title: Zadeva T-514/19: Tožba, vložena 18. julija 2019 – DI/ECB

text:
               28.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/18

      Tožba, vložena 18. julija 2019 – DI/ECB
      (Zadeva T-514/19)
      (2019/C 363/26)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: DI (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  za nično razglasi odločbo Izvršilnega odbora ECB z dne 7. maja 2019, s katero je bil izrečen disciplinski ukrep odpovedi pogodbe o zaposlitvi brez predhodnega obvestila;

                  —

                  za nično razglasi odločbo Izvršilnega odbora ECB z dne 25. junija 2019, s katero je bilo zavrnjeno ponovno odprtje disciplinskega postopka zaradi ustavitve kazenskega postopka;

                  —

                  zato odredi vrnitev tožeče stranke na delo z 11. majem 2019 z vsemi povezanimi finančnimi upravičenji in z ustrezno publiciteto, da ponovno vzpostavi njeno dobro ime;

                  —

                  v vsakem primeru odredi odškodnino za nepremoženjsko škodo, ki je domnevno na nastala tožeči stranki in ki je ex aequo et bono ocenjena 20 000 EUR:

                  —

                  toženi stranki naloži povračilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja devet tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: nepristojnost avtorja spornih ukrepov.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 8.3.2 Pravil za zaposlene v ECB. Tožeča stranka navaja, da je bil disciplinski postopek uveden čeprav je bilo podano zastaranje.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev načela, da je treba pri disciplinskem postopku, ki izhaja iz kaznivega dejanja, počakati na rezultat kazenskega postopka, skupaj s kršitvijo načela dobrega upravljanja in dolžnosti skrbnega ravnanja.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: disciplinski odbor je prekoračil svoja pooblastila. Tožeča stranka navaja, da je bil kršen člen 8.3.7 Pravil za zaposlene v ECB skupaj z načelom nepristranskosti, kot je določen v členu 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: očitne napake pri presoji.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: kršitev domneve nedolžnosti. Tožeča stranka navaja, da je bil kršen člen 48 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: kršitev načela, da se disciplinski postopek izvede v razumnem roku in kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja.

                  8.

                  Osmi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve.

                  9.

                  Deveti, podredni, tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti.


title: Zadeva T-534/19: Tožba, vložena 26. julija 2019 – TestBioTech/Komisija

text:
               28.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/19

      Tožba, vložena 26. julija 2019 – TestBioTech/Komisija
      (Zadeva T-534/19)
      (2019/C 363/27)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: TestBioTech eV (München, Nemčija) (zastopnik: K. Smith QC)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  za ničen razglasi sklep Komisije z dne 20. maja 2019, s katerim zavrača umik ali spremembo Izvedbenega sklepa Komisije 2018/2046 z dne 19. decembra 2018; (1)

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: napačna uporaba prava, ker je Komisija izvedla presojo zadevne koruze v skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 641/2004. (2)

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog:očitne napake pri znanstveni presoji.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: Komisija nezakonito ni zahtevala za dogodek specifičnega načrta spremljanja po dajanju v promet.

         (1)  Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2018/2046 z dne 19. decembra 2018 o odobritvi dajanja na trg proizvodov, ki vsebujejo gensko spremenjeno koruzo MON 87427 × MON 89034 × 1507 × MON 88017 × 59122 in gensko spremenjeno koruzo, v kateri sta združena dva, trije ali štirje od transformacijskih dogodkov MON 87427, MON 89034, 1507, MON 88017 in 59122, so iz njiju sestavljeni ali proizvedeni, ter razveljavitvi Sklepa 2011/366/EU (notificirano pod dokumentarno številko C(2018) 8238) (UL L 327, 2018, str. 70).

         (2)  Uredba Komisije (ES) št. 641/2004 z dne 6. aprila 2004 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe (ES) št. 1829/2003 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z vlogo za odobritev novih gensko spremenjenih živil in krme, uradnim obvestilom o obstoječih proizvodih in naključni ali tehnično neizogibni navzočnosti gensko spremenjene snovi, ki je prejela ugodno oceno tveganja (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 34, str. 36).


title: Zadeva T-569/19: Tožba, vložena 15. Avgusta 2019 – AlzChem Group/Komisija

text:
               28.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/19

      Tožba, vložena 15. Avgusta 2019 – AlzChem Group/Komisija
      (Zadeva T-569/19)
      (2019/C 363/28)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: AlzChem Group AG (Trostberg, Germany) (zastopnika: A. Borsos in J. Guerrero Pérez, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

                  —

                  Odločbo C(2019)5602 Generalnega sekretarja Evropske komisije z dne 22. julija 2019, sprejeto v skladu s členom 4 Izvedbenih pravil za Uredbo (ES) št. 1049/2001 (1) v odgovor na prošnjo št. GESTDEM 2019/2311, razglasi za nično; in

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: napačna uporaba prava in očitna napaka pri presoji glede uporabe nekaterih izjem od splošnega pravila odobritve dostopa do dokumentov glede na ta dejstva:

                              —

                              prošnja se ne nanaša na noben dokument iz spisa ali preiskovalni dokument in torej ne zadeva ali posega v namen preiskav (člen 4(2), tretja alinea, Uredba (ES) št. 1049/2001) ali postopek odločanja Komisije (člen 4(3) Uredbe (ES) št. 1049/2001);

                              —

                              prošnja ne bi smela biti zavrnjena na podlagi varstva namena preiskav (člen 4(2), tretja alineja, Uredbe št. (ES) 1049/2001) ali postopka odločanja Komisije (člen 4(3) Uredbe (ES) št. 1049/2001);

                              —

                              prošnja se ne nanaša na nobeno informacijo ali podatke v poslovnem interesu, ki ga je treba varovati (člen 4(2), prva alinea, Uredbe (ES) št. 1049/2001);

                              —

                              v izpodbijani odločbi so diskriminatorno uporabljene izjeme od razkritja, saj so te neupravičene zaradi dejanj in ravnanja Komisije v drugih podobnih situacijah kar je v nasprotju s pravom EU;

                              —

                              uporaba katere koli izjeme od razkritja je neupravičena zaradi prevladujočega javnega interesa za razkritje za to, da se zagotovi učinkovito sodno varstvo (člen 47 Listine o temeljnih pravicah).

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: nenavedba obrazložitve glede zavrnitve dostopa do nezaupne različice, delnega dostopa ali dostopa do dokumentov v prostorih Komisije v skladu s členoma 4(6) in 10 Uredbe (ES) št. 1049/2001.

         (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331)


title: Zadeva T-578/19: Tožba, vložena 21. avgusta 2019 – Sophia Group/Parlament

text:
               28.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/20

      Tožba, vložena 21. avgusta 2019 – Sophia Group/Parlament
      (Zadeva T-578/19)
      (2019/C 363/29)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Sophia Group (Saint-Josse-ten-Noode, Belgija) (zastopnika: Y. Schneider in C.-H. de la Vallée Poussin, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je predlog za razglasitev ničnosti dopusten in utemeljen in

                  —

                  posledično razglasi ničnost sklepa Evropskega parlamenta, s katerim je bil sklop 1 javnega naročila za zagotavljanje storitev službe za pomoč uporabnikom v stavbah (razpis št. 06A0010/2019/M011) dodeljen družbi S.A. Computer Ressources International, s sedežem na rue de l’Industrie, 11, 8399 Windhof, v Luksemburgu;

                  —

                  po potrebi razglasi za nična:

                              —

                              sklep Parlamenta, sprejet neznanega dne, o podpisu pogodbe v zvezi s sklopom 1 javnega naročila za zagotavljanje storitev službe za pomoč uporabnikom v stavbah (razpis št. 06A0010/2019/M011) in

                              —

                              pogodbo, sklenjeno s ponudnikom, ki mu je bil oddan sklop 1 javnega naročila za zagotavljanje storitev službe za pomoč uporabnikom v stavbah (razpis št. 06A0010/2019/M011);

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži plačilo vseh stroškov postopka, vključno z odvetniškimi stroški.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 160 in 167 in točk 16.3, 18.2 in 21.1 Priloge I k Uredbi 2018/1046 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. julija 2018 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, spremembi uredb (EU) št. 1296/2013, (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013, (EU) št. 1304/2013, (EU) št. 1309/2013, (EU) št. 1316/2013, (EU) št. 223/2014, (EU) št. 283/2014 in Sklepa št. 541/2014/EU ter razveljavitvi Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012, prekoračitev pooblastil in očitna napaka pri presoji, kršitev splošnih načel konkurence, pregledenosti, sorazmernosti, enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije na področju javnega naročanja. Tožeča stranka v okviru prvega tožbenega razloga meni, da se nekatera od meril za oddajo, na podlagi katerih je bil izbran ponudnik, nanašajo na kvalitativni izbor in ne na oddajo, pri čemer so izbirna merila tesno povezana z oceno kandidatov ali ponudnikov, merila za oddajo pa so tesno povezana z oceno ponudb in morajo omogočiti izbiro ekonomsko najugodnejše ponudbe.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev členov 160 in 167 ter točke 18.2 Priloge I k zgoraj omenjeni uredbi 2018/1046, prekoračitev pooblastil in očitna napaka pri presoji, kršitev splošnih načel konkurence, pregledenosti, sorazmernosti, enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije na področju javnega naročanja, ker nekatera merila za oddajo, na podlagi katerih je bil izbran ponudnik za sklop 1, niso povezana s predmetom javnega naročila ter so najmanj nejasna in nenatančna, pri čemer morajo merila za oddajo omogočiti izbiro ekonomsko najugodnejše ponudbe, morajo biti povezana in sorazmerna s predmetom javnega naročila ali sklopa javnega naročila, morajo biti jasna in natančna in ne smejo dopuščati brezpogojno svobodne izbire pri dodelitvi javnega naročila.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev členov 160 in 167 ter točk 18.2 in 18.4 Priloge I k zgoraj omenjeni Uredbi 2018/1046, prekoračitev pooblastil in očitna napaka pri presoji, kršitev splošnih načel konkurence, pregledenosti, sorazmernosti, enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije na področju javnega naročanja, ker reference, ki so se od ponudnikov zahtevale v razpisnih pogojih z namenom dokazovanja njihove tehnične in poklicne usposobljenosti za izvajanje sklopa 1, niso povezane s predmetom javnega naročila, niso sorazmerne in so nejasne in nenatančne. Tožeča stranka navaja, da morajo biti izbirna merila povezana in sorazmerna s predmetom javnega naročila, da ne pride do izkrivljanja konkurence, in da morajo biti jasna in natančna.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 296 PDEU, člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter člena 170 in točk 18.6, 30.2 in 31.1 Priloge I k zgoraj omenjeni uredbi 2018/1046, bistvena kršitev postopka, kršitev splošnih načel prava Skupnosti preglednosti, konkurence, enakega obravnavanja, načela obrazložitve aktov institucij Evropske unije, prekoračitev pooblastil in kršitev načela dobrega upravljanja. Te kršitve so storjene s tem, da ocene, ki sta jih prejeli ponudbi tožeče stranke in izbranega ponudnika na podlagi devetih meril za dodelitev „kvaliteta“, niso obrazložene in/ali so opremljene zgolj z nejasnimi in nenatančnimi komentarji, pri čemer mora biti vsaka odločba o dodelitvi javnega naročila dovolj obrazložena, da lahko ponudniki iz nje razberejo objektivne, konkretne in natančne razloge, na katerih temelji vsaka od ocen, ki so bile dodeljene različnim ponudbam, in mora vsebovati navedbo prednosti in pomanjkljivosti vsake od predloženih ponudb, glede na merila, opredeljena v razpisnih pogojih.


