title: Zadeva T-136/06: Tožba, vložena  5. maja 2006  — Sanabel Relief Agency proti Svetu

text:
               15.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/30

         Tožba, vložena 5. maja 2006 — Sanabel Relief Agency proti Svetu
   (Zadeva T-136/06)
   (2006/C 165/59)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Sanabel Relief Agency Ltd (Birmingham, Združeno kraljestvo) (Zastopnika: N. Garcia, Solicitor, S. Cox, Barrister)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije
   Predlogi tožeče stranke

               —

               da se razglasi za ničnega člen 2 Uredbe Sveta (ES) št. 881/2002 z dne 27. maja 2002, spremenjene z Uredbo Sveta (ES) št. 561/2003 z dne 27. marca 2003 in Uredbo Komisije (ES) št. 246/2006 z dne 10. februarja 2006, in Priloge I, kolikor se ta nanaša na tožečo stranko;

               —

               da se Svetu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve, ki jih je navedla tožeča stranka, so enake kot v zadevi T-135/06 Al-Faqih proti Svetu.


title: Zadeva T-312/05: Tožba, vložena 9. avgusta 2005 — Komisija Evropskih skupnosti proti E. Alexiadou

text:
               29.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/22

         Tožba, vložena 9. avgusta 2005 — Komisija Evropskih skupnosti proti E. Alexiadou
   (Zadeva T-312/05)
   (2005/C 271/44)
   Jezik postopka: grščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: Dimitrios Triantafyllou in Dimos Nikolopoulos, avocat)

      Tožena stranka: Effrosyni Alexiadou
   Predlogi tožeče stranke

               —

               naložitev toženi stranki, da Komisiji nakaže znesek 26 068,11 evrov, ki ustreza poglavitnemu znesku 23 036,31 evrov in 3 031,80 evrov zamudnih obresti od 1. marca 2003 do 31. avgusta 2005;

               —

               naložitev toženi stranki, da Komisiji nakaže znesek 3,31 evrov dnevnih obresti do dneva polnega plačila dolga;

               —

               naložitev toženi stranki plačila stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Evropska skupnost, ki jo zastopa Evropska komisija, je s toženo stranko, članom konzorcija, sklenila pogodbo št. G1ST-CT-2002-50227-PLASAMALEATHER, katere predmet je bil poseben program za raziskave in tehnološki razvoj v zvezi s predelavo mrzle plazme za neprepustne kože.
   Pogodba je predvidela, da naj bi Komisija finančno prispevala k dobremu izvrševanju zadevnega projekta z nakazilom zneska, ki ne presega 832 362 evrov. V tem okviru je Komisija toženi stranki s posredovanjem koordinatorke konzorcija nakazala predujem 23 036,31 evrov.
   Vendar je tožena stranka takoj po sprejemu tega zneska koordinatorki naznanila, da je prenehala s proizvodnjo usnjenih izdelkov, da se je odločila preusmeriti svoje dejavnosti v drugo smer, da ne bi mogla zagotoviti uspešne uresničitve dejavnosti iz programa in da je ocenila, da je bolje opustiti program na njegovem začetku.
   Čeprav je bila tožena stranka večkrat opomnjena, ni povrnila zneska predujma, medtem ko, kot je potrdila koordinatorka, ni sodelovala pri raziskavah in torej zneska predujma ni uporabila v ta namen.
   Komisija skuša s svojo tožbo doseči nakazilo zgoraj navedenega dolgovanega zneska in njemu pripadajoče obresti.


title: Zadeva T-43/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 20. marca 2014 – Donnici proti Parlamentu (Odškodninska tožba — Člani Evropskega parlamenta — Preverjanje veljavnosti mandatov poslancev — Sklep Parlamenta o razglasitvi mandata evropskega poslanca za neveljavnega — Razglasitev ničnosti sklepa Parlamenta s sodbo Sodišča — Tožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno brez pravne podlage)

text:
               26.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 159/26

         Sklep Splošnega sodišča z dne 20. marca 2014 – Donnici proti Parlamentu
   (Zadeva T-43/13) (1)

   ((Odškodninska tožba - Člani Evropskega parlamenta - Preverjanje veljavnosti mandatov poslancev - Sklep Parlamenta o razglasitvi mandata evropskega poslanca za neveljavnega - Razglasitev ničnosti sklepa Parlamenta s sodbo Sodišča - Tožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno brez pravne podlage))
   2014/C 159/35
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Beniamino Donnici (Castrolibero, Italija) (zastopnika: V. Vallefuoco in J. M. Van Gyseghem, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: N. Lorenz in S. Seyr, zastopnika)

      Predmet

   Odškodninska tožba zaradi povračila škode, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi Sklepa Parlamenta dne 24. maja 2007 o preverjanju veljavnosti njegovih poslancev, ki je bila pozneje razglašena za nično s sodbo Sodišča z dne 30. aprila 2009 v združenih zadevah Italija in Donnici proti Parlamentu (C-393/07 in C-9/08, ZOdl., str. I-3679).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže.

               2.

               Beniaminu Donniciju se naloži plačilo stroškov tega postopka.

      (1)  UL C 79, 16.3.2013.


title: Zadeva C-443/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska) 27. oktobra 2006 — Erika Hollmann proti Fazenda Pública

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/35

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska) 27. oktobra 2006 — Erika Hollmann proti Fazenda Pública
   (Zadeva C-443/06)
   (2006/C 326/75)
   Jezik postopka: portugalščina
   Predložitveno sodišče
   Supremo Tribunal Administrativo
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Erika Hollmann

      Tožena stranka: Fazenda Pública

      Intervenient: Ministério Público
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali člen 43(2) Código do IRS (zakon o dohodnini), sprejet z Decreto-Lei št. 442-A/88 z dne 30. novembra, kot je bil spremenjen z zakonom št. 109-B/2001 z dne 27. decembra, ki osnovo za davek od kapitalskega dobička, ki ga uresničijo osebe s prebivališčem na Portugalskem, omejuje na 50 % tega dobička, krši člene 12, 18, 39, 43 in 56 Pogodbe o ustanovitvi Evropskih skupnosti s tem, da za kapitalske dobičke, ki jih uresniči oseba s prebivališčem v drugi državi članici Evropske unije, to omejitev izključuje?


title: Zadeva C-146/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 24. aprila 2009 — Prof. Dr. Claus Scholl proti Stadtwerke Aachen AG

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/26

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 24. aprila 2009 — Prof. Dr. Claus Scholl proti Stadtwerke Aachen AG
   (Zadeva C-146/09)
   2009/C 153/49
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Prof. Dr. Claus Scholl

      Tožena stranka: Stadtwerke Aachen AG

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba tretji primer, naveden v členu 6(3), tretja alinea, Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 1997 o varstvu potrošnikov glede sklepanja pogodb pri prodaji na daljavo (1) razlagati tako, da odstopna pravica pri prodaji elektrike ali plina po napeljavi na daljavo ne obstaja?

      (1)  UL L 144, str. 19.


title: Zadeva C-286/06: Tožba, vložena 29. junija 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

text:
               2.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/23

         Tožba, vložena 29. junija 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-286/06)
   (2006/C 212/39)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. Støvlbæke in R. Vidal Puig, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Kraljevina Španija s tem. da ni priznala poklicne kvalifikacije inženirja, pridobljene v Italiji in s tem, da je pristop na interne izpite za napredovanje v državni upravi za inženirje z poklicnimi kvalifikacijami pridobljenimi v drugi državi članici, pogojevala z akademskim priznanjem teh kvalifikacij, ni izpolnila obveznosti iz Direktive Sveta 89/48/EGS z dne 21. decembra 1988 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta (1), zlasti iz člena 3 te direktive;

               —

               naj se Kraljevini Španiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija je prejela številne pritožbe o tem, da pristojni španski organi zavračajo zahteve za priznanje poklicnih kvalifikacij inženirja pridobljenih v Italiji, vložene z namenom opravljanja poklica inženirja za ceste, prekope in pristanišča v Španiji.
   V skladu s členom 3 Direktive 89/48/EGS, morajo španski organi, dovoliti dostop do reguliranega poklica in njegovo opravljanje vsakemu državljanu države članice, ki ima diplomo, ki jo druga država članica predpisuje za opravljanje tega poklica. Iz dejstev, ki jih navaja Komisija izhaja, da:

               (1)

               je poklic inženirja za ceste, prekope in pristanišča v Španiji „reguliran poklic“;

               (2)

               so pritožniki državljani države članice;

               (3)

               je diploma, ki jo Italija predpisuje za dostop do poklica inženirja „Diploma de Laurea in Ingegneria Civile“ skupaj za „Abilitazione all'esercizio della professione di ingegnere“. Pritožniki imajo obe kvalifikaciji in zato v Italiji lahko opravljajo poklic inženirja; in

               (4)

               obe kvalifikaciji, in sicer „Laurea in Ingegneria Civile“ in „Abilitazione all'esercizio della professione di ingegnere“ izpolnjujeta vse zahteve, da se ju opredeli kot „diplomo“ v smislu člena 1(a) direktive.

         Zato bi morali španski organi pritožnikom dovoliti dostop do poklica inženirja za ceste, prekope in pristanišča. Z zavrnitvijo tega dostopa Kraljevina Španija ni izpolnila obveznosti iz člena 3 direktive.
   Iz dejstev, ki jih navaja Komisija je tudi razvidno, da španski organi pristop na interne izpite za napredovanje v državni upravi, ko se zahteva diploma inženirja, v primeru diplom pridobljenih zunaj Španije, pogojujejo z njihovo „potrditvijo“, tj. de se jim prizna akademska enakovrednost španski diplomi. Ta zahteva državljanom države članice, ki imajo diplomo, ki jo predpisuje druga država članica, otežuje napredovanje v državni upravi in s tem opravljanje poklica inženirja in je ravno tako v nasprotju s členom 3 direktive.

