title: Zadeva C-517/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Canarias (Španija) 2. novembra 2010 – María Luisa Gómez Cueto proti Administración del Estado

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Canarias (Španija) 2. novembra 2010 – María Luisa Gómez Cueto proti Administración del Estado
   (Zadeva C-517/10)
   ()
   2011/C 30/28
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de Canarias

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: María Luisa Gómez Cueto

      Tožena stranka: Administración del Estado

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali se Direktiva Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 (1) uporablja za osebje javne uprave, ki je s to upravo v delovnem razmerju, značilnim za javne uslužbence?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: Ali je nacionalni zakon, ki za določbo, s katero se prenesejo določbe omenjene direktive, ne določa retroaktivnih učinkov od datuma, ko bi morala biti ta direktiva prenesena v nacionalno pravo, v nasprotju s pravom Skupnosti?

      (1)  o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL L 175, str. 43).


title: Zadeva T-620/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 17. oktobra 2016 – Orthema Service/EUIPO (Gehen wie auf Wolken) (Znamka Evropske unije – Prijava besedne znamke Evropske unije Gehen wie auf Wolken – Znamka, sestavljena iz oglaševalskega slogana – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 – Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

text:
               5.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 454/26

      Sklep Splošnega sodišča z dne 17. oktobra 2016 – Orthema Service/EUIPO (Gehen wie auf Wolken)
      (Zadeva T-620/15) (1)

      ((Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije Gehen wie auf Wolken - Znamka, sestavljena iz oglaševalskega slogana - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage))
      (2016/C 454/47)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Orthema Service GmbH (Rotkreuz, Švica) (zastopnik: M. Gail, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: M. Fischer, agent)

         Predmet

      Tožba, vložena zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 1. septembra 2015 (zadeva R 404/2015-4), v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka Gehen wie auf Wolken kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Orthema Service GmbH se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 7, 11.1.2016.


title: Zadeva T-169/07: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 2. decembra 2008 – Longevity Health Products proti UUNT – Hennig Arzneimittel (Cellutrim) ( Znamka Skupnosti – Postopek za ugotovitev ničnosti – Besedna znamka Skupnosti Cellutrim – Prejšnja nacionalna besedna znamka Cellidrin – Verjetnost zmede – Člen 1(b) Uredbe (ES) št. 40/94 – Tožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno pravno neutemeljena )

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/46

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 2. decembra 2008 – Longevity Health Products proti UUNT – Hennig Arzneimittel (Cellutrim)
   (Zadeva T-169/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Skupnosti Cellutrim - Prejšnja nacionalna besedna znamka Cellidrin - Verjetnost zmede - Člen 1(b) Uredbe (ES) št. 40/94 - Tožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno pravno neutemeljena“)
   (2009/C 44/81)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Longevity Health Products, Inc. (Nassau, Bahami) (zastopnik: J. Korab, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Hennig Arzneimittel GmbH & Co. KG (Flörsheim, Nemčija) (zastopniki: S. Ziegler, C. Kleiner in F. Dehn, odvetniki)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 7. marca 2007 (zadeva R 1123/2006-1) glede postopka za ugotovitev ničnosti med Celltech Pharma GmbH & Co. KG, nato Hennig Arzneimittel GmbH & Co. KG in Longevity Health Products, Inc.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Longevity Health Products, Inc. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 155, 7.7.2007.


title: Zadeva C-127/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 11. marca 2011 vložilo Arbeidshof te Antwerpen (Belgija) – Aldegonda van den Booren proti Rijksdienst voor Pensioenen

text:
               21.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 11. marca 2011 vložilo Arbeidshof te Antwerpen (Belgija) – Aldegonda van den Booren proti Rijksdienst voor Pensioenen
   (Zadeva C-127/11)
   2011/C 152/27
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Arbeidshof te Antwerpen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Aldegonda van den Booren

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Rijksdienst voor Pensioenen

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je člen 52(1) kraljevega odloka z dne 21. decembra 1967 o splošni ureditvi starostnih in družinskih pokojnin za zaposlene osebe – na podlagi katerega se je zaradi uvedbe enakega obravnavanja moških in žensk v skladu z zakonom z dne 28. marca 1985 zmanjšala vdovska pokojnina, zato ker se je povečala starostna pokojnina, priznana na podlagi zakona z dne 31. maja 1956 o splošnem starostnem zavarovanju – združljiv s pravom Skupnosti, natančneje s členom 46a Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 (1) o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti?

               2.

               Ali je člen 52(1) kraljevega odloka z dne 21. decembra 1967 o splošni ureditvi starostnih in družinskih pokojnin za zaposlene osebe – če se ta določba razlaga tako, da se starostna pokojnina, ki je bila priznana na podlagi zakona z dne 31. maja 1956 o splošnem starostnem zavarovanju, šteje za starostno pokojnino v smislu te določbe ali kot ugodnost, ki velja kot takšna – združljiv s pravom Skupnosti, natančneje s členi 10 in od 39 do 42 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti z dne 25. marca 1957, in ali se, če ni združljiv, člen 52(1) kraljevega odloka z dne 21. decembra 1967 o splošni ureditvi starostnih in družinskih pokojnin za zaposlene osebe ne sme uporabiti?

      (1)  UL L 149, str. 2.


title: Zadeva C-303/14: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 25. junija 2015 – Evropska komisija/Republika Poljska (Neizpolnitev obveznosti države — Uredba (ES) št. 842/2006 — Usposabljanje in izdajanje spričeval — Obveznost sporočitve — Sankcije — Uredbe (ES) št. 303/2008, (ES) št. 304/2008, (ES) št. 305/2008, (ES) št. 306/2008, (ES) št. 307/2008 in (ES) št. 308/2008)

text:
               24.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 279/16

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 25. junija 2015 – Evropska komisija/Republika Poljska
   (Zadeva C-303/14) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Uredba (ES) št. 842/2006 - Usposabljanje in izdajanje spričeval - Obveznost sporočitve - Sankcije - Uredbe (ES) št. 303/2008, (ES) št. 304/2008, (ES) št. 305/2008, (ES) št. 306/2008, (ES) št. 307/2008 in (ES) št. 308/2008))
   (2015/C 279/19)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: K. Mifsud-Bonnici in K. Herrmann, agenta)

      Tožena stranka: Republika Poljska (zastopnik: B. Majczyna, agent)

      Izrek

               1.

               Republika Poljska s tem, da Komisiji ni sporočila potrebnih informacij o certifikacijskih organih za osebje in podjetja ter o naslovih spričeval za osebje in podjetja, ki sodelujejo pri aktivnostih v zvezi z nekaterimi fluoriranimi toplogrednimi plini, niti nacionalnih ukrepov v zvezi s sankcijami za kršitve določb Uredbe (ES) št. 842/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o določenih fluoriranih toplogrednih plinih, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi členov 5(2) in 13(2) te uredbe, člena 12(3) Uredbe Komisije (ES) št. 303/2008 z dne 2. aprila 2008 o določitvi minimalnih zahtev in pogojev za vzajemno priznavanje za izdajanje spričeval podjetjem in osebju glede nepremične opreme za hlajenje in klimatizacijo ter toplotnih črpalk, ki vsebujejo določene fluorirane toplogredne pline, v skladu z Uredbo št. 842/2006, člena 12(3) Uredbe Komisije (ES) št. 304/2008 z dne 2. aprila 2008 o določitvi minimalnih zahtev in pogojev za vzajemno priznavanje za izdajanje spričeval podjetjem in osebju glede nepremičnih protipožarnih sistemov in gasilnih aparatov, ki vsebujejo določene fluorirane toplogredne pline, v skladu z Uredbo št. 842/2006, člena 7(1) Uredbe Komisije (ES) št. 305/2008 z dne 2. aprila 2008 o določitvi minimalnih zahtev in pogojev za vzajemno priznavanje za izdajanje spričeval osebju, ki zajema določene fluorirane toplogredne pline iz visokonapetostnih stikalnih mehanizmov, v skladu z Uredbo št. 842/2006, člena 6(1) Uredbe Komisije (ES) št. 306/2008 z dne 2. aprila 2008 o določitvi minimalnih zahtev in pogojev za vzajemno priznavanje za izdajanje spričeval osebju, ki zajema nekatera topila na osnovi fluoriranih toplogrednih plinov iz opreme, v skladu z Uredbo št. 842/2006, člena 4(2) Uredbe Komisije (ES) št. 307/2008 z dne 2. aprila 2008 o določitvi minimalnih zahtev za programe usposabljanja in pogojev za vzajemno priznavanje potrdil o usposabljanju za osebje glede klimatskih naprav v nekaterih motornih vozilih, ki vsebujejo določene fluorirane toplogredne pline, v skladu z Uredbo št. 842/2006 in člena 1 Uredbe Komisije (ES) št. 308/2008 z dne 2. aprila 2008 o določitvi obrazca uradnega obvestila o programih držav članic za usposabljanje in izdajanje spričeval v skladu z Uredbo št. 842/2006.

               2.

               Republiki Poljski se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 409, 17.11.2014.


title: Zadeva T-838/16: Tožba, vložena 30. novembra 2016 – BP/FRA

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/38

         Tožba, vložena 30. novembra 2016 – BP/FRA
   (Zadeva T-838/16)
   (2017/C 038/51)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: BP (Dunaj, Avstrija) (zastopnik: E. Lazar, odvetnica)

      Tožena stranka: Agencija Evropske unije za temeljne pravice (FRA)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               toženi stranki naloži plačilo premoženjske in nepremoženjske škode, ki je tožeči stranki nastala zaradi neustrezne obravnave in uhajanja njegovih/njenih osebnih podatkov in več drugih nepravilnosti, do katerih je prišlo v postopkih tožene stranke, v okviru katerih je ta obravnavala njegove/njene prošnje za dostop do dokumentov na podlagi Uredbe št. 1049/2001 in njegove/njene prošnje za dostop do informacij na podlagi člena 13 Uredbe 45/2001;

               —

               toženi stranki naloži plačilo premoženjske in nepremoženjske škode, ki je tožeči stranki nastala zaradi kršitve več pravil, s katerimi so posameznikom podeljene pravice;

               —

               toženi stranki naloži plačilo premoženjske in nepremoženjske škode, ki je tožeči stranki nastala zaradi nepravilnih ukrepov tožene stranke ob izvajanjem sodbe v zadevi T-658/13P;

               —

               toženi stranki naloži odškodnino za nepremoženjsko škodo, nastalo tožeči stranki;

               —

               toženi stranki naloži plačilo premoženjske škode;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov, ki jih je tožeča stranka plačala za pravne nasvete pred vložitvijo tožbe;

               —

               toženi stranki naloži plačilo zakonskih obresti na morebiti priznani znesek;

