title: Združeni zadevi C-143/20 in C-213/20: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 24. februarja 2022 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie – Poljska) – A/O (C-143/20), G. W., E. S./A. Towarzystwo Ubezpieczeń Życie S.A. (C-213/20) (Predhodno odločanje – Svoboda opravljanja storitev – Življenjsko zavarovanje – Pogodbe o skupinskem življenjskem zavarovanju „vezane na enote investicijskih skladov“ imenovane „unit linked“ – Direktiva 2002/83/ES – Člen 36 – Direktiva 2002/92/ES – Člen 12(3) – Obveznost sporočanja informacij pred sklenitvijo pogodbe – Informacije o sredstvih zavarovalnih pogodb „unit linked“ – Področje uporabe – Obseg – Direktiva 2005/29/ES – Člen 7 – Nepoštene poslovne prakse – Zavajajoča opustitev)

text:
               19.4.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/2

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 24. februarja 2022 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie – Poljska) – A/O (C-143/20), G. W., E. S./A. Towarzystwo Ubezpieczeń Życie S.A. (C-213/20)
      (Združeni zadevi C-143/20 in C-213/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Svoboda opravljanja storitev - Življenjsko zavarovanje - Pogodbe o skupinskem življenjskem zavarovanju „vezane na enote investicijskih skladov“ imenovane „unit linked“ - Direktiva 2002/83/ES - Člen 36 - Direktiva 2002/92/ES - Člen 12(3) - Obveznost sporočanja informacij pred sklenitvijo pogodbe - Informacije o sredstvih zavarovalnih pogodb „unit linked“ - Področje uporabe - Obseg - Direktiva 2005/29/ES - Člen 7 - Nepoštene poslovne prakse - Zavajajoča opustitev)
      (2022/C 165/02)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: A (C-143/20), G. W., E. S. (C-213/20)

         Toženi stranki: O (C-143/20), A. Towarzystwo Ubezpieczeń Życie S.A. (C-213/20)

         Izrek

                  1.

                  Člen 36(1) Direktive 2002/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. novembra 2002 o življenjskem zavarovanju je treba razlagati tako, da je treba v njem navedene informacije sporočiti potrošniku, ki kot zavarovanec pristopi k pogodbi o skupinskem življenjskem zavarovanju, vezani na enote investicijskega sklada, sklenjeni med zavarovalnico in zavarovalcem. Zavarovalnica mora te informacije sporočiti zavarovalcu, ki jih mora v skladu s to določbo v povezavi s členom 12(3) Direktive 2002/92/ES 2002/92/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. decembra 2002 o zavarovalnem posredovanju posredovati temu potrošniku, preden ta pristopi k tej pogodbi, skupaj z vsemi podrobnostmi, ki bi se izkazale za nujne glede na zahteve in potrebe navedenega potrošnika.

                  2.

                  Člen 36(1) Direktive 2002/83 v povezavi s točko a.12 Priloge III(A) k tej direktivi je treba razlagati tako, da morajo navedbe o naravi sredstev, ki jih je treba potrošniku sporočiti preden ta pristopi k pogodbi o skupinskem življenjskem zavarovanju, vezani na enote investicijskega sklada, vsebovati navedbe o bistvenih značilnostih teh sredstev. Te navedbe:

                              —

                              morajo vključevati jasne, natančne in razumljive informacije o gospodarski in pravni naravi navedenih sredstev ter o s tem povezanih strukturnih tveganjih; in

                              —

                              nujno ne vključujejo izčrpnih informacij o naravi in obsegu vseh tveganj, povezanih z investicijami v ista sredstva, niti istih informacij, kot jih je izdajatelj finančnih instrumentov, ki jih sestavljajo, sporočil zavarovalnici na podlagi člena 19(3) Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov in o spremembah direktiv Sveta 85/611/EGS, 93/6/EGS in Direktive 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/22/EGS.

                  3.

                  Člen 36(1) Direktive 2002/83 je treba razlagati tako, da informacij iz točke a.12 Priloge III(A) k tej direktivi ni treba nujno sporočiti potrošniku, ki kot zavarovanec pristopa k pogodbi o skupinskem življenjskem zavarovanju, vezani na enote investicijskega sklada, v okviru ločenega predpogodbenega postopka in da ne nasprotuje nacionalni določbi, v skladu s katero bi zadostovalo, da bi bile te informacije navedene v tej pogodbi, če se pogodba potrošniku izroči preden k njej pristopi, in sicer pravočasno, da ta potrošnik ob poznavanju vseh pomembnih dejstev ozaveščeno izbere izdelek, ki najbolje ustreza njegovim potrebam.

                  4.

                  Člen 36(1) Direktive 2002/83 je treba razlagati tako, da ne zahteva, da se šteje, da nepravilna izpolnitev obveznosti sporočanja informacij iz točke a.12 Priloge III(A) k tej direktivi povzroči ničnost ali neveljavnost pogodbe o skupinskem življenjskem zavarovanju, vezane na enote investicijskega sklada, ali njene izjave o pristopu k tej pogodbi in tako potrošniku, ki je pristopil k tej pogodbi, daje pravico do vračila že vplačanih zavarovalnih premij, če postopkovna pravila, ki jih določa nacionalno pravo za uresničevanje pravice do uveljavljanja te obveznosti sporočanja, ne ogrožajo učinkovitosti te pravice s tem, da tega potrošnika odvračajo od uresničevanja te pravice.

                  5.

                  Člen 7 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) je treba razlagati tako, da opustitev sporočanja informacij iz člena 36(1) Direktive 2002/83 v povezavi s točko a.12 Priloge III(A) k tej direktivi potrošniku, ki je pristopil k pogodbi o skupinskem življenjskem zavarovanju, vezani na enote investicijskega sklada, lahko pomeni zavajajočo opustitev.

         (1)  UL C 209, 22.6.2020.

         UL C 304, 14.09.2020.


title: Zadeva C-389/20: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 24. februarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 2 de Vigo – Španija) – CJ/Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) (Predhodno odločanje – Enako obravnavanje moških in žensk v zadevah socialne varnosti – Direktiva 79/7/EGS – Člen 4(1) – Prepoved vsakršne diskriminacije na podlagi spola – Delavci v gospodinjstvu – Varstvo za primer brezposelnosti – Izključitev – Posebej neugoden položaj za delavke – Legitimni cilji socialne politike – Sorazmernost)

text:
               19.4.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/11

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 24. februarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 2 de Vigo – Španija) – CJ/Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
      (Zadeva C-389/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Enako obravnavanje moških in žensk v zadevah socialne varnosti - Direktiva 79/7/EGS - Člen 4(1) - Prepoved vsakršne diskriminacije na podlagi spola - Delavci v gospodinjstvu - Varstvo za primer brezposelnosti - Izključitev - Posebej neugoden položaj za delavke - Legitimni cilji socialne politike - Sorazmernost)
      (2022/C 165/12)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 2 de Vigo

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: CJ

         Tožena stranka: Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

         Izrek

      Člen 4(1) Direktive Sveta 79/7/EGS z dne 19. decembra 1978 o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni določbi, s katero so iz dajatev socialne varnosti, ki so z zakonskim sistemom socialne varnosti priznane delavcem v gospodinjstvu, izključena nadomestila za brezposelnost, če ta določba postavlja v slabši položaj zlasti delavke v primerjavi z delavci, in ni upravičena z objektivnimi dejavniki, ki niso povezani z diskriminacijo na podlagi spola.

         (1)  UL C 423, 7.12.2020.


title: Zadeva C-23/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugalska) 10. januarja 2022 — Caxamar — Comércio e Indústria de Bacalhau, S.A. / Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               19.4.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/27

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugalska) 10. januarja 2022 — Caxamar — Comércio e Indústria de Bacalhau, S.A. / Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Zadeva C-23/22)
      (2022/C 165/35)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Caxamar — Comércio e Indústria de Bacalhau, S.A.

         Tožena stranka: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je na podlagi pravilne razlage Smernic o državni regionalni pomoči za obdobje 2014-2020 v povezavi z določbami Uredbe Komisije (EU) št. 651/2014 z dne 16. junija 2014 (1), zlasti člena 1 in 2, točka 11, Uredbe (EU) št. 1379/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 (2) in Priloge I k Pogodbi o delovanju Evropske unije mogoče sklepati, da v skladu s členoma 2(2) in 22(1) Código Fiscal do Investimento (davčni zakonik v zvezi z naložbami), odobrenega z Decreto-Lei n. 162/2014 (uredba-zakon št. 162/2014) z dne 31. oktobra, in [v skladu s] členoma 1 in 2 Portaria št. 282/2014 (ministrski odlok št. 282/2014) z dne 30. decembra dejavnost predelave ribiških proizvodov in proizvodov iz akvakulture v zvezi s „soljeno trsko“, „zamrznjeno trsko“ in „razsoljeno trsko“, ki je zajeta v oznaki OGD 10204Rev3, ni dejavnost predelave kmetijskih proizvodov za namene predvidenih davčnih pomoči?

         (1)  Uredba Komisije (EU) št. 651/2014 z dne 17. junija 2014 o razglasitvi nekaterih vrst pomoči za združljive z notranjim trgom pri uporabi členov 107 in 108 (UL 2014, L 187, str. 1).

         (2)  Uredba (EU) št. 1379/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o skupni ureditvi trgov za ribiške proizvode in proizvode iz ribogojstva in o spremembi uredb Sveta (ES) št. 1184/2006 in (ES) št. 1224/2009 ter razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 104/2000 (UL 2013, L 354, str. 1).


title: Zadeva C-160/20: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 22. februarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Rotterdam – Nizozemska) – Stichting Rookpreventie Jeugd in drugi/Staatssecretaris van Volksgezondheid, Welzijn en Sport (Predhodno odločanje – Direktiva 2014/40/EU – Izdelava, predstavitev in prodaja tobačnih izdelkov – Izdelki, ki ne upoštevajo najvišjih vrednosti emisij – Prepoved dajanja na trg – Merilna metoda – Cigarete s filtrom, ki ima ventilacijske mikro luknjice – Merjenje emisij na podlagi standardov ISO – Standardi, ki niso bili objavljeni v Uradnem listu Evropske unije – Skladnost z zahtevami po objavi, določenimi v členu 297(1) PDEU v povezavi z načelom pravne varnosti – Skladnost z načelom preglednosti)

text:
               19.4.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/3

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 22. februarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Rotterdam – Nizozemska) – Stichting Rookpreventie Jeugd in drugi/Staatssecretaris van Volksgezondheid, Welzijn en Sport
      (Zadeva C-160/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Direktiva 2014/40/EU - Izdelava, predstavitev in prodaja tobačnih izdelkov - Izdelki, ki ne upoštevajo najvišjih vrednosti emisij - Prepoved dajanja na trg - Merilna metoda - Cigarete s filtrom, ki ima ventilacijske mikro luknjice - Merjenje emisij na podlagi standardov ISO - Standardi, ki niso bili objavljeni v Uradnem listu Evropske unije - Skladnost z zahtevami po objavi, določenimi v členu 297(1) PDEU v povezavi z načelom pravne varnosti - Skladnost z načelom preglednosti)
      (2022/C 165/03)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank Rotterdam

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Stichting Rookpreventie Jeugd, Stichting Inspire2live, Rode Kruis Ziekenhuis BV, Stichting ClaudicatioNet, Nederlandse Vereniging voor Kindergeneeskunde, Nederlandse Vereniging voor Verzekeringsgeneeskunde, Accare, Stichting Universitaire en Algemene Kinder- en Jeugdpsychiatrie Noord-Nederland, Vereniging Praktijkhoudende Huisartsen, Nederlandse Vereniging van Artsen voor Longziekten en Tuberculose, Nederlandse Federatie van Kankerpatiëntenorganisaties, Nederlandse Vereniging Arbeids- en Bedrijfsgeneeskunde, Nederlandse Vereniging voor Cardiologie, Koepel van Artsen Maatschappij en Gezondheid, Koninklijke Nederlandse Maatschappij tot bevordering der Tandheelkunde, College van Burgemeester en Wethouders van Amsterdam

         Tožena stranka: Staatssecretaris van Volksgezondheid, Welzijn en Sport

         Ob udeležbi: Vereniging Nederlandse Sigaretten- en Kerftabakfabrikanten (VSK),

         Izrek

                  1.

