title: Zadeva T-434/14: Tožba, vložena 16. junija 2014 – Arbuzov proti Svetu

text:
               25.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/42

         Tožba, vložena 16. junija 2014 – Arbuzov proti Svetu
   (Zadeva T-434/14)
   2014/C 282/56
   Jezik postopka: češčina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sergej Arbuzov (Kijev, Ukrajina) (zastopnika: M. Machytková in P. Radošovský, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

               —

               Razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2014/119/SZVP z dne 5. marca 2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL, L 66, str. 26) in Izvedbenega sklepa Sveta 2014/216/SZVP z dne 14. aprila 2014 o izvajanju Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL, L 111, str. 91) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko; in

               —

               Svetu naj se naloži plačilo lastnih stroškov ter celotnih stroškov tožeče stranke, nastalih v postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev domneve nedolžnosti, pravice do poštenega sojenja in pravice do obrambe

                           —

                           Tožeča stranka svojo tožbo utemeljuje med drugim na dejstvu, da je bila z izvedbenim sklepom Sveta 2014/216/SZVP uvrščena na seznam v prilogi k Sklepu Sveta 2014/119/SZVP, preden je bila uvedena preiskava njenih domnevno kriminalnih dejavnosti v Ukrajini.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem nadalje trdi, da gre za kršitev pravice do poštenega sojenja, ker naj bi bilo kršeno pravno načelo domneve nedolžnosti. Poleg tega naj Svet tožeče stranke ne bi obvestil o vključitvi na seznam in o razlogih, zaradi katerih so bili sprejeti ukrepi zoper njo, prav tako pa ji ni bilo omogočeno, da bi se glede teh okoliščin seznanila v razumnem času. Tožeča stranka tako ni mogla sprejeti stališča v zvezi s tem s sklepom oziroma izvajati svoje pravice do obrambe v času, takoj po njenem sprejetju.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: prekoračitev pristojnosti Sveta

                           —

                           Tožeča stranka se sklicuje na obličnostne pomanjkljivosti izpodbijanega ukrepa Sveta. Meni, da so razlogi, navedeni v kazenskopravnem smislu, v delu ukrepov, ki vsebujejo navedbo razlogov, popolnoma neprimerni in očitno ne vsebujejo pravih političnih razlogov oziroma razlogov, ki se nanašajo na domnevno kršitev človekovih pravic, ki so navedeni samo v splošnem delu preambule. Svet naj bi med drugim prekoračil svoje pristojnosti, ker se uradno navedeni razlogi za sprejetje ukrepov ne uvrščajo v okvir, na podlagi katerega je Svet upravičen za sprejetje ukrepov.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev pravice do lastnine

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da je sankcija nesorazmerna in krši jamstva glede varstva pravice do lastnine na podlagi mednarodnega prava.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev pravice do osebne celovitosti in spoštovanja zasebnega in družinskega življenja ter kršitev načela nediskriminacije

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da sprejeti ukrep posega v pravico do osebne celovitosti in vpliva na družinsko in zasebno življenje tožeče stranke.

                           —

                           Po mnenju tožeče stranke je oškodovan njen dober sloves in dostojanstvo, ker je bila v izpodbijanem sklepu dejansko obtožena s strani Sveta, da naj bi v tujino odvedla državna ukrajinska sredstva in kršila človekove pravice, čeprav tožeči stranki tovrstna dejanja niso bila dokazana in zoper njo v času uvrstitve na seznam niti enkrat ni bila uvedena preiskava zaradi storitve teh dejanj.

                           —

                           Nadalje naj bi bil ukrep Sveta diskriminirajoč, ker naj bi bila uvrščena na seznam brez dejanskega razloga, nasprotno pa seznam po njenem mnenju ne vsebuje imen oseb, ki bi zaradi svojih dejavnosti, ki so v nasprotju z interesi Ukrajine, morale biti vključene.


title: Zadeva T-615/14: Tožba, vložena 14. avgusta 2014 – Fútbol Club Barcelona proti UUNT (Upodobitev meča)

text:
               20.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/22

         Tožba, vložena 14. avgusta 2014 – Fútbol Club Barcelona proti UUNT (Upodobitev meča)
   (Zadeva T-615/14)
   2014/C 372/28
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Fútbol Club Barcelona (Barcelona, Španija) (zastopnik: J. Carbonell Callicó, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               spremeni odločbo prvega odbora z dne 23. maja 2014 in odločbo preizkuševalca z dne 23. maja 2013 v skladu s členom 65(3) Uredbe št. 207/2009 zaradi kršitve člena 7(1)(b) in (3) Uredbe št. 207/2009, ker je (i) figurativna znamka, prijavljena pod številko 1 1 7 64  354, imela razlikovalni učinek in se zato ne uporablja popolna prepoved registracije iz člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009; in ker se po objavi te prijave postopkih ta znamka lahko po opravljenih podeli;

               —

               toženi stranki naloži stroške postopka v skladu s členom 87(2) Uredbe št. 207/2009.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki upodablja meč za proizvode in storitve iz razredov 16, 25 in 41 – Prijava znamke Skupnosti št. 1 1 7 64  354

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(3) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva T-347/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 12. julija 2016 – Janukovič/Svet (Ničnostna tožba — Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini — Zamrznitev sredstev — Seznam oseb, subjektov in organov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov — Vključitev imena tožeče stranke — Prilagoditev predlogov — Smrt tožeče stranke — Nedopustnost — Dokaz o utemeljenosti vpisa na seznam — Očitno utemeljena tožba)

text:
               12.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 335/44

         Sklep Splošnega sodišča z dne 12. julija 2016 – Janukovič/Svet
   (Zadeva T-347/14) (1)

   ((Ničnostna tožba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini - Zamrznitev sredstev - Seznam oseb, subjektov in organov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Vključitev imena tožeče stranke - Prilagoditev predlogov - Smrt tožeče stranke - Nedopustnost - Dokaz o utemeljenosti vpisa na seznam - Očitno utemeljena tožba))
   (2016/C 335/58)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Olga Stanislavivna Janukovič, kot dedinja Viktorja Viktoroviča Janukoviča (Kijev, Ukrajina) (zastopnik: T. Beazley, QC)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: sprva E. Finnegan in J. P. Hix, nato J. P. Hix in P. Mahnič Bruni, agenti)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnici: S. Bartelt in D. Gauci, agentki)

      Predmet

   Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti na eni strani Sklepa Sveta 2014/119/SZVP z dne 5. marca 2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2014, L 66, str. 26), kakor je bila spremenjena z Izvedbenim sklepom Sveta 2014/216/SZVP z dne 14. aprila 2014 o izvajanju Sklepa 2014/119 (UL 2014, L 111, str. 91), in Uredbe Sveta (EU) št. 208/2014 z dne 5. marca 2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2014, L 66, str. 1), kakor je bila spremenjena z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 381/2014 z dne 14. aprila 2014 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 (UL 2014, L 111, str. 33) in na drugi Sklepa Sveta (SZVP) 2015/143 z dne 29. januarja 2015 o spremembi Sklepa 2014/119 (UL 2015, L 24, str. 16) in Uredbe Sveta (EU) 2015/138 z dne 29. januarja 2015 o spremembi Uredbe (EU) št. 208/2014 (UL 2015, L 24, str. 1) ter Sklepa Sveta (SZVP) 2015/364 z dne 5. marca 2015 o spremembi Sklepa 2014/119 (UL 2015, L 62, str. 25) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2015/357 z dne 5. marca 2015 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 (UL 2015, L 62, str. 1) v delu, v katerem se nanaša na V. Viktoroviča Janukoviča.

      Izrek

               1.

               Sklep Sveta 2014/119/SZVP z dne 5. marca 2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini in Uredba Sveta (EU) št. 208/2014 z dne 5. marca 2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini se v prvotni različici razglasita za nična v delu, v katerem se nanašata na V. Viktoroviča Janukoviča.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Svet Evropske unije nosi svoje stroške in stroške Olge Stanislavivne Janukovič, kot dedinje V. Viktoroviča Janukoviča, v zvezi s predlogom za razglasitev ničnosti, navedenim v tožbi.

               4.

               O. Stanislavivna Janukovič, kot dedinja V. Viktoroviča Janukoviča, nosi svoje stroške in stroške Sveta v zvezi s predlogom za razglasitev ničnosti, navedenim v vlogi za prilagoditev predlogov.

               5.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 253, 4.8.2014.


title: Zadeva T-507/15: Tožba, vložena 2. septembra 2015 – Poljska/Komisija

text:
               26.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 354/44

         Tožba, vložena 2. septembra 2015 – Poljska/Komisija
   (Zadeva T-507/15)
   (2015/C 354/54)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Republika Poljska (zastopnik: B. Majczyna)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2015/1119 z dne 22. junija 2015 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (notificirano pod dokumentarno številko C(2015) 4076) (UL L 182, str. 39) razglasi za ničnega v delu v katerem sta z njim iz financiranja Evropske unije izključena zneska 1 42  446,05 EUR in 5 5 3 75  053,74 EUR, ki ju je plačala plačilna agencija, ki jo je akreditirala Republika Poljska;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Kršitev člena 52(1) Uredbe št. 1306/2013 (1) in kršitev načela pravne varnosti ter načela varstva upravičenih pričakovanj, saj je bil finančni popravek uporabljen na podlagi pomanjkljive ugotovitve dejanskega stanja in napačne razlage prava, medtem ko so odhodki poljskih organov v skladu s predpisi Unije .

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Kršitev člena 52(1) Uredbe št. 1306/2013, saj naj bi bil pavšalni popravek glede na nevarnost potencialne finančne izgube za proračun Unije ekstremno visok.

      (1)  Uredba (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (EC) No 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 (UL L 347, str. 549).


title: Zadeva C-199/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 13. aprila 2017 – Rita Hoffmeyer in Rudolf Meyer/TUIfly GmbH

text:
               10.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 221/10

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 13. aprila 2017 – Rita Hoffmeyer in Rudolf Meyer/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-199/17)
   (2017/C 221/13)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Rita Hoffmeyer, Rudolf Meyer

      Tožena stranka: TUIfly GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali odsotnost z dela pomembnega dela letalskega osebja dejanskega letalskega prevoznika, ki je potrebno za izvedbo leta, zaradi bolniškega staleža pomeni izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004? Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: kakšna mora biti stopnja odsotnosti z dela za domnevo obstoja takšnih razmer?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: ali spontana odsotnost z dela pomembnega dela letalskega osebja dejanskega letalskega prevoznika, ki je potrebno za izvedbo leta, zaradi prekinitve dela, ki nima podlage v delovnem pravu in zakonodaji o kolektivnih pogodbah („nezakonita stavka“) pomeni izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)? Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: kakšna mora biti stopnja odsotnosti z dela za domnevo obstoja takšnih razmer?

