title: Zadeva C-148/19 P: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 7. maja 2020 – BTB Holding Investments SA, Duferco Participations Holding SA/Evropska komisija, Foreign Strategic Investments Holding (FSIH) (Pritožba – Državne pomoči – Regionalne pomoči jeklarski industriji – Sklep o razglasitvi nezdružljivosti pomoči s skupnim trgom – Pojem „državna pomoč“ – Prednost – Merilo zasebnega udeleženca – Očitna napaka – Dokazno breme – Meje sodnega nadzora)

text:
               20.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 240/18

      Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 7. maja 2020 – BTB Holding Investments SA, Duferco Participations Holding SA/Evropska komisija, Foreign Strategic Investments Holding (FSIH)
      (Zadeva C-148/19 P) (1)

      (Pritožba - Državne pomoči - Regionalne pomoči jeklarski industriji - Sklep o razglasitvi nezdružljivosti pomoči s skupnim trgom - Pojem „državna pomoč“ - Prednost - Merilo zasebnega udeleženca - Očitna napaka - Dokazno breme - Meje sodnega nadzora)
      (2020/C 240/23)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Pritožnici: BTB Holding Investments SA, Duferco Participations Holding SA (zastopniki: J.-F. Bellis, R. Luff, M. Favart, in Q. Declève, avocats)

         Drugi stranki v postopku: Evropska komisija (zastopnika: V. Bottka in G. Luengo, agenta), Foreign Strategic Investments Holding (FSIH)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družbama BTB Holding Investments SA in Duferco Participations Holding SA se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 182, 27.5.2019.


title: Združeni zadevi C-168/19 in C-169/19: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 30. aprila 2020 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Corte dei Conti – Sezione Giurisdizionale Per la Regione Puglia – Italija) – HB (C-168/19), IC (C-169/19)/Istituto nazionale della previdenza sociale (Predhodno odločanje – Prosto gibanje oseb – Člen 21 PDEU – Načelo prepovedi diskriminacije na podlagi državljanstva – Člen 18 PDEU – Sporazum o preprečevanju dvojnega obdavčevanja – Zaposleni v javnem sektorju – Upokojenec, ki prebiva v drugi državi članici, kot je tista, ki mu izplačuje starostno pokojnino, in ki nima državljanstva države članice stalnega prebivališča – Davek na dohodek – Domnevna izguba davčnih ugodnosti – Domnevno oviranje prostega gibanja in domnevna diskriminacija)

text:
               20.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 240/19

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 30. aprila 2020 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Corte dei Conti – Sezione Giurisdizionale Per la Regione Puglia – Italija) – HB (C-168/19), IC (C-169/19)/Istituto nazionale della previdenza sociale
      (Združeni zadevi C-168/19 in C-169/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Prosto gibanje oseb - Člen 21 PDEU - Načelo prepovedi diskriminacije na podlagi državljanstva - Člen 18 PDEU - Sporazum o preprečevanju dvojnega obdavčevanja - Zaposleni v javnem sektorju - Upokojenec, ki prebiva v drugi državi članici, kot je tista, ki mu izplačuje starostno pokojnino, in ki nima državljanstva države članice stalnega prebivališča - Davek na dohodek - Domnevna izguba davčnih ugodnosti - Domnevno oviranje prostega gibanja in domnevna diskriminacija)
      (2020/C 240/24)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Corte dei Conti – Sezione Giurisdizionale Per la Regione Puglia

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: HB (C-168/19), IC (C-169/19)

         Tožena stranka: Istituto nazionale della previdenza sociale

         Izrek

      Člena 18 in 21 PDEU ne nasprotujeta davčni ureditvi, ki izhaja iz sporazuma o preprečevanju dvojnega obdavčevanja, sklenjenega med državama članicama, na podlagi katere je davčna pristojnost teh držav na področju obdavčevanja starostnih pokojnin razdeljena glede na to, ali so bili prejemniki teh pokojnin zaposleni v zasebnem ali javnem sektorju, in v zadnjenavedenem primeru glede na to, ali imajo državljanstvo države članice, v kateri imajo stalno prebivališče, ali ne.

         (1)  UL C 206, 17.6.2019.


title: Zadeva C-184/19: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 30. aprila 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Bucureşti – Romunija) – Hecta Viticol SRL/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF) – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Biroul Vamal de Interior Buzău, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Galaţi (Predhodno odločanje – Direktivi 92/83/EGS in 92/84/EGS – Trošarinske stopnje za vino in mirne fermentirane pijače, ki niso vino ali pivo – Diferencirane trošarinske stopnje – Načeli pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj)

text:
               20.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 240/19

      Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 30. aprila 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Bucureşti – Romunija) – Hecta Viticol SRL/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF) – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Biroul Vamal de Interior Buzău, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Galaţi
      (Zadeva C-184/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Direktivi 92/83/EGS in 92/84/EGS - Trošarinske stopnje za vino in mirne fermentirane pijače, ki niso vino ali pivo - Diferencirane trošarinske stopnje - Načeli pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj)
      (2020/C 240/25)
      Langue de procédure: le roumain

         Predložitveno sodišče

      Curtea de Apel Bucureşti

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Hecta Viticol SRL

         Tožene stranke: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF) – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Biroul Vamal de Interior Buzău, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Galaţi

         Izrek

                  1.

                  Člene 7, 11 in 15 Direktive Sveta 92/83/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uskladitvi strukture trošarin za alkohol in alkoholne pijače ter člen 5 Direktive Sveta 92/84/EGS z dne 19. oktobra 1992 o približevanju trošarinskih stopenj za alkohol in alkoholne pijače je treba razlagati tako, da ne nalagajo določitve enakih trošarinskih stopenj za alkoholne pijače, ki spadajo v kategorijo „vina“ v smislu Direktive 92/83, in za tiste, ki spadajo v kategorijo „fermentirane pijače, razen vina in piva“ v smislu te direktive.

                  2.

                  Načeli pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni zakonodaji, ki določa spremembo trošarinske stopnje za fermentirane pijače, razen vina in piva, ne da bi bila določena prehodna ureditev, kadar taka sprememba začne veljati osem dni po objavi akta, ki določa tako spremembo, in kadar zavezancem zaradi takega zvišanja ni treba izvesti znatnih ekonomskih prilagoditev, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 187, 3.6.2019.


title: Zadeva C-189/19: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 14. maja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Spenner GmbH & Co. KG/Bundesrepublik Deutschland (Predhodno odločanje – Okolje – Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Evropski uniji – Direktiva 2003/87/ES – Člen 10a – Prehodna ureditev brezplačne dodelitve pravic do emisije – Sklep 2011/278/EU – Člen 9 – Določitev preteklih ravni dejavnosti – Bistvena sprememba zmogljivosti naprave, do katere je prišlo pred uvodnim obdobjem – Določitev upoštevnega uvodnega obdobja)

text:
               20.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 240/20

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 14. maja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Spenner GmbH & Co. KG/Bundesrepublik Deutschland
      (Zadeva C-189/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Okolje - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Evropski uniji - Direktiva 2003/87/ES - Člen 10a - Prehodna ureditev brezplačne dodelitve pravic do emisije - Sklep 2011/278/EU - Člen 9 - Določitev preteklih ravni dejavnosti - Bistvena sprememba zmogljivosti naprave, do katere je prišlo pred uvodnim obdobjem - Določitev upoštevnega uvodnega obdobja)
      (2020/C 240/26)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Spenner GmbH & Co. KG

         Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

         Izrek

                  1.

                  Člen 9(9) Sklepa Komisije 2011/278/EU z dne 27. aprila 2011 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije, je treba ob upoštevanju člena 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta razlagati tako, da se ne uporablja za bistvena povečanja zmogljivosti obstoječe naprave, do katerih je prišlo pred uvodnim obdobjem, določenim v skladu s členom 9(1) tega sklepa.

                  2.

                  Člen 9(1) Sklepa 2011/278 je treba razlagati tako, da pristojnemu nacionalnemu organu ne nalaga, naj sam določi uvodno obdobje, upoštevno za oceno preteklih ravni dejavnosti naprave.

         (1)  UL C 182, 27.5.2019.


title: Zadeva C-191/19: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 30. aprila 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Frankfurt am Main – Nemčija) – OI/Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo SA (Predhodno odločanje – Zračni prevoz – Uredba (ES) št. 261/2004 – Plačilo odškodnine letalskim potnikom v primeru zavrnitve vkrcanja – Zavrnitev vkrcanja – Odpoved – Let s postankom – Sprememba rezervacije enega od letov, ki sestavljata zračni prevoz, proti volji potnika – Prispetje potnika v končni namembni kraj brez zamude)

text:
               20.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 240/21

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 30. aprila 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Frankfurt am Main – Nemčija) – OI/Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo SA
      (Zadeva C-191/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Zračni prevoz - Uredba (ES) št. 261/2004 - Plačilo odškodnine letalskim potnikom v primeru zavrnitve vkrcanja - Zavrnitev vkrcanja - Odpoved - Let s postankom - Sprememba rezervacije enega od letov, ki sestavljata zračni prevoz, proti volji potnika - Prispetje potnika v končni namembni kraj brez zamude)
      (2020/C 240/27)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Frankfurt am Main

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: OI

         Tožena stranka: Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

         Izrek

      Uredbo (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 in zlasti njen člen 7 je treba razlagati tako, da potnik, ki ima enotno rezervacijo za let s postankom, ni upravičen do odškodnine, kadar je bila njegova rezervacija spremenjena proti njegovi volji, zaradi česar, prvič, se ni mogel vkrcati na prvi let, ki je sestavljal njegovo rezervirano potovanje, čeprav je bil ta let izveden, in drugič, mu je bil dodeljen sedež na poznejšem letu, s čimer mu je bilo omogočeno, da se je vkrcal na drugi let, ki je sestavljal njegovo rezervirano potovanje, in tako na končni namembni kraj prispel ob prvotno načrtovanem času.