      (1)  UL ES 1989 L 19, str. 16.


title: Zadeva C-74/12: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 4. julija 2012 – (predlog za sprejetje predhodne odločbe Giudice di Pace di Revere – Italija) – kazenski postopek zoper Abda Aziza Tama (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Neobstoj opisa spora o glavni stvari — Očitna nedopustnost)

text:
               6.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/8

         Sklep Sodišča (peti senat) z dne 4. julija 2012 – (predlog za sprejetje predhodne odločbe Giudice di Pace di Revere – Italija) – kazenski postopek zoper Abda Aziza Tama
   (Zadeva C-74/12) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Neobstoj opisa spora o glavni stvari - Očitna nedopustnost)
   2012/C 303/16
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Giudice di Pace di Revere

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Abd Aziz Tam

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Giudice di Pace di Revere – Razlaga členov 2, 4, 6, 7, 8, 15 in 16 Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL L 348, str. 98) in člena 4(3) PEU – Nacionalna ureditev, ki tujcu, ki je nezakonito vstopil na nacionalno ozemlje ali je tam nezakonito prebival, nalaga plačilo denarne kazni – Dopustnost kaznivega dejanja nezakonitega bivanja – Možnost nadomestitve denarne kazni s kaznijo izgona za obdobje najmanj pet let ali kaznijo omejitve svobode („permanenza domiciliare“) – Obveznost držav članic v času, ko teče rok za prenos direktive.

      Izrek

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Giudice di pace di Revere (Italija) z odločbo z dne 26. januarja 2012, je očitno nedopusten.

      (1)  UL C 118, 21.4.2012.


title: Zadeva C-503/08: Sklep predsednika Sodišča z dne 26. junija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

text:
               12.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/31

         Sklep predsednika Sodišča z dne 26. junija 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-503/08) (1)

   2009/C 220/62

      Jezik postopka: španščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 6, 10.1.2009.


title: Zadeva C-204/09: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. februarja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Flachglas Torgau GmbH proti Bundesrepublik Deutschland (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Aarhuška konvencija — Direktiva 2003/4/ES — Dostop do informacij o okolju — Organi ali institucije, kadar delujejo v zakonodajni pristojnosti — Zaupnost postopkov organov javne oblasti — Pogoj, da mora biti ta zaupnost določena v zakonu)

text:
               31.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. februarja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Flachglas Torgau GmbH proti Bundesrepublik Deutschland
   (Zadeva C-204/09) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Aarhuška konvencija - Direktiva 2003/4/ES - Dostop do informacij o okolju - Organi ali institucije, kadar delujejo v zakonodajni pristojnosti - Zaupnost postopkov organov javne oblasti - Pogoj, da mora biti ta zaupnost določena v zakonu)
   2012/C 98/03
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Flachglas Torgau GmbH

      Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesvewaltungsgericht – Razlaga člena 2, točka 2, drugi stavek, in člena 4(2), stavek 1(a), Direktive 2003/4/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive Sveta 90/313/EGS (UL L 41, str. 26) – Nacionalna zakonodaja, na podlagi katere so izvzeti od obveznosti posredovanja informacij najvišji zvezni organi, ki delujejo v okviru zakonodajnega postopka, in na splošno določa, da je treba zavrniti zahtevo za informacije, ker bi njihovo razkritje negativno vplivalo na zaupnost postopkov – Meje pristojnosti države, da iz pojma „organ oblasti“, določenega v Direktivi 2003/4/ES, izključi organe, ki delujejo v okviru izvrševanja svojih zakonodajnih pristojnosti – Pogoji za uporabo izjeme v zvezi z zaupnostjo postopkov

      Izrek

               1.

               Člen 2(2), drugi pododstavek, prvi stavek, Direktive 2003/4/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive Sveta 90/313/EGS je treba razlagati tako, da je mogoče možnost, ki jo imajo države članice na podlagi te določbe, da „organov ali institucij, kolikor opravljajo zadeve iz […] zakonodajne pristojnosti“ ne štejejo za organe javne oblasti, uporabiti za ministrstva v delu, v katerem sodelujejo v zakonodajnem postopku, zlasti s predstavitvijo osnutkov zakonov ali stališč, in da ta možnost ni pogojena s spoštovanjem pogojev iz člena 2(2), drugi pododstavek, drugi stavek, te direktive.

               2.

               Člen 2(2), drugi pododstavek, prvi stavek, Direktive 2003/4 je treba razlagati tako, da države članice po koncu zadevnega zakonodajnega postopka na podlagi te določbe nimajo več možnosti, da organov ali institucij, ki opravljajo zadeve iz zakonodajne pristojnosti, ne štejejo za organe javne oblasti.

               3.

               Člen 4(2), prvi pododstavek, točka (a), Direktive 2003/4 je treba razlagati tako, da je mogoče pogoj, da mora biti zaupnost postopkov organov javne oblasti zakonsko predvidena, šteti za izpolnjen, ker v nacionalnem pravu zadevne države članice obstaja določba, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki na splošno določa, da je zaupnost postopkov organov javne oblasti razlog za zavrnitev dostopa do informacij o okolju, ki jih hranijo ti organi, če nacionalno pravo jasno opredeljuje pojem postopka, kar mora preveriti nacionalno sodišče.

      (1)  UL C 193, 15.8.2009.


title: Zadeva T-354/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. marca 2009 — TF1 proti Komisiji ( Državne pomoči — Financiranje družbe France Télévisions z RTV-prispevkom — Redno preverjanje obstoječih pomoči — Priporočilo za sprejetje ustreznih ukrepov — Zaveze države članice, ki jih je Komisija sprejela — Odločba o združljivosti pomoči s skupnim trgom — Ničnostna tožba — Rok za vložitev tožbe — Narava izpodbijanega akta — Pravni interes — Dopustnost — Pravica do obrambe — Obveznost obrazložitve — Sodba Altmark )

text:
               16.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/31

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. marca 2009 — TF1 proti Komisiji
   (Zadeva T-354/05) (1)

   („Državne pomoči - Financiranje družbe France Télévisions z RTV-prispevkom - Redno preverjanje obstoječih pomoči - Priporočilo za sprejetje ustreznih ukrepov - Zaveze države članice, ki jih je Komisija sprejela - Odločba o združljivosti pomoči s skupnim trgom - Ničnostna tožba - Rok za vložitev tožbe - Narava izpodbijanega akta - Pravni interes - Dopustnost - Pravica do obrambe - Obveznost obrazložitve - Sodba Altmark“)
   2009/C 113/62
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Télévision française 1 SA (TF1) (Boulogne-Billancourt, Francija) (zastopnika: J.-P. Hordies in C. Smits, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: C. Giolito, zastopnik)

      Intervenienta v podporo tožene stranke: Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in A.-L. Vendrolini, zastopnika); in France Télévisions S.A. (Pariz, Francija) (zastopnika: J.-P. Gunther in D. Tayar, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije C (2005) 1166 konč. z dne 20. aprila 2005 o pomoči za France Télévisions (pomoče E 10/2005 (ex C 60/1999) — Francija, RTV-prispevek)

      Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Télévision française 1 SA (TF1) nosi svoje stroške in stroške, ki sta jih priglasili Komisija in France Télévisions SA.

               3)

               Francoska republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 315, 10.12.2005.


title: Zadeva C-376/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji, vložena dne 2. septembra 2004

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/23

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji, vložena dne 2. septembra 2004
   (Zadeva C-376/04)
   (2004/C 262/40)
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa M. M. Shotter, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 2. septembra 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Kraljevini Belgiji.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da s tem, da ni sprejela zakonskih, podzakonskih in upravnih predpisov, potrebnih za uskladitev z direktivo 2002/58/CE Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah) (1) oziroma s tem, da o sprejemu teh predpisov ni obvestila Komisije, Kraljevina Belgija ni izpolnila obveznosti, katere ji nalaga člen 17 te direktive.

               —

               Kraljevini Belgiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok, določen za prenos direktive v notranji pravni red, je potekel 31. oktobra 2003.

      (1)  UL L 201, 31.7.2002, str. 37.


title: Zadeva T-357/02 RENV: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. julija 2011 – Freistaat Sachsen proti Komisiji (Državne pomoči — Pomoči, ki so jih odobrili organi dežele Saške — Pomoči za coaching, udeležbo na sejmih in razstavah, sodelovanje in spodbujanje dizajna — Odločba o razglasitvi delne združljivosti in delne nezdružljivosti sheme pomoči s skupnim trgom — Shema pomoči v korist malih in srednje velikih podjetij — Neizvajanje diskrecijske pravice — Obveznost obrazložitve)

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/40

         Sodba Splošnega sodišča z dne 14. julija 2011 – Freistaat Sachsen proti Komisiji
   (Zadeva T-357/02 RENV) (1)

   (Državne pomoči - Pomoči, ki so jih odobrili organi dežele Saške - Pomoči za coaching, udeležbo na sejmih in razstavah, sodelovanje in spodbujanje dizajna - Odločba o razglasitvi delne združljivosti in delne nezdružljivosti sheme pomoči s skupnim trgom - Shema pomoči v korist malih in srednje velikih podjetij - Neizvajanje diskrecijske pravice - Obveznost obrazložitve)
   2011/C 269/86
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Freistaat Sachsen (Nemčija) (zastopnik: T. Lübbig, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: K. Gross, V. Kreuschitz in T. Maxian Rusche, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti členov 2, drugi odstavek, ter 3 in 4 Odločbe Komisije 2003/226/ES z dne 24. septembra 2002 o shemi pomoči, ki jo je predvidela Nemčija – „Program v korist malih in srednje velikih podjetij – Izboljšanje storilnosti saških podjetij“ – podprogrami 1 (coaching), 4 (udeležba na sejmih in razstavah), 5 (sodelovanje) in 7 (spodbujanje dizajna) (UL 2003, L 91, str. 13).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Freistaat Sachsen (Nemčija) nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije, in sicer tako v zvezi s postopkom pred Splošnim sodiščem kot postopkom pred Sodiščem.

