title: Združeni zadevi C-514/11 P in C-605/11 P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 14. novembra 2013 – Liga para a Protecção da Natureza (LPN), Republika Finska proti Evropski komisiji (Pritožba — Dostop do dokumentov institucij — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Člen 4(2), tretja alinea — Izjema, ki se nanaša na varstvo namena inšpekcij, preiskav in revizij — Informacije o okolju — Uredba (ES) št. 1367/2006 — Člen 6(1) — Dokumenti v zvezi s postopkom zaradi neizpolnitve obveznosti v fazi predhodnega postopka — Zavrnitev dostopa — Obveznost konkretnega in posamičnega preizkusa vsebine dokumentov, na katere se nanaša zahteva za dostop — Prevladujoč javni interes)

text:
               11.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 9/3

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 14. novembra 2013 – Liga para a Protecção da Natureza (LPN), Republika Finska proti Evropski komisiji
   (Združeni zadevi C-514/11 P in C-605/11 P) (1)

   (Pritožba - Dostop do dokumentov institucij - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Člen 4(2), tretja alinea - Izjema, ki se nanaša na varstvo namena inšpekcij, preiskav in revizij - Informacije o okolju - Uredba (ES) št. 1367/2006 - Člen 6(1) - Dokumenti v zvezi s postopkom zaradi neizpolnitve obveznosti v fazi predhodnega postopka - Zavrnitev dostopa - Obveznost konkretnega in posamičnega preizkusa vsebine dokumentov, na katere se nanaša zahteva za dostop - Prevladujoč javni interes)
   2014/C 9/04
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranke

      Pritožnici: Liga para a Protecção da Natureza (LPN) (zastopnika: P. Vinagre e Silva in L. Rossi, odvetnici), Republika Finska (zastopniki: J. Heliskoski, M. Pere in J. Leppo, agenti)

      Intervenientka v podporo pritožnicam: Republika Estonija (zastopnica: M. Linntam, agentka)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija (zastopnika: P. Costa de Oliveira in D. Recchia, agenta), Kraljevina Danska (zastopnika: V. Pasternak Jørgensen in C. Thorning, agenta), Kraljevina Švedska (zastopnika: A. Falk in C. Meyer-Seitz, agenta)

      Intervenientka v podporo Evropski komisiji: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: T. Henze in A. Wiedmann, agenta)

      Predmet

   Pritožbi zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 9. septembra 2011 v zadevi LPN proti Komisiji (T-29/08), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo LPN, ki se nanaša na dokumente in dele dokumentov, do katerih je bil organizaciji Liga para a Protecção da Natureza (LPN) zavrnjen dostop z odločbo Komisije SG.E.3/MIB/psi D(2008) 8639 z dne 24. oktobra 2008.

      Izrek

               1.

               Pritožbi se zavrneta.

               2.

               Liga para a Protecção da Natureza in Republika Finska nosita enak del stroškov.

               3.

               Kraljevina Danska, Zvezna republika Nemčija, Republika Estonija in Kraljevina Švedska nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 58, 25.2.2012.


               10.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 413/8

         Tožba Nadzornega organa Efte proti Kraljevini Norveški, vložena 3. avgusta 2016
   (Zadeva E-9/16)
   (2016/C 413/08)
   Nadzorni organ Efte, ki ga zastopata Carsten Zatschler in Auður Ýr Steinarsdóttir, zastopnika Nadzornega organa Efte, 35 Rue Belliard, 1040 Bruselj, je 3. avgusta 2016 pri Sodišču Efte vložil tožbo proti Kraljevini Norveški.
   Nadzorni organ Efte Sodišču Efte predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Norveška s tem, ko je v veljavi ohranila nacionalno določbo, kot je določena v odstavku 32 oddelka 2 norveške uredbe o proizvodih, ki prepoveduje proizvodnjo, uvoz, izvoz in prodajo potrošniških proizvodov, ki vsebujejo določene koncentracije perfluorooktanojske kisline (PFOA), ni izpolnila svojih obveznosti iz akta iz točke 12zc poglavja XV Priloge II k Sporazumu EGP (Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES, kakor je bila spremenjena), zlasti iz člena 128(1) navedenega akta, kakor je bil navedenemu sporazumu prilagojen s Protokolom št. 1 k Sporazumu EGP.

               2.

               Ker je Norveška v veljavi ohranila navedeno nacionalno določbo, potem ko se je začel postopek za omejitev iz naslova VIII zgoraj navedenega akta iz točke 12zc poglavja XV Priloge II k Sporazumu EGP, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 3 Sporazuma EGP v povezavi s členom 128(1) navedenega akta.

               3.

               Norveška s tem, ko je v veljavi ohranila navedeno nacionalno določbo, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 11 Sporazuma EGP.

               4.

               Kraljevini Norveški se naloži plačilo stroškov postopka.

      Pravna podlaga in dejansko stanje ter navedeni tožbeni razlogi:

               —

               Nadzorni organ Efte navaja, da je Kraljevina Norveška s tem, ko je v veljavi ohranila nacionalno ureditev, ki prepoveduje proizvodnjo, uvoz, izvoz in prodajo potrošniških proizvodov, ki vsebujejo 0,001 mas. % ali več snovi, ki se običajno imenuje „PFOA“, kršila svoje obveznosti v okviru uredbe REACH in/ali svoje obveznosti v okviru Sporazuma EGP.

               —

               Nadzorni organ Efte si prizadeva pridobiti pojasnilo o tem, da je, potem ko se za snov ugotovi, da predstavlja nenadzorovano tveganje za okolje in zdravje ljudi, enostransko nacionalno reguliranje snovi, ki so zajete z uredbo REACH, dovoljeno le v nekaterih natančno opredeljenih okoliščinah, določenih v okviru uredbe REACH.

               —

               Ta zahtevek se nanaša na nacionalno zakonodajo, ki jo je Norveška sprejela za omejitev PFOA. Nadzorni organ Efte s tem zahtevkom nikakor ne dvomi o nujnosti reguliranja PFOA kot snovi. Gre predvsem za pomembno postopkovno vprašanje, zaradi katerega je Nadzorni organ Efte vložil to tožbo zaradi neizpolnjevanja obveznosti: kadar država EGP ugotovi tveganje za zdravje ljudi ali okolje zaradi snovi, zajete z uredbo REACH, je bistvenega pomena za delovanje sistema, vzpostavljenega z uredbo REACH, da se ta vprašanja obravnavajo v okviru navedenega sistema in ne z enostranskimi ukrepi.

               —

               Norveška vlada je 27. avgusta 2013 obvestila Nadzorni organ Efte, da je bila 27. maja 2013 sprejeta uredba o spremembi norveške uredbe o proizvodih, s katero se uvajajo omejitve proizvodnje, uvoza, izvoza in prodaje potrošniških proizvodov, ki vsebujejo PFOA ter nekatere njene soli in estre.

               —

               Nadzorni organ Efte je 8. julija 2015 predložil obrazloženo mnenje o zadevi. V skladu z drugim odstavkom člena 31 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču je Nadzorni organ Efte od Norveške zahteval, naj sprejme ukrepe, potrebne za uskladitev z obrazloženim mnenjem, v dveh mesecih po prejemu obvestila, to je najpozneje 8. septembra 2015.

               —

               Norveška je odgovorila na obrazloženo mnenje z dopisom z dne 16. oktobra 2015, v katerem je vztrajala pri svojem stališču in podala nekaj dodatnih pripomb. Ker je Norveška ohranila zadevne nacionalne določbe tudi po izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju, je Nadzorni organ Efte odločil, da zadevo predloži Sodišču Efte v skladu z drugim odstavkom člena 31 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču.


title: Zadeva C-29/15 P: Pritožba, ki jo je Verbands der Kölnisch-Wasser Hersteller, Köln e.V. po telefaksu vložila 26. januarja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 25. novembra 2014 v zadevi T-556/13, Verband der Kölnisch Wasser Hersteller e.V./Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

text:
               1.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/21

         Pritožba, ki jo je Verbands der Kölnisch-Wasser Hersteller, Köln e.V. po telefaksu vložila 26. januarja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 25. novembra 2014 v zadevi T-556/13, Verband der Kölnisch Wasser Hersteller e.V./Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   (Zadeva C-29/15 P)
   (2016/C 038/30)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Verband der Kölnisch-Wasser Hersteller, Köln e.V. (zastopnik: T. Schulte-Beckhausen, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Sodišče Evropske unije (osmi senat) je s sklepom z dne 3. decembra 2015 zavrnilo pritožbo in pritožnici naložilo plačilo stroškov.


title: Zadeva T-451/11: Tožba, vložena 8. avgusta 2011 – Giga-Byte Technology proti UUNT – Haskins (Gigabyte)

text:
               8.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 298/26

         Tožba, vložena 8. avgusta 2011 – Giga-Byte Technology proti UUNT – Haskins (Gigabyte)
   (Zadeva T-451/11)
   2011/C 298/48
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Giga-Byte Technology Co., Ltd (Taipei, Tajvan) (zastopnik: F. Schwerbrock, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Robert A. Haskins (Pennsylvania, Združene države Amerike)

      Predlog

   Razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 20. maja 2011 v zadevi R 2047/2010-2 in odločbe oddelka za ugovore

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Gigabyte“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 35, 37 in 42 – prijava znamke Skupnosti št. 5550009

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: registracija znamke Skupnosti št. 4954095 za besedno znamko „GIGABITER“ za storitve iz razredov 39, 40 in 42

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru za del spornih storitev

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 9(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno ugotovil, da so sporne storitve iz razredov 37 in 42 podobne storitvam nasprotne stranke iz razreda 42.


title: Zadeva C-58/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Berlin (Nemčija) 3. februarja 2017 – INEOS Köln GmbH/Zvezna republika Nemčija

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Berlin (Nemčija) 3. februarja 2017 – INEOS Köln GmbH/Zvezna republika Nemčija
   (Zadeva C-58/17)
   (2017/C 144/29)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: INEOS Köln GmbH

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba Sklep Komisije z dne 27. aprila 2011 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (2011/278/EU) (1) razlagati tako, da se opredelitev „podnaprava z emisijami iz proizvodnih procesov“ iz člena 3(h) Sklepa 2011/278/EU nanaša na plinasto agregatno stanje nepopolno oksidiranega ogljika, ali pa zajema tudi nepopolno oksidiran ogljik v tekočem stanju?

