title: Zadeva T-717/19: Tožba, vložena 24. oktobra 2019 – Associated British Foods in drugi/Komisija

text:
               13.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/44

      Tožba, vložena 24. oktobra 2019 – Associated British Foods in drugi/Komisija
      (Zadeva T-717/19)
      (2020/C 10/55)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Associated British Foods plc (London, Združeno kraljestvo) in 5 drugih tožečih strank (zastopnika: J. Lesar, Solicitor, in K. Beal, QC)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  sklep, ki ga je Evropska komisija sprejela 2. aprila 2019 o državni pomoči SA.44896, ki jo je Združeno kraljestvo izvedlo v zvezi z nadzorovanimi tujimi družbami z izjemo pri financiranju skupin, razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožeče stranke ali katerokoli od njih;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov tožečih strank.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo devet tožbenih razlogov.

                  1.

                  V okviru prvega tožbenega razloga trdijo, da je Komisija napačno uporabila člen 107(1) PDEU in/ali storila očitno napako pri presoji pri izbiri referenčnega okvira za analizo davčnega sistema. Komisija bi morala obravnavati referenčni okvir kot sistem davka od dohodkov pravnih oseb v Združenem kraljestvu, ne pa le samega sistema nadzorovanih tujih družb.

                  2.

                  V okviru drugega tožbenega razloga zatrjujejo, da je Komisija napačno uporabila pravo pri uporabi člena 107(1) PDEU in/ali storila očitno napako pri presoji s pomanjkljivim pristopom k analizi sistema nadzorovanih tujih družb. Komisija je v točkah od 124 do 126 obrazložitve izpodbijanega sklepa napačno obravnavala določbe poglavja 9 dela 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 kot obliko odstopanja od splošne davčne obveznosti iz poglavja 5.

                  3.

                  V okviru tretjega tožbenega razloga trdijo, da je Komisija napačno uporabila pravo pri uporabi člena 107(1) PDEU, ker je v točkah od 127 do 151 obrazložitve izpodbijanega sklepa ugotovila, da je bilo merilo selektivnosti izpolnjeno, podjetja v dejansko in pravno primerljivih položajih pa so bila obravnavana različno.

                  4.

                  V okviru četrtega tožbenega razloga navajajo, da je 75-odstotna oprostitev v skladu z oddelkom 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 upravičena z naravo in celotno strukturo davčnega sistema.

                  5.

                  V okviru petega tožbenega razloga trdijo, da je izjema „izravnanih obresti“ v skladu z oddelkom 371IE Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 upravičena z naravo in celotno strukturo davčnega sistema.

                  6.

                  V okviru šestega tožbenega razloga trdijo, da obdavčitev nadzorovanih tujih družb, ki izpolnjujejo pogoje za odstopanje iz navedenega poglavja 9 kot razred, krši pravico tožečih strank do ustanavljanja v nasprotju s členom 49 PDEU.

                  7.

                  V okviru sedmega tožbenega razloga trdijo, da je bila storjena očitna napaka pri presoji v zvezi s 75-odstotno oprostitvijo in problemom fiksnega razmerja.

                  8.

                  V okviru osmega tožbenega razloga trdijo, da sklep Komisije ni v skladu s splošnima načeloma prava Unije v zvezi s prepovedjo diskriminacije in enakosti.

                  9.

                  V okviru devetega tožbenega razloga navajajo, da je Komisija napačno uporabila pravo, ker je uporabila po analogiji ali se zanašala na pogoje Direktive (EU) 2016/1164, (1) ki se ne bi smela uporabiti ratione temporis.

                  10.

                  V okviru devetega tožbenega razloga zatrjujejo, da je Komisija napačno uporabila pravo pri uporabi člena 107(1) PDEU, ker je v točki 176 obrazložitve izpodbijanega sklepa ugotovila, da razred upravičencev obstaja (ki vključuje tožeče stranke) in da so (tožeče stranke) dobile pomoč, ki jo je bilo treba vrniti v skladu s členom 2(1) izpodbijanega sklepa.

         (1)  Direktiva Sveta (EU) 2016/1164 z dne 12. julija 2016 o določitvi pravil proti praksam izogibanja davkom, ki neposredno vplivajo na delovanje notranjega trga (UL 2016 L 193, str. 1).


title: Zadeva T-431/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. novembra 2019 – WN/Parlament (Javni uslužbenci – Akreditirani parlamentarni pomočniki – Predčasna odpoved pogodbe – Izguba zaupanja – Pravica do obrambe – Spravni postopek – Očitna napaka pri presoji – Diskriminacija na podlagi spola – Materinski dopust – Dolžnost skrbnega ravnanja)

text:
               13.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/31

      Sodba Splošnega sodišča z dne 7. novembra 2019 – WN/Parlament
      (Zadeva T-431/18) (1)

      (Javni uslužbenci - Akreditirani parlamentarni pomočniki - Predčasna odpoved pogodbe - Izguba zaupanja - Pravica do obrambe - Spravni postopek - Očitna napaka pri presoji - Diskriminacija na podlagi spola - Materinski dopust - Dolžnost skrbnega ravnanja)
      (2020/C 10/42)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: WN (zastopnika: L. Levi in A. Champetier, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: Í. Ní Riagáin Düro in M. Windisch, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 270 PDEU za, prvič, razglasitev ničnosti odločbe Parlamenta z dne 28. septembra 2017 o odpovedi pogodbe akreditirane parlamentarne pomočnice tožeče stranke, in drugič, povračilo nepremoženjske škode, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi ravnanja Parlamenta.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Vsaka stranka nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 319, 10.9.2018.


title: Zadeva T-718/19: Tožba, vložena 23. oktobra 2019 – The Weir Group in drugi/Komisija

text:
               13.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/45

      Tožba, vložena 23. oktobra 2019 – The Weir Group in drugi/Komisija
      (Zadeva T-718/19)
      (2020/C 10/56)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: The Weir Group plc (Glasgow, Združeno kraljestvo), TWG Investments (No.3) Ltd (Glasgow) in TWG Investments (No.4) Ltd (Glasgow) (zastopnika: J. Lesar, Solicitor, in K. Beal, QC)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  sklep, ki ga je Evropska komisija sprejela 2. aprila 2019 o državni pomoči SA.44896, ki jo je Združeno kraljestvo izvedlo v zvezi z nadzorovanimi tujimi družbami z izjemo pri financiranju skupin, razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožeče stranke ali katerokoli od njih;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov tožečih strank.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo devet tožbenih razlogov.

                  1.

                  V okviru prvega tožbenega razloga trdijo, da je Komisija napačno uporabila člen 107(1) PDEU in/ali storila očitno napako pri presoji pri izbiri referenčnega okvira za analizo davčnega sistema. Komisija bi morala obravnavati referenčni okvir kot sistem davka od dohodkov pravnih oseb v Združenem kraljestvu, ne pa le samega sistema nadzorovanih tujih družb.

                  2.

                  V okviru drugega tožbenega razloga zatrjujejo da je Komisija napačno uporabila pravo pri uporabi člena 107(1) PDEU in/ali storila očitno napako pri presoji s pomanjkljivim pristopom k analizi sistema nadzorovanih tujih družb. Komisija je v točkah od 124 do 126 obrazložitve izpodbijanega sklepa napačno obravnavala določbe poglavja 9 dela 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 kot obliko odstopanja od splošne davčne obveznosti iz poglavja 5.

                  3.

                  V okviru tretjega tožbenega razloga trdijo, da je Komisija napačno uporabila pravo pri uporabi člena 107(1) PDEU, ker je v točkah od 127 do 151 obrazložitve izpodbijanega sklepa ugotovila, da je bilo merilo selektivnosti izpolnjeno, podjetja v dejansko in pravno primerljivih položajih pa so bila obravnavana različno.

                  4.

                  V okviru četrtega tožbenega razloga navajajo, da je 75-odstotna oprostitev v skladu z oddelkom 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 upravičena z naravo in celotno strukturo davčnega sistema.

                  5.

                  V okviru petega tožbenega razloga trdijo da obdavčitev nadzorovanih tujih družb, ki izpolnjujejo pogoje za odstopanje iz navedenega poglavja 9 kot razred, krši pravico tožečih strank do ustanavljanja v nasprotju s členom 49 PDEU.

                  6.

                  V okviru šestega tožbenega razloga trdijo, da je bila storjena očitna napaka pri presoji v zvezi s 75-odstotno oprostitvijo in problemom fiksnega razmerja.

                  7.

                  V okviru sedmega tožbenega razloga trdijo, da sklep Komisije ni v skladu s splošnima načeloma prava Unije v zvezi s prepovedjo diskriminacije in enakosti.

                  8.