      (1)  UL C 31, 8.2.2003.


title: Zadeva T-683/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 2. februarja 2016 – Brammer/UUNT – Office Ernest T. Freylinger (EUROMARKER) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti EUROMARKER — Prejšnja besedna znamka Skupnosti EURIMARK — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               14.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/32

         Sodba Splošnega sodišča z dne 2. februarja 2016 – Brammer/UUNT – Office Ernest T. Freylinger (EUROMARKER)
   (Zadeva T-683/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti EUROMARKER - Prejšnja besedna znamka Skupnosti EURIMARK - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 098/42)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Brammer GmbH (Dunaj, Avstrija) (zastopnik: R. Kornfeld, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: G. Schneider in H. Kunz, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Office Ernest T. Freylinger SA (Strassen, Luksemburg)

      Predmet

   Tožba zoper Odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 8. oktobra 2013 (zadeva R 1653/2012-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Office Ernest T. Freylinger SA et Brammer GmbH.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 8. oktobra 2013 (zadeva R 1653/2012-1) se razveljavi v delu, v katerem je v njej ugotovljena verjetnost zmede glede storitev iz razreda 38 „nudenje dostopa do strežnikov podatkovnih baz zaradi iskanja razpoložljivosti in pravil na področju znamk in vzorcev Skupnosti“, ki jih označuje prijavljena znamka .

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Družba Brammer GmbH in UUNT nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 61, 1.3.2014.


title: Zadeva T-270/13: Tožba, vložena 21. maja 2013 – SACBO proti Komisiji in TEN – T EA

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/46

         Tožba, vložena 21. maja 2013 – SACBO proti Komisiji in TEN – T EA
   (Zadeva T-270/13)
   2013/C 207/77
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) (Grassobbio (BG), Italija) (zastopnika: M. Muscardini in G. Greco, odvetnika)

      Toženi stranki: Agenzia esecutiva per la rete transeuropea di trasporto, Evropska komisija

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               z vsemi pravnimi posledicami razglasi ničnost izpodbijanega sklepa v delu, v katerem so se šteli za neupravičene nekateri zunanji izdatki, s čimer je bilo zmanjšano potrebno sofinanciranje in zahtevano vračilo zneska 158 517,54 EUR;

               —

               toženima strankama naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba je vložena zoper Sklep z dne 18. marca 2013, ki ga je sprejela Izvajalska agencija za vseevropsko prometno omrežje (TEN-T EA), in katere predmet je „Konec dejavnosti 2009-IT-91407-S- ‚Študija za intermodalni razvoj letališča Bergamo-Orio al Serio‘ – Sklep Komisije C(2010) 4456 (1)“, v delu v katerem se štejejo za nepriznane in zato neupravičene do subvencij, izdatki za dejavnosti 1, 2.1, 4, 5, 6 in 7, ki so bile že izvedene, zaradi česar se zahteva vračilo zneska 158 517,54 EUR.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 13(1) Uredbe (ES) št. 680/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. junija 2007 in členov III.4.2.2 in III.4.2.3 Sklepa Komisije (2010) 4456 z dne 24. junija 2010.

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da ni bil izveden postopek „prijave“ iz člena III.4.2.3 odločbe o dodelitvi financiranja.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 17(2) in (6) Direktive 2004/17/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004, člena 296(2) PDEU in člena 41(2)(c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in kršitev člena II.2.3 Sklepa Komisije (2010) 4456 z dne 24. junija 2010.
               Tožeča stranka v zvezi s tem navaja:

                           —

                           protislovnost obrazložitve, ko je po eni strani navedeno, da naj bi bila „fragmentacija naročil“ neupravičena, po drugi strani pa je navedeno, da naj bi bil „predmet naročil“„toliko povezan“ da bi ta morala biti predmet enega postopka oddaje;

                           —

                           napačnost trditve glede neupravičene fragmentacije enotnega naročila, ker jo izpodbije vsebina sklepa Komisije (2010) 4456 z dne 24. junija 2010;

                           —

                           neobstoj kakršnega koli „splitting up“ naročil ali kakršne koli „poddelitve projektov“;

                           —

                           neuporabo Direktive 2004/17/ES za pogodbe pod pragom, kadar ni čezmejnega interesa.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev člena I.3.1 Sklepa Komisije (2010) 4456 z dne 24. junija 2010, člena 41(2)(c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člena 296 Pogodbe o delovanju Evropske unije ter varstva legitimnih pričakovanj.
               Tožeča stranka v zvezi s tem navaja:

                           —

                           protislovnost obrazložitve, saj je ta v nasprotju z akti s katerimi je TEN-T EA sprejela in potrdila načrt strateškega ukrepanja in poročilo o napredku pri izvedbi del;

                           —

                           skladnost dejavnosti, ki jih izvaja SACBO, glede na tiste, ki so predmet sofinanciranja.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 40(2)(b), (c) in (d) Direktive 2004/17/ES
               Tožeča stranka v zvezi s tem navaja:

                           —

                           neuporabo Direktive 2004/17/ES za naročila, ki so predmet sofinanciranja ker je njihov predmet „študija“ ali „raziskava“;

                           —

                           nemožnost oddaje prek razpisa zaradi časovnih zahtev iz sklepa o sofinanciranju.

               5.

               Peti tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti
               Tožeča stranka meni, da je tožena stranka kršila načelo sorazmernosti, ker je za zatrjevano kršitev uporabila strožjo ureditev glede na tisto, ki je predvidena za primer odprave sofinanciranja.

      (1)  „Closure of Action no 2009-IT-91407-S- ‚STUDY FOR BERGAMO-ORIO AL SERIO AIRPORT DEVELOPMENT INTERMODALITY‘ - Sklep Komisije C(2010) 4456“


title: Zadeva C-18/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Haarlem (Nizozemska) 13. januarja 2016 – K/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               14.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Haarlem (Nizozemska) 13. januarja 2016 – K/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Zadeva C-18/16)
   (2016/C 098/31)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Haarlem

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: K

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je člen 8(3)(a) in (b) direktive o sprejemu (1) skladen s členom 6 Listine (2):

               1)

               v položaju, ko je državljan tretje države pridržan v skladu s členom 8(3)(a) in (b) direktive o sprejemu in ima v skladu s členom 9 direktive o azilnih postopkih (3) pravico, da ostane v državi članici, dokler se o njegovi prošnji za azil ne odloči na prvi stopnji, in

               2)

               ob upoštevanju obrazložitev v zvezi z Listino (UL 2007, C 303/02), v skladu s katerimi omejitve, ki se lahko zakonito uporabijo za pravice iz člena 6, ne smejo presegati omejitev, ki jih omogoča EKČP v samem besedilu člena 5(1)(f), in razlage zadnjenavedene določbe, ki jo je Evropsko sodišče za človekove pravice med drugim dalo v sodbi z dne 22. septembra 2015 v zadevi Nabil in drugi proti Madžarski, 62116/12, v skladu s katero je pridržanje prosilca za azil v nasprotju z zgoraj navedeno določbo EKČP, če to pridržanje ni namenjeno odstranitvi?

      (1)  Direktiva 2013/33/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o standardih za sprejem prosilcev za mednarodno zaščito (UL L 180, str. 96).

      (2)  Listina Evropske unije o temeljnih pravicah (UL 2007, C 303, str. 1).

      (3)  Direktiva 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (UL L 180, str. 60).


title: Zadeva C-48/06: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena dne  30. januarja 2006

text:
               11.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 60/31

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg, vložena dne 30. januarja 2006
   (Zadeva C-48/06)
   (2006/C 60/61)
   Jezik postopka: francoščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa C. O'Reilly, zastopnica, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 30. januarja 2006 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg.
   Komisija Evropskih skupnosti predlaga Sodišču, naj:

               1.

               ugotovi, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, ko ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2002/90/ES z dne 28. novembra 2002 o opredelitvi pomoči pri nedovoljenem vstopu, tranzitu in prebivanju (1), in v vsakem primeru s tem, da jih ni sporočilo Komisiji, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive;

               2.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2002/90/ES se je iztekel 4. decembra 2004.

      (1)  UL L 328, 5.12.2002, str. 17.


title: Zadeva T-480/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 28. junija 2011 – ATB Norte proti UUNT – Bricocenter Italia (BRICOCENTER) ( „Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti BRICOCENTER — Prejšnji figurativni znamki Skupnosti ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro in CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009“ )

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 28. junija 2011 – ATB Norte proti UUNT – Bricocenter Italia (BRICOCENTER)
   (Zadeva T-480/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti BRICOCENTER - Prejšnji figurativni znamki Skupnosti ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro in CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2011/C 232/47
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: ATB Norte, SL (Burgos, Španija) (zastopniki: najprej P. López Ronda, G. Macias Bonilla, H. Curtis-Oliver in G. Marín Raigal, nato F. Brandolini Kujman, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: O. Montalto in G. Mannucci, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Bricocenter Italia Srl (Rozzano, Italija) (zastopniki: G. Ghidini, M. Mergati in C. Signorini, odvetniki)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 28. septembra 2009 (zadeva R 1045/2008-4) glede postopka z ugovorom med ATB Norte, SL in Bricocenter Italia Srl.

      Izrek

               1.

               Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 28. septembra 2009 (zadeva R 1045/2008-4) se razveljavi v delu, v katerem je odbor za pritožbe ugodil pritožbi Bricocenter Italia Srl glede storitev „oglaševanje“, „vodenje komercialnih poslov“ in „poslovna administracija“, na katere se nanaša prijava znamke Skupnosti.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               ATB Norte, SL, Bricocenter Italia in UUNT nosijo vsak svoje stroške, priglašene v postopku pred Splošnim sodiščem.