         (1)  UL C 206, 17.6.2019.


title: Zadeva C-208/19: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 14. maja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht für Zivilrechtssachen Graz – Avstrija) – NK/MS, AS (Predhodno odločanje – Varstvo potrošnikov – Pravice potrošnikov – Direktiva 2011/83/EU – Področje uporabe – Člen 3(3)(f) – Pojem „pogodbe za gradnjo novih stavb“ – Člen 16(c) – Pojem „blago ali izvedba storitev po podrobnem opisu ali osebnih željah potrošnika“ – Pogodba med arhitektom in potrošnikom, ki se nanaša na izdelavo načrta nove enodružinske hiše)

text:
               20.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 240/21

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 14. maja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht für Zivilrechtssachen Graz – Avstrija) – NK/MS, AS
      (Zadeva C-208/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Pravice potrošnikov - Direktiva 2011/83/EU - Področje uporabe - Člen 3(3)(f) - Pojem „pogodbe za gradnjo novih stavb“ - Člen 16(c) - Pojem „blago ali izvedba storitev po podrobnem opisu ali osebnih željah potrošnika“ - Pogodba med arhitektom in potrošnikom, ki se nanaša na izdelavo načrta nove enodružinske hiše)
      (2020/C 240/28)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesgericht für Zivilrechtssachen Graz

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: NK

         Toženi stranki: MS, AS

         Izrek

                  1.

                  Člen 3(3)(f) Direktive 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov, spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS in Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 85/577/EGS in Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta je treba razlagati tako, da pogodba med arhitektom in potrošnikom, v skladu s katero se prvi zaveže, da bo za drugega le projektiral novo enodružinsko hišo in v tem okviru izdelal načrte, ni pogodba za gradnjo nove stavbe v smislu te določbe.

                  2.

                  Člen 2, točki 3 in 4, ter člen 16(c) Direktive 2011/83 je treba razlagati tako, da pogodba med arhitektom in potrošnikom, v skladu s katero se prvi zaveže, da bo za drugega v skladu z njegovimi zahtevami in željami projektiral novo enodružinsko hišo in v tem okviru izdelal načrte, ni pogodba o dobavi blaga, narejenega po podrobnem opisu ali osebnih željah potrošnika, v smislu zadnjenavedene določbe.

         (1)  UL C 172, 20.5.2019.


title: Zadeva C-211/19: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 30. aprila 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Miskolci Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Hongrie) – UO/Készenléti Rendőrség (Predhodno odločanje – Socialna politika – Zaščita varnosti in zdravja delavcev – Direktiva 2003/88/ES – Področje uporabe – Izjema – Člen 1(3) – Direktiva 89/391/EGS – Člen 2(2) – Dejavnosti policijskih enot za hitro posredovanje)

text:
               20.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 240/22

      Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 30. aprila 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Miskolci Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Hongrie) – UO/Készenléti Rendőrség
      (Zadeva C-211/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Socialna politika - Zaščita varnosti in zdravja delavcev - Direktiva 2003/88/ES - Področje uporabe - Izjema - Člen 1(3) - Direktiva 89/391/EGS - Člen 2(2) - Dejavnosti policijskih enot za hitro posredovanje)
      (2020/C 240/29)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Miskolci Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: UO

         Tožena stranka: Készenléti Rendőrség

         Izrek

      Člen 1(3) Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa je treba razlagati tako, da se člen 2, točki 1 in 2, te direktive uporablja za pripadnike organov javnega reda, ki opravljajo naloge nadzora na zunanjih mejah države članice v primeru prihoda državljanov tretjih držav na navedene meje, razen če iz vseh upoštevnih okoliščin izhaja, da se naloge izvajajo v okviru izrednih dogodkov, katerih resnost in obseg zahtevata sprejetje ukrepov, ki so nujni za zaščito življenja, zdravja in varnosti skupnosti ter katerih ustrezna izvršitev bi bila ogrožena, če bi bilo treba upoštevati vsa pravila, določena z navedeno direktivo, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 187, 3.6.2019.


title: Zadeva C-258/19: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 30. aprila 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kúria – Madžarska) – EUROVIA Ipari, Kereskedelmi, Szállítmányozási és Idegenforgalmi Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Predhodno odločanje – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Direktiva 77/388/EGS – Člen 10(2), prvi in tretji pododstavek, člen 17(1) in člen 18(2), prvi pododstavek – Direktiva 2006/112/ES – Člen 63, člen 64(1), člen 66, prvi odstavek, točke od (a) do (c), člen 167 in člen 179, prvi odstavek – Storitve, opravljene pred pristopom Madžarske k Evropski uniji – Natančna določitev cene te storitve po pristopu – Račun za navedeno storitev, izdan in plačan po pristopu – Zavrnitev pravice do odbitka, ki temelji na tem računu, zaradi zastaranja – Pristojnost Sodišča)

text:
               20.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 240/23

      Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 30. aprila 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kúria – Madžarska) – EUROVIA Ipari, Kereskedelmi, Szállítmányozási és Idegenforgalmi Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Zadeva C-258/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Skupni sistem davka na dodano vrednost - Direktiva 77/388/EGS - Člen 10(2), prvi in tretji pododstavek, člen 17(1) in člen 18(2), prvi pododstavek - Direktiva 2006/112/ES - Člen 63, člen 64(1), člen 66, prvi odstavek, točke od (a) do (c), člen 167 in člen 179, prvi odstavek - Storitve, opravljene pred pristopom Madžarske k Evropski uniji - Natančna določitev cene te storitve po pristopu - Račun za navedeno storitev, izdan in plačan po pristopu - Zavrnitev pravice do odbitka, ki temelji na tem računu, zaradi zastaranja - Pristojnost Sodišča)
      (2020/C 240/30)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Kúria

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: EUROVIA Ipari, Kereskedelmi, Szállítmányozási és Idegenforgalmi Kft.

         Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Izrek

      Sodišče Evropske unije ni pristojno za odgovor na vprašanja, ki jih je postavilo Kúria (vrhovno sodišče, Madžarska).

         (1)  UL C 187, 3.6.2019.


title: Zadeva C-263/19: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 14. maja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Törvényszék – Madžarska) –T-Systems Magyarország Zrt., BKK Budapesti Közlekedési Központ Zrt./Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság (Predhodno odločanje – Javna naročila – Postopek za oddajo javnih naročil – Direktiva 2014/24/EU – Člen 1(2) in člen 72 – Direktiva 2014/25/EU – Člen 1(2) in člen 89 – Revizijski postopki oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje – Direktiva 89/665/EGS – Člen 2e(2) – Postopki za oddajo javnih naročil podjetij na vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem področju – Direktiva 92/13/EGS – Člen 2e(2) – Spremembe pogodbe, ki je bila sklenjena po koncu postopka za oddajo javnega naročila – Neobstoj novega postopka za oddajo naročila – Globe, naložene naročniku in izbranemu ponudniku za naročilo – Načelo sorazmernosti)

text:
               20.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 240/23

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 14. maja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Törvényszék – Madžarska) –T-Systems Magyarország Zrt., BKK Budapesti Közlekedési Központ Zrt./Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság
      (Zadeva C-263/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Javna naročila - Postopek za oddajo javnih naročil - Direktiva 2014/24/EU - Člen 1(2) in člen 72 - Direktiva 2014/25/EU - Člen 1(2) in člen 89 - Revizijski postopki oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje - Direktiva 89/665/EGS - Člen 2e(2) - Postopki za oddajo javnih naročil podjetij na vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem področju - Direktiva 92/13/EGS - Člen 2e(2) - Spremembe pogodbe, ki je bila sklenjena po koncu postopka za oddajo javnega naročila - Neobstoj novega postopka za oddajo naročila - Globe, naložene naročniku in izbranemu ponudniku za naročilo - Načelo sorazmernosti)
      (2020/C 240/31)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Fővárosi Törvényszék

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: T-Systems Magyarország Zrt., BKK Budapesti Közlekedési Központ Zrt.g

         Tožena stranka: Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság

         Ob udeležbi: Közbeszerzési Hatóság Elnöke

         Izrek

                  1.

                  Člen 2e(2) Direktive Sveta z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (89/665/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/66/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2007, člen 2e(2) Direktive Sveta 92/13/EGS z dne 25. februarja 1992 o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o uporabi pravil Skupnosti za oddajo javnih naročil podjetij na vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem področju, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/66, uvodne izjave od 19 do 21 Direktive 2007/66, uvodne izjave 12, 113, 115 in 117, člen 1(2) in člen 89 Direktive 2014/25/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju naročnikov, ki opravljajo dejavnosti v vodnem, energetskem in prometnem sektorju ter sektorju poštnih storitev, ter o razveljavitvi Direktive 2004/17/ES je treba razlagati tako razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki v okviru revizijskega postopka, ki ga je nadzorni organ začel po uradni dolžnosti, dopušča, da se kršitev pripiše in posledično globa naloži ne le naročniku ampak tudi izbranemu ponudniku za naročilo v primerih, v katerih je bila ob spremembi pogodbe o javnem naročilu med njenim izvajanjem uporaba pravil za oddajo javnih naročil nezakonito zavrnjena. Če pa tako možnost določa nacionalna ureditev, mora revizijski postopek spoštovati pravo Unije, vključno s splošnimi načeli tega prava, če zadevno javno naročilo spada v stvarno področje uporabe direktiv o javnem naročanju, od začetka ali pa po njegovi nezakoniti spremembi.

                  2.

                  Znesek globe, ki je bila naložena zaradi nezakonite spremembe pogodbe o javnem naročilu, sklenjene med naročnikom in izbranim ponudnikom, je treba določiti ob upoštevanju ravnanj vsake teh strank.

         (1)  UL C 206, 17.6.2019.


title: Zadeva C-266/19: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 14. maja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – EIS GmbH/TO (Predhodno odločanje – Varstvo potrošnikov – Direktiva 2011/83/EU – Člen 6(1)(c) in (h) ter (4) – Priloga I(A) – Pravica do odstopa od pogodbe – Informacije, ki jih morajo trgovci zagotoviti v zvezi s pogoji, rokom in postopki za uveljavljanje pravice do odstopa od pogodbe – Obveznost trgovca „da navede svojo telefonsko številko“ „če je na voljo“ – Obseg)

text:
               20.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 240/24

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 14. maja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – EIS GmbH/TO
      (Zadeva C-266/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Direktiva 2011/83/EU - Člen 6(1)(c) in (h) ter (4) - Priloga I(A) - Pravica do odstopa od pogodbe - Informacije, ki jih morajo trgovci zagotoviti v zvezi s pogoji, rokom in postopki za uveljavljanje pravice do odstopa od pogodbe - Obveznost trgovca „da navede svojo telefonsko številko“„če je na voljo“ - Obseg)
      (2020/C 240/32)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesgerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: EIS GmbH

         Tožena stranka: TO

         Izrek

      Člen 6(1)(c) Direktive 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov, spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS in Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 85/577/EGS in Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta je treba razlagati tako, da je treba v položaju, v katerem se telefonska številka trgovca na njegovi spletni strani pojavi tako, da v očeh povprečnega potrošnika, to je potrošnika, ki je normalno obveščen ter razumno pozoren in preudaren, pomeni, da ta trgovec to telefonsko številko uporablja za vzpostavljanje stika s potrošniki, šteti, da je ta telefonska števila „na voljo“ v smislu te določbe. V takem primeru je treba člen 6(1)(c) in (h) ter (4) te direktive v povezavi s Prilogo I(A) k tej direktivi razlagati tako, da je trgovec, ki potrošniku, preden se ta zaveže s pogodbo, sklenjeno na daljavo ali zunaj poslovnih prostorov, posreduje informacije o načinih uveljavljanja pravice do odstopa od pogodbe, tako da za to uporabi standardizirane informacije iz navedene priloge I(A), dolžan to telefonsko številko navesti in tako temu potrošniku omogočiti, da mu sporoči morebitno odločitev o uveljavljanju te pravice.