               —

               toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov, tudi v primeru zavrnitve tožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev pravil, s katerimi so posameznikom podeljene pravice, med drugim vključno s kršitvijo pravil o varovanju podatkov iz člena 4(1)(b) Uredbe št. 1049/2001 v povezavi s členom 4(4) te uredbe in izvedbenimi pravili za Uredbo 1049/2001, kršitvijo člena 8 Evropske konvencije o človekovih pravicah (EKČP), kršitvijo pravil o varovanju podatkov iz številnih členov Uredbe št. 45/2001 in izvedbenih pravil za Uredbo 45/2001, ter kršitvijo skrbnosti.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev dolžnosti zaupnosti, zaradi katere so ušli osebni podatki, ki so jih tako pridobile tretje osebe in mediji, ter zloraba pooblastil in očitna in huda kršitev skrbnosti pri obravnavi osebnih podatkov tožene stranke.


title: Zadeva C-460/15: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. januarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Berlin – Nemčija) – Schaefer Kalk GmbH & Co. KG/Bundesrepublik Deutschland (Predhodno odločanje — Okolje — Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Evropski uniji — Direktiva 2003/87/ES — Načrt za spremljanje — Uredba (EU) št. 601/2012 — Člen 49(1) in točka 10 Priloge IV — Izračun emisij naprave — Odštetje prenesenega ogljikovega dioksida (CO2) — Izključitev CO2, uporabljenega pri proizvodnji oborjenega kalcijevega karbonata — Veljavnost izključitve)

text:
               6.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 70/6

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. januarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Berlin – Nemčija) – Schaefer Kalk GmbH & Co. KG/Bundesrepublik Deutschland
   (Zadeva C-460/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Okolje - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Evropski uniji - Direktiva 2003/87/ES - Načrt za spremljanje - Uredba (EU) št. 601/2012 - Člen 49(1) in točka 10 Priloge IV - Izračun emisij naprave - Odštetje prenesenega ogljikovega dioksida (CO2) - Izključitev CO2, uporabljenega pri proizvodnji oborjenega kalcijevega karbonata - Veljavnost izključitve))
   (2017/C 070/08)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Schaefer Kalk GmbH & Co. KG

      Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

      Izrek

   Določbe člena 49(1), drugi stavek, Uredbe Komisije (EU) št. 601/2012 z dne 21. junija 2012 o spremljanju emisij toplogrednih plinov in poročanju o njih v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta in točke 10(B) Priloge IV k tej uredbi so neveljavne v delu, v katerem se z njimi v emisije naprave za žganje apna sistematično vključi ogljikov dioksid (CO2), prenesen v drugo napravo zaradi proizvodnje oborjenega kalcijevega karbonata, ne glede na to, ali je bil ta ogljikov dioksid izpuščen v ozračje.

      (1)  UL C 389, 23.11.2015.


title: Zadeva C-238/11: Tožba, vložena 19. maja 2011 – Francoska republika proti Evropskemu parlamentu

text:
               30.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/13

         Tožba, vložena 19. maja 2011 – Francoska republika proti Evropskemu parlamentu
   (Zadeva C-238/11)
   2011/C 226/25
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Francoska republika (zastopniki: E. Belliard, G. de Bergues in A. Adam, zastopniki)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlog tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti sklepa Evropskega parlamenta z dne 9. marca 2011 o razporedu zasedanj Parlamenta za leto 2013;

               —

               naložitev stroškov Evropskemu parlamentu.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en sam tožbeni razlog, ki se po eni strani nanaša na kršitev Protokola št. 6 o določitvi sedežev institucij ter nekaterih organov, uradov, agencij in služb Evropske unije, priloženega k PEU in PDEU, in Protokola št. 3 o določitvi sedežev institucij ter nekaterih organov, uradov, agencij in služb Evropske unije, priloženega Pogodbi ESAE, po drugi strani pa na nespoštovanje sodbe Sodišča z dne 1. oktobra 1997 v zadevi Francija proti Parlamentu (C-345/95, Recueil, str. I-5235).
   Po mnenju francoske vlade se je Evropski parlament z določitvijo, da bosta dve od dvanajstih mesečnih plenarnih zasedanj, ki morajo vsako leto potekati v Strasbourgu, s štirih skrajšani na dva dni in bosta leta 2013 potekali isti teden v mesecu oktobru, želel izogniti uporabi pravila, da mora 12 mesečnih plenarnih zasedanj, vključno s proračunskim, potekati v Strasbourgu. Z izpodbijanim sklepom se dejansko ukinja eno od dvanajstih mesečnih plenarnih zasedanj, ki morajo vsako leto potekati v Strasbourgu. Tako naj bi bil njen edini cilj skrajšati prisotnost evropskih poslancev na sedežu Evropskega parlamenta, ne da bi bilo to obrazloženo z zahtevo po notranji organizaciji dela te institucije.


title: Združeni zadevi C-97/13 in C-214/13: Sklep Sodišča (veliki senat) z dne 3. februarja 2014 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul Sibiu, Curtea de Apel Bucureşti – Romunija) – Silvia Georgiana Câmpean proti Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Mediaş, Administraţia Fondului pentru Mediu (C-97/13), Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Alexandria proti Georgeju Ciocoiuju (C-214/13) (Predhodno odločanje — Notranji davki — Člen 110 PDEU — Okoljska dajatev za onesnaževanje, ki se pobira ob prvi registraciji motornih vozil — Davčna nevtralnost med uvoženimi rabljenimi motornimi vozili in podobnimi vozili, ki so že na nacionalnem trgu)

text:
               10.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/16

         Sklep Sodišča (veliki senat) z dne 3. februarja 2014 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul Sibiu, Curtea de Apel Bucureşti – Romunija) – Silvia Georgiana Câmpean proti Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Mediaş, Administraţia Fondului pentru Mediu (C-97/13), Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Alexandria proti Georgeju Ciocoiuju (C-214/13)
   (Združeni zadevi C-97/13 in C-214/13) (1)

   ((Predhodno odločanje - Notranji davki - Člen 110 PDEU - Okoljska dajatev za onesnaževanje, ki se pobira ob prvi registraciji motornih vozil - Davčna nevtralnost med uvoženimi rabljenimi motornimi vozili in podobnimi vozili, ki so že na nacionalnem trgu))
   2014/C 175/19
   Jezik postopka: romunščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunalul Sibiu, Curtea de Apel Bucureşti

      Stranke

      Tožeči stranki: Silvia Georgiana Câmpean (C-97/13), Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Alexandria (C-214/13)

      Toženi stranki: Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Mediaş, Administraţia Fondului pentru Mediu (C-97/13), George Ciocoiu (C-214/13)

      Predmet

   redlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunalul Sibiu, Curtea de Apel București – Dajatev za onesnaževanje z emisijami, ki jo je treba plačati za motorna vozila ob njihovi prvi registraciji ali ob prvem vpisu lastninske pravice v register – Odstopanje za vozila, ki so predmet predhodnih dajatev – Možnost sodne izterjave dajatev, ki so bile plačane za ta vozila – Morebitno odvračanje od uporabe rabljenih vozil, ki so bila kupljena v drugih državah članicah – Skladnost nacionalne ureditve s členom 110 PDEU

      Izrek

   Člen 110 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje sistemu obdavčitve, kakršen je bil uveden in nato omejen z nacionalno ureditvijo v sporih o glavni stvari, s katerim država članica motorna vozila obdavči z dajatvijo za onesnaževanje, ki je zasnovana tako, da odvrača od uporabe rabljenih vozil, kupljenih v drugih državah članicah, v tej državi članici, vendar ne da bi odvračala od nakupa enako starih in enako rabljenih vozil na nacionalnem trgu.

      (1)  UL C 129, 4.5.2013.

      UL C 189, 29.6.2013.


title: Zadeva T-405/11: Tožba, vložena 29. julija 2011 – Axa Mediterranean proti Komisiji

text:
               24.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/40

         Tožba, vložena 29. julija 2011 – Axa Mediterranean proti Komisiji
   (Zadeva T-405/11)
   2011/C 282/75
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Axa Mediterranean Holding, SA (Palma de Mallorca, Španija) (zastopniki: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero in M. Muñoz de Juan, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi dopustnost izvedenega dokaznega predloga in mu ugodi;

               —

               ugotovi dopustnost razlogov za ničnost, navedenih v tej tožbi, in jim ugodi;

               —

               člen 1(1) [izpodbijanega] sklepa razglasi za ničen v delu, v katerem je ugotovljeno, da člen 12(5) Texto Refundido de la Ley del Impuesto sobre Sociedades (prečiščeno besedilo zakona o davku od dohodkov pravnih oseb) (TRLIS) vsebuje elemente državne pomoči;

               —

               podredno, člen 1(1) [izpodbijanega] sklepa razglasi za ničen v delu, v katerem je ugotovljeno, da člen 12(5) TRLIS vsebuje elemente državne pomoči, kadar se uporabi za pridobitev deležev, ki pomenijo pridobitev nadzora;

               —

               podredno, člen 4 [izpodbijanega] sklepa razglasi za ničen v delu, ki vsebuje odredbo za izterjavo pomoči za transakcije, ki so bile izvedene pred objavo končnega sklepa, ki je predmet te tožbe, v Uradnem listu Evropske unije;

               —

               podredno, razglasi za ničen člen 1(1) in podredno člen 4 [izpodbijanega] sklepa v delu, ki se nanaša na transakcije, izvedene v Mehiki in Turčiji, in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je vložena zoper Sklep Komisije C(2010) 9566 z dne 12. januarja 2011 o davčni amortizaciji finančnega dobrega imena (goodwill), ki izhaja iz prevzema deležev v tujih družbah.
   Razlogi in bistvene trditve so tisti, ki so že navedeni v zadevi T-399/11, Banco de Santander in Santusa Holding proti Komisiji.


title: Zadeva T-637/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 31. maja 2017 – Alma-The Soul of Italian Wine/EUIPO – Miguel Torres (SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE — Prejšnja besedna znamka Evropske unije VIÑA SOL — Relativni razlog za zavrnitev — Oškodovanje razlikovalnega učinka — Neobstoj podobnosti znakov — Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               17.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 231/22

         Sodba Splošnega sodišča z dne 31. maja 2017 – Alma-The Soul of Italian Wine/EUIPO – Miguel Torres (SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE)
   (Zadeva T-637/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE - Prejšnja besedna znamka Evropske unije VIÑA SOL - Relativni razlog za zavrnitev - Oškodovanje razlikovalnega učinka - Neobstoj podobnosti znakov - Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 231/26)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Alma-The Soul of Italian Wine LLLP (Coral Gables, Florida, Združene države) (zastopnik: F. Terrano, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedès, Španija) (Zastopnik: J. Güell Serra, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 3. septembra 2015 (zadeva R 356/2015-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Miguel Torres in Alma-The Soul of Italian Wine.

      Izrek

               1.

               Odločba drugega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 3. septembra 2015 (zadeva R 356/2015-2) se razveljavi.

               2.