                  Člen 4(1) Direktive 2014/40/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o proizvodnji, predstavitvi in prodaji tobačnih in povezanih izdelkov in razveljavitvi Direktive 2001/37/ES je treba razlagati tako, da določa, da je treba najvišje vrednosti emisij katrana, nikotina in ogljikovega monoksida iz cigaret, namenjenih dajanju na trg ali proizvedenih v državah članicah, ki so določene v členu 3(1) te direktive, izmeriti z uporabo merilnih metod, ki izhajajo iz standardov ISO 4387, 10315, 8454 in 8243, na katere napotuje navedeni člen 4(1).

                  2.

                  Pri preučitvi prvega vprašanja ni bil ugotovljen noben element, ki bi lahko vplival na veljavnost člena 4(1) Direktive 2014/40 glede na načelo preglednosti, Uredbo Sveta (EU) št. 216/2013 z dne 7. marca 2013 o elektronski izdaji Uradnega lista Evropske unije in člen 297(1) PDEU v povezavi z načelom pravne varnosti.

                  3.

                  Pri preučitvi tretjega vprašanja, točka (a), ni bil ugotovljen noben element, ki bi lahko vplival na veljavnost člena 4(1) Direktive 2014/40 glede na člen 5(3) Okvirne konvencije Svetovne zdravstvene organizacije o nadzoru nad tobakom.

                  4.

                  Pri preučitvi tretjega vprašanja, točka (b), ni bil ugotovljen noben element, ki bi lahko vplival na veljavnost člena 4(1) Direktive 2014/40 glede na člen 114(3) PDEU, Okvirno konvencija Svetovne zdravstvene organizacije o nadzoru nad tobakom ter člena 24 in 35 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                  5.

                  Ob predpostavki, da člena 4(1) Direktive 2014/40 ni mogoče uveljavljati zoper posameznike, mora biti metoda, uporabljena za izvajanje člena 3(1) te direktive, glede na znanstveni in tehnični razvoj ali mednarodno sprejete standarde ustrezna za merjenje vrednosti emisij, ki se sprostijo ob predvideni uporabi cigarete, in mora kot osnovo upoštevati visoko raven varovanja zdravja ljudi, zlasti mladih, točnost meritev, doseženih s to metodo, pa morajo preveriti laboratoriji, ki jih odobrijo in nadzorujejo pristojni organi držav članic iz člena 4(2) navedene direktive.

         (1)  UL C 222, 6.7.2020.


title: Zadeva C-451/20: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 24. februarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht Korneuburg – Avstrija) – Airhelp Limited/Austrian Airlines AG (Predhodno odločanje – Zračni prevoz – Uredba (ES) št. 261/2004 – Člen 3(1) – Področje uporabe – Let s prestopanjem s krajem odhoda in namembnim krajem v tretji državi – Enotna rezervacija pri letalskem prevozniku Skupnosti – Prestop na ozemlju države članice – Člen 5(1)(c)(iii) in člen 7 – Zamuda nadomestnega leta – Upoštevanje dejanskega časa prihoda za namene odškodnine)

text:
               19.4.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/12

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 24. februarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht Korneuburg – Avstrija) – Airhelp Limited/Austrian Airlines AG
      (Zadeva C-451/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Zračni prevoz - Uredba (ES) št. 261/2004 - Člen 3(1) - Področje uporabe - Let s prestopanjem s krajem odhoda in namembnim krajem v tretji državi - Enotna rezervacija pri letalskem prevozniku Skupnosti - Prestop na ozemlju države članice - Člen 5(1)(c)(iii) in člen 7 - Zamuda nadomestnega leta - Upoštevanje dejanskega časa prihoda za namene odškodnine)
      (2022/C 165/13)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesgericht Korneuburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Airhelp Limited

         Tožena stranka: Austrian Airlines AG

         Izrek

      Člen 3(1) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 je treba razlagati tako, da se ta uredba za let s prestopanjem, ki je predmet enotne rezervacije in ki je sestavljen iz dveh letov, ki jih mora opraviti letalski prevoznik Skupnosti, kadar sta tako letališče odhoda prvega leta kot letališče prihoda drugega leta v tretji državi, na ozemlju države članice pa je le letališče vmesnega postanka, ne uporablja.

         (1)  UL C 433, 14.12.2020.


title: Zadeva C-97/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Essen (Nemčija) 10. februarja 2022 – DC/HJ

text:
               19.4.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/33

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Essen (Nemčija) 10. februarja 2022 – DC/HJ
      (Zadeva C-97/22)
      (2022/C 165/42)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Essen

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: DC

         Tožena stranka: HJ

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 14(5) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2011/83/EU z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov, spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS in Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 85/577/EGS in Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1) (v nadaljevanju: Direktiva 2011/83/EU) razlagati tako, da v primeru, ko naročnik svojo izjavo volje glede sklenitve gradbene pogodbe, ki je bila sklenjena zunaj poslovnih prostorov, prekliče šele po tem, ko je trgovec svoja dela že (v celoti) izvedel, izključuje vsakršne zahtevke trgovca za nadomestilo ali odškodninske zahtevke trgovca tudi tedaj, če pogoji za upravičenost do nadomestila v skladu z določbami o pravnih posledicah odstopa od pogodbe sicer niso izpolnjeni, vendar pa se je s tem, ko je trgovec izvedel gradbena dela, povečala vrednost naročnikovega premoženja, to pomeni, da je prišlo do obogatitve?

         (1)  UL 2011, L 304, str. 64.


title: Združeni zadevi C-562/21 PPU in C-563/21 PPU: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 22. februarja 2022 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Amsterdam – Nizozemska) – Izvršitev evropskih nalogov za prijetje, izdanih zoper X (C-562/21 PPU), Y (C-563/21 PPU) (Predhodno odločanje – Nujni postopek predhodnega odločanja – Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Evropski nalog za prijetje – Okvirni sklep 2002/584/PNZ – Člen 1(3) – Postopki predaje med državami članicami – Pogoji izvršitve – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Člen 47, drugi odstavek – Temeljna pravica do poštenega sojenja pred neodvisnim, nepristranskim in z zakonom predhodno ustanovljenim sodiščem – Sistemske ali splošne pomanjkljivosti – Preizkus v dveh fazah – Merila za uporabo – Obveznost izvršitvenega pravosodnega organa, da konkretno in natančno presodi, ali obstajajo resni in utemeljeni razlogi za prepričanje, da za osebo, v zvezi s katero je izdan evropski nalog za prijetje, v primeru njene predaje obstaja resnična nevarnost za kršitev njene temeljne pravice do poštenega sojenja pred neodvisnim, nepristranskim in z zakonom predhodno ustanovljenim sodiščem)

text:
               19.4.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/21

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 22. februarja 2022 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Amsterdam – Nizozemska) – Izvršitev evropskih nalogov za prijetje, izdanih zoper X (C-562/21 PPU), Y (C-563/21 PPU)
      (Združeni zadevi C-562/21 PPU in C-563/21 PPU) (1)

      (Predhodno odločanje - Nujni postopek predhodnega odločanja - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Evropski nalog za prijetje - Okvirni sklep 2002/584/PNZ - Člen 1(3) - Postopki predaje med državami članicami - Pogoji izvršitve - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 47, drugi odstavek - Temeljna pravica do poštenega sojenja pred neodvisnim, nepristranskim in z zakonom predhodno ustanovljenim sodiščem - Sistemske ali splošne pomanjkljivosti - Preizkus v dveh fazah - Merila za uporabo - Obveznost izvršitvenega pravosodnega organa, da konkretno in natančno presodi, ali obstajajo resni in utemeljeni razlogi za prepričanje, da za osebo, v zvezi s katero je izdan evropski nalog za prijetje, v primeru njene predaje obstaja resnična nevarnost za kršitev njene temeljne pravice do poštenega sojenja pred neodvisnim, nepristranskim in z zakonom predhodno ustanovljenim sodiščem)
      (2022/C 165/25)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank Amsterdam

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: X (C-562/21 PPU) Y (C-563/21 PPU)

         Izrek

      Člen 1(2) in (3) Okvirnega sklepa Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom Sveta 2009/299/PNZ z dne 26. februarja 2009, je treba razlagati tako, da lahko izvršitveni pravosodni organ, ki mu je dodeljeno odločanje o predaji osebe, zoper katero je izdan evropski nalog za prijetje, kadar razpolaga z elementi, ki kažejo na obstoj sistemskih ali splošnih pomanjkljivosti v zvezi z neodvisnostjo sodne oblasti v odreditveni državi članici, zlasti kar zadeva postopek imenovanja članov te oblasti, predajo te osebe:

                  —

                  v okviru evropskega naloga za prijetje, izdanega zaradi izvršitve kazni zapora ali ukrepa, vezanega na odvzem prostosti, zavrne samo, če navedeni organ ugotovi, da v posebnih okoliščinah zadeve obstajajo resni in utemeljeni razlogi za prepričanje, da je bila ob upoštevanju med drugim elementov, ki jih je predložila navedena oseba in ki se nanašajo na sestavo sodnega senata, ki je odločala o njeni kazenski zadevi, ali na katero koli drugo okoliščino, upoštevno za presojo neodvisnosti in nepristranskosti te sestave, temeljna pravica te osebe do poštenega sojenja pred neodvisnim, nepristranskim in z zakonom predhodno ustanovljenim sodiščem, ki je zagotovljena s členom 47, drugi odstavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, kršena, in

                  —

                  v okviru evropskega naloga za prijetje, izdanega zaradi uvedbe kazenskega pregona, zavrne samo, če isti organ ugotovi, da v posebnih okoliščinah zadeve obstajajo resni in utemeljeni razlogi za prepričanje, da ob upoštevanju med drugim elementov, ki jih je predložila zadevna oseba in ki se nanašajo na njene osebne okoliščine, na naravo kaznivega dejanja, zaradi katerega je ta oseba kazensko preganjana, na dejanski okvir, v katerega se umešča izdaja tega evropskega naloga za prijetje, ali na katero koli drugo okoliščino, upoštevno za presojo neodvisnosti in nepristranskosti sodnega senata, za katerega je verjetno, da mu bo dodeljeno odločanje o postopku v zvezi s to osebo, za zadnjenavedeno v primeru predaje obstaja resnična nevarnost, da bo ta temeljna pravica kršena.