         (1)  UL C 230, 8.7.2019.


title: Zadeva C-276/19: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. maja 2020 – Evropska komisija/Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (Neizpolnitev obveznosti države – Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Odstopanja – Ukrepi za poenostavitev in zaščito pred davčnimi utajami ali izogibanjem davkom – Člen 395(2) – Obveznost držav članic, da Evropski komisiji sporočijo posamične ukrepe za poenostavitev pobiranja DDV – Bistvena sprememba prvotno sporočenega ukrepa)

text:
               20.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 240/26

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. maja 2020 – Evropska komisija/Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska
      (Zadeva C-276/19) (1)

      (Neizpolnitev obveznosti države - Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Odstopanja - Ukrepi za poenostavitev in zaščito pred davčnimi utajami ali izogibanjem davkom - Člen 395(2) - Obveznost držav članic, da Evropski komisiji sporočijo posamične ukrepe za poenostavitev pobiranja DDV - Bistvena sprememba prvotno sporočenega ukrepa)
      (2020/C 240/34)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: X. Lewis in J. Jokubauskaitė, agenta)

         Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: F. Shibli, agent, skupaj z O. Thomas, QC, in R. Hill, barrister)

         Izrek

                  1.

                  Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska s tem, da je uvedlo nove ukrepe za poenostavitev, ki razširjajo uporabo ničelne stopnje in izjemo od splošne obveznosti vodenja evidenc o davku na dodano vrednost, ki sta bili določeni z Value Added Tax (Terminal Markets) Order 1973 (odlok o davku na dodano vrednost (terminski trgi) iz leta 1973), kakor je bil spremenjen z Value Added Tax (Terminal Markets) (Amendment) Order 1975 (odlok o davku na dodano vrednost (terminski trgi) (sprememba) iz leta 1975), ne da bi Evropsko komisijo zaprosilo, naj Svetu Evropske unije predlaga izdajo dovoljenja, ni izpolnilo obveznosti iz člena 395(2) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost.

                  2.

                  Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 206, 17.6.2019.


title: Združeni zadevi C-924/19 PPU in C-925/19 PPU: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. maja 2020 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – FMS, FNZ (C-924/19 PPU), SA in SA junior (C-925/19 PPU)/Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság, Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság (Predhodno odločanje – Azilna politika in politika priseljevanja – Direktiva 2013/32/EU – Prošnja za mednarodno zaščito – Člen 33(2) – Razlogi za nedopustnost – Člen 40 – Naknadna prošnja – Člen 43 – Postopki na meji – Direktiva 2013/33/EU – Člen 2(h) ter člena 8 in 9 – Pridržanje – Zakonitost – Direktiva 2008/115/EU – Člen 13 – Učinkovita pravna sredstva – Člen 15 – Pridržanje – Zakonitost – Pravica do učinkovitega pravnega sredstva – Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Načelo primarnosti prava Unije)

text:
               20.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 240/26

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. maja 2020 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – FMS, FNZ (C-924/19 PPU), SA in SA junior (C-925/19 PPU)/Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság, Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság
      (Združeni zadevi C-924/19 PPU in C-925/19 PPU) (1)

      (Predhodno odločanje - Azilna politika in politika priseljevanja - Direktiva 2013/32/EU - Prošnja za mednarodno zaščito - Člen 33(2) - Razlogi za nedopustnost - Člen 40 - Naknadna prošnja - Člen 43 - Postopki na meji - Direktiva 2013/33/EU - Člen 2(h) ter člena 8 in 9 - Pridržanje - Zakonitost - Direktiva 2008/115/EU - Člen 13 - Učinkovita pravna sredstva - Člen 15 - Pridržanje - Zakonitost - Pravica do učinkovitega pravnega sredstva - Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Načelo primarnosti prava Unije)
      (2020/C 240/35)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: FMS, FNZ (C-924/19 PPU), SA in SA junior (C-925/19 PPU)

         Toženi stranki: Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság, Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

         Izrek

                  1.

                  Člen 13 Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, v skladu s katero lahko zadevni državljan tretje države spremembo države vrnitve, navedene v prejšnji odločbi o vrnitvi, ki jo opravi upravni organ, izpodbija le s pravnim sredstvom, vloženim pred upravnim organom, ne da bi bil zagotovljen poznejši sodni nadzor nad odločbo tega organa. V takem primeru je treba načelo primarnosti prava Unije in pravico do učinkovitega sodnega varstva, zagotovljeno s členom 47 Listine o temeljnih pravicah, razlagati tako, da nacionalnemu sodišču, ki odloča o tožbi, s katero se glede na pravo Unije izpodbija zakonitost odločbe o vrnitvi, ki jo pomeni taka sprememba države vrnitve, nalagata, da se izreče za pristojno za odločanje o tej tožbi.

                  2.

                  Člen 33 Direktive 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, na podlagi katere je mogoče prošnjo za mednarodno zaščito zavreči kot nedopustno, ker je prosilec na ozemlje zadevne države članice prišel prek ozemlja države, v kateri ni bil izpostavljen preganjanju ali tveganju resne škode v smislu nacionalne določbe, s katero je prenesen člen 15 Direktive 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite, ali v kateri je zagotovljena ustrezna stopnja varstva.

                  3.

                  Direktivo 2013/32 v povezavi s členom 18 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in načelom lojalnega sodelovanja iz člena 4(3) PEU je treba razlagati tako, da kadar je bil glede prošnje za azil izdan sklep o zavrženju, ki je bil potrjen s pravnomočno sodno odločbo, preden je bilo ugotovljeno, da je navedeni sklep o zavrženju v nasprotju s pravom Unije, organu za presojo v smislu člena 2(f) Direktive 2013/32 te prošnje ni treba ponovno preučiti po uradni dolžnosti. Člen 33(2)(d) Direktive 2013/32 je treba razlagati tako, da je obstoj sodbe Sodišča, s katero je bila ugotovljena nezdružljivost nacionalne ureditve, na podlagi katere je mogoče prošnjo za mednarodno zaščito kot nedopustno zavreči, ker je prosilec na ozemlje zadevne države članice prišel prek države, v kateri ni bil izpostavljen preganjanju ali tveganju resne škode ali v kateri je zagotovljena ustrezna stopnja varstva, s pravom Unije, nov element v zvezi z obravnavanjem prošnje za mednarodno zaščito v smislu te določbe. Poleg tega se navedena določba ne uporablja za naknadno prošnjo v smislu člena 2(q) te direktive, kadar organ za presojo ugotovi, da je pravnomočno zavrženje prejšnje prošnje v nasprotju s pravom Unije. Ta ugotovitev navedeni organ nujno zavezuje, kadar to nasprotovanje izhaja iz sodbe Sodišča ali ga je incidenter ugotovilo nacionalno sodišče.

                  4.

                  Direktivo 2008/115 in Direktivo 2013/33/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o standardih za sprejem prosilcev za mednarodno zaščito je treba razlagati tako, da je obveznost državljana tretje države, da je stalno na omejenem in zaprtem tranzitnem območju, na katerem je gibanje tega državljana omejeno in nadzorovano ter ki ga ta državljan v nobeno smer ne more zakonito prostovoljno zapustiti, očitno odvzem prostosti, ki je značilnost „pridržanja“ v smislu navedenih direktiv.

                  5.

                  Člen 43 Direktive 2013/32 je treba razlagati tako, da ne dovoljuje pridržanja prosilca za mednarodno zaščito na tranzitnem območju za obdobje, daljše od štirih tednov.

                  6.

                  Člena 8 in 9 Direktive 2013/33 je treba razlagati tako, da nasprotujeta temu, prvič, da je prosilec za mednarodno zaščito pridržan zgolj zato, ker nima sredstev za zadovoljitev svojih potreb, drugič, da se to pridržanje izvede brez predhodnega sprejetja obrazložene odločbe o odreditvi pridržanja ter brez preučitve nujnosti in sorazmernosti takega ukrepa, in tretjič, da ne obstaja noben sodni nadzor nad zakonitostjo upravne odločbe o odreditvi pridržanja tega prosilca. Člen 9 te direktive pa je treba razlagati tako, da ne zahteva, da države članice določijo najdaljše trajanje pridržanja, če njihovo nacionalno pravo zagotavlja, da pridržanje traja le, dokler je razlog, ki to pridržanje upravičuje, še naprej podan, in da se upravni postopki, povezani s tem razlogom, vodijo skrbno.

                  7.

                  Člen 15 Direktive 2008/115 je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, prvič, da je državljan tretje države pridržan zgolj zato, ker mu je bila izdana odločba o vrnitvi in ker nima sredstev za zadovoljitev svojih potreb, drugič, da se to pridržanje izvede brez predhodnega sprejetja obrazložene odločbe o pridržanju ter brez preučitve nujnosti in sorazmernosti takega ukrepa, tretjič, da ne obstaja noben sodni nadzor nad zakonitostjo upravne odločbe o odreditvi pridržanja, in četrtič, da to pridržanje lahko traja več kot 18 mesecev oziroma se lahko ohrani, čeprav postopki za ureditev odstranitve ne tečejo več ali pa se ne izvajajo več skrbno.

                  8.