                  V okviru osmega tožbenega razloga navajajo, da je Komisija napačno uporabila pravo, ker je uporabila po analogiji ali se zanašala na pogoje Direktive (EU) 2016/1164, (1) ki se ne bi smela uporabiti ratione temporis.

                  9.

                  V okviru devetega tožbenega razloga zatrjujejo, da je Komisija napačno uporabila pravo pri uporabi člena 107(1) PDEU, ker je v točki 176 obrazložitve izpodbijanega sklepa ugotovila, da razred upravičencev obstaja (ki vključuje tožeče stranke) in da so (tožeče stranke) dobile pomoč, ki jo je bilo treba vrniti v skladu s členom 2(1) izpodbijanega sklepa.

         (1)  Direktiva Sveta (EU) 2016/1164 z dne 12. julija 2016 o določitvi pravil proti praksam izogibanja davkom, ki neposredno vplivajo na delovanje notranjega trga (UL 2016 L 193, str. 1).


title: Zadeva C-255/18: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. novebmra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – State Street Bank International GmbH/Banca d'Italia (Predhodno odločanje – Direktiva 2014/59/EU – Sanacija in reševanje kreditnih institucij – Nacionalna shema financiranja – Organ za reševanje – Nacionalni sklad – Člena 103 in 104 – Obveznost plačevanja prispevka – Predhodni prispevki in izredni naknadni prispevki – Izračun – Prepozen prenos direktive – Delegirana uredba (EU) 2015/63 – Člena 12 in 14 – Pojem „sprememba statusa“ – Vpliv na prispevno obveznost)

text:
               13.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/9

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. novebmra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – State Street Bank International GmbH/Banca d'Italia
      (Zadeva C-255/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Direktiva 2014/59/EU - Sanacija in reševanje kreditnih institucij - Nacionalna shema financiranja - Organ za reševanje - Nacionalni sklad - Člena 103 in 104 - Obveznost plačevanja prispevka - Predhodni prispevki in izredni naknadni prispevki - Izračun - Prepozen prenos direktive - Delegirana uredba (EU) 2015/63 - Člena 12 in 14 - Pojem „sprememba statusa“ - Vpliv na prispevno obveznost)
      (2020/C 10/10)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: State Street Bank International GmbH

         Tožena stranka: Banca d'Italia

         Ob udeležbi: Banco delle Tre Venezie SpA

         Izrek

                  1.

                  Pojem „sprememba statusa“ v smislu člena 12(2) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2015/63 z dne 21. oktobra 2014 o dopolnitvi Direktive 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s predhodnimi prispevki v sheme za financiranje reševanja je treba razlagati tako, da zajema transakcijo, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v okviru katere institucija med letom preneha biti pod nadzorom nacionalnega organa za reševanje zaradi čezmejne združitve s pripojitvijo matični družbi in da zato ta transakcija ne vpliva na obveznost te institucije, da plača celotne redne prispevke, ki jih dolguje iz naslova zadevnega prispevnega leta.

                  2.

                  Člen 12(2) Delegirane uredbe 2015/63 je treba razlagati tako, da se uporablja za položaj, v katerem je do čezmejne združitve s pripojitvijo institucije, ki ima sedež v državi članici, matični družbi, ki ima sedež v drugi državi članici, in posledično prenehanje te pripojene institucije prišlo leta 2015, čeprav prva država članica še ni uradno ustanovila niti nacionalnega organa za reševanje niti nacionalnega sklada in prispevki še niso bili izračunani.

                  3.

                  Člen 104 Direktive 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o vzpostavitvi okvira za sanacijo ter reševanje kreditnih institucij in investicijskih podjetij ter o spremembi Šeste direktive Sveta 82/891/EGS ter direktiv 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU in 2013/36/EU in uredb (EU) št. 1093/2010 ter (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta je treba razlagati tako, da institucija v državi članici, ki se je združila s pripojitvijo matični družbi, ki ima sedež v drugi državi članici, preden je nacionalni organ za reševanje prve države članice uvedel izredni prispevek, ni dolžna plačati tega prispevka.

         (1)  UL C 249, 16.7.2018.


title: Zadeva C-408/19 P: Pritožba, ki jo je družba Hochmann Marketing GmbH vložila 24. maja 2019 zoper sklep Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 22. marca 2019 v zadevi T-657/18, Hochmann Marketing GmbH/Svet Evropske unije

text:
               13.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/21

      Pritožba, ki jo je družba Hochmann Marketing GmbH vložila 24. maja 2019 zoper sklep Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 22. marca 2019 v zadevi T-657/18, Hochmann Marketing GmbH/Svet Evropske unije
      (Zadeva C-408/19 P)
      (2020/C 10/27)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnica: Hochmann Marketing GmbH (zastopnik: J. Jennings, odvetnik)

         Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije
      Sodišče Evropske unije (sedmi senat) je s sklepom z dne 31. oktobra 2019 zavrnilo pritožbo in sklenilo, da pritožnica nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-261/18: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. novembra 2019 – Evropska komisija/Irska (Neizpolnitev obveznosti države – Sodba Sodišča, s katero je bila ugotovljena neizpolnitev obveznosti – Neizvršitev – Direktiva 85/337/EGS – Soglasje in gradnja polja vetrnih elektrarn – Projekt, ki ima lahko znatne vplive na okolje – Neobstoj predhodne presoje vplivov na okolje – Obveznost regularizacije – Člen 260(2) PDEU – Predlog za naložitev denarne kazni in pavšalnega zneska)

text:
               13.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/10

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. novembra 2019 – Evropska komisija/Irska
      (Zadeva C-261/18) (1)

      (Neizpolnitev obveznosti države - Sodba Sodišča, s katero je bila ugotovljena neizpolnitev obveznosti - Neizvršitev - Direktiva 85/337/EGS - Soglasje in gradnja polja vetrnih elektrarn - Projekt, ki ima lahko znatne vplive na okolje - Neobstoj predhodne presoje vplivov na okolje - Obveznost regularizacije - Člen 260(2) PDEU - Predlog za naložitev denarne kazni in pavšalnega zneska)
      (2020/C 10/11)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Noll-Ehlers in J. Tomkin, agenta)

         Tožena stranka: Irska (zastopnika: M. Browne, G. Hodge in A. Joyce, agenti, skupaj z G. Gilmore, BL, J. Connollyjem in G. Simonsom, SC)

         Izrek

                  1.

                  Irska s tem, da ni sprejela vseh ukrepov za izvršitev sodbe z dne 3. julija 2008, Komisija/Irska (C 215/06, EU:C:2008:380), ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 260(1) PDEU.

                  2.

                  Irski se naloži, naj Evropski komisiji plača pavšalni znesek v višini 5 000 000 EUR.

                  3.

                  Irski se naloži, naj Komisiji plača denarno kazen v višini 15 000 EUR za vsak dan zamude od izreka te sodbe do datuma izvršitve sodbe z dne 3. julija 2008, Komisija/Irska (C 215/06, EU:C:2008:380).

                  4.

                  Irski se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 240, 9.7.2018.


title: Zadeva C-409/19 P: Pritožba, ki jo je Hochmann Marketing GmbH vložila 24. maja 2019 zoper sklep Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 22. marca 2019 v zadevi T-673/18, Hochmann Marketing GmbH/Evropska komisija

text:
               13.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/22

      Pritožba, ki jo je Hochmann Marketing GmbH vložila 24. maja 2019 zoper sklep Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 22. marca 2019 v zadevi T-673/18, Hochmann Marketing GmbH/Evropska komisija
      (Zadeva C-409/19 P)
      (2020/C 10/28)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Pritožnica: Hochmann Marketing GmbH (zastopnik: J. Jennings, Rechtsanwalt)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija
      Sodišče Evropske unije (sedmi senat) je s sklepom z dne 31. oktobra 2019 zavrnilo pritožbo in sklenilo, da pritožnica nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-280/18: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 7. novembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias – Grčija) – Alain Flausch in drugi/Ypourgos Perivallontos kai Energeias in drugi (Predhodno odločanje – Okolje – Presoja vplivov nekaterih projektov na okolje – Sodelovanje javnosti v postopku odločanja in dostop do pravnega varstva – Začetek teka rokov za vložitev tožbe)

text:
               13.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/11

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 7. novembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias – Grčija) – Alain Flausch in drugi/Ypourgos Perivallontos kai Energeias in drugi
      (Zadeva C-280/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Okolje - Presoja vplivov nekaterih projektov na okolje - Sodelovanje javnosti v postopku odločanja in dostop do pravnega varstva - Začetek teka rokov za vložitev tožbe)
      (2020/C 10/12)
      Jezik postopka: grščina

         Predložitveno sodišče

      Symvoulio tis Epikrateias

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Alain Flausch, Andrea Bosco, Estiene Roger Jean Pierre Albrespy, Somateio „Syndesmos Iiton“, Somateio „Elliniko Diktyo – Filoi tis Fysis“, Somateio „Syllogos Prostasias kai Perithalpsis Agias Zois – SPPAZ“

         Tožene stranke: Ypourgos Perivallontos kai Energeias, Ypourgos Oikonomikon, Ypourgos Tourismou, Ypourgos Naftilias kai Nisiotikis Politikis

         Izrek

                  1.