               3.

               Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje pritrdilen: ali so morale izredne razmere obstajati v času odpovedanega leta, ali pa ima dejanski letalski prevoznik na podlagi poslovnih razlogov pravico pripraviti nov program letov?

               4.

               Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje pritrdilen: ali se možnost izognitve nanaša na izredne razmere ali na posledice nastopa izrednih razmer?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL 2004, L 46, str. 1).


title: Zadeva C-137/14: Tožba, vložena 21. marca 2014 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               26.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 159/16

         Tožba, vložena 21. marca 2014 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-137/14)
   2014/C 159/23
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Hermes in G. Wilms, agenta)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Predlogi tožeče stranke

   Tožeča stranka predlaga Sodišču, naj ugotovi, da Zvezna republika Nemčija ni izpolnila obveznosti iz člena 11 Direktive 2011/92/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (1) (v nadaljevanju: Direktiva PVP) in člena 25 Direktive 2010/75/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o industrijskih emisijah (celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja) (2) (v nadaljevanju: Direktiva IE) s tem, da

               —

               načeloma šteje, da določbe Direktive PVP ne dajejo subjektivnih pravic in je s tem v veliki meri izključena pravica posameznika, da jih sodno uveljavlja (člen 113(1) zakona o upravnem sporu);

               —

               odpravo odločb zaradi postopkovnih napak omejuje na primere popolnega neobstoja zahtevane presoje vplivov na okolje (člen 4(1) zakona o pravnih sredstvih na področju okolja – v nadaljevanju UmwRG) in na primere, v katerih tožeča stranka dokaže, da je sprejeta odločba temeljila na postopkovni napaki (člen 46 zakona o upravnem postopku – v nadaljevanju: VwVfG) in je bilo poseženo v pravni položaj tožeče stranke;

               —

               procesno upravičenje in obseg sodnega preizkusa omejuje na ugovore, ki so bili že vloženi v roku za ugovor v upravnem postopku, ki je pripeljal do sprejetja odločbe (člen 2(3) UmwRG in člen 73(6) VwVfG), in

               —

               v postopkih, ki so bili uvedeni po 25. juniju 2005 in končani pred 12. majem 2011, procesno upravičenje okoljskih združenj omejuje na predpise, ki podeljujejo pravice posameznikom (člen 2(1) v povezavi s členom 5(1) UmwRG);

               —

               v postopkih, ki so bili uvedeni po 25. juniju 2005 in končani pred 12. majem 2011, obseg sodnega preizkusa pravnih sredstev okoljskih združenj omejuje na predpise, ki podeljujejo pravice posameznikom (člen 2(1) UmwRG prejšnje različice v povezavi s členom 5(1) UmwRG);

               —

               upravne postopke, ki so se začeli pred 25. junijem 2005, na splošno izključuje s področja veljavnosti UmwRG (člen 5(1) UmwRG).

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V glavnem se navajajo ti tožbeni razlogi:
   Tožena stranka je v časovnem in v vsebinskem oziru kršila obveznost lojalnega sodelovanja. Tako je potrebovala več kot 18 mesecev, da je skušala izpeljati posledice iz sodbe Sodišča z dne 12. maja 2011 v zadevi C-115/09 (3). Z vsebinskega vidika predpisi, ki jih je sprejela tožena stranka, ne zadostujejo in so tudi v nasprotju tako z zgoraj navedeno sodno prakso kot sodbo Sodišča v zadevi Altrip (4).
   V zvezi s pravnim varstvom posameznikov Zvezna republika omejuje sodni preizkus tudi po ohranitvi predpisov, ki podeljujejo subjektivno pravico v smislu takoimenovane teorije varstvene določbe (Schutznormtheorie). Ohranja tudi dodatne omejitve sodnega varstva posameznikov in organizacij. UmwRG tako dopušča odpravo odločb o odobritvi le v primeru neobstoja presoje vpliva na okolje, ne pa v primeru, ko je bila ta presoja pomanjkljivo izvedena.
   Poleg tega Nemčija predvideva v primeru izpodbijanj, ki jih predlagajo posamezniki, možnost odprave odločbe o presoji vplivov na okolje, ki vsebuje postopkovne napake, le, kadar tožeča stranka konkretno dokaže, da bi bila odločba brez postopkovnih napak drugačna in da postopkovna napaka posega v materialnopravni pravni položaj tožeče stranke.
   Prav tako so ugovori združenj v sodnem postopku zastarali, če niso bili vloženi predhodno v upravnem postopku. Nazadnje, nova različica UmwRG in zadevna nemška sodna praksa v določenih točkah ne izpolnjujeta zahtev iz Direktive PVP, ki jih je Sodišče podrobneje določilo v sodbah Trianel in Altrip.
   Poleg tega UmwRG s svojega področja časovne uporabe izključuje postopke, ki so bili začeti pred začetkom veljavnosti Direktive.
   Te občutne omejitve v celoti nasprotujejo cilju Direktive PVP, ki je zagotavljati široko pravno varstvo v skladu s členom 9(2) in (3) Aarhuške konvencije.

      (1)  UL L 26, str. 1.

      (2)  UL L 334, str. 17.

      (3)  Sodba BUND, C-115/09, EU:C:2011:289

      (4)  Sodba Altrip, C-72/12, EU:C:2013:712


title: Zadeva T-464/14 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 8. oktobra 2015 – Nieminen/Svet (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Napredovanje — Napredovalni obdobji 2010 in 2011 — Odločitev, da tožeča stranka ne napreduje v naziv AD 12 — Pravica do poštenega sojenja — Pravica do obrambe — Obseg sodnega nadzora na prvi stopnji — Očitna napaka pri presoji — Neobstoj napačne uporabe prava in izkrivljanja — Pritožba, ki je očitno pravno v celoti neutemeljena)

text:
               23.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 389/58

         Sklep Splošnega sodišča z dne 8. oktobra 2015 – Nieminen/Svet
   (Zadeva T-464/14 P) (1)

   ((Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Napredovalni obdobji 2010 in 2011 - Odločitev, da tožeča stranka ne napreduje v naziv AD 12 - Pravica do poštenega sojenja - Pravica do obrambe - Obseg sodnega nadzora na prvi stopnji - Očitna napaka pri presoji - Neobstoj napačne uporabe prava in izkrivljanja - Pritožba, ki je očitno pravno v celoti neutemeljena))
   (2015/C 389/66)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Risto Nieminen (Kraainem, Belgija) (zastopniki: sprva M. de Abreu Caldas, D. de Abreu Caldas in J.-N. Louis, nato J.-N. Louis, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in E. Rebasti, agenta)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 10. aprila 2014 Nieminen/Svet (F-81/12, ZodlJU, EU:F:2014:50) zaradi razveljavitve te sodbe.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Ristu Nieminenu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 261, 11.8.2014.


title: Zadeva T-269/17: Tožba, vložena 8. maja 2017 – Clean Sky 2 Joint Undertaking/Revoind Industriale

text:
               17.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 231/32

         Tožba, vložena 8. maja 2017 – Clean Sky 2 Joint Undertaking/Revoind Industriale
   (Zadeva T-269/17)
   (2017/C 231/40)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Clean Sky 2 Joint Undertaking (CSJU) (zastopniki: B. Mastantuono, agent, in M. Velardo, odvetnica)

      Tožena stranka: Revoind Industriale Srl (Oricola, Italija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               toženi stranki naloži, naj CSJU plača znesek 433 485,93 EUR na podlagi sporazuma o nepovratnih sredstvih s partnerji št. 325954 v zvezi s projektom z naslovom „ESICAPIA-Experimental Subsonic Investigation of a Complete Aircraft Propulsion system Installation and Architecture power plant optimization“, ki se mu prišteje znesek 2 244,63 EUR kot zamudne obresti, izračunane po stopnji 3,5 %, za obdobje od 7. februarja 2017 do 1. aprila 2017.

               —

               toženi stranki naloži plačilo 41,57 EUR dnevno kot obresti od 2. aprila 2017 do datuma, ko bo dolg v celoti poplačan; in

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev te tožbe navaja te razloge:
   Tožeča stranka trdi, da je tožena stranka kršila pogodbene obveznosti s tem, da ni izvedla projekta ESICAPIA in CSJU ni predložila upoštevnih poročil in rezultatov v skladu s členom II.2 v prilogi II k sporazumu o nepovratnih sredstvih.
   Poleg tega tožena stranka ni dokončala del, ki bi morala biti opravljena, kot so opredeljena v prilogi I, s čimer je kršila obveznosti na podlagi člena II.3(a), (e) in (h) priloge II k sporazumu o nepovratnih sredstvih.
   Tožeča stranka je zato odpovedala sporazum o dodelitvi nepovratnih sredstev na podlagi člena II.38 priloge II k sporazumu o dodelitvi nepovratnih sredstev, ter izdala obvestilo o dolgovanem znesku v zvezi s predhodnim financiranjem v višini 433 485,93 EUR, ki ga je koordinator v skladu s sporazumom o dodelitvi nepovratnih sredstev že bil plačal tožeči stranki. Znesek, izplačan v okviru predhodnega financiranja, namreč ostaja v lasti tožeče stranke do končnega plačila.
   Okoliščine, ki so privedle do nastanka obveznosti družbe Revoind Industriale S.r.l. kot upravičenke iz sporazuma o nepovratnih sredstvih, so v obravnavani zadevi nesporne, ugovori tožene stranke pa so splošni, nepopolni in niso podprti z nobenim elementom, zaradi česar so očitno povsem neutemeljeni.
   Tožeča stranka zato lahko zahteva nadomestilo in povračilo zneska, ki je bil toženi stranki plačan iz naslova predhodnega financiranja, skupaj z zamudnimi obrestmi.


title: Zadeva C-352/06: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 20. maja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Köln – Nemčija) – Brigitte Bosmann proti Bundesagentur für Arbeit – Familienkassse Aachen (Socialna varnost – Družinski dodatki – Mirovanje pravice do dajatev – Člen 13(2)(a) Uredbe (EGS) št. 1408/71 – Člen 10 Uredbe (EGS) št. 574/72 – Zakonodaja, ki se uporablja – Dodelitev dajatev v državi članici stalnega prebivališča, ki ni pristojna država)

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/5

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 20. maja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Köln – Nemčija) – Brigitte Bosmann proti Bundesagentur für Arbeit – Familienkassse Aachen
   (Zadeva C-352/06) (1)

   (Socialna varnost - Družinski dodatki - Mirovanje pravice do dajatev - Člen 13(2)(a) Uredbe (EGS) št. 1408/71 - Člen 10 Uredbe (EGS) št. 574/72 - Zakonodaja, ki se uporablja - Dodelitev dajatev v državi članici stalnega prebivališča, ki ni pristojna država)
   (2008/C 171/07)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Finanzgericht Köln
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Brigitte Bosmann

      Tožena stranka: Bundesagentur für Arbeit – Familienkassse Aachen
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Finanzgericht Köln – Razlaga člena 13(2)(a) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL L 149, str. 2) – Razlaga člena 10 Uredbe Sveta (EGS) št. 574/72 z dne 21. marca 1972 o določitvi postopka za izvajanje Uredbe št. 1408/71 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL L 74, str. 1) – Razlaga člena 39 ES – Razlaga splošnih načel – Pravica do dodatka za vzdrževane otroke – Mirovanje dajatev, plačanih v državi stalnega prebivališča – Pravica do istovrstnih dajatev v državi zaposlitve.
   Izrek

               1)

               Člen 13(2)(a) Uredbe Sveta št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, kot je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996 in spremenjena z Uredbo (ES) št. 647/2005 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. aprila 2005, ne nasprotuje temu, da delavec migrant, za katerega velja sistem socialne varnosti države članice zaposlitve, prejema družinske dajatve v državi članici stalnega prebivališča na podlagi nacionalne zakonodaje te države.