         (1)  UL C 2, 3.1.2022.


title: Zadeva T-434/21: Sklep Splošnega sodišča z dne 10. februarja 2022 – TO/EEA (Javni uslužbenci – Izvršitev sodbe Splošnega sodišča – Odločba, ki ni bila izpodbijana v rokih – Pravnomočnost – Pogojna zaveza organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb, v okviru sporazumne rešitve spora zunaj Splošnega sodišča – Ponudba za sporazumno rešitev spora, ki je tožeča stranka ni sprejela – Neobstoj akta, ki posega v položaj – Nedopustnost)

text:
               19.4.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/34

      Sklep Splošnega sodišča z dne 10. februarja 2022 – TO/EEA
      (Zadeva T-434/21) (1)

      (Javni uslužbenci - Izvršitev sodbe Splošnega sodišča - Odločba, ki ni bila izpodbijana v rokih - Pravnomočnost - Pogojna zaveza organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb, v okviru sporazumne rešitve spora zunaj Splošnega sodišča - Ponudba za sporazumno rešitev spora, ki je tožeča stranka ni sprejela - Neobstoj akta, ki posega v položaj - Nedopustnost)
      (2022/C 165/43)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: TO (zastopnik: É. Boigelot, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska agencija za okolje (zastopnika: O. Cornu, agent, skupaj z B. Wägenbaurjem, odvetnikom)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za, na prvem mestu, razglasitev ničnosti odločbe z dne 21. septembra 2021, s katero naj bi EEA zavrnila izvršitev sodbe z dne 11. junija 2019 (T-462/17, neobjavljena, EU:T:2019:397) in zahteve tožeče stranke z dne 16. septembra 2020, ter na drugem mestu, naložitev EEA, da tožeči stranki plača, prvič, znesek nadomestila namesto odpovednega roka in znesek nadomestila za nastanitev, oba skupaj z obrestmi od 22. septembra 2016, drugič, odškodnino v višini 20 000 EUR za zatrjevano nepremoženjsko škodo, ki ji je nastala zaradi razkritja njenih osebnih podatkov tretjim, in tretjič, odškodnino v višini 20 000 EUR za zatrjevano nepremoženjsko škodo, ki ji je nastala, ker ji je bilo zavrnjeno posredovanje dopisov z njenim predhodnim zastopnikom pred in po razglasitvi sodbe.

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrže kot nedopustna.

                  2.

                  TO poleg svojih stroškov nosi stroške Evropske agencije za okolje (EEA).

         (1)  UL C 349, 30.8.2021.


title: Zadeva C-175/20: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 24. februarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administratīvā apgabaltiesa – Latvija) – „SS“ SIA/Valsts ieņēmumu dienests (Predhodno odločanje – Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov – Uredba (EU) 2016/679 – Člen 2 – Področje uporabe – Člen 4 – Pojem „obdelava“ – Člen 5 – Načela obdelave – Omejitev namena – Najmanjši obseg podatkov – Člen 6 – Zakonitost obdelave – Obdelava „potrebna za opravljanje naloge v javnem interesu“ dodeljene upravljavcu – Obdelava „potrebna za izpolnitev zakonske obveznosti“ ki velja za upravljavca – Člen 23 – Omejitve – Obdelava podatkov v davčne namene – Zahteva za posredovanje informacij v zvezi z oglasi za prodajo vozil, ki so na spletu – Sorazmernost)

text:
               19.4.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/5

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 24. februarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administratīvā apgabaltiesa – Latvija) – „SS“ SIA/Valsts ieņēmumu dienests
      (Zadeva C-175/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov - Uredba (EU) 2016/679 - Člen 2 - Področje uporabe - Člen 4 - Pojem „obdelava“ - Člen 5 - Načela obdelave - Omejitev namena - Najmanjši obseg podatkov - Člen 6 - Zakonitost obdelave - Obdelava „potrebna za opravljanje naloge v javnem interesu“ dodeljene upravljavcu - Obdelava „potrebna za izpolnitev zakonske obveznosti“ ki velja za upravljavca - Člen 23 - Omejitve - Obdelava podatkov v davčne namene - Zahteva za posredovanje informacij v zvezi z oglasi za prodajo vozil, ki so na spletu - Sorazmernost)
      (2022/C 165/04)
      Jezik postopka: latvijščina

         Predložitveno sodišče

      Administratīvā apgabaltiesa

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka:„SS“ SIA

         Tožena stranka: Valsts ieņēmumu dienests

         Izrek

                  1.

                  Določbe Uredbe (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov) je treba razlagati tako, da se zahteve iz te uredbe, zlasti tiste iz njenega člena 5(1), uporabljajo za zbiranje – od gospodarskega subjekta – informacij z veliko količino osebnih podatkov, ki ga izvaja davčna uprava države članice.

                  2.

                  Določbe Uredbe 2016/679 je treba razlagati tako, da davčna uprava države članice ne sme odstopati od določb člena 5(1) te uredbe, če ji tako pooblastilo ni bilo podeljeno z zakonodajnim ukrepom v smislu člena 23(1) navedene uredbe.

                  3.

                  Določbe Uredbe št. 2016/679 je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo temu, da davčna uprava države članice ponudniku storitev objavljanja oglasov na spletu naloži, naj ji posreduje informacije o davčnih zavezancih, ki so objavili oglase v eni od rubrik njegovega spletnega portala, zlasti če so ti podatki nujni glede na specifične namene, za katere se zbirajo, in če obdobje, na katero se zbiranje navedenih podatkov nanaša, ne presega obdobja, ki je nujno potrebno za dosego zastavljenega cilja v splošnem interesu.

         (1)  UL C 222, 6.7.2020.


title: Zadeva C-51/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Pesti Központi Kerületi Bíróság (Madžarska) 25. januarja 2022 — PannonHitel Pénzügyi Zrt./Wizz Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (Wizz Air Hungary Zrt.)

text:
               19.4.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/28

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Pesti Központi Kerületi Bíróság (Madžarska) 25. januarja 2022 — PannonHitel Pénzügyi Zrt./Wizz Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (Wizz Air Hungary Zrt.)
      (Zadeva C-51/22)
      (2022/C 165/36)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Pesti Központi Kerületi Bíróság

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: PannonHitel Pénzügyi Zrt.

         Tožena stranka: Wizz Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (Wizz Air Hungary Zrt.)

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 5(1)(a) ter člen 8(1)(a), prva alinea, in (2) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (1) razlagati tako, da lahko potnik neposredno pri letalskem prevozniku uveljavlja pravico do povračila celotnega stroška vozovnice po ceni, po kateri je bila kupljena, tudi če je vozovnico rezerviral s pomočjo tretje osebe, ki je delovala kot posrednik, ki mu je potnik plačal ceno vozovnice, posrednik pa je kupil vozovnico od letalskega prevoznika in mu plačal ceno vozovnice, pri čemer ni bilo ugotovljeno, da je posrednik deloval kot pooblaščeni posrednik letalskega prevoznika niti da je posrednik organizator potovanj?

         (1)  UL 2004, L 46, str. 1.


title: Zadeva T-71/22: Tožba, vložena 27. januarja 2022 – BNP Paribas/EOR

text:
               19.4.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/34

      Tožba, vložena 27. januarja 2022 – BNP Paribas/EOR
      (Zadeva T-71/22)
      (2022/C 165/44)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: BNP Paribas (Pariz, Francija) (zastopnika: A. Champsaur in A. Delors, odvetnika)

         Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje (EOR)

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  EOR naloži, naj izdela popoln načrt reševanja, ki bo potrjen v skladu z odločitvijo o reševanju; (1)

                  —

                  ugotovi, da se spornih določb politike o minimalni zahtevi glede kapitala in kvalificiranih obveznosti ne sme uporabiti;

                  —

                  odločitev o reševanju razglasi za nično;

                  —

                  odločitev o minimalni zahtevi glede kapitala in kvalificiranih obveznosti razglasi za nično; (2)

                  —

                  EOR naloži plačilo stroškov, ki so ji nastali v zvezi s tem postopkom.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet razlogov, s katerimi utemeljuje svojo tožbo zoper odločitev o reševanju, in osem razlogov, s katerimi utemeljuje svojo tožbo zoper odločitev o minimalni zahtevi glede kapitala in kvalificiranih obveznosti.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog v zvezi z odločitvijo o reševanju: EOR je napačno uporabil pravo. Tožeča stranka trdi, da je odločitev o reševanju v nasprotju z določbami Uredbe (EU) št. 806/2014 z dne 15. julija 2014 (3) in Delegirane uredbe Komisije (EU) 2016/1075 z dne 23. marca 2016 (4) ter z načelom sorazmernosti.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog v zvezi z odločitvijo o reševanju: EOR je storil očitne napake pri presoji in kršil načelo dobrega upravljanja.

                              —

                              Tožeča stranka v utemeljitev tega tožbenega razloga navaja, da je EOR sprejel enotno strategijo „reševanja s sredstvi upnikov“ za vse globalno sistemsko pomembne institucije (GSPI) ne glede na dejanske primere reševanja ter pri izbiri strategije reševanja ni skrbno in nepristransko preizkusil vseh dejanskih in utemeljenih elementov, ki jih je predložila tožeča stranka.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog v zvezi z odločitvijo o reševanju: EOR je izrazil stališče v zvezi z normativno izbiro in torej prekoračil svoje pristojnosti, ki jih ima na podlagi Uredbe (EU) št. 806/2014.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog v zvezi z odločitvijo o reševanju: pri sprejetju zadevne odločitve sta bili kršeni pravica tožeče stranke do izjave in dolžnost EOR, da poda obrazložitev, ker ni obrazložila svoje izbire strategije reševanja za tožečo stranko.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog v zvezi z odločitvijo o reševanju: nekatere določbe Uredbe (EU) št. 806/2014, ki jih je uporabil EOR pri sprejetju te odločitve, so v nasprotju s temeljnimi človekovimi pravicami in PDEU.

                  6.

                  Prvi tožbeni razlog v zvezi z odločitvijo o minimalni zahtevi glede kapitala in kvalificiranih obveznosti: zadevna odločitev temelji in je neločljivo povezana z odločitvijo o reševanju, zato ne bi bila več veljavna, če se odločitev o reševanju razglasi za nično.

                  7.

                  Drugi tožbeni razlog v zvezi z odločitvijo o minimalni zahtevi glede kapitala in kvalificiranih obveznosti: EOR je pri razlagi in uporabi določb Uredbe (EU) št. 806/2014 napačno uporabil pravo.

                              —

                              Tožeča stranka v utemeljitev tega tožbenega razloga navaja, da EOR pri določitvi minimalne zahteve glede kapitala in kvalificiranih obveznosti ni upošteval bančne skupine po reševanju, pri določitvi dajatve za tržno zaupanje pa ni upošteval zahteve po skupnem blažilniku po reševanju, ter da ni opravil celovite presoje vseh upoštevanih elementov za izračun minimalne zahteve glede kapitala in kvalificiranih obveznosti in obrazložil svojega izračuna minimalne zahteve glede kapitala in kvalificiranih obveznosti.

                  8.