title: Zadeva T-585/19: Tožba, vložena 23. avgusta 2019 – EJ/EIB

text:
               28.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/22

      Tožba, vložena 23. avgusta 2019 – EJ/EIB
      (Zadeva T-585/19)
      (2019/C 363/30)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: EJ (zastopnika: L. Levi in A. Blot, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska investicijska banka

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  to tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno,

            in posledično:

                  —

                  razglasi ničnost sklepa z dne 16. februarja 2018, s katerim je retroaktivno kritje stroškov prevoza, prijavljenih zaradi hude bolezni hčerke tožeče stranke, omejeno na 18 mesecev, in sklepa z dne 23. marca 2018, s katerim je retroaktivno prejemanje dvojnega otroškega dodatka omejeno na pet let;

                  —

                  po potrebi razglasi ničnost sklepa z dne 14. maja 2019, s katerim sta bila potrjena navedena sklepa;

                  —

                  naloži, naj se povrne tako nastala premoženjska in nepremoženjska škoda;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 2.2.3 upravnih določb in člena 1 lestvice povračil sistema zdravstvenega zavarovanja ter očitna napaka pri presoji.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja in načela dobrega upravljanja.
                  Tožeča stranka predlaga tudi, naj se toženi stranki naloži plačilo dvojnega otroškega dodatka za obdobje od 1. septembra 2007 do 31. maja 2012 ter plačilo stroškov prevoza, prijavljenih zaradi hude bolezni njene hčerke, od 1. septembra 2007 do 18. februarja 2018, pri čemer naj se dolgovani zneski povečajo za zamudne obresti po stopnji Evropske centralne banke, povečani za 2 točki. Nazadnje, tožeča stranka predlaga, naj se ji povrne nepremoženjska škoda, ocenjena na 2 000 EUR.


title: Zadeva T-586/19: Tožba, vložena 26. avgusta 2019 – PL/Komisija

text:
               28.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/23

      Tožba, vložena 26. avgusta 2019 – PL/Komisija
      (Zadeva T-586/19)
      (2019/C 363/31)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: PL (zastopnik: J.-N. Louis, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost odločbe Komisije z dne 12. decembra 2018 o pripravi KOP tožeče stranke za leto 2017;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe zoper odločbo Komisije o pripravi njenega kariernega ocenjevalnega poročila za leto 2017 (KOP 2017) navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 22a in b Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi) in kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja generalnega direktorja na generalnem direktoratu za človeške vire.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ki zagotavlja pravico do dobrega upravljanja in zlasti pravico vsakogar do tega, da se njegove zadeve obravnavajo nepristransko, pravično in v razumnem roku.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev splošnih določb za izvajanje člena 43 Kadrovskih predpisov, kršitev obveznosti obrazložitve in kršitev pravice do obrambe.


title: Zadeva T-587/19: Tožba, vložena 26. avgusta 2019 – Frutas Tono/EUIPO – Agrocazalla (Marién)

text:
               28.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/24

      Tožba, vložena 26. avgusta 2019 – Frutas Tono/EUIPO – Agrocazalla (Marién)
      (Zadeva T-587/19)
      (2019/C 363/32)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Frutas Tono, SL (Benifairo de la Valldigna, Španija) (zastopnica: A. Cañizares Doménech, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Agrocazalla, SL (Lorca, Španija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošni sodiščem

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije Marién – Prijava št. 15 146 021

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 25. junija 2019 v zadevi R 171/2018-4

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo in posledično odločbo o naložitvi plačila stroškov tožeči stranki, ki so nastali pred oddelkom za ugovore in odborom za pritožbe, ter namesto tega izda drugo odločbo o prekinitvi pritožbenega postopka pred EUIPO, dokler ta urad ne odloči o zahtevi za ugotovitev ničnosti prejšnje znamke ali, podredno,

                  —

                  če je EUIPO ob izdaji sodbe tega sodišča že razglasil ničnost prejšnje znamke, razveljavi tudi odločitev odbora za pritožbe, ker ni pravilno analiziral vpliva na združljivost registracij zadevnih znakov, in bi moral prekiniti postopek po uradni dolžnosti ali, podredno,

                  —

                  če ne presodi v skladu z zgoraj navedenim, iz vseh zgoraj navedenih razlogov ugotovi neobstoj verjetnosti zmede med zadevnima znamkama, in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Prednostna pravica imetnika izpodbijane znamke na španskih nacionalnih znamkah 1798380 MARIEN, prijavljeni 12. januarja 1994 za razred 39, 1800302 MARIEN, prijavljeni 25. januarja 1994 za razred 35, in 2222325 MARIEN, prijavljeni 23. marca 1999 za razred 31.

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001.


title: Zadeva T-591/19: Tožba, vložena 28. avgusta 2019 – Healios/EUIPO – Helios Kliniken (Healios)

text:
               28.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/25

      Tožba, vložena 28. avgusta 2019 – Healios/EUIPO – Helios Kliniken (Healios)
      (Zadeva T-591/19)
      (2019/C 363/33)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Healios KK (Tokio, Japonska) (zastopnik: P. Venohr, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Helios Kliniken GmbH (Berlin, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije Healios – prijava št. 14 267 041

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 12. junija 2019 v zadevi R 341/2018-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem je bilo ugodeno pritožbi, sporna prijava pa zavrnjena;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Nepredložitev zadostnih dokazov o resni in dejanski uporabi, zlasti glede „zdravstvenih in bakterioloških storitev“;

                  —

                  neobstoj podobnosti oziroma obstoj majhne podobnosti proizvodov in storitev, zlasti pri primerjanju zdravstvenih in bakterioloških storitev iz razreda 5;

                  —

                  nezadostna preučitev grafičnega elementa in zaznave upoštevne javnosti.


title: Zadeva T-593/19: Tožba, vložena 30. avgusta 2019 – Ciper/EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI BURGER)

text:
               28.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/25

      Tožba, vložena 30. avgusta 2019 – Ciper/EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI BURGER)
      (Zadeva T-593/19)
      (2019/C 363/34)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Republika Ciper (zastopniki: S. Malynicz, QC, S. Baran, Barrister, V. Marsland, Solicitor)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Fontana Food AB (Tyresö, Švedska)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj zadevne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije „GRILLOUMI BURGER“ – zahteva za registracijo št. 15 963 283

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. junija 2019 v zadevi R 1297/2018-4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo svojih stroškov in stroškov tožeče stranke.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 8(5) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-594/19: Tožba, vložena 30. avgusta 2019 – Axactor/EUIPO - Axa (AXACTOR)

text:
               28.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/26

      Tožba, vložena 30. avgusta 2019 – Axactor/EUIPO - Axa (AXACTOR)
      (Zadeva T-594/19)
      (2019/C 363/35)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Axactor SE (Oslo, Norveška) (zastopniki: D. Stone, A. Dykes, A. Leonelli, Solicitors)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Axa SA (Pariz, Francija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Skupnosti AXACTOR – prijava št. 15 827 728

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 28. junija 2019 v zadevi R 479/2018-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO in intervenientki naloži, naj nosita svoje stroške in plačata stroške tožeče stranke.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 2017/1001 Evropskega Parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-604/19: Tožba, vložena 4. septembra 2019 – Inova Semiconductors/EUIPO – Venta Servicio LED (ISELED)

text:
               28.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/30

      Tožba, vložena 4. septembra 2019 – Inova Semiconductors/EUIPO – Venta Servicio LED (ISELED)
      (Zadeva T-604/19)
      (2019/C 363/39)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Inova Semiconductors GmbH (München, Nemčija) (zastopnik: T. Schmidpeter, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Venta Servicio LED, SL (Martorell, Španija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija znamke, v kateri je imenovana Evropska unija, za figurativno znamko ISELED v črni, rdeči, oranžni, rumeni, zeleni in modri barvi – mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, št. 1 343 583

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 25. junija 2019 v zadevi R 2149/2018-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo njegovih stroškov in stroškov, ki so nastali tožeči stranki.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev temeljnih postopkovnih zahtev iz člena 75(1) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega Parlamenta in Sveta;

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega Parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-610/19: Tožba, vložena 9. septembra 2019 – Deutsche Telekom/Komisija

text:
               28.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/31

      Tožba, vložena 9. septembra 2019 – Deutsche Telekom/Komisija
      (Zadeva T-610/19)
      (2019/C 363/40)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Deutsche Telekom AG (Bonn, Nemčija) (zastopniki: P. Linsmeier, U. Soltész, C. von Köckritz in P. Lohs, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka predlaga,

                  —

                  naj se na podlagi člena 263(4) PDEU razglasi za ničen sklep Komisije z dne 28. junija 2019, s katerim je Komisija zavrnila zahtevo za plačilo zamudnih obresti;

                  —

                  naj se Uniji, ki jo zastopa Komisija, naloži, da tožeči stranki plača odškodnino v višini 2 580 374,07 EUR za škodo, ki je tožeči stranki nastala s tem, da v obdobju od 16. januarja 2015 do 19. februarja 2019 ni mogla uporabiti zneska, ki ga je neupravičeno plačala, tako da ni mogla ustvariti dobička, ki bi ga običajno ustvarila iz tega zneska niti ni mogla ustrezno zmanjšati kapitalskih stroškov, oziroma