               2)

               Predložitveno sodišče se mora opredeliti o tem, ali dejstvo, da se delavec, ki je v položaju tožeče stranke v postopku v glavni stvari, vsak delovni dan vrača domov v zadevno državo članico, upoštevno pri ugotavljanju, ali tak delavec izpolnjuje pogoje za odobritev zadevne družinske dajatve v tej državi na podlagi njene nacionalne zakonodaje.

      (1)  UL C 281, 18.11.2006.


title: Združeni zadevi C-393/04 in C-41/05: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 15. junija 2006 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Liège, Tribunal de première instance de Liège — Belgija) — Air Liquide Industries Belgium SA proti Ville de Seraing (C-393/04) in Province de Liège (C-41/05) (Državne pomoči — Pojem — Oprostitev plačila občinskega in deželnega davka — Učinki člena 88(3) ES — Dajatve z enakim učinkom — Notranji davki)

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/4

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 15. junija 2006 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Liège, Tribunal de première instance de Liège — Belgija) — Air Liquide Industries Belgium SA proti Ville de Seraing (C-393/04) in Province de Liège (C-41/05)
   (Združeni zadevi C-393/04 in C-41/05) (1)

   (Državne pomoči - Pojem - Oprostitev plačila občinskega in deželnega davka - Učinki člena 88(3) ES - Dajatve z enakim učinkom - Notranji davki)
   (2006/C 212/06)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveni sodišči
   Cour d'appel de Liège, Tribunal de première instance de Liège
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Air Liquide Industries Belgium SA

      Tožena stranka: Ville de Seraing (C-393/04), Province de Liège (C-41/05)
   Predmet
   Predloga za sprejetje predhodne odločbe — Cour d'appel de Liège, Tribunal de première instance de Liège — Razlaga členov 25, 87 in 90 ES — Državna pomoč — Oprostitev plačila občinske ali deželne takse na moč motorja, ki velja le za motorje, ki se uporabljajo v distribuciji naravnega plina, in ne za motorje, ki se uporabijo pri distribuciji industrijskih plinov.
   Izrek

               1)

               Oprostitev plačila občinske ali deželne takse na moč motorja, ki velja le za motorje, ki se uporabljajo v postajah za naravni plin, in ne za motorje, ki se uporabljajo za druge industrijske pline, se lahko opredeli kot državna pomoč v smislu člena 87 ES. Predložitveno sodišče mora presoditi, ali so izpolnjeni pogoji glede obstoja državne pomoči.

               2)

               Morebitna nezakonitost davčne oprostitve, kot je ta iz postopka v glavni stvari, glede na pravo Skupnosti s področja državnih pomoči ne more vplivati na zakonitost same takse, tako da se podjetja, ki so zavezana za plačilo take takse, pred nacionalnimi sodišči ne morejo sklicevati na nezakonitost odobrene oprostitve, da bi se izognila plačilu take takse ali pridobila njeno vračilo.

               3)

               Taksa na moč motorja, ki se nanaša zlasti na motorje, ki se uporabljajo za transport industrijskega plina po plinovodih pod zelo visokim pritiskom, ni dajatev z enakim učinkom v smislu člena 25 ES.

               4)

               Taksa na moč motorja, ki se nanaša zlasti na motorje, ki se uporabljajo za transport industrijskega plina po plinovodih pod zelo visokim pritiskom, ni notranji diskriminatorni davek v smislu člena 90 ES.

      (1)  UL C 273, 6.11.2004.

      UL C 93, 16.4.2005.


title: Zadeva C-417/08: Tožba, vložena 22. septembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska

text:
               22.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/25

         Tožba, vložena 22. septembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska
   (Zadeva C-417/08)
   (2008/C 301/39)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A.A. Gilly in U. Wölker, zastopnika)

      Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska
   Predloga tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Združeno kraljestvo s tem, da ni sprejelo vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode (1), oziroma v vsakem primeru s tem, da jih ni sporočilo Komisiji, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive;

               —

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive se je iztekel 30. aprila 2007.

      (1)  UL L 143, str. 56.


title: Zadeva C-232/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākās tiesas Senāts (Republika Latvija) 25. junija 2009 — Dita Danosa proti SIA LKB Līzings

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākās tiesas Senāts (Republika Latvija) 25. junija 2009 — Dita Danosa proti SIA LKB Līzings
   (Zadeva C-232/09)
   2009/C 220/37
   Jezik postopka: latvijščina

      Predložitveno sodišče

   Augstākās tiesas Senāts

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Dita Danosa

      Tožena stranka: SIA LKB Līzings

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1)

               Ali pojem delavec, kot ga opredeljuje pravo Skupnosti, zajema tudi člane uprave kapitalske družbe?

               2)

               Ali sta člen 10 Direktive 92/85/EGS (1) in sodna praksa Sodišča Evropskih skupnosti v nasprotju s členom 224(4) Komerclikums, ki dopušča odpoklic članov uprave kapitalskih družb brez kakršne koli omejitve, zlasti ne glede na nosečnost?

      (1)  Direktiva Sveta 92/85/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo (deseta posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS) (UL L 348, str. 1).


title: Zadeva T-530/15: Tožba, vložena 11. septembra 2015 – Huhtamaki in Huhtamaki Flexible Packaging Germany/Komisija

text:
               7.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 406/32

         Tožba, vložena 11. septembra 2015 – Huhtamaki in Huhtamaki Flexible Packaging Germany/Komisija
   (Zadeva T-530/15)
   (2015/C 406/33)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Huhtamaki Oyj (Espoo, Finska) in Huhtamaki Flexible Packaging Germany GmbH & Co.KG (Ronsberg, Nemčija) (zastopniki: H. Meyer-Lindemann, C. Graf York von Wartenburg in L. Titze, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               člen 1(2) Sklepa Komisije C(2015)4336 final z dne 24. junija 2015 v zadevi AT.39563 – živilske embalaže za prodajo na drobno, razglasi za ničen v delu, v katerem je navedeno, da je družba Huhtamaki Oyj kršila člen 101 PDEU s tem, da je v obdobju, navedenem v členu 1(2)(d) Sklepa Komisije, sodelovala pri enotni in trajajoči kršitvi, sestavljeni iz več ločenih kršitev, v sektorju penastih pladnjev za živilsko embalažo za prodajo na drobno na ozemlju Španije od začetka kršitve na ozemlju Portugalske od 8. junija 2000; in

               —

               člen 1(3) Sklepa Komisije C(2015)4336 final z dne 24. junija 2015 v zadevi AT.39563 – živilske embalaže za prodajo na drobno, razglasi za ničen v delu, v katerem je navedeno, da sta tožeči stranki kršili člen 101 PDEU in člen 53 EGP s tem, da sta v obdobju, navedenem v členu 1(3)(c) Sklepa Komisije, sodelovali pri enotni in trajajoči kršitvi, sestavljeni iz več ločenih kršitev, v sektorju penastih pladnjev za živilsko embalažo za prodajo na drobno na ozemlju Belgije, Danske, Finske, Nemčije, Luksemburga, Nizozemske, Norveške, in Švedske; in

               —

               člen 1(5) Sklepa Komisije C(2015)4336 final z dne 24. junija 2015 v zadevi AT.39563 – živilske embalaže za prodajo na drobno, razglasi za ničen v delu, v katerem je navedeno, da je družba Huhtamaki Oyj kršila člen 101 PDEU s tem, da je v obdobju, navedenem v členu 1(5)(d) Sklepa Komisije, sodelovala pri enotni in trajajoči kršitvi, sestavljeni iz več ločenih kršitev, v sektorju penastih pladnjev za živilsko embalažo za prodajo na drobno na ozemlju Francije; in

               —

               člen 2(3) Sklepa Komisije C(2015)4336 final z dne 24. junija 2015 v zadevi AT.39563 – živilske embalaže za prodajo na drobno, razglasi za ničen v delu, v katerem tožečim strankam nalaga globe v skupnem znesku 1 0 8 06  000 EUR; in

               —

               člen 2(5) Sklepa Komisije C(2015)4336 final z dne 24. junija 2015 v zadevi AT.39563 – živilske embalaže za prodajo na drobno, razglasi za ničen v delu, v katerem družbi Huhtamaki Oyj nalaga globo v znesku 4 7 56  000 EUR; in

               —

               podredno, bistveno zmanjša globe, naložene tožečima strankama, in

               —

               Komisiji vsekakor naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 101 DPEU in člen 53 EGP, ker je storila očitno napako v zvezi z dejanskim in pravnim stanjem in kršila obveznost obrazložitve s tem, da je ugotovila, da sta bili tožeči stranki v obdobju med 13. junijem 2002 in 20. junijem 2006 vpleteni v dejavnosti v povezavi s penastimi in trdimi pladnji v „severno zahodni Evropi“, ki jih je mogoče ob posamični obravnavi opredeliti kot ločene kršitve člena 101(1) DPEU in 53 EGP.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 101 DPEU in člen 53 EGP, ker je storila očitno napako pri presoji in kršila obveznost obrazložitve s tem, da je ugotovila, da sta tožeči stranki v obdobju med 13. junijem 2002 in 20. junijem 2006 sodelovali pri enotni in trajajoči kršitvi v povezavi s penastimi in trdimi pladnji v „severno zahodni Evropi“

