande Meat in Style)
   (Zadeva T-63/18)
   (2018/C 134/33)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Torro Entertainment (Plovdiv, Bolgarija) (zastopnik: A. Kostov, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Španija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke EU TORRO Grande Meat in Style – zahteva za registracijo št. 14744 452

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 20. decembra 2017 v zadevi R 1776/2017-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem je z njo zavrnjena pritožba zoper odločbo odbora za ugovore;

               —

               EUIPO in družbi Grupo Osborne S.A. naloži plačilo stroškov družbe „Torro Entertainment“ Ltd. v zvezi s postopkom pred Splošnim sodiščem ter postopkom pritožbe in ugovora.

      Navajana tožbena razloga

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 2017/1001;

               —

               kršitev dolžnosti obrazložitve in skrbnosti.


title: Zadeva T-103/18: Tožba, vložena 19. februarja 2018 – S & V Technologies/EUIPO – Smoothline (Smoothline)

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/36

         Tožba, vložena 19. februarja 2018 – S & V Technologies/EUIPO – Smoothline (Smoothline)
   (Zadeva T-103/18)
   (2018/C 134/51)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: S & V Technologies GmbH (Hennigsdorf, Nemčija) (zastopnika: T. Schmitz in M. Breuer, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Smoothline AG (Zürich, Švica)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „Smoothieline“ – mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, št. 958 169

      Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 7. decembra 2017 v zadevi R 115/2017-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 95 Uredbe št. 2017/1001;

               —

               kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 2017/1001;

               —

               kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva C-71/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vestre Landsret (Danska) 2. februarja 2018 – Skatteministeriet/KPC Herning

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vestre Landsret (Danska) 2. februarja 2018 – Skatteministeriet/KPC Herning
   (Zadeva C-71/18)
   (2018/C 134/21)
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Vestre Landsret

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Skatteministeriet

      Tožena stranka: KPC Herning

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je s členom 135(1)(j) (glej člen 12(1)(a) in (2) v povezavi s členom 135(1)(k) (glej člen 12(1)(b) in (3), Direktive o DDV (1) združljivo to, da država članica v okoliščinah, kot so tiste iz postopka v glavni stvari, dobavo zemljišča, na katerem je v času dobave objekt, obravnava kot prodajo zemljišča za gradnjo, za katero se obračunava davek na dodano vrednost (DDV), kadar je namen strank objekt v celoti ali delno porušiti, da se zagotovi prostor za nov objekt?

      (1)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, 11.12.2006).


title: Zadeva T-89/18: Tožba, vložena 19. februarja 2018 – Guiral Broto/EUIPO – Gastro & Soul (Café del Sol)

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/29

         Tožba, vložena 19. februarja 2018 – Guiral Broto/EUIPO – Gastro & Soul (Café del Sol)
   (Zadeva T-89/18)
   (2018/C 134/42)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ramón Guiral Broto (Marbella, Španija) (zastopnik: J. de Castro Hermida, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Gastro & Soul GmbH (Hildesheim, Nemčija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „Café del Sol“ – znamka Evropske unije št. 6 105 985

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. decembra 2017 v zadevi R 1095/2017-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi in ugotovi, da je ugovor, ki temelji na prednostni znamki, katere imetnik je vlagatelj ugovora Ramón Guiral Broto, in sicer španski znamki št. 2348110, za razred 42 Nicejske klasifikacije, utemeljen;

               —

               potrdi odločbo oddelka za ugovore o zavrnitvi prijave znamke Evropske unije št. 6105985 CAFÉ DEL SOL za „nudenje hrane in pijače, začasno nastanitev in catering“ iz razreda 43 Nicejske klasifikacije, ki jo je vložila nemška družba Gastro & Soul GmbH, ker obstaja verjetnost zmede za potrošnika, ki naj bi izhajala iz soobstoja nasprotujočih si znamk, ker med njima obstaja podobnost v poimenovanju in uporabi; če pa Splošno sodišče za to ni pristojno, naj zadevo vrne v ponovno odločanje odboru za pritožbe pri Uradu za intelektualno lastnino ter naloži, da je treba ugovor šteti za utemeljen;

               —

               podredno, razveljavi izpodbijano odločbo, ker gre za nedoslednost, kršitev njenih pravic do obrambe in poseg v pravno varnost, saj ji je bila v okviru pritožbe R 1095/2017-4 izrecno zavrnjena možnost predložiti popolni prevod prednostne znamke, na kateri je temeljil ugovor, zaradi česar je kršen eden od temeljnih ciljev vrnitve v ponovno odločanje odborom za pritožbe pri EUIPO, o katerem je odločilo Splošno sodišče s sodbo z dne 13. decembra 2016 (T-548/15), ter da se zadeva vrne v ponovno odločanje odboru za pritožbe pri EUIPO, da bi se to napako popravilo in da bi se torej odločilo o sporu.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva C-90/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Visoki upravni sud (Hrvaška) 8. februarja 2018 – Hrvatska banka za obnovu i razvitak (HBOR)/Povjerenik za informiranje Republike Hrvatske

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Visoki upravni sud (Hrvaška) 8. februarja 2018 – Hrvatska banka za obnovu i razvitak (HBOR)/Povjerenik za informiranje Republike Hrvatske
   (Zadeva C-90/18)
   (2018/C 134/22)
   Jezik postopka: hrvaščina

      Predložitveno sodišče

   Visoki upravni sud

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hrvatska banka za obnovu i razvitak (HBOR)

      Tožena stranka: Povjerenik za informiranje Republike Hrvatske

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba določbe člena 15(3), drugi pododstavek, PDEU ter člena 4(1) in (2) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331) razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni določbi, ki omogoča, da javnost do informacij o razpolaganju s javnimi sredstvi dostopa brez izjem, čeprav bi bil dostop do teh informacij sicer omejen, ker so poslovna (bančna) tajnost?


title: Zadeva T-91/18: Tožba, vložena 16. februarja 2018 – Equity Cheque Capital Corporation/EUIPO (DIAMOND CARD)

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/31

         Tožba, vložena 16. februarja 2018 – Equity Cheque Capital Corporation/EUIPO (DIAMOND CARD)
   (Zadeva T-91/18)
   (2018/C 134/44)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Equity Cheque Capital Corporation (Victoria, Kanada) (zastopniki: I. Berkeley, barrister, P. Wheeler in C. Rani, solicitors)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke EU „DIAMOND CARD“ – zahteva za registracijo št. 15775 422

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 14. decembra 2017 v zadevi R 1544/2017-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva T-107/18: Tožba, vložena 20. februarja 2018 – Aytekin/EUIPO – Dienne Salotti (Dienne)

text:
               16.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/38

         Tožba, vložena 20. februarja 2018 – Aytekin/EUIPO – Dienne Salotti (Dienne)
   (Zadeva T-107/18)
   (2018/C 134/54)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Erkan Aytekin (Ankara, Turčija) (zastopnica: V. Martín Santos, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Dienne Salotti SRL a socio unico (Altamura, Italija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamka Evropske unije Dienne – prijava za registracijo št. 15 080 302

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. decembra 2017 v zadevi R 1444/2017-2

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               toženi stranki/intervenientu in/ali EUIPO naloži plačilo stroškov, ki so tožeči stranki nastali v zvezi s to tožbo, in vseh postopkovnih stroškov, nastalih zaradi odločb EUIPO.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva T-316/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 1. marca 2018 – Poljska/Komisija (ESRR — Zavrnitev potrditve finančnega prispevka za velik projekt — Člen 40, prvi odstavek, točka (g), Uredbe (ES) št. 1083/2006 — Utemeljitev javne udeležbe — Člen 41(2) Uredbe št. 1083/2006 — Prekoračitev roka)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/41

         Sodba Splošnega sodišča z dne 1. marca 2018 – Poljska/Komisija
   (Zadeva T-316/15) (1)

   ((ESRR - Zavrnitev potrditve finančnega prispevka za velik projekt - Člen 40, prvi odstavek, točka (g), Uredbe (ES) št. 1083/2006 - Utemeljitev javne udeležbe - Člen 41(2) Uredbe št. 1083/2006 - Prekoračitev roka))
   (2018/C 142/52)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Republika Poljska (zastopnik: B. Majczyna, agent)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: B.-R. Killmann, D. Recchia in M. Siekierzyńska, agenti)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 31. marca 2015 C(2015) 2230 final o zavrnitvi Republiki Poljski potrditve finančne pomoči iz Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR) za velik projekt „Vzpostavitev inovativnih storitev v centru za skupne storitve IBM v Wrocławu“ v okviru prednostne osi 4, ki je del operativnega programa „Inovativno gospodarstvo“.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Republiki Poljski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 294, 7.9.2015.


title: Zadeva C-39/18 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 22. januarja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi razširjeni senat) z dne 10. novembra 2017 v zadevi T-180/15, Icp plc in drugi/Evropska komisija

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/26

         Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 22. januarja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi razširjeni senat) z dne 10. novembra 2017 v zadevi T-180/15, Icp plc in drugi/Evropska komisija
   (Zadeva C-39/18 P)
   (2018/C 142/35)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: T. Christoforou, V. Bottka, M. Farley, B. Mongin, agenti)

      Druge stranke v postopku: Icap plc, Icap Management Services Ltd, Icap New Zealand Ltd (ICAP)

      Predlog

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               sodbo (točke od 281 do 299 in izrek) razveljavi v delu, v katerem so globe v členu 2 izpodbijanega sklepa razglašene za nične;

               —

               zavrne peti in šesti tožbeni razlog, ki ju je podjetje ICAP pred Splošnim sodiščem navedlo v zvezi z globami, in na podlagi svoje neomejene pristojnosti določi ustrezne globe za podjetje ICAP;