                  Načelo primarnosti prava Unije in pravico do učinkovitega sodnega varstva, ki je zagotovljena s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, je treba razlagati tako, da nacionalnemu sodišču nalagata, da se ob neobstoju nacionalne določbe, ki bi določala sodni nadzor zakonitosti upravne odločbe, s katero je odrejeno pridržanje prosilcev za mednarodno zaščito ali državljanov tretjih držav, katerih prošnja za azil je bila zavržena ali zavrnjena, izreče za pristojno za odločanje o zakonitosti takega pridržanja, in to sodišče pooblaščata, da zadevne osebe nemudoma izpusti, če šteje, da je to pridržanje v nasprotju s pravom Unije.
                  Člen 26 Direktive 2013/33 je treba razlagati tako, da nalaga, da lahko prosilec za mednarodno zaščito, čigar pridržanje, za katero je bilo ugotovljeno, da je nezakonito, se je končalo, pred sodiščem, ki je pristojno na podlagi nacionalnega prava, uveljavlja pravico do pridobitve finančne pomoči, ki mu omogoča nastanitev, ali do nastanitve v naravi, pri čemer ima to sodišče na podlagi prava Unije možnost, da do sprejetja dokončne odločbe sprejme začasne odredbe.
                  Načelo primarnosti prava Unije in pravico do učinkovitega sodnega varstva, zagotovljeno s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, je treba razlagati tako, da nacionalnemu sodišču ob neobstoju nacionalne določbe, ki bi določala sodni nadzor nad pravico do nastanitve v smislu člena 17 Direktive 2013/33, nalagata, da se izreče za pristojno za odločanje o pravnem sredstvu za zagotovitev take pravice.

         (1)  UL C 161, 11.5.2020.


title: Zadeva T-310/20: Tožba, vložena 28. maja 2020 – Comercializadora Eloro/EUIPO – Zumex Group (JUMEX)

text:
               20.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 240/29

      Tožba, vložena 28. maja 2020 – Comercializadora Eloro/EUIPO – Zumex Group (JUMEX)
      (Zadeva T-310/20)
      (2020/C 240/36)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Comercializadora Eloro, SA (Ecatepec, Mehika) (zastopniki: J.L. Gracia Albero, P. Merino Baylos in E. Cebollero González, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Zumex Group, SA (Moncada, Španija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: zahteva za registracijo figurativne znamke Evropske unije JUMEX – Zahteva za registracijo št. 12 329 181

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 9. marca 2020 v zadevi R 534/2019-2

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi; in

                  —

                  toženi strani naloži plačilo stroškov tega postopka, drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO pa plačilo stroškov postopkov pred oddelkom za ugovore in odborom za pritožbe pri EUIPO.

         Navajani tožbeni razlog

      Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-311/20: Tožba, vložena 26. maja 2020 – France Agro/EUIPO – Chafay (Choumicha Saveurs)

text:
               20.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 240/29

      Tožba, vložena 26. maja 2020 – France Agro/EUIPO – Chafay (Choumicha Saveurs)
      (Zadeva T-311/20)
      (2020/C 240/37)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: France Agro (Avignon, Francija) (zastopnik: C. de Haas, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Choumicha Chafay (Casablanca, Maroko)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije Choumicha Saveurs v rdeči, oranžni, rumeni, temno rdeči, zlati in beli barvi – znamka Evropske unije št. 13 866 553

         Postopek pred EUIPO: postopek izbrisa

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 9. marca 2020 v zadevi R 1621/2019-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov, ki jih je imela tožeča stranka v tem postopku.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 59(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-317/20: Tožba, vložena 27. maja 2020 – EnergieVerbund Dresden/Komisija

text:
               20.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 240/30

      Tožba, vložena 27. maja 2020 – EnergieVerbund Dresden/Komisija
      (Zadeva T-317/20)
      (2020/C 240/38)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: EnergieVerbund Dresden GmbH (Dresden, Nemčija) (zastopnika: I. Zenke in T. Heymann, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep tožene stranke z dne 26. februarja 2019 o ugotovitvi združljivosti koncentracije „RWE/E.ON Assets“ z notranjim trgom, zadeva M.8871 (UL 2020, C 111, str. 1), razglasi za ničen;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      V utemeljitev tožbe so navedeni trije tožbeni razlogi, ki so v bistvu enaki ali podobni tožbenim razlogom, navedenim v zadevi T-312/20, EVH/Komisija.


title: Zadeva T-318/20: Tožba, vložena 27. maja 2020 – eins energie in sachsen/Komisija

text:
               20.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 240/31

      Tožba, vložena 27. maja 2020 – eins energie in sachsen/Komisija
      (Zadeva T-318/20)
      (2020/C 240/39)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: eins energie in sachsen GmbH & Co. KG (Chemnitz, Nemčija) (zastopnika: I. Zenke in T. Heymann, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep tožene stranke z dne 26. februarja 2019 o ugotovitvi združljivosti koncentracije „RWE/E.ON Assets“ z notranjim trgom, zadeva M.8871 (UL 2020, C 111, str. 1), razglasi za ničen;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      V utemeljitev tožbe so navedeni trije tožbeni razlogi, ki so v bistvu enaki ali podobni tožbenim razlogom, navedenim v zadevi T-312/20, EVH/Komisija.


title: Zadeva T-319/20: Tožba, vložena 27. maja 2020 – GGEW/Komisija

text:
               20.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 240/31

      Tožba, vložena 27. maja 2020 – GGEW/Komisija
      (Zadeva T-319/20)
      (2020/C 240/40)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: GGEW, Gruppen-Gas- und Elektrizitätswerk Bergstraße AG (Bensheim, Nemčija) (zastopnika: I. Zenke in T. Heymann, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep tožene stranke z dne 26. februarja 2019 o ugotovitvi združljivosti koncentracije „RWE/E.ON Assets“ z notranjim trgom, zadeva M.8871 (UL 2020, C 111, str. 1), razglasi za ničen;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      V utemeljitev tožbe so navedeni trije tožbeni razlogi, ki so v bistvu enaki ali podobni tožbenim razlogom, navedenim v zadevi T-312/20, EVH/Komisija.


title: Zadeva T-323/20: Tožba, vložena 27. maja 2020 – Hell Energy Magyarország/EUIPO (HELL)

text:
               20.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 240/32

      Tožba, vložena 27. maja 2020 – Hell Energy Magyarország/EUIPO (HELL)
      (Zadeva T-323/20)
      (2020/C 240/41)
      Jezik postopka: madžarščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Hell Energy Magyarország Kft. (Budimpešta, Madžarska) (zastopnika: Á. László in B. Mező, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: Prijava besedne znamke Evropske unije HELL – prijava št. 18 002 048

         Izpodbijana odločba: odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 25. marca 2020 (zadeva št. R 1712/2019-2)

         Tožbeni predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi in EUIPO naloži, naj postopek registracije nadaljuje tudi glede proizvodov, za katere je bila registracija zavrnjena.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (EU) št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 7(1)(c) Uredbe (EU) št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-327/20: Tožba, vložena 28. maja 2020 – Group Nivelles/EUIPO – Easy Sanitary Solutions (Odtok za prho)

text:
               20.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 240/32

      Tožba, vložena 28. maja 2020 – Group Nivelles/EUIPO – Easy Sanitary Solutions (Odtok za prho)
      (Zadeva T-327/20)
      (2020/C 240/42)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nizozemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Group Nivelles (Gingelom, Belgija) (zastopnik: J.A.M. Jonkhout, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Easy Sanitary Solutions BV (Oldenzaal, Nizozemska)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik spornega modela: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

         Zadevni sporni model: model Skupnosti (Odtok za prho) – model Skupnosti št. 107834-0025

         Izpodbijana odločba: odločba tretjega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 17. marca 2020 v zadevi R 2664/2017-3

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  model Skupnosti družbe Easy Sanitary Solutions BV s popravkom obrazložitve razglasi za ničen;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev člena 64 Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002;

                  —

                  kršitev člena 63(2) Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002;

                  —

                  kršitev člena 6 Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002;

                  —

                  kršitev člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002.


title: Zadeva T-328/20: Tožba, vložena 29. maja 2020 – Electrodomesticos Taurus/EUIPO – Shenzhen Aukey E-Business (AICOOK)

text:
               20.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 240/33

      Tožba, vložena 29. maja 2020 – Electrodomesticos Taurus/EUIPO – Shenzhen Aukey E-Business (AICOOK)
      (Zadeva T-328/20)
      (2020/C 240/43)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Electrodomesticos Taurus, SL (Oliana, Španija) (zastopnik: E. Manresa Medina, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Shenzhen Aukey E-Business Co. Ltd (Šenzen, Kitajska)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: Prijava besedne znamke Evropske unije AICOOK – Prijava za registracijo št. 17 174 236

         Postopek pred EUIPO: Postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 23. marca 2020 v zadevi R 2212/2019-5

         Tožbeni predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  uporabo znamke, ki se uveljavlja z ugovorom, za „naprave za obdelavo hrane“ iz razreda 7, šteje za dokazano;

                  —

                  zavrne registracijo znamke št. 17 174 236 zaradi njene podobnosti znamki, ki se uveljavlja z ugovorom;

                  —

                  PODREDNO, če ne bi ugodilo prej navedenima zahtevkoma, izreče sodbo, v kateri uporabo znamke, ki se uveljavlja z ugovorom, za „naprave za obdelavo hrane“ iz razreda 7, šteje za dokazano; in

                  —

                  Oddelku za ugovore pri EUIPO odredi, naj izda odločbo v zvezi z ugovorom B 3006619 (znamke Evropske unije št. 17 174 236 AICOOK), v kateri naj uporabo znamke, ki se uveljavlja z ugovorom, za „naprave za obdelavo hrane“ iz razreda 7, šteje za dokazano.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 47(2) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-336/20: Tožba, vložena 30. maja 2020 – Hypo Vorarlberg Bank/EOR

text:
               20.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 240/34

      Tožba, vložena 30. maja 2020 – Hypo Vorarlberg Bank/EOR
      (Zadeva T-336/20)
      (2020/C 240/44)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Hypo Vorarlberg Bank AG (Bregenz, Avstrija) (zastopnika: G. Eisenberger in A. Brenneis, odvetnika)

         Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje (EOR)

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep Enotnega odbora za reševanje z dne 19. marca 2020 o izračunu predhodnih prispevkov Banco Cooperativo Español, S.A., Hypo Vorarlberg Bank AG (prej Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG) in Portigon AG v enotni sklad za reševanje za leto 2016 (SRB/ES/2020/16) (Decision of the Single Resolution Board of 19 March 2020 on the calculation of the 2016 ex-ante contributions due by Banco Cooperativo Español S.A., Hypo Vorarlberg Bank AG (formerly: Vorarl-berger Landes- und Hypothekenbank AG), and Portigon AG to the Single Resolution Fund (SRB/ES/2020/16)) vključno s prilogami, razglasi za ničen v delih, v katerih se ta sklep, vključno s prilogami, nanaša na znesek, ki ga mora plačati tožeča stranka, in

                  —

                  Enotnemu odboru za reševanje naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge, ki so v bistvu enaki ali podobni tožbenim razlogom, navedenim v okviru zadeve T-479/19, Hypo Vorarlberg Bank/EOR (1).