                  Tretji tožbeni razlog v zvezi z odločitvijo o minimalni zahtevi glede kapitala in kvalificiranih obveznosti: EOR je pri določitvi minimalne zahteve glede kapitala in kvalificiranih obveznosti storil očitne napake pri presoji in kršil načelo dobrega upravljanja, ker ni opravil skrbe in nepristranske presoje skupine BNP Paribas po reševanju in zlasti ni upošteval učinka reševanja na velikost in poslovni model skupine BNP Paribas.

                  9.

                  Četrti tožbeni razlog v zvezi z odločitvijo o minimalni zahtevi glede kapitala in kvalificiranih obveznosti: EOR je kršil načelo legitimnih pričakovanj, ker pri prilagoditvah minimalne zahteve glede kapitala in kvalificiranih obveznosti ni upošteval lastne politike o minimalni zahtevi glede kapitala in kvalificiranih obveznosti.

                  10.

                  Peti tožbeni razlog v zvezi z odločitvijo o minimalni zahtevi glede kapitala in kvalificiranih obveznosti: EOR je kršil načelo sorazmernosti, lastninsko pravico in pravico do svobodne gospodarske pobude, ker je določil tako minimalno zahtevo glede kapitala in kvalificiranih obveznosti, ki glede na cilje reševanja ni sorazmerna.

                  11.

                  Šesti tožbeni razlog v zvezi z odločitvijo o minimalni zahtevi glede kapitala in kvalificiranih obveznosti: EOR zadevne odločitve ni obrazložil, ker vanjo ni vključil vseh elementov, ki so za tožečo stranki potrebni, da bi razumela, na kakšni podlagi in po kakšnem postopku je bila sprejeta minimalna zahteva glede kapitala in kvalificiranih obveznosti ter zakaj se je ta postopek razlikoval od splošnega postopka, določenega v politiki o minimalni zahtevi glede kapitala in kvalificiranih obveznosti.

                  12.

                  Sedmi tožbeni razlog v zvezi z odločitvijo o minimalni zahtevi glede kapitala in kvalificiranih obveznosti: EOR je kršil pravico tožeče stranke do izjave, ker je na načelni ravni zavrnil, da bi upošteval nekatere od njenih pripomb.

                  13.

                  Osmi tožbeni razlog v zvezi z odločitvijo o minimalni zahtevi glede kapitala in kvalificiranih obveznosti: politika o minimalni zahtevi glede kapitala in kvalificiranih obveznosti, na kateri temelji odločitev o minimalni zahtevi glede kapitala in kvalificiranih obveznosti, je v nasprotju z Uredbo (EU) št. 806/2014 in je EOR z njenim sprejetjem zlorabil pooblastila, ker se z njo izkazuje normativna izbira na področju reševanja in posega v pristojnosti zakonodajalca.

         (1)  Zadevna odločitev o reševanju je: odločitev o načrtu reševanja skupine in oceni rešljivosti za banko BNP Paribas in njene odvisne družbe, kot je bila dogovorjena med Enotnim odborom za reševanje ter družbami Magyar Nemzeti Bank, Finanstilsynet in Bankowy Fundusz Gwarancyjny 4. novembra 2021, sklicna št. RC/JD/2020/52.

         (2)  Zadevna odločitev o politiki minimalne zahteve glede kapitala in kvalificiranih obveznosti je: skupna odločitev o določitvi minimalnih zahtev glede kapitala in kvalificiranih obveznosti za banko BNP Paribas ter nekatere z njo povezane družbe, kot je bila dogovorjena med EOR ter družbami Magyar Nemzeti Bank, Finanstilsynet in Bankowy Fundusz Gwarancyjny 4. novembra 2021, sklicna št. RC/JD/2020/53.

         (3)  Uredba (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2014 o določitvi enotnih pravil in enotnega postopka za reševanje kreditnih institucij in določenih investicijskih podjetij v okviru enotnega mehanizma za reševanje in enotnega sklada za reševanje ter o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 (UL 2014 L 225, str. 1).

         (4)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2016/1075 z dne 23. marca 2016 o dopolnitvi Direktive 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta glede regulativnih tehničnih standardov, ki določajo vsebino načrtov sanacije, načrtov reševanja in načrtov reševanja skupine, minimalna merila, ki naj bi jih pristojni organ ocenil v zvezi z načrti sanacije in načrti sanacije skupine, pogoje za finančno podporo v skupini, zahteve o neodvisnih ocenjevalcih vrednosti, pogodbeno priznavanje pooblastil za odpis in konverzijo, postopke in vsebino zahtev v zvezi z obveščanjem in obvestilom o mirovanju ter operativno delovanje kolegijev za reševanje (UL 2016 L 184, str. 1).


title: Zadeva C-62/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Frankfurt am Main (Nemčija) 1. februarja 2022 – IA/DER Touristik Deutschland GmbH

text:
               19.4.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/28

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Frankfurt am Main (Nemčija) 1. februarja 2022 – IA/DER Touristik Deutschland GmbH
      (Zadeva C-62/22)
      (2022/C 165/37)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Amtsgericht Frankfurt am Main

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: IA

         Tožena stranka: DER Touristik Deutschland GmbH

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 18(1) Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (1) razlagati tako, da ta člen poleg določbe o mednarodni pristojnosti vsebuje tudi določbo o krajevni pristojnosti nacionalnih sodišč v zadevah pogodb o organiziranju potovanja, ki jo mora upoštevati sodišče, ki odloča o zadevi, če imata tako potrošnik kot potnik kakor tudi druga pogodbena stranka, to je organizator potovanja, stalno prebivališče oziroma sedež v isti državi članici, končni namembni kraj potovanja pa ni v tej državi članici, temveč v tujini, kar pomeni, da lahko potrošnik, v okviru dopolnitve nacionalnih pravil, zaradi izpolnitve pogodbenih zahtevkov tožbo proti organizatorju potovanja vloži pri sodišču, na območju katerega ima stalno prebivališče?

         (1)  UL 2012, L 351, str. 1.


title: Zadeva C-226/20 P: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 24. februarja 2022 – Eurofer, Association Européenne de l'Acier, AISBL/Evropska komisija, HBIS Group Serbia Iron & Steel LLC Belgrade (Pritožba – Damping – Uvoz vroče valjanih ploščatih izdelkov iz železa „nelegiranega jekla ali drugega legiranega jekla s poreklom iz Brazilije“ eana „Rusije“ Srbije in Ukrajine – Zaključek postopka v zvezi z uvozom iz Srbije – Ugotavljanje obstoja škode – Kumulativna ocena učinkov uvoza iz več kot ene tretje države – Uredba (EU) 2016/1036 – Člen 3(4) – Zaključek postopka brez sprejetja ukrepov – Člen 9(2) – „Zanemarljivost“ obsega uvoza – Prag de minimis – Diskrecijska pravica Evropske komisije)

text:
               19.4.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/6

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 24. februarja 2022 – Eurofer, Association Européenne de l'Acier, AISBL/Evropska komisija, HBIS Group Serbia Iron & Steel LLC Belgrade
      (Zadeva C-226/20 P) (1)

      (Pritožba - Damping - Uvoz vroče valjanih ploščatih izdelkov iz železa „nelegiranega jekla ali drugega legiranega jekla s poreklom iz Brazilije“ eana „Rusije“ Srbije in Ukrajine - Zaključek postopka v zvezi z uvozom iz Srbije - Ugotavljanje obstoja škode - Kumulativna ocena učinkov uvoza iz več kot ene tretje države - Uredba (EU) 2016/1036 - Člen 3(4) - Zaključek postopka brez sprejetja ukrepov - Člen 9(2) - „Zanemarljivost“ obsega uvoza - Prag de minimis - Diskrecijska pravica Evropske komisije)
      (2022/C 165/05)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Eurofer, Association Européenne de l'Acier, AISBL (zastopnika: J. Killick in G. Forwood, avocats)

         Drugi stranki: Evropska komisija (zastopniki: sprva T. Maxian Rusche in A. Demeneix, nato T. Maxian Rusche in G. Luengo, agenta), HBIS Group Serbia Iron & Steel LLC Belgrade (zastopnik: R. Luff, odvetnik)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Eurofer, Association Européenne de l’Acier, AISBL, poleg svojih stroškov nosi stroške Evropske komisije in družbe HBIS Group Serbia Iron & Steel LLC Belgrade.

         (1)  UL C 313, 21.9.2020.


title: Zadeva C-452/20: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 24. februarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – PJ/Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio dei monopoli per la Toscana, Ministero dell'Economia e delle Finanze (Predhodno odločanje – Približevanje zakonodaj – Direktiva 2014/40/EU – Člen 23(3) – Okvirna konvencija Svetovne zdravstvene organizacije o nadzoru nad tobakom – Prepoved prodaje tobačnih izdelkov mladoletnikom – Pravila o kaznih – Učinkovite, sorazmerne in odvračalne sankcije – Obveznost prodajalcev tobačnih izdelkov, da pri prodaji teh izdelkov preverijo starost kupca – Globa – Obratovanja prodajalne s tobačnimi izdelki – Odvzem dovoljenja za obratovanje za obdobje petnajstih dni – Načelo sorazmernosti – Previdnostno načelo)

text:
               19.4.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/13

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 24. februarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – PJ/Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio dei monopoli per la Toscana, Ministero dell'Economia e delle Finanze
      (Zadeva C-452/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Približevanje zakonodaj - Direktiva 2014/40/EU - Člen 23(3) - Okvirna konvencija Svetovne zdravstvene organizacije o nadzoru nad tobakom - Prepoved prodaje tobačnih izdelkov mladoletnikom - Pravila o kaznih - Učinkovite, sorazmerne in odvračalne sankcije - Obveznost prodajalcev tobačnih izdelkov, da pri prodaji teh izdelkov preverijo starost kupca - Globa - Obratovanja prodajalne s tobačnimi izdelki - Odvzem dovoljenja za obratovanje za obdobje petnajstih dni - Načelo sorazmernosti - Previdnostno načelo)
      (2022/C 165/14)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: PJ

         Toženi stranki: Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio dei monopoli per la Toscana, Ministero dell'Economia e delle Finanze

         Izrek

      Načelo sorazmernosti je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki v primeru prve kršitve prepovedi prodaje tobačnih izdelkov mladoletnikom poleg naložitve upravne globe določa petnajstdnevni odvzem dovoljenja za obratovanje, ki gospodarskemu subjektu, ki je kršil to prepoved, dovoljuje prodajo takih izdelkov, če taka ureditev ne presega tega, kar je ustrezno in potrebno za uresničitev cilja varovanja zdravja ljudi in zlasti zmanjšanja razširjenosti kajenja pri mladih.

         (1)  UL C 423, 7.12.2020.


title: Zadeva C-437/20: Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 10. januarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Parma – Italija) – kazenski postopek zoper ZI, TQ (Predhodno odločanje – Člen 53(2) Poslovnika Sodišča – Igre na srečo – Koncesije za dejavnost pobiranja stav – Podaljšanje že dodeljenih koncesij – Regularizacija centrov za prenos podatkov (CTD), ki to dejavnost opravljajo brez koncesije in dovoljenja policije – Kratek rok – Očitna nedopustnost predloga za sprejetje predhodne odločbe)

text:
               19.4.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/22

      Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 10. januarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Parma – Italija) – kazenski postopek zoper ZI, TQ
      (Zadeva C-437/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 53(2) Poslovnika Sodišča - Igre na srečo - Koncesije za dejavnost pobiranja stav - Podaljšanje že dodeljenih koncesij - Regularizacija centrov za prenos podatkov (CTD), ki to dejavnost opravljajo brez koncesije in dovoljenja policije - Kratek rok - Očitna nedopustnost predloga za sprejetje predhodne odločbe)
      (2022/C 165/26)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale di Parma

         Stranki v kazenskem postopku v glavni stvari

      ZI, TQ

         Izrek

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Parma (sodišče v Parmi, Italija) s sklepom z dne 8. novembra 2019, je očitno nedopusten.