               EUIPO se naloži, da poleg svojih stroškov nosi stroške družbe Alma-The Soul of Italian Wine LLLP.

               3.

               Družba Miguel Torres, SA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 27, 25.1.2016.


title: Zadeva T-269/13 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 5. junija 2014 – Brune proti Komisiji (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Zaposlitev — Javni natečaj — Neuvrstitev na rezervni seznam — Nova odločitev Komisije, sprejeta po razglasitvi ničnosti s strani Sodišča za javne uslužbence — Nesodelovanje pri ustnem preizkusu)

text:
               21.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 235/17

         Sodba Splošnega sodišča z dne 5. junija 2014 – Brune proti Komisiji
   (Zadeva T-269/13 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Zaposlitev - Javni natečaj - Neuvrstitev na rezervni seznam - Nova odločitev Komisije, sprejeta po razglasitvi ničnosti s strani Sodišča za javne uslužbence - Nesodelovanje pri ustnem preizkusu))
   2014/C 235/22
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnik: Markus Brune (Bonn, Nemčija) (zastopnik: H. Mannes, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in B. Eggers, agenta)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 21. marca 2013 v zadevi Brune proti Komisiji (F-94/11), zaradi razveljavitve te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Markus Brune nosi svoje stroške in stroške, ki jih je v tem postopku priglasila Evropska komisija.

      (1)  UL C 207, 20.7.2013.


title: Zadeva T-86/12: Tožba, vložena 21. februarja 2012 – Robert Group proti UUNT – Hardford (Pierre Robert)

text:
               21.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/32

         Tožba, vložena 21. februarja 2012 – Robert Group proti UUNT – Hardford (Pierre Robert)
   (Zadeva T-86/12)
   2012/C 118/53
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Pierre Robert Group AS (Oslo, Norveška) (zastopnika: E. Ullberg in M. Plogell, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Hardford AB (Limhamn, Švedska)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 7. decembra 2011 v zadevi R 2463/2010-1 razveljavi in UUNT naloži, naj preuči dokaze, ki jih je predložila tožeča stranka, o obstoju, veljavnosti in obsegu prejšnje znamke;

               —

               podredno, naj odločbo prvega odbora za pritožbe spremeni in zavrne registracijo znamke Skupnosti št. 8541849 „Pierre Robert“, in

               —

               naj toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški postopka pred oddelkom za ugovore in prvim odborom za pritožbe UUNT.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Pierre Robert“ za proizvode in storitve iz razredov 3, 5 in 44 – prijava znamke Skupnosti št. 8541849

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: figurativna znamka „Pierre Robert“, registrirana na Švedskem pod št. 166274 za proizvode iz razreda 3, 5 in 25

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev pravila 50(1) Uredbe Komisije št. 2868/95 in členov 76, 8 in 8(2)(c) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker odbor za pritožbe (i) ni uporabil svojega pooblastila, da preuči dejstva po uradni dolžnosti, in ni upošteval dejstev, ki bi lahko očitno vplivala na odločitev o ugovoru; (ii) je napačno uporabil pravo, ko ni štel, da je „Pierre Robert“ znamka z ugledom; (iii) ni upošteval dokazov iz priloge 1, predloženih v zvezi z vložitvijo ugovora; (iv) ni upošteval certifikata švedskega urada za patente in registracijo, ki je bil predložen, preden je oddelek za ugovore odločil.


title: Zadeva T-235/15: Tožba, vložena 15. maja 2015 – Pari Pharma/EMA

text:
               6.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/26

         Tožba, vložena 15. maja 2015 – Pari Pharma/EMA
   (Zadeva T-235/15)
   (2015/C 221/35)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Pari Pharma GmbH (Starnberg, Nemčija) (zastopnika: M. Epping in W. Rehmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za ničen sklep ASK-11351 (Vantobra) Evropske agencije za zdravila (v nadaljevanju: EMA) z dne 24. aprila 2015, v delu, v katerem tretji osebi omogoča dostop do ocenjevalnega poročila CHMP glede podobnosti VANTOBRE s Caystonom in TOBI Podhalerjem (EMA/CHMP/702525/2014) ter do ocenjevalnega poročila CHMP glede klinične superiornosti TOBI Podhalerja (EMA/CHMP/778270/2014), v skladu z Uredbo (ES) št. 1049/2001 (1);

               —

               naloži EMA, naj ne razkrije dokumentov iz prvega tožbenega predloga;

               —

               podredno, razglasi za ničen sklep ASK-11351 (Vantobra), ki ga je izdala EMA, z dne 24. aprila 2015, v delu, v katerem tretji osebi omogoča dostop do (i) ocenjevalnega poročila CHMP glede klinične superiornosti TOBI Podhalerja, (EMA/CHMP/778270/2014), brez dodatnih popravkov na straneh 9 (višja respiratorna toleranca Vantobre kot Tobija Podhalerja), 11, 12 in 14 (ekstrapolacija tolerance od TOBIJA do Vantobre), od 17 do 19 (stališče tožeče stranke glede vprašanja št. 1 in presoja odgovora), od 19 do 23 (stališče tožeče stranke glede vprašanja št. 2, presoja odgovora, 3. Sklep in priporočilo), v skladu s Prilogo A 1, in (ii) ocenjevalno poročilo CHMP za VANTOBRO glede podobnosti s Caystonom in TOBI Podhalerjem, (EMA/CHMP/702525/2014), brez dodatnih popravkov na straneh 9 in 10, Oddelek 2.3 (Terapevtska indikacija, 1) Podatki s terenske raziskave) in 11, 12, Oddelek 2.3 (Terapevtska indikacija, 2) Razgovor z zdravniki v centrih za cistično fibrozo), v skladu s prilogo A 2, in naloži EMA, naj ne razkrije zgoraj navedenih dokumentov brez popravkov iz Priloge A 1 in Priloge A2; in

               —

               EMA naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en tožbeni razlog.
   Tožeča stranka trdi, da sklep EMA krši Uredbo (ES) št. 1049/2001, in da zato krši temeljne pravice in svoboščine tožeče stranke v zvezi s spoštovanjem zasebnega življenja in zaupnosti v skladu s členom 7 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina), člen 8 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin z dne 4. novembra 1950 in člena 339 PDEU, svobodo gospodarske pobude iz člena 16 Listine in njene lastninske pravice v zvezi z intelektualno lastnino, člen 17(2) Listine. Tožeča stranka trdi, da (i) bi razkritje omogočalo vsakemu konkurentu, da preprosto uporabi podatke in informacije, ki jih je tožeča stranka predložila za pridobitev dovoljenja za promet za svoj izdelek iz tobramicina, brez kakršnekoli dodatnega truda, kar bi oslabilo poslovni interes tožeče stranke in (ii) ne obstaja javni interes za razkritje teh dokumentov.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).


title: Zadeva T-42/08: Tožba, vložena 24. januarja 2008 – Shetland Islands Council proti Komisiji

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/35

         Tožba, vložena 24. januarja 2008 – Shetland Islands Council proti Komisiji
   (Zadeva T-42/08)
   (2008/C 92/71)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Shetland Islands Council (zastopniki: E. Whiteford, barrister, R. Murray, solicitor, in R. Thompson, QC)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Členi 1(2), 3, 4 in 5 odločbe naj se razglasijo za nične in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka je javni organ, ki je pomoč dodelil ribiškemu sektorju v okviru dveh splošnih ukrepov pomoči, in sicer „Aid to Fish Catching and Processing Industry“ (pomoč za ribištvo in ribiško predelovalno industrijo) in „Aid to the Fish Farming Industry“ (pomoč za ribogojno industrijo), ki sta dve različni shemi pomoči. Komisija je menila, da pomoč, ki jo je dodelilo Združeno kraljestvo na podlagi „Fishing Vessel Modernisation Scheme“(shema za posodobitev ribiških plovil), če gre za pomoč, dodeljeno za projekte posodobitve, ki zadevajo zmogljivost v smislu nosilnosti ali moči, ni bila združljiva s skupnim trgom.
   S tožbo tožeča stranka v skladu s členom 230 ES predlaga delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C37/2006 (prej NN 91/2005) z dne 13. novembra 2007 glede sheme za posodobitev ribiških plovil, ki se uporablja v Združenem kraljestvu. Tožeča stranka predlaga zlasti razglasitev ničnosti členov 1(2), 3, 4 in 5 izpodbijane odločbe iz dveh razlogov:

               (1)

               Komisija naj bi napačno uporabila pravo, s tem ko je ugotovila, da se plačila za zamenjavo ali izboljšanje motorjev, ki ne vplivajo na bruto nosilnost ali moč katerega koli plovila, „nanašajo na kapaciteto, merjeno v smislu nosilnosti ali moči“ v smislu člena 9(1)(c)(i) Uredbe (ES) št. 2792/1999 (1), in torej niso združljive s skupnim trgom;

               (2)

               Komisija je napačno uporabila pravo, s tem ko je ugotovila, da naj bi bilo vračilo plačil združljivo s:

                           (a)

                           členom 14(1) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 (2);

                           (b)

                           splošnimi načeli pravne varnosti in varstva legitimnega pričakovanja ter enakega obravnavanja.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 2792/1999 z dne 17. decembra 1999 o določitvi podrobnih pravil in sporazumov glede strukturne pomoči Skupnosti v ribiškem sektorju (UL L 337, str. 10).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL L 83, str. 1).


title: Zadeva C-372/10: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 16. februarja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Pak-Holdco Sp zoo proti Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu (Obdavčenje — Posredni davki na zbiranje kapitala — Dajatev na kapital, ki se obračuna kapitalskim družbam — Obveznost države članice, da upošteva direktive, ki na dan pristopa te države niso več veljale — Izključitev zneska lastnih sredstev kapitalske družbe, ki so namenjena za povečanje kapitala in so že bila predmet dajatve na kapital, iz davčne osnove)

text:
               31.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/7

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 16. februarja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Pak-Holdco Sp zoo proti Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu
   (Zadeva C-372/10) (1)

   (Obdavčenje - Posredni davki na zbiranje kapitala - Dajatev na kapital, ki se obračuna kapitalskim družbam - Obveznost države članice, da upošteva direktive, ki na dan pristopa te države niso več veljale - Izključitev zneska lastnih sredstev kapitalske družbe, ki so namenjena za povečanje kapitala in so že bila predmet dajatve na kapital, iz davčne osnove)
   2012/C 98/08
   Jezik postopka: poljščina

      Predložitveno sodišče

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Pak-Holdco Sp zoo

      Tožena stranka: Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Naczelny Sąd Administracyjny – Razlaga člena 5(3), prva alinea, in člena 7(1) Direktive Sveta z dne 17. julija 1969 o posrednih davkih na zbiranje kapitala (69/335/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 11) ter Direktive Sveta 73/79/EGS z dne 9. aprila 1973 (UL L 103, str. 13) in Direktive Sveta 73/80/EGS z dne 9. aprila 1973 (UL L 103 z dne 18.4.1973, str. 15) o spremembi Direktive 69/335/EGS – Dajatev na kapital, ki se obračuna kapitalskim družbam – Obveznost države članice, da upošteva direktive, ki na dan njenega pristopa, ne veljajo več

      Izrek

               1.