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Komisija je kršila načela sorazmernosti in enake obravnave, svoje smernice o načinu določanja glob in obveznost obrazložitve s tem, da ob določitvi glob(e) tožečim strankam ni upoštevala posamičnih okoliščin, ki so upravičevale znižanje teh glob.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Komisija je kršila člena 101 DPEU in člen 23(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 s tem, da je ugotovila, da je družba Huhtamaki Oyj kot končna holdinška družba in torej posredna matična družba solidarno odgovorna za zatrjevano kršitev njenih nekdanjih posrednih podružnic pri (i) enotni in trajajoči kršitvi v sektorju penastih in trdih pladnjev za živilsko embalažo za prodajo na drobno od 3. septembra 2004 do 24. novembra 2005, in (ii) enotni in trajajoči kršitvi v sektorju penastih pladnjev za živilsko embalažo za prodajo na drobno na območju Španije in Portugalske (ki sta skupaj imenovani „južno zahodna Evropa“) od 7. decembra 2000 do 18. januarja 2005. Družba Huhtamaki Oyj v zadevnih obdobjih ni odločilno vplivala na družbo Huhtamaki France SA ali družb Huhtamaki Embalagens Portugal SA.


title: Zadeva T-485/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. oktobra 2012 – MIP Metro proti UUNT – J. C. Ribeiro (MISS B) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti MISS B — Prejšnja besedna nacionalna znamka miss H — Prejšnja mednarodna besedna znamka Miss H — Prejšnje nacionalne in mednarodne figurativne znamke Miss H. — Relativni razlogi za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               1.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 373/6

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. oktobra 2012 – MIP Metro proti UUNT – J. C. Ribeiro (MISS B)
   (Zadeva T-485/10) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti MISS B - Prejšnja besedna nacionalna znamka miss H - Prejšnja mednarodna besedna znamka Miss H - Prejšnje nacionalne in mednarodne figurativne znamke Miss H. - Relativni razlogi za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2012/C 373/09
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranke

      Tožeča stranka: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Nemčija) (zastopnika: J. C. Plate in R. Kaase, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: V. Melgar in P. Guimarães, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: J. C. Ribeiro, SGPS, SA (Vergada, Portugalska) (zastopnik: A. Freire Pinto, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 5. avgusta 2010 (zadeva R 1526/2009-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG in J. C. Ribeiro, SGPS, SA

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil UUNT.

               3.

               Družba J. C. Ribeiro, SGPS, SA nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 346, 18.12.2010.


title: Zadeva F-128/12: Tožba, vložena 29. oktobra 2012 – ZZ proti Parlamentu

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/73

         Tožba, vložena 29. oktobra 2012 – ZZ proti Parlamentu
   (Zadeva F-128/12)
   2013/C 26/150
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: A. Salerno in B. Cortese, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, da se na podlagi člena 85(2) Kadrovskih predpisov izterjajo vsi otroški dodatki za vzdrževanega otroka, ki jih je tožeča stranka neupravičeno prejela, in ne samo tisti, ki jih je neupravičeno prejela v zadnjih petih letih.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba OPI z dne 9. decembra 2011 naj se razglasi za nično, ker se z njo na podlagi drugega stavka člena 85(2) Kadrovskih predpisov zahteva izterjava vseh neupravičeno prejetih zneskov od septembra 1999 dalje in ne samo tistih, ki so bili neupravičeno prejeti v zadnjih petih letih, in sicer na podlagi tega, da OPI meni, da je tožeča stranka kadrovsko službo namerno zavedla v napako;

               —

               kolikor je potrebno, naj se razveljavi odločba o zavrnitvi pritožbe;

               —

               Parlamentu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva F-51/10: Tožba, vložena 1. julija 2010 – Bermejo Garde proti EESO

text:
               11.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/42

         Tožba, vložena 1. julija 2010 – Bermejo Garde proti EESO
   (Zadeva F-51/10)
   ()
   2010/C 246/74
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Moises Bermejo Garde (Bruselj, Belgija) (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski ekonomsko-socialni odbor

      Predmet in opis spora

   Po eni strani, razglasitev ničnosti razpisa prostega delovnega mesta ESO št. 43/09 za zaposlitev direktorja Direkcije za splošne zadeve ter vseh odločitev, sprejetih na podlagi tega razpisa prostega delovnega mesta. Po drugi strani naj se toženi stranki naloži, da tožeči stranki plača odškodnino.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razpis prostega delovnega mesta ESO št. 43/09 za zaposlitev direktorja Direkcije za splošne zadeve naj se razglasi za ničnega;

               —

               vse odločitve, sprejete na podlagi razpisa prostega delovnega mesta ESO št. 43/09, naj se razglasijo za nične;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo odškodnine v znesku 1 000 EUR;

               —

               Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-15/09: Sklep predsednika petega senata Sodišča z dne 26. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Češki republiki

text:
               27.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/28

         Sklep predsednika petega senata Sodišča z dne 26. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Češki republiki
   (Zadeva C-15/09) (1)

   2010/C 51/47

      Jezik postopka: češčina

   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 69, 21.3.2009.


title: Zadeva F-4/12: Sklep Sodišča za uslužbence z dne prvi 14. maja 2013 – Marcuccio proti Komisiji (Javni uslužbenci — Člen 34(1) in (6) Poslovnika — Tožba, ki je bila pravočasno vložena po telefaksu — Lastnoročni podpis odvetnika, ki se razlikuje od podpisa na izvirniku tožbe, ki je bil poslan po pošti — Prepozna vložitev tožbe — Očitna nedopustnost — Neobstoj)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/86

         Sklep Sodišča za uslužbence z dne prvi 14. maja 2013 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva F-4/12) (1)

   (Javni uslužbenci - Člen 34(1) in (6) Poslovnika - Tožba, ki je bila pravočasno vložena po telefaksu - Lastnoročni podpis odvetnika, ki se razlikuje od podpisa na izvirniku tožbe, ki je bil poslan po pošti - Prepozna vložitev tožbe - Očitna nedopustnost - Neobstoj)
   2013/C 225/199
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: C. Berardis-Kayser in J. Baquero Cruz, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferro, odvetnikom)

      Predmet

   Javni uslužbenci – Predlog za razglasitev ničnosti odločbe zaradi molka Komisije, s katero je bila zavrnjena prošnja tožeče stranke, naj ji sporoči vse šifre za dostop do spletnih strani, ki so dostopne kateremu koli uslužbencu Komisije, po sodbi Sodišča za uslužbence z dne 4. novembra 2008, F-41/06, s katero je bila odločba navedene institucije, ki je tožečo stranko upokojila zaradi invalidnosti, razglašena za nično.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               L. Marcuccio nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 65, 3.3.2012, str. 28.


title: Zadeva C-571/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Noord-Holland (Nizozemska) 10. decembra 2014 – Timberland Europe BV proti Inspecteur van de Belastingdienst, kantoor Rotterdam Rijnmond

text:
               2.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/13

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Noord-Holland (Nizozemska) 10. decembra 2014 – Timberland Europe BV proti Inspecteur van de Belastingdienst, kantoor Rotterdam Rijnmond
      (Zadeva C-571/14)
      (2015/C 073/19)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank Noord-Holland

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Timberland Europe BV

         Tožena stranka: Inspecteur van de Belastingdienst, kantoor Rotterdam Rijnmond

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je Uredba (ES) št. 1472/2006 (1) nična v delu, v katerem se nanaša na družbi Golden Star Co. Ltd. s sedežem v Vietnamu in General Shoes Ltd. s sedežem v Ljudski republiki Kitajski, ker je v nasprotju s členoma 2(7)(b) in 9(5) Uredbe Sveta (EG) št. 384/96 (2) (v nadaljevanju: osnovna uredba), saj Komisija ni obravnavala zahtev navedenih proizvajalcev izvoznikov za tržnogospodarsko obravnavo in za individualno obravnavo?

                  2.

                  Ali je Uredba (ES) št. 1472/2006 nična v delu, v katerem se nanaša na proizvajalca, navedena v prvem vprašanju, ker je v nasprotju s členom 2(7)(c) osnovne uredbe, saj Komisija odločbe ni sprejela v roku treh mesecev od začetka preiskave?

                  3.

                  Ali je Uredba (ES) št. 1472/2006 nična v delu, v katerem se nanaša na družbi Pou Yuen Vietnam, ki je del Pou Yuen Vietnam Enterprise Ltd., Yuen Yuen, s sedežem v Vietnamu in Zhongshan Pou Yuen, ki je del Yue Yuen Group, s sedežem v Ljudski republiki Kitajski, ker je v nasprotju s členom 2(7)(c) osnovne uredbe, saj Komisija odločbe ni sprejela v roku treh mesecev od začetka preiskave?

         (1)  Uredba Sveta o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Vietnama (UL L 275, str. 1).

         (2)  Uredba Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 56, posebna izdaja v slovenščini, str. 45).


title: Zadeva C-546/08: Tožba, vložena 9. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/22

         Tožba, vložena 9. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski
   (Zadeva C-546/08)
   (2009/C 32/39)
   Jezik postopka: švedščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: P. Dejmek in M. Sundén, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Švedska
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Kraljevina Švedska, s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/60/ES z dne 26. oktobra 2005 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma (1) oziroma v vsakem primeru s tem, da o tem ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te Direktive;

               —

               Kraljevini Švedski naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive se je iztekel 15. decembra 2007.