         (1)  Datum vložitve: 17.9.2020.


title: Zadeva T-86/22: Tožba, vložena 15. februarja 2022 – Associazione „Terra Mia Amici No Tap“/EIB

text:
               19.4.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/36

      Tožba, vložena 15. februarja 2022 – Associazione „Terra Mia Amici No Tap“/EIB
      (Zadeva T-86/22)
      (2022/C 165/45)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Associazione „Terra Mia Amici No Tap“ (Melendugno, Italija) (zastopnik: A. Calò, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska investicijska banka

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi in razglasi, da je Evropska investicijska banka storila napako s tem, da je zahtevo za ponovno preučitev, ki jo je vložilo združenje kot tožeča stranka, razglasila za nedopustno in nepravočasno;

                  —

                  Evropski investicijski banki naloži, naj sprejme odločitev o preklicu financiranja, dodeljenega TAP AG;

                  —

                  Toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog temelji na domnevni nedopustnosti zahteve za ponovno preučitev.

                              —

                              Tožeča stranka se v zvezi s tem sklicuje na kršitev Aarhuške konvencije in Uredbe (ES) št. 1367/2006 (1) z dne 6. septembra 2006 in Uredbe (EU) št. 2021/1767 (2), točke 1, 6 in 9 preambule izjave EIB o okoljskih in socialnih načelih in standardih iz leta 2009. Trdi, da je bi morala EIB v konkretnem primeru preklicati dodeljeno financiranje, glede na to, da se je zahteva za ponovno preučitev nanašala na upravni akt v smislu prava okolja.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog temelji na domnevnem zastaranju zahteve za ponovno preučitev zaradi izteka rokov.

                              —

                              Tožeča stranka se v zvezi s tem sklicuje na kršitev Aarhuške konvencije in Uredbe (ES) št. 1367/2006 z dne 6. septembra 2006 in Uredbe (EU) št. 2021/1767, točke 1, 6 in 9 preambule izjave EIB o okoljskih in socialnih načelih in standardih iz leta 2009. V konkretnem primeru naj EIB ne bi preklicala financiranja, pri čemer bi morala preklic opraviti z novim, avtonomnim in ločenim aktom glede na akt, s katerim je bilo predhodno odobreno financiranje, ter da je treba šest tedenski rok za vložitev zahteve za ponovno preučitev vsekakor računati od začetka uporabe objekta, ker je bilo s pogodbo določeno, da se mora upravičenec do tega datuma uskladiti s standardi EIB.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog temelji na kršitvi točke 36 izjave EIB o okoljskih in socialnih načelih in standardih iz leta 2009.

                              —

                              Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da v konkretnem primeru točka 36 določa, da EIB zahteva, da morajo vsi financirani projekti spoštovati vsaj:

                                          —

                                          upoštevno nacionalno zakonodajo na področju okolja;

                                          —

                                          upoštevno zakonodajo EU na področju okolja, zlasti Direktivo o DDV Unije in direktive o ohranjanju narave, ter sektorske direktive in „transverzalne“ direktive;

                                          —

                                          načela in standardi upoštevnih mednarodnih okoljskih konvencij, vključenih v pravo EU.
                                          V konkretnem primeru ni bila spoštovana niti ena od navedenih točk.
                                          Razvidno je namreč, da so dokazane te kršitve:

                                          a.

                                             Okoljska zakonodaja EU in zlasti:

                                                      a.I

                                                      uvodna izjava 36 v povezavi s členom 4 in členom 14 Uredbe (UE) št. 347/2013 (neobstoj analize stroškov in koristi);

                                                      a.II

                                                      uvodna izjava 31 Uredbe (EU) št. 347/2013 v povezavi s členom 5(1) in Priloga IV, opomba 1, k Direktivi 2011/92/EU (zunanji kumulativni učinki);

                                                      a.III

                                                      uvodna izjava 31 Uredbe (EU) št. 347/2013 v povezavi s členom 5(1) in Priloga IV, opomba 1, k Direktivi 2011/92/EU (notranji kumulativni učinki) – Prepoved „Salami Slicing“;

                                                      a.IV

                                                      Člen 2(1) Direktive 2011/92/EU, člen 6(3) in (4) Direktive o habitatih;

                                                      a.V

                                                      Člen 4(4) Direktive 2009/147, direktiva o pticah;

                                                      a.VI

                                                      Uvodna izjava 31 in člen 9 Uredbe (ES) št. 1367/2006 v povezavi s členom 6 Direktive o DDV (Preglednost in sodelovanje);

                                                      a.VII

                                                      Uvodna izjava 28 v povezavi s členom 7 Uredbe (EU) št. 347/2013 (uredba o habitatih);

                                                      a.VIII

                                                      Člen 191(1) PDEU v povezavi z izjavo o okoljskih in socialnih načelih in standardih, ki jih je sprejela EIB na področju sociale in okolja, in jo je odobril upravni svet 3. februarja 2009.

                                          b.

                                             Italijanska zakonodaja in zlasti:

                                                      b.I

                                                      Zakonodajni odlok 42/2004 o prenosu Konvencije o krajini, člen 26;

                                                      b.II

                                                      Zakonodajni odlok 42/2004 o prenosu Konvencije o krajini, člen 146;

                                                      b.III

                                                      Člen 14b zakona št. 241 z dne 7. avgusta 1990, konferenca o storitvah;

                                                      b.IV

                                                      Določba A57 ministrske uredbe 223/14 o usklajevanju na področju okolja;

                                                      b.V

                                                      Zakonodajni odlok 152/06, neobstoj sankcij;

                                                      b.VI

                                                      Člen 452c kazenskega zakonika (okoljska katastrofa).

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog temelji na kršitvi člena Uredbe (EU) št. 347/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. aprila 2013.

                              —

                              Tožeča stranka trdi v zvezi s tem trdi, da je razvidno, da se namreč nikoli ni izvedla ustrezna analiza stroškov in koristi.

         (1)  Uredba (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti (UL 2006, L 264, str. 13).

         (2)  Uredba (EU) 2021/1767 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. oktobra 2021 o spremembi Uredbe (ES) št. 1367/2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti (UL 2021, L 356, str. 1).


title: Zadeva C-70/22: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 1. februarja 2022 – Viagogo AG/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

text:
               19.4.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/29

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 1. februarja 2022 – Viagogo AG/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
      (Zadeva C-70/22)
      (2022/C 165/38)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Consiglio di Stato

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Viagogo AG

         Nasprotni stranki: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  (1)

                  Ali Direktiva 2000/31/ES (1), zlasti členi 3, 14 in 15, v povezavi s členom 56 PDEU nasprotujejo uporabi zakonodaje države članice o prodaji vstopnic za dogodke na sekundarnem trgu, ki upravljavcu gostiteljske platforme, ki deluje v EU – kot je tožeča stranka v obravnavanem postopku – posledično preprečuje, da tretjim uporabnikom ponuja storitve oglaševanja prodaje vstopnic za dogodke na sekundarnem trgu, in to dejavnost lahko opravljajo le prodajalci, prireditelji dogodkov ali drugi subjekti, ki so jih pooblastili javni organi za izdajanje vstopnic na primarnem trgu s certificiranimi sistemi?

                  (2)

                  Ali poleg tega člen 102 PDEU v povezavi s členom 106 PDEU preprečujeta uporabo zakonodaje države članice o prodaji vstopnic za dogodke, v skladu s katero so vse storitve, ki so tesno povezane s sekundarnim trgom vstopnic (zlasti posredništvom), omejene le na prodajalce, prireditelje dogodkov ali druge subjekte, pooblaščene za izdajo vstopnic na primarnem trgu s certificiranimi sistemi, in v skladu s katero takih dejavnosti ne morejo opravljati ponudniki storitev v informacijski družbi, ki nameravajo delovati kot ponudniki storitev gostovanja v smislu členov 14 in 15 Direktive 2000/31/ES, zlasti če, kot je to v obravnavanem primeru, lahko zaradi te omejitve prevladujoči gospodarski subjekt na primarnem trgu distribucije vstopnic svojo prevlado razširi na posredniške storitve na sekundarnem trgu?

                  (3)

                  Ali se v smislu evropske zakonodaje in v obravnavanem primeru Direktive 2000/31/ES pojem pasivnega ponudnika storitev gostovanja uporablja le, kadar se ne opravljajo kakršne koli dejavnosti filtriranja, izbiranja, indeksiranja, organiziranja, katalogiziranja, združevanja, vrednotenja, uporabe, spreminjanja, zajemanja ali promocije vsebin, ki jih objavijo uporabniki, pri čemer se te dejavnosti štejejo kot parametri, navedeni zgolj kot primer, in ni nujno, da so prisotne vse, kadar se šteje, da so ex se pomembne za poslovno opravljanje storitve in/ali uporabo tehnike vrednotenja vedenja uporabnikov za okrepitev njihove zvestobe, ali če je bila predložitvenemu sodišču v presojo predložena pomembnost zgoraj navedenih okoliščin, tako da je kljub nastanku ene ali več teh okoliščin mogoče ugotoviti, da prevladuje nevtralnost storitve, na podlagi katere je opredeljen pasiven ponudnik storitev gostovanja?“

         (1)  Direktiva 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (UL 2000, L 178, str. 1).


title: Zadeva T-87/22: Tožba, vložena 17. februarja 2022 – Hahn Rechtsanwälte/Komisija

text:
               19.4.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/38

      Tožba, vložena 17. februarja 2022 – Hahn Rechtsanwälte/Komisija
      (Zadeva T-87/22)
      (2022/C 165/46)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Hahn Rechtsanwälte PartG mbB (Bremen, Nemčija) (zastopnik: K. Künstner, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi Sklep Komisije C(202l) 9326 final z dne 7. decembra 2021 za ničen;

                  —

                  naloži Evropski komisiji plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: neobstoj razlogov za zavrnitev na podlagi člena 4(2) Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1)

                              —

                              Komisija ni dokazala obstoja poslovnih interesov v smislu člena 4(2) Uredbe (ES) št. 1049/2001, ki bi upravičevali varstvo strank v postopku omejevalnega sporazuma AT.40178 – Emisije vozil, niti ni preučila konkretnega primera.

                              —

                              Komisija se ne more sklicevati na varstvo preiskav, ker gre za preiskavo v zvezi z že zaključenim postopkom glede omejevalnega sporazuma, v katerem je bil sprejet dokončen sklep, poleg tega pa ni preučila konkretnega primera.