               —

               podjetju ICAP naloži plačilo vseh stroškov tega postopka in odločbo o stroških iz sodbe na prvi stopnji prilagodi tako, da bo odražala izid te pritožbe.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija v utemeljitev pritožbe navaja ta pritožbeni razlog:
   Komisija trdi, da je Splošno sodišče v sodbi T-180/15, Icap plc in drugi/Komisija (EU:T:2017:795), napačno uporabilo sodno prakso Sodišča v zvezi z obrazložitvijo, ki se zahteva ob naložitvi glob. Sodba Splošnega sodišča naj bi odstopala od temeljne sodbe C-194/14 P, AC Treuhand/Komisija (EU:C:2015:717, točke od 66 do 68), in Komisiji nalagala strožjo obveznost, naj podrobneje obrazloži metodologijo, ki je bila uporabljena za izračun glob, naloženih za kršitve člena 101 PDEU, zlasti kadar se uporabi odstavek 37 Smernic o globah. Namen pritožbe Komisije naj bi bil, da bi se odpravila resna napačna uporaba prava, ki naj bi jo storilo Splošno sodišče, ki bi, če bi bila sprejeta, škodila sposobnosti Komisije, da določi ustrezne globe, s katerimi bi dosegla zadosten odvračilen učinek. Pravilna razlaga obveznosti obrazložitve, ki ustreza zahtevam iz sodne prakse, ki je navedena v sodbi C-194/14 P, AC Treuhand/Komisija (EU:C:2015:717, točka 68), naj bi bila nujna za doseganje tega cilja. Nasprotno pa naj bi strožja obveznost obrazložitve v zvezi z globami, ki zajema notranja posvetovanja in izračune vmesnih korakov, posegala v diskrecijsko pravico Komisije glede določitve glob, tudi ko se opre na odstavek 37 Smernic o globah. Ta odstavek naj bi bil določen prav z namenom, da se Komisiji omogoči, da od Smernic o globah odstopi v netipičnih primerih, kot je to na primer pri nalaganju glob pomagačem. Kot so priznala sodišča Unije, naj bi Komisija morala obdržati polje proste presoje in diskrecijsko pravico za določanje ustreznih glob.


title: Zadeva T-402/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 1. marca 2018 – Poljska/Komisija (ESRR — Zavrnitev potrditve finančnega prispevka za velik projekt — Člen 41(1) Uredbe (ES) št. 1083/2006 — Ocenjevanje prispevka velikega projekta za uresničevanje ciljev operativnega programa — Člen 41(2) Uredbe št. 1083/2006 — Prekoračitev roka)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/41

         Sodba Splošnega sodišča z dne 1. marca 2018 – Poljska/Komisija
   (Zadeva T-402/15) (1)

   ((ESRR - Zavrnitev potrditve finančnega prispevka za velik projekt - Člen 41(1) Uredbe (ES) št. 1083/2006 - Ocenjevanje prispevka velikega projekta za uresničevanje ciljev operativnega programa - Člen 41(2) Uredbe št. 1083/2006 - Prekoračitev roka))
   (2018/C 142/53)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Republika Poljska (zastopnik: B. Majczyna, agent)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B.-R. Killmann in M. Siekierzyńska, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 11. maja 2015 C(2015) 3228 final o zavrnitvi Republiki Poljski potrditve finančne pomoči iz Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR) za velik projekt „Skupni evropski center za storitve – Pametni logistični sistemi“ v okviru prednostne osi 4, ki je del operativnega programa „Inovativno gospodarstvo“.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Republiki Poljski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 311, 21.9.2015.


title: Zadeva T-41/18: Tožba, vložena 24. januarja 2018 – Autoridad Portuaria de Vigo/Komisija

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/52

         Tožba, vložena 24. januarja 2018 – Autoridad Portuaria de Vigo/Komisija
   (Zadeva T-41/18)
   (2018/C 142/69)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Autoridad Portuaria de Vigo (Vigo, Španija) (zastopnik: J. Costas Alonso, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               zagotovi, da bo Evropska komisija kot varuh Pogodb izpolnila svojo obveznost, da pazi na to, da vse države članice enotno uporabljajo določbe Unije, in sicer z delovanjem, ki zagotavlja enotno uporabo predpisov Unije – v vseh državah članicah – v zvezi z uvozom proizvodov živalskega izvora iz tretjih držav, in s poenotenjem pravil, ki urejajo te nadzore;

               —

               natančneje, generalnemu direktoratu Komisije za zdravje in varnost hrane naj naloži, da opravi primerjalno analizo glede uporabe zakonodaje Unije, ki zadeva uvoz – prek pristanišč Vigo in Leixoes (Portugalska) – proizvodov živalskega izvora iz tretjih držav.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi zatrjuje, da različna uporaba predpisov Evropske unije s področja uvozov ohlajenih in zamrznjenih ribiških proizvodov iz držav zunaj Unije povzroča spremembo konkurenčnih pravil in enakih konkurenčnih pogojev (level playing field), kar vodi do izkrivljanja notranjega trga.
   V zvezi s tem zatrjuje tudi, da so pristanišča ključna pri prometu proizvodov, zlasti glede uvoza ribiških proizvodov, katerega 76 % poteka prek pristanišč.


title: Zadeva C-64/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 27. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supremo Tribunal Administrativo – Portugalska) – Associação Sindical dos Juízes Portugueses/Tribunal de Contas (Predhodno odločanje — Člen 19(1) PEU — Pravna sredstva — Učinkovito sodno varstvo — Neodvisnost sodnikov — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Člen 47 — Zmanjšanje plač v nacionalni javni upravi — Ukrepi proračunskega varčevanja)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 27. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supremo Tribunal Administrativo – Portugalska) – Associação Sindical dos Juízes Portugueses/Tribunal de Contas
   (Zadeva C-64/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 19(1) PEU - Pravna sredstva - Učinkovito sodno varstvo - Neodvisnost sodnikov - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 47 - Zmanjšanje plač v nacionalni javni upravi - Ukrepi proračunskega varčevanja))
   (2018/C 142/02)
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Supremo Tribunal Administrativo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Associação Sindical dos Juízes Portugueses

      Tožena stranka: Tribunal de Contas

      Izrek

   Člen 19(1), drugi pododstavek, PEU je treba razlagati tako, da načelo neodvisnosti sodnikov ne nasprotuje temu, da se splošni ukrepi zmanjšanja plače, kot so ti iz postopka v glavni stvari, ki so vezani na zahteve po odpravi čezmernega proračunskega primanjkljaja in program finančne pomoči Evropske unije, uporabijo za člane Tribunal de Contas (računsko sodišče, Portugalska).

      (1)  UL C 156, 2.5.2016.


title: Zadeva T-140/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. marca 2018 – Le Pen/Parlament (Pravilnik o povračilu in nadomestilu stroškov poslancem Evropskega parlamenta — Nadomestilo za parlamentarno pomoč — Izterjava neupravičeno izplačanih zneskov — Pristojnost generalnega sekretarja — Dokazno breme — Obveznost obrazložitve — Zloraba pooblastil — Napačno ugotovljeno dejansko stanje — Enako obravnavanje)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/42

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. marca 2018 – Le Pen/Parlament
   (Zadeva T-140/16) (1)

   ((Pravilnik o povračilu in nadomestilu stroškov poslancem Evropskega parlamenta - Nadomestilo za parlamentarno pomoč - Izterjava neupravičeno izplačanih zneskov - Pristojnost generalnega sekretarja - Dokazno breme - Obveznost obrazložitve - Zloraba pooblastil - Napačno ugotovljeno dejansko stanje - Enako obravnavanje))
   (2018/C 142/55)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Jean-Marie Le Pen (Saint Cloud, Francija) (zastopniki: sprva M. Ceccaldi in J.-P. Le Moigne, nato M. Ceccaldi, ter nazadnje F. Wagner, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: S. Seyr in G. Corstens, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe generalnega sekretarja Evropskega parlamenta z dne 29. januarja 2016 o izterjavi neupravičeno izplačanega zneska 320 026,23 EUR iz naslova parlamentarne pomoči od tožeče stranke in s tem povezanega bremepisa z dne 4. februarja 2016.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Jean-Marie Le Pen nosi stroške, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 191, 30.5.2018.


title: Zadeva C-44/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španija) 24. januarja 2018 – Cobra Servicios Auxiliares S.A./FOGASA, Jesús Valiño López in Incatema, S.L.

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/27

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španija) 24. januarja 2018 – Cobra Servicios Auxiliares S.A./FOGASA, Jesús Valiño López in Incatema, S.L.
   (Zadeva C-44/18)
   (2018/C 142/37)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Cobra Servicios Auxiliares, S.A.

      Nasprotne stranke v postopku s pritožbo: FOGASA, Jesús Valiño López in Incatema, S.L.

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba določbo 4 Okvirnega sporazuma o delu za določen čas, ki je priložen k Direktivi 1999/70 (1), razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki pri enakem dejanskem stanju (prenehanje pogodbe o poslovnem sodelovanju med delodajalcem in tretjim podjetjem po volji tega podjetja) določa nižjo odpravnino za prenehanje pogodbe za opravljanje določenih nalog ali storitev, katere trajanje je omejeno s trajanjem navedene pogodbe o poslovnem sodelovanju, kot za prenehanje pogodb primerljivih delavcev za nedoločen čas, ki so bili kolektivno odpuščeni iz razlogov, povezanih s proizvodnjo, ki so nastali zaradi prenehanja navedene pogodbe o poslovnem sodelovanju?

               2.

               Če je odgovor pritrdilen, ali je treba neenako obravnavanje glede odpravnine zaradi prenehanja pogodbe na podlagi istega dejanskega stanja, čeprav na različni pravni podlagi, med delavci, zaposlenimi za določen čas, in primerljivimi delavci, zaposlenimi za nedoločen čas, razlagati tako, da pomeni diskriminacijo, ki je prepovedana s členom 21 Listine in je v nasprotju z načeloma enakosti pred zakonom in prepovedi diskriminacije iz členov 20 in 21 Listine, ki sta del splošnih načel prava Unije?

      (1)  Direktiva Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 368).


title: Zadeva T-64/18: Tožba, vložena 6. februarja 2018 – Alfamicro/Komisija

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/52

         Tožba, vložena 6. februarja 2018 – Alfamicro/Komisija
   (Zadeva T-64/18)
   (2018/C 142/70)
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Alfamicro – Sistema de Computadores – Sociedade Unipessoal, L.da (Cascais, Portugalska) (zastopnika: G. Gentil Anastácio in D. Pirra Xarepe, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za nično iz absolutnih razlogov razglasi Sklep Komisije C(2017) 8839 final z dne 13. decembra 2017 o izterjavi dolga, in sicer v delu, ki zadeva opomin št. 3241507078, za nično iz relativnih razlogov pa naj navedeni sklep razglasi v preostalem delu ter

               —

               naloži Komisiji plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja te tožbene razloge.