               Kadar gre za državo, kot je Republika Poljska, ki je k Evropski uniji pristopila 1. maja 2004, je treba člen 7(1) Direktive Sveta z dne 17. julija 1969 o posrednih davkih na zbiranje kapitala (69/335/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 85/303/EGS z dne 10. junija 1985, če v aktu o pristopu te države k Evropski uniji ali drugem aktu Evropske unije ni določb o odstopanju, razlagati tako, da se obvezna oprostitev iz te določbe uporablja le za transakcije, za katere se uporablja ta direktiva, kakor je bila spremenjena, in ki so bile 1. julija 1984 v navedeni državi oproščene dajatve na kapital ali pa so bile predmet te dajatve po znižani stopnji 0,50 % ali manj.

               2.

               Člen 5(3), prva alinea, Direktive 69/335, ki iz davčne osnove izključuje „znesek sredstev kapitalske družbe, ki so namenjena za povečanje kapitala in so že bila zavezana dajatvi na kapital“, je treba razlagati tako, da se uporablja ne glede na to, ali gre za sredstva družbe, katere kapital se je povečal, ali sredstva druge družbe, s katerimi je bil ta kapital povečan.

      (1)  UL C 288, 23.10.2010.


title: Zadeva T-349/05: Tožba, vložena  13. septembra 2005  — Ott in drugi proti Komisiji

text:
               10.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/12

         Tožba, vložena 13. septembra 2005 — Ott in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-349/05)
   (2005/C 315/22)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Martial Ott (Oberanven, Luksemburg), Fernando Lopez Tola (Luxembourg, Veliko vojvodstvo Luksemburg), Francis Weiler (Itzig, Luksemburg) (zastopnik: G. Bounéou, F. Frabetti, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti seznama uradnikov, ki so napredovali v ocenjevalnem obdobju 20041, ker ta seznam ne vsebuje imen tožečih strank in posledično pripravljalnih aktov za to odločbo;

               —

               podredno, razglasitev ničnosti zlasti dodelitve točk za napredovanje v ocenjevalnem obdobju 2004 (1) po priporočilu odborov za napredovanje;

               —

               naložitev vseh stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožbeni razlogi, ki so jih navedle tožeče stranke, so enaki tistim, ki so jih navedle v zadevi T-327/05.

      (1)  Seznam je objavljen v upravnih informacijah št. 130, 30.11.2004.


title: Zadeva C-427/11: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 28. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Ireland – Irska) – Margaret Kenny in drugi proti Minister for Justice, Equality and Law Reform in drugim (Člen 141 ES — Direktiva 75/117/EGS — Enako plačilo za moške in ženske — Posredna diskriminacija — Objektivna utemeljitev — Pogoji)

text:
               20.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 114/13

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 28. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Ireland – Irska) – Margaret Kenny in drugi proti Minister for Justice, Equality and Law Reform in drugim
   (Zadeva C-427/11) (1)

   (Člen 141 ES - Direktiva 75/117/EGS - Enako plačilo za moške in ženske - Posredna diskriminacija - Objektivna utemeljitev - Pogoji)
   2013/C 114/18
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Ireland

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Margaret Kenny, Patricia Quinn, Nuala Condon, Eileen Norton, Ursula Ennis, Loretta Barrett, Joan Healy, Kathleen Coyne, Sharon Fitzpatrick, Breda Fitzpatrick, Sandra Hennelly, Marian Troy, Antoinette Fitzpatrick, Helena Gatley

      Tožene stranke: Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Finance, Commissioner of An Garda Síochána

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe - High Court of Ireland – Razlaga člena 157 PDEU in Direktive Sveta 75/117/EGS z dne 10. februarja 1975 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z uporabo načela enakega plačila za moške in ženske (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 179) (ki jo je nadomestila Direktiva 2006/54/ES) – Pojem objektivne utemeljitev očitne posredne diskriminacije med delavci in delavkami v javni upravi - Merila

      Izrek

   Člen 141 ES in Direktivo Sveta 75/117/EGS z dne 10. februarja 1975 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z uporabo načela enakega plačila za moške in ženske je treba razlagati tako, da:

               —

               delavci opravljajo enako delo ali delo, ki mu je mogoče pripisati enako vrednost, če je mogoče ob upoštevanju vseh dejavnikov, kakršni so narava dela, pogoji glede izobrazbe in delovni pogoji, zanje šteti, da so v primerljivem položaju, kar mora presoditi nacionalno sodišče;

               —

               mora delodajalec v okviru posredne diskriminacije pri plačilu objektivno utemeljiti razlike pri plačilu, ugotovljene med delavci, ki menijo, da so diskriminirani, in osebami, s katerimi se primerja;

               —

               se mora delodajalec pri utemeljitvi razlike pri plačilu, ki kaže na diskriminacijo na podlagi spola, sklicevati na osebe, s katerimi se primerja, ki jih je zaradi dejstva, da je njihov položaj opisan z veljavnimi statističnimi podatki, ki se nanašajo na zadostno število posameznikov, ki ne odražajo zgolj naključnih in kratkoročnih pojavov ter ki so na splošno pomembni, nacionalno sodišče pri ugotovitvi navedene razlike upoštevalo, in

               —

               nacionalno sodišče lahko upošteva interes za dobre odnose med delodajalci in delavci kot enega od dejavnikov, ki mu omogočajo presoditi, ali so razlike med plačili obeh skupin delavcev nastale zaradi objektivnih dejavnikov, ki niso povezani z diskriminacijo na podlagi spola in so skladni z načelom sorazmernosti.

      (1)  UL C 311, 22.10.2011.


title: Zadeva T-464/15: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. septembra 2016 – Othman/Svet

text:
               7.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 410/33

         Sklep Splošnega sodišča z dne 14. septembra 2016 – Othman/Svet
   (Zadeva T-464/15) (1)

   (2016/C 410/50)
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 337, 12.10.2015.


title: Zadeva C-489/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Berlin (Nemčija) 17. septembra 2015 – CTL Logistics GmbH/DB Netz AG

text:
               7.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 406/17

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Berlin (Nemčija) 17. septembra 2015 – CTL Logistics GmbH/DB Netz AG
   (Zadeva C-489/15)
   (2015/C 406/18)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Berlin

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: CTL Logistics GmbH

      Tožena stranka: DB Netz AG

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba določbe prava Unije, zlasti člen 30(1), prvi stavek, (2), (3), (5), prvi pododstavek, in (6) Direktive 2001/14/ES (1) razlagati tako, da so terjatve za vračilo uporabnin za uporabo železniške infrastrukture, ki so bile med upravljavcem železniške infrastrukture in prosilcem dogovorjene ali določene v okvirni pogodbi, izključene, če se ne uveljavljajo v predpisanih postopkih pred nacionalnim regulatornim organom in ustreznih sodnih postopkih, v katerih so bile odločitve regulatornega organa predmet nadzora?

               2.

               Ali je treba določbe prava Unije, zlasti člen 30(1), prvi stavek, (2), (3), (5), prvi pododstavek, in (6) Direktive 2001/14/ES razlagati tako, da so terjatve za vračilo uporabnin za uporabo železniške infrastrukture, ki so bile med upravljavcem železniške infrastrukture in prosilcem dogovorjene ali določene v okvirni pogodbi, izključene, če v zvezi s spornimi uporabninami za uporabo železniške infrastrukture prej ni bilo vloženo pravno sredstvo pri nacionalnem regulatornem organu?

               3.

               Ali je civilnopravni preizkus pravičnosti uporabnin za uporabo železniške infrastrukture na podlagi nacionalnega pravila civilnega prava, v skladu s katerim lahko sodišča, kadar dajatev enostransko določi stranka, to določitev preverijo z vidika njene pravičnosti in v zvezi s tem po potrebi po pravičnem preudarku sprejmejo lastno odločitev, združljiv s zahtevami prava Unije, v skladu s katerimi morajo upravljavci železniške infrastrukture spoštovati splošne pogoje za odmero uporabnin, kot sta zahteva pokritja stroškov (člen 6(1) Direktive 2001/14/ES) ali upoštevanje meril zmožnosti trga (člen 8(1) Direktive 2001/14/ES)?

               4.

               Če je odgovor na tretje vprašanje pritrdilen: Ali mora civilno sodišče pri odločanju po prostem preudarku upoštevati merila Direktive 2001/14/ES glede določanja uporabnin za uporabo infrastrukture in če da, katera?

               5.

               Ali je civilnopravni preizkus pravičnosti uporabnin na podlagi nacionalnega pravila, navedenega v tretjem vprašanju, združljiv s pravom Unije, če civilna sodišča uporabnino določijo ob odstopanju od splošnih načel zaračunavanja uporabnin in višin uporabnin upravljavca železnic, čeprav mora ta v skladu s pravom Unije vse subjekte, ki imajo dovoljenje za dostop do infrastrukture, obravnavati nediskriminatorno in enako (člen 4(5) Direktive 2001/14/ES)?

               6.

               Ali je preizkus pravičnosti uporabnin upravljavca železniške infrastrukture, ki ga opravijo civilna sodišča, združljiv s pravom Unije, če je izhodišče za presojo vidik, da se v pravu Unije izhaja iz pristojnosti regulatornega organa, da odloča v sporih med upravljavcem železniške infrastrukture in subjekti, ki imajo dovoljenje za dostop do infrastrukture, v zvezi z uporabninami za uporabo železniške infrastrukture ali v zvezi z višino ali strukturo teh uporabnin, ki jih mora ali bi jih moral plačati subjekt, ki ima dovoljenje za dostop do infrastrukture (člen 30(5), tretji pododstavek, Direktive 2001/14/ES), in da regulatorni organ zaradi potencialno velikega števila sporov pred različnimi civilnimi sodišči ne bi mogel več zagotoviti enotne uporabe predpisov o ureditvi železniškega prometa (člen 30(3) Direktive 2001/14/ES)?

               7.