                  Člen 6 Direktive 2011/92/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da država članica vodi postopke sodelovanja javnosti pri odločanju v zvezi s projektom na ravni sedeža pristojnega regionalnega upravnega organa in ne na ravni občinske enote, od katere je odvisna lokacija tega projekta, če s konkretnimi podrobnimi pravili, ki se izvajajo, ni zagotovljeno dejansko spoštovanje pravic zadevne javnosti, kar mora preveriti nacionalno sodišče.

                  2.

                  Člena 9 in 11 Direktive 2011/92 je treba razlagati tako, da nasprotujeta ureditvi, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, v skladu s katero se članom zadevne javnosti nalaga spoštovanje roka za vložitev tožbe, ki začne teči z objavo soglasja za izvedbo projekta na spletu, če ti člani zadevne javnosti niso predhodno imeli ustrezne možnosti, da bi se v skladu s členom 6(2) te direktive seznanili s postopkom soglasja.

         (1)  UL C 231, 2.7.2018.


title: Zadeva C-346/18 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 7. novembra 2019 – Rose Vision, SL/Evropska komisija (Pritožba – Projekti, ki jih Evropska unija financira na področju raziskav – Sedmi okvirni program za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007 – 2013) – Sporazumi o dodelitvi nepovratnih sredstev za projekte FIRST, FutureNEM, sISI, 4NEM in SFERA – Finančne revizije, v katerih so bile ugotovljene nepravilnosti pri izvajanju nekaterih projektov – Odločitev Evropske komisije o začasni ustavitvi plačila zneskov, ki se izplačajo v okviru drugih projektov – Tožba za ugotovitev odgovornosti in ničnosti)

text:
               13.1.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 10/11

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 7. novembra 2019 – Rose Vision, SL/Evropska komisija
      (Zadeva C-346/18 P) (1)

      (Pritožba - Projekti, ki jih Evropska unija financira na področju raziskav - Sedmi okvirni program za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007 - 2013) - Sporazumi o dodelitvi nepovratnih sredstev za projekte FIRST, FutureNEM, sISI, 4NEM in SFERA - Finančne revizije, v katerih so bile ugotovljene nepravilnosti pri izvajanju nekaterih projektov - Odločitev Evropske komisije o začasni ustavitvi plačila zneskov, ki se izplačajo v okviru drugih projektov - Tožba za ugotovitev odgovornosti in ničnosti)
      (2020/C 10/13)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Pritožnica: Rose Vision, SL (zastopnik: J.J. Marín López, abogado)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: sprva R. Lyal, J. Estrada de Solà, P. Rosa Plaza in M. Siekierzyńska, nato R. Lyal, J. Estrada de Solà in M. Siekierzyńska, agenti, skupaj z J. Rivasom, abogado)

         Izrek

                  1.

                  Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 8. marca 2018, Rose Vision/Komisija (T-45/13 RENV in T-587/15, neobjavljena, EU:T:2018:124) se razveljavi v delu, v katerem je Splošno sodišče v točki 160 te sodbe presodilo, da na podlagi člena 340, prvi odstavek, PDEU ni treba ugotoviti, da je bila pritožnici povzročena škoda, ki izhaja iz pogodbene odgovornosti, zaradi kršitve točke II.22, odstavek 1, splošnih pogojev, ki so del sporazumov, sklenjenih med družbo Rose Vision SL in Evropsko komisijo, v okviru sedmega okvirnega programa, ki je bil sprejet s Sklepom št. 1982/2006/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o Sedmem okvirnem programu Evropske skupnosti za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007–2013).

                  2.

                  Pritožba se v preostalem delu zavrne.

                  3.

                  Ugotovljeno je, da je Evropska komisija kršila sporazum o dodelitvi nepovratnih sredstev za projekt FutureNEM glede zaupnosti finančne revizije 11-INFS-025.

                  4.

                  Družba Rose Vision SL poleg svojih stroškov nosi polovico stroškov Evropske komisije v zvezi s postopkom na prvi stopnji in pritožbenim postopkom.

         (1)  UL C 268, 30.7.2018.


title: Zadeva C-843/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španija) 20. novembra 2019 – Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)/BT

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/32

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španija) 20. novembra 2019 – Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)/BT
      (Zadeva C-843/19)
      (2020/C 54/34)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

         Tožena stranka: BT

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je v nasprotju s pravom Unije nacionalni predpis, kot je člen 208[(1)](c) splošnega zakona o socialni varnosti iz leta 2015, ki od vseh zavarovancev v splošnem sistemu zahteva, da je za to, da se lahko predčasno upokojijo po svoji volji, pokojnina, ki bi jo prejemali in se izračuna po navadnem sistemu brez doplačila do minimalne pokojnine, enaka vsaj minimalni pokojnini, ker posredno diskriminira ženske zavarovanke v okviru splošnega sistema, saj velja za veliko večje število žensk kot moških?


title: Zadeva C-884/19 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 3. decembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 24. septembra 2019 v zadevi T-586/14 RENV, Xinyi PV Products (Anhui) Holdings/Komisija

text:
               17.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 54/38

      Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 3. decembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 24. septembra 2019 v zadevi T-586/14 RENV, Xinyi PV Products (Anhui) Holdings/Komisija
      (Zadeva C-884/19 P)
      (2020/C 54/42)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: L. Flynn, A. Demeneix, T. Maxian Rusche, agenti)

         Drugi stranki v postopku: Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd, GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH

         Predlog

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 24. septembra 2019 v zadevi T-586/14 RENV, Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd/Komisija;

                  —

                  zavrne prvi tožbeni razlog kot pravno neutemeljen;

                  —

                  v zvezi z drugim, tretjim in četrtim tožbenim razlogom zadevo vrne Splošnemu sodišču v odločanje;

                  —

                  odločitev o stroških tega postopka in povezanih postopkov, to je postopka, v katerem je bila izdana izpodbijana sodba, postopka, v katerem bo izdana sodba na podlagi pritožbe, in postopka, v katerem bo izdana sodba, pridrži.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Komisija navaja tri pritožbene razloge.
      Prvič, v točkah od 55 do 61 sodbe je bilo napačno uporabljeno pravo. Splošno sodišče je v teh točkah napačno razlagalo člen 2(7)(b) in (c), tretja alinea, osnovne uredbe (1). Splošno sodišče je ti določbi razlagalo tako, da je MET (2) mogoče zavrniti le, kadar Komisija ugotovi, da bi uporaba člena 2 od (1) do (6) osnovne uredbe za podjetje, ki zahteva MET, privedla do izumetničenih rezultatov. Z drugimi besedami, presoja mora pokazati točen učinek izkrivljanja, razviden iz računovodskih evidenc podjetja. Vendar obveznost pokazati vpliv izkrivljanja na cene, stroške in vložke obstaja samo v zvezi s prvim delom prve alinee člena 2(7)(c) osnovne uredbe, kjer je ta obveznost izrecno navedena. V sodbi Svet/Zhejiang Xinan Chemical Industrial Grou je Sodišče to obveznost utemeljilo na tej specifični navedbi. Ni podlage za razširitev tega razlogovanja po analogiji na vseh pet meril za MET, določenih v členu 2(7)(c) osnovne uredbe.
      Drugič, v točkah od 62 do 73 sodbe je bilo pravo večkrat napačno uporabljeno. Na prvem mestu je strošek kapitala proizvodni dejavnik prav tako kot strošek dela. Zato sta subvencijski shemi neposredno povezani s stroški proizvodnje. Na drugem mestu Splošno sodišče ne upošteva presoje Komisije glede vpliva subvencijskih shem na tožečo stranko na prvi stopnji, tako v zvezi z opredelitvijo upoštevnega obdobja kot tudi v zvezi s celotnim prejetim zneskom. Namesto tega ekonomsko presojo Komisije nadomešča s svojo lastno presojo.
      Tretjič, na sodbo so škodljivo vplivale kršitve postopka. Tožeča stranka na prvi stopnji ni izpodbijala tega, kako je Komisija razlagala člen 2(7)(c), tretja alinea, osnovne uredbe, temveč samo to, kako je to določbo uporabila za dejansko stanje. Zato je Splošno sodišče odločilo ultra vires. Poleg tega Splošno sodišče Komisiji ni dalo nobene priložnosti, da izrazi stališče o novi razlagi člena 2(7)(c) osnovne uredbe, razviti v sodbi, s čimer je kršilo pravico Komisije do poštenega sojenja.