               1.

               Glede predloga za razglasitev ničnosti iz absolutnih razlogov tožeča stranka trdi, da Komisija v nasprotju z določbami člena 19 PEU in člena 272 PDEU posega v sodno pristojnost, saj je sodbo Splošnega sodišča z dne 14. novembra 2017 (zadeva T-831/14), v kateri je bil potrjen zahtevek Unije glede določenega dolga, nadomestila z drugo odločbo – ki je izvršilni naslov – glede istega dolga.

               2.

               Glede predloga za razglasitev ničnosti iz relativnih razlogov tožeča stranka zatrjuje

                           —

                           nepopolnost obrazložitve, saj se je Komisija omejila zgolj na navedbo, da so ugotovljene določene sistemske napake v preverjanjih iz finančne revizije, opravljene glede sporazuma, ki je predmet obravnavanega sklepa, pri čemer ni pojasnila, katere so te napake,

                           —

                           kršitev predpisov, saj je Komisija s tem, da je zaključke finančne revizije, opravljene v okviru pogodbenega razmerja, avtomatično prenesla na druga pogodbena razmerja, kršila člen 135(5), drugi pododstavek, Uredbe št. 966/2012 (1), ter kršitev temeljnega načela pogodb z upravo na splošno, natančneje javnih naročil, kakršna je klavzula o plačilu.

      (1)  Uredba (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (UL 2012, L 298, str. 1).


title: Zadeva C-266/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 27. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Združeno kraljestvo) – The Queen, na predlog Western Sahara Campaign UK/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs („Predhodno odločanje — Sporazum med Evropsko skupnostjo in Kraljevino Maroko o partnerstvu v ribiškem sektorju — Protokol o določitvi ribolovnih možnosti iz tega sporazuma — Akta o sklenitvi Sporazuma in Protokola — Uredbi, s katerima so bile med države članice razdeljene ribolovne možnosti, določene s Protokolom — Sodna pristojnost — Razlaga — Veljavnost z vidika člena 3(5) PEU in mednarodnega prava — Uporaba navedenega sporazuma in navedenega protokola za ozemlje Zahodne Sahare in vode ob njegovi obali)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/3

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 27. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Združeno kraljestvo) – The Queen, na predlog Western Sahara Campaign UK/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs
   (Zadeva C-266/16) (1)

   ((„Predhodno odločanje - Sporazum med Evropsko skupnostjo in Kraljevino Maroko o partnerstvu v ribiškem sektorju - Protokol o določitvi ribolovnih možnosti iz tega sporazuma - Akta o sklenitvi Sporazuma in Protokola - Uredbi, s katerima so bile med države članice razdeljene ribolovne možnosti, določene s Protokolom - Sodna pristojnost - Razlaga - Veljavnost z vidika člena 3(5) PEU in mednarodnega prava - Uporaba navedenega sporazuma in navedenega protokola za ozemlje Zahodne Sahare in vode ob njegovi obali))
   (2018/C 142/03)
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: The Queen, na predlog Western Sahara Campaign UK

      Toženi stranki: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs

      Ob udeležbi: Confédération marocaine de l’agriculture et du développement rural (Comader)

      Izrek

   Ker se niti Sporazum med Evropsko skupnostjo in Kraljevino Maroko o partnerstvu v ribiškem sektorju niti Protokol med Evropsko unijo in Kraljevino Maroko o določitvi ribolovnih možnosti in finančnega prispevka iz Sporazuma med Evropsko unijo in Kraljevino Maroko o partnerstvu v ribiškem sektorju ne uporabljata za vode ob obali ozemlja Zahodne Sahare, preučitev prvega vprašanja za predhodno odločanje ni pokazala ničesar, kar bi vplivalo na veljavnost Uredbe Sveta (ES) št. 764/2006 z dne 22. maja 2006 o sklenitvi tega sporazuma, Sklepa Sveta 2013/785/EU z dne 16. decembra 2013 o sklenitvi tega protokola in Uredbe Sveta (EU) št. 1270/2013 z dne 15. novembra 2013 o razdelitvi ribolovnih možnosti v skladu s tem protokolom z vidika člena 3(5) PEU.

      (1)  UL C 260, 18.7.2016.


title: Zadeva C-46/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 25. januarja 2018 – Caseificio Sociale San Rocco Soc. coop. arl in drugi/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/28

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 25. januarja 2018 – Caseificio Sociale San Rocco Soc. coop. arl in drugi/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
   (Zadeva C-46/18)
   (2018/C 142/38)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožniki: Caseificio Sociale San Rocco Soc. coop. arl, S.s. Franco e Maurizio Artuso, Sebastiano Bolzon, Claudio Matteazzi, Roberto Tellatin

      Nasprotni stranki v pritožbenem postopku: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba v položaju, kakršen je opisani, ki je predmet postopka v glavni stvari, pravo Evropske unije razlagati tako, da zaradi neskladnosti zakonske določbe države članice s členom 2(2)(3) Uredbe (EGS) št. 3950/92 (1) za proizvajalce ne velja obveznost plačila dodatne dajatve, če so izpolnjeni pogoji, ki jih določa navedena uredba?

               2.

               Ali je treba v položaju, kakršen je opisani, ki je predmet postopka v glavni stvari, pravo Evropske unije in zlasti splošno načelo varstva zaupanja v pravo razlagati tako, da ni mogoče varovati zaupanja subjektov, ki so spoštovali obveznost, predvideno v državi članici, in so izkoristili učinke, povezane s spoštovanjem navedene obveznosti, čeprav se je izkazalo, da navedena obveznost ni v skladu s pravom Evropske unije?

               3.

               Ali v položaju, kakršen je opisani, ki je predmet postopka v glavni stvari, člen 9 Uredbe (ES) št. 1392/2001 (2) z dne 9. julija 2001 in pojem Unije „prednostna kategorija“ nasprotujeta določbi države članice, kakršna je člen 2(3) uredbe-zakona št. 157/2004, ki jo je sprejela Italijanska republika in določa razlikovanje pri vračanju preplačanega dodatnega plačila, tako da časovno in glede na način vračila ločuje med proizvajalci, ki so zaupali v zahtevano spoštovanje določbe nacionalnega prava, za katero se je izkazalo, da je ni v skladu s pravom Unije, in proizvajalci, ki navedene določbe niso spoštovali?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 3950/92 z dne 28. decembra 1992 o uvedbi dodatne dajatve v sektorju mleka in mlečnih proizvodov (UL L 405, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 1392/2001 z dne 9. julija 2001 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (EGS) št. 3950/92 o uvedbi dodatne dajatve za mleko in mlečne proizvode (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 33, str. 104).


title: Zadeva C-297/16: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 1. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Bucureşti – Romunija) – Colegiul Medicilor Veterinari din România (CMVRO)/Autoritatea Naţională Sanitară Veterinară şi pentru Siguranţa Alimentelor (Predhodno odločanje — Direktiva 2006/123/ES — Storitve na notranjem trgu — Nacionalna ureditev, v skladu s katero imajo zgolj veterinarji pravico do prodaje na drobno in uporabe ekoloških proizvodov, sredstev proti zajedavcem za posebne namene in zdravil za uporabo v veterinarski medicini — Svoboda ustanavljanja — Zahteva, da je kapital podjetij, ki na drobno prodajajo zdravila za uporabo v veterinarski medicini, v izključni lasti veterinarjev — Varovanje javnega zdravja — Sorazmernost)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/4

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 1. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Bucureşti – Romunija) – Colegiul Medicilor Veterinari din România (CMVRO)/Autoritatea Naţională Sanitară Veterinară şi pentru Siguranţa Alimentelor
   (Zadeva C-297/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 2006/123/ES - Storitve na notranjem trgu - Nacionalna ureditev, v skladu s katero imajo zgolj veterinarji pravico do prodaje na drobno in uporabe ekoloških proizvodov, sredstev proti zajedavcem za posebne namene in zdravil za uporabo v veterinarski medicini - Svoboda ustanavljanja - Zahteva, da je kapital podjetij, ki na drobno prodajajo zdravila za uporabo v veterinarski medicini, v izključni lasti veterinarjev - Varovanje javnega zdravja - Sorazmernost))
   (2018/C 142/04)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Curtea de Apel Bucureşti

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Colegiul Medicilor Veterinari din România (CMVRO)

      Tožena stranka: Autoritatea Naţională Sanitară Veterinară şi pentru Siguranţa Alimentelor

      Izrek

               1.

               Člen 15 Direktive 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je obravnavana v postopku v glavni stvari, v skladu s katero ima veterinar izključno pravico do prodaje na drobno in uporabe ekoloških proizvodov, sredstev proti zajedavcem za posebne namene in zdravil za uporabo v veterinarski medicini.

               2.

               Člen 15 Direktive 2006/123 je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je obravnavana v postopku v glavni stvari, s katero je zahtevano, da je osnovni kapital podjetij, ki na drobno prodajajo zdravila za uporabo v veterinarski medicini, v izključni lasti enega ali več veterinarjev.