         (1)  UL 2019, C 305, str. 58.


title: Zadeva T-339/20: Tožba, vložena 2. junija 2020 – Portigon/EOR

text:
               20.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 240/34

      Tožba, vložena 2. junija 2020 – Portigon/EOR
      (Zadeva T-339/20)
      (2020/C 240/45)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Portigon AG (Düsseldorf, Nemčija) (zastopniki: D. Bliesener, V. Jungkind in F. Geber, odvetniki)

         Tožeča stranka: Enotni odbor za reševanje (EOR)

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  sklep tožene stranke z dne 19. marca 2020 o izračunu predhodnih prispevkov v enotni sklad za reševanje za leto 2016 (SRB/ES/2020/16), razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

                  —

                  na podlagi člena 69(c) in (d) Poslovnika Splošnega sodišča postopek prekine do pravnomočne odločbe v zadevah T-420/17, T-413/18 in T-481/19 oziroma drugačnega končanja postopka v teh zadevah;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožba temelji na naslednjih tožbenih razlogih.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev Uredbe (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (1), Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2015/81 (2) in PDEU, ker so bili od tožeče stranke zahtevani prispevki v sklad.

                              —

                              Tožena stranka naj bi tožeči stranki neupravičeno naložila obveznost prispevanja v sklad, saj Uredba (EU) št. 806/2014 in Direktiva 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta (3) ne določata obveznosti prispevanja za institucije, ki so v postopku reševanja. S členom 114 PDEU je prepovedano pobiranje prispevkov od institucij, kakršna je tožeča stranka.

                              —

                              Zakonodajalec naj obveznosti plačila prispevka ne bi smel opreti na člen 114 PDEU, saj ni povezave z notranjim trgom. Na ravni Unije harmonizirana pravila za plačilo prispevka ne olajšujejo izvrševanja temeljnih pravic niti ne odpravljajo občutnega izkrivljanja konkurence v povezavi z institucijami, ki se umaknejo s trga.

                              —

                              Tožena stranka naj bi s tem, da je tožeči stranki naložila dolžnost plačila prispevkov, ravnala nepravilno, ker naj ta institucija ne bi bila izpostavljena tveganju, reševanje na podlagi Uredbe (EU) št. 806/2014 pa naj bi bilo izključeno, institucija pa naj tudi ne bi imela nobenega pomena za stabilnost finančnega sistema.

                              —

                              Tožeča stranka naj od leta 2012 ne bi opravljala nobenih novih poslov več in naj bi bila na podlagi sklepa Komisije o pomoči v postopku reševanja. Pretežni del preostalih obveznosti naj bi imela kot skrbnik za drugega upravičenca.

                              —

                              Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/63 (4) naj bi kršila člen 114 PDEU in člen 103(7) Direktive 2014/59/EU, ki je bistvena določba za izračun prispevka (člen 290 PDEU).

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 41(2)(c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina), ker naj postopek izračuna ne bi omogočal popolne obrazložitve izračuna prispevka.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev členov 16 in 20 Listine, ker naj bi zaradi posebnega položaja tožeče stranke izpodbijani sklep kršil splošno načelo enakosti. Z izpodbijanim sklepom naj bi se poleg tega nesorazmerno omejevala svoboda gospodarske pobude tožeče stranke.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev načela pravne varnosti, ker naj za doseganje cilja Uredbe št. 806/2014 ne bi bil potreben retroaktivni učinek in naj v obravnavanem primeru ne bi bil dopusten zgolj zaradi upravne poenostavitve.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: bistvena kršitev postopka, ker naj tožena stranka ne bi zadostno pojasnila dejanskega stanja, tožeče stranke pred izdajo sklepa EOR naj ne bi zaslišala in svojega sklepa naj ne bi zadostno obrazložila.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog (podredno): kršitev člena 70(2) Uredbe št. 806/2014 v povezavi s členom 103(7) Direktive 2014/59/EU, ker bi morala tožena stranka pri izračunu prispevka iz upoštevnih obveznosti izključiti netvegane obveznosti.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog (podredno): kršitev člena 70(6) Uredbe št. 806/2014 v povezavi s členom 5(3) in (4) Delegirane uredbe 2015/63, ker naj bi tožena stranka prispevke tožeče stranke nepravilno izračunala na podlagi bruto vrednosti pogodb o izvedenih finančnih instrumentih.

                  8.

                  Osmi tožbeni razlog (podredno): kršitev člena 70(6) Uredbe št. 806/2014 v povezavi s členom 6(8)(a) Delegirane uredbe 2015/63, ker naj bi tožena stranka tožečo stranko obravnavala, kot da je institucija, v kateri poteka reorganizacija.

         (1)  Uredba (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2014 o določitvi enotnih pravil in enotnega postopka za reševanje kreditnih institucij in določenih investicijskih podjetij v okviru enotnega mehanizma za reševanje in enotnega sklada za reševanje ter o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 (UL 2014, L 225, str. 1).

         (2)  Izvedbena uredba Sveta (EU) 2015/81 z dne 19. decembra 2014 o določitvi enotnih pogojev za uporabo Uredbe (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s predhodnimi prispevki v enotni sklad za reševanje (UL 2015, L 15, str. 1).

         (3)  Direktiva 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o vzpostavitvi okvira za sanacijo ter reševanje kreditnih institucij in investicijskih podjetij ter o spremembi Šeste direktive Sveta 82/891/EGS ter direktiv 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU in 2013/36/EU in uredb (EU) št. 1093/2010 ter (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2014, L 173, str. 190).

         (4)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/63 z dne 21. oktobra 2014 o dopolnitvi Direktive 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s predhodnimi prispevki v sheme za financiranje reševanja (UL 2015, L 11, str. 44).


title: Zadeva T-590/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 30. aprila 2020 – Antonakopoulos/Parlament

text:
               20.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 240/36

      Sklep Splošnega sodišča z dne 30. aprila 2020 – Antonakopoulos/Parlament
      (Zadeva T-590/18) (1)

      (2020/C 240/46)
      Jezik postopka: francoščina
      Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 427, 26.11.2018.


title: Zadeva T-591/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 30. aprila 2020 – ZD/Parlament

text:
               20.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 240/36

      Sklep Splošnega sodišča z dne 30. aprila 2020 – ZD/Parlament
      (Zadeva T-591/18) (1)

      (2020/C 240/47)
      Jezik postopka: francoščina
      Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 427, 26.11.2018.


title: Zadeva T-255/20: Tožba, vložena 4. maja 2020 – ClientEarth/Komisija

text:
               27.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/18

      Tožba, vložena 4. maja 2020 – ClientEarth/Komisija
      (Zadeva T-255/20)
      (2020/C 247/27)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: ClientEarth AISBL (Bruselj, Belgija) (zastopnika: F. Logue, Solicitor, in J. Kenny, Barrister-at-law)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  za nično razglasi odločbo zaradi molka Evropske komisije z dne 26. februarja 2020 v zadevi GESTDEM št. 2019/6819 o zavrnitvi prošnje tožeče stranke za dostop do dela dokumentov;

                  —

                  odloči o stroških in Evropski komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke in morebitnim intervenientom naloži, da nosijo svoje stroške.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Komisija je storila očitne napake pri presoji in napačno uporabila pravo, zaradi česar je bila napačno uporabljena izjema glede varstva postopka odločanja (drugi pododstavek člena 4(3) Uredbe št. 1049/2001) (1), in ni podala obrazložitve (člen 296 PDEU), ker:

                              —

                              ni postopka odločanja, ki bi bil resno oslabljen z delnim razkritjem oddelka 4 zapisnika 79. sestanka „Tehničnega odbora za motorna vozila“, ki je potekal v Bruslju 12. februarja 2019 (dokument B);

                              —

                              Komisija ni dokazala, da bi delno razkritje oddelka 4 dokumenta B resno oslabilo njen postopek odločanja.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: Komisija je storila očitne napake pri presoji in je napačno uporabila pravo, zaradi česar je bilo napačno uporabljeno merilo prevladujočega javnega interesa iz drugega pododstavka člena 4(3) Uredbe št. 1049/2001, in ni podala obrazložitve (člen 296 PDEU).

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila pravo, ker se je oprla na Standardni poslovnik za odbore, ki se na podlagi člena 277 PDEU ne uporablja.

         (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).


title: Zadeva T-306/20: Tožba, vložena 19. maja 2020 – Hijos de Moisés Rodríguez González/EUIPO – Irska in Ornua (La Irlandesa 1943)

text:
               27.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/34

      Tožba, vložena 19. maja 2020 – Hijos de Moisés Rodríguez González/EUIPO – Irska in Ornua (La Irlandesa 1943)
      (Zadeva T-306/20)
      (2020/C 247/45)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Hijos de Moisés Rodríguez González, SA (Las Palmas de Gran Canaria, Španija) (zastopnik: J. García Domínguez, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe: Irska in Ornua Co-operative Ltd (Dublin, Irska)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: Tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: Figurativna znamka La Irlandesa 1943 – Znamka Evropske unije št. 12 043 436

         Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

         Izpodbijana odločba: odločba velikega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 2. marca 2020 v zadevi R 1499/2016-G

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi.

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov in, če je to primerno, tudi drugim nasprotujočim si strankam postopka.