                  —

                  podredno, če Splošno sodišče zavrne drugi tožbeni zahtevek, naj se tožeči stranke plača odškodnina v višini 1 750 522,83 EUR za škodo, ki je tožeči stranki nastala s tem, da ji je Komisija za obdobje od 16. januarja 2015 do 19. februarja 2019 zavrnila izplačilo zamudnih obresti v višini 12 039 019 EUR, in sicer po obrestni meri Evropske centralne banke, ki jo uporablja za svoje glavne dejavnosti refinanciranja, povečani za 3,5 odstotne točke za obdobje od 16. januarja 2015 do 19. februarja 2019, ali – še bolj podredno – v višini drugega zneska, ki ga Splošno sodišče šteje za primernega, izračunanega na podlagi stopnje zamudnih obresti, ko jo Splošno sodišče šteje za ustrezno;

                  —

                  naj se ugotovi, da za znesek, ki ga je Komisija dolžna plačati v skladu z drugim in tretjim tožbenim zahtevkom za obdobje od objave sodbe v tem postopku do popolnega plačila s strani Komisije, prav tako velja obrestna stopnja Evropske centralne banke, ki jo uporablja za svoje glavne dejavnosti refinanciranja, povečana za 3,5 odstotne točke, podredno v višini druge obrestne mere, ki jo Splošno sodišče šteje za primerno; in

                  —

                  naj se Komisiji in Evropski unij naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožba temelji na teh tožbenih razlogih.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog (predlog za razglasitev ničnosti): Komisija s tem, da je tožeči stranki zavrnila plačilo zamudnih obresti, ni izpolnila obveznosti za izvršitev sodbe z dne 13. decembra 2018, Deutsche Telekom/Komisija (T-827/14, EU:T:2018:930), ki je bila potrjena s sodbo z dne 5. septembra 2019, Evropska unija/Guardian Europe (C-447/17 P, EU:C:2019:672) in je tako kršila člen 266(1) PDEU.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog (predlog za razglasitev ničnosti): kršitev obveznosti obrazložitve v skladu s členom 296(2) PDEU
                  Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da obrazložitev izpodbijanega sklepa ni zadostna, ker v njen ni dovolj pojasnjen razlog za zavrnitev zahtevka tožeče stranke za plačilo zamudnih obresti. Nejasno naj bi ostalo, ali Komisija predpostavlja, ali člen 90 Delegirane uredbe (EU) Komisije št. 1268/2012 (1) ureja tudi zahtevek za plačilo zamudnih obresti iz člena 266(1) PDEU in na kakšen način je taka razlaga v skladu z ustaljeno sodno prakso glede obveznosti Komisije za plačilo zamudnih obresti iz člena 266(1) PDEU.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog (odškodninski zahtevek): škoda, ki je tožeči stranki nastala, ker ni mogla uporabiti prekomerno plačanega zneska nezakonite globe v skladu s členom 266(2), členom 268 in členom 340(2) PDEU in podredno, zaradi zavrnitve plačila zamudnih obresti

         (1)  Delegirana uredba Komisije (EU) št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012 o pravilih uporabe Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije (UL L 362, 2012, str. 1).


title: Zadeva T-611/19: Tožba, vložena 9. septembra 2019 – Državljanska pobuda - Derecho de la UE, derechos de las minorías y democratización de las instituciones españolas/Komisija

text:
               28.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/32

      Tožba, vložena 9. septembra 2019 – Državljanska pobuda - Derecho de la UE, derechos de las minorías y democratización de las instituciones españolas/Komisija
      (Zadeva T-611/19)
      (2019/C 363/41)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Iniciativa ciudadana - Derecho de la UE, derechos de las minorías y democratización de las instituciones españolas (Španija) (zastopniki: G. Boye, I. Elbal Sánchez, E. Valcuende Sillero in I. González Martínez, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Sklep Komisije (EU) 2019/1182 z dne 3. julija 2019 o zavrnitvi prijave predlagane državljanske pobude „Derecho de la UE, derechos de las minorías y democratización de las instituciones españolas“ razglasi za ničen.

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Ta tožba je vložena zoper sklep Komisije o zavrnitvi prijave zgoraj navedene pobude, s katero je bila Komisija pozvana k predložitvi predloga pravnega akta Unije v zvezi z naslednjimi zadevami: načeli zakonitosti in pravne varnosti, neodvisnosti in nepristranskosti sodišč, delitve oblasti, svobode združevanja, svobode izražanja, pravice do svobodnih volitev, pravice do svobode in pravice do enakega obravnavanja.
      Z izpodbijano odločbo je bilo ugotovljeno, da ukrepi, predlagani v pobudi, ne spadajo v okvir pristojnosti Komisije, da predloži predlog pravnega akta Unije za namene izvajanja Pogodb.
      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev temeljnih procesnih predpostavk.

                              —

                              V zvezi s tem se navaja, da se z izpodbijanim sklepom krši člen 296(2) PDEU, v skladu s katerim je treba obrazložiti pravne akte institucij Evropske unije, in člen 4(3), drugi pododstavek, Uredbe (EU) št. 211/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o državljanski pobudi (1), ki določa, da kadar Komisija zavrne prijavo predlagane državljanske pobude, obvesti organizatorje „o vzrokih za zavrnitev“.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev Pogodbe ali katerega koli pravnega pravila v zvezi z njihovo uporabo.

                              —

                              V zvezi s tem se navaja, da se z izpodbijanim sklepom o zavrnitvi krši člen 11 PEU, člen 24(1) PDEU in člen 4(2)(a), (b) in (c) navedene uredbe, s katero se te določbe Pogodbe izvajajo.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog se nanaša na naravo ukrepov, predlaganih v državljanski pobudi.

                              —

                              V zvezi s tem se navaja, da nobena od zadev, ki se obravnavajo v državljanski pobudi, ni očitno zunaj okvira pristojnosti Komisije, da predlaga pravni akt Unije z namenom izvajanja Pogodb.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog se nanaša na okvir državljanske pobude, predlagane v pravnem okviru Evropske unije.

                              —

                              V zvezi s tem se navaja, da iz besedila člena 4(2)(b) in člena 2(1) Uredbe (EU) št. 211/2011, ter iz vsebine same pobude, ki je predmet spora, izhaja, da je v obravnavanem primeru izpolnjena vsaka od zahtev, ki se zahtevajo z uredbo, ki se uporablja, in zato bi morala biti pobuda registrirana.

         (1)  UL 2011, L 65, str. 1.


title: Zadeva T-615/19: Tožba, vložena 12. septembra 2019 – Point Tec Products Electronic/EUIPO – Compagnie des montres Longines, Francillon (Upodobitev dveh razprtih kril)

text:
               28.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/33

      Tožba, vložena 12. septembra 2019 – Point Tec Products Electronic/EUIPO – Compagnie des montres Longines, Francillon (Upodobitev dveh razprtih kril)
      (Zadeva T-615/19)
      (2019/C 363/42)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Point Tec Products Electronic GmbH (Ismaning, Nemčija) (zastopnik: D. Wiedemann, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Compagnie des montres Longines, Francillon SA (St Imier, Švica)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija znamke, v kateri je imenovana Evropska unija, za figurativno znamko, ki predstavlja dve razprti krili – mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, št. 1 349 160

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. julija 2019 v zadevi R 2427/2018-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 72(2) Uredbe 2017/1001 Evropskega Parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 8(1)(b) Uredbe 2017/1001 Evropskega Parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-616/19: Tožba, vložena 12. septembra 2019 – Katjes Fassin/EUIPO – Haribo The Netherlands & Belgium (WONDERLAND)

text:
               28.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/34

      Tožba, vložena 12. septembra 2019 – Katjes Fassin/EUIPO – Haribo The Netherlands & Belgium (WONDERLAND)
      (Zadeva T-616/19)
      (2019/C 363/43)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (Emmerich am Rhein, Nemčija) (zastopnika: T. Schmitz in M. Breuer, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Haribo The Netherlands & Belgium BV (Breda, Nizozemska)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije WONDERLAND – prijava št. 16 263 295

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. julija 2019 v zadevi R 2164/2019-4

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega Parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-242/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 5. septembra 2019 – VV/Komisija

text:
               28.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/36

      Sklep Splošnega sodišča z dne 5. septembra 2019 – VV/Komisija
      (Zadeva T-242/18) (1)

      (2019/C 363/45)
      Jezik postopka: francoščina
      Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 231, 2.7.2018.


title: Zadeva T-244/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 5. septembra 2019 – Café Camelo/EUIPO – Camel Brand (CAMEL BRAND FOOD PRODUCTS)

text:
               28.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/37

      Sklep Splošnega sodišča z dne 5. septembra 2019 – Café Camelo/EUIPO – Camel Brand (CAMEL BRAND FOOD PRODUCTS)
      (Zadeva T-244/19) (1)

      (2019/C 363/47)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 206, 17.6.2019.


title: Zadeva T-376/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 5. septembra 2019 – El Corte Inglés/EUIPO – Big Bang (LTC latiendaencasa.es BIG BANG DAY)

text:
               28.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/37

      Sklep Splošnega sodišča z dne 5. septembra 2019 – El Corte Inglés/EUIPO – Big Bang (LTC latiendaencasa.es BIG BANG DAY)
      (Zadeva T-376/19) (1)

      (2019/C 363/48)
      Jezik postopka: španščina
      Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 263, 5.8.2019.


title: Sklep Sodišča z dne 26. julija 2019 v zadevi E-1/17 COSTS II Grofija Aust-Agder proti Konkurrenten.no AS (Odmera stroškov – Stroški, ki se lahko povrnejo – Zamudne obresti)2019/C 378/06

text:
               7.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/7

      Sklep Sodišča
      z dne 26. julija 2019
      v zadevi E-1/17 COSTS II
      Grofija Aust-Agder proti Konkurrenten.no AS

         (Odmera stroškov – Stroški, ki se lahko povrnejo – Zamudne obresti)

      (2019/C 378/06)
      V zadevi E-1/17 COSTS II, Grofija Aust-Agder proti Konkurrenten.no AS – katere predmet je PREDLOG za odmero stroškov, ki jih je Sodišče Efte prisodilo grofiji Aust-Agder v sklepu z dne 22. decembra 2017 v zadevi E-1/17 Konkurrenten.no proti ESA, Poročilo Sodišča Efte [2017], str. 989 – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik in sodnik poročevalec Páll Hreinsson ter sodnika Bernd Hammermann in Ola Mestad (ad hoc sodnik), 26. julija 2019 izdalo sklep, katerega izrek se glasi:

                  1.