      (1)  UL C 314, 29.8.2016.


title: Zadeva T-462/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. marca 2018 – Portugalska/Komisija (EKJS — Odhodki, ki so izključeni iz financiranja — Pomoči za površino — Odhodki Portugalske — Legitimno pričakovanje — Člen 41(3) Uredbe (ES) št. 73/2009 — Člen 31(2) Uredbe (ES) št. 1290/2005 — Sorazmernost)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/44

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. marca 2018 – Portugalska/Komisija
   (Zadeva T-462/16) (1)

   ((EKJS - Odhodki, ki so izključeni iz financiranja - Pomoči za površino - Odhodki Portugalske - Legitimno pričakovanje - Člen 41(3) Uredbe (ES) št. 73/2009 - Člen 31(2) Uredbe (ES) št. 1290/2005 - Sorazmernost))
   (2018/C 142/57)
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Portugalska republika (zastopniki: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, J. Saraiva de Almeida in P. Estêvão, agenti)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Sauka, agent, skupaj z M. Marques Mendesom in A. Dias Henriquesom, odvetnikoma)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2016/1059 z dne 20. junija 2016 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL 2016, L 173, str. 59) v delu, v katerem se nanaša na Portugalsko republiko.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 392, 24.10.2016.


title: Zadeva T-624/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. marca 2018 – Gollnisch/Parlament (Pravilnik o povračilu in nadomestilu stroškov poslancem Evropskega parlamenta — Nadomestilo za parlamentarno pomoč — Izterjava neupravičeno izplačanih zneskov — Pristojnost generalnega sekretarja — Electa una via — Pravica do obrambe — Dokazno breme — Obveznost obrazložitve — Zaupanje v pravo — Politične pravice — Enako obravnavanje — Zloraba pooblastil — Neodvisnost poslancev — Napačno ugotovljeno dejansko stanje — Sorazmernost)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/44

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. marca 2018 – Gollnisch/Parlament
   (Zadeva T-624/16) (1)

   ((Pravilnik o povračilu in nadomestilu stroškov poslancem Evropskega parlamenta - Nadomestilo za parlamentarno pomoč - Izterjava neupravičeno izplačanih zneskov - Pristojnost generalnega sekretarja - Electa una via - Pravica do obrambe - Dokazno breme - Obveznost obrazložitve - Zaupanje v pravo - Politične pravice - Enako obravnavanje - Zloraba pooblastil - Neodvisnost poslancev - Napačno ugotovljeno dejansko stanje - Sorazmernost))
   (2018/C 142/58)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Bruno Gollnisch (Villiers-le-Mahieu, Francija) (zastopnika: najprej N. Fakiroff, nato F. Wagner, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: G. Corstens in S. Seyr, agenta)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa generalnega sekretarja Parlamenta z dne 1. julija 2016 o izterjavi neupravičeno izplačanega zneska 275 984,23 EUR iz naslova parlamentarne pomoči od tožeče stranke in s tem povezanega bremepisa z dne 5. julija 2016.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Bruno Gollnisch poleg svojih stroškov nosi stroške Evropskega parlamenta, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 383, 17.10.2016.


title: Zadeva C-76/17: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 1. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Romunija) – SC Petrotel-Lukoil SA, Maria Magdalena Georgescu/Ministerul Economiei, Ministerul Energiei, Ministerul Finanţelor Publice (Predhodno odločanje — Dajatev z enakim učinkom kot carine — Člen 30 PDEU — Notranji davek — Člen 110 PDEU — Dajatev za izvožene naftne proizvode — Neprevalitev dajatve na potrošnika — Breme dajatve, ki ga nosi zavezanec — Vračilo zneskov, ki jih je zavezanec plačal)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/13

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 1. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Romunija) – SC Petrotel-Lukoil SA, Maria Magdalena Georgescu/Ministerul Economiei, Ministerul Energiei, Ministerul Finanţelor Publice
   (Zadeva C-76/17) (1)

   ((Predhodno odločanje - Dajatev z enakim učinkom kot carine - Člen 30 PDEU - Notranji davek - Člen 110 PDEU - Dajatev za izvožene naftne proizvode - Neprevalitev dajatve na potrošnika - Breme dajatve, ki ga nosi zavezanec - Vračilo zneskov, ki jih je zavezanec plačal))
   (2018/C 142/18)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: SC Petrotel-Lukoil SA, Maria Magdalena Georgescu

      Tožene stranke: Ministerul Economiei, Ministerul Energiei, Ministerul Finanţelor Publice

      Izrek

   Pravo Unije, zlasti člen 30 PDEU, je treba razlagati tako, da mora davčni zavezanec, ki je dejansko nosil breme dajatve z enakim učinkom, ki je v nasprotju s tem členom, imeti možnost, da se mu povrnejo zneski, ki jih je plačal iz tega naslova, tudi v položaju, ko je bil v nacionalni zakonodaji mehanizem plačila davka določen tako, da se navedeni davek prevali na potrošnika.

      (1)  UL C 151, 15.5.2017.


title: Zadeva T-629/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 1. marca 2018 – Shoe Branding Europe/EUIPO – adidas (postavitev dveh vzporednih črt na čevljih) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije, ki jo sestavljata dve vzporedni črti na čevlju — Prijava prejšnje figurativne znamke Evropske unije, ki jo sestavljajo tri vzporedne črte na čevlju — Relativni razlog za zavrnitev — Ogrožanje ugleda — Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009 (ki je postal člen 8(5) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/45

         Sodba Splošnega sodišča z dne 1. marca 2018 – Shoe Branding Europe/EUIPO – adidas (postavitev dveh vzporednih črt na čevljih)
   (Zadeva T-629/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije, ki jo sestavljata dve vzporedni črti na čevlju - Prijava prejšnje figurativne znamke Evropske unije, ki jo sestavljajo tri vzporedne črte na čevlju - Relativni razlog za zavrnitev - Ogrožanje ugleda - Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009 (ki je postal člen 8(5) Uredbe (EU) 2017/1001)))
   (2018/C 142/59)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Shoe Branding Europe BVBA (Oudenaarde, Belgija) (zastopnik: J. Løje, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnici: A. Lukošiūtė in A. Söder, agentki)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: adidas AG (Herzogenaurach, Nemčija) (zastopnici: I. Fowler in I. Junkar, solicitors)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. junija 2016 (zadeva R 597/2016-2), v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama adidas in Shoe Branding Europe.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Shoe Branding Europe BVBA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 402, 31.10.2016.


title: Zadeva C-117/17: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 28. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche – Italija) – Comune di Castelbellino/Regione Marche in drugi (Predhodno odločanje — Okolje — Direktiva 2011/92/EU — Člen 4(2) in (3) ter Priloge od I do III — Presoja vplivov na okolje — Soglasje za izvedbo del na objektu za proizvodnjo električne energije iz biomase, ne da bi se predhodno preverilo, ali je nujno presojati vplive na okolje — Razveljavitev — Kasnejša regularizacija soglasja na podlagi novih predpisov nacionalnega prava brez predhodnega preverjanja, ali je nujno presojati vplive na okolje)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/14

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 28. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche – Italija) – Comune di Castelbellino/Regione Marche in drugi
   (Zadeva C-117/17) (1)

   ((Predhodno odločanje - Okolje - Direktiva 2011/92/EU - Člen 4(2) in (3) ter Priloge od I do III - Presoja vplivov na okolje - Soglasje za izvedbo del na objektu za proizvodnjo električne energije iz biomase, ne da bi se predhodno preverilo, ali je nujno presojati vplive na okolje - Razveljavitev - Kasnejša regularizacija soglasja na podlagi novih predpisov nacionalnega prava brez predhodnega preverjanja, ali je nujno presojati vplive na okolje))
   (2018/C 142/19)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Comune di Castelbellino

      Tožene stranke: Regione Marche, Ministero per i beni e le attività culturali, Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Regione Marche Servizio Infrastrutture Trasporti Energia – P.F. Rete Elettrica Regionale, Provincia di Ancona

      Ob udeležbi: Società Agricola 4 C S.S.

      Izrek

   Kadar se za projekt za povečanje zmogljivosti objekta električne energije, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, ni predhodno preverjalo, ali je nujno treba opraviti presojo vplivov na okolje v skladu z nacionalnimi predpisi, za katere je bilo kasneje razglašeno, da so glede te točke neskladni z Direktivo 2011/92/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje, pravo Unije zahteva, da države članice odpravijo nedovoljene posledice te kršitve, in ne nasprotuje temu, da pristojni organi, potem ko je ta projekt realiziran, ponovno preverijo, ali je ta objekt skladen s to direktivo in eventualno zanj izvedejo presojo vplivov na okolje, če nacionalna pravila, ki dopuščajo to regularizacijo, zadevnim osebam onemogočajo, da bi obšle pravila prava Unije ali jih ne bi uporabile. Upoštevati je treba tudi okoljske vplive, ki so nastali po realizaciji projekta. Ti organi lahko na podlagi nacionalnih predpisov, ki so veljali na datum, ko so ti organi o tem odločali, odločijo, da se taka presoja vplivov na okolje ne izvede, če so ti predpisi v skladu s to direktivo.

      (1)  UL C 221, 10.7.2017.


title: Zadeva T-81/18: Tožba, vložena 9. februarja 2018 – Barata/Parlament

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/53

         Tožba, vložena 9. februarja 2018 – Barata/Parlament
   (Zadeva T-81/18)
   (2018/C 142/71)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Joao Miguel Barata (Evere, Belgija) (zastopniki: G. Pandey, D. Rovetta in V. Villante, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               predhodno in po potrebi razglasi, da člen 90 Kadrovskih predpisov v skladu s členom 277 Pogodbe o delovanju Evropske unije v obravnavanem primeru ni veljaven in da se ne uporabi;

               —

               prvič, sklep Evropskega parlamenta z dne 30. oktobra 2017 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke v skladu s členom 90(2) Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije, vložene 19. junija 2017, razglasi za ničen;

               —

               drugič, sklep direktorja za razvoj človeških virov z dne 20. marca 2017 o tem, da se tožeča stranka ne vključi v seznam uradnikov, izbranih za namene programa usposabljanja v okviru postopka certifikacije za leto 2016, in o zavrnitvi njene zahteve za pregled v skladu s členom 90(1) Kadrovskih predpisov, razglasi za ničen;

               —

               tretjič, sklep Evropskega parlamenta z dne 14. februarja 2016 o seznanitvi tožeče stranke z njenimi rezultati in o tem, da se ne vključi v seznam uradnikov, izbranih v okviru postopka certifikacije za leto 2016, razglasi za ničen;

               —

               četrtič, sklep Evropskega parlamenta z dne 8. decembra 2017 o seznanitvi tožeče stranke s tem, da je bila njena prijava v postopku certifikacije za leto 2016 uvrščena kot 36. med 87 prijavami, kar je pomenilo, da njeno ime ni bilo vključeno na zadevni seznam, razglasi za ničen;

               —

               petič, sklep Evropskega parlamenta z dne 21. decembra 2016 o zavrnitvi pregleda ocene in rezultata tožeče stranke in o njegovi izključitvi iz navedenega postopka certifikacije razglasi za ničen;

               —

               šestič, razpis notranjega natečaja Evropskega parlamenta 2016/014 z dne 7. oktobra 2016 razglasi za ničen;

               —

               nazadnje, seznam Evropskega parlamenta z uradniki, ki so bili izbrani za sodelovanje v zgoraj navedenem programu usposabljanja, v celoti razglasi za ničen;

               —

               tožeči stranki dodeli odškodnino v višini 50 000 EUR;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji in kršitev obveznosti obrazložitve, kršitev člena 25 Kadrovskih predpisov, očitna napaka pri presoji upoštevnih dejstev in dokumentov, kršitev člena 296 Pogodbe o delovanju Evropske unije

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev načela učinkovitega sodnega varstva, kršitev člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter ugovor neveljavnosti in neuporabe v zvezi z domnevno neveljavnostjo in neuporabo člena 90 Kadrovskih predpisov

               3.