      (1)  UL L 130, str. 1.


title: Zadeva T-190/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. julija 2011 – Total in Elf Aquitaine proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Vodikov peroksid in perborat — Odločba, s katero je ugotovljena kršitev člena 81 ES — Pripis odgovornosti za kršitev — Pravica do obrambe — Domneva nedolžnosti — Obveznost obrazložitve — Enakost obravnavanja — Načelo individualizacije kazni in sankcij — Načelo zakonitosti v kazenskem pravu — Načelo dobrega upravljanja — Pravna varnost — Zloraba pooblastil — Globe)

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/40

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. julija 2011 – Total in Elf Aquitaine proti Komisiji
   (Zadeva T-190/06) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Vodikov peroksid in perborat - Odločba, s katero je ugotovljena kršitev člena 81 ES - Pripis odgovornosti za kršitev - Pravica do obrambe - Domneva nedolžnosti - Obveznost obrazložitve - Enakost obravnavanja - Načelo individualizacije kazni in sankcij - Načelo zakonitosti v kazenskem pravu - Načelo dobrega upravljanja - Pravna varnost - Zloraba pooblastil - Globe)
   2011/C 269/88
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Total SA (Courbevoie, Francija); in Elf Aquitaine SA (Courbevoie) (zastopniki: É. Morgan de Rivery, A. Noël-Baron, E. Lagathu, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva F. Arbault in O. Beynet, nato V. Bottka, P. J. Van Nuffel in B. Gencarelli, zastopniki)

      Predmet

   Primarno, delna razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 1766 konč. z dne 3. maja 2006 v zvezi s postopkom uporabe člena 81 Pogodbe ES in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/F/38.620 – Vodikov peroksid in perborat), in podredno, zahteva za spremembo člena 2(i) te odločbe.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbama Total SA in Elf Aquitaine SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 212, 2.9.2006.


title: Zadeva T-294/14 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2014 – Klemme/Komisija (Začasna odredba — Državne pomoči — Nacionalno favoriziranje proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije — Sklep Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči — Predlog za odlog izvršitve — Fumus boni juris)

text:
               1.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 431/25

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2014 – Klemme/Komisija
   (Zadeva T-294/14 R)
   ((Začasna odredba - Državne pomoči - Nacionalno favoriziranje proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije - Sklep Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči - Predlog za odlog izvršitve - Fumus boni juris))
   (2014/C 431/43)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Klemme AG (Lutherstadt Eisleben, Nemčija) (zastopnika: T. Volz in B. Wißmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: T. Maxian Rusche in R. Sauer, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za odlog pravnih učinkov sklepa Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči v zvezi z nemškim zakonom o obnovljivih virih energije.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-427/07: Sklep Splošnega sodišča z dne 19. marca 2010 – Mirto Corporación Empresarial proti UUNT – Maglificio Barbara (Mirtillino) ( „Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti Mirtillino — Prejšnja besedna znamka Skupnosti MIRTO — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b), Uredbe (ES) št. 40/94 (prej člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)“ )

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/30

         Sklep Splošnega sodišča z dne 19. marca 2010 – Mirto Corporación Empresarial proti UUNT – Maglificio Barbara (Mirtillino)
   (Zadeva T-427/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti Mirtillino - Prejšnja besedna znamka Skupnosti MIRTO - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b), Uredbe (ES) št. 40/94 (prej člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)“)
   2010/C 134/50
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Mirto Corporación Empresarial, SL (Madrid, Španija) (zastopnik: E. Armijo Chávarri, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnik: Ó. Mondéjar Ortuño, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Maglificio Barbara Srl (Busto Arsizio, Italija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 29. avgusta 2007 (zadeva R 875/2006-2) glede postopka z ugovorom med Creaciones Mirto SA in Maglificio Barbara Srl.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Mirto Corporación Empresarial, SL, se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 22, 26.1.2008.


title: Zadeva C-401/06: Tožba, vložena 26. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/31

         Tožba, vložena 26. septembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-401/06)
   (2006/C 294/55)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: D. Triantafyllou, pooblaščenec)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija
   Predlogi tožeče stranke

               —

               ugotovi se, da Zvezna republika Nemčija ni izpolnila obveznosti iz člena 9(2)(e) Šeste direktive o DDV Sveta z dne 17. maja 1977 (1) (77/388/ES) s tem, da se kraj opravljanja storitve v zvezi z dejavnostjo izvršitelja oporoke ne določi v skladu s členom 9(2)(e), tretja alinea, Šeste direktive Sveta o DDV, če je storitev opravljena naročniku s sedežem izven Skupnosti ali davčnim zavezancem s sedežem v Skupnosti, vendar ne v isti državi, v kateri ima sedež izvajalec storitve.

               —

               toženi stranki se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V skladu s členom 9(2)(e), tretja alinea, Šeste direktive Sveta o DDV, naj bi kot kraj, kjer so navedene storitve opravljene, če se opravijo za naročnike s sedežem izven Skupnosti ali za davčne zavezance s sedežem v Skupnosti, vendar ne v isti državi, kjer ima izvajalec sedež, veljal kraj, kjer ima naročnik sedež svoje dejavnosti ali ima stalno poslovno enoto, za katero se opravi storitev, ali, če takšen kraj ne obstaja, kraj, kjer ima naročnik stalno prebivališče ali začasno prebivališče. Te storitve naj bi bile storitve svetovalcev, inženirjev, svetovalnih pisarn, odvetnikov, računovodij in druge podobne storitve. Ta določba direktive naj bi bila kolizijsko pravilo, ki naj bi določala kraj obdavčenja storitve in razmejila pristojnost držav članic.
   Na podlagi nemških pravnih predpisov in upravne prakse davčnih organov, ki na njih temelji, naj bi bil kraj opravljanja storitve izvršitelja oporoke kraj, iz katerega podjetnik opravlja storitve. Kraja se pri teh storitvah tako ne določi v skladu s členom 9(2)(e) Direktive, če so bile opravljene naročniku s sedežem izven Skupnosti ali davčnim zavezancem s sedežem v Skupnosti, vendar ne v isti državi, v kateri ima sedež izvajalec storitve.
   Ta zakonodaja in upravna praksa naj ne bi bili skladni z določbami člena 9 Šeste direktive Sveta o DDV. Pri storitvah, ki jih oseba, kot izvršitelj oporoke, opravi prejemniku s sedežem izven Skupnosti ali davčnim zavezancem, s sedežem v Skupnosti, vendar ne v isti državi, v kateri ima sedež izvajalec storitve, gre za takšne, katerih kraj bi bilo treba določiti v skladu s členom 9(2)(e) Šeste direktive Sveta o DDV.
   Komisija v nasprotju s trditvami nemške vlade zastopa stališče, da dejavnosti izvršitelja oporoke tudi sodijo med dejavnosti, ki jih v glavnem in ponavadi opravlja odvetnik. Pri oceni je treba izhajati iz same dejavnosti in ne iz oznake poklica: odločilna je narava storitve.
   Pojem „druge podobne storitve“ naj se ne bi nanašal na element, ki bi bil skupen dejavnostim, navedenim v členu 9(2)(e), tretja alinea, Šeste direktive Sveta. Zadostovalo naj bi, da je storitev, ki jo je treba oceniti, podobna katerikoli od dejavnosti, ki so izrecno navedene v tej določbi. To je tako v primeru, ko imata obe dejavnosti isti namen. V skladu z odločitvijo Sodišča ES, naj bi med glavne in običajne storitve odvetnika sodili zastopanje in obramba interesov stranke. Kar zadeva omejitev na „zastopanje in obrambo interesov strank“, naj bi bila ta predpostavka podana tudi pri dejavnosti izvršitelja oporoke: ta namreč zastopa in brani interese zapustnika. Njegova dejavnost ustreza dejavnosti imenovanega neodvisnega zastopnika in svetovalca. Iz okoliščine, da dejavnost izvrševanja oporoke ni pridržana odvetništvu, naj ne bi bilo mogoče sklepati, da ti dve dejavnosti ne zasledujeta istega cilja.

      (1)  UL L 145, str. 1.


title: Zadeva T-409/10: Tožba, vložena 13. septembra 2010 – Bottega Veneta International proti UUNT (Oblika ročne torbice)

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/56

         Tožba, vložena 13. septembra 2010 – Bottega Veneta International proti UUNT (Oblika ročne torbice)
   (Zadeva T-409/10)
   ()
   2010/C 301/89
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Bottega Veneta International Sàrl (Luxembourg, Luksemburg) (zastopniki: P. Roncaglia, odvetnik, G. Lazzeretti, odvetnik, M. Boletto, odvetnik, E. Gavuzzi, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 16. junija 2010 v zadevi R 1247/2009-1;

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naj se naloži plačilo stroškov tega postopka ter stroškov postopka pred prvim odborom za pritožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Znamka v obliki tridimenzionalnega znaka, poznanega kot torba „veneta“ (zahteva za registracijo št. 6632608), za proizvod iz razreda 18 („torbe in torbice“)

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev zahteve za registracijo.

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev pravila 9, odstavka 3(a) Uredbe št. 2868/95 ter člena 7(1)(b) in (3) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-313/10: Sklep predsednika drugega senata Sodišča z dne 25. oktobra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesarbeitsgericht Köln – Nemčija) – Land Nordrhein-Westfalen proti Sylvii Jansen

text:
               10.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 73/25

         Sklep predsednika drugega senata Sodišča z dne 25. oktobra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesarbeitsgericht Köln – Nemčija) – Land Nordrhein-Westfalen proti Sylvii Jansen
   (Zadeva C-313/10) (1)

   2012/C 73/44
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik drugega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 274, 9.10.2010.


title: Zadeva T-370/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 29. junija 2012 – GDF Suez proti Komisiji (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Nemški in francoski trg zemeljskega plina — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Razdelitev trga — Trajanje kršitve — Globe)

text:
               11.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 29. junija 2012 – GDF Suez proti Komisiji
   (Zadeva T-370/09) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Nemški in francoski trg zemeljskega plina - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Razdelitev trga - Trajanje kršitve - Globe)
   2012/C 243/29
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: GDF Suez (Pariz, Francija) (zastopnika: J.-P. Gunther in C. Breuvart, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: V. Di Bucci, A. Bouquet in R. Sauer, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2009) 5355 final z dne 8. julija 2009 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES (zadeva COMP/39.401 – E.ON/GDF) in, podredno, za odpravo ali znižanje globe, ki je bila naložena tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Člen 1 Odločbe Komisije C(2009) 5355 final z dne 8. julija 2009 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES (zadeva COMP/39.401 – E.ON/GDF) se razglasi za ničen, prvič, v delu v katerem je ugotovljeno, da je kršitev trajala od 1. januarja 1980 vsaj do 24. aprila 1998, v zvezi s kršitvijo, ki je bila storjena v Nemčiji, in, drugič, v delu v katerem je ugotovljeno, da je bila v Franciji med 13. avgustom 2004 in 30. septembrom 2005 storjena kršitev.