                              —

                              Komisija se sklicuje na splošno domnevo nerazkritja, čeprav pogoji iz člena 4(2), prva ali tretja alinea, Uredbe (ES) št. 1049/2001 niso izpolnjeni, kar ima za posledico nezakonito inverzijo med načelom in izjemo glede pravice do dostopa.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: obstoj prevladujočega javnega interesa, ki upravičuje razkritje, v smislu člena 4(2) Uredbe (ES) št. 1049/2001

                              —

                              Komisija je storila napako s tem, da ni ugotovila obstoja prevladujočega javnega interesa v smislu člena 4(2) Uredbe št. 1049/2001.

                              —

                              Kršitev splošnega interesa je v obravnavanem primeru očitna, ker se zadevni protikonkurenčni sporazum nanaša tudi na prepovedane odklopne naprave na lahkih potniških vozilih in ker so presežne emisije dušikovih oksidov škodljive za zdravje, okolje in podnebje.

                              —

                              Glede na navedbe Evropske agencije za okolje (EEA) je število smrti, ki je posledica onesnaženja zraka z dušikovim dioksidom, samo v Nemčiji približno 12 800.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: neobstoj konkretnega preizkusa delnega dostopa na podlagi člena 4(2) Uredbe (ES) št. 1049/2001

                              —

                              Komisija ni dovolj konkretno preučila, ali je treba podredno odobriti delni dostop do spisa na podlagi člena 4(2) Uredbe (ES) št. 1049/2001.

                              —

                              Ni bila opravljena preučitev vprašanja, ali bi bilo mogoče glede tožeče stranke uporabiti manj omejevalen ukrep v zvezi s pravico do dostopa.

         (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).


title: Zadeva C-463/20: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 24. februarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – Namur-Est Environnement ASBL / Région wallonne (Predhodno odločanje – Okolje – Direktiva 2011/92/EU – Presoja vplivov nekaterih projektov na okolje – Direktiva 92/43/EGS – Ohranjanje naravnih habitatov – Povezava med postopkom presoje vplivov in izdaje soglasja iz člena 2 Direktive 2011/92/EU ter nacionalnim postopkom odstopanja od ukrepov za varstvo vrst, ki jih določa Direktiva 92/43/EGS – Pojem „soglasje“ – Sestavljeni postopek odločanja – Obveznost presoje – Stvarni obseg – Faza postopka, v kateri je treba zagotoviti sodelovanje javnosti v postopku odločanja)

text:
               19.4.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/13

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 24. februarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – Namur-Est Environnement ASBL / Région wallonne
      (Zadeva C-463/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Okolje - Direktiva 2011/92/EU - Presoja vplivov nekaterih projektov na okolje - Direktiva 92/43/EGS - Ohranjanje naravnih habitatov - Povezava med postopkom presoje vplivov in izdaje soglasja iz člena 2 Direktive 2011/92/EU ter nacionalnim postopkom odstopanja od ukrepov za varstvo vrst, ki jih določa Direktiva 92/43/EGS - Pojem „soglasje“ - Sestavljeni postopek odločanja - Obveznost presoje - Stvarni obseg - Faza postopka, v kateri je treba zagotoviti sodelovanje javnosti v postopku odločanja)
      (2022/C 165/15)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Namur-Est Environnement ASBL

         Tožena stranka: Région wallonne

         Izrek

                  1.

                  Direktivo 2011/92/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje je treba razlagati tako, da odločba, sprejeta na podlagi člena 16(1) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst, ki nosilcu projekta dovoljuje odstopanje od ukrepov, ki se uporabljajo na področju varstva vrst, da bi se izvedel projekt v smislu člena 1(2)(a) Direktive 2011/92, spada na področje uporabe postopka za izdajo soglasja za izvedbo tega projekta v smislu člena 1(2)(c) te direktive, prvič, če tega projekta ni mogoče izvesti, ne da bi nosilec projekta to odločbo pridobil, in drugič, če organ, ki je pristojen za izdajo soglasja za izvedbo tega projekta, ohrani možnost, da vplive tega projekta na okolje presodi strožje, kot je bilo to storjeno v navedeni odločbi.

                  2.

                  Direktivo 2011/92 je treba ob upoštevanju zlasti njenih členov 6 in 8 razlagati tako, da ni nujno, da pred sprejetjem predhodne odločbe, s katero se nosilcu projekta dovoli odstopanje od ukrepov, ki se uporabljajo na področju varstva vrst, da bi se izvedel projekt v smislu člena 1(2)(a) te direktive, javnost sodeluje, če je to sodelovanje učinkovito zagotovljeno pred sprejetjem odločbe, ki jo mora sprejeti organ, pristojen za morebitno soglasje za izvedbo tega projekta.

         (1)  UL C 9, 11.1.2021.


title: Zadeva C-73/22 P: Pritožba, ki so jo 3. februarja 2022 vložile Grupa Azoty S.A., Azomureș SA, Lipasmata Kavalas LTD Ypokatastima Allodapis zoper sklep Splošnega sodišča (peti senat) z dne 29. novembra 2021 v zadevi T-726/20, Grupa Azoty in drugi/Komisija

text:
               19.4.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/29

      Pritožba, ki so jo 3. februarja 2022 vložile Grupa Azoty S.A., Azomureș SA, Lipasmata Kavalas LTD Ypokatastima Allodapis zoper sklep Splošnega sodišča (peti senat) z dne 29. novembra 2021 v zadevi T-726/20, Grupa Azoty in drugi/Komisija
      (Zadeva C-73/22 P)
      (2022/C 165/39)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnice: Grupa Azoty S.A., Azomureș SA, Lipasmata Kavalas LTD Ypokatastima Allodapis (zastopniki: D. Haverbeke, L. Ruessmann in P. Sellar, avocats)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlogi

      Pritožnice Sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  izpodbijani sklep razveljavi; in

                  —

                  predlog pritožnic na podlagi člen 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti sporočila Komisije z dne 25. septembra 2020 z naslovom „Smernice za nekatere ukrepe državne pomoči v okviru sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov po letu 2021“ (1) razglasi za dopusten; ali

                  —

                  podredno, izpodbijani sklep razveljavi, ker bi moralo Splošno sodišče svojo odločitev o dopustnosti pridržati do presoje o utemeljenosti tožbe; in

                  —

                  zadevo vrne Splošnemu sodišču, da odloči o utemeljenosti tožbe; in

                  —

                  drugi stranki v postopku naloži plačilo stroškov tega postopka; in

                  —

                  odločitev o stroških postopka pred Splošnim sodišče pridrži, dokler to ne odloči o tožbi.

         Pritožbena razloga in bistvene trditve

      Pritožnice v utemeljitev pritožbe navajajo dva pritožbena razloga.
      Prvi pritožbeni razlog: nezadostna obrazložitev.

                  —

                  Splošno sodišče ni izpolnilo svoje obveznosti, da poda zadostno obrazložitev. Prvič, Splošno sodišče v točkah od 34 do 48 in od 49 do 51 izpodbijanega sklepa ni odgovorilo na trditve pritožnic in ni ugotovilo dejanskega stanja zadeve, ki mu je bila predložena. Drugič, Splošno sodišče ni pojasnilo, zakaj se lahko na pritožnice neposredno nanašajo le odločbe Komisije, ki so sprejete na podlagi določene sekundarne zakonodaje. To se nanaša na točko 38 izpodbijanega sklepa.

            Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je ugotovilo, da se akt na pritožnice ne nanaša neposredno.

                  —

                  Splošno sodišče se v točkah od 26 do 30 izpodbijanega sklepa sklicuje na ustaljeno sodno prakso, da bi pojasnilo merilo neposrednega nanašanja. V okviru tega merila neposrednega nanašanja mora Splošno sodišče presoditi vsebino, naravo, namen in bistvo izpodbijanega akta ter dejanski in pravni okvir, v katerega je ta akt umeščen. Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri presoji zahteve „neposrednega nanašanja“ iz člena 263 PDEU, ker te presoje ni opravilo. To se nanaša na točke od 34 do 48 izpodbijanega sklepa. Splošno sodišče je ustvarilo položaj, v katerem pritožnice nimajo na voljo nobenega pravnega sredstva. Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker ni upoštevalo in pravilno uporabilo merila za presojo neposrednega nanašanj.

            Podredno, Splošno sodišče bi moralo odločitev o dopustnosti pridržati do presoje o utemeljenosti tožbe.

                  —

                  V skladu z odstavkoma 7 in 8 člena 130(3) Poslovnika Splošnega sodišča mora Splošno sodišče, če to upravičujejo posebne okoliščine, odločanje o ugovoru nedopustnosti pridržati za končno odločbo in določiti nove roke za nadaljevanje postopka. V skladu z ustaljeno sodno prakso takšne posebne okoliščine obstajajo, kadar je pridržanje potrebno zaradi učinkovitega izvajanja sodne oblasti.

                  —

                  Splošno sodišče bi moralo oceniti naravo, vsebino in okvir izpodbijanega akta, da bi ugotovilo, ali se neposredno nanaša na pritožnice. Za to je treba preučiti vsebino akta in ugotoviti, ali državam članicam nalaga samostojne pravne obveznosti. Ta presoja se prekriva s preučitvijo utemeljenosti prvega tožbenega razloga, ki se nanaša na nepristojnost Komisije za sprejetje Priloge I k izpodbijanemu aktu. Splošno sodišče je s tem, da odločanja o ugovoru nedopustnosti Komisije ni pridržalo do obravnave trditev o utemeljenosti, kršilo določbe odstavkov 7 in 9 člena 130 Poslovnika.

         (1)  UL 2020 C 317, str. 5.


title: Zadeva T-101/22: Tožba, vložena 21. februarja 2022 – OG in drugi/Komisija

text:
               19.4.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/39

      Tožba, vložena 21. februarja 2022 – OG in drugi/Komisija
      (Zadeva T-101/22)
      (2022/C 165/47)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Tožeče stranke: OG, OH, OI in OJ (zastopnik: D. Gómez Fernández, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  člen 1 Delegirane uredbe Komisije (EU) 2021/2288 (1) z dne 21. decembra 2021 o spremembi Priloge k Uredbi (EU) 2021/953 (2) Evropskega parlamenta in Sveta glede obdobja priznavanja potrdil o cepljenju, ki so izdana v obliki digitalnega COVID potrdila EU in potrjujejo zaključeno primarno serijo cepljenja razglasi za ničen;

                  —

                  Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo sedem tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev pravil o pristojnosti in člena 290(1) PDEU.

                              —

                              V zvezi s tem se zatrjuje prekoračitev delegiranega pooblastila, ki ga je Evropski parlament podelil v členih 12 in 5(2) Uredbe 2021/953 ter nespoštovanje teh členov, ker se ni upoštevalo bistvenih elementov akta o prenosu pooblastila, vsekakor pa je bil presežen normativni okvir, določen s temeljnim zakonodajnim aktom, saj spremembe niso potrebne zaradi znanstvenega napredka pri zajezitvi pandemije COVID-19.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev pravil o pristojnosti in člena 290(1) PDEU.