         Navajani tožbeni razlogi

      Kršitev člena 59(1)(a) v povezavi s členom 7(1)(g), in člena 59(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in sveta.


title: Zadeva T-283/20: Tožba, vložena 13. maja 2020 – Billions Europe in drugi/Komisija

text:
               3.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/20

      Tožba, vložena 13. maja 2020 – Billions Europe in drugi/Komisija
      (Zadeva T-283/20)
      (2020/C 255/26)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Billions Europe Ltd (Stockton-on-Tees, Združeno kraljestvo) in sedem drugih tožečih strank (zastopniki: J. Montfort, T. Delille, in P. Chopova-Leprêtre, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  Delegirano uredbo Komisije (EU) 2020/217 (1) (izpodbijana uredba) razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na titanov dioksid, namreč v uvodni izjavi 5 izpodbijane uredbe, prilogah I in II k izpodbijani uredbi, spremembah dela 1 Priloge VI k Uredbi (ES) št. 1272/2008 (2) iz Priloge III k izpodbijani uredbi in vpis titanovega dioksida v del 3 Priloge VI k Uredbi št. 1272/2008, ki temelji na Prilogi III k izpodbijani uredbi;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo šest tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: s sprejetjem izpodbijane uredbe je bilo kršenih več kogentnih določb Uredbe (ES) št. 1272/2008, s katerimi je urejeno razvrščanje snovi v okviru nevarnosti za zdravje ljudi „rakotvornost“, vključno zlasti s členom 36 in točko 3.6 Priloge I k Uredbi (ES) št. 1272/2008.

                              —

                              Odbor za oceno tveganja (OOT) je storil več resnih dejanskih napak pri presoji razpoložljivih informacij in ni zadostno dokazal, da so razpoložljivi podatki „zanesljivi in sprejeti“ ter da je iz njih razvidno, da je inherentna lastnost TiO2 povzročanje raka. Če OOT ne bi storil takšnih napak, bi moral nujno izdati mnenje, ki utemeljuje „nerazvrstitev“ TiO2. TiO2 zato ni bilo mogoče zakoniti razvrstiti.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: z izpodbijano uredbo je kršeno načelo pravne varnosti. Gospodarskim subjektom, vključno s tožečimi strankami, je onemogočeno, da bi poznali natančen obseg svojih obveznosti in da bi glede na to ustrezno sprožili pravne postopke. Ta negotovost obstaja glede na obseg usklajene razvrstitve, nameravano uporabo opomb in vpliv izpodbijane uredbe na pravni in regulativni položaj proizvodov, ki so narejeni s TiO2 ali ki tega vsebujejo, ter na razvrščanje takšnih proizvodov glede na nevarnosti.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: s sprejetjem izpodbijane uredbe je bilo kršeno načelo sorazmernosti, ker ni nujno (ker so bili rakotvorni učinki ugotovljeni le v študijah na živalih, ki so bile izvedene v pogojih tako skrajnih preobremenitev pljuč, kot jih ne bi bilo mogoče nikoli doseči v najslabših možnih dejanskih razmerah) in ker neugoden položaj, povzročen z usklajeno razvrstitvijo TiO2 ni sorazmeren s cilji, ki se z njo dosegajo.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: Komisija je s sprejetjem izpodbijane uredbe napačno uporabila svojo diskrecijsko pravico in kršila dolžnost skrbnega ravnanja. V utemeljitev izpodbijane uredbe se je Komisija oprla zgolj na mnenje OOT o TiO2, ne da bi zadostno presodila dokazno vrednost takšnega mnenja OOT, s čimer je kršila svoje obveznosti v zvezi s tem.

                              —

                              Komisija je sprejela široko razlago zahtev za razvrstitev, označevanje in pakiranje, ki veljalo za nevarnost za zdravje ljudi „rakotvornost“ in tega, kar lahko pomeni „inherentno lastnost“ snovi. Oprla se je zgolj na OOT, ne da bi presodila obsega in vpliva take široke razlage ali da bi določila primerne omejitve, ki bi omogočale ustrezen prenos. Komisija je s tem izpodbijano uredbo utemeljila zgolj z nenatančnimi podatki in ni upoštevala vseh upoštevnih dejavnikov in okoliščin položaja.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: Komisija je s sprejetjem izpodbijane uredbe kršila člen 37(4) Uredbe (ES) št. 1272/2008, dolžnost dobrega upravljanja in pravico tožečih strank do izjave. Natančneje, tožečim strankam ni bilo ustrezno omogočeno, da podajo učinkovite pripombe glede mnenja OOT, s katerim se znatno odstopa od prvotnega predloga razvrstitve, in sicer tako glede uporabljene znanstvene utemeljitve, kot tudi glede končne ugotovitve v zvezi z razvrstitvijo TiO2. Če bi bilo, nasprotno, tožečim strankam zadostno in formalno omogočeno, da podajo pripombe glede mnenja OOT v fazi njegovega sprejemanja, bi takšne pripombe verjetno pripeljale do drugačnega rezultata v postopku odločanja.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: Komisija je s tem, da je izpodbijano uredbo sprejela brez predhodne izvedbe in dokumentacije presoje vplivov, kršila zaveze iz Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje (3) in načelo dobrega upravljanja.

         (1)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2020/217 z dne 4. oktobra 2019 o spremembi Uredbe (ES) št. 1272/2008 Evropskega parlamenta in Sveta o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi z namenom njene prilagoditve tehničnemu in znanstvenemu napredku ter popravku navedene uredbe (UL 2020, L 44, str. 1).

         (2)  Uredba (ES) št. 1272/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi, o spremembi in razveljavitvi direktiv 67/548/EGS in 1999/45/ES ter spremembi Uredbe (ES) št. 1907/2006 (UL 2008, L 353, str. 1).

         (3)  Medinstitucionalni sporazum med Evropskim parlamentom, Svetom Evropske unije in Evropsko komisijo z dne 13. aprila 2016 o boljši pripravi zakonodaje (UL 2016, L 123, str. 1).


title: Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je dne 11. maja 2020 vložilo sodišče Borgarting Lagmannsrett v zadevi Tor-Arne Martinez Haugland proti norveški vladi (Zadeva E-4/20) 2020/C 308/07

text:
               17.9.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 308/21

      Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je dne 11. maja 2020 vložilo sodišče Borgarting Lagmannsrett v zadevi Tor-Arne Martinez Haugland proti norveški vladi
      (Zadeva E-4/20)
      (2020/C 308/07)
      Borgarting Lagmannsrett (pritožbeno sodišče Borgarting) je 11. maja 2020 pri Sodišču Efte vložilo zahtevek za svetovalno mnenje v zadevi Tor-Arne Martinez Haugland proti norveški vladi, ki ga je tajništvo Sodišča Efte prejelo 11. maja 2020, in sicer glede naslednjih vprašanj:

                  1.

                  V zvezi z ocenjevanjem „istega poklica“ (glej člena 1 in 4 Direktive) se zahtevajo odgovori na naslednja vprašanja:

                              (a)

                              Kakšna je pravna presoja in kateri so pravno pomembni dejavniki pri ugotavljanju, ali je poklic v državi, v kateri je bila kvalifikacija pridobljena, in v državi gostiteljici „isti poklic“?

                              (b)

                              Ali mora država gostiteljica pri ugotavljanju „istega poklica“ upoštevati poklicne dejavnosti, ki jih lahko zadevni prosilec opravlja v državi, v kateri je bila kvalifikacija pridobljena, le nadzorovano in pod pogojem, da je prosilec začel nadaljnje izobraževanje in usposabljanje ali se je zavezal, da bo v dveh letih začel izobraževanje in usposabljanje? Če je odgovor pritrdilen, ali je pomembno, da se je prosilec odločil, da ne začne nadaljnjega izobraževanja in usposabljanja ali da se ne zaveže, da bo to storil?

                              (c)

                              Koliko so pri ugotavljanju, ali gre za „isti poklic“, pomembne razlike v ravni samostojnosti pri opravljanju poklica in odgovornosti za bolnike?

                  2.

                  Ali možnost, da se zahtevajo dopolnilni ukrepi (glej člen 14 Direktive 2005/36/ES), vpliva na razlago tega, kaj je „isti poklic“? Če je odgovor pritrdilen, koliko je to pomembno?

                  3.

                  Kakšna je konkretna pravna presoja na podlagi člena 2(1)(e) Direktive 2005/36/ES, ki določa, da mora biti regulirano izobraževanje in usposabljanje „posebej namenjeno opravljanju določenega poklica“?

                  4.

                  V zvezi s členoma 28 in 31 Sporazuma EGP se zahtevata odgovora na naslednji vprašanji:

                              (a)

                              Ali se lahko prosilec, kadar ne izpolnjuje zahtev za priznanje kvalifikacij na podlagi člena 13 direktive o poklicnih kvalifikacijah v povezavi s členom 14 direktive, sklicuje na člena 28 in 31 Sporazuma EGP kot podlago za opravljanje reguliranega poklica v državi gostiteljici?

                              (b)

                              Če je odgovor pritrdilen, kaj se nato pravno upoštevno presoja pri preučitvi v skladu s členoma 28 in 31?


title: Zadeva C-485/18: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 1. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Groupe Lactalis/Premier ministre, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Garde des Sceaux, ministre de la Justice, Ministre de l'Économie et des Finances (Predhodno odločanje – Uredba (EU) št. 1169/2011 – Zagotavljanje informacij o živilih potrošnikom – Člen 9(1)(i) in člen 26(2)(a) – Obvezna navedba države porekla ali kraja izvora živil – Izpustitev, ki bi lahko zavedla potrošnike – Člen 38(1) – Izrecno harmonizirane zadeve – Člen 39(2) – Sprejetje nacionalnih ukrepov, s katerimi se določajo dodatni obvezni podatki v zvezi z državo porekla ali krajem izvora posebne vrste ali kategorije živil – Pogoji – Obstoj dokazane povezave med eno ali več lastnostmi zadevnih živil ter njihovim poreklom ali izvorom – Pojma „dokazana povezava“ in „lastnosti“ – Dokaz o tem, da večina potrošnikov zagotovitvi teh informacij pripisuje velik pomen – Nacionalni ukrep, s katerim se določa obvezna navedba nacionalnega, evropskega ali neevropskega porekla mleka)

text:
               23.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/6

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 1. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Groupe Lactalis/Premier ministre, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Garde des Sceaux, ministre de la Justice, Ministre de l'Économie et des Finances
      (Zadeva C-485/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Uredba (EU) št. 1169/2011 - Zagotavljanje informacij o živilih potrošnikom - Člen 9(1)(i) in člen 26(2)(a) - Obvezna navedba države porekla ali kraja izvora živil - Izpustitev, ki bi lahko zavedla potrošnike - Člen 38(1) - Izrecno harmonizirane zadeve - Člen 39(2) - Sprejetje nacionalnih ukrepov, s katerimi se določajo dodatni obvezni podatki v zvezi z državo porekla ali krajem izvora posebne vrste ali kategorije živil - Pogoji - Obstoj dokazane povezave med eno ali več lastnostmi zadevnih živil ter njihovim poreklom ali izvorom - Pojma „dokazana povezava“ in „lastnosti“ - Dokaz o tem, da večina potrošnikov zagotovitvi teh informacij pripisuje velik pomen - Nacionalni ukrep, s katerim se določa obvezna navedba nacionalnega, evropskega ali neevropskega porekla mleka)
      (2020/C 399/08)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Groupe Lactalis

         Tožene stranke: Premier ministre, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Garde des Sceaux, ministre de la Justice, Ministre de l'Économie et des Finances

         Izrek

                  1.