                  Stroški, ki jih mora Konkurrenten.no AS plačati grofiji Aust-Agder, se določijo na 230 589,42 NOK.

                  2.

                  Na ta znesek se plačajo zamudne obresti od dne vročitve tega sklepa do datuma plačila; uporabi se obrestna mera, izračunana na podlagi obrestne mere Norveške centralne banke, ki je veljavna na prvi koledarski dan meseca, v katerem je treba opraviti plačilo, in povečana za tri in pol odstotne točke.


title: Zadeva C-702/19 P: Pritožba, ki sta jo družbi Silver Plastics GmbH & Co. KG in Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG vložili 20. septembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 11. julija 2019 v zadevi T-582/15, Silver Plastics GmbH & Co. KG in Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG/Evropska komisija

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 383/53

      Pritožba, ki sta jo družbi Silver Plastics GmbH & Co. KG in Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG vložili 20. septembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 11. julija 2019 v zadevi T-582/15, Silver Plastics GmbH & Co. KG in Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG/Evropska komisija
      (Zadeva C-702/19 P)
      (2019/C 383/62)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnika:

      Silver Plastics GmbH & Co. KG (zastopnika: M. Wirtz in S. Möller, odvetnika)
      Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG (zastopnik: C. Karbaum, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlogi

      Pritožnika Sodišču predlagata, naj:

                  1.

                  razveljavi izpodbijano sodbo in zadevo vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje;

                  2.

                  podredno, razveljavi izpodbijano sodbo in sporni sklep glede drugega pritožnika razglasi za ničen, prvemu pritožniku pa zniža naloženo globo;

                  3.

                  podredno, razveljavi izpodbijano sodbo in zniža globo, ki je bila naložena pritožnikoma;

                  4.

                  Komisiji naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnika v prvem pritožbenem razlogu trdita, da je Splošno sodišče kršilo člen 6(3) PEU, člen 6(1) EKČP in člen 47(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v povezavi z načelom neposrednosti.
      Splošno sodišče kljub večkratnim predlogom pritožnikov osebe W, ki je bistveni vir za pritožnika obremenilnih informacij, vsebovanih v prošnji konkurenta L. za ugodno obravnavo, ki jih je Splošno sodišče upoštevalo, ni povabilo kot priče in je ni osebno zaslišalo, s čimer je kršilo postopek. Poleg tega je izjave osebe W, ki sta jih predložila pritožnika in nasprotujejo navedbam iz predloga za ugodno obravnavo, brez zaslišanja te osebe ocenilo kot na splošno neverodostojne. V skladu z načelom neposrednosti dokazov bi moralo Splošno sodišče osebo W povabiti in jo (neposredno) zaslišati.
      V drugem pritožbenem razlogu pritožnika navajata, da je Splošno sodišče kršilo načelo kontradiktornosti, določeno v členu 6(1) EKČP (v povezavi z odstavkom 3(d) istega člena).
      Splošno sodišče je zavrnilo tudi ponovni predlog pritožnikov, naj se opravi kontradiktorno zaslišanje osebe W, kot domnevnega vira za pritožnika obremenilnih upoštevanih informacij, navedenih v prošnji za ugodno obravnavo. Splošno sodišče je verodostojnost izjav osebe W, navedenih v prošnji za ugodno obravnavo, ocenilo ne da bi zagotovilo možnost soočenja in je te izjave uporabilo kot odločilne za obsodbo pritožnikov ne da bi navedlo razloge za omejitev načela kontradiktornosti, s čimer je kršilo postopek.
      V tretjem pritožbenem razlogu pritožnika uveljavljata kršitev načela enakosti orožij iz člena 6(3)(d) EKČP.
      Splošno sodišče je kršilo postopek s tem, da kljub večkratnim predlogom pritožnikov osebe W ni zaslišalo kot razbremenilne priče, čeprav je Komisija z osebo W v predhodnem postopku za naložitev globe brez vednosti in brez prisotnosti pritožnikov ter brez izdelave zapisnika opravila pogovor zaradi njegove vloge odločilnega vira za prošnjo za ugodno obravnavo. Tudi zavrnitev osebnega zaslišanja drugih razbremenilnih prič, ki sta jih predlagala pritožnika, krši načelo enakosti orožij, katerega spoštovanje bi moralo biti pritožnikoma zagotovljeno.
      Pritožnika v četrtem pritožbenem razlogu navajata, da je Splošno sodišče kršilo obveznost obrazložitve iz člena 36 Statuta Sodišča v povezavi s členom 53(1) tega statuta, ker ne moreta ugotoviti (i) na podlagi česa Splošno sodišče sklepa, da sta bila udeležena pri domnevnih protikonkurenčnih kontaktih, (ii) zakaj je razbremenilne (pisne) izjave osebe W ocenilo kot neverodostojne in (iii) iz katerih posamičnih razlogov je zavrnilo predlog za kontradiktorno zaslišanje.
      V petem pritožbenem razlogu pritožnika trdita, da je Splošno sodišče kršilo člen 23(3) Uredbe (ES) št. 1/2003 (1), ker je preširoko razlagalo obstoj enotne in trajajoče kršitve.
      Splošno sodišče je ugotovilo, da pritožnika pri protikonkurenčnih ravnanjih, ki se nanašajo na vse skupine proizvodov, nista sodelovala v celotnem upoštevanem časovnem obdobju. Pri izračunu globe, ki ga je potrdilo Splošno sodišče, pa se je upošteval promet za vse skupine proizvodov za celotno upoštevno časovno obdobje.
      Pritožnika v šestem pritožbenem razlogu trdita, da je Splošno sodišče kršilo člen 23(2), prvi in drugi stavek, Uredbe št. 1/2003.
      Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da pritožnika tvorita eno gospodarsko enoto, zaradi česar je promet prvega pritožnika napačno upoštevalo pri izračunu globe, čeprav sta pritožnika pojasnila, zakaj drugi pritožnik ni imel odločilnega vpliva na prvega pritožnika, s čimer sta ovrgla domnevo obstoja ene gospodarske enote, na katero se je oprlo Splošno sodišče.
      Pritožnika v sedmem pritožbenem razlogu navajata, da je bila globa z vidika člena 23(2), drugi pododstavek, Uredbe št. 1/2003 izračunana napačno, ker je Splošno sodišče pri izračunu globe nepravilno upoštevalo promet ene od prejšnjih hčerinskih družb drugega pritožnika. S tem je globa presegla predpisano najvišjo mejo 10 % prometa oglobljenega podjetja.

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).


title: Zadeva C-632/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgija) 22. avgusta 2019 – Federale Overheidsdienst Financiën, Openbaar Ministerie/Metalen Galler NV, KGH Belgium NV, LW-Idee GmbH

text:
               25.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/23

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgija) 22. avgusta 2019 – Federale Overheidsdienst Financiën, Openbaar Ministerie/Metalen Galler NV, KGH Belgium NV, LW-Idee GmbH
      (Zadeva C-632/19)
      (2019/C 399/28)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Udeleženca: Federale Overheidsdienst Financiën, Openbaar Ministerie

         Obtoženci: Metalen Galler NV, KGH Belgium NV, LW-Idee GmbH

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je Uredba Sveta (ES) št. 91/2009 (1) o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske zaradi kršitve člena 6(6) in (7) ter člena 2(10) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 (2) z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti oziroma Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 (3) z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti neveljavna, ker Komisija kitajskim proizvajalcem izvoznikom ni pravočasno dala možnosti, da vpogledajo v informacije o vrstah izdelka, na podlagi katerih se ugotavlja normalna vrednost, in/ali ker Komisija v okviru izračuna višine stopnje dampinga za zadevno blago pri primerjavi normalne vrednosti blaga indijskega proizvajalca z izvoznimi cenami enakovrstnega kitajskega blaga ni hotela upoštevati popravkov v zvezi z uvoznimi dajatvami za surovine in posrednimi davki v primerljivi državi Indiji ter razlike pri proizvodnji oziroma stroških proizvodnje?

                  2.

                  Ali je Uredba (ES) št. 91/2009 zaradi kršitve člena 3(2) in (3) Uredbe (ES) št. 1225/2009 oziroma Uredbe (ES) št. 384/96 neveljavna, ker je Komisija pri presoji škode uvoz dveh kitajskih podjetij, za kateri je bilo ugotovljeno, da ne izvajata dampinga, razvrstila kot dampinški uvoz?

                  3.

                  Ali je Uredba (ES) št. 91/2009 zaradi kršitve člena 3(2), 6) in (7) Uredbe (ES) št. 1225/2009 oziroma Uredbe (ES) št. 384/96 neveljavna, ker se je Komisija pri presoji vprašanja, ali je izvoz industrije Unije prispeval k škodi, povzročeni tej gospodarski panogi, oprla na informacije o proizvajalcih, ki niso bili domači proizvajalci?

                  4.

                  Ali je Uredba (ES) št. 91/2009 zaradi kršitve člena 19(1) in (2) Uredbe (ES) št. 1225/2009 oziroma Uredbe (ES) št. 384/96 neveljavna, ker Komisija ni zagotovila, da oba domača (italijanska) proizvajalca ustrezno pojasnita razloge, zakaj ni bilo mogoče dati povzetka zaupnih informacij na voljo?

                  5.

                  Ali Uredba (ES) št. 91/2009 krši člen 6(6) in (7) ter člen 2(10) Uredbe (ES) št. 384/96, ker Komisija ni pravočasno sporočila informacij o blagu, pri tem pa ni upoštevala interesov kitajskih proizvajalcev izvoznikov?

         (1)  UL L 29, 2009, str. 1.

         (2)  UL L 343, 2009, str. 51.