                              —

                              V zvezi s tem se zatrjuje prekoračitev delegiranega pooblastila, ki ga je Evropski parlament podelil v členih 13 in 5(4) Uredbe 2021/953 ter nespoštovanje teh členov. Zatrjuje se tudi bistvena kršitev postopka, ker naj bi se nujni postopek uporabil, ne da bi bile izpolnjene zahteve, ki so določene za uporabo tega postopka, in sicer novi znanstveni dokazi in obstoj skrajno nujnih razlogov.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev temeljne pravice do prostega gibanja, priznane s členom 21 PDEU, s členom 45 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in s členom 2 Protokola št. 4 Evropske konvencije za varstvo človekovih pravic in temeljnih svoboščin, kršitev člena 27 Direktive 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 in načela sorazmernosti.

                              —

                              V zvezi s tem se zatrjuje, da sprejete omejitve ne ustrezajo razlogom javnega zdravja in ni dokazana ne njihova učinkovitost ne njihova nujnost.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev temeljnih pravic iz Listine do enakosti pred zakonom (člen 20) in prepovedi diskriminacije (člen 21) ter ustreznih pravic iz Evropske konvencije o človekovih pravicah (EKČP), ker je bilo brez znanstvene podlage uvedeno različno obravnavanje oseb, ki so zaključile primarno serijo cepljenja, in tistih, ki so prejele poživitveni odmerek.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev stvarne pristojnosti.

                              —

                              V zvezi s tem se zatrjuje kršitev načela prenosa pristojnosti ter členov 5 in 168 PDEU, saj niti Komisija niti Evropska unija nista pristojni za sprejemanje ukrepov, s katerimi se naloži cepljenje, čeprav posredno, ker sicer potrdilo o cepljenju 270 dni po zaključeni primarni seriji cepljenja samodejno ni več veljavno.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: kršitev temeljnih pravic, priznanih z Listino, do svobode (člen 6), do spoštovanja zasebnega in družinskega življenja (člen 7), do človekovega dostojanstva (člen 1) in do telesne celovitosti (člen 3) ter ustreznih pravic iz EKČP, ker je posredno vsiljeno cepljenje s poživitvenim odmerkom, saj sicer potrdilo o cepljenju ni več veljavno.

                  7.

                  Šesti tožbeni razlog: zloraba pooblastil.

                              —

                              Zatrjuje se kršitev člena 18 EKČP, ker se z Delegirano uredbo sledi cilju, ki se razlikuje od predvidenega. Posredno se nalaga obveznost cepljenja s poživitvenim odmerkom, saj sicer potrdilo o cepljenju samodejno preneha veljati.

         (1)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2021/2288 z dne 21. decembra 2021 o spremembi Priloge k Uredbi (EU) 2021/953 Evropskega parlamenta in Sveta glede obdobja priznavanja potrdil o cepljenju, ki so izdana v obliki digitalnega COVID potrdila EU in potrjujejo zaključeno primarno serijo cepljenja (UL 2021, L 458, str. 459).

         (2)  Uredba (EU) 2021/953 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2021 o okviru za izdajanje, preverjanje in priznavanje interoperabilnih potrdil o cepljenju, testu in preboleli bolezni v zvezi s COVID-19 (digitalno COVID potrdilo EU) za olajšanje prostega gibanja med pandemijo COVID-19 (UL 2021, L 211, str. 1).


title: Zadeva C-550/21: Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 21. februarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione tributaria provinciale di Roma – Italija) – Leonardo SpA/Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale del Lazio (Predhodno odločanje – Člen 53(2) in člen 94 Poslovnika Sodišča – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Neobstoj zadostnih pojasnil – Očitna nedopustnost)

text:
               19.4.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/23

      Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 21. februarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione tributaria provinciale di Roma – Italija) – Leonardo SpA/Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale del Lazio
      (Zadeva C-550/21) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 53(2) in člen 94 Poslovnika Sodišča - Skupni sistem davka na dodano vrednost - Neobstoj zadostnih pojasnil - Očitna nedopustnost)
      (2022/C 165/27)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Commissione tributaria provinciale di Roma

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Leonardo SpA

         Tožena stranka: Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale del Lazio

         Izrek

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione tributaria provinciale di Roma (pokrajinsko davčno sodišče v Rimu, Italija) z odločbo z dne 21. julija 2021, je očitno nedopusten.

         (1)  Datum vložitve: 6. 9. 2021.


title: Zadeva T-102/22: Tožba, vložena 22. februarja 2022 – Transgourmet Ibérica/EUIPO – Aldi (Gourmet)

text:
               19.4.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/40

      Tožba, vložena 22. februarja 2022 – Transgourmet Ibérica/EUIPO – Aldi (Gourmet)
      (Zadeva T-102/22)
      (2022/C 165/48)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Transgourmet Ibérica, SAU (Gerona, Španija) (zastopnika: C. Duch Fonoll in I. Osinaga Lozano, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije Gourmet – znamka Evropske unije št. 8143 653

         Postopek pred EUIPO: postopek za razveljavitev

         Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 14. decembra 2021 v zadevi R 862/2021-2

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo v celoti razveljavi;

                  —

                  zadevo vrne v odločanju odboru za pritožbe in

                  —

                  EUIPO ter intervenientki naloži plačilo njunih stroškov in stroškov, ki so tožeči stranki nastali v tem postopku, v postopku pritožbe ter v postopku na prvi stopnji.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev člena 3 Direktive (EU) 2015/2436 Evropskega parlamenta in Sveta ter z njo povezane sodne prakse;

                  —

                  Kršitev člena 64(2) in (3) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta v povezavi s členom 10(4) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625 in povezano sodno prakso;

                  —

                  Kršitev člena 64(2) in (3) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta v povezavi s členom 18(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva C-257/20: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 24. februarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Varhoven administrativen sad – Bolgarija) – „Viva Telecom Bulgaria“ EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Sofia (Predhodno odločanje – Obdavčenje – Davčni odtegljaj od fiktivnih obresti na brezobrestno posojilo, ki ga je matična družba nerezidentka odobrila odvisni družbi rezidentki – Direktiva 2003/49/ES – Plačila obresti med povezanimi družbami iz različnih držav članic – Člen 1(1) – Oprostitev plačila davčnega odtegljaja – Člen 4(1)(d) – Izvzetje nekaterih plačil – Direktiva 2011/96/EU – Davek od dohodkov pravnih oseb – Člen 1(1)(b) – Distribucija dobička s strani odvisne družbe rezidentke matični družbi nerezidentki – Člen 5 – Oprostitev plačila davčnega odtegljaja – Direktiva 2008/7/ES – Zbiranje kapitala – Člen 3 – Vložki kapitala – Člen 5(1)(a) – Oprostitev plačila posrednega davka – Člena 63 in 65 PDEU – Prosti pretok kapitala – Obdavčitev bruto zneska fiktivnih obresti – Postopek za povračilo zaradi odbitka stroškov, povezanih z odobritvijo posojila, in morebitnega vračila – Različno obravnavanje – Utemeljitev – Enakomerna porazdelitev davčne pristojnosti med državami članicami – Učinkovito pobiranje davkov – Boj proti izogibanju davkom)

text:
               19.4.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/6

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 24. februarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Varhoven administrativen sad – Bolgarija) – „Viva Telecom Bulgaria“ EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Sofia
      (Zadeva C-257/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davčni odtegljaj od fiktivnih obresti na brezobrestno posojilo, ki ga je matična družba nerezidentka odobrila odvisni družbi rezidentki - Direktiva 2003/49/ES - Plačila obresti med povezanimi družbami iz različnih držav članic - Člen 1(1) - Oprostitev plačila davčnega odtegljaja - Člen 4(1)(d) - Izvzetje nekaterih plačil - Direktiva 2011/96/EU - Davek od dohodkov pravnih oseb - Člen 1(1)(b) - Distribucija dobička s strani odvisne družbe rezidentke matični družbi nerezidentki - Člen 5 - Oprostitev plačila davčnega odtegljaja - Direktiva 2008/7/ES - Zbiranje kapitala - Člen 3 - Vložki kapitala - Člen 5(1)(a) - Oprostitev plačila posrednega davka - Člena 63 in 65 PDEU - Prosti pretok kapitala - Obdavčitev bruto zneska fiktivnih obresti - Postopek za povračilo zaradi odbitka stroškov, povezanih z odobritvijo posojila, in morebitnega vračila - Različno obravnavanje - Utemeljitev - Enakomerna porazdelitev davčne pristojnosti med državami članicami - Učinkovito pobiranje davkov - Boj proti izogibanju davkom)
      (2022/C 165/06)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Varhoven administrativen sad

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka:„Viva Telecom Bulgaria“ EOOD

         Tožena stranka: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Sofia

         Ob udeležbi: Varhovna administrativna prokuratura na Republika Bulgaria

         Izrek

                  1.

                  Člen 1(1) Direktive Sveta 2003/49/ES z dne 3. junija 2003 o skupnem sistemu obdavčevanja plačil obresti ter licenčnin med povezanimi družbami iz različnih držav članic v povezavi s členom 4(1)(d) te direktive, člen 5 Direktive Sveta 2011/96/EU z dne 30. novembra 2011 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta (EU) 2015/121 z dne 27. januarja 2015, ter člena 3 in 5 Direktive Sveta 2008/7/ES z dne 12. februarja 2008 o posrednih davkih na zbiranje kapitala je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki določa obdavčitev v obliki pri viru odtegnjenega davka od fiktivnih obresti, ki bi jih odvisna družba rezidentka, ki ji je matična družba nerezidentka odobrila brezobrestno posojilo, morala tej družbi plačati pod tržnimi pogoji.

                  2.

                  Člen 63 PDEU v povezavi z načelom sorazmernosti je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki določa obdavčitev v obliki pri viru odtegnjenega davka od fiktivnih obresti, ki bi jih odvisna družba rezidentka, ki ji je matična družba nerezidentka odobrila brezobrestno posojilo, morala tej družbi plačati pod tržnimi pogoji, če se ta davčni odtegljaj obračuna od bruto zneska teh obresti, ne da bi bilo mogoče v tej fazi odšteti stroške, povezane s tem posojilom, pri čemer je treba za preračun tega davčnega odtegljaja in morebitno vračilo naknadno vložiti zahtevo za to, pod pogojem, na eni strani, da postopek, ki je za to določen s to zakonodajo, ne traja predolgo, in na drugi strani, da je treba plačati obresti od vrnjenih zneskov.

         (1)  UL C 279, 24.8.2020.


title: Zadeva C-63/22: Sklep predsednika Sodišča z dne 23. februarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Wiesbaden – Nemčija) – TV/Land Hessen (Varstvo osebnih podatkov – Agencija za informacije (urad za ekonomske informacije) – Ocena kreditne sposobnosti (scoring) fizičnih oseb na podlagi nepreverjenih informacij, ki so jih predložili upniki – Zakonitost obdelave podatkov in skupna odgovornost za to obdelavo)

text:
               19.4.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/23

      Sklep predsednika Sodišča z dne 23. februarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Wiesbaden – Nemčija) – TV/Land Hessen
      (Zadeva C-63/22) (1)

      (Varstvo osebnih podatkov - Agencija za informacije (urad za ekonomske informacije) - Ocena kreditne sposobnosti (scoring) fizičnih oseb na podlagi nepreverjenih informacij, ki so jih predložili upniki - Zakonitost obdelave podatkov in skupna odgovornost za to obdelavo)
      (2022/C 165/28)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: TV

         Tožena stranka: Land Hessen

         Druga stranka: SCHUFA Holding AG

         Izrek

      Zadeva C-63/22 se izbriše iz vpisnika Sodišča.