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 2009, L 343, str. 51, in popravek UL 2016, L 44, str. 20).

         (2)  Tržnogospodarska obravnava („Market economy treatment“).


title: Zadeva T-863/19: Tožba, vložena 19. decembra 2019 – Production Christian Gallimard/EUIPO – Éditions Gallimard (PCG CALLIGRAM CHRISTIAN GALLIMARD)

text:
               24.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 61/52

      Tožba, vložena 19. decembra 2019 – Production Christian Gallimard/EUIPO – Éditions Gallimard (PCG CALLIGRAM CHRISTIAN GALLIMARD)
      (Zadeva T-863/19)
      (2020/C 61/66)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Production Christian Gallimard (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnica: L. Dreyfuss-Bechmann, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Éditions Gallimard la nouvelle revue française éditions de la nouvelle revue française SA (Pariz, Francija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije PCG CALLIGRAM CHRISTIAN GALLIMARD – zahteva za registracijo št. 15 299 589

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 1. oktobra 2019 v zadevi R 2316/2018-5

         Tožbeni predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  to tožbo in priloge razglasi za dopustne;

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO in družbi Éditions Gallimard (če bi ta v tem postopku intervenirala) naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

      Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-864/19: Tožba, vložena 17. decembra 2019 – AI in drugi/ECDC

text:
               24.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 61/53

      Tožba, vložena 17. decembra 2019 – AI in drugi/ECDC
      (Zadeva T-864/19)
      (2020/C 61/67)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeče stranke: AI, HV, HW in HY (zastopnika: L. Levi in A. Champetier, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC)

         Predlogi

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  za nično razglasi odločbo ECDC z dne 11. februarja 2019, s katero je bila zavrnjena prošnja tožečih strank za pomoč z dne 11. oktobra 2018;

                  —

                  po potrebi za nično razglasi odločbo z dne 10. septembra 2019 o zavrnitvi pritožbe tožečih strank z dne 10. maja 2019;

                  —

                  naloži plačilo nadomestila za premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki so jo domnevno utrpele tožeče stranke;

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe – po pojasnitvi lastnih dejanskih položajev – navajajo trditve glede napake, ki jo je storila tožena stranka, utrpljeni škodi ter povezavi med napako in škodo.


title: Zadeva T-879/19: Tožba, vložena 30. decembra 2019 – Sumol + Compal Marcas/EUIPO - Jacob (Dr. Jacob's essentials)

text:
               24.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 61/57

      Tožba, vložena 30. decembra 2019 – Sumol + Compal Marcas/EUIPO - Jacob (Dr. Jacob's essentials)
      (Zadeva T-879/19)
      (2020/C 61/73)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Sumol + Compal Marcas, SA (Carnaxide, Portugalska) (zastopnik: A. de Sampaio, lawyer)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Ludwig Manfred Jacob (Heidesheim, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije Dr. Jacob’s essentials – Zahteva za registracijo št. 13 742 903

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe EUIPO z dne 3. oktobra 2019 v zadevi R 1025/2019 1

         Tožbeni predlog

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razglasi za nično;

                  —

                  EUIPO in drugi stranki v postopku naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-270/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2019 – O'Flynn in drugi/Komisija

text:
               24.2.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 61/62

      Sklep Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2019 – O'Flynn in drugi/Komisija
      (Zadeva T-270/18) (1)

      (2020/C 61/78)
      Jezik postopka: angleščina
      Predsednica šestega senata je odredila izbris zadeve.

         (1)  UL C 240, 9.7.2018.


title: Zadeva C-738/18: Sklep predsednika Sodišča z dne 19. septembra 2019 – Duferco Long Products SA/Evropska komisija

text:
               2.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 68/39

      Sklep predsednika Sodišča z dne 19. septembra 2019 – Duferco Long Products SA/Evropska komisija
      (Zadeva C-738/18) (1)

      (2020/C 68/45)
      Jezik postopka: francoščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 35, 28.1.2019.


title: Zadeva C-240/19: Sklep predsednika Sodišča z dne 19. septembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado Contencioso-Administrativo no2 de Ourense – Španija) – FA/Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

text:
               2.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 68/40

      Sklep predsednika Sodišča z dne 19. septembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado Contencioso-Administrativo no2 de Ourense – Španija) – FA/Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
      (Zadeva C-240/19) (1)

      (2020/C 68/47)
      Jezik postopka: španščina
      Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

         (1)  UL C 238, 15.7.2019.


title: Zadeva T-257/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 16. januarja 2020 – Iberpotash/Komisija (Državne pomoči – Rudarski sektor – Ukrep, ki na eni strani vključuje zmanjšanje finančnih jamstev za obnovitev rudarskih delovišč in na drugi strani državne naložbe za obnovo rudarskih delovišč za zagotovitev višje stopnje varstva okolja – Sklep, s katerim je bil del pomoči razglašen za nezdružljiv z notranjim trgom in odrejeno njeno povračilo – Pojem pomoči – Prednost – Prenos državnih virov – Selektivnost – Legitimno pričakovanje – Pravna varnost – Izračun zneska pomoči)

text:
               2.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 68/42

      Sodba Splošnega sodišča z dne 16. januarja 2020 – Iberpotash/Komisija
      (Zadeva T-257/18) (1)

      (Državne pomoči - Rudarski sektor - Ukrep, ki na eni strani vključuje zmanjšanje finančnih jamstev za obnovitev rudarskih delovišč in na drugi strani državne naložbe za obnovo rudarskih delovišč za zagotovitev višje stopnje varstva okolja - Sklep, s katerim je bil del pomoči razglašen za nezdružljiv z notranjim trgom in odrejeno njeno povračilo - Pojem pomoči - Prednost - Prenos državnih virov - Selektivnost - Legitimno pričakovanje - Pravna varnost - Izračun zneska pomoči)
      (2020/C 68/50)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Iberpotash, SA (Súria, Španija) (zastopnika: N. Niejahr in B. Hoorelbeke, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Luengo in D. Recchia, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije (EU) 2018/118 z dne 31. avgusta 2017 o državni pomoči SA.35818 (2016/C) (ex 2015/NN) (ex 2012/CP), ki jo je Španija izvedla za družbo Iberpotash (UL 2018, L 28, str. 25).

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Družbi Iberpotash, SA se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 221, 25.6.2018.


title: Zadeva C-34/19: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 4. marca 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – Telecom Italia SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze (Predhodno odločanje – Približevanje zakonodaj – Telekomunikacijske storitve – Uvedba zagotavljanja odprtosti telekomunikacijskih omrežij – Direktiva 97/13/ES – Dajatve in pristojbine, ki veljajo za posamična dovoljenja – Prehodna ureditev, s katero je uvedena pristojbina, ki ni ena od tistih, ki so dovoljene z Direktivo 97/13/ES – Pravnomočnost sodbe sodišča višje stopnje, za katero se meni, da je v nasprotju s pravom Unije)

text:
               11.5.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/9

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 4. marca 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – Telecom Italia SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze
      (Zadeva C-34/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Približevanje zakonodaj - Telekomunikacijske storitve - Uvedba zagotavljanja odprtosti telekomunikacijskih omrežij - Direktiva 97/13/ES - Dajatve in pristojbine, ki veljajo za posamična dovoljenja - Prehodna ureditev, s katero je uvedena pristojbina, ki ni ena od tistih, ki so dovoljene z Direktivo 97/13/ES - Pravnomočnost sodbe sodišča višje stopnje, za katero se meni, da je v nasprotju s pravom Unije)
      (2020/C 161/13)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Telecom Italia SpA

         Toženi stranki: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze

         Izrek

                  1.

                  Člen 22(3) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 97/13/ES z dne 10. aprila 1997 o skupnem okviru za splošne avtorizacije in posamična dovoljenja na področju telekomunikacijskih storitev je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki za leto 1998 podaljšuje obveznost – naloženo telekomunikacijskemu podjetju, nosilcu odobritve, ki je obstajala na dan začetka veljavnosti te direktive – da plača pristojbino, ki se izračuna na podlagi prometa, in ne le na podlagi upravnih stroškov za izdajo, upravljanje, nadzor in izvajanje sistema splošnih odobritev in posamičnih dovoljenj.

                  2.

                  Pravo Unije je treba razlagati tako, da nacionalnemu sodišču ne nalaga, da ne uporabi nacionalnih postopkovnih pravil, na podlagi katerih je sodna odločba postala pravnomočna, tudi če bi bila s tem lahko odpravljena kršitev določbe prava Unije, kar ne izključuje možnosti, da zainteresirane osebe uveljavljajo odgovornost države, da bi na ta način dosegle pravno varstvo svojih pravic, ki jih priznava pravo Unije.