               2.

               Znesek globe, ki je podjetju GDF Suez SA naložena v členu 2(b) odločbe C(2009) 5355 final se določi na 320 milijonov EUR.

               3.

               v preostalem delu se tožba zavrne.

               4.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 282, 21.11.2009.


title: Zadeva C-202/10: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 26. aprila 2010 – Vion Trading GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               31.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 209/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 26. aprila 2010 – Vion Trading GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Zadeva C-202/10)
   ()
   2010/C 209/19
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Hamburg

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vion Trading GmbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali analogna uporaba določbe o zastaranju iz člena 195 BGB v različici, ki je veljala do konca leta 2001, za zahtevke za povračilo nepravilno dodeljenega izvoznega nadomestila krši načelo pravne varnosti iz prava Skupnosti?

               2.

               Ali uporaba 30-letnega zastaralnega roka v skladu s členom 195 BGB pri povračilu nepravilno dodeljenega izvoznega nadomestila krši načelo sorazmernosti iz prava Skupnosti?

               3.

               Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: ali uporaba daljšega nacionalnega zastaralnega roka v smislu člena 3(3) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnost (1), ki se v posamičnem primeru določi na podlagi domnevane izredne pristojnosti v okviru razvoja prava s sodno prakso, krši načelo pravne varnosti iz prava Skupnosti?

      (1)  UL L 312, str. 1.


title: Zadeva T-343/17: Tožba, vložena 31. maja 2017 – Cathay Pacific Airways/Komisija

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/64

         Tožba, vložena 31. maja 2017 – Cathay Pacific Airways/Komisija
   (Zadeva T-343/17)
   (2017/C 239/76)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Cathay Pacific Airways Ltd (Hong Kong, Kitajska) (zastopniki: R. Kreisberger in N. Grubeck, barristers, M. Rees, solicitor, in E. Estellon, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               člen 1 od (1) do (4) Sklepa Komisije C(2017) 1742 final z dne 17. marca 2017 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU, člena 53 Sporazuma EGP in člena 8 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o zračnem prometu (Zadeva AT.39258 – Letalski prevoz tovora) razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               člen 3 izpodbijanega sklepa razglasi za ničen v delu, v katerem tožeči stranki nalaga globo 75 120 000 EUR, ali, podredno, zniža znesek te globe, in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke v zvezi s postopkom te tožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem tožbenih razlogov.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je Komisija napačno uporabila pravo in/ali napačno ugotovila dejansko stanje in/ali ni upoštevala dokaznih standardov s tem, da je tožečo stranko vključila v člen 1(1) in (4) izreka izpodbijanega sklepa in ugotovila, da je tožeča stranka sodelovala v zatrjevani eni in nenehni kršitvi.

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da ne obstaja nobena pravna podlaga za njeno vključitev v znotraj-evropske kršitve.

                           —

                           Dalje, tožeča stranka trdi, da za vključitev v znotraj-evropske kršitve nikakor ni ustrezne podlage v dejanskem stanju.

                           —

                           Tožeča stranka trdi tudi, da je s sklicevanjem Komisije na nove razloge kršena njena pravica do obrambe.

                           —

                           Nazadnje, tožeča stranka trdi, da njena nezakonita vključitev v člen 1 od (1) do (4) s strani Komisije pomeni neuspešen poizkus Komisije v zvezi z ugotovitvijo, da je tožeča stranka sodelovala pri zatrjevani eni in nenehni kršitvi.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je Komisija s tem, da je zoper tožečo stranko sprejela drugi sklep, ki v zvezi z njo ugotavlja novo kršitveno ravnanje, kršila člen 25 Uredbe 1/2003 ter načela pravne varnosti, pravičnosti in učinkovitega izvajanja sodne oblasti.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje, da Komisija ni z zahtevanim dokaznim standardom dokazala, da je tožeča stranka odgovorna za sodelovanje v zatrjevani eni in nenehni kršitvi.

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da se Komisija ni osredotočila nanjo in da v zvezi z njo ni dokazala posamičnih sestavnih delov ene in nenehne kršitve.

                           —

                           Dalje, tožeča stranka trdi, da Komisija ni dokazala obstoja splošnega načrta, ki sledi skupnemu cilju.

                           —

                           Tožeča stranka trdi tudi, da Komisija ni dokazala, da je tožeča stranka sodelovala ali da je imela zahtevani namen sodelovati pri eni in nenehni kršitvi.

                           —

                           Nazadnje, tožeča stranka trdi, da ni nobenega dokaza, da je vedela za kršitev.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom se zatrjuje, da Komisija ni navedla ustrezne obrazložitve v zvezi s svojo ugotovitvijo, da je tožeča stranka sodelovala v zatrjevani eni in nenehni kršitvi.

               5.

               S petim tožbenim razlogom se zatrjuje, da se je Komisija napačno oprla na dejavnosti tožeče stranke v sodnem sistem tretje države kot na dokaz sodelovanja v zatrjevani eni in nenehni kršitvi ter da v zvezi s tem ni navedla obrazložitve.

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da Komisija ni spoštovala dokaznega bremena, ki se uporabi, v zvezi z ravnanjem tožeče stranke v Hong Kongu in/ali ni navedla ustrezne obrazložitve.

                           —

                           Dalje, tožeča stranka trdi, da Komisija ni dokazala, da je bil namen ravnanja tožeče stranke v Hong Kongu protikonkurenčen.

                           —

                           Tožeča stranka trdi tudi, da je na podlagi hongkonške zakonodaje morala vložiti skupne vloge.

                           —

                           Nazadnje, tožeča stranka zatrjuje kršitev načel vljudnosti in nevmešavanja.

               6.

               S šestim tožbenim razlogom se zatrjuje, da Komisija ni bila pristojna za uporabo člena 101 PDEU v zvezi z ravnanjem, ki se nanaša na vhodne lete, to je za storitve letalskega prevoza tovora iz tretjih držav v Evropo.

               7.

               S sedmim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je Komisija napačno uporabila pravo pri izračunu globe, ki se naloži tožeči stranki.


title: Zadeva C-449/06: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 14. februarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal du travail de Bruxelles – Belgija) – Sophiane Gysen proti Groupe S-Caisse d'Assurances sociales pour indépendants (Uradniki – Osebni prejemki – Kadrovski predpisi – Družinski dodatki – Določitev zneska nacionalnih družinskih dodatkov – Določitev reda otrok – Otroci, zaradi katerih nastane pravica do družinskih dodatkov po Kadrovskih predpisih)

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/5

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 14. februarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal du travail de Bruxelles – Belgija) – Sophiane Gysen proti Groupe S-Caisse d'Assurances sociales pour indépendants
   (Zadeva C-449/06) (1)

   (Uradniki - Osebni prejemki - Kadrovski predpisi - Družinski dodatki - Določitev zneska nacionalnih družinskih dodatkov - Določitev reda otrok - Otroci, zaradi katerih nastane pravica do družinskih dodatkov po Kadrovskih predpisih)
   (2008/C 79/08)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal du travail de Bruxelles
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sophiane Gysen

      Tožena stranka: Groupe S-Caisse d'Assurances sociales pour indépendants
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal du travail de Bruxelles – Razlaga člena 67 Uredbe Sveta (EGS, Euratom, ESPJ) št. 259/68 z dne 29. februarja 1968 o Kadrovskih predpisih za uradnike in Pogojih za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti (UL L 56, str.1) – Družinski dodatki – Dopustnost nacionalne ureditve družinskih dodatkov, ki iz skupine upravičenih otrok izključuje otroke, ki so upravičeni do družinskih dodatkov na podlagi Kadrovskih predpisov – Pravna opredelitev Kadrovskih predpisov v nacionalnem pravu.
   Izrek
   Uredba Sveta (EGS, Euratom, ESPJ) št. 259/68 z dne 29. februarja 1968 o določitvi Kadrovskih predpisov za uradnike in Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti, ter uvedbi posebnih ukrepov, začasno veljavnih za uradnike Komisije, kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (EGS, Euratom, ESPJ) št. 2074/83 z dne 21. julija 1983, se splošno uporablja, je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. Glede na neposredno uporabljivost navedene uredbe v pravnem redu držav članic je treba otroka, zaradi katerega nastane do družinskih dodatkov na podlagi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti, enačiti z otrokom, zaradi katerega nastane pravica do teh dodatkov na podlagi notranjega prava ali mednarodne konvencije o socialni varnosti, ki velja v zadevni državi članici.

      (1)  UL C 326, 30.12.2006.


title: Zadeva C-405/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velike Britanije in Severne Irske, vložena dne  18. novembra 2005

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/11

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Združenemu kraljestvu Velike Britanije in Severne Irske, vložena dne 18. novembra 2005
   (Zadeva C-405/05)
   (2006/C 48/22)
   Jezik postopka: angleščina
   Komisija, ki jo zastopajo Sara Pardo Quintillan, Xavier Lewis in Hubert van Vliet, zastopniki, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 18. novembra 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska s tem, da najkasneje do 31. decembra 2000 ni zagotovilo ustreznega čiščenja odpadnih komunalnih voda iz aglomeracij Bangor, Brighton, Broadstairs, Carrickfergus, Coleraine, Donaghadee, Larne, Lerwick, Londonderry, Margate, Newtonabbey, Omagh in Portrush, ni izpolnilo svojih obveznosti iz člena 4(1) in (3) Direktive Sveta 91/271/CEE (1), ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija meni, da Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska s tem, da ni zagotovilo ustreznega čiščenja za odvajanje vseh odpadnih voda iz aglomeracij Bangor, Broadstairs, Carrickfergus, Coleraine, Londonderry, Larne, Lerwick, Margate, Newtonabbey, Omagh, Brighton, Portrush, Donaghdee in Bideford/ Northam, krši člen 4(1) in (3) direktive. Poleg tega neizvajanje nadzora nad pomembnimi novimi razvojnimi projekti v aglomeracijah Portrush, Newtonabbey, Bangor, Londonderry in Larne oziroma odsotnost zagotovitve, da je njihova odobritev povezana z ukrepi, ki zmanjšajo posledice še povečuje težo zgoraj navedenih kršitev členov direktive za teh pet aglomeracij.