      (1)  UL C 24, 30.1.2010.


title: Zadeva C-411/15 P: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 12. januarja 2017 – Timab Industries, Cie financière et de participations Roullier (CFPR)/Evropska komisija (Pritožba — Omejevalni sporazumi — Evropski trg fosfatov za krmo — Dodelitev prodajnih kvot, usklajevanje cen in prodajnih pogojev ter izmenjava občutljivih poslovnih podatkov — Umik pritožnic iz postopka poravnave — Neomejena sodna pristojnost — Varstvo legitimnih pričakovanj in enakega obravnavanja — Razumno trajanje postopka)

text:
               27.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/3

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 12. januarja 2017 – Timab Industries, Cie financière et de participations Roullier (CFPR)/Evropska komisija
   (Zadeva C-411/15 P) (1)

   ((Pritožba - Omejevalni sporazumi - Evropski trg fosfatov za krmo - Dodelitev prodajnih kvot, usklajevanje cen in prodajnih pogojev ter izmenjava občutljivih poslovnih podatkov - Umik pritožnic iz postopka poravnave - Neomejena sodna pristojnost - Varstvo legitimnih pričakovanj in enakega obravnavanja - Razumno trajanje postopka))
   (2017/C 063/04)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnici: Timab Industries, Cie financière et de participations Roullier (CFPR) (zastopnica: N. Lenoir, odvetnica)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: C. Giolito in B. Mongin, agenta, skupaj z N. Coutrelis, odvetnico)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbama Timab Industries in Cie financière et de participations Roullier (CFPR) se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 320, 28.9.2015.


title: Sodba Sodišča z dne 10. maja 2016 v združenih zadevah E-15/15 in E-16/15 – Franz-Josef Hagedorn proti Vienna-Life Lebensversicherung AG in Rainer Armbruster proti Swiss Life (Liechtenstein) AG (Direktiva 2002/83/ES – Člen 36 – Prenos pogodb o življenjskem zavarovanju – Dopustnost – Pojem „zavarovalna pogodba“ – Sprememba zavarovalnih pogojev)

text:
               2.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 66/29

         SODBA SODIŠČA
   z dne 10. maja 2016
   v združenih zadevah E-15/15 in E-16/15
   Franz-Josef Hagedorn proti Vienna-Life Lebensversicherung AG in Rainer Armbruster proti Swiss Life (Liechtenstein) AG
   (Direktiva 2002/83/ES – Člen 36 – Prenos pogodb o življenjskem zavarovanju – Dopustnost – Pojem „zavarovalna pogodba“ – Sprememba zavarovalnih pogojev)
   (2017/C 66/08)
   V združenih zadevah E-15/15 in E-16/15, Franz-Josef Hagedorn proti Vienna-Life Lebensversicherung AG in Rainer Armbruster proti Swiss Life (Liechtenstein) AG – katerih predmet je ZAHTEVEK, ki ga je na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča predložilo Vrhovno sodišče Kneževine Lihtenštajn (Fürstlicher Oberster Gerichtshof) v zvezi z razlago Direktive 2002/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. novembra 2002 o življenjskem zavarovanju – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen in Páll Hreinsson (sodnik poročevalec), 10. maja 2016 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Člen 36(1) Direktive 2002/83/ES ne obravnava pravnih poslov, kot so tisti, pri katerih se obstoječa polica življenjskega zavarovanja, povezana z enotami, s kupoprodajno pogodbo prenese od ene osebe na drugo, pri tem pa zavarovano tveganje v okviru zavarovanja, in sicer zavarovana oseba, ostane nespremenjeno. Prenos police življenjskega zavarovanja, povezane z enotami, s pravnim poslom ne pomeni spremembe zavarovalnih pogojev, razen če se spremenijo tudi pogoji zavarovalne police, tako da se s tem spremeni ravnovesje pravic in obveznosti strank zavarovalne pogodbe. Predložitveno sodišče mora presoditi dejansko stanje zadev in ugotoviti, ali so zadevni prenosi povzročili spremembo zavarovalnih pogojev polic življenjskega zavarovanja, povezanih z enotami, ki sta jih pridobila tožnika.

               2.

               Če je prišlo do „spremembe zavarovalnih pogojev“ v smislu Direktive, mora predložitveno sodišče presoditi, ali so bile informacije, naštete v Prilogi III(B)(b)(2), zavarovalcu iz druge roke predložene jasno, natančno in popolno ter pisno in v uradnem jeziku države EGP obveznosti.

               3.

               Pri tem za obveznost obveščanja, ki jo ima zavarovalnica, ni pomembno, da je bil prejšnji zavarovalec podjetje, novi zavarovalec pa je potrošnik, razen če je ta razlika povzročila spremembo pogojev zavarovalne pogodbe.

               4.

               Informacije, naštete v Prilogi III (A) k Direktivi, se nanaša samo na „informacije o zavarovalnici“ in „informacije o obveznosti“. Zato ne glede na to, ali je prvotni zavarovalec razkril informacije o sebi, da bi se lahko ocenilo njegovo lastno tveganje ali profil vlagatelja, to ne vpliva na obveznost obveščanja, ki jo ima zavarovalnica v skladu z Direktivo.

               5.

               Direktive je treba prenesti v nacionalni pravni red držav EGP z nesporno zavezujočo močjo ter z zahtevano specifičnostjo, natančnostjo in jasnostjo, da bi bila zahteva po pravni varnosti izpolnjena. Poleg tega morajo nacionalna sodišča razlagati nacionalno pravo v skladu s pravom EGP. V skladu s členom 34 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču je Sodišče pristojno za izdajanje svetovalnih mnenj glede razlage Sporazuma EGP na zahtevo nacionalnih sodišč. Po tem, ko je Sodišče izreklo sodbo, mora predložitveno sodišče razlagati nacionalno pravo glede na dejavnike, ki jih je pojasnilo Sodišče. Če skladna razlaga nacionalnega prava ne zadostuje za dosego z ustreznim pravilom EGP želenih rezultatov, se lahko zadeva predloži sodišču v skladu s postopkom, določenim v členu 31 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču.


title: Zadeva T-541/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 26. novembra 2015 – Abertis Telecom in Retevisión I/Komisija (Državne pomoči — Digitalna televizija — Pomoč za uvedbo digitalne prizemne televizije na oddaljenih in manj urbaniziranih območjih v Španiji — Sklep o razglasitvi delne združljivosti in delne nezdružljivosti pomoči z notranjim trgom — Prednost — Storitev splošnega gospodarskega pomena — Člen 107(3)(c) PDEU — Nove pomoči — Obveznost obrazložitve)

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/41

         Sodba Splošnega sodišča z dne 26. novembra 2015 – Abertis Telecom in Retevisión I/Komisija
   (Zadeva T-541/13) (1)

   ((Državne pomoči - Digitalna televizija - Pomoč za uvedbo digitalne prizemne televizije na oddaljenih in manj urbaniziranih območjih v Španiji - Sklep o razglasitvi delne združljivosti in delne nezdružljivosti pomoči z notranjim trgom - Prednost - Storitev splošnega gospodarskega pomena - Člen 107(3)(c) PDEU - Nove pomoči - Obveznost obrazložitve))
   (2016/C 027/48)
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Abertis Telecom, SA (Barcelona, Španija) in Retevisión I, SA (Barcelona) (zastopniki: sprva L. Cases Pallarès, J. Buendía Sierra, N. Ruiz García, A. Lamadrid de Pablo, M. Muñoz de Juan in M. Reverter Baquer, nato L. Cases Pallarès, J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo in M. Reverter Baquer, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: É. Gippini Fournier, B. Stromsky in P. Němečková, agenti)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: SES Astra (Betzdorf, Luksemburg) (zastopniki: F. González Díaz, F. Salerno in V. Romero Algarra, odvetniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije 2014/489/EU z dne 19. junija 2013 o državni pomoči SA.28599 ((C 23/2010) (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009)) Kraljevine Španije za uvedbo digitalne prizemne televizije na oddaljenih in manj urbaniziranih območjih (zunaj avtonomne skupnosti Kastilja in Manča) (UL L 217, str. 52).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Abertis Telecom, SA in družba Retevisión I, SA poleg svojih stroškov nosita stroške, ki sta jih priglasili Evropska komisija in družba SES Astra.

      (1)  UL C 352, 30.11.2013.


title: Zadeva C-158/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Den Haag (Nizozemska) 28. marca 2013 – Hamidullah Rajaby proti Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               8.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 164/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Den Haag (Nizozemska) 28. marca 2013 – Hamidullah Rajaby proti Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Zadeva C-158/13)
   2013/C 164/19
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Rechtbank Den Haag

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hamidullah Rajaby

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je v okoliščinah obravnavane zadeve, v katerih se zdi, da gre za očitno kršitev prava Unije, ki bo imela posledice za prihodnost, in v katerih so stranke v upravnem postopku izmenjale stališča o uporabi člena 14 Uredbe št. 343/2003 (1), ki pa jih niso ponovile pred sodiščem, in se tožeča stranka pred sodiščem niti ni več izrecno sklicevala na to, nezdružljivo s pravom Unije, da sodišče ne upošteva tega zaradi prepovedi preizkusa po uradni dolžnosti, ki velja po nacionalnem pravu?

               2.

               Ali je mogoče govoriti o odvisnosti v smislu člena 15(2) Uredbe št. 343/2003 že v okoliščinah obravnavanega primera, kjer gre glede družinskih članov za mlado žensko iz Afganistana brez kakršne koli izobrazbe, ki jo spremljata nepreskrbljena otroka, zdaj stara pet let in pol ter tri leta, za katera mora skrbeti ter glede katerih se za varstvo in vzgojo ne more obrniti na nikogar drugega kot na tožečo stranko, svojega moža in očeta otrok, poleg tega pa je tožena stranka zavrnila njeno prošnjo za azil, ker je štela njeno izpovedbo za popolnoma neverodostojno, čeprav jo je mogoče potrditi z navedbami tožeče stranke in dokumenti, ki jih je prinesla s seboj (njihovimi kopijami)?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 343/2003 z dne 18. februarja 2003 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za azil, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 109).


title: Zadeva T-329/05: Sodba Splošnega sodišča z dne 25. aprila 2012 – Movimondo Onlus proti Komisiji ( „Arbitražna klavzula — Okvirni sporazum o partnerstvu med uradom ECHO in humanitarnimi organizacijami — Sporazum o dodelitvi sredstev — Odložitev plačila“ )

text:
               9.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 165/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 25. aprila 2012 – Movimondo Onlus proti Komisiji
   (Zadeva T-329/05) (1)

   (Arbitražna klavzula - Okvirni sporazum o partnerstvu med uradom ECHO in humanitarnimi organizacijami - Sporazum o dodelitvi sredstev - Odložitev plačila)
   2012/C 165/25
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Movimondo Onlus – Organizzazione non governativa di cooperazione e solidarietà internazionale (Rim, Italija) (zastopniki: sprva P. Vitali, G. Verusio, G. M. Roberti in A. Franchi, nato P. Vitali, G. Verusio in A. Franchi, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: M. Wilderspin in F. Moro, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