         (1)  UL C 182, 27.5.2019.


title: Zadeva C-135/19: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 5. marca 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Pensionsversicherungsanstalt/CW (Predhodno odločanje – Socialna varnost delavcev migrantov – Koordinacija sistemov socialne varnosti – Uredba (ES) št. 883/2004 – Člena 3 in 11 – Stvarno področje uporabe – Dajatve, ki spadajo na področje uporabe te uredbe – Opredelitev – Dajatev za bolezen – Dajatev za invalidnost – Dajatev za brezposelnost – Oseba, ki je prenehala biti vključena v sistem socialne varnosti države članice, potem ko je v njej prenehala opravljati poklicno dejavnost in je stalno prebivališče prenesla v drugo državo članico – Vloga za pridobitev nadomestila za rehabilitacijo v nekdanji državi stalnega prebivališča in zaposlitve – Zavrnitev – Določitev zakonodaje, ki se uporablja)

text:
               11.5.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/12

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 5. marca 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Pensionsversicherungsanstalt/CW
      (Zadeva C-135/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Socialna varnost delavcev migrantov - Koordinacija sistemov socialne varnosti - Uredba (ES) št. 883/2004 - Člena 3 in 11 - Stvarno področje uporabe - Dajatve, ki spadajo na področje uporabe te uredbe - Opredelitev - Dajatev za bolezen - Dajatev za invalidnost - Dajatev za brezposelnost - Oseba, ki je prenehala biti vključena v sistem socialne varnosti države članice, potem ko je v njej prenehala opravljati poklicno dejavnost in je stalno prebivališče prenesla v drugo državo članico - Vloga za pridobitev nadomestila za rehabilitacijo v nekdanji državi stalnega prebivališča in zaposlitve - Zavrnitev - Določitev zakonodaje, ki se uporablja)
      (2020/C 161/16)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišča

      Oberster Gerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Pensionsversicherungsanstalt

         Tožena stranka: CW

         Izrek

                  1.

                  Dajatev, kot je nadomestilo za rehabilitacijo iz postopka v glavni stvari, je dajatev za bolezen v smislu člena 3(1)(a) Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 465/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012.

                  2.

                  Uredbo št. 883/2004, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 465/2012, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje položaju, v katerem pristojni organ matične države članice osebi, ki je prenehala biti vključena v sistem socialne varnosti svoje matične države članice, potem ko je v njej prenehala opravljati poklicno dejavnost in je stalno prebivališče prenesla v drugo državo članico, v kateri je delala in pridobila večino zavarovalnih dob, zavrne dodelitev dajatve, kot je nadomestilo za rehabilitacijo iz postopka v glavni stvari, saj za to osebo ne velja zakonodaja navedene matične države članice, ampak zakonodaja države članice, v kateri ima stalno prebivališče.

         (1)  UL C 172, 20.5.2019.


title: Zadeva C-298/19: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 27. februarja 2020 – Evropska komisija/Helenska republika (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 91/676/EGS – Varstvo voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov – Sodba Sodišča, s katero je bila ugotovljena neizpolnitev obveznosti – Neizvršitev – Člen 260(2) PDEU – Denarne kazni – Pavšalni znesek)

text:
               11.5.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/12

      Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 27. februarja 2020 – Evropska komisija/Helenska republika
      (Zadeva C-298/19) (1)

      (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 91/676/EGS - Varstvo voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov - Sodba Sodišča, s katero je bila ugotovljena neizpolnitev obveznosti - Neizvršitev - Člen 260(2) PDEU - Denarne kazni - Pavšalni znesek)
      (2020/C 161/17)
      Jezik postopka: grščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Konstantinidis in E. Manhaeve, agenta)

         Tožena stranka: Helenska republika (zastopnik: E. Skandalou, agent)

         Izrek

                  1.

                  Helenska republika s tem, da do datuma izteka roka, določenega v uradnem opominu, ki ga je izdala Evropska komisija, in sicer 5. decembra 2017, ni sprejela ukrepov za izvršitev sodbe z dne 23. aprila 2015, Komisija/Grčija (C-149/14, neobjavljena, EU:C:2015:264), ni izpolnila obveznosti iz člena 260(1) PDEU.

                  2.

                  Helenska republika mora Evropski komisiji plačati pavšalni znesek 3 500 000 EUR na račun, ki ga bo ta sporočila.

                  3.

                  Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 213, 24.6.2019.


title: Zadeva C-30/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Mercantil n° 2 de Madrid (Španija) 22. januarja 2020 – RH/AB Volvo in drugi

text:
               11.5.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/25

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid (Španija) 22. januarja 2020 – RH/AB Volvo in drugi
      (Zadeva C-30/20)
      (2020/C 161/33)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: RH

         Tožene stranke: AB Volvo, Volvo Group Trucks Central Europ GmbH, Volvo Lastvagnar AB y Volvo Group España S.A.

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 7, točka 2, Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (1) z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, ki določa, da je lahko oseba s stalnim prebivališčem v eni državi članici tožena v drugi državi članici: „[…] v zadevah v zvezi z delikti ali kvazidelikti pred sodišči v kraju, kjer je prišlo ali lahko pride do škodnega dogodka“, razlagati tako, da določa samo mednarodno pristojnost sodišč države članice, kjer je navedeni kraj, tako da se za konkretno določitev nacionalnega sodišča, ki je krajevno pristojno znotraj te države, uporabijo nacionalne procesne določbe, ali pa ga je treba razlagati kot mešano določbo, ki torej neposredno določa tako mednarodno pristojnost kot tudi nacionalno krajevno pristojnost, brez potrebe po uporabi nacionalne zakonodaje?

         (1)  UL 2012, L 351, str. 1.


title: Zadeva C-31/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Alicante (Španija) 22. januarja 2020 – Bankia S.A./SI

text:
               11.5.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/25

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Alicante (Španija) 22. januarja 2020 – Bankia S.A./SI
      (Zadeva C-31/20)
      (2020/C 161/34)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Audiencia Provincial de Alicante

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: Bankia S.A.

         Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: SI

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je z načelom iz člena 6(1) Direktive (1), da nepošteni pogodbeni pogoji za potrošnike niso zavezujoči, v skladu pravna razlaga (in sicer, da vračilo zneskov, ki so bili na podlagi določila o stroških iz pogodbe o hipotekarnem posojilu, ki jo je sklenil potrošnik, neupravičeno plačani, ni posledica ugotovitve ničnosti, temveč ga je treba uveljavljati s samostojno tožbo, za katero velja prekluzivni rok), na podlagi katere lahko pride do tega, da je potrošnik dokončno zavezan z določilom o stroških, ker v primeru, če ta tožba zastara, ne more doseči vračila?

                  2.

                  Ali je s tem načelom v skladu institut zastaranja zahtevka za vračilo zneska, ki je bil neupravičeno plačan zaradi uporabe določila, za katero je bilo ugotovljeno, da je nepošteno, ker je njegova posledica lahko izguba pravice do vračila tudi v primeru, če je bilo določilo razglašeno za nično?

                  3.

                  Če je odgovor pritrdilen, ali je treba pojem „razumni prekluzivni rok“, na katerega se je sklicevalo Sodišče, razlagati izključno ob upoštevanju meril nacionalnega pravnega reda ali pa mora biti za to, da se rok lahko šteje za razumen, spoštovana nekakšna zahteva, da bi se v vsej Evropski uniji zagotovila minimalna raven varstva potrošnikov posojilojemalcev in da se ne bi posegalo v vsebino pravice, da pogodbeni pogoj, za katerega je ugotovljeno, da je nepošten, za potrošnika ni zavezujoč?

                  4.

                  Če se ugotovi, da morajo biti za to, da se lahko prekluzivni rok šteje za razumen, izpolnjeni neki minimalni pogoji, ali je razumnost roka lahko odvisna od trenutka, ko se v skladu z neko nacionalno zakonodajo lahko vloži tožba? Ali je razumno, da začne prekluzivni rok teči na dan sklenitve pogodbe, ali pa – nasprotno – iz načela, da nepošteni pogodbeni pogoji za potrošnika niso zavezujoči, izhaja zahteva, da lahko razumni rok, ki se mora posojilojemalcu priznati za uveljavljanje vračila neupravičeno plačanih zneskov, začne teči šele po ali ob ugotovitvi, da je določilo o stroških nično?