         (3)  UL posebna izdaja v slovenščini, poglavje 11, zvezek 10, str. 45.


title: Zadeva T-19/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 17. septembra 2019 – Fastweb/Komisija

text:
               25.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/103

      Sklep Splošnega sodišča z dne 17. septembra 2019 – Fastweb/Komisija
      (Zadeva T-19/17) (1)

      (2019/C 399/122)
      Jezik postopka: italijanščina
      Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 70, 6.3.2017.


title: Zadeva T-250/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 12. septembra 2019 – RATP/Komisija

text:
               25.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/103

      Sklep Splošnega sodišča z dne 12. septembra 2019 – RATP/Komisija
      (Zadeva T-250/18) (1)

      (2019/C 399/123)
      Jezik postopka: francoščina
      Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 206, 17.6.2019.


title: Zadeva T-306/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2019 – Madžarščina/Komisija

text:
               25.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/104

      Sklep Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2019 – Madžarščina/Komisija
      (Zadeva T-306/18) (1)

      (2019/C 399/124)
      Jezik postopka: madžarščina
      Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 268, 30.7.2018.


title: Zadeva T-19/19: Sklep Splošnega sodišča z dne 17. septembra 2019 – Fastweb/Komisija

text:
               25.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/104

      Sklep Splošnega sodišča z dne 17. septembra 2019 – Fastweb/Komisija
      (Zadeva T-19/19) (1)

      (2019/C 399/125)
      Jezik postopka: italijanščina
      Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 82, 4.3.2019.


title: Zadeva C-616/17: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 1. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal correctionnel de Foix – Francija) – kazenski postopek zoper Mathieuja Blaiseja in druge (Predhodno odločanje – Okolje – Dajanje fitofarmacevtskih sredstev v promet – Uredba (ES) št. 1107/2009 – Veljavnost – Previdnostno načelo – Opredelitev pojma „aktivna snov“ – Kopičenje aktivnih snovi – Zanesljivost postopka ocenjevanja – Dostop javnosti do dokumentacije – Preizkusi dolgoročne toksičnosti – Pesticidi – Glifosat)

text:
               9.12.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 413/2

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 1. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal correctionnel de Foix – Francija) – kazenski postopek zoper Mathieuja Blaiseja in druge
      (Zadeva C-616/17) (1)

      (Predhodno odločanje - Okolje - Dajanje fitofarmacevtskih sredstev v promet - Uredba (ES) št. 1107/2009 - Veljavnost - Previdnostno načelo - Opredelitev pojma „aktivna snov“ - Kopičenje aktivnih snovi - Zanesljivost postopka ocenjevanja - Dostop javnosti do dokumentacije - Preizkusi dolgoročne toksičnosti - Pesticidi - Glifosat)
      (2019/C 413/02)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal correctionnel de Foix

         Stranke v postopku v glavni stvari

      Mathieu Blaise, Sabrina Dauzet, Alain Feliu, Marie Foray, Sylvestre Ganter, Dominique Masset, Ambroise Monsarrat, Sandrine Muscat, Jean-Charles Sutra, Blanche Yon, Kevin Leo-Pol Fred Perrin, Germain Yves Dedieu, Olivier Godard, Kevin Pao Donovan Schachner, Laura Dominique Chantal Escande, Nicolas Benoit Rey, Eric Malek Benromdan, Olivier Eric Labrunie, Simon Joseph Jeremie Boucard, Alexis Ganter, Pierre André Garcia

         Ob udeležbi: Espace Émeraude

         Izrek

      Pri preučitvi vprašanj za predhodno odločanje ni bil ugotovljen noben element, ki bi vplival na veljavnost Uredbe (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in razveljavitvi direktiv Sveta 79/117/EGS in 91/414/EGS.

         (1)  UL C 22, 22.1.2018.


title: Zadeva C-621/17: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 3. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kúria – Madžarska) – Gyula Kiss/CIB Bank Zrt., Emil Kiss, Gyuláné Kiss (Predhodno odločanje – Varstvo potrošnikov – Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah – Direktiva 93/13/EGS – Člen 3(1) – Presoja nepoštenosti pogodbenih pogojev – Člen 4(2) – Člen 5 – Zahteva po jasnosti in razumljivosti pogodbenih pogojev – Pogoji, ki določajo plačilo stroškov za storitve, ki niso opredeljene)

text:
               9.12.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 413/3

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 3. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kúria – Madžarska) – Gyula Kiss/CIB Bank Zrt., Emil Kiss, Gyuláné Kiss
      (Zadeva C-621/17) (1)

      (Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah - Direktiva 93/13/EGS - Člen 3(1) - Presoja nepoštenosti pogodbenih pogojev - Člen 4(2) - Člen 5 - Zahteva po jasnosti in razumljivosti pogodbenih pogojev - Pogoji, ki določajo plačilo stroškov za storitve, ki niso opredeljene)
      (2019/C 413/03)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Kúria

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Gyula Kiss

         Tožene stranke: CIB Bank Zrt., Emil Kiss, Gyuláné Kiss

         Izrek

                  1.

                  Člen 4(2) in člen 5 Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da se z zahtevo, da mora biti pogodbeni pogoj v jasnem in razumljivem jeziku, ne nalaga, da morajo pogodbeni pogoji v potrošniški posojilni pogodbi, o katerih se stranki nista dogovorili posamično, kot so ti v postopku v glavni stvari, ki natančno določajo višino stroškov upravljanja in provizije za izplačilo, ki bremenijo potrošnika, način njihovega izračuna in dan njihove zapadlosti, vsebovati tudi natančno navedbo storitev, ki se opravljajo v zameno za zadevne zneske.

                  2.

                  Člen 3(1) Direktive 93/13 je treba razlagati tako, da pogoj, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, ki se nanaša na stroške upravljanja posojilne pogodbe in ki ne omogoča nedvoumne ugotovitve, katere so konkretne storitve, opravljene v zameno za te stroške, v nasprotju z zahtevo dobre vere načeloma ne povzroči znatnega neravnotežja v pogodbenih pravicah in obveznostih strank v škodo potrošnika.

         (1)  UL C 22, 22.1.2018.


title: Zadeva C-673/17: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 1. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände - Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Planet49 GmbH (Predhodno odločanje – Direktiva 95/46/ES – Direktiva 2002/58/ES – Uredba (EU) 2016/679 – Obdelava osebnih podatkov in varstvo zasebnosti na področju elektronskih komunikacij – Piškotki – Pojem privolitve posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki – Izjava o privolitvi z vnaprej označenim potrditvenim poljem)

text:
               9.12.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 413/4

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 1. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände - Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Planet49 GmbH
      (Zadeva C-673/17) (1)

      (Predhodno odločanje - Direktiva 95/46/ES - Direktiva 2002/58/ES - Uredba (EU) 2016/679 - Obdelava osebnih podatkov in varstvo zasebnosti na področju elektronskih komunikacij - Piškotki - Pojem privolitve posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki - Izjava o privolitvi z vnaprej označenim potrditvenim poljem)
      (2019/C 413/04)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesgerichtshof

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände - Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Tožena stranka: Planet49 GmbH

         Izrek

                  1.

                  Člen 2(f) in člen 5(3) Direktive 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/136/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009, v povezavi s členom 2(h) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter členom 4, točka 11, in členom 6(1)(a) Uredbe (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov) je treba razlagati tako, da ne gre za veljavno privolitev iz teh določb, če se shranjevanje podatkov ali dostop do podatkov, ki so že shranjeni v terminalski opremi uporabnika spletnega mesta, z uporabo piškotkov dovoli z vnaprej označenim potrditvenim poljem, ki ga mora ta uporabnik, da svojo privolitev zavrne, odznačiti.

                  2.

                  Člen 2(f) in člen 5(3) Direktive 2002/58, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/136, v povezavi s členom 2(h) Direktive 95/46 ter členom 4, točka 11, in členom 6(1)(a) Uredbe 2016/679 se ne razlagata različno, kadar so podatki, shranjeni v terminalski opremi uporabnika spletnega mesta ali iz nje priklicani, osebni podatki v smislu Direktive 95/46 in Uredbe 2016/679 ter kadar to niso.

                  3.

                  Člen 5(3) Direktive 2002/58, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/136, je treba razlagati tako, da informacije, ki jih mora ponudnik storitev zagotoviti uporabniku spletnega mesta, zajemajo trajanje delovanja piškotkov in možnost oziroma nemožnost tretjih oseb, da dostopajo do teh piškotkov.

         (1)  UL C 112, 26.3.2018.


title: Zadeva C-18/18: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 3. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Eva Glawischnig-Piesczek/Facebook Ireland Limited (Predhodno odločanje – Informacijska družba – Svoboda opravljanja storitev – Direktiva 2000/31/ES – Odgovornost posrednih ponudnikov storitev – Člen 14(1) in (3) – Ponudnik storitev gostovanja – Možnost, da se od ponudnika zahteva ustavitev ali preprečitev kršitve – Člen 18(1) – Osebno, stvarno in krajevno področje uporabe odredbe – Člen 15(1) – Neobstoj splošne obveznosti nadzora)

text:
               9.12.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 413/5

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 3. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Eva Glawischnig-Piesczek/Facebook Ireland Limited
      (Zadeva C-18/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Informacijska družba - Svoboda opravljanja storitev - Direktiva 2000/31/ES - Odgovornost posrednih ponudnikov storitev - Člen 14(1) in (3) - Ponudnik storitev gostovanja - Možnost, da se od ponudnika zahteva ustavitev ali preprečitev kršitve - Člen 18(1) - Osebno, stvarno in krajevno področje uporabe odredbe - Člen 15(1) - Neobstoj splošne obveznosti nadzora)
      (2019/C 413/05)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberster Gerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Eva Glawischnig-Piesczek

         Tožena stranka: Facebook Ireland Limited

         Izrek

      Direktivo 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (Direktiva o elektronskem poslovanju), zlasti člen 15(1) te direktive, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da lahko sodišče države članice:

                  —

                  ponudniku storitev gostovanja naloži, naj izbriše podatke, ki jih hrani in katerih vsebina je enaka vsebini podatka, ki je bil prej razglašen za nezakonitega, ali naj blokira dostop do njih, ne glede na to, kdo je zahteval hrambo teh podatkov;

                  —

                  ponudniku storitev gostovanja naloži, naj izbriše podatke, ki jih hrani in katerih vsebina je enakovredna vsebini podatka, ki je bil prej razglašen za nezakonitega, ali naj blokira dostop do njih, če sta nadzor in iskanje podatkov, na katere se nanaša ta odredba, omejena na podatke, ki prenašajo sporočilo z vsebino, ki je glede na vsebino, katere nezakonitost je bila ugotovljena, v bistvenem delu ostala nespremenjena, in ki vsebujejo elemente, opredeljene v odredbi, pri čemer razlike pri ubeseditvi te vsebine, ki je enakovredna vsebini podatka, za katerega je bilo prej ugotovljeno, da je nezakonit, niso take, da bi moral zadevni ponudnik storitev gostovanja samostojno presojati to vsebino, in;

                  —

                  ponudniku storitev gostovanja odredi, naj izbriše podatke, na katere se nanaša odredba, ali blokira dostop do njih na svetovni ravni v okviru upoštevnega mednarodnega prava.