               Ali je s pravom Unije, zlasti pa s členom 4(1) Direktive 2001/14/ES, združljivo to, da se z nacionalnimi prepisi določi, da se vse uporabnine za uporabo železniške infrastrukture, ki jih zaračunavajo upravljavci železniške infrastrukture, izračunavajo izključno na podlagi posameznih stroškov?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2001/14/ES z dne 26. februarja 2001 o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture in podeljevanju varnostnega spričevala (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 5, str. 404).


title: Zadeva C-269/15: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 26. oktobra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van Cassatie – Belgija) – Rijksdienst voor Pensioenen/Willem Hoogstad (Predhodno odločanje — Socialna varnost — Uredba (EGS) št. 1408/71 — Člen 4 — Stvarno področje uporabe — Odtegljaji od zakonskih starostnih pokojnin in vseh drugih dodatnih ugodnosti — Člen 13 — Določitev zakonodaje, ki se uporabi — Stalno prebivališče v drugi državi članici)

text:
               9.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/17

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 26. oktobra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van Cassatie – Belgija) – Rijksdienst voor Pensioenen/Willem Hoogstad
   (Zadeva C-269/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Socialna varnost - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Člen 4 - Stvarno področje uporabe - Odtegljaji od zakonskih starostnih pokojnin in vseh drugih dodatnih ugodnosti - Člen 13 - Določitev zakonodaje, ki se uporabi - Stalno prebivališče v drugi državi članici))
   (2017/C 006/21)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hof van Cassatie

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagatelj kasacijske pritožbe: Rijksdienst voor Pensioenen

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Willem Hoogstad

      ob udeležbi: Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering

      Izrek

   Člen 13(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, v različici po spremembi in posodobitvi z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996 in kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1606/98 z dne 29. junija 1998, nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki določa, da se od dajatev, ki izvirajo iz dodatnih pokojninskih sistemov, odtegnejo prispevki, ki imajo neposredno in dovolj upoštevno zvezo z zakoni, ki urejajo področja socialne varnosti, našteta v členu 4 Uredbe št. 1408/71, kakor je bila spremenjena, čeprav prejemnik teh dodatnih pokojnin nima stalnega prebivališča v tej državi članici in se zanj v skladu s členom 13(2)(f) iste uredbe, kakor je bila spremenjena, uporablja zakonodaja s področja socialne varnosti države članice, v kateri ima stalno prebivališče.

      (1)  UL C 311, 21.9.2015.


title: Zadeva C-334/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena dne 30. julija 2004

text:
               25.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/8

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena dne 30. julija 2004
   (Zadeva C-334/04)
   (2004/C 239/14)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Maria Patakia in Michel van Beek, iz njene pravne službe, je dne 30. julija 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Helenski republiki.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj ugotovi, da:

               s tem ko je razvrstila v posebna območja varstva (POV) ozemlja, ki zaradi premajhnega števila in skupnega obsega ne izpolnjujejo predpogojev za razvrstitev v posebna območja varstva, kot jih določa člen 4 Direktive Sveta z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic (79/409/EGS),

               s tem ko je kot POV določila očitno manjša ozemlja, ki ne ustrezajo IBA 2000 ozemljem, ki izpolnjujejo predpogoje za razvrstitev ozemlja v POV,

               s tem ko ni določila POV za več vrst ptic, ki so navedene v Prilogi I Direktive 79/409, ali pa je razvrstila v POV ozemlja, kjer omenjene vrste niso zastopane v zadostni meri,

               s tem ko ni določila POV za več vrst ptic selivk ali pa je razvrstila v POV ozemlja, kjer omenjene vrste niso zastopane v zadostni meri,

         Helenska republika ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 4(1) in (2) Direktive Sveta z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic (79/409/EGS).
   Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča člen 4(1) in (2) Direktive 79/409 od držav članic zahteva, da predpišejo poseben režim za POV, ki bo v prvi vrsti zagotavljal preživetje in razmnoževanje vrst, navedenih v Prilogi te direktive.
   V skladu s sodno prakso, pa tudi v zagovor Komisije, je treba upoštevati IBA (pomembna območja za ptice) popis kot veljavni sistematični in temeljni vir.
   V skladu s tem popisom je treba 186 ozemelj v Grčiji razvrstiti v POV.
   Od dneva vložitve zahteve je Grčija določila le 151 POV, ki so poleg tega tudi manjša po obsegu kot je previden v IBA 2000 popisu.
   Komisija tako zaključuje, da ta POV niso bila določena na osnovi ornitoloških kriterijev kot je zahtevano v členu 4 zgoraj omenjene direktive.
   Grško nacionalno ozemlje je ornitološko zelo pomembno za več vrst prosto živečih ptic, navedenih v Prilogi I Direktive, vključno s svetovno ogroženimi vrstami. Te vrste po danes obstoječih POV v Grčiji niso zavarovane v zadostni meri.


title: Zadeva C-213/10: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. aprila 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – F-Tex SIA proti Lietuvos-Anglijos UAB „Jadecloud-Vilma“ (Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Uredba (ES) št. 1346/2000 — Člen 3(1) — Pojem tožbe, ki je v zvezi s postopkom zaradi insolventnosti in je z njim tesno povezana — Uredba (ES) št. 44/2001 — Člen 1(1) in (2)(b) — Pojma „civilna in gospodarska zadeva“ in „stečaj“ — Tožba, vložena na podlagi odstopa stečajnega upravitelja svoje pravice do izpodbijanja pravnih dejanj)

text:
               9.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/3

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. aprila 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – F-Tex SIA proti Lietuvos-Anglijos UAB „Jadecloud-Vilma“
   (Zadeva C-213/10) (1)

   (Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 1346/2000 - Člen 3(1) - Pojem tožbe, ki je v zvezi s postopkom zaradi insolventnosti in je z njim tesno povezana - Uredba (ES) št. 44/2001 - Člen 1(1) in (2)(b) - Pojma „civilna in gospodarska zadeva“ in „stečaj“ - Tožba, vložena na podlagi odstopa stečajnega upravitelja svoje pravice do izpodbijanja pravnih dejanj)
   2012/C 165/04
   Jezik postopka: litovščina

      Predložitveno sodišče

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: F-Tex SIA

      Tožena stranka: Lietuvos-Anglijos UAB „Jadecloud-Vilma“

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Razlaga člena 3(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 1, str. 191) in členov 1(2)(b) in 2(1) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42) – Mednarodna pristojnost za obravnavanje paulijanske tožbe, ki je neposredno in tesno povezana s postopkom zaradi insolventnosti – Spor o pristojnosti med sodiščem, pred katerim poteka postopek zaradi insolventnosti, in sodiščem sedeža tožene stranke – Paulijanska tožba, ki jo je po začetku postopka zaradi insolventnosti vložil edini upnik družbe v stečaju v drugi državi članici, kot je ta, v kateri poteka postopek zaradi insolventnosti, ker je upravitelj upniku odstopil terjatve družbe do tretjih oseb

      Izrek

   Člen 1(1) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da tožba, ki jo tožeča stranka vloži proti tretji osebi na podlagi odstopa terjatve, ki ga opravi stečajni upravitelj, določen v okviru postopka zaradi insolventnosti, in katerega predmet je pravica do izpodbijanja pravnih dejanj, ki jo ima ta stečajni upravitelj na podlagi nacionalnega prava, ki se uporabi v tem postopku, spada pod pojem civilne in gospodarske zadeve v smislu te določbe.

      (1)  UL C 195, 17.7.2010.


title: Zadeva C-273/07: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 26. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2005/51/ES – Javna naročila – Postopki za oddajo javnih naročil)

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/9

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 26. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-273/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2005/51/ES - Javna naročila - Postopki za oddajo javnih naročil)
   (2008/C 92/14)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: B. Stromsky in D. Kukovec, zastopnika)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg (zastopnik: C. Schiltz, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje, v predpisanem roku, predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Komisije 2005/51/ES z dne 7. septembra 2005 o spremembi Priloge XX k Direktivi 2004/17/ES in Priloge VIII k Direktivi 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta o javnih naročilih (UL L 257, str. 127).
   Izrek

               1)

               Veliko vojvodstvo Luksemburg, s tem da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov za uskladitev z Direktivo Komisije 2005/51/ES z dne 7. septembra 2005 o spremembi Priloge XX k Direktivi 2004/17/ES in Priloge VIII k Direktivi 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta o javnih naročilih, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.

               2)

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 211, 8.9.2007.


title: Zadeva C-50/12 P: Pritožba, ki jo je Kendrion NV 1. februarja 2012 vložila zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 16. novembra 2011 v zadevi Kendrion proti Komisiji (T-54/06)

text:
               17.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/14

         Pritožba, ki jo je Kendrion NV 1. februarja 2012 vložila zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 16. novembra 2011 v zadevi Kendrion proti Komisiji (T-54/06)
   (Zadeva C-50/12 P)
   2012/C 80/20
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Pritožnica: Kendrion NV (zastopnika: P. Glazener in T. Ottervanger, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               v skladu z navedenimi pritožbenimi razlogi izpodbijano sodbo v celoti ali deloma razveljavi;

               —

               odločbo v celoti ali deloma razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na pritožnico;

               —

               odpravi ali zmanjša globo, ki je bila naložena pritožnici;

               —

               podredno, zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču, da odloči v skladu s pravnimi ugotovitvami Sodišča;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka in stroškov postopka pred Splošnim sodiščem.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Pritožnica s
                     prvim pritožbenim razlogom
                   Splošnemu sodišču očita, da je napačno razlagalo pravo Unije in da je njegova sodba protislovno in nezadostno obrazložena, ker je razsodilo, da je Komisija pravno zadostno izkazala, zakaj je družbi Kendrion naložila večjo globo kot družbi Fardem.

               2.

               Z
                     drugim pritožbenim razlogom
                   Splošnemu sodišču očita, da je pri presoji vprašanja, ali je Komisija smela meniti, da je družba Kendrion solidarno odgovorna za plačilo globe, ki jo je treba naložiti njeni nekdanji hčerinski družbi Fardem, napačno uporabilo pravo, ni pravilno presodilo dokazov in je s tem kršilo postopek. Meni, da je Splošno sodišče v sodbi napačno razdelilo dokazno breme, očitno ni upoštevalo dejstev in je očitno nezadostno presodilo dokaze. Poleg tega je pomanjkljivo obrazložilo svoje preudarke in ni pravno zadostno preučilo trditev družbe Kendrion.

               3.

               Družba Kendrion s
                     tretjim pritožbenim razlogom
                   izpodbija ugotovitve iz izpodbijane sodbe, v katerih je Splošno sodišče obravnavalo drugi, četrti in peti tožbeni razlog družbe Kendrion in je te tožbene razloge zavrnilo. Družba Kendrion meni, da je Splošno sodišče izhajalo iz neustrezne razlage prava Unije s tem, da je menilo, da je matični družbi Kendrion, ki naj ne bi sodelovala pri kršitvi, mogoče naložiti svojo globo, ki je večja od globe, naložene hčerinski družbi Fardem, ki je storila kršitev. Poleg tega meni, da je Splošno sodišče kršilo načelo enakega obravnavanja in je svoje ugotovitve protislovno in pomanjkljivo obrazložilo.

               4.