      (1)  UL L 309, str. 15.


title: Zadeva T-482/14: Tožba, vložena 26. junija 2014 – Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria proti Komisiji

text:
               11.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/51

         Tožba, vložena 26. junija 2014 – Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria proti Komisiji
   (Zadeva T-482/14)
   2014/C 261/80
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, SA (Madrid, Španija) (zastopniki: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero, A. Lamadrid de Pablo, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep v delu, v katerem je z njim sveženj ukrepov, ki glede na ta sklep vzpostavljajo t. i. španski davčni sistem finančnega leasinga (sistema español de arrendamiento financiero), opredeljen kot nova in z notranjim trgom nezdružljiva državno pomoč, razglasi za ničen;

               —

               podredno, člena 1 in 4 izpodbijanega sklepa, v katerih so investitorji španskih gospodarskih interesnih združen (GIZ) opredeljeni kot upravičenci do domnevne državne pomoči in kot edini naslovniki odredbe za izterjavo, razglasi za nična;

               —

               podredno, člen 4 izpodbijanega sklepa v delu, v katerem je odrejena izterjava domnevnih državnih pomoči, razglasi za ničen;

               —

               člen 4 izpodbijanega sklepa v delu, v katerem je odločeno o zakonitosti zasebnopravnih pogodb, sklenjenih med vlagatelji in drugimi subjekti, razglasi za ničen, in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki tistim iz zadeve T-700/13, Bankia proti Komisiji.


title: Zadeva T-457/08: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 24. marca 2009 — Intel proti Komisiji

text:
               16.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/44

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 24. marca 2009 — Intel proti Komisiji
   (Zadeva T-457/08) (1)

   2009/C 113/92

      Jezik postopka: angleščina

   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 301, 22.11.2008.


title: Zadeva C-530/16: Tožba, vložena 18. oktobra 2016 – Evropska komisija/Republika Poljska

text:
               16.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 14/24

         Tožba, vložena 18. oktobra 2016 – Evropska komisija/Republika Poljska
   (Zadeva C-530/16)
   (2017/C 014/30)
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: W. Mölls in J. Hottiaux, agenta)

      Tožena stranka: Republika Poljska

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Republika Poljska s tem, da:

                           —

                           ni sprejela ukrepov, potrebnih za zagotovitev neodvisnosti varnostnega organa od prevoznikov v železniškem prometu, upravljavcev železniške infrastrukture, prosilcev in oskrbovalne službe, in

                           —

                           ni sprejela ukrepov, potrebnih za zagotovitev neodvisnosti preiskovalnega organa od prevoznikov v železniškem prometu in upravljavcev železniške infrastrukture,

                     ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi določb členov 16 in 21 Direktive 2004/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o varnosti na železnicah Skupnosti ter o spremembi Direktive Sveta 95/18/ES o izdaji licence prevoznikom v železniškem prometu in Direktive 2001/14/ES o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture in podeljevanju varnostnega spričevala. (1)

               —

               Republiki Poljski naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Komisija Republiki Poljski očita, da v svojo zakonodajo ni pravilno prenesla načela neodvisnosti preiskovalnega organa (in sicer Państwowa Komisja Badania Wypadków Kolejowych, v nadaljevanju: PKBWK) z organizacijskega in pravnega vidika ter z vidika odločanja, kot je določeno v členu 21(1) Direktive 2004/49/EU. PKBWK nima statusa, ki bi mu zagotavljal to neodvisnost. Komisija trdi, da je PKBWK sestavni del ministrstva za promet in da nima nobenih zagotovil glede neodvisnosti od ministrstva in upravljavcev infrastrukture. Poleg tega PKBWK ne deluje v lastnem imenu, saj minister za transport imenuje in razreši predsednika PKBWK, njegovega namestnika, tajnika ter stalne in nestalne člane. Nazadnje, minister za promet PKBWK ni dal – prek upoštevnega sistema – na voljo ustreznih sredstev, ki bi temu organu omogočala izvajanje njegovih funkcij.
   Komisija Republiki Poljski očita tudi nepravilen prenos člena 16(1) Direktive 2004/49/EU, ker varnostnemu organu (in sicer Prezes Urzędu Transportu Kolejowego) ni zagotovila neodvisnosti z organizacijskega in pravnega vidika ter z vidika odločanja od vseh prevoznikov v železniškem prometu, upravljavcev železniške infrastrukture, prosilcev in oskrbovalne službe.

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 227.


               25.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/19

         Zahteva za svetovalno mnenje Sodišča Efte, predložena s strani Oslo tingrett, z dne 26. marca 2010 v zadevi Periscopus AS proti Oslo Børs ASA in Erik Must AS
   (Zadeva E-1/10)
   2010/C 320/08
   Na sodišče Efte je bila z dopisom z dne 26. marca 2010, ki ga je poslalo Oslo tingrett (okrožno sodišče Oslo) in ga je tajništvo sodišča prejelo 31. marca 2010, vložena zahteva za svetovalno mnenje v zadevi Periscopus AS proti Oslo Børs ASA in Erik Must AS glede naslednjega vprašanja:
   Ali je skladno z drugim pododstavkom člena 5(4) Direktive 2004/25/ES Evropskega parlamenta in Sveta dovoljeno naročiti ponudniku, ki pripravlja javno ponudbo, naj za ponudbo določi ceno, ki je višja od cene, kakršno je ponudnik plačal oziroma za katero se je dogovoril v šestmesečnem obdobju pred začetkom obveznosti priprave ponudbe, glede na to, da je bila tržna cena v času začetka obveznosti priprave ponudbe višja od cene, ki bi jo ponudnik sicer moral ponuditi po (norveškem) zakonu o trgovini z vrednostnimi papirji?


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. oktobra 2004 v zadevi C-409/02 P: Jan Pflugradt proti Evropski centralni banki (Pritožba — Osebje Evropske centralne banke — Pogodbena narava delovnega razmerja — Sprememba delovnih nalog, določenih v pogodbi o zaposlitvi)

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/14

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 14. oktobra 2004
   v zadevi C-409/02 P: Jan Pflugradt proti Evropski centralni banki (1)

   (Pritožba - Osebje Evropske centralne banke - Pogodbena narava delovnega razmerja - Sprememba delovnih nalog, določenih v pogodbi o zaposlitvi)
   (2004/C 300/27)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi C-409/02 P, zaradi pritožbe na podlagi člena 56 statuta Sodišča, ki jo je dne 18. novembra 2002 vložil Jan Pflugradt (odvetnica: N. Pflüger), druga stranka v postopku je bila: Evropska centralna banka (zastopniki: V. Saintot in T. Gilliams, skupaj z B. Wägenbaur), je Sodišče (prvi senat) v sestavi P. Jann, predsednik senata, A. Rosas, sodnik, R. Silva de Lapuerta (poročevalka), sodnica, K. Lenaerts in S. von Bahr, sodnika, generalni pravobranilec: P. Léger, sodni tajnik: M.-F. Contet, glavna administratorka, dne 14. oktobra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi, kot sledi:

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Pflugradtu se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 19, 25.1.2003.


title: Zadeva T-616/13: Tožba, vložena 20. novembra 2013 – AIC proti UUNT – ACV Manufacturing (vložki za izmenjavo toplote)

text:
               25.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/35

         Tožba, vložena 20. novembra 2013 – AIC proti UUNT – ACV Manufacturing (vložki za izmenjavo toplote)
   (Zadeva T-616/13)
   2014/C 24/65
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: AIC S.A. (Gdynia, Poljska) (zastopnik: J. Radłowski, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: ACV Manufacturing (Seneffe, Belgija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo tretjega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 10. septembra 2013 v zadevi R 293/2012-3;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov tega postopka in stroškov, nastale pred odborom za pritožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: model za proizvod, opisan kot „vložki za izmenjavo toplote“ – registriran model Skupnosti št. 1 137 152-0001

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: navedeno je bilo, da model ne izpolnjuje zahtev iz člena 4(1) in (2) v povezavi s členom 5 in 6 ter zlasti s členom 8(1) in (2) Uredbe (ES) št. 6/2002

      Odločba oddelka za izbris: ugotovitev ničnosti izpodbijanega modela Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 25(1)(b) v povezavi s členom 4(2) Uredbe (ES) št. 6/2002.


title: Zadeva T-217/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 17. februarja 2011 – Rautaruukki proti UUNT – Vigil Pérez (MONTERREY)

text:
               9.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/20

         Sklep Splošnega sodišča z dne 17. februarja 2011 – Rautaruukki proti UUNT –
   Vigil Pérez (MONTERREY)
   (Zadeva T-217/10) (1)

   2011/C 113/42
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 195, 17.7.2010.


title: Zadeva T-183/13: Tožba, vložena 28. marca 2013 – Skype proti UUNT – British Sky Broadcasting in Sky IP International (SKYPE)

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/28

         Tožba, vložena 28. marca 2013 – Skype proti UUNT – British Sky Broadcasting in Sky IP International (SKYPE)
   (Zadeva T-183/13)
   2013/C 171/54
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Skype (Dublin, Irska) (zastopniki: I. Fowler, solicitor, J. Schmitt, odvetnik, in J. Mellor, QC)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Drugi stranki pred odborom za pritožbe: British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Združeno kraljestvo) in Sky IP International Ltd (Isleworth)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 30. januarja 2013 v zadevi R 2398/2010-4;

               —

               plačilo stroškov postopka naloži toženi stranki.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „SKYPE“ – prijava znamke skupnosti št. 3 660 065 za storitve iz razreda 38

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: drugi stranki pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: besedna znamka „SKY“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 38, in 41 – prijava znamke Skupnosti št. 3 203 411

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru za vse zadevne proizvode in storitve

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva C-107/08: Tožba, vložena 7. marca 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji

text:
               26.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 107/21

         Tožba, vložena 7. marca 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-107/08)
   (2008/C 107/33)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: B. Schima, A. Alcover San Pedro, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Avstrija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Republika Avstrija, s tem da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos Direktive 2005/33/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. julija 2005 o spremembi Direktive 1999/32/ES glede deleža žvepla v gorivih za plovila (1), ni izpolnila obveznosti iz člena 2 te direktive;

               —

               Republiki Avstriji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive se je iztekel 11. avgusta 2006.

      (1)  UL L 191, str. 59.


title: Zadeva C-291/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Köln (Nemčija) 3. julija 2006 — Deutsche Post AG proti Zvezni republiki Nemčiji Intervenient: MDG Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH

text:
               28.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Köln (Nemčija) 3. julija 2006 — Deutsche Post AG proti Zvezni republiki Nemčiji Intervenient: MDG Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH
   (Zadeva C-291/06)
   (2006/C 261/15)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Verwaltungsgericht Köln
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Deutsche Post AG

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Intervenient: MDG Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je treba člen 47(2), v povezavi s členom 95 Pogodbe ES in členoma 12, peta alinea in 7(1) direktive 97/67/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2002/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. junija 2002 (1) razlagati tako, da je izvajalec univerzalnih storitev, kadar uporablja posebne tarife za poslovne stranke, ki poštne pošiljke oddajajo v poštno omrežje tako, da jih že sortirane dostavljajo poštnim centrom, zavezan iste posebne tarife uporabljati tudi za podjetja, ki pošiljke prevzemajo pri pošiljateljih in jih v poštno omrežje oddajajo že sortirane na istih točkah omrežja in pod istimi pogoji kot poslovne stranke, ne da bi smel izvajalec univerzalnih storitev ob upoštevanju obveznosti izvajanja univerzalnih storitev to zavrniti?