         (1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (Ul, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).


title: Zadeva C-47/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 28. januarja 2020 – F/Stadt Karlsruhe

text:
               11.5.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/30

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 28. januarja 2020 – F/Stadt Karlsruhe
      (Zadeva C-47/20)
      (2020/C 161/39)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranki v postopku pred predložitvenim sodiščem

         Tožeča stranka, pritožnica in vlagateljica revizije: F

         Tožena stranka, nasprotna stranka v pritožbenem postopku in nasprotna stranka v revizijskem postopku: Stadt Karlsruhe

         Vprašanje za predhodno odločanje:

      Ali člena 2(1) in 11(4), drugi pododstavek, Direktive 2006/126/ES (1) državi članici, na ozemlju katere je bila imetniku vozniškega dovoljenja EU za kategoriji A in B, ki ga je izdala druga država članica, zaradi vožnje pod vplivom alkohola odvzeta pravica, da s tem vozniškim dovoljenjem v prvi državi članici vozi vozila na motorni pogon, preprečujeta, da zavrne priznanje vozniškega dovoljenja za ti kategoriji, ki je bilo zadevni osebi po odvzetju pravice izdano v drugi državi na podlagi podaljšanja v skladu s členom 7(3), drugi pododstavek, Direktive 2006/126/ES?

         (1)  Direktiva 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vozniških dovoljenjih (UL 2006, L 403, str. 18).


title: Zadeva C-88/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal correctionnel de Bordeaux (Francija) 20. februarja 2020 – Procureur de la République/ENR Grenelle Habitat SARL, EP, FQ

text:
               11.5.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/36

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal correctionnel de Bordeaux (Francija) 20. februarja 2020 – Procureur de la République/ENR Grenelle Habitat SARL, EP, FQ
      (Zadeva C-88/20)
      (2020/C 161/47)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal correctionnel de Bordeaux

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Procureur de la République

         Obdolženci: ENR Grenelle Habitat SARL, EP, FQ

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali člen 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, če se ga razlaga glede na člen 4 Protokola št 7 k Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin in z njim povezano sodno prakso Evropskega sodišča za človekove pravice, nasprotuje kumulaciji kazenskih postopkov in upravnih postopkov kazenske narave za isto materialno dejstvo (telefonska akviziterska prodaja), ki se preganja po dveh različnih kvalifikacijah?

                  2.

                  Če je odgovor pritrdilen, kar pomeni eno samo pot kaznovanja za isto dejstvo, ali člen 49 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ki določa načeli zakonitosti in sorazmernosti kaznivih dejanj in kazni, če se ga razlaga ob upoštevanju pravic in svoboščin Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter s tem povezane sodne prakse Evropskega sodišča za človekove pravice, ne zahteva, da se predhodno opredelijo pogoji in merila enotne poti kaznovanja zlasti ob upoštevanju resnosti kršitve?

                  3.

                  Če je odgovor nikalen, kar pomeni kumulacijo postopkov, ali člen 49 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ki določa načeli zakonitosti in sorazmernosti kaznivih dejanj in kazni, če se ga razlaga ob upoštevanju pravic in svoboščin Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter s tem povezane sodne prakse Evropskega sodišča za človekove pravice, ne zahteva, da mora biti ta kumulacija kazenskih postopkov in upravnih postopkov kazenske narave za isto materialno dejstvo (telefonska akviziterska prodaja) omejena na najresnejše primere in v tem primeru, da se merila resnosti predhodno opredelijo?


title: Zadeva C-107/20 P: Pritožba, ki jo je Helenska republika vložila 26. februarja 2020 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 19. decembra 2019 v zadevi T-295/18, Helenska republika/Evropska komisija

text:
               11.5.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/39

      Pritožba, ki jo je Helenska republika vložila 26. februarja 2020 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 19. decembra 2019 v zadevi T-295/18, Helenska republika/Evropska komisija
      (Zadeva C-107/20 P)
      (2020/C 161/51)
      Jezik postopka: grščina

         Stranki

         Pritožnik: Helenska republika (zastopnika: E. Tsaousi, A. Vasilopoulou in E. Krompa)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlog

                  —

                  Pritožnica predlaga, naj se pritožba sprejme in naj se razveljavi sodba z dne 19. decembra 2019, v zadevi Grčija/Komisija (T-295/18, neobjavljena, EU:T:2019:880), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo, ki jo je vložila Helenska republika 7. maja 2018 za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2018/304 z dne 27. februarja 2018 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (notificirano pod dokumentarno številko C(2018) 955) (UL, 2018, L 59, str. 3), ker so bili z njim iz financiranja Unije izključeni določeni odhodki Helenske republike v skupnem (bruto) znesku 17 869 131,75 EUR (finančni vpliv 14 857 076,98 EUR), ki so v zvezi z ukrepi 125A, 321 in 322 (bruto znesek 15 631 043,52 EUR in finančni vpliv 12 618 988,75 EUR) ter ukrepom 123A (znesek 2 238 088,23 EUR) nastali in bili prijavljeni v okviru EKSRP, oziroma v znesku EUR 588 103,59, ki so na podlagi ukrepa pregleda transakcij za proračunska leta 2011-2014 nastali v okviru EKJS.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja šest pritožbenih razlogov. Prvih pet pritožbenih razlogov se nanaša na zavrnitev razlogov za razveljavitev popravkov, uporabljenih pri odhodkih EKSRP.
      Prvi pritožbeni razlog se nanaša na napačno razlago in uporabo člena 52(4) Uredbe (EU) 1306/2013, izkrivljanje vsebine pritožbe in Priloge A23 k pritožbi ter na neustrezno in pomanjkljivo obrazložitev izpodbijane sodbe.
      Drugi pritožbeni razlog se nanaša na pomanjkljivo obrazložitev izpodbijane sodbe, na napačno razlago in uporabo načela ne bis in idem in na opustitev s strani Splošnega sodišča, da odloči o očitkih, ki jih navaja Helenska republika glede kršitve, s strani Komisije, načel pravne varnosti, dobrega upravljanja, zaupanja v pravo in sorazmernosti, kar je v nasprotju s členom 76 Poslovnika.
      Tretji pritožbeni razlog se nanaša na to, da sta v izpodbijani sodbi podani napačna razlaga in uporaba členov 71(2) in (3) in 75 Uredbe (EU) št. 1698/2005, člena 43 Uredbe (EU) št. 1974/2006 in člena 24(2)(b) Uredbe (EU) št. 65/2011 ter da je zavrnitev tretjega tožbenega razloga neustrezno in pomanjkljivo obrazložena.
      Četrti pritožbeni razlog se nanaša na napačno razlago in uporabo določb člena 296 PDEU v povezavi s členoma 36 ter 40 Izvedbene uredbe 908/2014 ter na nezadostno, pomanjkljivo in protislovno obrazložitev izpodbijane sodbe glede zavrnitve očitka, da je Komisija kršila načeli sorazmernosti in dobrega upravljanja.
      Peti pritožbeni razlog se nanaša to, da Splošno sodišče v nasprotju s členom 76 Poslovnika ni odločilo o očitkih Helenske republike glede kršitve načela sorazmernosti finančnega popravka, ki ji ga je Komisija naložila glede ukrepov 321, 322 in 123A.
      Šesti pritožbeni razlog, ki je povezan z zavrnitvijo razlogov, ki se uveljavljajo za razveljavitev popravka, ki je bil naložen v zvezi z odhodki EKJS, se nanaša na napačno uporabo obveznosti obrazložitve iz člena 296 PDEU, izkrivljanje zbirnega poročila in neustrezno obrazložitev.


title: Zadeva T-602/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 14. maja 2019 – Ayuntamiento de Enguera/Komisija (Ničnostna tožba — Sporazum o nepovratnih sredstvih, sklenjen v okviru finančnega instrumenta za okolje (LIFE+) — Znižanje zneska nepovratnih sredstev — Drugačna opredelitev tožbe — Zavrnitev tožeče stranke — Nedopustnost)

text:
               8.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 230/53

      Sklep Splošnega sodišča z dne 14. maja 2019 – Ayuntamiento de Enguera/Komisija
      (Zadeva T-602/18) (1)

      (Ničnostna tožba - Sporazum o nepovratnih sredstvih, sklenjen v okviru finančnega instrumenta za okolje (LIFE+) - Znižanje zneska nepovratnih sredstev - Drugačna opredelitev tožbe - Zavrnitev tožeče stranke - Nedopustnost)
      (2019/C 230/66)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Ayuntamiento de Enguera (Enguera, Španija) (zastopniki: J. Palau Navarro, J. Ortiz Ballester in V. Soriano i Piqueras, avocats)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Estrada de Solà in A. Katsimerou, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti dopisa Komisije z dne 26. julija 2018, s katerim je potrjeno stališče glede znižanja zneska nepovratnih sredstev, dodeljenih na podlagi sporazuma o nepovratnih sredstvih programa LIFE10 ENV/ES/000458, in ki določa nalog za izterjavo zneska 113.408,05 EUR.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne kot nedopustna.

                  2.