               Tretji tožbeni razlog: nepristojnost, kršitev določb razpisa natečaja in člena 30 Kadrovskih predpisov v povezavi s Prilogo III k tem kadrovskim predpisom ter dolžnosti dobrega upravljanja

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev dolžnosti dobrega upravljanja v skladu s členom 41 Listine in očitna napaka pri presoji ter kršitev načela enakosti

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev členov 1, 2, 3 in 4 Uredbe št. 1/58 (1), kršitev členov 1d in 28 Kadrovskih predpisov in kršitev člena 1(1)(f) Priloge III k tem kadrovskim predpisom ter kršitev načel enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije

      (1)  Uredba št. 1 z dne 15. aprila 1958 o določitvi jezikov, ki se uporabljajo v Evropski gospodarski skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1, str. 3).


title: Zadeva C-289/17: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 28. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tartu Maakohus – Estonija) – Collect Inkasso OÜ in drugi/Rain Aint in drugi (Predhodno odločanje — Pravosodno sodelovanje v civilnih in gospodarskih zadevah — Uredba (ES) št. 805/2004 — Evropski nalog za izvršbo nespornih zahtevkov — Pogoji za potrditev — Minimalni standardi za postopke o nespornih zahtevkih — Pravice dolžnika — Neobstoj navedbe naslova institucije, na katero je mogoče nasloviti ugovor zoper zahtevek oziroma pri kateri je mogoče vložiti pravno sredstvo zoper odločbo)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/15

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 28. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tartu Maakohus – Estonija) – Collect Inkasso OÜ in drugi/Rain Aint in drugi
   (Zadeva C-289/17) (1)

   ((Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih in gospodarskih zadevah - Uredba (ES) št. 805/2004 - Evropski nalog za izvršbo nespornih zahtevkov - Pogoji za potrditev - Minimalni standardi za postopke o nespornih zahtevkih - Pravice dolžnika - Neobstoj navedbe naslova institucije, na katero je mogoče nasloviti ugovor zoper zahtevek oziroma pri kateri je mogoče vložiti pravno sredstvo zoper odločbo))
   (2018/C 142/20)
   Jezik postopka: estonščina

      Predložitveno sodišče

   Tartu Maakohus

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Collect Inkasso OÜ, ITM Inkasso OÜ, Bigbank AS

      Tožene stranke: Rain Aint, Lauri Palm, Raiko Oikimus, Egle Noor, Artjom Konjarov

      Izrek

   Člena 17(a) in 18(1)(b) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 805/2004 z dne 21. aprila 2004 o uvedbi evropskega naloga za izvršbo nespornih zahtevkov je treba razlagati tako, da sodne odločbe, ki je bila izdana, ne da bi bil dolžnik obveščen o naslovu sodišča, na katerega je treba nasloviti odgovor, pri katerem se lahko udeleži postopka oziroma pri katerem bi lahko vložil pravno sredstvo zoper to odločbo, ni mogoče potrditi kot evropski nalog za izvršbo.

      (1)  UL C 249, 31.07.2017.


title: Zadeva C-53/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 29. januarja 2018 – Antonio Pasquale Mastromartino/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/30

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 29. januarja 2018 – Antonio Pasquale Mastromartino/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   (Zadeva C-53/18)
   (2018/C 142/40)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Antonio Pasquale Mastromartino

      Tožena stranka: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je vloga vezanega zastopnika (tied agent) vključena v uskladitev predpisov, ki jo določa Direktiva 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 (1), in glede katerih vidikov?

               2.

               Ali pravilna uporaba Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004, zlasti členov 8, 23 in 51 te direktive, ter načel in pravil na področju prepovedi diskriminacije, sorazmernosti, svobode opravljanja storitev in svobode ustanavljanja, ki jih določata Pogodbi, nasprotuje nacionalni zakonodaji, kot je ta, ki izhaja iz člena 55(2) zakonske uredbe št. 58 z dne 24. februarja 1998 (prečiščeno besedilo predpisov na področju finančnega posredovanja v skladu s členoma 8 in 21 zakona št. 52 z dne 6. februarja 1996) in njegovih naknadnih sprememb in dopolnitev ter iz člena 111(2) odločbe nacionalne komisije za družbe in borzo (CONSOB) št. 16190 z dne 29. oktobra 2007 (pravilnik o izvajanju zakonske uredbe št. 58 z dne 24. februarja 1998 v zvezi s posredniki), in ki:

                           a)

                           omogoča „diskrecijsko“ prepoved opravljanja dejavnosti „vezanega zastopnika“ (svetovalca, pooblaščenega za ponujanje storitev izven sedeža – nekdanjega finančnega promotorja) na podlagi dejstev, ki se ne nanašajo na izgubo ugleda, kot je opredeljena v nacionalnem pravu, in ki obenem niso povezana s spoštovanjem izvedbenih pravil Direktive;

                           b)

                           omogoča „diskrecijsko“ in največ enoletno prepoved opravljanja dejavnosti „vezanega zastopnika“ (svetovalca, pooblaščenega za ponujanje storitev izven sedeža – nekdanjega finančnega promotorja) v okviru postopka, katerega namen je preprečiti javno razburjenje zaradi obtožbe zadevnega zastopnika v kazenskem postopku, katerega trajanje pa običajno znatno presega obdobje enega leta?

      (1)  Direktiva 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov in o spremembah direktiv Sveta 85/611/EGS, 93/6/EGS in Direktive 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/22/EGS (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 263).


title: Zadeva C-387/16: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 28. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos/Nidera BV (Predhodno odločanje — Obdavčenje — Davek na dodano vrednost (DDV) — Direktiva 2006/112/ES — Odbitek vstopnega davka — Člen 183 — Vračilo presežnega DDV — Zamuda pri vračilu — Znesek zamudnih obresti, dolgovanih na podlagi nacionalnega prava — Znižanje tega zneska iz razlogov, ki jih ni mogoče pripisati davčnemu zavezancu — Dopustnost — Davčna nevtralnost — Pravna varnost)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/6

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 28. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos/Nidera BV
   (Zadeva C-387/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Odbitek vstopnega davka - Člen 183 - Vračilo presežnega DDV - Zamuda pri vračilu - Znesek zamudnih obresti, dolgovanih na podlagi nacionalnega prava - Znižanje tega zneska iz razlogov, ki jih ni mogoče pripisati davčnemu zavezancu - Dopustnost - Davčna nevtralnost - Pravna varnost))
   (2018/C 142/07)
   Jezik postopka: litovščina

      Predložitveno sodišče

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Tožena stranka: Nidera BV

      Ob udeležbi: Vilniaus apskrities valstybinė mokesčių inspekcija

      Izrek

   Člen 183 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost v povezavi z načelom davčne nevtralnosti je treba razlagati tako, da nasprotuje znižanju zneska obresti, ki se v skladu z nacionalnim pravom običajno dolgujejo od presežnega davka na dodano vrednost, ki ni bil pravočasno vrnjen, iz razlogov, povezanih z okoliščinami, ki jih ni mogoče pripisati davčnemu zavezancu, kot so visok znesek teh obresti v primerjavi z zneskom presežnega davka na dodano vrednost, trajanje nevračila in razlogi zanj ter izgube, ki dejansko nastanejo davčnemu zavezancu.

      (1)  UL C 343, 19.9.2016.


title: Zadeva T-665/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. marca 2018 – Cinkciarz.pl/EUIPO (€$) (Znamka Evropske unije — Prijava figurativne znamke Evropske unije €$ — Absolutni razlogi za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učnika — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001] — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009 [postal člen 7(1)(c) Uredbe 2017/1001] — Obveznost obrazložitve — člen 75 Uredbe št. 207/2009 [postal člen 94 Uredbe 2017/1001])

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/46

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. marca 2018 – Cinkciarz.pl/EUIPO (€$)
   (Zadeva T-665/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije €$ - Absolutni razlogi za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učnika - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001] - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009 [postal člen 7(1)(c) Uredbe 2017/1001] - Obveznost obrazložitve - člen 75 Uredbe št. 207/2009 [postal člen 94 Uredbe 2017/1001]))
   (2018/C 142/60)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Poljska) (zastopnika: E. Skrzydło-Tefelska in K. Gajek, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnica: D. Walicka, agentka)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 14. julija 2016 (zadeva R 2086/2015-5) v zvezi z zahtevo za registracijo znaka €$ kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Odločba petega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 14. julija 2016 (zadeva R 2086/2015-5) se razveljavi.

               2.