      Predmet

   Predlog, vložen na podlagi člena 238 ES, ki se nanaša na pridobitev izplačila zneska, dolgovanega na podlagi sporazuma o dodelitvi sredstev, in, podredno, predlog za razglasitev ničnosti dopisov Komisije z dne 17. junija in 27. julija 2005.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Movimondo Onlus – Organizzazione non governativa di cooperazione e solidarietà internazionale se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 257, 15.10.2005.


title: Zadeva F-97/07: Tožba, vložena 24. septembra 2007 – De Fays proti Komisiji

text:
               24.11.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/45

         Tožba, vložena 24. septembra 2007 – De Fays proti Komisiji
   (Zadeva F-97/07)
   (2007/C 283/82)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Chantal De Fays (Bruselj, Belgija) (zastopnika: P.-P. Gehuchten in Ph. Reyniers, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba organa, pristojnega za imenovanja (OPI), z dne 21. junija 2007 in po potrebi odločba OPI z dne 21. novembra 2006 naj se razglasita za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo plač, ki so bile predmet ukrepa začasne odstranitve z delovnega mesta, skupaj z zakonitimi obrestmi;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, uradnica pri Komisiji, ki trpi zaradi bolezni, zaradi katere je prisiljena v odsotnost z dela, izpodbija odločbi OPI, v katerih se upošteva, da je njena nepretrgana odsotnost od 19. oktobra 2006 neodobrena in se zato zanjo uporabi člen 60 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti (Kadrovski predpisi).
   Tožeča stranka najprej uveljavlja, da so bile v postopku predložitve neodvisnemu zdravniku, ki da mnenje, na podlagi člena 59 Kadrovskih predpisov, kršene pravice obrambe in načelo kontradiktornosti. Poleg tega naj bi poročilo neodvisnega zdravnika ne bilo pravilno obrazloženo in naj bi vsebovalo očitno napako pri presoji.
   Tožeča stranka poleg tega trdi, da odločba, ki jo zavezuje k prisotnosti na delu, glede na trenutna znanstvena spoznanja krši načelo previdnosti.


title: Zadeva C-257/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji, vložena dne 17. junija 2005

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/27

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji, vložena dne 17. junija 2005
   (Zadeva C-257/05)
   (2005/C 217/53)
   Jezik postopka: nemščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Enrico Traversa in Wolfgang Bogensberger, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 17. junija 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Republiki Avstriji.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               1.

               ugotovi, da Republika Avstrija krši obveznosti iz člena 49 ES, s tem da člen 21(4) Kesselgesetz (1) določa, da je lahko le prosilec s sedežem v Avstriji priznan kot organ, ki opravlja preglede grelnih naprav;

               2.

               Republiki Avstriji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V skladu s členoml 49 ES so omejitve svobode opravljanja storitev v Skupnosti za državljane držav članic, ki imajo sedež v eni od držav Skupnosti, vendar ne v državi prejemnika storitev, prepovedane.
   Člen 21 Kesselgesetz Republike Avstrije določa zahteve za izdajo pooblastila za izvajanje dejavnosti pregledov grelnih naprav. V skladu s četrtim pododstavkom tega odstavka se lahko kot organ, ki opravlja preglede grelnih naprav, priznajo le tisti prosilici, ki imajo sedež v Avstriji. Organ, ki opravlja preglede grelnih naprav na pritisk, s sedežem v drugi državi članici in želi nuditi storitve v Avstriji, se mora soočiti z zahtevo po odprtju poslovalnice v Avstriji.
   Ta predpis pomeni omejitev svobode opravljanja storitev v smislu člena 49 ES. Prav tako iz sodne prakse Sodišča izhaja, da zahteva po sedežu neposredno nasprotuje svobodi opravljanja storitev, ker podjetjem, s sedežem v drugi državi članici, onemogoča opravljanje storitev.

      (1)  BGBl. št. 211/1992


title: Zadeva T-157/15: Tožba, vložena 30. marca 2015 – Estonija proti Komisiji

text:
               8.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/25

         Tožba, vložena 30. marca 2015 – Estonija proti Komisiji
   (Zadeva T-157/15)
   (2015/C 190/29)
   Jezik postopka: estonščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Republika Estonija (zastopnik: Kristi Kraavi-Käerdi)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Izvedbeni sklep Evropske komisije C(2015) 53 z dne 6. januarja 2015 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (1) razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na Republiko Estonijo v višini 6 91  746,53 EUR;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka izpodbija Izvedbeni sklep Komisije C(2015) 53 z dne 16. januarja 2015 v delu, ki se nanaša na Republiko Estonijo za leta od 2009 do 2011 v višini 6 91  746,53 EUR.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.
   Prvi tožbeni razlog: izpodbijani sklep naj se razglasi za ničen, ker je Komisija nezadostno ugotovila in presodila okoliščine, na katerih ta sklep temelji, ter nepravilno uporabila pravo Unije in tako neustrezno sklenila, da je Estonija ogrozila sredstva Unije.
   Drugi tožbeni razlog: Komisija naj bi kršila načelo sorazmernosti in nepravilno uporabila člen 52(2) Uredbe (EU) št. 1306/2013 (2) s tem, da je z izpodbijanim sklepom Republiki Estoniji določila 2-% pavšalni finančni popravek.
   Tretji tožbeni razlog: Komisija naj bi kršila načelo dobrega upravljanja, ker ni skrbno preučila in upoštevala vseh dokazov, ki jih je predložila tožeča stranka.
   Četrti tožbeni razlog: Komisija naj bi kršila načelo pravne varnosti, ker je zastopala stališče, da je treba uporabiti standarde dobrih kmetijskih in okoljskih pogojev (DKOP) za krajinske značilnosti in da je treba njihovo uporabo leta 2009 stalno nadzorovati.

      (1)  UL L 16, str. 33.

      (2)  Uredba (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (EC) No 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 (UL L 347, str. 549).


title: Zadeva T-439/11: Tožba, vložena 12. avgusta 2011 – Sport-pari proti Svetu

text:
               1.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 290/15

         Tožba, vložena 12. avgusta 2011 – Sport-pari proti Svetu
   (Zadeva T-439/11)
   2011/C 290/22
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Sport-pari ZAO (Minsk, Belorusija) (zastopniki: V. Vaitkute Pavan, A. Smaliukas in E. Matulionyte, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

               —

               Uredba Sveta (EU) št. 588/2011 z dne 20. junija 2011 o spremembah Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih proti predsedniku Lukašenku in nekaterim uradnikom Belorusije (UL 2011 L 161, str. 1) naj se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

               —

               Sklep Sveta 2011/357/SZVP z dne 20. junija 2011 o spremembah Sklepa 2010/639/SZVP o omejevalnih ukrepih proti nekaterim uradnikom Belorusije (UL 2011 L 161, str. 25), naj se razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe kot glavni argument navaja očitne napake pri presoji, ki jih vsebujejo izpodbijani ukrepi Sveta. Natančneje, trdi, da je Svet napačno ugotovil, da je tožeča stranka (a) pod nadzorom Vladimirja Peftieva; (b) upravljavec nacionalne loterije; (c) povezana s kršitvami volilnih standardov in človekovih pravic ali preganjanjem civilne družbe v Belorusiji ali uvozom v Belorusijo opreme, ki bi lahko bila uporabljena za notranjo represijo, oziroma sodeluje pri navedenih kršitvah.
   Tožeča stranka poleg tega v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: tožena stranka je kršila obveznost zadostne obrazložitve vključitve tožeče stranke na seznam oseb, za katere se uporabi omejevalne ukrepe.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: tožena stranka je kršila pravico do obrambe in pravico do poštenega sojenja iz člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in členov 6 in 13 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, ker:

                           —

                           nikoli ni predložila podrobne obrazložitve vključitve tožeče stranke na seznam oseb, na katere se nanašajo omejevalni ukrepi; in

                           —

                           tožeči stranki ni omogočila učinkovitega izvrševanja njene pravice do obrambe, zlasti pravice do izjave in pravice do postopka, v katerem bi lahko učinkovito zahtevala izbris s seznama oseb, na katere se nanašajo omejevalni ukrepi.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: tožena stranka je kršila temeljno lastninsko pravico iz člena 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člena 1 Protokola št. 1 k Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, ker je ravnala neupravičljivo, nesorazmerno in brez prepričljivih dokazov.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: tožena stranka je kršila načelo sorazmernosti s tem, da je določila nesorazmerno omejitev temeljnih pravic tožeče stranke, ne da bi zagotovila zadostna postopkovna jamstva in prepričljive dokaze.


title: Zadeva T-547/13: Tožba, vložena 8. oktobra 2013 – Rosian Express proti UUNT (oblika škatle)

text:
               14.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 367/34

         Tožba, vložena 8. oktobra 2013 – Rosian Express proti UUNT (oblika škatle)
   (Zadeva T-547/13)
   2013/C 367/61
   Jezik postopka: romunščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Rosian Express (Mediaș, Romunija) (zastopnik: E. Grecu, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               naj odločbo petega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) razveljavi;

               —

               naj UUNT naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: tridimenzionalna znamka, ki predstavlja obliko škatle, za proizvode in storitve iz razredov 28 in 35

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev zahtevka

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009.


title: Zadeva C-455/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varbergs tingsrätt (Švedska) 28. avgusta 2015 – P/Q

text:
               19.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varbergs tingsrätt (Švedska) 28. avgusta 2015 – P/Q
   (Zadeva C-455/15)
   (2015/C 346/12)
   Jezik postopka: švedščina

      Predložitveno sodišče

   Varbergs tingsrätt

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: P

      Tožena stranka: Q

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali mora predložitveno sodišče na podlagi člena 23(a) Uredbe Bruselj II (1) ali druge določbe in ne glede na člen 24 te uredbe zavrniti priznanje odločbe prvostopenjskega sodišča v Šiluteju z dne 18. februarja 2015 (glej Prilogo A) in zato nadaljevati postopek v zvezi s pravico do varstva in vzgoje, v katerem trenutno odloča?