         (1)  UL C 104, 19.3.2018.


title: Zadeva C-42/18: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 3. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Finanzamt Trier/Cardpoint GmbH, pravna naslednica družbe Moneybox Deutschland GmbH (Predhodno odločanje – Obdavčenje – Davek na dodano vrednost (DDV) – Šesta direktiva 77/388/EGS – Oprostitve – Člen 13(B)(d), točka 3 – Transakcije v zvezi s plačili – Storitve, ki jih opravlja družba za banko v zvezi z upravljanjem bankomatov)

text:
               9.12.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 413/6

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 3. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Finanzamt Trier/Cardpoint GmbH, pravna naslednica družbe Moneybox Deutschland GmbH
      (Zadeva C-42/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Šesta direktiva 77/388/EGS - Oprostitve - Člen 13(B)(d), točka 3 - Transakcije v zvezi s plačili - Storitve, ki jih opravlja družba za banko v zvezi z upravljanjem bankomatov)
      (2019/C 413/06)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesfinanzhof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Finanzamt Trier

         Tožena stranka: Cardpoint GmbH, pravna naslednica družbe Moneybox Deutschland GmbH

         Izrek

      Člen 13(B)(d), točka 3, Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero je treba razlagati tako, da se za transakcijo, oproščeno plačila davka na dodano vrednost, ki se nanaša na plačila in na katero se nanaša ta določba, ne šteje opravljanje storitve, opravljene za banko, ki upravlja bankomate, ki obsega vzpostavitev teh bankomatov za delovanje in vzdrževanje njihovega delovanja, njihovo polnjenje, namestitev strojne in programske opreme za branje podatkov z bančnih kartic nanje, posredovanje zahteve za odobritev dviga gotovine banki izdajateljici uporabljene bančne kartice, izplačilo zahtevane gotovine in vpisovanje dvigov.

         (1)  UL C 152, 30.4.2018.


title: Zadeva C-70/18: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/A, B, P (Predhodno odločanje – Pridružitveni sporazum EGS-Turčija – Sklep št. 2/76 – Člen 7 – Sklep št. 1/80 – Člen 13 – Klavzule „standstill“ – Nova omejitev – Zbiranje, vpis in hramba biometričnih podatkov turških državljanov v osrednji zbirki – Nujni razlogi v splošnem interesu – Cilj preprečevanja goljufij z identiteto in dokumenti ter boj proti njim – Člena 7 in 8 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Pravica do spoštovanja zasebnega življenja – Pravica do varstva osebnih podatkov – Sorazmernost)

text:
               9.12.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 413/6

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/A, B, P
      (Zadeva C-70/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Pridružitveni sporazum EGS-Turčija - Sklep št. 2/76 - Člen 7 - Sklep št. 1/80 - Člen 13 - Klavzule „standstill“ - Nova omejitev - Zbiranje, vpis in hramba biometričnih podatkov turških državljanov v osrednji zbirki - Nujni razlogi v splošnem interesu - Cilj preprečevanja goljufij z identiteto in dokumenti ter boj proti njim - Člena 7 in 8 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Pravica do spoštovanja zasebnega življenja - Pravica do varstva osebnih podatkov - Sorazmernost)
      (2019/C 413/07)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Raad van State

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Tožene stranke: A, B, P

         Izrek

      Člen 13 Sklepa št. 1/80 z dne 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve, ki ga je sprejel Pridružitveni svet, ustanovljen s Sporazumom o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo, ki so ga 12. septembra 1963 v Ankari podpisale Republika Turčija na eni ter države članice EGS in Skupnost na drugi strani in ki je bil v imenu Skupnosti sklenjen, odobren in potrjen s Sklepom Sveta z dne 23. decembra 1963 (64/732/EGS), je treba razlagati tako, da nacionalna ureditev, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, s katero je izdaja dovoljenja za začasno prebivanje državljanom tretjih držav, vključno s turškimi državljani, pogojena z zbiranjem, vpisom in hrambo njihovih biometričnih podatkov v osrednji zbirki podatkov, pomeni „novo omejitev“ v smislu te določbe. Vendar je taka omejitev upravičena s ciljem preprečevanja goljufij z identiteto in dokumenti ter boja proti njim.

         (1)  UL C 161, 7.5.2018.


title: Zadeva C-93/18: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 2. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal in Northern Ireland – Združeno kraljestvo) – Ermira Bajratari/Secretary of State for the Home Department (Predhodno odločanje – Državljanstvo Unije – Direktiva 2004/38/ES – Pravica do prebivanja državljana tretje države, ki je prednik mladoletnih državljanov Unije v ravni črti – Člen 7(1)(b) – Pogoj zadostnih sredstev – Sredstva, sestavljena iz prihodkov iz zaposlitve, ki se opravlja brez dovoljenja za prebivanje in delovnega dovoljenja)

text:
               9.12.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 413/7

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 2. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal in Northern Ireland – Združeno kraljestvo) – Ermira Bajratari/Secretary of State for the Home Department
      (Zadeva C-93/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Državljanstvo Unije - Direktiva 2004/38/ES - Pravica do prebivanja državljana tretje države, ki je prednik mladoletnih državljanov Unije v ravni črti - Člen 7(1)(b) - Pogoj zadostnih sredstev - Sredstva, sestavljena iz prihodkov iz zaposlitve, ki se opravlja brez dovoljenja za prebivanje in delovnega dovoljenja)
      (2019/C 413/08)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      Court of Appeal in Northern Ireland

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Ermira Bajratari

         Tožena stranka: Secretary of State for the Home Department

         Ob udeležbi: Aire Centre

         Izrek

      Člen 7(1)(b) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC je treba razlagati tako, da ima mladoletni državljan Unije dovolj sredstev, da med svojim prebivanjem ne postane nesorazmerno breme sistema socialne pomoči v državi članici gostiteljici, tudi če ta sredstva izvirajo iz prihodkov iz nezakonite zaposlitve njegovega očeta, ki je državljan tretje države ter nima dovoljenja za prebivanje in delovnega dovoljenja v tej državi članici.

         (1)  UL C 152, 30.4.2018.


title: Združeni zadevi C-152/18 P in C-153/18 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 2. oktobra 2019 – Crédit mutuel Arkéa (C-152/18 P) Crédit Mutuel Arkéa (C-153/18 P)/Evropska centralna banka, Evropska komisija (Pritožba – Ekonomska in monetarna politika – Člen 127(6) PDEU – Uredba (EU) št. 1024/2013 – Člen 4(1)(g) – Bonitetni nadzor kreditnih institucij na konsolidirani podlagi – Uredba (EU) št. 468/2014 – Člen 2, točka 21(c) – Uredba (EU) št. 575/2013 – Člen 10 – Nadzorovana skupina – Institucije, ki so stalno povezane s centralnim organom)

text:
               9.12.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 413/8

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 2. oktobra 2019 – Crédit mutuel Arkéa (C-152/18 P) Crédit Mutuel Arkéa (C-153/18 P)/Evropska centralna banka, Evropska komisija
      (Združeni zadevi C-152/18 P in C-153/18 P) (1)

      (Pritožba - Ekonomska in monetarna politika - Člen 127(6) PDEU - Uredba (EU) št. 1024/2013 - Člen 4(1)(g) - Bonitetni nadzor kreditnih institucij na konsolidirani podlagi - Uredba (EU) št. 468/2014 - Člen 2, točka 21(c) - Uredba (EU) št. 575/2013 - Člen 10 - Nadzorovana skupina - Institucije, ki so stalno povezane s centralnim organom)
      (2019/C 413/09)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

      (Zadeva C-152/18 P)

         Pritožnica: Crédit mutuel Arkéa (zastopnik: H. Savoie, avocat)

         Drugi stranki v postopku: Evropska centralna banka (ECB) (zastopniki: K. Lackhoff, R. Bax in C. Olivier, agenti, skupaj z P. Honoré, avocat), Evropska komisija (zastopniki: V. Di Bucci, K.-P. Wojcik in A. Steiblytė, agenti)

         Intervenient v podporo drugima strankama: Confédération nationale du Crédit mutuel (zastopnika: M. Grégoire in C. De Jonghe, avocats)
      (Zadeva C-153/19 P)

         Pritožnica: Crédit Mutuel Arkéa (zastopnik: H. Savoie, avocat)

         Drugi stranki v postopku: Evropska centralna banka (ECB) (zastopniki: K. Lackhoff, R. Bax in C. Olivier, agenti, skupaj z P. Honoré, avocat), Evropska komisija (zastopniki: V. Di Bucci, K.-P. Wojcik in A. Steiblytė, agenti)

         Intervenient v podporo drugima strankama: Confédération nationale du Crédit mutuel (zastopnika: M. Grégoire in C. De Jonghe, avocats)

         Izrek

                  1.

                  Pritožbi se zavrneta.

                  2.

                  Crédit mutuel Arkéa se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 161, 7.5.2018.


title: Zadeva C-197/18: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Wien – Avstrija) – postopek, ki so ga začeli Wasserleitungsverband Nördliches Burgenland, Robert Prandl, Gemeinde Zillingdorf (Predhodno odločanje – Okolje – Direktiva 91/676/EGS – Varstvo voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov – Cilj zmanjšanja onesnaževanja – Vode, prizadete zaradi onesnaževanja – Delež nitratov največ 50 mg/l – Delovni progami, ki jih sprejmejo države članice – Pravice posameznikov do spremembe takega programa – Procesno upravičenje pred nacionalnimi organi in sodišči)

text:
               9.12.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 413/9

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Wien – Avstrija) – postopek, ki so ga začeli Wasserleitungsverband Nördliches Burgenland, Robert Prandl, Gemeinde Zillingdorf
      (Zadeva C-197/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Okolje - Direktiva 91/676/EGS - Varstvo voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov - Cilj zmanjšanja onesnaževanja - Vode, prizadete zaradi onesnaževanja - Delež nitratov največ 50 mg/l - Delovni progami, ki jih sprejmejo države članice - Pravice posameznikov do spremembe takega programa - Procesno upravičenje pred nacionalnimi organi in sodišči)
      (2019/C 413/10)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgericht Wien

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožniki: Wasserleitungsverband Nördliches Burgenland, Robert Prandl, Gemeinde Zillingdorf

         ob udeležbi: Bundesministerium für Nachhaltigkeit und Tourismus, anciennement Bundesministerium für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft

         Izrek

      Člen 288 PDEU ter člen 5(4) in (5) in Prilogo I, točka A(2), k Direktivi Sveta z dne 12. decembra 1991 o varstvu voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov (91/676/EGS) je treba razlagati tako, da morajo imeti fizične in pravne osebe, kakršne so tožeče stranke v postopku v glavni stvari, če odvajanje dušikovih spojin kmetijskega izvora pomembno prispeva k onesnaževanju zadevnih podzemnih voda, možnost od pristojnih nacionalnih organov zahtevati spremembo obstoječega delovnega programa ali sprejetje dodatnih ali okrepljenih ukrepov, določenih v členu 5(5) te direktive, dokler delež nitratov v podzemnih vodah brez teh ukrepov presega ali bi lahko presegal 50 mg/l na eni ali več merilnih točkah v smislu člena 5(6) navedene direktive.