      (1)  UL L 176, str. 21.


title: Zadeva T-411/10: Tožba, vložena 8. septembra 2010 – Laufen Austria proti Komisiji

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/57

         Tožba, vložena 8. septembra 2010 – Laufen Austria proti Komisiji
   (Zadeva T-411/10)
   ()
   2010/C 301/91
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Laufen Austria AG (Wilhelmsburg, Avstrija) (zastopnik: E. Navarro Varona, odvetnica)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Člena 1 in 2 Sklepa Evropske komisije z dne 23. junija 2010 naj se v delu, v katerem se nanašata na globo, naloženo družbi Laufen Austria (tako posamično, kot tudi solidarno z družbo Roca Sanitario), razglasita za nična zaradi domnevne kršitve člena 101 PDEU, in posledično,

               —

               naj se znesek globe, naložene družbi Laufen Austria posamično in solidarno z družbo Roca Sanitario, v skladu s trditvami, navedenimi v tožbi, zniža za toliko, kolikor Splošno sodišče meni, da je primerno zaradi razlogov, navedenih v tožbi, ali drugih razlogov, ki jih lahko upošteva; in

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov družbe Laufen Austria.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Izpodbijani sklep v tem postopku je enak sklepu, ki se izpodbija v zadevi Roca Sanitario proti Komisiji (T-408/10).
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni kot v navedeni zadevi.
   Tožeča stranka zlasti trdi, da je bila pri izpodbijanem sklepu storjena očitna napaka pri presoji, saj se z njo šteje, da tožeča stranka na trgu ni delovala samostojno in da je družba Roca Sanitario odgovorna za njeno ravnanje.
   V zvezi s tem in podredno tožeča stranka navaja kršitev člena 23(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 v zvezi z uporabo konkurenčnih pravil iz členov 81 in 82 Pogodbe in načel posamične odgovornosti za kršitve in sorazmernosti v zvezi z zneskom globe, ki je bila tožeči stranki naložena posamično zaradi kršitve, ki naj bi jo storila, preden jo je prevzela družba Roca Sanitario. Ta znesek presega 10 % njenega prometa v letu pred sprejetjem izpodbijanega sklepa in je bil ugotovljen na nepravilen način.


title: Zadeva T-507/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne  23. novembra 2005  — Ruiz Bravo-Villasante proti Komisiji ( Uradniki — Ničnostna tožba — Rok za tožbo — Nedopustnost )

text:
               11.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 36/32

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 23. novembra 2005 — Ruiz Bravo-Villasante proti Komisiji
   (Zadeva T-507/04) (1)

   („Uradniki - Ničnostna tožba - Rok za tožbo - Nedopustnost“)
   (2006/C 36/68)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Arturo Ruiz Bravo-Villasante (Madrid, Španija) (zastopnik: J. Fuertes Suárez, avocat).

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in L. Lozano Palacios, zastopnika).
   Predmet zadeve
   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe komisije natečaja COM/B/2/02, s katero je bila tožeča stranka na ustnem preizkusu ocenjena negativno in ni bila uvrščena na čakalni seznam za zaposlitev.
   Izrek sklepa

               1)

               Tožba se kot nedopustna zavrže.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 115, 14.5.2005.


title: Zadeva T-145/08: Tožba, vložena 17. aprila 2008 – Atlas Transport proti UUNT – Atlas Air (ATLAS)

text:
               21.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 158/19

         Tožba, vložena 17. aprila 2008 – Atlas Transport proti UUNT – Atlas Air (ATLAS)
   (Zadeva T-145/08)
   (2008/C 158/31)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Atlas Transport GmbH (Düsseldorf, Nemčija) (zastopniki: U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern in B. Weichhaus, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Atlas Air, Inc. (New York, Združene države Amerike)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 24. januarja 2008 (zadeva R 1023/2007-1) naj se razveljavi;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Registrirana znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka „ATLAS“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 36 in 39 (znamka Skupnosti št. 2 970 788).

      Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka.

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Atlas Air, Inc.

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: zlasti v državah Beneluksa registrirana figurativna znamka, „ATLASAiR“ za proizvode iz razreda 39 (št. 555 184).

      Odločba oddelka za izbris: delna razglasitev ničnosti znamke Skupnosti za storitve iz razreda 39.

      Odločba odbora za pritožbe: zavrženje pritožbe tožeče stranke zaradi nedopustnosti.

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 59, tretji stavek, Uredbe (ES) št. 40/94 (1), saj mora obrazložitev pritožbe upoštevati čisto posebne pogoje, pri čemer se šteje, da implicitna obrazložitev ne zadošča. Dalje analogna kršitev člena 61 Uredbe št. 40/94 v povezavi s pravilom 20(7) Uredbe (ES) št. 2868/95 (2), saj bi se moral postopek pred UUNT nujno začasno prekiniti.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (UL L 303, str. 1).


title: Zadeva C-9/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Bruxelles (Belgija) 7. januarja 2011 – Waypoint Aviation SA proti État belge – SPF Finances

text:
               26.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 95/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel de Bruxelles (Belgija) 7. januarja 2011 – Waypoint Aviation SA proti État belge – SPF Finances
   (Zadeva C-9/11)
   2011/C 95/06
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour d'appel de Bruxelles

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Waypoint Aviation SA

      Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: État belge - SPF Finances

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 49 Pogodbe ES nasprotuje uporabi nacionalne določbe, kot je člen 29(2)(d) zakona z dne 11. aprila 1983, če:
               na eni strani ta določba dovoljuje priznanje odbitka davka, in sicer fiktivnega pri viru odtegnjenega davka na premičnine, upravičencem do prihodkov od terjatev ali posojil, dodeljenih centru za usklajevanje v smislu kraljevega odloka št.187 z dne 30. decembra 1982 o ustanovitvi centrov za usklajevanje, če družba, ki uporablja sredstva, ki si jih je izposodil center za usklajevanje ali ki so bila izposojena prek tega centra za nakup opredmetenega sredstva, ki ga družba uporablja v Belgiji za opravljanje poklicne dejavnosti, pravico do uporabe tega sredstva prenese na družbo, ki je del iste skupine družb in ima sedež v Belgiji, na drugi strani pa ta določba ne dovoljuje priznanja odbitka davka, če ista družba pravico do uporabe istega opredmetenega sredstva prenese na družbo, ki je prav tako del iste skupine družb, vendar ima sedež v državi članici, ki ni Belgija?

               2.

               Ali je treba člen 10 Pogodbe ES v povezavi s členom 49 Pogodbe ES razumeti tako, da prepoveduje, da bi se določba, kot je člen 29(2)(d) zakona z dne 11. aprila 1983, razlagala tako, da mora biti za priznanje odbitka davka, in sicer fiktivnega pri viru odtegnjenega davka na premičnine, upravičencem do prihodkov od terjatev ali posojil, dodeljenih centru za usklajevanje v smislu kraljevega odloka št. 187 z dne 30. decembra 1982 o ustanovitvi centrov za usklajevanje, izpolnjen pogoj, da se nobena pravica do uporabe opredmetenega sredstva, financiranega s temi terjatvami ali posojili, ne prenese na člana skupine s sedežem v drugi državi članic, in to s strani katere koli družbe skupine, in ne le s strani družbe, ki kupi opredmeteno sredstvo s temi finančnimi sredstvi in ki sredstvo uporablja v Belgiji za opravljanje svoje poklicne dejavnosti?


title: Zadeva C-531/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 18. oktobra 2016 – Šiaulių regiono atliekų tvarkymo centras/„Specializuotas transportas“ UAB

text:
               9.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/27

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 18. oktobra 2016 – Šiaulių regiono atliekų tvarkymo centras/„Specializuotas transportas“ UAB
   (Zadeva C-531/16)
   (2017/C 006/34)
   Jezik postopka: litovščina

      Predložitveno sodišče

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Vlagatelja kasacijske pritožbe: Šiaulių regiono atliekų tvarkymo centras, „Specializuotas transportas“ UAB

      Druge stranke:„VSA Vilnius“ UAB, „Švarinta“ UAB, „Specialus autotransportas“ UAB, „Ecoservice“ UAB

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba prosto gibanje oseb in prosti pretok storitev iz členov 45 PDEU oziroma 56 PDEU, načeli enakosti ponudnikov in preglednosti iz člena 2 Direktive 2004/18 (1) ter načelo svobodne in poštene konkurence med gospodarskimi subjekti, ki izhaja iz navedenih načel (skupaj ali posamično, vendar ne zgolj omejeno na te določbe), razumeti in razlagati tako, da pomenijo:
               če so se povezani ponudniki, katerih gospodarske, upravljavske, finančne ali druge povezave lahko vzbudijo dvom o njihovi neodvisnosti in varstvu zaupnih informacij in/ali jim lahko zagotovijo (morebitni) predpogoj za prednost pred drugimi ponudniki, odločili oddati ločene (neodvisne) ponudbe v istem postopku javnega naročanja, da morajo v vsakem primeru razkriti te medsebojne povezave naročniku, tudi če ta od njih tega posamično ne zahteva, ne glede na to, ali je z nacionalnimi pravnimi pravili o javnem naročanju določeno, da taka dolžnost dejansko obstaja?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje:

                           (a)

                           pritrdilen (kar pomeni, da morajo ponudniki v vsakem primeru naročniku razkriti svoje povezave), ali okoliščina, da ta dolžnost v takem primeru ni bila izpolnjena ali ni bila izpolnjena pravilno, zadostuje, da naročnik meni oziroma revizijski organ (sodišče) razsodi, da povezani ponudniki, ki so oddali ločene ponudbe v istem postopku javnega naročanja, v tem postopku sodelujejo, ne da bi si dejansko konkurirali (in si konkurirajo le navidezno)?

                           (b)

                           nikalen (kar pomeni, da ponudniki nimajo dodatne dolžnosti – ki ni določena v zakonodaji ali razpisnih pogojih – razkriti svoje povezave), ali mora tveganje, ki ga pomeni sodelovanje povezanih gospodarskih subjektov, in tveganje posledic, ki iz tega izhajajo, nositi naročnik, če ta v razpisni dokumentaciji ni navedel, da imajo ponudniki tako dolžnost razkritja?

               3.

               Neodvisno od odgovora na prvo vprašanje in ob upoštevanju sodbe Sodišča v zadevi C-538/13, eVigilo, ali je treba pravne določbe iz prvega vprašanja ter člen 1(1), tretji pododstavek, Direktive 89/665 (2) in člen 2(1)(b) te direktive (skupaj ali posamično, vendar ne zgolj omejeno na te določbe) razumeti in razlagati tako, da pomenijo:

                           (a)

                           da se mora naročnik – če med postopkom javnega naročanja na kateri koli način izve, da med nekaterimi ponudniki obstajajo znatne zveze (povezave) – neodvisno od svoje presoje tega dejstva in/ali ostalih okoliščin (na primer formalna in vsebinska različnost ponudb, ki so jih oddali ponudniki, javna zaveza ponudnika, da bo pošteno konkuriral drugim ponudnikom, itd.) posamično obrniti na povezane ponudnike in od njih zahtevati, da pojasnijo, ali in kako je njihov osebni položaj združljiv s svobodno in pošteno konkurenco med ponudniki?