      (1)  Direktiva Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991o čiščenju komunalne odpadne vode (UL L 135, 30.5.1991, str. od 40 do 52).


title: Zadeva T-356/12: Sodba Splošnega sodišča z dne 3. aprila 2014 – Debonair Trading Internacional proti UUNT – Ibercosmetica (SÔ:UNIC) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti SÔ:UNIC — Prejšnje skupnostne in nacionalne besedne znamke SO…?, SO…? ONE, SO…? CHIC in neregistrirane besedne znamke — Relativni razlogi za zavrnitev — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Verjetnost zmede — Družina znamk — Člen 8(4) Uredbe št. 207/2009 — Pravilo 15(2) (b)(iii) Uredbe (ES) št. 2868/95 — Dopustnost ugovora)

text:
               26.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 159/22

         Sodba Splošnega sodišča z dne 3. aprila 2014 – Debonair Trading Internacional proti UUNT – Ibercosmetica (SÔ:UNIC)
   (Zadeva T-356/12) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti SÔ:UNIC - Prejšnje skupnostne in nacionalne besedne znamke SO…?, SO…? ONE, SO…? CHIC in neregistrirane besedne znamke - Relativni razlogi za zavrnitev - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Verjetnost zmede - Družina znamk - Člen 8(4) Uredbe št. 207/2009 - Pravilo 15(2) (b)(iii) Uredbe (ES) št. 2868/95 - Dopustnost ugovora))
   2014/C 159/30
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Debonair Trading Internacional Lda (Funchal, Madeira) (zastopnik: T. Alkin, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: L. Rampini, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Ibercosmetica, SA de CV (Meksiko, Mehika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 4. junija 2012 (zadeva R 1033/2011-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Debonair Trading Internacional Lda in Ibercosmetica, SA de CV.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 4. junija 2012 (zadeva R 1033/2011-4) se razveljavi v delu, v katerem je odbor za pritožbe kot nedopusten ugovor na podlagi člena 8(4) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti glede znakov, ki jih je družba Debonair Trading Internacional Lda navajala v zvezi z Združenim kraljestvom in Irsko.

               2.

               V ostalem se tožba zavrne.

               3.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 311, 13.10.2012.


title: Zadeva F-144/07: Tožba, vložena 24. decembra 2007 – Efstathopoulos proti Parlamentu

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/50

         Tožba, vložena 24. decembra 2007 – Efstathopoulos proti Parlamentu
   (Zadeva F-144/07)
   (2008/C 92/102)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Spyridon Efstathopoulos (Chalandri, Grčija) (zastopnik: N. Korogiannakis in M. Michi, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament
   Predmet in opis spora
   Razglasitev ničnosti Odločbe Evropskega parlamenta z dne 18. aprila 2007, v delih, ki so povezani z upoštevanjem „dodatka za učinkovitost“ pri bruto plači tožeče stranke; z že vrnjenim zneskom 390 eurov od pokojnine tožeče stranke; z obveznostjo vračila zneska 10 036,99 eura za obdobje od marca 2005 do marca 2007; z mesečnim zmanjšanjem pokojnine tožeče stranka za znesek 600 eurov za celotno obdobje, v katerem je prejemala sporno doklado v znesku 670 eurov, namreč od marca 2005 do septembra 2007.
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasi naj se ničnost Odločbe Evropskega parlamenta z dne 18. aprila 2007, PERS-B-AFF-SOCIAL D(2007) 22300 v delih, povezanih z vključitvijo „dodatka za učinkovitost“ v bruto dohodke tožeče stranke; z že vrnjenim zneskom 390 eurov od pokojnine tožeče stranke; z obveznostjo vračila zneska 10 036,99 eura za obdobje od marca 2005 do marca 2007; z mesečnim zmanjšanjem pokojnine tožeče stranke za 600 eurov za celotno obdobje, v katerem je prejemala sporno doklado v znesku 670 eurov, namreč od marca 2005 do septembra 2007;

               —

               razglasi naj se ničnost Odločbe organa Evropskega parlamenta, pooblaščenega za imenovanja, z dne 14. septembra 2007, s katero je bila zavrnjena pritožba z dne 9. maja 2007, ki jo je vložila tožeča stranka zoper odločbo z dne 18. aprila 2007;

               —

               razglasi naj se ničnost vsake druge odločbe, ki je povezana ali naknadna tem odločbam oziroma jih ta izvršuje;

               —

               plačilo stroškov naj se naloži Evropskemu parlamentu.


title: Zadeva T-243/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 7. julija 2014 – ICT proti Komisiji (Ničnostna tožba — Okolje — Direktiva 94/62/ES — Embalaža in odpadna embalaža — Direktiva 2013/2/UE — Zvitki, cevi in valji okrog katerih je navit upogljiv material — Neobstoj neposrednega nanašanja — Nedopustnost)

text:
               15.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/58

         Sklep Splošnega sodišča z dne 7. julija 2014 – ICT proti Komisiji
   (Zadeva T-243/13) (1)

   ((Ničnostna tožba - Okolje - Direktiva 94/62/ES - Embalaža in odpadna embalaža - Direktiva 2013/2/UE - Zvitki, cevi in valji okrog katerih je navit upogljiv material - Neobstoj neposrednega nanašanja - Nedopustnost))
   2014/C 315/97
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Industrie Cartarie Tronchetti SpA (ICT) (Borgo a Mozzano, Italija) (zastopnika: J.-M. Leprêtre in N. Chahid-Nouraï, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Alcover San Pedro in J.-F. Brakeland, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Direktive Komisije 2013/2/EU z dne 7. februarja 2013 o spremembi Priloge I k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 94/62/ES o embalaži in odpadni embalaži (UL L 37, str. 10) v delu, v katerem je Komisija zvitke, cevi in valje okrog katerih je navit upogljiv material, razen tistih, ki so del proizvodnih strojev in se ne uporabljajo za predstavitev proizvoda kot prodajne enote, navedla na seznamu primerov proizvodov, ki ponazarjajo uporabo meril s katerimi se opredeljuje „embalaža“.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Družba Industrie Cartarie Tronchetti SpA (ICT) nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.

      (1)  UL C 171, 15.6.2013.


title: Zadeva F-84/08: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 28. oktobra 2010 – Cerafogli proti Evropski centralni banki (Javni uslužbenci — Uslužbenci ECB — Odškodninska tožba za povrnitev škode, nastale neposredno zaradi domnevne nezakonitosti pogojev za zaposlitev in pravil, ki se uporabljajo za te uslužbence — Nepristojnost Splošnega sodišča — Nedopustnost — Oprostitev opravljanja nalog zaradi zastopanja teh uslužbencev — Neobstoj prilagoditve količine dela — Napaka)

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 13/36

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 28. oktobra 2010 – Cerafogli proti Evropski centralni banki
   (Zadeva F-84/08) (1)

   (Javni uslužbenci - Uslužbenci ECB - Odškodninska tožba za povrnitev škode, nastale neposredno zaradi domnevne nezakonitosti pogojev za zaposlitev in pravil, ki se uporabljajo za te uslužbence - Nepristojnost Splošnega sodišča - Nedopustnost - Oprostitev opravljanja nalog zaradi zastopanja teh uslužbencev - Neobstoj prilagoditve količine dela - Napaka)
   2011/C 13/69
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Maria Concetta Cerafogli (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska centralna banka (zastopniki: F. Malfrère in N. Urban, zastopnika, skupaj z de B. Wägenbaurjem, odvetnik)

      Predmet

   Naložitev povračila škode s strani ECB, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi diskriminacije povezane z njeno sindikalno dejavnostjo.

      Izrek

               1.

               Evropska centralna banka mora plačati M. Cerafogli znesek 5 000 EUR.

               2.

               V preostalem je tožba zavrnjena.

               3.

               Evropska centralna banka nosi poleg svojih stroškov še tretjino stroškov, ki jih je priglasila M. Cerafogli.

               4.

               M. Cerafogli nosi dve tretjini svojih stroškov.

      (1)  UL C 327, 20.12.2008, str. 43.


title: Zadeva T-97/06: Tožba, vložena  29. marca 2006  — Neoperl proti UUNT

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/44

         Tožba, vložena 29. marca 2006 — Neoperl proti UUNT
   (Zadeva T-97/06)
   (2006/C 131/82)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Neoperl GmbH (Müllheim, Nemčija) (zastopnik: Rechtsanwalt H. Börjes-Pestalozza)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               izpodbijana odločba R 0612/2005-4 naj se razveljavi in Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naloži, naj objavi prijavo znamke Skupnosti št. 3 636 206 v namen njene registracije.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Tridimenzionalna znamka „Sanitärschlauch“ za proizvode iz razredov 11 in 17 — prijava št. 3 636 206.
   Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave
   Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Prijavljena znamka ima potreben razlikovalni učinek v smislu člena 7(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 (1).

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva C-428/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank 's-Gravenhage (Nizozemska) 29. septembra 2008 – Monsanto Technology LLC proti 1. Cefetra BV, 2. Cefetra Feed Service BV, 3. Cefetra Futures BV in 4. Argentinski republiki in Miguelu Santiagu Camposu, zastopnik v funkciji državnega sekretarja za kmetijstvo, vzrejo, ribištvo in prehrano ter Monsanto Technology LLC proti 1. Vopak Agencies Rotterdam BV in 2. Alfred C. Toepfer International GmbH

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank 's-Gravenhage (Nizozemska) 29. septembra 2008 – Monsanto Technology LLC proti 1. Cefetra BV, 2. Cefetra Feed Service BV, 3. Cefetra Futures BV in 4. Argentinski republiki in Miguelu Santiagu Camposu, zastopnik v funkciji državnega sekretarja za kmetijstvo, vzrejo, ribištvo in prehrano ter Monsanto Technology LLC proti 1. Vopak Agencies Rotterdam BV in 2. Alfred C. Toepfer International GmbH
   (Zadeva C-428/08)
   (2008/C 313/24)
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predložitveno sodišče
   Rechtbank 's-Gravenhage
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Monsanto Technology LLC

      Tožene stranke:

               1.

               Cefetra BV

               2.

               Cefetra Feed Service BV

               3.