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 243).


title: Zadeva C-477/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) 8. avgusta 2017 – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank/D. Balandin in drugi

text:
               23.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 357/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) 8. avgusta 2017 – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank/D. Balandin in drugi
   (Zadeva C-477/17)
   (2017/C 357/05)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Centrale Raad van Beroep

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

      Nasprotne stranke v pritožbenem postopku: D. Balandin, I. Lukachenko, Holiday on Ice Services BV

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 1 Uredbe št. 1231/2010 (1) razlagati tako, da se delavci, ki imajo državljanstvo tretje države in živijo zunaj Unije, vendar za delodajalca s sedežem na Nizozemskem začasno delajo v različnih državah članicah, lahko sklicujejo na uredbi št. 883/2004 (2) in 987/2009 (3) (oziroma njun naslov II)?

      (1)  Uredba (EU) št. 1231/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o razširitvi uporabe uredb (ES) št. 883/2004 in (ES) št. 987/2009 na državljane tretjih držav, za katere se navedeni uredbi ne uporabljata le na podlagi njihovega državljanstva (UL 2010, L 344, str. 1).

      (2)  Uredba (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL 2004, L 166, str. 1).

      (3)  Uredba (ES) št. 987/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe (ES) št. 883/2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL 2009, L 284, str 1).


title: Zadeva T-71/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. novembra 2007 – Enercon proti UUNT (Pretvornik za energijo vetra) ( Znamka Skupnosti – Tridimenzionalna znamka Skupnosti v obliki okrova rotorja pretvornika za energijo vetra – Absolutni razlogi za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b) in (3) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/37

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. novembra 2007 – Enercon proti UUNT (Pretvornik za energijo vetra)
   (Zadeva T-71/06) (1)

   („Znamka Skupnosti - Tridimenzionalna znamka Skupnosti v obliki okrova rotorja pretvornika za energijo vetra - Absolutni razlogi za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) in (3) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2007/C 315/70)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Enercon GmbH (Aurich, Nemčija) (zastopnik: R. Böhm, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 30. novembra 2005 (zadeva R 179/2005-2), s katero je bila zavrnjena registracija tridimenzionalne znamke (del pretvornika za energijo vetra v obliki žoge za ameriški nogomet) kot znamke Skupnosti.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Enercon GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 108, 6.5.2006.


title: Zadeva C-63/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo tribunal du travail d'Esch-sur-Alzette (Veliko vojvodstvo Luksemburg) 18. februarja 2008 – Virginie Pontin proti T-Comalux SA

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo tribunal du travail d'Esch-sur-Alzette (Veliko vojvodstvo Luksemburg) 18. februarja 2008 – Virginie Pontin proti T-Comalux SA
   (Zadeva C-63/08)
   (2008/C 92/39)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal du travail d'Esch-sur-Alzette
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Virginie Pontin

      Tožena stranka: T-Comalux SA
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člena 10 in 12 Direktive Sveta 92/85/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo (deseta posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS) (1) razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da nacionalni zakonodajalec pogojuje vložitev tožbe noseče delavke, odpuščene med nosečnostjo, s spoštovanjem vnaprej določenih rokov, kot sta osemdnevni rok, določen s členom 337(1), drugi pododstavek, delovnopravnega zakonika in petnajstdnevni rok, določen s členom 337(1), četrti pododstavek?

               2)

               Ali je treba v primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje, […] osemdnevni in petnajstdnevni rok šteti za prekratka, da bi lahko odpuščena noseča delavka med nosečnostjo uveljavljala svoje pravice v sodnem postopku?

               3)

               Ali je treba člen 2 Direktive Sveta 76/207/EGS z dne 9. februarja 1976 o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev (2) razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da nacionalni zakonodajalec odvzame noseči delavki, odpuščeni med njeno nosečnostjo, možnost vložitve odškodninske tožbe zaradi nezakonitega odpusta, ki jo drugim odpuščenim delavcem zagotavljata člena L. 124-11.(1) in (2) delovnopravnega zakonika?

      (1)  UL L 348, str. 1.

      (2)  UL L 39, str. 40.


title: Zadeva C-203/07 P: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 6. novembra 2008 – Helenska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba – Projekt vzpostavitve skupnega diplomatskega predstavništva v Abuji (Nigerija) – Povračilo zneskov, ki jih dolguje Helenska republika – Pobot zneska, ki ga mora plačati Komisija za operativni regionalni program za celinsko Grčijo)

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/3

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 6. novembra 2008 – Helenska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti
   (Zadeva C-203/07 P) (1)

   (Pritožba - Projekt vzpostavitve skupnega diplomatskega predstavništva v Abuji (Nigerija) - Povračilo zneskov, ki jih dolguje Helenska republika - Pobot zneska, ki ga mora plačati Komisija za operativni regionalni program za celinsko Grčijo)
   (2008/C 327/04)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Helenska republika (zastopniki: P. Mylonopoulos, S. Trekli in Z. Stavridi, zastopniki)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: I. Zervas in D. Triantafyllou, zastopnika)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 17. januarja 2007 v zadevi T-231/04, Helenska republika proti Komisiji ES, s katero je Sodišče prve stopnje tožbo za razglasitev ničnosti odločbe Komisije o izvršitvi izterjave s pobotom zneskov, ki jih Grčija dolguje zaradi svoje udeležbe pri projektih Abuja I in Abuja II za postavitev skupnega diplomatskega predstavništva držav Evropske unije v Abuji (Nigerija), zavrnilo kot neutemeljeno.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 155, 7.7.2007.


title: Zadeva T-240/05: Tožba Black & Decker Corporation proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 1. julija 2005

text:
               20.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/34

         Tožba Black & Decker Corporation proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), vložena dne 1. julija 2005
   (Zadeva T-240/05)
   (2005/C 205/61)
   Jezik, v katerem je bila vložena tožba: angleščina
   Black & Decker Corporation, s sedežem v Towsonu, Maryland (ZDA), ki ga zastopa P. Harris, Solicitor, je dne 1. julija 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).
   Atlas Copco Aktiebolag, s sedežem v Stockholmu (Švedska) je bila tudi stranka v postopku pred odborom za pritožbe.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 19. aprila 2005 (zadeva R 729/2004-1);

               —

               razglasi postopek z ugovorom B490 336 za nedopusten;

               —

               UUNT naloži, da nosi stroške, ki jih je imela tožeča stranka v tem postopku in v zvezi s pritožbo.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               Prijavitelj znamke Skupnosti:

               Tožeča stranka

               Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave:

               Barvna tridimenzionalna znamka črne in rumene barve v obliki orodja za proizvode iz razreda 7 (prenosna električna orodja za ročno uporabo itd.)

               Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom:

               Atlas Copco Aktiebolag

               Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom:

               Neregistrirane znamke in znaki, uporabljeni v trgovini v vseh državah članicah za električna orodja.

               Odločba oddelka za ugovore:

               Zavrnitev ugovora kot nedopustnega.

               Odločba odbora za pritožbe:

               Razveljavitev izpodbijane odločbe in odstop zadeve oddelku za ugovore v nadaljnji postopek

               Tožbeni razlog:

               Tožeča stranka trdi, da bi moral biti ugovor razglašen za nedopustnega, ker ni dovolj jasno določil prejšnjih znamk in znakov, na katere se je skliceval, s čimer je bilo kršeno Pravilo 18(1) Uredbe št. 2868/95 (1).

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti, UL L 303, 15.12.1995, str. 1.


title: Zadeva C-429/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos Aukščiausiasis Teismas 18. septembra 2014 – Air Baltic Corporation AS/Lietuvos Respublikos specialiųjų tyrimų tarnyba

text:
               24.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 421/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos Aukščiausiasis Teismas 18. septembra 2014 – Air Baltic Corporation AS/Lietuvos Respublikos specialiųjų tyrimų tarnyba
   (Zadeva C-429/14)
   2014/C 421/31
   Jezik postopka: litovščina

      Predložitveno sodišče

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagateljica kasacijske pritožbe: Air Baltic Corporation AS

      Druga stranka v postopku: Lietuvos Respublikos specialiųjų tyrimų tarnyba

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člene 19, 22, 29 Montrealske konvencije razumeti in razlagati tako, da je lahko letalski prevoznik odgovoren tretjim osebam, inter alia delodajalcu potnika, ki je pravna oseba, s katero je bila sklenjena pogodba o mednarodnem prevozu potnikov, za škodo zaradi zamude leta, na podlagi katere so tožeči stranki (delodajalcu) nastali dodatni stroški, povezani z zamudo (na primer izplačilo dnevnic)?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je treba člen 29 Montrealske konvencije razumeti in razlagati tako, da imajo te tretje osebe pravico vložiti zahtevek proti letalskemu prevozniku na drugi podlagi, na primer na podlagi nacionalnega prava?


title: Zadeva C-38/15: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 10. marca 2016 – Evropska komisija/Kraljevina Španija (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 91/271/EGS — Čiščenje komunalne odpadne vode — Kanalizacijski sistemi in sistemi za čiščenje — Izpusti na občutljiva območja — Metodologija nadzora — Vzorčenje)

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/13

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 10. marca 2016 – Evropska komisija/Kraljevina Španija
   (Zadeva C-38/15) (1)

   ((Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 91/271/EGS - Čiščenje komunalne odpadne vode - Kanalizacijski sistemi in sistemi za čiščenje - Izpusti na občutljiva območja - Metodologija nadzora - Vzorčenje))
   (2016/C 156/17)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: E. Sanfrutos Cano, E. Manhaeve in D. Loma-Osorio Lerena, agenti)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: A. Gavela Llopis, agent)

      Izrek

               1.

               Kraljevina Španija s tem, da ni zagotovila ustreznega čiščenja vseh komunalnih odpadnih vod, izpuščenih na občutljiva območja, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 4 Direktive Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1137/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008, v zvezi z aglomeracijo Pontevedra-Marín-Poio-Bueu (Galicija), in na podlagi člena 5(2) in (3) te direktive v zvezi z aglomeracijami Berga, Figueres, El Terri (Banyoles) in Pontevedra-Marín-Poio-Bueu.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Evropska komisija in Kraljevina Španija nosita vsaka svoje stroške.