               Družba Kendrion s
                     četrtim pritožbenim razlogom
                   zatrjuje, da je Splošno sodišče njen argument, da je postopek pred Splošnim sodiščem trajal predolgo, napačno zavrnilo kot „brezpredmeten“. Družbi Kendrion se zdi, da je Splošno sodišče s tem menilo, da ni pristojno za ugotavljanje nepravilnosti v postopku, ki poteka pred njim. Tudi če bi bilo res, da Splošno sodišče ni pristojno za zmanjšanje globe zaradi predolgega postopka pred njim, je vsekakor dolžno odločati o tej bistveni točki, ki je pomembna za pravno varnost, in iz tega potegniti ustrezne ugotovitve.


title: Zadeva F-131/11: Tožba, vložena 2. decembra 2011 – ZZ proti Komisiji

text:
               3.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/23

         Tožba, vložena 2. decembra 2011 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-131/11)
   2012/C 65/42
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe o prenosu pokojninskih pravic, pridobljenih pred začetkom zaposlitve na Komisiji, sprejete na podlagi ponovnega izračuna PMO.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba z dne 15. junija 2011, s katero je bila razveljavljena in nadomeščena ponudba, ki jo je v zvezi s prenosom svojih pokojninskih pravic tožeča stranka podala na podlagi člena 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom, ki vsebuje novo ponudbo, izračunano na podlagi SDI, sprejetih 3. marca 2011, naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-659/16: Tožba, vložena 20. decembra 2016 – Evropska komisija/Svet Evropske unije

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/20

         Tožba, vložena 20. decembra 2016 – Evropska komisija/Svet Evropske unije
   (Zadeva C-659/16)
   (2017/C 038/26)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Bouquet, E. Paasivirta in Ch. Hermes, agenti)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predloga tožeče stranke

               —

               sklep Sveta z dne 10. oktobra 2016, sprejet z dopisom o točki pod „I/A“ v zvezi z oblikovanjem stališča Evropske unije za 35. letno srečanje Komisije za ohranjanje živih morskih virov na Antarktiki (CCAMLR) (Hobart, Avstralija, od 17. do 28. oktobra 2016), kar zadeva vzpostavitev treh zavarovanih morskih območij in vzpostavitev posebnih območij za preučevanje (dokumenta 12523/16 in 12445/16), naj se razglasi za delno ničen;

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija Sodišču predlaga, naj sklep Sveta z dne 10. oktobra 2016 razglasi za ničen v delu, v katerem je Svet naložil, da se predlogi Komisiji za ohranjanje živih morskih virov na Antarktiki, ki se nanašajo na vzpostavitev treh zavarovanih morskih območij v Weddellovem morju, Rossovem morju in vzhodni Antarktiki ter sistema posebnih območij za preučevanje, vložijo v imenu Unije in njenih držav članic ali jih te podprejo, namesto da bi bili vloženi ali podprti samo v imenu Unije.
   Komisija trdi, da je izpodbijani sklep, ker se z njim šteje, da je pristojnost na zadevnem področju deljena in da bi zato moral biti dokument za razpravo sprejet na podlagi soglasja in vložen v imenu Unije in njenih držav članic, nezakonit, saj tako preprečuje Komisiji, da bi ta dokument vložila samo v imenu Unije, s čimer se krši izključna pristojnost Unije na tem področju (in pravice Komisije, da zastopa Unijo).
   Komisija v podporo tožbi za razglasitev ničnosti izpodbijanega sklepa navaja dva pravna razloga.
   Na prvem mestu Komisija trdi, da je Svet s sprejetjem izpodbijanega akta kršil izključno pristojnost Unije na področju ohranjanja morskih bioloških virov, kot je določena v členu 3(1)(d) PDEU (prvi pravni razlog). Prvič, Komisija meni, da Svet ni spoštoval pravnega okvira ukrepa, na katerega se nanaša izpodbijani akt, tako v okviru Konvencije o ohranjanju antarktičnih živih morskih virov kot v okviru Unije. Drugič, Komisija meni, da Svet ni upošteval cilja in vsebine tega ukrepa.
   Na drugem mestu (podredno) Komisija trdi, da je Svet, tudi če se ukrepa ne bi smelo šteti za ukrep ohranjanja morskih bioloških virov v smislu člena 3(1)(d) PDEU, s sprejetjem izpodbijanega akta vsekakor kršil izključno pristojnost Unije, saj ima Unija na tem področju izključno zunanjo pristojnost, ker lahko načrtovan ukrep vpliva na pravila Unije ali spremeni njihovo področje uporabe v smislu člena 3(2) PDEU (drugi pravni razlog). Prvič, Komisija ocenjuje, da Svet ni upošteval, da lahko načrtovani ukrep vpliva na dve uredbi sekundarnega prava oziroma ju spremeni (uredbi (ES) št. 600/2004 in (ES) št. 601/2004). Drugič, Komisija meni, da Svet ni upošteval vpliva ali spremembe okvirnega stališča Unije iz junija 2014.


title: Zadeva T-263/05: Tožba The Procter & Gamble Company proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 18. julija 2005

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/54

         Tožba The Procter & Gamble Company proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 18. julija 2005
   (Zadeva T-263/05)
   (2005/C 217/111)
   Jezik postopka: angleščina
   The Procter & Gamble Company, s sedežem v Cincinnatiju, Ohio (ZDA), ki ga zastopa G. Kuipers, lawyer, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 18. julija 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. maja 2005 (zadeva 845/2004-1), kolikor ugotovi, da znamka ne izpolnjuje pogojev iz člena 7(1)(b) Uredbe št. 40/94;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Tridimenzionalna znamka, sestavljena iz bele kvadratne tabletke s štiri listnim cvetnim vzorcem lila barve za proizvode iz razreda 3 (pripravki za beljenje in druge snovi za pranje; pripravki za pranje in čiščenje, mila;…) — prijava št. 1 683 713

               Odločba preizkuševalca:

               Zavrnitev prijave

               Odločba Odbora za pritožbe:

               Zavrnitev pritožbe

               Tožbeni razlog:

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 (1)

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva T-540/10: Tožba, vložena 24. novembra 2010 – Španija proti Komisiji

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/48

         Tožba, vložena 24. novembra 2010 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-540/10)
   ()
   2011/C 30/87
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: M. Muñoz Pérez, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Sklep Komisije C(2010) 6154 z dne 13. septembra o zmanjšanju pomoči iz Kohezijskega sklada za faze projekta

                           —

                           „Línea de Alta Velocidad Madrid–Zaragoza-Barcelona-Frontera francesa. Tramo Lleida-Martorell (Plataforma). Subtramo IX-A“ (CCI št. 2001.ES.16.C.PT.005)

                           —

                           „Línea de Alta Velocidad Madrid–Zaragoza-Barcelona-Frontera francesa. Tramo Lleida-Martorell (Plataforma). Subtramo X-B (Avinyonet del Penedés-Sant Sadurní d’Anoia)“ (CCI št. 2001.ES.16.C.PT.008)

                           —

                           „Línea de Alta Velocidad Madrid-Zaragoza-Barcelona-Frontera francesa. Tramo Lleida-Martorell (Plataforma). Subtramos XI-A y XI-B (Sant Sadurní d’Anoia-Gelida)“ (CCI št. 2001.ES.16.C.PT.009) in

                           —

                           „Línea de Alta Velocidad Madrid-Zaragoza-Barcelona-Frontera francesa. Tramo Lleida-Martorell (Plataforma). Subtramo IX-C“ (CCI št. 2001.ES.16.C.PT.010)

                     naj se razglasi za ničnega;

               —

               podredno, sklep naj se v zvezi s popravki v zvezi s prekoračitvijo omejitev hrupa (pododsek IX-A.), spremembo PGOU (splošni prostorski načrt) Ayuntamiento de Santa Oliva (pododsek IX-A), in razlikami v geotehničnih pogojih (pododseki X-B, XI-A in XI-B in IX-C), razglasi za ničnega v delu, v katerem je znesek popravka zmanjšan na 2 348 201,96 EUR;

               —

               v vsakem primeru naj se toženi instituciji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija je z izpodbijanim sklepom zmanjšala pomoč iz Kohezijskega sklada, ki je bila prvotno odobrena za faze zgoraj navedenih projektov, zaradi zatrjevanih nepravilnosti pri uporabi zakonodaje v zvezi z javnimi naročili.
   Po mnenju Kraljevine Španije je treba Sklep razglasiti za ničen na podlagi treh različnih razlogov:

               a)

               Kršitev člena H(2) Priloge II k Uredbi št. 1164/94 (1), saj je Komisija izdala Sklep brez upoštevanja trimesečnega roka od dneva, ko je bila obravnava opravljena.

               b)

               Kršitev člena 20(2)(f) Direktive 93/38 (2), ker dodelitev dodatnih storitev pomeni operacijo, ki je konceptualno drugačna od spremembe naročila v fazi izvrševanja, ki jo španska zakonodaja določa za javna naročila, tako da navedena sprememba ne spada na področje uporabe Direktive 93/38.

               c)

               Podredno, kršitev člena 20(2)(f) navedene Direktive 93/38, saj so izpolnjene vse zahteve, ki španskim organom omogočajo oddajo – po postopku s pogajanji brez predhodne objave – dodatnih del, izvedenih v štirih fazah projekta, na katere se nanaša popravek.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1164/94 z dne 16. maja 1994 o ustanovitvi Kohezijskega sklada (UL L 130, str. 1).

      (2)  Direktiva Sveta 93/38/EGS z dne 14. Jurija 1993 o usklajevanju postopkov naročanja naročnikov v vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem sektorju (UL L 82, str. 40).


title: Zadeva T-583/11: Tožba, vložena 14. novembra 2011 – Solar-Fabrik proti UUNT (Premium L)

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/59

      Tožba, vložena 14. novembra 2011 – Solar-Fabrik proti UUNT (Premium L)
      (Zadeva T-583/11)
      (2012/C 25/114)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Solar-Fabrik AG für Produktion und Vertrieb von solartechnischen Produkten (Freiburg im Breisgau, Nemčija) (zastopnik: M. Douglas, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  se odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 1. septembra 2011 v zadevi R 246/2011-1 razveljavi;

                  —

                  se Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

         Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Premium L“ za proizvode iz razredov 9 in 11

         Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

         Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

         Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009, ker naj bi prijavljena znamka imela razlikovalni učinek.


title: Zadeva F-140/14: Tožba, vložena 22. decembra 2014 – ZZ/Komisija

text:
               23.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/55

         Tožba, vložena 22. decembra 2014 – ZZ/Komisija
   (Zadeva F-140/14)
   (2015/C 065/74)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: S. Rodrigues in A. Tymen, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je Komisija zavrnila obnovitev kariere tožeče stranke tako, da bi jo od 1. marca 2005 uvrstila v višjo funkcionalno skupino, in predlog za povrnitev domnevno nastale premoženjske in nepremoženjske škode.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb o zaposlitvi (OPSP), z dne 17. septembra 2014, ki je bila poslana z obvestilom z dne 18. septembra 2014 in ki jo je tožeča stranka prejela 19. septembra 2014, naj se razglasi za nično;