               Cefetra Futures BV

               4.

               Argentinska republika in Miguel Santiago Campos, zastopnik v funkciji državnega sekretarja za kmetijstvo, vzrejo, ribištvo in prehrano

      Tožeča stranka: Monsanto Technology LLC

      Toženi stranki:

               1.

               Vopak Agencies Rotterdam BV

               2.

               Alfred C. Toepfer International GmbH

         Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člen 9 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 98/44/ES (1) z dne 6. julija 1998, o pravnem varstvu biotehnoloških izumov (UL L 1998, št. 213, str. od 0013 do 0021) razlagati tako, da se v njem določeno varstvo lahko uporabi tudi v primeru, kot se obravnava v tem postopku, v katerem je proizvod (zaporedje DNK) del snovi, uvožene v Evropsko unijo (sojina moka), in v trenutku domnevne kršitve ne opravlja svoje funkcije, ampak jo je opravljal oziroma jo bo lahko ponovno opravljal, ko bo ločen od snovi in vnesen v celico organizma.

               2)

               Ob predpostavki prisotnosti zaporedja DNK v sojini moki, opisanega v predlogu 6 izuma številka EP 0 546 090, ki sta jo Cefetra in ACTI uvozili v Skupnost, in ob predpostavki, da je DNK vsebovan v sojini moki v smislu člena 9 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 98/44/ES z dne 6. julija 1998 o pravnem varstvu biotehnoloških izumov (UL L 1998, št. 213, str. od 0013 do 0021) ter da v njej več ne opravlja svoje funkcije:
               ali v direktivi, in zlasti v njenem členu 9 opisano patentno varstvo glede biotehnoloških snovi nasprotuje temu, da nacionalna zakonodaja glede izumov proizvodu (DNK) kot takemu (hkrati) priznava popolno varstvo, ne glede na to, ali DNK opravlja svojo funkcijo, in ali je treba zato varstvo iz člena 9 šteti za izčrpno v primeru, ki je opisan v tem členu, v katerem je proizvod iz genetske informacije ali tako informacijo vsebuje, ker je del snovi, ki vsebuje genetsko informacijo?

               3)

               Ali na odgovor na prejšnje vprašanje lahko vpliva dejstvo, da je bil izum številka EP 0 546 090 zahtevan in izdan (19. junija 1996) pred sprejetjem Direktive 98/44 in da je nacionalna zakonodaja glede izumov pred sprejetjem direktive temu proizvodu zagotavljala popolno varstvo?

               4)

               Ali se lahko za odgovor na navedena vprašanja uporabi sporazum TRIPS, posebej člena 27 in 30?

      (1)  UL L 213, 30.7.1998, str. 13.


title: Zadeva F-55/10 RENV: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 15. oktobra 2014 – Moschonaki proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Vrnitev v razsojanje Sodišču za uslužbence po razveljavitvi — Zaposlovanje — Notranja objava prostega delovnega mesta v instituciji — Zahtevani pogoji, navedeni v objavi prostega delovnega mesta — Diskrecijska pravica OPI)

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/46

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 15. oktobra 2014 – Moschonaki proti Komisiji
   (Zadeva F-55/10 RENV)
   ((Javni uslužbenci - Uradniki - Vrnitev v razsojanje Sodišču za uslužbence po razveljavitvi - Zaposlovanje - Notranja objava prostega delovnega mesta v instituciji - Zahtevani pogoji, navedeni v objavi prostega delovnega mesta - Diskrecijska pravica OPI))
   2014/C 421/63
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Chrysanthe Moschonaki (Bruselj, Belgija) (zastopnik: N. Lhoëst, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in B. Eggers, agenta)

      Predmet

   Vrnitev v razsojanje po razveljavitvi – Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi upoštevanja prijave tožeče stranke za delovno mesto knjižničarja pomočnika in predlog, naj se Komisiji naloži plačilo odškodnine za premoženjsko in nepremoženjsko škodo.

      Izrek

               1.

               Odločba z dne 30. septembra 2009, s katero je Evropska komisija zavrnila kandidaturo C. Moschonaki za delovno mesto „asistent – knjižničar/dokumentalist“, se razglasi za nično.

               2.

               Evropski komisiji se naloži plačilo 5.000 EUR C. Moschonaki.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov, ki jih je priglasila C. Moschonaki v zadevah F-55/10, T-476/11 P in F-55/10 RENV.


title: Zadeva C-486/04: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 23. novembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Presoja vplivov nekaterih projektov na okolje — Predelava odpadkov — Industrijski obrati za proizvodnjo elektrike s sežiganjem goriv, predelanih iz odpadkov, in biomase iz Massafre (Taranto) — Direktivi 75/442/EGS in 85/337/EGS)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/6

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 23. novembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-486/04) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Presoja vplivov nekaterih projektov na okolje - Predelava odpadkov - Industrijski obrati za proizvodnjo elektrike s sežiganjem goriv, predelanih iz odpadkov, in biomase iz Massafre (Taranto) - Direktivi 75/442/EGS in 85/337/EGS)
   (2006/C 331/09)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: M. van Beek, zastopnik, A. Capobianco in F. Louis, avocats)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopniki: I. M. Braguglia, zastopnik, M. Fiorilli in G. Fiengo, avocats)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Člen 2(1) in člen 4(1), (2) in (3) Direktive Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 175, str. 40), kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/11/EGS z dne 3. marca 1997 (UL L 73, str. 5) — Industrijski obrati za proizvodnjo elektrike z sežiganjem goriv, predelanih iz odpadkov, in biomas v Massafri (Taranto).
   Izrek

               1)

                           —

                           S tem, da je obrat iz Massafre za sežiganje goriv, predelanih iz odpadkov, in biomase z zmogljivostjo več kot 100 ton na dan, ki spada med tiste, ki so našteti v Prilogi I k Direktivi Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997, izvzela iz postopka presoje vplivov na okolje,

                           —

                           s tem, da je sprejela člen 3(1) dekreta predsednika Sveta ministrov z dne 3. septembra 1999 z naslovom „Akt za usmerjevanje in usklajevanje, ki dopolnjuje prejšnji akt za usmerjevanje in usklajevanje uporabe člena 40(1) zakona št. 146 z dne 22. februarja 1994 glede določb v zvezi s presojo vplivov na okolje“, ki spreminja Prilogo A(i) in (l) k dekretu predsednika Republike z dne 12. aprila 1996 z naslovom „Akt za usmerjevanje in usklajevanje uporabe člena 40(1) zakona št. 146 z dne 22. februarja 1994 glede določb v zvezi s presojo vplivov na okolje“, ki omogoča izvzetje projektov za predelavo nevarnih in nenevarnih odpadkov z zmogljivostjo več kot 100 ton na dan, ki spadajo med tiste, ki so našteti v Prilogi I k Direktivi 85/337, kot je bila spremenjena z Direktivo 97/11, iz postopka presoje vplivov na okolje, ki je določen v členih 2(1) in 4(1) slednje direktive, in

                           —

                           s tem, da je sprejela člen 3(1) dekreta predsednika Sveta ministrov z dne 3. septembra 1999, ki z namenom določitve, ali je treba projekt, ki spada med tiste, ki so našteti v Prilogi II k Direktivi 85/337, kot je bila spremenjena z Direktivo 97/11, predložiti v postopek presoje vplivov na okolje, določa neprimerno merilo, ker lahko iz presoje vplivov na okolje izvzame projekte, ki imajo pomemben vpliv na okolje,

                     Italijanska republika ni izpolnila obveznosti iz členov 2(1) in 4(1), (2) in (3) navedene direktive.

               2)

               Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 31, 5.2.2005.


title: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 28. januarja 2005 v zadevi C-208/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Conseil d'Etat): Inter-Environnement Wallonie ASBL proti Valonski regiji (Člen 104(3) Poslovnika — Direktivi 75/442/EGS in 91/156/EGS — Pojem „odpadek“ — Seznam materialov, ki so izenačeni z izdelki)

text:
               30.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/12

      SKLEP SODIŠČA

   (peti senat)
   z dne 28. januarja 2005
   v zadevi C-208/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Conseil d'Etat): Inter-Environnement Wallonie ASBL proti Valonski regiji (1)

   (Člen 104(3) Poslovnika - Direktivi 75/442/EGS in 91/156/EGS - Pojem „odpadek“ - Seznam materialov, ki so izenačeni z izdelki)
   (2005/C 106/24)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-208/04, Inter-Environnement Wallonie ASBL proti Valonski regiji, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče s sklepom Conseil d'Etat (Belgija) z dne 29. aprila 2004, ki je prispel na Sodišče dne 11. maja 2004, je Sodišče (peti senat) v sestavi R. Silva de Lapuerta, predsednica senata, P. Kūris (poročevalec) in J. Klučka, sodnika, generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: R. Grass, dne 28. januarja 2005 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi:

               Člen 1(a) Direktive Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 91/156/EGS z dne 18. marca 1991, nasprotuje temu, da bi države uvedle novo skupino materialov, ki ne spadajo ne v skupino odpadkov, ne izdelkov, čeprav ta nova skupina materialov lahko vsebuje snovi ali predmete, ki bi lahko ustrezali opredelitvi pojma „odpadek“ v smislu navedene določbe.

      (1)  UL C 179, 10.7.2004.


title: Zadeva C-47/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Haarlem (Nizozemska) 1. februarja 2017 – X/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               10.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/23

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Haarlem (Nizozemska) 1. februarja 2017 – X/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Zadeva C-47/17)
   (2017/C 112/33)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Haarlem

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: X

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali mora zaprošena država članica ob upoštevanju cilja, vsebine in obsega Uredbe Dublin (1) ter Direktive o azilnih postopkih (2) na prošnjo za ponovno preučitev iz člena 5(2) izvedbene uredbe (3) odgovoriti v dveh tednih?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je treba ob upoštevanju člena 5(2), zadnji stavek, izvedbene uredbe uporabiti rok največ enega meseca iz člena 20(1)(b) Uredbe (ES) št. 343/2003 (4) (postal člen 25(1) Uredbe Dublin)?

               3.

               Če je odgovor na prvo in drugo vprašanje nikalen, ali ima zaprošena država članica ob upoštevanju izraza „si prizadeva“ iz člena 5(2) izvedbene uredbe za odgovor na prošnjo za ponovno preučitev na voljo razumni rok?

               4.