         (1)  UL C 268, 30.7.2018.


title: Zadeva C-208/18: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nejvyšší soud České republiky – Češka republika) – Jana Petruchová/FIBO Group Holdings Limited (Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Uredba (EU) št. 1215/2012 – Člen 17(1) – Pristojnost za potrošniške pogodbe – Pojem „potrošnik“ – Fizična oseba, ki opravlja dejavnosti na mednarodnem trgu za menjavo valut prek borznoposredniške družbe – Uredba (ES) št. 593/2008 (Rim I) – Direktiva 2004/39/ES – Pojem „majhni vlagatelj“)

text:
               9.12.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 413/10

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nejvyšší soud České republiky – Češka republika) – Jana Petruchová/FIBO Group Holdings Limited
      (Zadeva C-208/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (EU) št. 1215/2012 - Člen 17(1) - Pristojnost za potrošniške pogodbe - Pojem „potrošnik“ - Fizična oseba, ki opravlja dejavnosti na mednarodnem trgu za menjavo valut prek borznoposredniške družbe - Uredba (ES) št. 593/2008 (Rim I) - Direktiva 2004/39/ES - Pojem „majhni vlagatelj“)
      (2019/C 413/11)
      Jezik postopka: češčina

         Predložitveno sodišče

      Nejvyšší soud České republiky

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Jana Petruchová

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: FIBO Group Holdings Limited

         Izrek

      Člen 17(1) Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da je treba fizično osebo, ki na podlagi pogodbe, kot je finančna pogodba na razliko, ki je bila sklenjena z borznoposredniško družbo, prek te družbe opravlja transakcije na mednarodnem trgu za menjavo valut FOREX (Foreign Exchange), šteti za „potrošnika“ v smislu te določbe, če sklenitev te pogodbe ne spada v poklicno dejavnost te osebe, kar mora preveriti predložitveno sodišče. Za to opredelitev, prvič, dejavniki, kot so vrednost transakcij, izvedenih na podlagi pogodb, kot so finančne pogodbe na razliko, pomen tveganj finančnih izgub, povezanih s sklenitvijo takih pogodb, morebitno znanje ali izkušnje navedene osebe na področju finančnih instrumentov ali njeno aktivno ravnanje v okviru takih pogodb, načeloma niso upoštevni, in drugič, dejstvo, da finančni instrumenti ne spadajo na področje uporabe člena 6 Uredbe (ES) št. 593/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008 o pravu, ki se uporablja za pogodbena obligacijska razmerja (Rim I) ali da je ta oseba „majhni vlagatelj“ v smislu člena 4(1), točka 12, Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov in o spremembah direktiv Sveta 85/611/EGS, 93/6/EGS in Direktive 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/22/EGS, kot tako načeloma nima učinka.

         (1)  UL C 200, 11.6.2018.


title: Zadeva C-260/18: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 3. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Okręgowy w Warszawie – Poljska) – Kamil Dziubak, Justyna Dziubak/Raiffeisen Bank International AG, prowadzący działalność w Polsce w formie oddziału pod nazwą Raiffeisen Bank International AG Oddział w Polsce, anciennement Raiffeisen Bank Polska SA (Predhodno odločanje – Direktiva 93/13/EGS – Potrošniške pogodbe – Nepošteni pogoji – Hipotekarni kredit z indeksno klavzulo, vezan na tujo valuto – Pogoj glede določitve menjalnega tečaja med valutami – Učinki ugotovitve nepoštenosti pogoja – Možnost sodišča, da nepoštene pogoje odpravi s splošnimi določbami civilnega prava – Presoja interesa potrošnika – Nadaljnji obstoj pogodbe brez nepoštenih pogojev)

text:
               9.12.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 413/11

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 3. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Okręgowy w Warszawie – Poljska) – Kamil Dziubak, Justyna Dziubak/Raiffeisen Bank International AG, prowadzący działalność w Polsce w formie oddziału pod nazwą Raiffeisen Bank International AG Oddział w Polsce, anciennement Raiffeisen Bank Polska SA
      (Zadeva C-260/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Direktiva 93/13/EGS - Potrošniške pogodbe - Nepošteni pogoji - Hipotekarni kredit z indeksno klavzulo, vezan na tujo valuto - Pogoj glede določitve menjalnega tečaja med valutami - Učinki ugotovitve nepoštenosti pogoja - Možnost sodišča, da nepoštene pogoje odpravi s splošnimi določbami civilnega prava - Presoja interesa potrošnika - Nadaljnji obstoj pogodbe brez nepoštenih pogojev)
      (2019/C 413/12)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: Kamil Dziubak, Justyna Dziubak

         Tožena stranka: Raiffeisen Bank International AG, prowadzący działalność w Polsce w formie oddziału pod nazwą Raiffeisen Bank International AG Oddział w Polsce, anciennement Raiffeisen Bank Polska SA

         Izrek

                  1.

                  Člen 6(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da nacionalno sodišče, potem ko ugotovi nepoštenost nekaterih pogojev v kreditni pogodbi, ki je vezana na tujo valuto in katere obrestna mera je neposredno vezana na medbančno stopnjo zadevne valute, v skladu s svojim nacionalnim pravom meni, da se ta pogodba ne more ohraniti brez teh pogojev, ker bi se zaradi njihove odprave spremenila narava glavnega predmeta navedene pogodbe.

                  2.

                  Člen 6(1) Direktive 93/13 je treba razlagati tako, na eni strani, da je treba posledice neveljavnosti pogodbe v celoti za potrošnikov položaj, kakor so navedene v sodbi z dne 30. aprila 2014, Kásler in Káslerné Rábai (C-26/13, EU:C:2014:282), presojati glede na okoliščine, ki obstajajo ali so predvidljive v času spora, in na drugi strani, da je za to presojo odločilna volja, ki jo je potrošnik v zvezi s tem izrazil.

                  3.

                  Člen 6(1) Direktive 93/13 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da se pomanjkljivosti pogodbe, ki so nastale zaradi odprave nepoštenih pogojev iz te pogodbe, odpravijo le na podlagi splošnih nacionalnih določb, ki določajo, da se učinki, izraženi v pravnem aktu, dopolnijo zlasti z učinki, ki izhajajo iz načela pravičnosti ali poslovnih običajev, ki niso niti dispozitivne določbe niti določbe, ki se uporabljajo, če med strankami obstaja soglasje.

                  4.

                  Člen 6(1) Direktive 93/13 je treba razlagati tako, da nasprotuje ohranitvi nepoštenih pogojev iz pogodbe, če bi njihova ohranitev povzročila neveljavnost te pogodbe in če sodišče meni, da bi ta neveljavnost ustvarila škodljive učinke za potrošnika, če se potrošnik s tako ohranitvijo ni strinjal.

         (1)  UL C 259, 23.7.2018.


title: Zadeva C-267/18: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel București – Romunija) – Delta Antrepriză de Construcții și Montaj 93 SA/Compania Națională de Administrare a Infrastructurii Rutiere SA (Predhodno odločanje – Javna naročila – Postopek javnega naročanja – Direktiva 2014/24/EU – Člen 57(4) – Neobvezni razlogi za izključitev – Izključitev gospodarskega subjekta iz sodelovanja v postopku javnega naročanja – Odpoved prejšnje pogodbe o izvedbi javnega naročila zaradi oddaje deleža del podizvajalcem – Pojem „precejšnje ali stalne pomanjkljivosti“ – Obseg)

text:
               9.12.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 413/12

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel București – Romunija) – Delta Antrepriză de Construcții și Montaj 93 SA/Compania Națională de Administrare a Infrastructurii Rutiere SA
      (Zadeva C-267/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Javna naročila - Postopek javnega naročanja - Direktiva 2014/24/EU - Člen 57(4) - Neobvezni razlogi za izključitev - Izključitev gospodarskega subjekta iz sodelovanja v postopku javnega naročanja - Odpoved prejšnje pogodbe o izvedbi javnega naročila zaradi oddaje deleža del podizvajalcem - Pojem „precejšnje ali stalne pomanjkljivosti“ - Obseg)
      (2019/C 413/13)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Curtea de Apel București

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Delta Antrepriză de Construcții și Montaj 93 SA

         Tožena stranka: Compania Națională de Administrare a Infrastructurii Rutiere SA

         Izrek

      Člen 57(4)(g) Direktive 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES je treba razlagati tako, da to, da je gospodarski subjekt delež del v okviru prejšnjega javnega naročila oddal podizvajalcem brez dovoljenja naročnika, zaradi česar je bila pogodba o izvedbi tega javnega naročila odpovedana, pomeni precejšnjo ali stalno pomanjkljivost pri izpolnjevanju ključne zahteve navedene pogodbe o izvedbi javnega naročila v smislu navedene določbe in zato upravičuje izključitev tega gospodarskega subjekta iz sodelovanja v kasnejšem postopku javnega naročanja, če naročnik, ki organizira ta postopek javnega naročanja, po tem, ko je sam presodil celovitost in zanesljivost gospodarskega subjekta, na katerega se nanaša odpoved prejšnje pogodbe o izvedbi javnega naročila, meni, da tako podizvajanje povzroči prekinitev zaupnega razmerja z zadevnim gospodarskim subjektom. Vendar pa mora naročnik pred tako izključitvijo v skladu s členom 57(6) te direktive v povezavi z uvodno izjavo 102 navedene direktive temu gospodarskemu subjektu dati možnost, da predloži popravne ukrepe, ki jih je sprejel po odpovedi prejšnje pogodbe o izvedbi javnega naročila.