         (1)  Datum vložitve: 1. 2. 2022


title: Zadeva C-262/20: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 24. februarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rayonen sad Lukovit – Bolgarija) – VB/Glavna direktsia „Pozharna bezopasnost i zashtita na naselenieto“ (Predhodno odločanje – Socialna politika – Organizacija delovnega časa – Direktiva 2003/88/ES – Člen 8 – Člen 12(а) – Člena 20 in 31 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Skrajšanje običajnega trajanja nočnega dela v primerjavi z običajnim trajanjem dnevnega dela – Delavci v javnem sektorju in delavci v zasebnem sektorju – Enako obravnavanje)

text:
               19.4.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/7

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 24. februarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rayonen sad Lukovit – Bolgarija) – VB/Glavna direktsia „Pozharna bezopasnost i zashtita na naselenieto“
      (Zadeva C-262/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Socialna politika - Organizacija delovnega časa - Direktiva 2003/88/ES - Člen 8 - Člen 12(а) - Člena 20 in 31 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Skrajšanje običajnega trajanja nočnega dela v primerjavi z običajnim trajanjem dnevnega dela - Delavci v javnem sektorju in delavci v zasebnem sektorju - Enako obravnavanje)
      (2022/C 165/07)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Rayonen sad Lukovit

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: VB

         Tožena stranka: Glavna direktsia „Pozharna bezopasnost i zashtita na naselenieto“

         Izrek

                  1.

                  Člen 8 in člen 12(а) Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa je treba razlagati tako, da ne nalagata sprejetja nacionalne zakonodaje, ki bi določala, da je običajno trajanje nočnega dela za delavce v javnem sektorju, kot so policisti in gasilci, krajše od običajnega trajanja dnevnega dela, določenega za te delavce. Taki delavci morajo vsekakor biti upravičeni do drugih zaščitnih ukrepov v zvezi z delovnim časom, plačilom, nadomestili ali podobnimi ugodnostmi, s katerimi je mogoče izravnati posebno obremenitev, ki jo pomeni nočno delo, ki ga opravljajo.

                  2.

                  Člena 20 in 31 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da sedemurno običajno trajanje nočnega dela, ki je v zakonodaji države članice določeno za delavce v zasebnem sektorju, ne velja za delavce v javnem sektorju, vključno s policisti in gasilci, če tako različno obravnavanje temelji na objektivnem in razumnem merilu, torej če je povezano s pravno dopustnim ciljem, ki se želi doseči z navedeno zakonodajo, in če je to različno obravnavanje sorazmerno s tem ciljem.

         (1)  UL C 279, 24.8.2020.


title: Zadeva C-77/22 P: Pritožba, ki so jo 4. februarja 2022 vložile Advansa Manufacturing GmbH, Beaulieu International Group, Brilen, SA, Cordenka GmbH & Co. KG, Dolan GmbH, Enka International GmbH & Co. KG, Glanzstoff Longlaville, Infinited Fiber Company Oy, Kelheim Fibres GmbH, Nurel SA, PHP Fibers GmbH, Teijin Aramid BV, Thrace Nonwovens & Geosynthetics monoprosopi AVEE mi yfanton yfasmaton kai geosynthetikon proïonton, Trevira GmbH zoper sklep Splošnega sodišča (peti senat) z dne 29. novembra 2021 v zadevi T-741/20, Advansa Manufacturing in drugi/Komisija

text:
               19.4.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/31

      Pritožba, ki so jo 4. februarja 2022 vložile Advansa Manufacturing GmbH, Beaulieu International Group, Brilen, SA, Cordenka GmbH & Co. KG, Dolan GmbH, Enka International GmbH & Co. KG, Glanzstoff Longlaville, Infinited Fiber Company Oy, Kelheim Fibres GmbH, Nurel SA, PHP Fibers GmbH, Teijin Aramid BV, Thrace Nonwovens & Geosynthetics monoprosopi AVEE mi yfanton yfasmaton kai geosynthetikon proïonton, Trevira GmbH zoper sklep Splošnega sodišča (peti senat) z dne 29. novembra 2021 v zadevi T-741/20, Advansa Manufacturing in drugi/Komisija
      (Zadeva C-77/22 P)
      (2022/C 165/40)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnice: Advansa Manufacturing GmbH, Beaulieu International Group, Brilen, SA, Cordenka GmbH & Co. KG, Dolan GmbH, Enka International GmbH & Co. KG, Glanzstoff Longlaville, Infinited Fiber Company Oy, Kelheim Fibres GmbH, Nurel SA, PHP Fibers GmbH, Teijin Aramid BV, Thrace Nonwovens & Geosynthetics monoprosopi AVEE mi yfanton yfasmaton kai geosynthetikon proïonton, Trevira GmbH (zastopniki: D. Haverbeke, L. Ruessmann in P. Sellar, avocats)

         Drugi stranki v postopku: Dralon GmbH, Evropska komisija

         Predlogi

      Pritožnice Sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  izpodbijani sklep razveljavi; in

                  —

                  predlog pritožnic na podlagi člen 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti sporočila Komisije z dne 25. septembra 2020 z naslovom „Smernice za nekatere ukrepe državne pomoči v okviru sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov po letu 2021“ (1) razglasi za dopusten; ali

                  —

                  podredno, izpodbijani sklep razveljavi, ker bi moralo Splošno sodišče svojo odločitev o dopustnosti pridržati do presoje o utemeljenosti tožbe; in

                  —

                  zadevo vrne Splošnemu sodišču, da odloči o utemeljenosti tožbe; in

                  —

                  drugi stranki v postopku naloži plačilo stroškov tega postopka; in

                  —

                  odločitev o stroških postopka pred Splošnim sodišče pridrži, dokler to ne odloči o tožbi.

         Pritožbena razloga in bistvene trditve

      Pritožnice v utemeljitev pritožbe navajajo dva pritožnena razloga.
      Prvi pritožbeni razlog: nezadostna obrazložitev.

                  —

                  Splošno sodišče ni izpolnilo svoje obveznosti, da poda zadostno obrazložitev. Prvič, Splošno sodišče v točkah od 34 do 48 in od 49 do 51 izpodbijanega sklepa ni odgovorilo na trditve pritožnic in ni ugotovilo dejanskega stanja zadeve, ki mu je bila predložena. Drugič, Splošno sodišče ni pojasnilo, zakaj se lahko na pritožnice neposredno nanašajo le odločbe Komisije, ki so sprejete na podlagi določene sekundarne zakonodaje. To se nanaša na točko 38 izpodbijanega sklepa.

            Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je ugotovilo, da se akt na pritožnice ne nanaša neposredno.

                  —

                  Splošno sodišče se v točkah od 26 do 30 izpodbijanega sklepa sklicuje na ustaljeno sodno prakso, da bi pojasnilo merilo neposrednega nanašanja. V okviru tega merila neposrednega nanašanja mora Splošno sodišče presoditi vsebino, naravo, namen in bistvo izpodbijanega akta ter dejanski in pravni okvir, v katerega je ta akt umeščen. Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri presoji zahteve „neposrednega nanašanja“ iz člena 263 PDEU, ker te presoje ni opravilo. To se nanaša na točke od 34 do 48 izpodbijanega sklepa. Splošno sodišče je ustvarilo položaj, v katerem pritožnice nimajo na voljo nobenega pravnega sredstva. Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker ni upoštevalo in pravilno uporabilo merila za presojo neposrednega nanašanj.

            Podredno, Splošno sodišče bi moralo odločitev o dopustnosti pridržati do presoje o utemeljenosti tožbe.

                  —

                  V skladu z odstavkoma 7 in 8 člena 130(3) Poslovnika Splošnega sodišča mora Splošno sodišče, če to upravičujejo posebne okoliščine, odločanje o ugovoru nedopustnosti pridržati za končno odločbo in določiti nove roke za nadaljevanje postopka. V skladu z ustaljeno sodno prakso takšne posebne okoliščine obstajajo, kadar je pridržanje potrebno zaradi učinkovitega izvajanja sodne oblasti.

                  —

                  Splošno sodišče bi moralo oceniti naravo, vsebino in okvir izpodbijanega akta, da bi ugotovilo, ali se neposredno nanaša na pritožnice. Za to je treba preučiti vsebino akta in ugotoviti, ali državam članicam nalaga samostojne pravne obveznosti. Ta presoja se prekriva s preučitvijo utemeljenosti prvega tožbenega razloga, ki se nanaša na nepristojnost Komisije za sprejetje Priloge I k izpodbijanemu aktu. Splošno sodišče je s tem, da odločanja o ugovoru nedopustnosti Komisije ni pridržalo do obravnave trditev o utemeljenosti, kršilo določbe odstavkov 7 in 9 člena 130 Poslovnika.

         (1)  UL 2020 C 317, str. 5.


title: Zadeva C-483/20: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 22. februarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – XXXX/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides (Predhodno odločanje – Skupna politika na področju azila – Skupni postopki za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite – Direktiva 2013/32/EU – Člen 33(2)(a) – Nedopustnost prošnje za mednarodno zaščito, ki jo je v državi članici vložil državljan tretje države, ki je pridobil status begunca v drugi državi članici, medtem ko mladoletni otrok tega državljana, ki je upravičen do subsidiarne zaščite, prebiva v prvi državi članici – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Člen 7 – Pravica do spoštovanja družinskega življenja – Člen 24 – Interes otroka – Neobstoj kršitve členov 7 in 24 Listine o temeljnih pravicah zaradi nedopustnosti prošnje za mednarodno zaščito – Direktiva 2011/95/EU – Člen 23(2) – Obveznost držav članic, da zagotovijo ohranitev enotnosti družine upravičencev do mednarodne zaščite)

text:
               19.4.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/14

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 22. februarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – XXXX/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
      (Zadeva C-483/20) (1)

      (Predhodno odločanje - Skupna politika na področju azila - Skupni postopki za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite - Direktiva 2013/32/EU - Člen 33(2)(a) - Nedopustnost prošnje za mednarodno zaščito, ki jo je v državi članici vložil državljan tretje države, ki je pridobil status begunca v drugi državi članici, medtem ko mladoletni otrok tega državljana, ki je upravičen do subsidiarne zaščite, prebiva v prvi državi članici - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 7 - Pravica do spoštovanja družinskega življenja - Člen 24 - Interes otroka - Neobstoj kršitve členov 7 in 24 Listine o temeljnih pravicah zaradi nedopustnosti prošnje za mednarodno zaščito - Direktiva 2011/95/EU - Člen 23(2) - Obveznost držav članic, da zagotovijo ohranitev enotnosti družine upravičencev do mednarodne zaščite)
      (2022/C 165/16)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: XXXX

         Tožena stranka: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

         Izrek

      Člen 33(2)(a) Direktive 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite v povezavi s členoma 7 in 24(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da država članica uporabi možnost, ki ji je dana s to določbo, da prošnjo za mednarodno zaščito zavrže kot nedopustno, ker je prosilcu status begunca že priznala druga država članica, kadar je ta prosilec oče mladoletnega otroka brez spremstva, ki je pridobil subsidiarno zaščito v prvi državi članici, vendar pa to ne posega v uporabo člena 23(2) Direktive 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite.

         (1)  UL C 9, 11.1.2021.