               Če mora zaprošena država članica na prošnjo za ponovno preučitev iz člena 5(2) izvedbene uredbe dejansko odgovoriti v razumnem roku, ali je

                        več kot šest mesecev

                  , kolikor jih je preteklo v postopku v glavni stvari, še razumni rok? Če je odgovor na to vprašanje nikalen, kako je treba razumeti izraz „razumni rok“?

               5.

               Če zaprošena država članica ne odgovori na prošnjo za ponovno preučitev niti v dveh tednih niti v enem mesecu niti v razumnem roku, kakšne posledice je treba izpeljati iz tega? Je v tem primeru za vsebinsko preučitev prošnje za azil, ki jo je vložil tujec, odgovorna država članica prosilka ali je odgovorna zaprošena država članica?

               6.

               Če je treba šteti, da postane zaradi neobstoja pravočasnega odgovora na prošnjo za ponovno preučitev iz člena 5(2) izvedbene uredbe za vsebinsko preučitev prošnje za azil odgovorna zaprošena država članica, v kakšnem roku mora država članica prosilka, torej tožena stranka iz postopka v glavni stvari, o tej informaciji obvestiti tujca?

      (1)  Uredba (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (UL L 180, str. 31).

      (2)  Direktiva 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (UL L 180, str. 60).

      (3)  Uredba Komisije (ES) št. 1560/2003 z dne 2. septembra 2003 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 343/2003 o določitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za azil, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države (UL L 222, str. 3).

      (4)  Uredba Sveta (ES) št. 343/2003 o določitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za azil, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države (UL L 50, str. 1).


title: Zadeva C-81/15: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 2. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias – Grčija) – Kapnoviomihania Karelia AE/Ypourgos Oikonomikon (Predhodno odločanje — Obdavčenje — Splošni režim za trošarino — Direktiva 92/12/EGS — Tobačni proizvodi v režimu odloga plačila trošarine — Odgovornost imetnika trošarinskega skladišča — Možnost, da države članice imetniku trošarinskega skladišča naložijo solidarno odgovornost za plačilo zneskov, ki ustrezajo denarnim kaznim, naloženim tihotapcem — Načeli sorazmernosti in pravne varnosti)

text:
               8.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/10

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 2. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias – Grčija) – Kapnoviomihania Karelia AE/Ypourgos Oikonomikon
   (Zadeva C-81/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Obdavčenje - Splošni režim za trošarino - Direktiva 92/12/EGS - Tobačni proizvodi v režimu odloga plačila trošarine - Odgovornost imetnika trošarinskega skladišča - Možnost, da države članice imetniku trošarinskega skladišča naložijo solidarno odgovornost za plačilo zneskov, ki ustrezajo denarnim kaznim, naloženim tihotapcem - Načeli sorazmernosti in pravne varnosti))
   (2016/C 287/12)
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Symvoulio tis Epikrateias

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Kapnoviomihania Karelia AE

      Tožena stranka: Ypourgos Oikonomikon

      Izrek

   Direktivo Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/108/EGS z dne 14. decembra 1992, je treba ob upoštevanju splošnih načel prava Unije, zlasti načel pravne varnosti in sorazmernosti, razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi – kot je ta v postopku v glavni stvari, na podlagi katere je mogoče odločiti, da so med drugim imeniki blaga solidarno odgovorni za plačilo zneskov, ki ustrezajo denarnim kaznim, naloženim zaradi kršitve, storjene med gibanjem tega blaga pod režimom odloga plačila trošarine, če so ti lastniki pogodbeno povezani s storilci kršitve, tako da so slednji njihovi zastopniki – na podlagi katere je ugotovljeno, da je imetnik trošarinskega skladišča solidarno odgovoren za plačilo navedenih zneskov – pri čemer se te odgovornosti ne more razbremeniti s predložitvijo dokaza, da z ravnanji kršiteljev nima nikakršne zveze – čeprav v skladu z nacionalnim pravom ob storitvi kršitve ni bil niti lastnik navedenega blaga niti ni bil s storilci kršitve pogodbeno povezan tako, da bi bili ti njegovi zastopniki.

      (1)  UL C 138, 27.4.2015.


title: Zadeva C-273/06: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 26. januarja 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Handelsgericht Wien — Avstrija) — Auto Peter Petschenig GmbH proti Toyota Frey Austria GmbH (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika — Konkurenca — Sporazum o distribuciji motornih vozil — Izjema po skupinah — Uredba (ES) št. 1475/95 — Člen 5(3) — Odpoved dobavitelja — Začetek veljavnosti Uredbe (ES) št. 1400/2002 — Nujnost reorganizacije distribucijske mreže)

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/11

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 26. januarja 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Handelsgericht Wien — Avstrija) — Auto Peter Petschenig GmbH proti Toyota Frey Austria GmbH
   (Zadeva C-273/06) (1)

   (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika - Konkurenca - Sporazum o distribuciji motornih vozil - Izjema po skupinah - Uredba (ES) št. 1475/95 - Člen 5(3) - Odpoved dobavitelja - Začetek veljavnosti Uredbe (ES) št. 1400/2002 - Nujnost reorganizacije distribucijske mreže)
   (2007/C 82/21)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Handelsgericht Wien
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Auto Peter Petschenig GmbH

      Tožena stranka: Toyota Frey Austria GmbH
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Handelsgericht Wien — Razlaga člena 5(3), prvi pododstavek, prva alinea, Uredbe Komisije (ES) št. 1475/95 z dne 28. junija 1995 o uporabi člena 85(3) Pogodbe za nekatere skupine sporazumov o distribuciji in servisiranju motornih vozil (UL L 145, str. 25) in Uredbe Komisije (ES) št. 1400/2002 z dne 31. julija 2002 o uporabi člena 81(3) Pogodbe za skupine vertikalnih sporazumov in usklajenih ravnanj na področju motornih vozil (UL L 203, str. 30) — Odpoved sporazuma o distribuciji s strani dobavitelja z enoletnim odpovednim rokom, obrazložena z nujnostjo reorganizacije celotne mreže ali njenega znatnega dela zaradi začetka veljavnosti Uredbe (ES) št. 1400/2002
   Izrek

               1.

               Začetek veljavnosti Uredbe Komisije (ES) št. 1400/2002 z dne 31. julija 2002 o uporabi člena 81(3) Pogodbe za skupine vertikalnih sporazumov in usklajenih ravnanj na področju motornih vozil, sam po sebi ni povzročil nujnosti reorganizacije distribucijske mreže dobavitelja v smislu člena 5(3), prvi pododstavek, prva alinea, Uredbe Komisije (ES) št. 1475/95 z dne 28. junija 1995 o uporabi člena 85(3) Pogodbe za nekatere skupine sporazumov o distribuciji in servisiranju motornih vozil. Kljub temu je lahko ta začetek veljavnosti glede na posebno organizacijo distribucijske mreže posameznega dobavitelja zahteval tako bistvene spremembe, da pomenijo resnično reorganizacijo te mreže v smislu te določbe.

               2.

               Če dobavitelj po začetku veljavnosti Uredbe št. 1400/2002 uvede selektivni distribucijski sistem, v okviru katerega koncesionarji na eni strani niso več omejeni glede območja, v katerem lahko poslujejo s pogodbenim blagom, in lahko pooblaščeni serviserji na drugi strani svoje dejavnosti omejijo zgolj na opravljanje servisnih storitev in vzdrževanja, lahko to pomeni reorganizacijo distribucijske mreže v smislu člena 5(3), prvi pododstavek, prva alinea, Uredbe št. 1475/95. Nacionalna sodišča in arbitražni organi morajo presoditi, ali je ob upoštevanju vseh konkretnih okoliščin njim predloženega spora in zlasti dokazov, ki jih je za to predložil dobavitelj, v tem primeru tako.

      (1)  UL C 212, 2.9.2006.


title: Zadeva T-152/12: Tožba, vložena 4. aprila 2012 – Deutsche Post proti Komisiji

text:
               9.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/30

         Tožba, vložena 4. aprila 2012 – Deutsche Post proti Komisiji
   (Zadeva T-152/12)
   2012/C 165/51
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Deutsche Post AG (Bonn, Nemčija) (zastopniki: J. Sedemund, T. Lübbig in M. Klasse, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj člene 1 in 2 ter od 4 do 6 Sklepa Komisije z dne 25. januarja 2012 o ukrepu Nemčije C 36/2007 (ex NN 25/2007) v korist družbe Deutsche Post AG (dokument Komisije C(2012) 184 final) razglasi za nične;

               —

               naj toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja skupno 13 tožbenih razlogov:

               A.

               Tožeča stranka v utemeljitev predloga za razglasitev ničnosti členov 1 in od 4 do 6 Sklepa Komisije z dne 25. januarja 2012 navaja 10 tožbenih razlogov:

                           Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU
                           zaradi napačne opredelitve delnega državnega financiranja obveznosti, prevzetih od nekdanjega državnega podjetja, iz naslova pokojnin (v nadaljevanju: prevzete pokojninske obveznosti) kot državne pomoči, ki naj bi bila v nasprotju s sodno prakso Splošnega sodišča „Combus“ (1);

                           Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 108(1) PDEU in člena 1(b)(i), Uredbe (ES) št. 659/1999 (2)

                           zaradi napačne opredelitve delnega državnega financiranja prevzetih pokojninskih obveznosti kot „nove“ državne pomoči;

                           Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU
                           zaradi napačnega obravnavanja reguliranega plačila kot elementa državne pomoči v nasprotju s sodno prakso Sodišča „PreussenElektra“ (3) in zaradi napačnega obravnavanja ugovora v zvezi z (domnevno) neustrezno razporeditvijo stroškov med dvema skupinama proizvodov kot elementa državne pomoči;

                           Četrti tožbeni razlog: nepristojnost in napaka pri presoji ter kršitev načela prepovedi diskriminacije in dolžnosti lojalnega sodelovanja z državami članicami
                           zaradi retroaktivnega posega v nacionalno ureditev v zvezi s plačilom kljub dolgoletnemu poznavanju te ureditve, ki naj bi bil v nasprotju s celotno dosedanjo prakso odločanja Komisije;

                           Peti tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) in (3) PDEU
                           zaradi napačne določitve prispevkov za socialno varnost, ki jih morajo plačevati zasebni konkurenti (v nadaljevanju: referenčna vrednost), in zaradi fiktivnega povečanja dejanskega bruto dohodka uradnikov kot osnove za izračun za namene uporabe referenčne vrednosti;