               —

               tožeči stranki naj se povrne škoda, ex aequo et bono ocenjena na 30  000,00 EUR;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo vseh stroškov.


title: Zadeva T-109/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2015 – Španija/Komisija (Kohezijski sklad – Zmanjšanje finančne pomoči – Rok za sprejetje odločbe)

text:
               2.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/22

      Sodba Splošnega sodišča z dne 20. januarja 2015 – Španija/Komisija
      (Zadeva T-109/12) (1)

      (Kohezijski sklad - Zmanjšanje finančne pomoči - Rok za sprejetje odločbe)
      (2015/C 073/29)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: A. Rubio González, abogado del Estado)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: D. Recchia, zastopnik, sprva skupaj z J. Rivas Andrésom in X. M. García García, nato J. Rivas Andrés, odvetnika)

         Predmet

      Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2011) 9992 z dne 22. decembra 2011 o zmanjšanju pomoči iz Kohezijskega sklada, odobrene za projekte „Ukrepi, ki jih je treba izvesti v okviru razvoja druge faze glavnega načrta ravnanja s trdnimi odpadki iz urbanih okolij Avtonomne skupnosti Estremadura“ (CCI št. 2000.ES.16.C.PE.020), Izpusti: „Srednje povodje Getafe in spodnje povodje Arroyo Culebro (porečje reke Tejo-sanacija)“ (CCI št. 2002.ES.16.C.PE.002), „Ponovna uporaba prečiščene odpadne vode za namakanje zelenih površin v mestu Santa Cruz de Tenerife“ (CCI št. 2003.ES.16.C.PE.003) in „Tehnična pomoč pri študiji in pripravi projekta širitve Mancomunidad de Algodor in njegove oskrbe z vodo“ (CCI št. 2002.ES.16.C.PE.040).

         Izrek

                  1.

                  Sklep Komisije C(2011) 9992 z dne 22. decembra 2011 o zmanjšanju pomoči iz Kohezijskega sklada, odobrene za projekte „Ukrepi, ki jih je treba izvesti v okviru razvoja druge faze glavnega načrta ravnanja s trdnimi odpadki iz urbanih okolij Avtonomne skupnosti Estremadura“ (CCI št. 2000.ES.16.C.PE.020), Izpusti: „Srednje povodje Getafe in spodnje povodje Arroyo Culebro (porečje reke Tejo-sanacija)“ (CCI št. 2002.ES.16.C.PE.002), „Ponovna uporaba prečiščene odpadne vode za namakanje zelenih površin v mestu Santa Cruz de Tenerife“ (CCI št. 2003.ES.16.C.PE.003) in „Tehnična pomoč pri študiji in pripravi projekta širitve Mancomunidad de Algodor in njegove oskrbe z vodo“ (CCI št. 2002.ES.16.C.PE.040) se razglasi za ničen.

                  2.

                  Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 126, 28.4.2012.


title: Zadeva F-46/12: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 16. septembra 2013 – Höpcke proti Komisiji (Javni uslužbenci — Javni natečaj — Obvestilo o natečaju EPSO/AST/111/10 — Neuvrstitev na rezervni seznam — Navodilo za sestavo kratkega besedila — Neupoštevanje)

text:
               8.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 71/32

      Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 16. septembra 2013 – Höpcke proti Komisiji
      (Zadeva F-46/12) (1)

      (Javni uslužbenci - Javni natečaj - Obvestilo o natečaju EPSO/AST/111/10 - Neuvrstitev na rezervni seznam - Navodilo za sestavo kratkega besedila - Neupoštevanje)
      (2014/C 71/61)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Dagmar Höpcke (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal in D. Abreu Caldas, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Eggers in G. Gattinara, zastopnika)

         Predmet

      Predlog za razglasitev ničnosti odločbe natečajne komisije EPSO/AST/111/10 o neuvrstitvi tožeče stranke na seznam uspešnih kandidatov tega natečaja.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  D. Höpcke nosi svoje stroške in se ji naloži plačilo stroškov, ki so nastali Evropski komisiji.

         (1)  UL C 184, 23.6.2012, str. 25.


title: Zadeva F-16/06: Tožba, vložena  15. februarja 2006  — Augenault in drugi proti Svetu

text:
               22.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/38

         Tožba, vložena 15. februarja 2006 — Augenault in drugi proti Svetu
   (Zadeva F-16/06)
   (2006/C 96/60)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Françoise Augenault in drugi (zastopnika: G. Vandesanden in L. Levi, avocats)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije
   Predlogi tožečih strank

               —

               tožbo naj se razglasi za dopustno in utemeljeno, vključno z ugovorom nezakonitosti, ki ga tožba vsebuje;

               —

               posledično naj se za nične razglasijo pokojninski listi za marec 2005 tožečih strank, kar naj pripelje do uporabe korekcijskega koeficienta na ravni glavnega mesta države, kjer stalno prebivajo, ali vsaj takega korekcijskega koeficienta, ki bi ustrezno odražal razlike v življenjskih stroških krajev, kjer tožečim strankam nastajajo stroški, in ki bi tako ustrezal načelu enakovrednosti;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve tožečih strank so enaki v zadevi F-128/05 Adolf in drugi proti Komisiji (1).

      (1)  UL C 60, 11.3.2006, str. 56.


title: Zadeva C-467/10: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 1. marca 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Gießen – Nemčija) – kazenski postopek zoper Barisa Akyüza (Direktivi 91/439/EGS in 2006/126/ES — Vzajemno priznavanje vozniških dovoljenj — Zavrnitev države članice, da osebi, ki ne izpolnjuje pogojev glede telesne in duševne zmožnosti za vožnjo v skladu z ureditvijo te države članice, prizna veljavnost vozniškega dovoljenja, ki ga je izdala druga država članica)

text:
               21.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 118/4

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 1. marca 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Gießen – Nemčija) – kazenski postopek zoper Barisa Akyüza
   (Zadeva C-467/10) (1)

   (Direktivi 91/439/EGS in 2006/126/ES - Vzajemno priznavanje vozniških dovoljenj - Zavrnitev države članice, da osebi, ki ne izpolnjuje pogojev glede telesne in duševne zmožnosti za vožnjo v skladu z ureditvijo te države članice, prizna veljavnost vozniškega dovoljenja, ki ga je izdala druga država članica)
   2012/C 118/06
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landgericht Gießen

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Baris Akyüz

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Landgericht Gießen – Razlaga členov 1(2) ter 8(4) Direktive Sveta 91/439/EGS z dne 29. julija 1991 o vozniških dovoljenjih (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 1, str. 317) ter členov 2(1) in 11(4) Direktive 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vozniških dovoljenjih (UL L 403, str. 18) – Vzajemno priznavanje vozniških dovoljenj – Zavrnitev države članice, da osebi, ki ne izpolnjuje pogojev glede telesne in duševne zmožnosti za vožnjo v skladu z ureditvijo te države članice, prizna veljavnost vozniškega dovoljenja, ki ga je izdala druga država članica

      Izrek

               1.

               Določbe členov 1(2) ter 8(2) in (4) Direktive Sveta 91/439/EGS z dne 29. julija 1991 o vozniških dovoljenjih v povezavi z določbami členov 2(1) in 11(4) Direktive 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vozniških dovoljenjih je treba razlagati tako, da nasprotujejo ureditvi države članice gostiteljice, ki tej omogoča, da na svojem ozemlju zavrne priznanje vozniškega dovoljenja, ki ga je izdala druga država članica, če za imetnika vozniškega dovoljenja ni veljal noben ukrep v smislu člena 8(4) Direktive 91/439 ali člena 11(4), drugi pododstavek, Direktive 2006/126, ampak mu je zadnjenavedena država članica zavrnila izdajo prvega vozniškega dovoljenja, ker ni izpolnjeval pogojev glede telesne in duševne zmožnosti za varno vožnjo motornega vozila v skladu z ureditvijo te države članice.

               2.

               Navedene določbe je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo ureditvi države članice gostiteljice, ki tej omogoča, da na svojem ozemlju zavrne priznanje vozniškega dovoljenja, ki je bilo izdano v drugi državi članici, če je bilo na podlagi nespornih informacij, ki izvirajo iz države članice izdajateljice, dokazano, da imetnik vozniškega dovoljenja ob izdaji tega dovoljenja ni izpolnjeval pogoja običajnega prebivališča, določenega v členu 7(1)(b) Direktive 91/439 in členu 7(1)(e) Direktive 2006/126. V zvezi s tem to, da država članica izdajateljica pristojnim organom države članice gostiteljice informacij ni posredovala neposredno, temveč samo posredno, v obliki sporočil tretjih oseb, sama po sebi ni taka, da ne bi bilo mogoče šteti, da te informacije izvirajo iz države članice izdajateljice, saj so jih dali organi te države članice.
               Predložitveno sodišče mora preveriti, ali je mogoče informacije, ki so pridobljene v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, opredeliti kot informacije, ki izvirajo iz države članice izdajateljice, in kadar je to potrebno, ob upoštevanju vseh okoliščin spora, s katerimi je bilo seznanjeno, navedene informacije oceniti in presoditi, ali pomenijo nesporne informacije, ki potrjujejo, da imetnik vozniškega dovoljenja ob izdaji vozniškega dovoljenja ni imel običajnega prebivališča na ozemlju države članice izdajateljice.

      (1)  UL C 328, 4.12.2010.


title: Zadeva C-466/11: Sklep Sodišča (tretji senat) z dne 12. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale ordinario di Brescia – Italija) – Gennaro Currà in drugi proti Bundesrepublik Deutschland (Predhodno odločanje — Člen 92(1) Poslovnika — Tožba, ki so jo žrtve pokoa vložile proti državi članici kot odgovorni za dejanja svojih oboroženih sil med vojno — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Očitna nepristojnost Sodišča)

text:
               6.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/5

         Sklep Sodišča (tretji senat) z dne 12. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale ordinario di Brescia – Italija) – Gennaro Currà in drugi proti Bundesrepublik Deutschland
   (Zadeva C-466/11) (1)

   (Predhodno odločanje - Člen 92(1) Poslovnika - Tožba, ki so jo žrtve pokoa vložile proti državi članici kot odgovorni za dejanja svojih oboroženih sil med vojno - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Očitna nepristojnost Sodišča)
   2012/C 303/08
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale ordinario di Brescia

      Stranke

      Tožeče stranke: Gennaro Currà, Nadia Orlandi, dedinja po Aldu Orlandiju, Renzo Ciro Malago, dedič po Federicu Malagu, Ruberto Ezecchia, Camillo Turchetti, Franco Forni, Ilva Morselli, dedinja po Ermenegildu Morselliju, Elisa Ghisolfi in Anna Ghisolfi, dedinji po Luci Ghisolfiju, Primo Zelioli, Francesco Perondi, Anna Furgeri, dedinja po Agide Furgeri, Elena Penzani in Gian Luigi Pentani, dediča po Carlu Penzaniju, Renato Mortari, Ada Zaccaria, dedinja po Sigifredu Zaccarii, Erino Alberti, Gabriella Boccaletti, dedinja po Mariu Boccalettiju, Rita Boccasanta, dedinja po Ernestu Boccasanti, Alberto Borelli, Pierantonio Foresti, dedič po Francu Forestiju, Irmo Sancassiani, Ennio Mischi, dedič po Aldu Mischiju, Graziano Broglia, dedič po Rosolinu Broglii, Alba Spinella in Maria Raffaella Spinella, dedinji po Vincenzu Roccu Spinelli, Giuseppe Ferri, Alessandra Fontanabona, dedinja po Giuliu Fontanabono, Luciana, Mariuccia in Giulietta Pedratti, dedinje po Carlu Pedratti, Raffaele Colucci

      Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

      Ob udeležbi: Repubblica italiana

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale ordinario di Brescia – Razlaga členov 3, 4(3), 6 in 21 PEU in členov 17, 47 in 52 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Kazniva dejanja proti človeštvu – Tožba, ki so jo žrtve pokola vložile proti državi članici kot odgovorni za dejanja svojih oboroženih sil med vojno – Pravica žrtev do odškodnine – Dopustnost zastaranja te pravice – Dopustnost sodne imunitete zadevne države članice

      Izrek

   Sodišče Evropske unije očitno ni pristojno za odločanje o predlogu za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale ordinario di Brescia (Italija).