               EUIPO se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 402, 31.10.2016.


title: Združeni zadevi C-412/16 P in C-413/16 P: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 1. marca 2018 – Ice Mountain Ibiza, SL/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (Pritožba — Znamka Evropske unije — Zahteva za registracijo figurativnih znamk ocean beach club ibiza in ocean ibiza — Prejšnji nacionalni figurativni znamki OC ocean club in OC ocean club Ibiza — Uredba (ES) št. 207/2009 — Člen 8(1)(b) — Relativni razlogi za zavrnitev — Verjetnost zmede)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/6

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 1. marca 2018 – Ice Mountain Ibiza, SL/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
   (Združeni zadevi C-412/16 P in C-413/16 P) (1)

   ((Pritožba - Znamka Evropske unije - Zahteva za registracijo figurativnih znamk ocean beach club ibiza in ocean ibiza - Prejšnji nacionalni figurativni znamki OC ocean club in OC ocean club Ibiza - Uredba (ES) št. 207/2009 - Člen 8(1)(b) - Relativni razlogi za zavrnitev - Verjetnost zmede))
   (2018/C 142/08)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnica: Ice Mountain Ibiza, SL (zastopnika: J. L. Gracia Albero in F. Miazzetto, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: S. Palmero Cabezas in D. Botis, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožbi se zavrneta.

               2.

               Družba Ice Mountain Ibiza SL nosi stroške.

      (1)  UL C 46, 13.2.2017.


title: Zadeva C-119/17: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 22. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul Sibiu – Romunija) – Liviu Petru Lupean, Oana Andreea Lupean/ SC OTP BAAK Nyrt., ki jo zastopa OTP BANK SA, ki jo zastopa Sucursala SIBIU, SC OTP BAAK Nyrt., ki jo zastopa OTP BANK SA (Predhodno odločanje — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Varstvo potrošnikov — Direktiva 93/13/EGS — Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah — Člen 3(1), člen 4(1) in (2) ter člen 5 — Presoja nepoštenosti pogodbenih pogojev — Kreditna pogodba, sklenjena v tuji valuti — Tečajno tveganje, ki ga v celoti nosi potrošnik — Znatno neravnotežje v pogodbenih pravicah in obveznostih strank — Glavni predmet pogodbe o posojilu)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/16

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 22. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul Sibiu – Romunija) – Liviu Petru Lupean, Oana Andreea Lupean/ SC OTP BAAK Nyrt., ki jo zastopa OTP BANK SA, ki jo zastopa Sucursala SIBIU, SC OTP BAAK Nyrt., ki jo zastopa OTP BANK SA
   (Zadeva C-119/17) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Varstvo potrošnikov - Direktiva 93/13/EGS - Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah - Člen 3(1), člen 4(1) in (2) ter člen 5 - Presoja nepoštenosti pogodbenih pogojev - Kreditna pogodba, sklenjena v tuji valuti - Tečajno tveganje, ki ga v celoti nosi potrošnik - Znatno neravnotežje v pogodbenih pravicah in obveznostih strank - Glavni predmet pogodbe o posojilu))
   (2018/C 142/21)
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunalul Sibiu

      Stranke

      Tožeči stranki:Liviu Petru Lupean, Oana Andreea

      Tožene stranke: SC OTP BAAK Nyrt., ki jo zastopa OTP BANK SA, ki jo zastopa Sucursala SIBIU, SC OTP BAAK Nyrt., ki jo zastopa OTP BANK SA

      Izrek

               1.

               Člen 4(2) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da pojem „glavni predmet pogodbe“ v smislu te določbe zajema pogodbeni pogoj, vsebovan v kreditni pogodbi, sklenjeni med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom v tuji valuti, ki ni bil posamično dogovorjen, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, in na podlagi katerega je treba kredit vrniti v isti tuji valuti, če ta pogoj določa bistveno storitev, ki to pogodbo opredeljuje.

               2.

               Člene od 3 do 5 Direktive 93/13 je treba razlagati tako, da lahko nacionalno sodišče pri preučitvi pogoja kreditne pogodbe, kakršen je ta v postopku v glavi stvari, na podlagi katerega se celotno tečajno tveganje prenese na posojilojemalca, in ki ni pregleden, tako da potrošnik ne more na podlagi jasnih in razumljivih meril oceniti finančne posledice sklenitve te pogodbe, šteje, da je ta pogoj nepošten, če ugotovi, da v nasprotju z zahtevo dobre vere v škodo potrošnika povzroči znatno neravnotežje v pogodbenih pravicah in obveznostih strank. V zvezi s tem mora predložitveno sodišče glede na okoliščine postopka v glavni stvari in ob upoštevanju zlasti strokovnega znanja prodajalca ali ponudnika ter njegovega poznavanja mogočih sprememb menjalnih tečajev in tveganja v zvezi s sklenitvijo posojila v tuji valuti najprej presoditi, ali je bila spoštovana zahteva dobre vere, nato pa, ali obstaja znatno neravnotežje v smislu člena 3(1) Direktive 93/13.

      (1)  UL C 178, 6.6.2017.


title: Zadeva C-418/16 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 28. februarja 2018 – mobile.de GmbH, nekdanja mobile.international GmbH/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (Pritožba — Znamka Evropske unije — Uredba (ES) št. 207/2009 — Člen 15(1) — Člen 57(2) in (3) — Člen 64 — Člen 76(2) — Uredba (ES) št. 2868/95 — Pravilo 22(2) — Pravilo 40(6) — Postopek za ugotovitev ničnosti — Zahtevi za ugotovitev ničnosti, ki se nanašata na prejšnjo nacionalno znamko — Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke — Dokaz — Zavrnitev zahtev — Novi dokazi, ki jih je upošteval odbor za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) — Razveljavitev odločb oddelka za izbris pri EUIPO — Vrnitev v odločanje — Posledice)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/7

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 28. februarja 2018 – mobile.de GmbH, nekdanja mobile.international GmbH/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
   (Zadeva C-418/16 P) (1)

   ((Pritožba - Znamka Evropske unije - Uredba (ES) št. 207/2009 - Člen 15(1) - Člen 57(2) in (3) - Člen 64 - Člen 76(2) - Uredba (ES) št. 2868/95 - Pravilo 22(2) - Pravilo 40(6) - Postopek za ugotovitev ničnosti - Zahtevi za ugotovitev ničnosti, ki se nanašata na prejšnjo nacionalno znamko - Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke - Dokaz - Zavrnitev zahtev - Novi dokazi, ki jih je upošteval odbor za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) - Razveljavitev odločb oddelka za izbris pri EUIPO - Vrnitev v odločanje - Posledice))
   (2018/C 142/09)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnica: mobile.de GmbH, nekdanja mobile.international GmbH (zastopnik: T. Lührig, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: M. Fischer, agent), Rezon OOD (zastopnik: P. Kanchev, odvetnik)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi mobile.de GmbH se naloži plačilo stroškov Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in družbe Rezon ODD.

      (1)  UL C 419, 14.11.2016.


title: Zadeva T-106/18: Tožba, vložena 20. februarja 2018 – Laverana/EUIPO – Agroecopark (VERA GREEN)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/58

         Tožba, vložena 20. februarja 2018 – Laverana/EUIPO – Agroecopark (VERA GREEN)
   (Zadeva T-106/18)
   (2018/C 142/75)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Nemčija) (zastopniki: J. Wachinger, M. Zöbisch in E. Drozdz, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Agroecopark (Majadahonda, Španija)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije VERA GREEN – zahteva za registracijo št. 15 068 646

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. decembra 2017 v zadevi R 982/2017-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov postopka.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva C-126/17: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 22. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Törvényszék – Madžarska) – ERSTE Bank Hungary Zrt/Orsolya Czakó (Predhodno odločanje — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Varstvo potrošnikov — Direktiva 93/13/EGS — Nedovoljeni pogoji v potrošniških pogodbah — Člen 4(2), člen 5 in člen 6(1) — Določbe o opredelitvi glavnega predmeta pogodbe — Pogodba o posojilu, izraženem v tuji valuti — Obseg izraza „oblikovane jasno in razumljivo“ — Neveljavnost dela ali celotne pogodbe)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/17

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 22. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Törvényszék – Madžarska) – ERSTE Bank Hungary Zrt/Orsolya Czakó
   (Zadeva C-126/17) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Varstvo potrošnikov - Direktiva 93/13/EGS - Nedovoljeni pogoji v potrošniških pogodbah - Člen 4(2), člen 5 in člen 6(1) - Določbe o opredelitvi glavnega predmeta pogodbe - Pogodba o posojilu, izraženem v tuji valuti - Obseg izraza „oblikovane jasno in razumljivo“ - Neveljavnost dela ali celotne pogodbe))
   (2018/C 142/22)
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Törvényszék

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: ERSTE Bank Hungary Zrt

      Tožena stranka: Orsolya Czakó

      Izrek

               1.

               Člena 4(2) in 5 Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da določbe posojilne pogodbe, sklenjene v državi članici med potrošnikom in bančno institucijo, v smislu teh določb izpolnjujejo zahtevo, v skladu s katero morajo biti pogodbena določila jasna in razumljiva, če je znesek, ki bo dan na razpolago temu potrošniku in ki je izražen v tuji valuti kot valuti računa, opredeljeni v razmerju do valute plačila, jasno naveden. Če je opredelitev tega zneska odvisna od menjalnega tečaja, ki je veljal na dan sprostitve sredstev, navedena zahteva terja, da sta način izračuna zneska, ki je bil dejansko posojen, in menjalni tečaj, ki se uporabi, pregledna, tako da lahko normalno obveščeni ter razumno pozorni in preudarni potrošnik na podlagi natančnih in razumljivih meril oceni gospodarske posledice, ki se nanašajo nanj in ki izhajajo iz te pogodbe, to je, med drugim, celoten strošek posojila.

               2.

               Člen 6(1) Direktive 93/13 je treba razlagati tako, da če bi nacionalno sodišče ugotovilo, da so pogoji v potrošniški pogodbi, sklenjeni med potrošnikom in bančno institucijo, kot so ti v postopku v glavni stvari, nedovoljeni, ta določba ne nasprotuje temu, da to sodišče ugotovi neveljavnost celotne pogodbe, če ta po izbrisu teh pogojev ne bi mogla obstati.