                           Šesti tožbeni razlog: pomanjkljiva obrazložitev v smislu člena 296 PDEU
                           ker naj bi bila zelo obsežna vsebina izpodbijanega sklepa deloma nejasna, protislovna ali nerazumljiva in naj iz nje ne bi bila jasno razvidna povezanost med posameznimi deli;

                           Sedmi tožbeni razlog: kršitev načela zakonitosti in člena 107(1) PDEU
                           zaradi protislovne predstavitve in pomanjkljive razpoznavnosti osnove za izračun zneska, ki ga je treba vrniti;

                           Osmi tožbeni razlog: kršitev pravice do „razumnega trajanja postopka“ kot dela pravice do „dobrega upravljanja“ v skladu s členom 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in členom 10(1) Uredbe št. 659/1999
                           zaradi več kot dvanajstletnega trajanja postopka od odločbe o začetku postopka iz leta 1999 do izpodbijanega sklepa z dne 25. januarja 2012;

                           Deveti tožbeni razlog: kršitev pravice do „dobrega upravljanja“ iz člena 41(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in kršitev člena 15 Uredbe št. 659/1999
                           zaradi popolnega nedelovanja v zvezi z regulacijo plačila v skladu s členom 20(2) PostG, s katero je Komisija seznanjena že vsaj od leta 1999, vendar je ta postala predmet postopka šele pred 11 leti s sklepom o razširitvi z dne 10. maja 2011;

                           Deseti tožbeni razlog: kršitev načel pravne varnosti, varstva legitimnih pričakovanj in dobrega upravljanja, ki so varovana kot temeljne pravice, ter člena 7(1) Uredbe št. 659/1999
                           zaradi napačne presoje končnosti odločbe iz leta 2002, s katero se v nasprotju z obveznostjo iz člena 7(1) Uredbe št. 659/1999 v skladu z navedbami Komisije niso „dokončno“ uredili državni ukrepi, ki so bili predmet postopka in h katerim naj bi spadale tudi pokojninske obveznosti.

               B.

               Tožeča stranka v utemeljitev predloga za razglasitev ničnosti člena 2 sklepa Komisije z dne 25. januarja 2012 navaja nadaljnje tri tožbene razloge:

                           Enajsti tožbeni razlog: kršitev načel „dobrega upravljanja“ in „razumnega trajanja“ postopka
                           zaradi protipravne opustitve preizkusa obstoja „prekomernega nadomestila“ s „finančno izravnavo“ od leta 1999, kot je ugotovilo Sodišče s sodbo z dne 1. julija 2008 v zadevi Deutsche Post proti Komisiji, T-266/02;

                           Dvanajsti tožbeni razlog: kršitev člena 106(2) PDEU
                           zaradi nezadostne obrazložitve ugotovitve, da v obravnavanem primeru ni izpolnjeno četrto merilo iz sodbe „Altmark“ (4);

                           Trinajsti tožbeni razlog: napačna uporaba pogoja za državno pomoč iz člena 107(1) PDEU
                           ker naj bi finančna izravnava izpolnjevala pogoje za storitev splošnega gospodarskega pomena v smislu člena 106(2) PDEU.

      (1)  Sodba Splošnega sodišča z dne 16. marca 2004 v zadevi Danske Busvognmænd proti Evropski komisiji (T-157/01, Recueil, str. II-917).

      (2)  Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339).

      (3)  Sodba Sodišča z dne 13. marca 2011 v zadevi PreussenElektra (C-379/98, Recueil, str. I-2099).

      (4)  Sodba Sodišča z dne 24. julija 2003 v zadevi Altmark Trans GmbH in Regierungspräsidium Magdeburg (C-280/00, Recueil, str. I-7747).


title: Zadeva F-7/06: Tožba, vložena  23. januarja 2006  — B proti Komisiji Evropskih skupnosti

text:
               22.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/35

         Tožba, vložena 23. januarja 2006 — B proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva F-7/06)
   (2006/C 96/55)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: B (Bruselj, Belgija) (zastopnika: S. Rodrigues in A. Jaume, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razglasitev ničnosti odločbe organa, pristojnega za imenovanja (OPI), z dne 10. oktobra 2005, s katero je bil zavrnjen ugovor tožeče stranke in ki je bila sprejeta skupaj z odločbo OPI z dne 26. aprila 2005, s katero je bil tožeči stranki zavrnjen izselitveni dodatek;

               —

               naložitev toženi stranki, da tožeči stranki izplača izselitveni dodatek od dneva nastopa funkcije;

               —

               naložitev toženi stranki, da plača zamudne obresti od dneva, ko bo izdana odločba;

               —

               naložitev plačila stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, uradnik Komisije, izpodbija odločbo o dokončni določitvi njenih pravic, s katero ji je tožena stranka zavrnila izselitveni dodatek.
   V utemeljitev svoje tožbe zatrjuje najprej kršitev člena 4(1)(a) Priloge VII h Kadrovskim predpisom. Prav tako podaja ugovor nezakonitosti, in sicer ker uporaba pogoja državljanstva, navedenega v prvi alinei zgoraj navedene določbe, za uradnike, ki imajo tako državljanstvo države članice, kjer so zaposleni, kot tudi državljanstvo druge države članice, krši načeli prepovedi diskriminacije in enakega obravnavanja.
   Tožeča stranka nadalje zatrjuje, da v vsakem primeru izpolnjuje pogoj stalnega prebivališča iz druge alinee zadevne določbe.
   Podredno tožeča stranka zatrjuje kršitev člena 4(1)(b) Priloge h VII Kadrovskim predpisom, ker izpodbijana odločba ni upoštevala dejstva, da tožeča stranka izpolnjuje merili državljanstva in stalnega prebivališča, ki sta navedeni v tej določbi.
   Še bolj podredno pa tožeča stranka navaja kršitev člena 4(3) Priloge VII h Kadrovskim predpisom, saj te določbe ni mogoče razlagati tako, da uradniku, ki ima dvojno državljanstvo, nalaga, da se odreče državljanstvu države članice, kjer je zaposlen, da bi pridobil pravico do izselitvenega dodatka.


title: Zadeva F-107/12: Tožba, vložena 28. septembra 2012 – ZZ proti EIB

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/41

         Tožba, vložena 28. septembra 2012 – ZZ proti EIB
   (Zadeva F-107/12)
   2012/C 366/83
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska investicijska banka

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti implicitne odločbe EIB, da ne izračuna revaloriziranih pokojninskih anuitet tožeče stranke.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti implicitne odločbe o zavrnitvi zahtevka tožeče stranke z dne 10. julija 2011, da Evropska investicijska banka izračuna njene revalorizirane pokojninske anuitete in da izplača znesek, ki ustreza tej revalorizaciji;

               —

               Evropski investicijski banki naj se naloži, da tožeči stranki revalorizira njene pokojninske anuitete, ki ustrezajo 6 letom in 1 mesecu dodatnih zavarovalnih let;

               —

               Evropski investicijski banki naj se naloži plačilo fiksnega zneska ex aequo et bono in začasnega zneska 5 000 EUR iz naslova utrpljene nepremoženjske škode;

               —

               Evropski investicijski banki naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-316/12: Sklep predsednika Sodišča z dne 4. decembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Frankfurt am Main – Nemčija) – J. Sebastian Guevara Kamm proti TAM Airlines S.A./TAM Linhas Aereas S.A

text:
               2.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/16

         Sklep predsednika Sodišča z dne 4. decembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Frankfurt am Main – Nemčija) – J. Sebastian Guevara Kamm proti TAM Airlines S.A./TAM Linhas Aereas S.A
   (Zadeva C-316/12) (1)

   2013/C 63/30
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 295, 29.9.2012.


title: Zadeva T-586/10: Tožba, vložena 22. decembra 2010 – Aktieselskabet af 21. november 2001 proti UUNT – Parfums Givenchy (only givenchy)

text:
               12.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 80/19

         Tožba, vložena 22. decembra 2010 – Aktieselskabet af 21. november 2001 proti UUNT – Parfums Givenchy (only givenchy)
   (Zadeva T-586/10)
   2011/C 80/36
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Aktieselskabet af 21. november 2001 (Brande, Danska) (zastopnik: C. Christiansen, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Parfums Givenchy SA (Levallois Perret, Francija)

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 7. oktobra 2010 v zadevi R 1556/2009-2 naj se razveljavi; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: barvna figurativna znamka „only givenchy“ za izdelke iz razreda 3 – prijava besedne znamke Skupnosti št. 3980241

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: danska registracija št. VR 2001 03359 besedne znamke „ONLY“, med drugim za izdelke iz razredov 3 in 9; danska registracija št. VR 2000 02183 besedne znamke „ONLY“ za izdelke iz razreda 25; registracija Skupnosti št. 638833 besedne znamke „ONLY“ za izdelke iz razredov 14, 18 in 25

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 8(1)(b) in 8(5) Uredbe Sveta št. 207/2009, saj je odbor za pritožbe napačno ugotovil, da ni verjetnosti zmede in da upoštevna javnost ne bi povezala prejšnjih znamk in sporne znamke.


title: Zadeva C-99/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgija) 24. februarja 2012 – Eurofit SA proti Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgija) 24. februarja 2012 – Eurofit SA proti Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)
   (Zadeva C-99/12)
   2012/C 138/07
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de première instance de Bruxelles

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Eurofit SA

      Tožena stranka: Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali se lahko šteje, da gre za višjo silo v smislu Uredbe št. 3665/87 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode, če pristojni organi ne zagotovijo zahtevanih informacij ali gospodarskemu subjektu namerno dajo napačne informacije, tako da ga zavedejo pri presoji o zanesljivosti sopogodbenika, ki je že osumljen goljufije (1)?

      (1)  Uredba (EGS) Komisije z dne 27. novembra 1987 o o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode (UL L 351, str. 1).


title: Zadeva C-180/16 P: Pritožba, ki jo je Toshiba Corporation vložila 29. marca 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 19. januarja 2016 v zadevi T-404/12, Toshiba Corporation/Evropska komisija

text:
               17.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/14

         Pritožba, ki jo je Toshiba Corporation vložila 29. marca 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 19. januarja 2016 v zadevi T-404/12, Toshiba Corporation/Evropska komisija
   (Zadeva C-180/16 P)
   (2016/C 175/16)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Toshiba Corporation (zastopniki: J. F. MacLennan, Solicitor, A. Schulz, S. Sakellariou, J. Jourdan, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-404/12 in

                           i.