                  Člen 26 Uredbe (EU) št. 1169/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o zagotavljanju informacij o živilih potrošnikom, spremembah uredb (ES) št. 1924/2006 in (ES) št. 1925/2006 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Komisije 87/250/EGS, Direktive Sveta 90/496/EGS, Direktive Komisije 1999/10/ES, Direktive 2000/13/ES Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv Komisije 2002/67/ES in 2008/5/ES in Uredbe Komisije (ES) št. 608/2004 je treba razlagati tako, da je treba obvezno navedbo države porekla ali kraja izvora mleka in mleka, ki se uporablja kot sestavina, šteti za „zadevo, izrecno harmonizirano“ s to uredbo, v smislu njenega člena 38(1) v primerih, v katerih bi lahko izpustitev te navedbe zavedla potrošnike, in da ne nasprotuje temu, da države članice na podlagi člena 39 navedene uredbe sprejmejo ukrepe, s katerimi se zahtevajo dodatni obvezni podatki, če so ti podatki združljivi s ciljem, ki ga zakonodajalec Unije uresničuje z izrecno harmonizacijo glede obvezne navedbe države porekla ali kraja izvora, in če tvorijo skladno celoto s to navedbo.

                  2.

                  Člen 39 Uredbe št. 1169/2011 je treba razlagati tako, da se zahtevi iz odstavka 2 navedenega člena, in sicer obstoj „dokazane povezave med nekaterimi lastnostmi živila ter njegovim poreklom ali izvorom“ na eni strani in „dokazov o tem, da večina potrošnikov zagotovitvi teh informacij pripisuje velik pomen“ na drugi, v primeru obstoja nacionalnih ukrepov, ki bi bili glede na odstavek 1 tega člena utemeljeni z varstvom potrošnikov, ne smeta razlagati povezano, tako da se obstoj te dokazane povezave ne sme presoditi že zgolj na podlagi subjektivnih elementov, ki se nanašajo na pomen povezave, ki jo lahko večina potrošnikov vzpostavi med nekaterimi lastnostmi zadevnega živila in njegovim poreklom ali izvorom.

                  3.

                  Člen 39(2) Uredbe št. 1169/2011 je treba razlagati tako, da pojem „lastnosti živila“ ne vključuje odpornosti živila na prevoz in na tveganja sprememb med potjo, tako da te odpornosti ni mogoče upoštevati pri presoji obstoja morebitne „dokazane povezave med nekaterimi lastnostmi živila ter njegovim poreklom ali izvorom“, na katero se nanaša navedena določba.

         (1)  UL C 352, 1.10.2018.


title: Zadeva C-601/18 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 24. septembra 2020 – Prysmian SpA, Prysmian Cavi e Sistemi Srl/Evropska komisija, The Goldman Sachs Group, Inc., Pirelli & C. SpA (Pritožba – Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Evropski trg podzemnih in podmorskih električnih kablov – Razdelitev trga v okviru projektov – Enotna in trajajoča kršitev – Nasledstvo pravnih subjektov – Pripisljivost kršitve – Načelo enakega obravnavanja – Izkrivljanje dokazov – Uredba (ES) št. 1/2003 – Člen 20 – Pooblastila Evropske komisije za pregled na področju omejevalnih sporazumov – Pooblastilo za kopiranje podatkov brez predhodne preučitve in za njihovo naknadno preučitev v prostorih Komisije – Globe)

text:
               23.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/7

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 24. septembra 2020 – Prysmian SpA, Prysmian Cavi e Sistemi Srl/Evropska komisija, The Goldman Sachs Group, Inc., Pirelli & C. SpA
      (Zadeva C-601/18 P) (1)

      (Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg podzemnih in podmorskih električnih kablov - Razdelitev trga v okviru projektov - Enotna in trajajoča kršitev - Nasledstvo pravnih subjektov - Pripisljivost kršitve - Načelo enakega obravnavanja - Izkrivljanje dokazov - Uredba (ES) št. 1/2003 - Člen 20 - Pooblastila Evropske komisije za pregled na področju omejevalnih sporazumov - Pooblastilo za kopiranje podatkov brez predhodne preučitve in za njihovo naknadno preučitev v prostorih Komisije - Globe)
      (2020/C 399/09)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Prysmian SpA, Prysmian Cavi e Sistemi Srl (zastopniki: najprej C. Tesauro in L. Armati, avvocati, nato pa C. Firth in C. Griesenbach, solicitors)

         Druge stranke v postopku: Evropska komisija (zastopniki: F. Castilla Contreras, C. Sjödin, T. Vecchi in P. Rossi, agenti), The Goldman Sachs Group Inc. (zastopnika: J. Koponen, advokat in A. Mangiaracina, avvocatessa), Pirelli & C. SpA, (zastopnika: G. Rizza in M. Siragusa, avvocati)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Prysmian SpA in Prysmian Cavi e Sistemi Srl poleg svojih stroškov nosita stroške Evropske komisije.

                  3.

                  Družba Pirelli & C. SpA nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 427, 26.11.2018.


title: Zadeva C-649/18: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 1. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Paris – Francija) – A/Daniel B, UD, AFP, B, L (Predhodno odločanje – Zdravila za uporabo v humani medicini, za katera zdravniški recept ni potreben – Spletna prodaja – Oglaševanje za spletno mesto lekarne – Omejitve – Prepoved dajanja popusta, če je bilo naročilo večje od določene količine, in uporabe plačljivega referenciranja – Obveznost, da se od pacienta zahteva, da pred potrditvijo prvega naročila na spletnem mestu izpolni zdravstveni vprašalnik – Varovanje javnega zdravja – Direktiva 2000/31/ES – Elektronsko poslovanje – Člen 2(a) – Storitev informacijske družbe – Člen 2(h) – Koordinirano področje – Člen 3 – Načelo izvorne države – Odstopanja – Utemeljitev – Varovanje javnega zdravja – Varovanje dostojanstva poklica farmacevta – Preprečevanje zlorabe zdravil)

text:
               23.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/8

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 1. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Paris – Francija) – A/Daniel B, UD, AFP, B, L
      (Zadeva C-649/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Zdravila za uporabo v humani medicini, za katera zdravniški recept ni potreben - Spletna prodaja - Oglaševanje za spletno mesto lekarne - Omejitve - Prepoved dajanja popusta, če je bilo naročilo večje od določene količine, in uporabe plačljivega referenciranja - Obveznost, da se od pacienta zahteva, da pred potrditvijo prvega naročila na spletnem mestu izpolni zdravstveni vprašalnik - Varovanje javnega zdravja - Direktiva 2000/31/ES - Elektronsko poslovanje - Člen 2(a) - Storitev informacijske družbe - Člen 2(h) - Koordinirano področje - Člen 3 - Načelo izvorne države - Odstopanja - Utemeljitev - Varovanje javnega zdravja - Varovanje dostojanstva poklica farmacevta - Preprečevanje zlorabe zdravil)
      (2020/C 399/10)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour d'appel de Paris

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: A

         Tožene stranke: Daniel B, UD, AFP, B, L

         Izrek

      Direktivo 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (Direktiva o elektronskem poslovanju) je treba razlagati tako, da:

                  —

                  ne nasprotuje temu, da namembna država članica storitve spletne prodaje zdravil, za katera zdravniški recept ni potreben, za ponudnika te storitve s sedežem v drugi državi članici uporabi nacionalno ureditev, s katero se lekarnam prepoveduje nagovarjanje strank na nekatere načine in z nekaterimi sredstvi, med drugim s takimi, ki vključujejo množično razdeljevanje poštnih pošiljk in letakov za oglaševanje zunaj njihovih lekarn, pod pogojem, da ta nacionalna ureditev zadevnemu ponudniku ne preprečuje vsakršnega oglaševanja zunaj njegove lekarne, ne glede na nosilec ali obseg oglaševanja, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče;

                  —

                  ne nasprotuje temu, da namembna država članica storitve spletne prodaje zdravil, za katera zdravniški recept ni potreben, za ponudnika te storitve s sedežem v drugi državi članici uporabi nacionalno ureditev, s katero se lekarnam prepovedujejo promocijske ponudbe v obliki popusta na skupno ceno naročila zdravil, če je ta višja od določenega zneska, vendar pod pogojem, da je ta prepoved dovolj določena in zlasti velja samo za zdravila, in ne za preproste parafarmacevtske izdelke, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče;

                  —

                  ne nasprotuje temu, da namembna država članica storitve spletne prodaje zdravil, za katera zdravniški recept ni potreben, za ponudnika te storitve s sedežem v drugi državi članici uporabi nacionalno ureditev, v skladu s katero morajo lekarne, ki prodajajo takšna zdravila, v postopek naročanja zdravil prek spleta vključiti zdravstveni vprašalnik;

                  —

                  nasprotuje temu, da namembna država članica storitve spletne prodaje zdravil, za katera zdravniški recept ni potreben, za ponudnika te storitve s sedežem v drugi državi članici uporabi nacionalno ureditev, s katero je lekarnam, ki prodajajo takšna zdravila, prepovedana uporaba plačljivega referenciranja v iskalnikih in orodjih za primerjavo cen, razen če je pred predložitvenim sodiščem ustrezno dokazano, da je takšna ureditev primerna za zagotovitev uresničitve cilja varovanja javnega zdravja in ne presega tega, kar je nujno za to, da se ta cilj doseže.