      (1)  UL C 221, 10.07.2017.


title: Zadeva C-518/16: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 28. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sofiyski gradski sad – Bolgarija) – „ZPT“ AD/Narodno sabranie na Republika Bulgaria, Varhoven administrativen sad, Natsionalna agentsia za prihodite (Predhodno odločanje — Državne pomoči — Uredba (ES) št. 1998/2006 — Člen 35 PDEU — Pomoč de minimis v obliki davčne olajšave — Nacionalna zakonodaja, ki iz upravičenosti do te davčne olajšave izključuje naložbe v proizvodnjo izvoznih proizvodov)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/7

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 28. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sofiyski gradski sad – Bolgarija) – „ZPT“ AD/Narodno sabranie na Republika Bulgaria, Varhoven administrativen sad, Natsionalna agentsia za prihodite
   (Zadeva C-518/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Državne pomoči - Uredba (ES) št. 1998/2006 - Člen 35 PDEU - Pomoč de minimis v obliki davčne olajšave - Nacionalna zakonodaja, ki iz upravičenosti do te davčne olajšave izključuje naložbe v proizvodnjo izvoznih proizvodov))
   (2018/C 142/10)
   Jezik postopka: bolgarščina

      Predložitveno sodišče

   Sofiyski gradski sad

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka:„ZPT“ AD

      Tožene stranke: Narodno sabranie na Republika Bulgaria, Varhoven administrativen sad, Natsionalna agentsia za prihodite

      Izrek

               1.

               Preučitev tretjega dela tretjega vprašanja ni pokazala nobenega elementa, ki bi lahko vplival na veljavnost člena 1(1)(d) Uredbe (ES) Komisije št. 1998/2006 z dne 15. decembra 2006 o uporabi členov [107 in 108 PDEU] pri pomoči de minimis.

               2.

               Člen 1(1)(d) Uredbe št. 1998/2006 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje določbam nacionalnega prava, kot so te v postopku v glavni stvari, ki iz upravičenosti do davčne olajšave, ki pomeni pomoč de minimis, izključuje naložbe v sredstva, ki se uporabljajo za dejavnosti, povezane z izvozom.

      (1)  UL C 462, 12.12.2016.


title: Zadeva T-855/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. marca 2018 – Fertisac/ECHA (REACH — Pristojbina za registracijo snovi — Znižanje, odobreno MSP — Preverjanje izjave o velikosti podjetja s strani ECHA — Odločba, s katero je naložena upravna taksa — Priporočilo 2003/361/ES — Prekoračitev zgornjih finančnih meja — Pojem ‚povezano podjetje)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/48

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. marca 2018 – Fertisac/ECHA
   (Zadeva T-855/16) (1)

   ((REACH - Pristojbina za registracijo snovi - Znižanje, odobreno MSP - Preverjanje izjave o velikosti podjetja s strani ECHA - Odločba, s katero je naložena upravna taksa - Priporočilo 2003/361/ES - Prekoračitev zgornjih finančnih meja - Pojem ‚povezano podjetje))
   (2018/C 142/63)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Fertisac, SL (Atarfe, Španija) (zastopnik: Gomez Rodriguez, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije (ECHA) (zastopniki: E. Maurage, J.-P. Trnka in M. Heikkilä, agenti, skupaj s C. Garcio Molyneuxom in L. Tosonijem, odvetnikoma)

      Predmet

   Na podlagi člena 263 PDEU podanega predloga za razglasitev ničnosti Odločbe ECHA SME(2016) 5150 z dne 15. novembra 2016, s katero je bilo ugotovljeno, da tožeča stranka ne izpolnjuje pogojev za znižanje pristojbine, ki je določeno za srednje velika podjetja, in s katero ji je bila naložena upravna taksa, ter računov št. 10060160 in št. 10060161, ki jih je izdala ECHA in ki sta priloga k Odločbi SME(2016) 5150.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Fertisac, SL se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški, ki se nanašajo na postopek za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 30, 30.1.2017.


title: Združeni zadevi C-523/16 in C-536/16: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 28. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – MA.T.I. SUD SpA/Centostazioni SpA (C-523/16), Duemme SGR SpA/Associazione Cassa Nazionale di Previdenza e Assistenza in favore dei Ragionieri e Periti Commerciali (CNPR) (C-536/16) (Predhodno odločanje — Javna naročila — Direktiva 2004/18/ES — Člen 51 — Poprava ponudb — Direktiva 2004/17/ES — Pojasnitev ponudb — Nacionalna zakonodaja, ki popravo dokumentacije, ki se zahteva od ponudnikov, pogojuje s plačilom denarne sankcije — Načela v zvezi z oddajo javnih naročil — Načelo enakega obravnavanja — Načelo sorazmernosti)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/8

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 28. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – MA.T.I. SUD SpA/Centostazioni SpA (C-523/16), Duemme SGR SpA/Associazione Cassa Nazionale di Previdenza e Assistenza in favore dei Ragionieri e Periti Commerciali (CNPR) (C-536/16)
   (Združeni zadevi C-523/16 in C-536/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Javna naročila - Direktiva 2004/18/ES - Člen 51 - Poprava ponudb - Direktiva 2004/17/ES - Pojasnitev ponudb - Nacionalna zakonodaja, ki popravo dokumentacije, ki se zahteva od ponudnikov, pogojuje s plačilom denarne sankcije - Načela v zvezi z oddajo javnih naročil - Načelo enakega obravnavanja - Načelo sorazmernosti))
   (2018/C 142/11)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: MA.T.I. SUD SpA (C-523/16), Duemme SGR SpA (C-536/16)

      Ob udeležbi: China Taiping Insurance Co. Ltd (C-523/16)

      Toženi stranki: Centostazioni SpA (C-523/16), Associazione Cassa Nazionale di Previdenza e Assistenza in favore dei Ragionieri e Periti Commerciali (CNPR) (C-536/16)

      Izrek

   Pravo Unije, zlasti člen 51 Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev, načela v zvezi z oddajo javnih naročil, med katera spadata načeli enakega obravnavanja in preglednosti iz člena 10 Direktive 2004/17/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev in člena 2 Direktive 2004/18, ter načelo sorazmernosti je treba razlagati tako, da načeloma ne nasprotujejo nacionalni ureditvi, s katero je vzpostavljen mehanizem pomoči pri pripravi dokumentacije, v skladu s katerim lahko naročnik v okviru postopka oddaje javnega naročila vsakega ponudnika, katerega ponudba vsebuje bistvene nepravilnosti v smislu navedene ureditve, pozove k popravi ponudbe s pridržkom plačila denarne kazni, če znesek te kazni ostane v skladu z načelom sorazmernosti, za ugotavljanje česar je pristojno predložitveno sodišče.
   Te določbe in načela pa je treba razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki vzpostavlja mehanizem pomoči pri pripravi dokumentacije, v skladu s katerim lahko naročnik od ponudnika zahteva, naj proti plačilu denarne sankcije odpravi nepredložitev dokumenta, ki mora v skladu z izrecnimi določbami razpisne dokumentacije voditi do njegove izločitve, ali naj nepravilnosti svoje ponudbe odpravi tako, da bi opravljeni popravki ali spremembe pomenili predložitev nove ponudbe.

      (1)  UL C 22, 23.1.2017.


title: Zadeva C-60/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tallinna Ringkonnakohus (Estonija) 31. januarja 2018 – AS Tallinna Vesi/Keskkonnaamet

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/32

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tallinna Ringkonnakohus (Estonija) 31. januarja 2018 – AS Tallinna Vesi/Keskkonnaamet
   (Zadeva C-60/18)
   (2018/C 142/42)
   Jezik postopka: estonščina

      Predložitveno sodišče

   Tallinna Ringkonnakohus

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: AS Tallinna Vesi

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Keskkonnaamet

      Ob udeležbi: Keskkonnaministeerium

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 6(4) Direktive 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv (1) razlagati tako, da je s to določbo skladen nacionalni pravni akt, ki v primeru, da za določeno vrsto odpadkov merila za prenehanje statusa odpadka na ravni Unije niso bila določena, določa, da je prenehanje statusa odpadka odvisno od tega, ali za konkretno vrsto odpadkov obstajajo merila, določena z nacionalnim pravnim aktom, ki se splošno uporablja?

               2.

               Ali prvi stavek člena 6(4) Direktive 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv, če za določeno vrsto odpadkov merila za prenehanje statusa odpadka na ravni Unije niso bila določena, imetniku odpadkov daje pravico, da pri pristojnem organu ali sodišču države članice vloži predlog za ugotovitev prenehanja statusa odpadka v skladu z veljavno sodno prakso Sodišča Evropske unije ne glede na to, ali za konkretno vrsto odpadkov obstajajo merila, določena z nacionalnim pravnim aktom, ki se splošno uporablja?

      (1)  UL 2008, L 312, str. 3.


title: Zadeva T-117/18: Tožba, vložena 20. februarja 2018 – Agencja Wydawnicza Technopol/EUIPO (200 PANORAMICZNYCH)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/58

         Tožba, vložena 20. februarja 2018 – Agencja Wydawnicza Technopol/EUIPO (200 PANORAMICZNYCH)
   (Zadeva T-117/18)
   (2018/C 142/76)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. (Częstochowa, Poljska) (zastopnik: C. Rogula, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „200 PANORAMICZNYCH“ – prijava št. 15 299 688

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe EUIPO z dne 15. decembra 2017 v zadevi R 2194/2016-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               spremeni odločbo petega odbora za pritožbe tako, da se ugodi pritožbi tožeče stranke in dovoli registracija znamke „200 PANORAMICZNYCH“, glede na to da besedni znak „200 PANORAMICZNYCH“ ne izpolnjuje pogojev iz člena 7(1), zlasti točki (b) in (c), Uredbe št. 2017/1001, zaradi česar ni razloga za zavrnitev registracije znamke;

         in/ali

               —

               ugotovi, da je v skladu s členom 7(3) Uredbe št. 2017/1001 besedni znak „200 PANORAMICZNYCH“ z uporabo pridobil razlikovalni učinek (pridobljen razlikovalni učinek), zaradi česar ni razloga za zavrnitev registracije znamke, zlasti ni mogoče uporabiti nobenih pogojev iz člena 7(1)(b), (c) in (d);

         podredno

               —

               razveljavi odločbo petega odbora za pritožbe in Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) naloži, naj ponovno preuči zahtevo za registracijo besednega znaka „200 PANORAMICZNYCH“ kot znamke EU, prijava št. 015299688, pri čemer naj odpravi obstoječe nepravilnosti in ugotovi, da besedni znak „200 PANORAMICZNYCH“ ne izpolnjuje pogojev iz člena 7(1)), zlasti točki (b) in (c), Uredbe št. 2017/1001, tako da ni nobenih absolutnih razlogov za zavrnitev registracije;

         in/ali

               —

               ugotovi, da je v skladu s členom 7(3) Uredbe št. 2017/1001 besedni znak „200 PANORAMICZNYCH“ z uporabo pridobil razlikovalni učinek (pridobljen razlikovalni učinek), zaradi česar ni razloga za zavrnitev registracije znamke, zlasti ni mogoče uporabiti nobenih pogojev iz člena 7(1)(b), (c) in (d);