                           razglasi Sklep Evropske komisije v zadevi COMP/39.966 – Plinsko izolirane stikalne naprave za ničen ali

                           ii.

                           na podlagi člena 261 PDEU zniža globo, ki je bila naložena družbi Toshiba, ali

                           iii.

                           zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču, da v skladu s sodbo Sodišča odloči o pravnih vprašanjih, v vsakem primeru pa

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta pritožba je utemeljena s tremi predlogi:

               a)

               Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo z ugotovitvijo, da Evropska komisija ni kršila pravice družbe Toshiba do obrambe; natančneje, ker Komisija družbi Toshiba pred vnovičnim sprejetjem sklepa iz leta 2012 ni poslala obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah;

               b)

               Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo z ugotovitvijo, da se Evropska komisija z metodologijo, ki jo je uporabila za izračun globe družbe Toshiba, ni kršila načela enakega obravnavanja; natančneje, ker je Komisija – v nasprotju s tem, kar je storila za evropske naslovnike odločbe iz leta 2007 – za osnovo za izračun globe družbe Toshiba vzela izhodiščni znesek skupnega podjetja TM T&D in ne letnega prometa, upoštevnega za družbo Toshiba;

               c)

               Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo z ugotovitvijo, da Evropska komisija s tem, da ni znižala globe družbe Toshiba, da bi upoštevala njeno relativno udeležbo pri kršitvi, ni kršila načela enakega obravnavanja; natančneje, ker Komisija ni štela, da bolj omejena udeležba družbe Toshiba pri tajnem dogovarjanju v primerjavi z evropskimi naslovniki odločbe iz leta 2007 upravičuje, da se to izrazi v znesku globe.


title: Zadeva T-840/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 11. marca 2016 – International Gaming Projects/UUNT – Sky (Sky BONUS) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti Sky BONUS — Prejšnja besedna nacionalna znamka SKY — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Omejitev proizvodov, navedenih v prijavi znamke — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Nedopustnost)

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/43

         Sklep Splošnega sodišča z dne 11. marca 2016 – International Gaming Projects/UUNT – Sky (Sky BONUS)
   (Zadeva T-840/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti Sky BONUS - Prejšnja besedna nacionalna znamka SKY - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Omejitev proizvodov, navedenih v prijavi znamke - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Nedopustnost))
   (2016/C 156/58)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: International Gaming Projects Ltd (Valletta, Malta) (zastopnik: M. Garayalde Niño, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Walicka, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Sky plc, prej British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Združeno kraljestvo) (zastopnik: J. Barry, solicitor)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora UUNT za pritožbe z dne 23. oktobra 2014 (zadeva R 2040/2013-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo British Sky Broadcasting Group plc in družbo International Gaming Projects Ltd.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot nedopustna.

               2.

               Družbi International Gaming Projects Ltd se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 65, 23.2.2015.


title: Zadeva C-555/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Tivoli (Italija) 3. decembra 2012 – Claudio Loreti in drugi proti Comune di Zagarolo

text:
               2.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Tivoli (Italija) 3. decembra 2012 – Claudio Loreti in drugi proti Comune di Zagarolo
   (Zadeva C-555/12)
   2013/C 32/16
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Tivoli

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Claudio Loreti, Vallerotonda Maria, Vallerotonda Attilio in Chellini Virginia

      Tožena stranka: Comune di Zagarolo

      Vprašanja za predhodno odločanje

   Pri Sodišču Evropske unije je treba vložiti predlog za sprejetje predhodne odločbe, da to odloči

               1.

               o skladnosti člena 7 veljavnega zakona o upravnem postopku Italijanske republike, ki v skladu s členom 103 italijanske ustave določa:
               „Upravno sodišče je pristojno za odločanje v sporih o legitimnih interesih in – na posebnih področjih, določenih z zakonom – o pravicah, ki se nanašajo na izvajanje ali neizvajanje upravnega organa glede ukrepov, aktov, sporazumov ali ravnanj, ki lahko posredno spadajo v izvrševanje te oblasti in jih določijo javni organi. Aktov, ki jih izda vlada v okviru izvrševanja politične oblasti, ni mogoče izpodbijati“;
               s členom 6 [Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin] in členoma 47 in 52(3) [Listine Evropske unije o temeljnih pravicah], kakor so bili sprejeti po spremembi člena 6 [PEU],

                           (a)

                           v delu, v katerem različnim sodnim organom daje pooblastilo za odločanje o osebnih, abstraktno različnih pravnih položajih (legitimen interes in pravica posameznika), ki pa jih je v konkretnem primeru težko ali nemogoče natančno opredeliti in ne da bi pri tem normativno določil njihovo konkretno vsebino;

                           (b)

                           v delu, v katerem določa, katera sodišča so pristojna za odločanje na istih področjih na podlagi meril (individualizacija različnih osebnih pravnih položajev), ki po uvedbi povrnljivosti legitimnih interesov (določeni od leta 2000 za prilagoditev notranjega predpisa z načeli Skupnosti) ne ustrezajo več realnosti, z bistvenimi razlikami tudi v postopku izdaje sodb;
                           in na splošno

               2.

               o skladnosti člena 103 italijanske ustave v delu, v katerem na različne načine določa in varuje osebne pravne položaje (preimenovane v legitimne interese), ki v pravu Skupnosti niso urejeni, pristojnost v zvezi z njimi pa se pripisuje različnim pravnim sistemom, katerih pristojnost se redno spreminja.


title: Zadeva C-322/13: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 27. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht Bozen – Italija) – Ulrike Elfriede Grauel Rüffer proti Katerini Pokorni (Državljanstvo Unije — Načelo prepovedi diskriminacije — Jezikovna ureditev, ki velja za civilne postopke)

text:
               19.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/8

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 27. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht Bozen – Italija) – Ulrike Elfriede Grauel Rüffer proti Katerini Pokorni
   (Zadeva C-322/13) (1)

   ((Državljanstvo Unije - Načelo prepovedi diskriminacije - Jezikovna ureditev, ki velja za civilne postopke))
   2014/C 151/10
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landesgericht Bozen

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ulrike Elfriede Grauel Rüffer

      Tožena stranka: Katerina Pokorná

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale di Bolzano/Landesgericht Bozen – Razlaga členov 18 in 21 PDEU – Prepoved diskriminacije in državljanstvo Unije – Jezikovna ureditev, ki velja za civilne postopke – Odstopanje v korist državljanov države članice – Razširitev tega odstopanja na državljane Evropske unije, ki so v enakem položaju kot državljani države članice

      Izrek

   Člena 18 PDEU in 21 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki pravico do uporabe jezika, ki ni uradni državni jezik države članice, v civilnih postopkih, ki potekajo pred sodišči te države, ki imajo sedež v določeni ozemeljski enoti navedene države, priznavajo le njenim državljanom, ki prebivajo v tej ozemeljski enoti.

      (1)  UL C 226, 3.8.2013.


title: Zadeva C-197/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 18. aprila 2014  – T.A. van Dijk, druga stranka v postopku: Staatssecretaris van Financiën

text:
               14.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 18. aprila 2014 – T.A. van Dijk, druga stranka v postopku: Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-197/14)
   2014/C 223/06
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vložnik kasacijske pritožbe: T.A. van Dijk

      Druga stranka v kasacijskem postopku: Staatssecretaris van Financiën

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali mora Hoge Raad kot najvišje nacionalno sodišče zaradi vprašanja, ki ga je v predhodno odločanje predložilo nižje nacionalno sodišče, Sodišču predložiti vprašanje za predhodno odločanje ali pa počakati na odgovor na vprašanje, ki ga je postavilo nižje nacionalno sodišče, tudi če meni, da je tako očitno, kako je treba uporabiti pravo Evropske unije pri sporu, o katerem mora odločiti, da ne more biti nobenega razumnega dvoma o tem, kako je treba odgovoriti na to vprašanje?

               2.

               Če je treba na prvo vprašanje odgovoriti pritrdilno, ali so nizozemski organi na področju socialne varnosti potem vezani na potrdilo E 101, ki ga je izdala druga država članica, tudi če gre za renskega ladjarja, tako da se pravila o zakonodaji, ki se uporabi, iz Uredbe št. 1408/71 (1), na katero se potrdilo nanaša, na podlagi člena 7(2)(a) te uredbe ne uporabijo?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL L 149, str. 2).


title: Zadeva C-483/12: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 8. maja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Grondwettelijk Hof – Belgija) – Pelckmans Turnhout NV proti Walter Van Gastel Balen NV in drugim (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Načeli enakosti in prepovedi diskriminacije — Izvajanje prava Unije — Področje uporabe prava Unije — Neobstoj — Nepristojnost Sodišča)

text:
               30.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 202/4

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 8. maja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Grondwettelijk Hof – Belgija) – Pelckmans Turnhout NV proti Walter Van Gastel Balen NV in drugim
   (Zadeva C-483/12) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Načeli enakosti in prepovedi diskriminacije - Izvajanje prava Unije - Področje uporabe prava Unije - Neobstoj - Nepristojnost Sodišča))
   2014/C 202/05
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Grondwettelijk Hof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Pelckmans Turnhout NV

      Tožene stranke: Walter Van Gastel Balen NV, Walter Van Gastel NV, Walter Van Gastel Lifestyle NV, Walter Van Gastel Schoten NV

      Ob udeležbi: Ministerraad

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Grondwettelijk Hof – Belgija – Razlaga člena 6(3) PEU, členov 34 PDEU, 35 PDEU, 36 PDEU, 56 PDEU in 57 PDEU ter členov 15, 16, 20 in 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Nacionalna ureditev, ki za trgovine na drobno določa obvezen dan tedenskega počitka – Izjeme za trgovine na določenih krajih in trgovine, ki prodajajo določene proizvode

      Izrek

   Sodišče Evropske unije ni pristojno za odgovor na vprašanje za predhodno odločanje, ki ga je predložilo Grondwettelijk Hof (Belgija).

      (1)  UL C 26, 26.1.2013.


title: Izbris zadeve C-237/03

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/37

         Izbris zadeve C-237/03 (1)

   (2004/C 300/72)
   Predsednik Sodišča Evropskih skupnosti je s sklepom z dne 22. julija 2004 odločil o izbrisu zadeve pod opr. št. C-237/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Tribunal d'instance de Roubaix): SA Banque Sofinco proti Danielu Djemouiju, Carole Djemoui.

      (1)  UL C 184, 2.8.2003.