      (1)  UL C 347, 26.11.2011.


title: Zadeva C-188/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Zivilrechtssachen Wien (Avstrija) 20. aprila 2011 – Peter Hehenberger proti Republiki Avstriji

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Zivilrechtssachen Wien (Avstrija) 20. aprila 2011 – Peter Hehenberger proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-188/11)
   2011/C 211/22
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Peter Hehenberger

      Tožena stranka: Republika Avstrija

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali Uredba Sveta (ES) št. 1257/1999 (1) z dne 17. maja 1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), UL L 160 z dne 26.6.1999, str. 80 in naslednje, v povezavi z Uredbo Komisije (ES) št. 817/2004 (2) z dne 29. aprila 2004 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), UL L 231 z dne 30.6.2004, str. 24 in naslednje, nasprotuje določbi dajalca pomoči, po kateri mora prejemnik pomoči v primeru preprečevanja opravljanja pregleda na kraju samem (merjenje površin) vrniti vsa sredstva, ki so mu bila odobrena v okviru kmetijsko-okoljskega ukrepa v ciljnem obdobju, čeprav so bila ta priznana in izplačana že za več let?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1257/1999 z dne 17. maja 1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) ter o spremembi in razveljavitvi določenih uredb (UL L 160, str. 80).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 817/2004 z dne 29. aprila 2004 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) (UL L 231, str. 24).


title: Zadeva C-73/14: Tožba, vložena 10. februarja 2014 – Svet Evropske unije proti Evropski komisiji

text:
               29.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/21

         Tožba, vložena 10. februarja 2014 – Svet Evropske unije proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-73/14)
   2014/C 93/35
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: A. Westerhof Löfflerová, E. Finnegan, R. Liudvinaviciute-Cordeiro, agenti)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti sklepa Komisije z dne 29. novembra 2013, da se Sodišču za pomorsko pravo v zadevi 21 (1) predloži „Pisno izjavo Evropske komisije v imenu Evropske unije“; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Svet s tožbo predlaga razglasitev ničnosti sklepa Komisije z dne 29. novembra 2013, da se Sodišču za pomorsko pravo v zadevi 21 predloži „Pisno izjavo Evropske komisije v imenu Evropske unije“ (izpodbijan sklep).

               2.

               Svet meni, da je izpodbijani sklep, ki ga je Komisija posredovala brez odobritve Sveta in zoper njegovo voljo, nezakonit, ker krši temeljna načela prava Unije, določena v Pogodbah.

               3.

               Svet v podporo svoji ničnostni tožbi zoper izpodbijani sklep navaja dva razloga.

               4.

               Prvič, Komisija je s sprejetjem izpodbijanega sklepa kršila načelo delitve pristojnosti iz člena 13(2) PEU in, posledično, načelo institucionalnega ravnotežja (prvi tožbeni razlog). S prvim delom prvega tožbenega razloga Svet trdi, da naj bi bilo Sodišče za pomorsko pravo organ, ki so ga ustanovili Združeni narodi in sprejema akte, ki imajo pravni učinek. Posledično bi moral Svet izraziti stališče v imenu Unije, v skladu s členom 218(9) PDEU. Z drugim delom prvega pritožbenega razloga Svet trdi, da je Komisija v vsakem primeru kršila člen 16(1) PEU, s tem da si je prisvojila pristojnosti, ki bi jih v skladu z določbami Pogodbe imel samo Svet.

               5.

               Drugič, Komisija naj bi s svojim ravnanjem, ki je imelo za posledico sprejetje izpodbijanega sklepa, kršila načelo lojalnega sodelovanja iz člena 13(2) PEU (drugi tožbeni razlog).

      (1)  Svet s tem ne predlaga razglasitev ničnosti stališča Komisije pred Sodiščem za pomorsko pravo.


title: Zadeva C-543/16: Tožba, vložena 27. oktobra 2016 – Evropska komisija/Zvezna republika Nemčija

text:
               9.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/31

         Tožba, vložena 27. oktobra 2016 – Evropska komisija/Zvezna republika Nemčija
   (Zadeva C-543/16)
   (2017/C 006/38)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Hermes, E. Manhaeve, agenta)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Predlog tožeče stranke

   Komisija Sodišču predlaga, naj

               —

               ugotovi, da Zvezna republika Nemčija ni izpolnila obveznosti iz člena 5(5) in (7), v povezavi s prilogama II in III Direktive Sveta 91/676/EGS z dne 12. decembra 1991, o varstvu voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov (1) s tem, ko ni sprejela dodatnih ali okrepljenih ukrepov, takoj ko je postalo jasno, da ukrepi akcijskega programa za uresničitev ciljev Direktive niso zadostovali, akcijskega programa pa ni spremenila, da bi ga uskladila z zavezujočimi zahtevami iz prilog II in III;

               —

               Zvezni republiki Nemčiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Zvezna republika Nemčija naj bi kršila člen 5(5) s tem, ko ni sprejela dodatnih ali okrepljenih ukrepov, čeprav je najkasneje s posredovanjem petega poročila Nemčije v skladu s členom 10 Direktive glede obdobja 2008-2011, 4. julija 2012, postalo jasno, da ukrepi nemškega akcijskega programa za uresničitev ciljev Direktive ne bodo zadostovali.
   Poleg tega naj bi Zvezna republika Nemčija kršila člen 5(7) Direktive s tem, ko z nemškim akcijskim programom ni nadaljevala, čeprav bi bilo to nujno glede na položaj, ki je opisan v zgoraj navedenem poročilu z dne 4. julija 2012. Pri tem bi Zvezna republika Nemčija v vsakem primeru morala sprejeti ukrepe, ki bi v celoti in zakonito ustrezali vsebinskim zahtevam iz člena 5(3) in (4), v povezavi s prilogama II in III Direktive.
   Pri veljavnih nemških predpisih to ni tako, saj slednji:

               —

               glede na temeljno načelo uravnoteženega gnojenja vsebujejo poročilo glede potreb po gnojenju, ki ne ustreza dejanskim prehranskim potrebam posameznih kultur, zahtevam v različnih klimatskih regijah tal, in upoštevanju vpliva gnojenja na varstvo voda, dopuščajo pa presežek hranil do 60 kg dušika na hektar in leto (primerjaj prilogo III, št. 1., točka 3, Direktive);

               —

               določajo obdobja ustavitve izjeme „hlevski gnoj brez iztrebkov perutnine“, ne razlikujejo med različnimi klimatskimi regijami tal, vrstami gnojil, postopki gnojenja in drugimi okoljskimi dejavniki, predpisujejo pa samo obdobja ustavitve od dveh mesecev in pol do treh mesecev (primerjaj prilogo III, št. 1., točka 1 in prilogo II, točka A, št. 1, Direktive);

               —

               glede na predpisano prostornino posod za shranjevanje gnojila predpisujejo kapacitete za shranjevanje, izhajajo iz prekratkih obdobij ustavitve in se, z izjemo uredb mesta Berlin, Saške in Turingije, nanašajo le na shranjevanje tekočega gnojila (primerjaj prilogo II, točka A, št. 5, Direktive);

               —

               dopuščajo, da se na travnike in začasne travnike pod določenimi pogoji vnese največja količina gnojila, ki ustreza 230 kg dušika na hektar in na leto (primerjaj prilogo III, št. 2, pododstavek 1, Direktive);

               —

               glede na vnos gnojil na obdelovalne površine na zelo strmih pobočjih določajo izjeme za hlevski gnoj, omejitve za vnos gnojila z veliko vsebnostjo dušika šele od naklona hriba več kot 10 % in v tem primeru prepovedi le znotraj odmika treh metrov do zgornjega roba nasipa voda, pri tem pa večkrat odstopajo od zadevnih znanstvenih študij (primerjaj prilogo II, točka A, št. 2 in prilogo III, št. 1, točka 3, (a), Direktive);

               —

               prepovedujejo vnos gnojila le pri snežni odeji več kot pet centimetrov in v primeru „tal, ki so prehodno zamrznjena, tekom dneva pa se na površini ne odtalijo“ (primerjaj prilogo II, točka A, št. 3 in prilogo III, št. 1, točka 3, (a) in (b) Direktive).

         Redne informacije nemške vlade v zvezi z načrtovano posodobitvijo uredbe o gnojenju ne ovržejo očitanih kršitev člena 5(5) in (7) Direktive. Kajti ustrezna pravila niso začela veljati ne ob izteku roka 11. septembra 2014, določenega v utemeljenih stališčih, niti po tem.

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 68.


title: Zadeva T-173/10: Tožba, vložena 19. aprila 2010 – Apotheke DocMorris proti UUNT (Slika zelenega križa)

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/41

         Tožba, vložena 19. aprila 2010 – Apotheke DocMorris proti UUNT (Slika zelenega križa)
   (Zadeva T-173/10)
   2010/C 179/72
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Apotheke DocMorris Holding GmbH (Stuttgart, Nemčija) (zastopnik: Y. Dick, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Razveljavitev odločbe četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 15. februarja 2010 v zadevi R 1606/2008-4;

               —

               naložitev stroškov toženi stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka, ki predstavlja zelen križ, za blago in storitve iz razredov 3, 5, 8, 9, 10, 11, 16, 21, 25, 29, 30, 32, od 35 do 42 in 44 – Prijava št. 5 930 946.

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), ker je presoja odbora za pritožbe v zvezi z ugotovitvijo razlikovalnega učinka iz več vidikov nepravilna.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).