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b),(c) in (d) Uredbe št. 2017/1001.


title: Zadeva C-74/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 5. februarja 2018 – A Ltd

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/32

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 5. februarja 2018 – A Ltd
   (Zadeva C-74/18)
   (2018/C 142/43)
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: A Ltd

      Druga stranka: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se pri razlagi člena 157(1), prvi pododstavek, v povezavi s členom 13(13) in (14) Direktive 2009/138/ES (1) za državo, ki je upravičena do odmere davka na zavarovalne premije, šteje država članica, v kateri ima sedež družba (pravna oseba), ki je imetnica police, ali država, v kateri je družba, ki je predmet nakupa podjetja, če zavarovalnica, ki ima sedež v Veliki Britaniji in na Finskem nima poslovalnice, zavarovanje za kritje nevarnosti v zvezi z nakupom podjetja

                           —

                           nudi družbi, ki na Finskem nima sedeža in ima pri nakupu podjetja vlogo kupca, in ima ciljna družba nakupa podjetja sedež na Finskem,

                           —

                           nudi družbi, ki ima na Finskem sedež in pri nakupu podjetja vlogo kupca, in ciljna družba nakupa podjetja na Finskem nima sedeža,

                           —

                           nudi družbi, ki na Finskem nima sedeža in ima pri nakupu podjetja vlogo prodajalca, in ima ciljna družba nakupa podjetja sedež na Finskem,

                           —

                           nudi družbi, ki ima na Finskem sedež in ima pri nakupu podjetja vlogo prodajalca, in ciljna družba nakupa podjetja na Finskem nima sedeža?

               2.

               Ali je za to zadevo pomembno, da zavarovanje krije le davčno odgovornost, ki je nastala za ciljno družbo pred izvedbo nakupa podjetja?

               3.

               Ali je za to zadevo pomembno, ali so predmet nakupa podjetja delnice ali poslovna enota ciljne družbe?

               4.

               Ali je v primeru, če so predmet nakupa podjetja delnice ciljne družbe, pomembno, da se zagotovila, ki jih je prodajalec dal kupcu, nanašajo zgolj na to, da so delnice, ki se prodajajo, last prodajalca in da niso predmet terjatev tretjih strank?

      (1)  Direktiva 2009/138/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti zavarovanja in pozavarovanja (UL 2009, L 335, str. 1).


title: Zadeva C-577/16: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 28. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Berlin – Nemčija) – Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH/Bundesrepublik Deutschland (Predhodno odločanje — Okolje — Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Evropski uniji — Direktiva 2003/87/ES — Področje uporabe — Člen 2(1) — Priloga I — Dejavnosti, za katere velja sistem za trgovanje — Proizvodnja polimerov — Uporaba toplote, ki jo dobavi tretja naprava — Prošnja za brezplačno dodelitev pravic do emisije — Obdobje 2013–2020)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/9

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 28. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Berlin – Nemčija) – Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH/Bundesrepublik Deutschland
   (Zadeva C-577/16) (1)

   ((Predhodno odločanje - Okolje - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Evropski uniji - Direktiva 2003/87/ES - Področje uporabe - Člen 2(1) - Priloga I - Dejavnosti, za katere velja sistem za trgovanje - Proizvodnja polimerov - Uporaba toplote, ki jo dobavi tretja naprava - Prošnja za brezplačno dodelitev pravic do emisije - Obdobje 2013–2020))
   (2018/C 142/13)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH

      Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

      Izrek

   Člen 2(1) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009, je treba razlagati tako, da naprava za proizvodnjo polimerov, zlasti polikarbonata, kakršna je obravnavana v postopku v glavni stvari, ki toploto, potrebno za to proizvodnjo, pridobiva od tretje naprave, ne spada v sistem trgovanja s pravicami do emisije toplogrednih plinov, ki ga vzpostavlja ta direktiva, saj ne proizvaja neposrednih emisij CO2.

      (1)  UL C 63, 27.2.2017.


title: Zadeva T-118/18: Tožba, vložena 20. februarja 2018 – Agencja Wydawnicza Technopol/EUIPO (300 PANORAMICZNYCH)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/59

         Tožba, vložena 20. februarja 2018 – Agencja Wydawnicza Technopol/EUIPO (300 PANORAMICZNYCH)
   (Zadeva T-118/18)
   (2018/C 142/77)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. (Częstochowa, Poljska) (zastopnik: C. Rogula, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „300 PANORAMICZNYCH“ – prijava št. 15 299 696

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. decembra 2017 v zadevi R 2195/2016-5

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo petega odbora za pritožbe spremeni tako, da se ugodi pritožbi tožeče stranke in registrira znamko „300 PANORAMICZNYCH“ glede na to, da besedna znamka „300 PANORAMICZNYCH“ ne izpolnjuje zahtev iz člena 7(1), zlasti točk (b) in (c), Uredbe 2017/1001 in zato ne obstaja razlog za zavrnitev za to znamko

         in/ali

               —

               ugotovi, da je besedni znak „300 PANORAMICZNYCH“ v skladu s členom 7(3) Uredbe 2017/1001 pridobil razlikovalni učinek z uporabo (pridobljen razlikovalni učinek) in zato ne obstaja razlog za zavrnitev za to znamko, zlasti pa se ne uporabijo zahteve iz člena 7(1)(b), (c) in (d);

         podredno,

               —

               razveljavi odločbo petega odbora za pritožbe in Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) zaveže k ponovnemu preizkusu prijave besednega znaka „300 PANORAMICZNYCH“ kot znamke Unije, prijavo št. 015299696, ponovno preuči, zlasti v izogib nepravilnosti, ki trenutno obstajajo ter ugotovi, da besedni znak „300 PANORAMICZNYCH“ ne izpolnjuje zahtev iz člena 7(1), zlasti točk (b) in (c) Uredbe 2017/1001 in zato ne obstaja absolutni razlog za zavrnitev

         in/ali

               —

               ugotovi, da je besedni znak „300 PANORAMICZNYCH“ v skladu s členom 7(3) Uredbe 2017/1001 pridobil razlikovalni učinek z uporabo (pridobljen razlikovalni učinek) in zato ne obstaja razlog za zavrnitev za to znamko, zlasti pa se ne uporabijo zahteve iz člena 7(1)(b), (c) in (d);

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 7(1)(b), (c) in (d) Uredbe št. 2017/1001.


title: Združeni zadevi C-142/17 in C-143/17: Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 7. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Manuela Maturi in drugi/Fondazione Teatro dell'Opera di Roma, Fondazione Teatro dell’Opera di Roma/Manuela Maturi in drugi (C-142/17), Catia Passeri/Fondazione Teatro dell’Opera di Roma (C-143/17) (Predhodno odločanje — Člen 99 Poslovnika Sodišča — Socialna politika — Enako obravnavanje moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu — Direktiva 2006/54/ES — Nacionalna ureditev, ki določa začasno možnost za delavce v zabavni industriji, ki so dosegli upokojitveno starost, da še naprej opravljajo poklicno dejavnost do prej določene upokojitvene starosti, to je 47 let za ženske in 52 let za moške)

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/18

         Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 7. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Manuela Maturi in drugi/Fondazione Teatro dell'Opera di Roma, Fondazione Teatro dell’Opera di Roma/Manuela Maturi in drugi (C-142/17), Catia Passeri/Fondazione Teatro dell’Opera di Roma (C-143/17)
   (Združeni zadevi C-142/17 in C-143/17) (1)

   ((Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Socialna politika - Enako obravnavanje moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu - Direktiva 2006/54/ES - Nacionalna ureditev, ki določa začasno možnost za delavce v zabavni industriji, ki so dosegli upokojitveno starost, da še naprej opravljajo poklicno dejavnost do prej določene upokojitvene starosti, to je 47 let za ženske in 52 let za moške))
   (2018/C 142/23)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Corte suprema di cassazione

      Stranke

      Tožeče stranke: Manuela Maturi, Laura Di Segni, Isabella Lo Balbo, Maria Badini, Loredana Barbanera, Fondazione Teatro dell'Opera di Roma (C-142/17), Catia Passeri (C-143/17)

      Tožene stranke: Fondazione Teatro dell'Opera di Roma, Manuela Maturi, Laura Di Segni, Isabella Lo Balbo, Maria Badini, Loredana Barbanera, Luca Troiano, Mauro Murri (C-142/17), Fondazione Teatro dell'Opera di Roma (C-143/17)

      Izrek

   Člen 14(1)(c) Direktive 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu je treba razlagati tako, da pomeni nacionalni predpis – kakršen je člen 3(7) uredbe-zakona št. 64 z dne 30. aprila 2010, ki je bila preoblikovana v zakon št. 100 z dne 29. junija 2010, v različici, ki je veljala v času dejanskega stanja spora o glavni stvari, na podlagi katerega imajo delavci, zaposleni kot baletne plesalke in plesalci, ki so dosegli s predpisom določeno upokojitveno starost 45 let za moške in ženske, možnost, da uveljavljajo opcijsko pravico, da nadaljujejo svojo poklicno dejavnost v prehodnem obdobju dveh let do najvišje upokojitvene starosti, ki je bila s prej veljavnim predpisom za ženske določena na 47 let, za moške pa na 52 let – neposredno diskriminacijo zaradi spola, ki je s to direktivo prepovedana.

      (1)  UL C 249, 31.7.2017.