                           (b)

                           če naročnik ima tako dolžnost, pa ne ravna v skladu z njo, ali obstaja zadostna podlaga, da sodišče razglasi ravnanje naročnika za nezakonito, ker ni zagotovil postopkovne preglednosti in objektivnosti ter ker ni zahteval dokazov od tožeče stranke ali ker ni na lastno pobudo sprejel sklepa o možnem vplivu, ki ga lahko ima ta osebni položaj povezanih oseb na izid razpisnega postopka?

               4.

               Ali je treba pravne določbe iz tretjega vprašanja in člen 101(1) PDEU (skupaj ali posamično, vendar ne zgolj omejeno na te določbe) ob upoštevanju sodb Sodišča v zadevah C - 538/13, eVigilo, C-74/14, Eturas in drugi ter C-542/14, VM Remonts razumeti in razlagati tako, da pomenijo, da:

                           (a)

                           je – če je ponudnik (tožeča stranka) ugotovil, da je bila zavrnjena ponudba z najnižjo ceno, ki jo je oddal eden od dveh povezanih ponudnikov v postopku javnega naročanja (ponudnik A), in da je uspel drugi ponudnik (ponudnik B), in ob upoštevanju drugih okoliščin, povezanih s tema ponudnikoma in njunim sodelovanjem v razpisnem postopku (dejstvo, da imata ponudnika A in B isti upravni odbor; dejstvo, da imata isto matično družbo, ki v razpisnem postopku ni sodelovala; dejstvo, da ponudnika A in B nista razkrila svojih povezav naročniku in nista ločeno ponudila dodatnih pojasnil o teh povezavah, med drugim tudi zato, ker se o njih ni spraševalo; dejstvo, da je ponudnik A v ponudbi podal neskladne informacije o skladnosti predlaganih prevoznih sredstev (smetarskih vozil) z razpisnim pogojem EURO V; dejstvo, da ta ponudnik, ki je oddal ponudbo z najnižjo ceno, ki je bila zavrnjena zaradi ugotovljenih vsebovanih nepravilnosti, prvič, ni izpodbijal naročnikove odločitve in, drugič, je vložil pritožbo zoper sodbo sodišča prve stopnje, v kateri je med drugim [izpodbijal] zakonitost zavrnitve svoje ponudbe, itd.), in če v zvezi z vsemi temi okoliščinami naročnik ni ukrepal – ta informacija sama po sebi dovolj za podlago za zahtevek, naslovljen na revizijski organ, naj ta organ ravnanje naročnika šteje za nezakonito, ker slednji ni zagotovil postopkovne preglednosti in objektivnosti ter poleg tega od tožeče stranke ni zahteval predložitve konkretnih dokazov, da ponudnika A in B ravnata nepošteno?

                           (b)

                           ponudnika A in B naročniku nista dokazala, da dejansko in pošteno sodelujeta v postopku javnega naročanja, zgolj zato, ker je ponudnik B na lastno pobudo predložil izjavo o dejanskem sodelovanju, ker je ponudnik B upošteval standarde kakovosti upravljanja za sodelovanje v postopkih javnega naročanja in ker poleg tega ponudbi, ki sta ju oddala ta ponudnika, nista bili formalno in vsebinsko enaki?

               5.

               Ali je mogoče ravnanje medsebojno povezanih gospodarskih subjektov (ki sta oba hčerinski družbi iste družbe), ki ločeno sodelujeta v istem razpisnem postopku, katerega vrednost dosega vrednost za mednarodne konkurenčne razpise, če sedež naročnika, ki je objavil razpisni postopek, ter kraj, kjer je treba opraviti storitve, ni zelo oddaljen od druge države članice (Republike Latvije), načeloma presojati na podlagi določbe člena 101 PDEU in sodne prakse Sodišča, s katero je razlagana ta določba – med drugim ob upoštevanju tega, da je eden od teh gospodarskih subjektov na lastno pobudo podal izjavo, da bo pošteno konkuriral?

      (1)  Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 132).

      (2)  Direktiva Sveta z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 246).


title: Zadeva C-466/13 P: Pritožba, ki jo je Repsol, SA 27. avgusta 2013 vložila zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 27. junija 2013 v zadevi Repsol YPF proti UUNT – Ajuntament de Roses (R), T-89/12

text:
               26.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/13

         Pritožba, ki jo je Repsol, SA 27. avgusta 2013 vložila zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 27. junija 2013 v zadevi Repsol YPF proti UUNT – Ajuntament de Roses (R), T-89/12
   (Zadeva C-466/13 P)
   2013/C 313/23
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Pritožnik: Repsol, SA (zastopnika: L. Montoya Terán in J. Devaureix, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

               —

               Sodba Splošnega sodišča z dne 27. junija 2013, vročena 28. junija 2013, naj se v celoti razveljavi;

               —

               ugodi naj se vsem tožbenim predlogom, podanim na prvi stopnji;

               —

               plačilo stroškov naj se naloži toženi stranki.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Potrebni so popravki prakse registracije UUNT in sodne prakse Splošnega sodišča, ki bi učinkovito vzpostavili recipročnost med razlikovalnim učinkom prejšnje znamke in njenim področjem varstva.

               2.

               Splošno sodišče je v izpodbijani sodbi zašlo v več očitnih protislovij med obrazložitvijo in končnimi sklepi v zvezi s pomanjkanjem podobnosti med znaki (Splošno sodišče meni, da je več razlik kot podobnosti, vendar ugotavlja, da so znamke podobne) ter šibkim oziroma skoraj nikakršnim razlikovalnim učinkom prejšnje znamke (Splošno sodišče meni, da gre za šibko znamko, vendar te šibkosti ne upošteva pri oceni obstoja verjetnosti zmede).

               3.

               Splošno sodišče ni upoštevalo dejstva, da si bistvenih in razlikovalnih značilnosti nasprotne znamke (velika črka „R“ v krogu) tretji ne more lastiti, in zato ni bila spoštovana obveznost dostopnosti običajnih znakov na trgu.

               4.

               Splošno sodišče ni upoštevalo sodb španskega vrhovnega sodišča iz podobnih zadev, pri čemer bi te sodbe morale biti upoštevane, saj povzemajo stališče zadevnega potrošnika, in sicer španskega potrošnika.

               5.

               Iz zgornjih ugotovitev izhaja, da je v sodbi Splošno sodišče nepravilno uporabilo pravo. Zato je v skladu s predlogom tožeče stranke treba to sodbo razveljaviti.


title: Zadeva F-117/06: Tožba, vložena 2. oktobra 2006 — Loy proti Evropskem parlamentu

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/66

         Tožba, vložena 2. oktobra 2006 — Loy proti Evropskem parlamentu
   (Zadeva F-117/06)
   (2006/C 294/132)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Maddalena Loy (Rim, Italija) (zastopnik: A. Fratini, avvocato)

      Tožena stranka: Evropski parlament
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naj se Odločba Evropskega parlamenta z dne 30. januarja 2006, s katero je bila, po eni strani, tožeči stranki vročena odločitev Evropskega parlamenta o premestitvi iz Pisarne Evropskega parlamenta za Italijo, s sedežem v Rimu, na Generalni direktorat za informacijsko službo, s sedežem v Bruslju in, po drugi strani, je bila tožeči stranki kot začasnemu uslužbencu podaljšana pogodba o zaposlitvi do 16. julija 2006 in ne do 31. decembra 2009, kot je to Parlament predhodno odločil, razglasi za nično;

               —

               naj se toženi stranki naloži plačilo, skupaj z zamudnimi obrestmi, za vse mesečne dohodke, povezane z delovnim mestom tiskovnega predstavnika tožene stranke v Rimu, od dneva, ko bi podaljšanje pogodbe o zaposlitvi za začasnega uslužbenca moralo učinkovati, torej od 1. januarja 2006 in do 31. decembra 2009;

               —

               naj se toženi stranki naloži povračilo premoženjske škode, ocenjene na 240 414,42 evrov in nepremoženjske škode v znesku 500 000 evrov, oziroma višji ali nižji znesek, ki ga bo Sodišče prve stopnje ocenilo za primernega;

               —

               naj se toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja 7 tožbenih razlogov:

               —

               prvi izhaja iz kršitve načela upravičenega pričakovanja, ker naj bi uprava zavedla tožečo stranko, da je štela, brez razumnega dvoma, da naj bi se ji potrdilo funkcijo tiskovnega predstavnika pri Pisarni Parlamenta v Rimu in da naj bi se njena pogodba o zaposlitvi podaljšala do 31. decembra 2009;

               —

               drugi izhaja iz bistvene kršitve postopka zaradi nezadostne in nasprotujoče si protislovne obrazložitve. Zlasti trditve, ki se nanašajo na nezadostne strokovne sposobnosti tožeče stranke, naj se ne bi ujemale s poročili, ki se nanašajo na slednjo in ki so sestavljena na podlagi člena 43 Kadrovskih predpisov;

               —

               tretji se nanaša na zlorabo pooblastil zaradi očitne napake pri oceni odločilnih okoliščin in zaradi protislovnosti pri tej oceni. Razlog za odločbo o premestitvi ni v strokovni nesposobnosti ali v službenem interesu, temveč v želji po represalijah hierarhično nadrejenega tožeče stranke;

               —

               četrti temelji na kršitvi dolžnosti skrbnega ravnanja, ker naj bi bila, kot zatrjuje tožeča stranka, izpodbijana odločba sprejeta brez dolžne skrbnosti in brez upoštevanja interesov začasnega uslužbenca;

               —

               peti zadeva kršitev načel sorazmernosti in dobrega upravljanja. Po eni strani naj tožeča stranka ne bi prejela nobenega opozorila o možnosti premestitve v tako kratkem času. Po drugi strani pa naj dejstva, ki so osnova za odločbo, ne bi bila pravilno ugotovljena in določbe Kadrovskih predpisov, ki se nanašajo na izpodbijana ravnanja, naj ne bi bile spoštovane.