                     Ayuntamiento de Enguera se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 436, 3.12.2018.


title: Zadeva T-358/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. maja 2019 – J. García Carrión/EUIPO – Codorníu (JAUME CODORNÍU) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije JAUME CODORNÍU — Prejšnji besedni znamki JAUME SERRA, ena španska, druga Evropske unije — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) št. 2017/1001 — Člen 8(5) Uredbe (EU) št. 2017/1001 — Razlikovalni učinek imena in priimka)

text:
               15.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/17

      Sodba Splošnega sodišča z dne 8. maja 2019 – J. García Carrión/EUIPO – Codorníu (JAUME CODORNÍU)
      (Zadeva T-358/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije JAUME CODORNÍU - Prejšnji besedni znamki JAUME SERRA, ena španska, druga Evropske unije - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Podobnost znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) št. 2017/1001 - Člen 8(5) Uredbe (EU) št. 2017/1001 - Razlikovalni učinek imena in priimka)
      (2019/C 238/21)
      Jezik postopka: španščina

         Stranke

         Tožeča stranka: J. García Carrión, SA (Jumilla, Španija) (zastopnica: E. Arsuaga Santos, odvetnica)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: J. Crespo Carrillo in H. O’Neill, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Codorníu, SA (Esplugues de Llobregat, Španija) (zastopnici: M. Ceballos Rodríguez in M. Hernández Gásquez, odvetnici)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 11. aprila 2018 (zadeva R 451/2017-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama J. García Carrión in Codorníu.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     J. García Carrión SA se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 276, 6.8.2018.


title: Zadeva T-364/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 23. maja 2019 – Arçelik/EUIPO (MicroGarden) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije MicroGarden — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               15.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/18

      Sodba Splošnega sodišča z dne 23. maja 2019 – Arçelik/EUIPO (MicroGarden)
      (Zadeva T-364/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije MicroGarden - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2019/C 238/22)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Arçelik AS (Istanbul, Turčija) (zastopnici: A. Franke in E. Flach, odvetnici)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: E. Sliwinska, S. Palmero Cabezas in H. O’Neill, agenti)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. aprila 2018 (zadeva R 163/2018-2) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka MicroGarden kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Družbi Arçelik AS se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 268, 30.7.2018.


title: Zadeva T-439/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 23. maja 2019 – Sintokogio/EUIPO (ProAssist) (Znamka Evropske unije — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija — Besedna znamka ProAssist — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 — Člen 94 Uredbe 2017/1001 — Enakost obravnavanja)

text:
               15.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/18

      Sodba Splošnega sodišča z dne 23. maja 2019 – Sintokogio/EUIPO (ProAssist)
      (Zadeva T-439/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija - Besedna znamka ProAssist - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Člen 94 Uredbe 2017/1001 - Enakost obravnavanja)
      (2019/C 238/23)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Sintokogio Ltd (Nagoya, Japonska) (zastopniki: sprva V. Dalichau, S. Kirschstein-Freund in B. Breitinger, odvetniki, nato S. Kirschstein-Freund in B. Breitinger, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: S. Palmero Cabezas in H. O’Neill, agenta)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 3. maja 2018 (zadeva R 2341/2017-2) v zvezi z mednarodno registracijo, v kateri je imenovana Evropska unija, besedne znamke ProAssist.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Sintokogio Ltd se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 328, 17.9.2018.


title: Zadeva T-258/19: Tožba, vložena 15. aprila 2019 – Foz/Svet

text:
               15.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/20

      Tožba, vložena 15. aprila 2019 – Foz/Svet
      (Zadeva T-258/19)
      (2019/C 238/25)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Samer Foz (Dubaj, Združeni arabski emirati) (zastopnika: L. Cloquet in J. Buyle, odvetnika)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Izvedbeni sklep Sveta (SZVP) 2019/87 z dne 21. januarja 2019 (1) razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;;

                  —

                  izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2019/85 z dne 21. januarja 2019 (2) razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi toženi razlog: tožena stranka je storila očitno napako pri presoji dejstev, s tem da je navedla, da naj bi tožeča stranka podpirala sirski režim in naj bi od njega imela koristi, čeprav je takšno stališče povsem neutemeljeno.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev splošnega načela sorazmernosti, ukrepi, ki so bili uvedeni z izpodbijanimi akti pa učinkujejo tako, da jih je treba kot take šteti za nesorazmerne. Gospodarske posledice sankcij, uvedenih zoper tožečo stranko, naj bi bile katastrofalne in nesorazmerne s cilji, ki se želijo doseči z izpodbijanimi akti.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: nesorazmerna kršitev lastninske pravice in pravice do dela, ker se s spornimi ukrepi tožeči stranki preprečuje mirno uživanje njegove lastninske pravice ter njegove gospodarske svobode v nasprotju s Prvim dodatnim protokolom k Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: zloraba pooblastil. Izpodbijani akti naj bi bili sprejeti z namenom doseganja ciljev, ki se razlikujejo od ciljev, ki so navedeni v aktih oziroma niso usmerjeni zoper režim temveč zoper samo tožečo stranko, iz razlogov, ki jih ta ne pozna, zato naj bi pomenili zlorabo pooblastil.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve iz člena 296, drugi odstavek, PDEU. Obrazložitev izpodbijanih aktov naj bi bila dejansko le formalna in je verjetno tožena stranka ne bi preučila.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe in pravice do poštenega sojenja. Tožeča stranka naj ne bi nikoli imela možnosti izraziti svoja stališča, pred naložitvijo spornih omejevalnih ukrepov, ter zato ni mogla pravilno uresničevati svojih pravic do obrambe, vključno s pravico do poštenega sojenja, ki je med drugim zagotovljena s členom 6(3) Evropske konvencije o človekovih pravicah in členom 48(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

         (1)  Izvedbeni sklep Sveta (SZVP) 2019/87 z dne 21. januarja 2019 o izvajanju Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2019, L 18I, str. 13).

         (2)  Izvedbena uredba Sveta (EU) 2019/85 z dne 21. januarja 2019 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (UL 2019, L 18I, str. 4).


title: Zadeva T-259/19: Tožba, vložena 15. aprila 2019 – Aman Dimashq/Svet

text:
               15.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/21

      Tožba, vložena 15. aprila 2019 – Aman Dimashq/Svet
      (Zadeva T-259/19)
      (2019/C 238/26)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Aman Dimashq JSC (Damask, Sirija) (zastopnika: L. Cloquet in J. Buyle, odvetnika)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj

                  —

                  Izvedbeni sklep Sveta (SZVP) 2019/87 z dne 21. januarja 2019 (1) razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

                  —

                  izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2019/85 z dne 21. januarja 2019 (2) razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, in

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi toženi razlog: tožena stranka je storila očitno napako pri presoji dejstev, s tem da je navedla, da naj bi tožeča stranka podpirala sirski režim in naj bi od njega imela koristi, čeprav je takšno stališče povsem neutemeljeno.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev splošnega načela sorazmernosti, ukrepi, ki so bili uvedeni z izpodbijanimi akti pa učinkujejo tako, da jih je treba kot take šteti za nesorazmerne. Gospodarske posledice sankcij, uvedenih zoper tožečo stranko, naj bi bile katastrofalne in nesorazmerne s cilji, ki se želijo doseči z izpodbijanimi akti.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: nesorazmerna kršitev lastninske pravice in pravice do dela, ker se s spornimi ukrepi tožeči stranki preprečuje mirno uživanje njegove lastninske pravice ter njegove gospodarske svobode v nasprotju s Prvim dodatnim protokolom k Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: zloraba pooblastil. Izpodbijani akti naj bi bili sprejeti z namenom doseganja ciljev, ki se razlikujejo od ciljev, ki so navedeni v aktih oziroma niso usmerjeni zoper režim temveč zoper samo tožečo stranko, iz razlogov, ki jih ta ne pozna, zato naj bi pomenili zlorabo pooblastil.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve iz člena 296, drugi odstavek, PDEU. Obrazložitev izpodbijanih aktov naj bi bila dejansko le formalna in je verjetno tožena stranka ne bi preučila.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe in pravice do poštenega sojenja. Tožeča stranka naj ne bi nikoli imela možnosti izraziti svoja stališča, pred naložitvijo spornih omejevalnih ukrepov, ter zato ni mogla pravilno uresničevati svojih pravic do obrambe, vključno s pravico do poštenega sojenja, ki je med drugim zagotovljena s členom 6(3) Evropske konvencije o človekovih pravicah in členom 48(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

         (1)  Izvedbeni sklep Sveta (SZVP) 2019/87 z dne 21. januarja 2019 o izvajanju Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2019, L 18I, str. 13).