         (1)  UL C 249, 16.7.2018.


title: Zadeva C-272/18: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Verein für Konsumenteninformation/TVP Treuhand- und Verwaltungsgesellschaft für Publikumsfonds mbH & Co KG (Predhodno odločanje – Območje svobode, varnosti in pravice – Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Pravo, ki se uporablja za pogodbena obligacijska razmerja – Izključitev prava družb iz področja uporabe Rimske konvencije in Uredbe (ES) št. 593/2008 (Rim I) – Skrbniška pogodba med podjetnikom in potrošnikom, katere edini namen je upravljanje deleža komanditista v komanditni družbi)

text:
               9.12.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 413/13

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Verein für Konsumenteninformation/TVP Treuhand- und Verwaltungsgesellschaft für Publikumsfonds mbH & Co KG
      (Zadeva C-272/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Območje svobode, varnosti in pravice - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Pravo, ki se uporablja za pogodbena obligacijska razmerja - Izključitev prava družb iz področja uporabe Rimske konvencije in Uredbe (ES) št. 593/2008 (Rim I) - Skrbniška pogodba med podjetnikom in potrošnikom, katere edini namen je upravljanje deleža komanditista v komanditni družbi)
      (2019/C 413/14)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberster Gerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Verein für Konsumenteninformation

         Tožena stranka: TVP Treuhand- und Verwaltungsgesellschaft für Publikumsfonds mbH & Co KG

         Izrek

                  1.

                  Člen 1(2)(e) Konvencije o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih, na voljo za podpis 19. junija 1980 v Rimu, in člen 1(2)(f) Uredbe (ES) št. 593/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008 o pravu, ki se uporablja za pogodbena obligacijska razmerja (Rim I) je treba razlagati tako, da pogodbene obveznosti, kakršne so te v postopku v glavni stvari, ki izhajajo iz pogodbe o skrbništvu, katere predmet je upravljanje deleža v komanditni družbi, niso izključene iz področja uporabe te konvencije in te uredbe.

                  2.

                  Člen 5(4)(b) Konvencije o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih in člen 6(4)(a) Uredbe št. 593/2008 je treba razlagati tako, da se izključitev, določena v teh določbah, ne uporablja za skrbniško pogodbo, ki določa, da se storitve za potrošnika v državi običajnega prebivališča tega potrošnika opravijo na daljavo z ozemlja druge države.

                  3.

                  Člen 3(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da je določilo, vsebovano v skrbniški pogodbi o upravljanju deleža v komanditni družbi, kakršne so te v postopku v glavni stvari, sklenjeni med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom, ki ni bilo posamično dogovorjeno in na podlagi katerega je pravo, ki se uporabi, pravo države, kjer je sedež komanditne družbe, nepošteno v smislu te določbe, če potrošnika zavaja tako, da pri njem ustvari vtis, da se za pogodbo uporablja le pravo te države članice, ne da bi bil potrošnik seznanjen s tem, da je na podlagi člena 5(2) Konvencije o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih in člena 6(2) Uredbe št. 593/2008 upravičen tudi do varstva, ki mu je zagotovljeno s kogentnimi določbami nacionalnega prava, ki bi se uporabilo, če ne bi bilo tega določila.

         (1)  UL C 221, 25.6.2018.


title: Zadeva C-342/18 P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 4. decembra 2019 – Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A./Evropska komisija, Zvezna republika Nemčija (Pritožba – Notranji trg zemeljskega plina – Direktiva 2009/73/ES – Člen 32 – Dostop tretjih oseb – Člen 41(6), (8) in (10) – Tarifna pravila – Člen 36 – Zahteva za odstopanje – Obratovanje plinovoda OPAL – Nacionalni regulativni organ – Odločba o odstopanju – Predlog za spremembo – Sklep Evropske komisije – Ničnostna tožba – Člen 263, četrti odstavek, TFUE – Dopustnost – Sklep, ki se ne nanaša neposredno na tožečo stranko)

text:
               3.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 36/4

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 4. decembra 2019 – Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A./Evropska komisija, Zvezna republika Nemčija
      (Zadeva C-342/18 P) (1)

      (Pritožba - Notranji trg zemeljskega plina - Direktiva 2009/73/ES - Člen 32 - Dostop tretjih oseb - Člen 41(6), (8) in (10) - Tarifna pravila - Člen 36 - Zahteva za odstopanje - Obratovanje plinovoda OPAL - Nacionalni regulativni organ - Odločba o odstopanju - Predlog za spremembo - Sklep Evropske komisije - Ničnostna tožba - Člen 263, četrti odstavek, TFUE - Dopustnost - Sklep, ki se ne nanaša neposredno na tožečo stranko)
      (2020/C 36/05)
      Jezik postopka: poljščina

         Stranke

         Pritožnik: Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. (zastopniki: sprva Me M. Jeżewski, adwokat, nato Mme E. Buczkowska, radca prawny, in Me W. Sadowski, adwokat)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija (zastopnika: K. Herrmann in O. Beynet, agenta), Zvezna republika Nemčija (zastopnika: sprva M. T. Henze, nato J. Möller, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družba Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. nosi svoje stroške in stroške, nastale Evropski komisiji.

                  3.

                  Zvezna republika Nemčija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 276, 6.8.2018.


title: Zadeva C-593/18 P: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 28. novembra 2019 – ABB Ltd, ABB AB/Evropska komisija (Pritožba – Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Evropski trg podzemnih in podvodnih električnih kablov – Razdelitev trga v okviru projektov – Dokazno breme – Domneva nedolžnosti – Načelo enakega obravnavanja)

text:
               3.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 36/11

      Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 28. novembra 2019 – ABB Ltd, ABB AB/Evropska komisija
      (Zadeva C-593/18 P) (1)

      (Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg podzemnih in podvodnih električnih kablov - Razdelitev trga v okviru projektov - Dokazno breme - Domneva nedolžnosti - Načelo enakega obravnavanja)
      (2020/C 36/14)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnika: ABB Ltd, ABB AB (zastopniki: I. Vandenborre in M. Frese, advocaten, S. Dionnet, avocat)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: H. van Vliet, I. Zaloguin in I. Rogalski, agenti)

         Izrek

                  1.

                  Točka 1 sodbe Splošnega sodišča Evropske unije z dne 12. julija 2018, ABB/Komisija (T-445/14, neobjavljena, EU:T:2018:449), v delu v katerem je Splošno sodišče s to sodbo zavrnilo tožbo družbe ABB Ltd in ABB AB za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2014) 21 39 final z dne 2. aprila 2014 v zvezi s postopkom izvajanja člena 101 [PDEU] in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva AT.39610 – Električni kabli), ker sta v skladu s tem sklepom ti družbi odgovorni za kršitev člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992, ki se nanaša na kolektivno zavrnitev dobave dodatkov podzemnih električnih kablov z minimalno napetostjo 110 kV in manj kot 220 kV, ter točka 2 te sodbe se razveljavita.

                  2.

                  V preostalem delu se pritožba zavrne.

                  3.

                  Sklep C(2014) 21 39 final se razglasi za ničen v delu v katerem se v njem družbi ABB Ltd in ABB AB štejeta za odgovorni za kršitev člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992, ki se nanaša na kolektivno zavrnitev dobave dodatkov podzemnih električnih kablov z minimalno napetostjo 110 kV in manj kot 220 kV.

                  4.

                  Družbi ABB Ltd, ABB AB in Evropska komisija nosijo svoje stroške, nastale v prvostopenjskem in pritožbenem postopku.

         (1)  UL C 436, 3.12.2018.


title: Zadeva C-168/18: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 19. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesarbeitsgericht – Nemčija) – Pensions-Sicherungs-Verein VVaG/Günther Bauer (Predhodno odločanje – Socialna politika – Varstvo delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca – Direktiva 2008/94/ES – Člen 8 – Dodatno pokojninsko zavarovanje – Varstvo upravičenosti do starostnih prejemkov – Zajamčena minimalna raven varstva – Obveznost nekdanjega delodajalca, da izravna znižanje poklicne pokojnine – Zunanji upravljavec socialnega varstva – Neposredni učinek)

text:
               24.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 61/3

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 19. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesarbeitsgericht – Nemčija) – Pensions-Sicherungs-Verein VVaG/Günther Bauer
      (Zadeva C-168/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Socialna politika - Varstvo delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca - Direktiva 2008/94/ES - Člen 8 - Dodatno pokojninsko zavarovanje - Varstvo upravičenosti do starostnih prejemkov - Zajamčena minimalna raven varstva - Obveznost nekdanjega delodajalca, da izravna znižanje poklicne pokojnine - Zunanji upravljavec socialnega varstva - Neposredni učinek)
      (2020/C 61/03)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesarbeitsgericht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Pensions-Sicherungs-Verein VVaG

         Tožena stranka: Günther Bauer

         Izrek

                  1.

                  Člen 8 Direktive 2008/94/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca je treba razlagati tako, da se uporablja za položaj, v katerem delodajalec, ki prejemke iz naslova poklicnega pokojninskega zavarovanja zagotavlja prek medpodjetniškega sklada, zaradi plačilne nesposobnosti ne more jamčiti za izravnave izgub, ki izhajajo iz znižanja zneska navedenih prejemkov, ki jih izplačuje ta medpodjetniški sklad, pri čemer je to znižanje odobril zvezni urad za nadzor finančnih storitev, ki nad navedenim skladom izvaja bonitetni nadzor.

                  2.

                  Člen 8 Direktive 2008/94 je treba razlagati tako, da se znižanje zneska prejemkov iz poklicnega pokojninskega zavarovanja, ki se izplačujejo nekdanjemu delavcu, zaradi plačilne nesposobnosti njegovega nekdanjega delodajalca šteje za očitno nesorazmerno, čeprav zadevna oseba prejema vsaj polovico zneska prejemkov, ki izhajajo iz njegovih pridobljenih pravic, če ta nekdanji delavec že živi ali bi zaradi tega znižanja moral živeti pod pragom tveganja revščine, ki ga je za zadevno državo članico določil Eurostat.

                  3.

                  Člen 8 Direktive 2008/94, ki določa obveznost minimalnega varstva, ima lahko neposredni učinek, tako da se je nanj mogoče sklicevati v razmerju do subjekta zasebnega prava, ki ga je država določila kot jamstveni sklad za primer plačilne nesposobnosti delodajalca na področju poklicne pokojnine, kadar je ta subjekt glede na nalogo, za katero je pooblaščen, in pogoje, v katerih jo opravlja, mogoče izenačiti z državo, če naloga jamčevanja, ki jo ima ta subjekt, dejansko zajema vrste starostnih prejemkov, za katere se zahteva minimalno varstvo iz tega člena 8.

         (1)  UL C 231, 2.7.2018.