      (1)  UL C 127, 20.4.2015.


title: Zadeva C-299/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Evropskemu parlamentu in Svetu, vložena dne 26. julija 2005

text:
               1.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 243/9

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Evropskemu parlamentu in Svetu, vložena dne 26. julija 2005
   (Zadeva C-299/05)
   (2005/C 243/13)
   Jezik postopka: francoščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Denis Martin in Marie-José Jonczy, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 26. julija 2005 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Evropskemu parlamentu in Svetu.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1.

               razglasi za nične določbe Priloge I, točka 2, k Uredbi (ES) št. 647/2005 z dne 13. aprila 2005 o spremembi Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, in določbe Uredbe Sveta (EGS) št. 574/72 o določitvi postopka za izvajanje Uredbe (EGS) št. 1408/71 (1), ki se nanašajo na naslove W. Finska, točka b), X. Švedska, točka c), in Y. Združeno kraljestvo, točke d), e) in f);

               2.

               toženima strankama naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Po mnenju Komisije je zakonodajalec s sprejemom Uredbe št. 647/05 sprejel merila, ki jih je že prej za usklajevanje posebnih dajatev, za katere se ne plačujejo prispevki, razvilo Sodišče. Vendar zakonodajalec ni popolnoma upošteval teh meril, ker je na seznam dajatev, ki se jih lahko vključi v Prilogo IIa k Uredbi št. 1408/71, prevzel dajatve pod W. Finska, točka b), pod X. Švedska, točka c), in pod Y. Združeno kraljestvo, točke d), e) in f), ki po mnenju Komisije ne izpolnjujejo kriterijev „posebnih“ dajatev v smislu člena 4(2a) te uredbe.

      (1)  UL L 117, 4.5.2005, str. 1.


title: Zadeva C-395/12: Sklep predsednika Sodišča z dne 9. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel – Luksemburg) – État du Grand-duché de Luxembourg, Administration de l'enregistrement et des domaines proti Edenred Luxembourg SA

text:
               13.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/19

         Sklep predsednika Sodišča z dne 9. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel – Luksemburg) – État du Grand-duché de Luxembourg, Administration de l'enregistrement et des domaines proti Edenred Luxembourg SA
   (Zadeva C-395/12) (1)

   2013/C 108/52
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 366, 24.11.2012.


title: Zadeva C-566/14 P: Pritožba, ki jo je Jean-Charles Marchiani vložil 9. decembra 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 10. oktobra 2014 v zadevi T-479/13, Marchiani/Parlament

text:
               2.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 34/18

         Pritožba, ki jo je Jean-Charles Marchiani vložil 9. decembra 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 10. oktobra 2014 v zadevi T-479/13, Marchiani/Parlament
   (Zadeva C-566/14 P)
   (2015/C 034/20)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Jean-Charles Marchiani (zastopnik: C.-S. Marchiani, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropski parlament

      Predlog

               —

               Razveljavitev sodbe Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 10. oktobra 2014, Jean-Charles Marchiani/Evropski parlament, izdane v zadevi T-479/13.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet razlogov.
   Prvič, meni, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker zanjo ni hotelo uporabiti besedil, ki se nanašajo na izvedbene ukrepe za statut poslancev Evropskega parlamenta. Namreč, Sklep z dne 4. julija 2013 naj bi bil sprejet po nezakonitem postopku, saj naj bi bil v nasprotju s Sklepom predsedstva Evropskega Parlamenta z dne 19. maja in 9. julija 2008 o izvedbenih ukrepih za statut poslancev Evropskega parlamenta. Poleg tega naj bi bil ta sklep, širše gledano, sprejet ob kršitvi načel kontradiktornosti in spoštovanja pravic obrambe.
   Drugič, Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo in navedlo protislovno obrazložitev, ker se je za veljavnost spornega Sklepa z dne 4. julija 2013 sklicevalo na Pravilnik o povračilu in nadomestilu stroškov poslancem (v nadaljevanju: Pravilnik PNSP). Na eni strani naj bi Sklep z dne 4. julija 2013 izhajal iz napačne uporabe Pravilnika PNSP, ki je razveljavljen od leta 2009. Na drugi strani naj bi Splošno sodišče, ki naj bi se prvotno sklicevalo na navedeni Pravilnik PNSP, v nadaljevanju pri dokazovanju opustilo vsakršno sklicevanje na ta pravilnik in kot izključno pravno podlago navedlo Finančno uredbo Evropske unije, objavljeno leta 2012.
   Tretjič, tožeča stranka Splošnemu sodišču očita, da je napačno uporabilo pravo, ker je dokazno breme preložilo izključno nanjo.
   Četrtič, Splošno sodišče naj bi grobo kršilo načelo sorazmernosti, ki velja za vse organe Evropske unije pri izvajanju njihovih pooblastil. Splošno sodišče naj namreč nikakor ne bi upoštevalo političnih funkcij, ki jih je predhodno izvajal generalni sekretar Evropskega parlamenta, ki je avtor spornega sklepa.
   Zadnjič, tožeča stranka Splošnemu sodišču očita, da je napačno uporabilo pravo, ker je sprejelo, da Sklep z dne 4. julija 2013 odloča o zneskih, katerih izterjava naj bi vsekakor zastarala. Tožeča stranka tako meni, da je to, da Splošno sodišče ni upoštevalo pravil o zastaranju, povzročilo kršitev načela neretroaktivnosti aktov Skupnosti, načela varstva zaupanja v pravo in načela razumnega roka.


title: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 18. novembra 2004 v zadevi C-143/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2001/29/ES — Usklajevanje določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/20

      SODBA SODIŠČA

   (šesti senat)
   z dne 18. novembra 2004
   v zadevi C-143/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2001/29/ES - Usklajevanje določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2005/C 6/38)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-143/04, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnica: K. Banks) proti Kraljevini Belgiji (zastopnik: A. Goldman), katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložena dne 17. marca 2004, je Sodišče (šesti senat) v sestavi J.-P. Puissochet, v vlogi predsednika šestega senata, S. von Bahr in J. Malenovský (poročevalec), sodnika, generalna pravobranilka: J. Kokott, sodni tajnik: R. Grass, dne 18. novembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi, kot sledi:

               1.

               Kraljevina Belgija s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2001/29/ES z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 106, 30.4.2004.


title: Zadeva T-279/04: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2010 – Éditions Jacob proti Komisiji ( „Konkurenca — Koncentracije — Založništvo v francoskem jeziku — Odločba o združljivosti koncentracije s skupnim trgom pod pogojem prodaje sredstev — Ničnostna tožba neuspešnega kandidata za prevzemnika — Obveznost obrazložitve — Goljufija — Napačna uporaba prava — Očitna napaka pri presoji — Uredba (EGS) št. 4064/89“ )

text:
               6.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/20

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2010 – Éditions Jacob proti Komisiji
   (Zadeva T-279/04) (1)

   (Konkurenca - Koncentracije - Založništvo v francoskem jeziku - Odločba o združljivosti koncentracije s skupnim trgom pod pogojem prodaje sredstev - Ničnostna tožba neuspešnega kandidata za prevzemnika - Obveznost obrazložitve - Goljufija - Napačna uporaba prava - Očitna napaka pri presoji - Uredba (EGS) št. 4064/89)
   2010/C 301/29
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Éditions Odile Jacob SAS (Pariz, Francija) (zastopniki: O. Fréget, W. van Weert, I. de Seze, M. Struys, M. Potel in L. Eskenazi, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva A. Whelan, O. Beynet, A. Bouquet in F. Arbault, nato A. Bouquet in O. Beynet, zastopniki)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Lagardère SCA (Pariz) (zastopniki: sprva A. Winckler in I. Girgenson, nato A. Winckler, F. de Bure in J.-B. Pinçon, odvetniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2004/422/ES z dne 7. januarja 2004 o razglasitvi združljivosti koncentracije s skupnim trgom in delovanjem Sporazuma o evropskem gospodarskem prostoru (Zadeva COMP/M.2978 – Lagardère/Natexis/VUP) (UL L 125, str. 54)

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Éditions Odile Jacob SAS se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov, ki sta jih priglasili Evropska komisija in Lagardère SCA.

      (1)  UL C 262, 23.10.2004.


title: Zadeva T-383/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2013 – Makhlouf proti Svetu (Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Siriji — Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov — Omejitve vstopa in potovanja čez ozemlje Unije — Pravica do obrambe — Obveznost obrazložitve — Očitna napaka pri presoji — Temeljne pravice)

text:
               26.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/23

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2013 – Makhlouf proti Svetu
   (Zadeva T-383/11) (1)

   (Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Siriji - Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Omejitve vstopa in potovanja čez ozemlje Unije - Pravica do obrambe - Obveznost obrazložitve - Očitna napaka pri presoji - Temeljne pravice)
   2013/C 313/44
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Eyad Makhlouf (Damask, Sirija) (zastopniki: sprva P. Grollet in G. Karouni, nato G. Karouni in C. Rygaert, odvetniki)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: G. Étienne in R. Liudvinaviciute-Cordeiro, zastopnika)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: F. Castillo de la Torre in S. Pardo Quintillán, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Sveta 2011/302/SZVP z dne 23. maja 2011 o izvajanju Sklepa 2011/273/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL L 136, str. 91), Sklepa Sveta 2011/782/SZVP z dne 1. decembra 2011 o omejevalnih ukrepih proti Siriji in razveljavitvi Sklepa 2011/273/SZVP (UL L 319, str. 56) ter Sklepa Sveta 2012/739/SZVP z dne 29. novembra 2012 o omejevalnih ukrepih proti Siriji in razveljavitvi Sklepa 2011/782/SZVP (UL L 330, str. 21) v delu, v katerem se ti akti nanašajo na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Eyadu Makhloufu se naloži plačilo njegovih stroškov in stroškov Sveta Evropske unije.

               3.