         (1)  UL C 4, 7.1.2019.


title: Zadeva C-157/19 P: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 1. oktobra 2020 – Ehab Makhlouf/Svet Evropske unije (Pritožba – Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi proti Sirski arabski republiki – Ukrepi proti vodilnim poslovnežem, delujočim v Siriji – Seznam oseb, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov – Uvrstitev imena tožeče stranke – Vključitev imena tožeče stranke – Ničnostna tožba)

text:
               23.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/11

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 1. oktobra 2020 – Ehab Makhlouf/Svet Evropske unije
      (Zadeva C-157/19 P) (1)

      (Pritožba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Sirski arabski republiki - Ukrepi proti vodilnim poslovnežem, delujočim v Siriji - Seznam oseb, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Uvrstitev imena tožeče stranke - Vključitev imena tožeče stranke - Ničnostna tožba)
      (2020/C 399/13)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnik: Ehab Makhlouf (zastopnik: E. Ruchat, avocat)

         Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: V. Piessevaux in S. Kyriakopoulou, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Ehabu Makhloufu se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 172, 20.5.2019.


title: Zadeva C-158/19 P: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 1. oktobra 2020 – Razan Othman/Svet Evropske unije (Pritožba – Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi proti Sirski arabski republiki – Ukrepi proti vodilnim poslovnežem, delujočim v Siriji – Seznam oseb, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov – Uvrstitev imena tožeče stranke – Ničnostna tožba)

text:
               23.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/11

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 1. oktobra 2020 – Razan Othman/Svet Evropske unije
      (Zadeva C-158/19 P) (1)

      (Pritožba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Sirski arabski republiki - Ukrepi proti vodilnim poslovnežem, delujočim v Siriji - Seznam oseb, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Uvrstitev imena tožeče stranke - Ničnostna tožba)
      (2020/C 399/14)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnik: Razan Othman (zastopnik: E. Ruchat, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: V. Piessevaux in S. Kyriakopoulou, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Razan Othman se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 172, 20.5.2019.


title: Zadeva C-159/19 P: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 1. oktobra 2020 – Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company)/Svet Evropske unije (Pritožba – Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Sirski arabski republiki – Ukrepi zoper nekatere osebe in subjekte, ki opravljajo dejavnost v Siriji – Seznam oseb in subjektov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov – Vključitev imena pritožnice – Ničnostna tožba)

text:
               23.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/12

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 1. oktobra 2020 – Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company)/Svet Evropske unije
      (Zadeva C-159/19 P) (1)

      (Pritožba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Sirski arabski republiki - Ukrepi zoper nekatere osebe in subjekte, ki opravljajo dejavnost v Siriji - Seznam oseb in subjektov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Vključitev imena pritožnice - Ničnostna tožba)
      (2020/C 399/15)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnica: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (zastopnik: E. Ruchat, avocat)

         Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: V. Piessevaux in S. Kyriakopoulou, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 172, 20.5.2019.


title: Zadeva C-223/19: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 24. septembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht Wiener Neustadt – Avstrija) – YS/NK (Predhodno odločanje – Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu – Direktivi 2000/78/ES in 2006/54/ES – Področje uporabe – Prepoved posredne diskriminacije na podlagi starosti ali spola – Utemeljitve – Nacionalna zakonodaja, s katero sta določena odtegljaj od pokojnin, ki jih podjetja, v katerih ima država večinski delež, neposredno izplačujejo njihovim prejemnikom, in odprava valorizacije zneskov pokojnin – Členi 16, 17, 20 in 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Uporaba – Diskriminacija na podlagi premoženja – Poseg v pogodbeno svobodo – Kršitev lastninske pravice – Člen 47 Listine o temeljnih pravicah – Pravica do učinkovitega pravnega sredstva)

text:
               23.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/12

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 24. septembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht Wiener Neustadt – Avstrija) – YS/NK
      (Zadeva C-223/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu - Direktivi 2000/78/ES in 2006/54/ES - Področje uporabe - Prepoved posredne diskriminacije na podlagi starosti ali spola - Utemeljitve - Nacionalna zakonodaja, s katero sta določena odtegljaj od pokojnin, ki jih podjetja, v katerih ima država večinski delež, neposredno izplačujejo njihovim prejemnikom, in odprava valorizacije zneskov pokojnin - Členi 16, 17, 20 in 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Uporaba - Diskriminacija na podlagi premoženja - Poseg v pogodbeno svobodo - Kršitev lastninske pravice - Člen 47 Listine o temeljnih pravicah - Pravica do učinkovitega pravnega sredstva)
      (2020/C 399/16)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesgericht Wiener Neustadt

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: YS

         Tožena stranka: NK

         Izrek

                  1.

                  Direktivo Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu in Direktivo 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu je treba razlagati tako, da določbe prava države članice, na podlagi katerih, prvič, mora delodajalec del zneska poklicne pokojnine, za katerega se je navedeni delodajalec s pogodbo zavezal, da ga bo izplačeval neposredno svojemu nekdanjemu delavcu, odtegniti pri viru ter drugič, na podlagi katerih pogodbeno dogovorjena valorizacija zneska tega prejemka ni veljavna, spadajo na njuno področje uporabe.

                  2.

                  Člen 5(c) in člen 7(a)(iii) Direktive 2006/54 je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta ureditvi države članice, v skladu s katero so prejemniki pokojnine, za katero se je podjetje, ki ga nadzira država, s pogodbo zavezalo, da jim jo bo izplačevalo neposredno, in ki presega nekatere pragove, določene v tej ureditvi, prikrajšani, prvič, za znesek, odtegnjen od dela te pokojnine, ki presega enega od teh pragov, in drugič, za pogodbeno dogovorjeno valorizacijo navedene pokojnine, tudi če je odstotek nekdanjih delavcev, na višino poklicne pokojnine katerih je vplivala navedena ureditev, znatno višji med nekdanjimi delavci, ki spadajo na področje uporabe te ureditve, kot med nekdanjimi delavkami, ki spadajo na njeno področje uporabe, pod pogojem, da so te posledice utemeljene z objektivnimi dejavniki, ki niso povezani z nobeno diskriminacijo na podlagi spola, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

                  3.

                  Člen 2(1) in (2)(b) Direktive 2000/78 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje ureditvi države članice, v skladu s katero so prejemniki pokojnine, za katero se je podjetje, ki ga nadzira država, s pogodbo zavezalo, da jim jo bo izplačevalo neposredno, in ki presega nekatere pragove, določene v tej ureditvi, prikrajšani, prvič, za znesek, odtegnjen od dela te pokojnine, ki presega enega od teh pragov, in drugič, za pogodbeno dogovorjeno valorizacijo navedene pokojnine, zgolj iz razloga, da ta ureditev vpliva samo na prejemnike, starejše od določene starosti.

                  4.

                  Člene 16, 17, 20 in 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo ureditvi države članice, v skladu s katero so prejemniki pokojnine, za katero se je podjetje, ki ga nadzira država, s pogodbo zavezalo, da jim jo bo izplačevalo neposredno, in ki presega nekatere pragove, določene v tej ureditvi, prikrajšani, prvič, za znesek, odtegnjen od dela te pokojnine, ki presega enega od teh pragov, in drugič, za pogodbeno dogovorjeno valorizacijo navedene pokojnine.

                  5.

                  Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da država članica v svojem pravnem redu ne določi samostojnega pravnega sredstva, namenjenega primarno preizkusu skladnosti nacionalnih določb za izvajanje prava Unije s pravom Unije, pod pogojem, da je mogoče tak preizkus opraviti posredno.

         (1)  UL C 187, 3.6.2019.


title: Zadeva C-233/19: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 30. septembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour du travail de Liège – Belgija) – B./Centre public d'action sociale de Líège (Predhodno odločanje – Območje svobode, varnosti in pravice – Direktiva 2008/115/ES – Vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav – Državljan tretje države s hudo boleznijo – Odločba o vrnitvi – Pravno sredstvo – Odložilni učinek po samem zakonu – Pogoji – Dodelitev socialne pomoči – Člena 19 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah)

text:
               23.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/13

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 30. septembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour du travail de Liège – Belgija) – B./Centre public d'action sociale de Líège
      (Zadeva C-233/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Območje svobode, varnosti in pravice - Direktiva 2008/115/ES - Vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav - Državljan tretje države s hudo boleznijo - Odločba o vrnitvi - Pravno sredstvo - Odložilni učinek po samem zakonu - Pogoji - Dodelitev socialne pomoči - Člena 19 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah)
      (2020/C 399/17)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour du travail de Liège

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: B.

         Tožena stranka: Centre public d'action sociale de Líège

         Izrek

      Člena 5 in 13 Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav v povezavi s členom 19(2) in členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da mora nacionalno sodišče, ki odloča o sporu na področju socialne pomoči, katerega izid je povezan z morebitno odložitvijo učinkov odločbe o vrnitvi, sprejete v zvezi z državljanom tretje države, ki ima hudo bolezen, šteti, da vložitev pravnega sredstva za odpravo in odložitev izvršitve te odločbe po samem zakonu povzroči odložitev izvršitve navedene odločbe, tudi če ta odložitev ne izhaja iz uporabe nacionalne ureditve, kadar:

                  —

                  to pravno sredstvo vsebuje trditve, s katerimi se želi dokazati, da bi bil ta državljan tretje države zaradi izvršitve te odločbe izpostavljen velikemu tveganju za resno in nepopravljivo poslabšanje njegovega zdravstvenega stanja, ki očitno niso neutemeljene, in

                  —

                  ta ureditev ne določa drugega pravnega sredstva, ki bi bilo urejeno z natančnimi, jasnimi in predvidljivimi pravili, ki po samem zakonu povzročijo odložitev izvršitve take odločbe.

         (1)  UL C 164, 13.5.2019.


title: Zadeva C-260/19 P: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 1. oktobra 2020 – Bena Properties Co. SA/Svet Evropske unije (Pritožba – Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi proti Sirski arabski republiki – Ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom, ki svoje dejavnosti opravljajo v Siriji – Seznam oseb in subjektov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov – Vključitev imena pritožnice – Ničnostna tožba)

text:
               23.11.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/14

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 1. oktobra 2020 – Bena Properties Co. SA/Svet Evropske unije
      (Zadeva C-260/19 P) (1)

      (Pritožba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Sirski arabski republiki - Ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom, ki svoje dejavnosti opravljajo v Siriji - Seznam oseb in subjektov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Vključitev imena pritožnice - Ničnostna tožba)
      (2020/C 399/18)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnica: Bena Properties Co. SA (zastopnik: E. Ruchat, avocat)

         Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: V. Piessevaux in S. Kyriakopoulou, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi Bena Properties Co. SA se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 187, 3.6.2019.