               —

               šesti obsega kršitev pravice do obrambe, zlasti na podlagi dejstva, da naj tožena stranka, ki je tožeči stranki omogočila zagovor, ne bi odgovorila na njene navedbe in ji tudi ni ponudila možnosti za razpravo med strankama;

               —

               sedmi zadeva kršitev dolžnosti pomoči, ki je določena s členom 24 Kadrovskih predpisov, ki naj bi zavezovala upravo, da ščiti uradnike, tudi če je oseba, ki je odgovorna za ravnanje, ki je urejeno s to določbo, nek drug uradnik. Čeprav je tožeča stranka navedla dokaze za svoje trditve, uprava ni sprejela nobenih primernih ukrepov.


title: Zadeva F-80/08: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 30. novembra 2009 – Wenig proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Disciplinski postopek — Začasna odstranitev uradnika z delovnega mesta — Odtegnitev osebnih prejemkov — Navedba hude kršitve — Pravica do obrambe — Pristojnost — Neobjava prenosa pooblastila — Nepristojnost izdajatelja izpodbijanega akta)

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/75

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 30. novembra 2009 – Wenig proti Komisiji
   (Zadeva F-80/08) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Disciplinski postopek - Začasna odstranitev uradnika z delovnega mesta - Odtegnitev osebnih prejemkov - Navedba hude kršitve - Pravica do obrambe - Pristojnost - Neobjava prenosa pooblastila - Nepristojnost izdajatelja izpodbijanega akta)
   2010/C 24/138
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Fritz Harald Wenig (Woluwé-Saint-Pierre, Belgija) (zastopniki: G.-A. Dal, D. Voillemot, D. Bosquet in S. Woog, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in D. Martin, zastopnika)

      Predmet zadeve

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je bila tožeča stranka začasno odstranjena z delovnega mesta in s katero je bilo odrejeno, da se od njenih osebnih prejemkov odtegne 1 000 EUR na mesec.

      Izrek sodbe

               1.

               Odločba z dne 18. septembra 2008, s katero je Komisija Evropskih Skupnosti v skladu s členoma 23 in 24 Priloge IX Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih Skupnosti F.H. Weniga odstranila z delovnega mesta za nedoločen čas in odredila odtegnitev 1 000 EUR od njegovih osebnih prejemkov za največ šest mesecev, se razglasi za nično.

               2.

               Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov postopka v glavni stvari.

               3.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške izdaje začasne odredbe.

      (1)  UL C 313, 6.12.2008, str. 59.


title: Zadeva T-338/07 P: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. marca 2010 – Bianchi proti ETF ( „Pritožba — Javni uslužbenci — Začasni uslužbenci — Pogodba za določen čas — Odločba o zavrnitvi podaljšanja pogodbe — Člen 47(b) PZDU“ )

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/30

         Sodba Splošnega sodišča z dne 19. marca 2010 – Bianchi proti ETF
   (Zadeva T-338/07 P) (1)

   („Pritožba - Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Pogodba za določen čas - Odločba o zavrnitvi podaljšanja pogodbe - Člen 47(b) PZDU“)
   2010/C 134/49
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Irène Bianchi (Torino, Italija) (zastopnik: M.-A. Lucas, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska fundacija za usposabljanje (ETF) (Torino, Italija) (zastopniki: M. Dunbar, zastopnik, skupaj z G. Vandersandenom, nato z L. Levijem, odvetnika)

      Predmet

   Pritožba za razveljavitev sodbe Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 28. junija 2007 v zadevi Bianchi proti ETF (F-38/06, še neobjavljena v ZOdl.).

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Irène Bianchi nosi svoje stroške in stroške, ki so na tej stopnji nastali Evropski fundaciji za usposabljanje (ETF).

      (1)  UL C 269, 10.11.2007.


title: Zadeva T-516/09 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 18. oktobra 2010 – Marcuccio proti Komisiji (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Zavrnitev predloga za preiskavo — Zavrnitev institucije, da prevede odločbo — Pritožba, ki je deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena)

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/42

         Sklep Splošnega sodišča z dne 18. oktobra 2010 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-516/09 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Zavrnitev predloga za preiskavo - Zavrnitev institucije, da prevede odločbo - Pritožba, ki je deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena)
   2010/C 346/84
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall in C. Berardis-Kayser, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferro, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 7. oktobra 2009 v zadevi Marcuccio proti Komisiji (F-122/07, še neobjavljen v ZOdl.), katere namen je razveljavitev tega sklepa.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrže.

               2.

               Luigi Marcuccio nosi svoje stroške in plača stroške, ki jih je priglasila Evropska Komisija v okviru postopka na tej stopnji.

      (1)  UL C 51, 27.2.2010.


title: Zadeve T-54/08 R, T-87/08 R, T-88/08 R in od T-91/08 R do T-93/08 R: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 8. aprila 2008 – Ciper proti Komisiji ( Začasna odredba – Obvestilo o oddaji naročila za spodbujanje ekonomskega razvoja v severnem delu Cipra – Predlog za odložitev izvršitve – Neobstoj nujnosti )

text:
               5.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/38

         Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 8. aprila 2008 – Ciper proti Komisiji
   (Zadeve T-54/08 R, T-87/08 R, T-88/08 R in od T-91/08 R do T-93/08 R)
   („Začasna odredba - Obvestilo o oddaji naročila za spodbujanje ekonomskega razvoja v severnem delu Cipra - Predlog za odložitev izvršitve - Neobstoj nujnosti“)
   (2008/C 171/71)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Republika Ciper (zastopnik: P. Kliridis, zastopnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: P. van Nuffel in I. Zervas, zastopnika)
   Predmet
   Predlogi za odložitev izvršitve več obvestil za oddajo naročila, ki jih je izdala Komisija, in s katerimi se želi spodbuditi gospodarski razvoj v severnem delu Cipra v sektorjih energije, okolja, kmetijstva, telekomunikacij, izobraževanja ter upravljanja s pridelki in namakanjem.
   Izrek

               1)

               Zadeve T-54/08 R, T-87/08 R, T-88/08 R in T-91/08 R do T-93/08 R se za namene tega sklepa združijo.

               2)

               Predlogi za izdajo začasnih odredb se zavrnejo.

               3)

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-245/15: Tožba, vložena 15. maja 2015 – Klymenko/Svet

text:
               14.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 302/54

         Tožba, vložena 15. maja 2015 – Klymenko/Svet
   (Zadeva T-245/15)
   (2015/C 302/70)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Oleksandr Viktorovych Klymenko (Moskva, Rusija) (zastopniki: B. Kennelly in J. Pobjoy, Barristers, in R. Gherson, Solicitor)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Sveta (SZVP) 2015/364 z dne 5. marca 2015 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL, 2015 L 62, str. 25) in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2015/357 z dne 5. marca 2015 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL, 2015 L 62, str. 1) razglasi za nična v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko;

               —

               podredno, razglasi, da se člen 1(1) Sklep Sveta 2014/119/SZVP z dne 5. marca 2014 (kakor je bil spremenjen) in člen 3(1) Uredba Sveta (EU) št. 208/2014 z dne 5. marca 2014 (kakor je bila spremenjena) iz razlogov nezakonitosti ne uporabita v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko.

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja šest tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Svet ni navedel ustrezne pravne podlage za Sklep Sveta (SZVP) 2015/364 (v nadaljevanju: Sklep) in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2015/357 (v nadaljevanju: Uredba) (v nadaljevanju skupaj: Izpodbijana ukrepa). Člen 29 Pogodbe o Evropski uniji ni ustrezna pravna podlaga za Sklep, ker tožeča stranka v pritožbi, vloženi proti njej, ni bila identificirana kot posameznik, ki je ogrožal demokracijo v Ukrajini ali državljanom Ukrajine onemogočil trajnostni razvoj njihove države (v smislu člena 23 PEU in splošnih določb iz člena 21(2) PEU). Ker je bil Sklep neveljaven, Svet Uredbe ni mogel sprejeti na podlagi člena 215(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Svet je storil očitno napako pri presoji s tem, da je ugotovil, da je bilo izpolnjeno merilo za vpis tožeče stranke iz člena 1(1) Sklepa 2014/119/SZVP z dne 5. marca 2014 (kakor je bil spremenjen) in člena 3(1) Uredbe Sveta (EU) št. 208/2014 z dne 5. marca 2014 (kakor je bila spremenjena). Tožeča stranka ni v kazenskem postopku niti „zaradi odtujitve javnih sredstev ali drugega premoženja“ niti „[zaradi] zlorabe položaja javnega funkcionarja z namenom pridobitve neupravičene koristi zase ali za tretjo osebo“.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: Svet je kršil pravico tožeče stranke do obrambe in do dobrega upravljanja ter učinkovitega pravnega nadzora. Natančneje, Svet ni natančno in nepristransko preučil, ali so bili razlogi, navedeni v utemeljitev ponovne uvrstitve, ustrezno utemeljeni ob upoštevanju trditev, ki jih je tožeča stranka navedla pred ponovno uvrstitvijo.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: Svet ni spoštoval svojih obveznosti navedbe ustreznih razlogov pri ponovni uvrstitvi tožeče stranke.

               5.

               Peti tožbeni razlog: Svet je neutemeljeno in nesorazmerno kršil temeljne pravice tožeče stranke, vključno s pravico do varstva njene lastnine in njenega ugleda. Vpliv izpodbijanih ukrepov na tožečo stranko je daljnosežen tako glede njene lastnine kot glede njenega svetovnega ugleda. Svet ni dokazal, da je zamrznitev sredstev in finančnega premoženja povezana ali upravičena s kakršnimkoli zakonitim ciljem in še manj, da je s takim ciljem sorazmerna.

               6.

               Šesti tožbeni razlog, naveden v utemeljitev zatrjevane nezakonitosti: če je treba v nasprotju s trditvami, navedenimi v drugem tožbenem razlogu, člen 1(1) Sklepa 2014/119/SZVP z dne 5. marca 2014 (kakor je bil spremenjen) in člen 3(1) Uredbe Sveta (EU) št. 208/2014 z dne 5. marca 2014 (kakor je bila spremenjena) razlagati tako, da zajemata (a) katerokoli preiskavo, ki jo izvedejo ukrajinski organi, ne glede na to, ali obstaja pravna odločba ali postopek, za njeno utemeljitev, kontrolo ali nadzor in/ali (b) katerokoli „zlorabo položaja javnega funkcionarja z namenom pridobitve neupravičene koristi“ ne glede na to, ali se zatrjuje odtujitev javnih sredstev, merilo za vpis zaradi arbitrarne širine in obsega, ki sta posledica tako široke razlage, nima ustrezne pravne podlage in/ali je nesorazmerno s cilji Sklepa ali Uredbe. Določba je zato nezakonita.