               Evropska komisija nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 282, 24.9.2011.


title: Zadeva T-62/14: Tožba, vložena 27. januarja 2014 – BR IP Holder proti UUNT – Greyleg Investments (HOKEY POKEY)

text:
               12.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 142/35

         Tožba, vložena 27. januarja 2014 – BR IP Holder proti UUNT – Greyleg Investments (HOKEY POKEY)
   (Zadeva T-62/14)
   2014/C 142/46
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: BR IP Holder LLC (Canton, Združene države) (zastopnika: F. Traub, odvetnik, in C. Rohsler, Solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Greyleg Investments Ltd (Baltonsborough, Združeno kraljestvo)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 22. novembra 2013 v zadevi R 1091/2012-4 razveljavi;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „HOKEY POKEY“ za „slaščice“ iz razreda 30 – prijava znamke Skupnosti št. 9 275 678

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: prejšnja, neregistrirana znamka „HOKEY POKEY“, za katero se zatrjuje uporaba v Združenem kraljestvu za „slaščice, in sicer sladoled“

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora v celoti

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti


title: Zadeva C-368/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Düsseldorf (Nemčija) 16. junija 2017 – Hüsken in drugi/Lufthansa CityLine GmbH

text:
               18.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 309/27

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Düsseldorf (Nemčija) 16. junija 2017 – Hüsken in drugi/Lufthansa CityLine GmbH
   (Zadeva C-368/17)
   (2017/C 309/34)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Düsseldorf

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Hüsken in drugi

      Tožena stranka: Lufthansa CityLine GmbH
   Zadeva je bila s sklepom Sodišča z dne 6. julija 2017 izbrisana iz vpisnika Sodišča.


title: Zadeva C-527/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 14. oktobra 2016 – Salzburger Gebietskrankenkasse, Bundesminister für Arbeit, Soziales und Konsumentenschutz

text:
               16.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 14/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 14. oktobra 2016 – Salzburger Gebietskrankenkasse, Bundesminister für Arbeit, Soziales und Konsumentenschutz
   (Zadeva C-527/16)
   (2017/C 014/28)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Revidenta: Salzburger Gebietskrankenkasse, Bundesminister für Arbeit, Soziales und Konsumentenschutz

      Nasprotne stranke v postopku z revizijo: Alpenrind GmbH, Martin-Meat Szolgáltató és Kereskedelmi Kft, Martimpex-Meat Kft, Pensionsversicherungsanstalt, Allgemeine Unfallversicherungs-anstalt

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali v členu 5 Uredbe (ES) št. 987/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe (ES) št. 883/2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (1) določeni zavezujoči učinek dokumentov v smislu člena 19(2) Uredbe (ES) št. 987/2009 velja tudi v postopku pred sodiščem v smislu člena 267 PDEU?

               2.

               V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje:

                           a)

                           Ali navedeni zavezujoči učinek velja tudi tedaj, če je pred tem tekel postopek pred Upravno komisijo za koordinacijo sistemov socialne varnosti, na podlagi katerega ni prišlo niti do dogovora niti do umika spornih dokumentov?

                           b)

                           Ali navedeni zavezujoči učinek velja tudi tedaj, če se dokument „A 1“ izda šele po tem, ko je država članica sprejemnica formalno ugotovila obveznost vključitve v zavarovanje v skladu s svojo zakonodajo? Ali zavezujoči učinek v teh primerih velja tudi za nazaj?

               3.

               V primeru, da se pod določenimi pogoji izkaže omejeni zavezujoči učinek dokumentov v smislu člena 19(2) Uredbe (ES) št. 987/2009:
               Ali je v nasprotju s prepovedjo nadomestitve, določeno v členu 12(1) Uredbe (ES) št. 883/2004, če do nadomestitve ne pride v obliki napotitve s strani istega delodajalca, ampak s strani drugega delodajalca? Ali je pri tem pomembno,

                           a)

                           ali ima ta delodajalec sedež v isti državi članici kot prvi delodajalec oziroma

                           b)

                           ali sta prvi in drugi delodajalec, ki napotujeta delavce, med seboj personalno in/ali organizacijsko povezana?

      (1)  UL L 284, str. 1.


title: Zadeva C-177/11: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 21. junija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias – Grčija) – Syllogos Ellinon Poleodomon kai chorotakton proti Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias & Dimosion Ergon, Ypourgos Oikonomikon, Ypourgos Esoterikon, Dimosias Dioikisis kai Apokentrosis (Direktiva 2001/42/ES — Presoja vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje — Člen 3(2)(b) — Polje proste presoje držav članic)

text:
               18.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 250/7

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 21. junija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias – Grčija) – Syllogos Ellinon Poleodomon kai chorotakton proti Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias & Dimosion Ergon, Ypourgos Oikonomikon, Ypourgos Esoterikon, Dimosias Dioikisis kai Apokentrosis
   (Zadeva C-177/11) (1)

   (Direktiva 2001/42/ES - Presoja vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje - Člen 3(2)(b) - Polje proste presoje držav članic)
   2012/C 250/11
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Symvoulio tis Epikrateias

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Syllogos Ellinon Poleodomon kai chorotakton

      Tožene stranke: Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias & Dimosion Ergon, Ypourgos Oikonomikon, Ypourgos Esoterikon, Dimosias Dioikisis kai Apokentrosis

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Symvoulio tis Epikrateias – Razlaga člena 3(2)(b) Direktive 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 6, str. 157) in členov 6 in 7 Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 102) – Pogoj za izvedbo okoljske presoje za določen načrt ali program, in sicer, da bi lahko načrt ali program občutno vplival na posebno ohranitveno območje – Diskrecijska pravica držav članic

      Izrek

   Člen 3(2)(b) Direktive 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje je treba razlagati tako, da morajo biti za nastanek obveznosti predložitve posameznega načrta v okoljsko presojo izpolnjeni pogoji, na podlagi katerih je potrebna predložitev tega načrta v presojo v smislu Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2006/105/ES z dne 20. novembra 2006, vključno s pogojem, da lahko načrt znatno vpliva na zadevno območje. Preizkus, ali je zadnjenavedeni pogoj izpolnjen, je nujno omejen na vprašanje, ali je na podlagi objektivnih dejavnikov mogoče izključiti, da navedeni načrt ali projekt znatno vpliva na zadevno območje.

      (1)  UL C 194, 2.7.2011.


title: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 9. decembra 2004 v zadevi C-333/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 1999/92/ES — Varstvo delavcev — Izpostavljanje ogrožanju zaradi eksplozivnega ozračja — Neizvršitev prenosa)

text:
               5.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/4

      SODBA SODIŠČA

   (šesti senat)
   z dne 9. decembra 2004
   v zadevi C-333/04: Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 1999/92/ES - Varstvo delavcev - Izpostavljanje ogrožanju zaradi eksplozivnega ozračja - Neizvršitev prenosa)
   (2005/C 31/09)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi C-333/04, zaradi ničnostne tožbe na podlagi člena 226 ES, ki jo je dne 2. avgusta 2004 vložila Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Martin in H. Kreppel) proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg (zastopnik: S. Schreiner) je Sodišče (šesti senat) v sestavi A. Borg Barthet (poročevalec), predsednik senata, J. Malenovský in U. Lõhmus, sodnika, generalni pravobranilec: L. A. Geelhoed, sodni tajnik: R. Grass, dne 9. decembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 1999/92/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 1999 o minimalnih zahtevah za izboljšanje varnosti in varstva zdravja delavcev, ki so lahko ogroženi zaradi eksplozivnega ozračja (petnajsta posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS) ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.

               2.

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 228, 11.9.2004.


title: Zadeva T-549/16: Sklep Splošnega sodišča z dne 6. septembra 2017 – Papathanasiou/EUIPO

text:
               23.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 357/32

         Sklep Splošnega sodišča z dne 6. septembra 2017 – Papathanasiou/EUIPO
   (Zadeva T-549/16) (1)

   (2017/C 357/42)
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednica sedmega senata je odredila izbris zadeve.

      (1)  UL C 221, 6.7.2015 (zadeva je bila sprva vložena pri Sodišču za uslužbence Evropske unije pod številko F-64/15 in nato 1. septembra 2016 prenesena na Splošno sodišče Evropske unije).


title: Zadeva C-347/08: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. septembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht Feldkirch – Avstrija) – Vorarlberger Gebietskrankenkasse proti WGV- Schwäbische Allgemeine Versicherungs AG (Uredba (ES) št. 44/2001 — Člena 9(1)(b) in 11(2) — Pristojnost v zadevah v zvezi z zavarovanjem — Prometna nesreča — Subrogacija po zakonu pravic žrtve na organ socialne varnosti — Regresni zahtevek proti zavarovalnici domnevno odgovorne osebe — Cilj zaščite šibkejše stranke)

text:
               7.11.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 267/22

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. septembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht Feldkirch – Avstrija) – Vorarlberger Gebietskrankenkasse proti WGV- Schwäbische Allgemeine Versicherungs AG
   (Zadeva C-347/08) (1)

   (Uredba (ES) št. 44/2001 - Člena 9(1)(b) in 11(2) - Pristojnost v zadevah v zvezi z zavarovanjem - Prometna nesreča - Subrogacija po zakonu pravic žrtve na organ socialne varnosti - Regresni zahtevek proti zavarovalnici domnevno odgovorne osebe - Cilj zaščite šibkejše stranke)
   2009/C 267/38
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Landesgericht Feldkirch

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Vorarlberger Gebietskrankenkasse

      Tožena stranka: WGV- Schwäbische Allgemeine Versicherungs AG

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Landesgericht Feldkirch – Razlaga členov 9(1)(b) in 11(2) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 12, str. 1) – Pristojnost v zadevah v zvezi z zavarovanjem – Tožba organa socialne varnosti, vložena na podlagi subrogacije po zakonu pri sodišču kraja sedeža tega organa zoper zavarovalnico na ozemlju druge države članice

      Izrek

   Napotilo iz člena 11(2) Uredbe št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah na člen 9(1)(b) te uredbe je treba razlagati tako, da organ socialne varnosti, ki je po zakonu prevzemnik pravic osebe, ki je bila neposredno oškodovana v prometni nesreči, pred sodišči države članice, v kateri ima svoj sedež, ne more vložiti neposredne tožbe zoper zavarovalnico osebe, domnevno odgovorne za to nesrečo, ki ima svoj sedež v drugi državi članici.

      (1)  UL C 272, 25.10.2008.