         (2)  Izvedbena uredba Sveta (EU) 2019/85 z dne 21. januarja 2019 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (UL 2019, L 18I, str. 4).


title: Zadeva T-283/19: Tožba, vložena 2. maja 2019 – Nemčija/ACER

text:
               15.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/22

      Tožba, vložena 2. maja 2019 – Nemčija/ACER
      (Zadeva T-283/19)
      (2019/C 238/27)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: J. Möller in S. Eisenberg, agenta, ter M. Elspas, R. Bierwagen in G. Brucker, odvetniki)

         Tožena stranka: Agencija za sodelovanje energetskih regulatorjev

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  1.

                  Člen 5(8) in (9) Priloge I k Sklepu tožene stranke št. 02/2019 z dne 21. februarja 2019 ter člen 5(8) in (9) Priloge II k temu sklepu razglasi za nična;

                  2.

                  Člen 10(4), drugi del stavka, in (5) ter člen 16(2), drugi stavek, in (3)(d)(vii) Priloge I k Sklepu tožene stranke št. 02/2019 z dne 21. februarja 2019 ter člen 17(3)(d)(vii) Priloge II k temu sklepu razglasi za nične;

                  3.

                  podredno – če Splošno sodišče presodi, da so določbe iz prilog I in II, za katere se predlaga razglasitev ničnosti v skladu s točko 1, neločljivo povezane s preostalimi določbami posameznega člena, zadevne priloge ali celotnega Sklepa tožeče stranke št. 02/2019 z dne 21. februarja 2019 – razglasi za nične zadevna člena, prilogi ali celoten sklep;

                  4.

                  podredno – če Splošno sodišče presodi, da so določbe iz prilog I in II, za katere se predlaga razglasitev ničnosti v skladu s točko 2, neločljivo povezane s preostalimi določbami posameznega člena, zadevne priloge ali celotnega Sklepa tožeče stranke št. 02/2019 z dne 21. februarja 2019 – razglasi za nične zadevne člene, prilogi ali celoten sklep; ter

                  5.

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      V utemeljitev tožbe so navedeni naslednji tožbeni razlogi.

                  1.

                  Kršitev členov od 14 do 16 Uredbe o notranjem trgu električne energije, ki bo začela veljati v kratkem, v povezavi s členom 13(2) PEU in splošnim načelom pravne varnosti
                  V okviru prvega tožbenega razloga se očita, da naj bi tožena stranka s tem, da je v členu 5(8)(b) in (c) prilog I in II k Sklepu št. 02/2019 opredelila, kaj je kritični element omrežja, kršila temeljno strukturo členov od 14 do 16 Uredbe o notranjem trgu električne energije, ki bo začela veljati 1. januarja 2020. Členi od 14 do 16 Uredbe o notranjem trgu električne energije naj bi urejali, kako se notranje prezasedenosti omrežja upoštevajo pri izračunu čezmejnih zmogljivosti za trgovanje. V skladu s členom 16(8) Uredbe o notranjem trgu električne energije naj bi se neizpodbojno domnevalo, da ne gre za diskriminacijo čezmejnih pretokov električne energije, če se na notranjih in čezmejnih elementih omrežja najmanj 70 % zmogljivosti zadevnega elementa omrežja daje na voljo čezmejnemu trgovanju. V skladu s členom 16(4) Uredbe o notranjem trgu električne energije naj ukrepov prerazporejanja ne bi bilo treba uporabiti v meri, ki presega minimalno zmogljivost. Poleg tega naj bi se lahko ob zagotovitvi minimalne zmogljivosti trgovalno območje na novo konfiguriralo le ob soglasju zadevne države članice. Prav tako naj bi se minimalna zmogljivost uvedla šele po postopni linearni premici. Z minimalno zmogljivostjo v višini 70 % in z linearno premico naj bi se upoštevalo, da je za notranjo izgradnjo omrežja potreben čas. Ta temeljna struktura naj bi se s členom 5(8)(b) in (c) prilog I in II Sklepa obrnila v obratno smer, saj naj bi bilo mogoče minimalno zmogljivost 70 % na notranjih elementih omrežja uporabiti le, če bi lahko operater prenosnega sistema dokazal, da bi bile ponovna opredelitev trgovalnega območja oziroma obsežnejša prerazporeditev ali dodatna izgradnja omrežja manj učinkovite. Poleg tega naj bi merilo učinkovitosti iz člena 5(8)(c) prilog I in II jemalo polni učinek določeni minimalni zmogljivosti 70 %, saj naj ga praktično ne bi bilo mogoče izpolniti.
                  Z zgodnjim upoštevanjem popravnih ukrepov v skladu s členom 10(4), drugi del stavka, in (5) ter členom 16(2), drugi stavek, in (3)(d)(vii) Priloge I ter členom 17(3)(d)(vii) Priloge II naj bi se kršil člen 16(4) Uredbe o notranjem trgu električne energije, v skladu s katerim naj bi se udeležencem na trgu dala na voljo najvišja možna raven zmogljivost.

                  2.

                  Kršitev Uredbe (ES) št. 714/2009 (1)

                  V okviru drugega tožbenega razloga je navedeno, da naj bi se s Sklepom trije veljavni izjemni razlogi za upoštevanje notranjih elementov omrežja v skladu s točko 1.7 Priloge I k Uredbi (ES) 714/2009 nedopustno omejevali, ker je v tem sklepu določeno samo še merilo učinkovitosti in ker naj bi bilo to merilo napačno uporabljeno.

                  3.

                  Kršitev Uredbe (EU) 2015/1222 (2)

                  V okviru tretjega tožbenega razloga je navedeno, da naj bi se z merilom učinkovitosti iz člena 5(8)(c) prilog I in II Sklepa kršila postopek za preizkus trgovalnega območja v skladu s členom 32 in naslednjimi Uredbe (EU) 2015/1222 ter določba o upoštevanju elementov omrežja pri izračunu zmogljivosti v skladu s členom 29(3)(b) Uredbe (EU) 2015/1222.

                  4.

                  Kršitev načela sorazmernosti
                  V okviru četrtega tožbenega razloga se očita, da naj bi se z izključitvijo notranjih elementov omrežja, in sicer z merilom učinkovitosti iz člena 5(8)(c) prilog I in II k Sklepu, kršilo načelo sorazmernosti, ker naj bi se s to izključitvijo ogrožala sigurnost sistema in ker naj navedena izključitev ne bi bila najmanj obremenjujoče sredstvo.

                  5.

                  Formalne napake izpodbijanega sklepa
                  V okviru petega tožbenega razloga je navedeno, da naj bi se s Sklepom kršil člen 2(4) Uredbe št. 1 z dne 15. aprila 1958 o določitvi jezikov, ki se uporabljajo v Evropski gospodarski skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1, str. 3), ker naj bi bil objavljen in sporočen le v angleškem jeziku. Poleg tega naj bi se z njim kršila obveznost obrazložitve in Agencija naj bi z njegovim sprejetjem prekoračila svojo pristojnost.

         (1)  Uredba (ES) št. 714/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o pogojih za dostop do omrežja za čezmejne izmenjave električne energije in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1228/2003 (UL 2009, L 211, str. 15).

         (2)  Uredba Komisije (EU) 2015/1222 z dne 24. julija 2015 o določitvi smernic za dodeljevanje zmogljivosti in upravljanje prezasedenosti (UL 2015, L 197, str. 24).


title: Zadeva T-302/19: Tožba, vložena 14. maja 2019 – Yanukovych/Svet

text:
               15.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/26

      Tožba, vložena 14. maja 2019 – Yanukovych/Svet
      (Zadeva T-302/19)
      (2019/C 238/30)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Oleksandr Viktorovych Yanukovych (Sankt Petersburg, Rusija) (zastopnik: T. Beazley QC)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Sklep Sveta (SZVP) 2019/354 (1) razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

                  —

                  Izvedbeno uredba Sveta (EU) 2019/352 (2) razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov, ki so tožeči stranki nastali v zvezi s tem postopkom.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem tožbenih razlogov, ki so v bistvu enaki ali podobni tožbenim razlogom iz zadeve T-301/18, Yanukovych v Council. (3)

         (1)  Sklep Sveta (SZVP) 2019/354 z dne 4. marca 2019 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2019, L 64, str. 7).

         (2)  Izvedbena uredba Sveta (EU) 2019/352 z dne 4. marca 2019 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2019, L 64, str. 1).

         (3)  UL C 231, 2.7.2018, str. 48.


title: Zadeva T-316/19: Tožba, vložena 23. maja 2019 – BU/Komisija

text:
               15.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/27

      Tožba, vložena 23. maja 2019 – BU/Komisija
      (Zadeva T-316/19)
      (2019/C 238/32)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: BU (zastopnik: E. Bonanni, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  odločbo Komisije z dne 2. avgusta 2018 razglasi za nično;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo zneska 21 440 EUR;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo zamudnih obresti od 23. januarja 2017 do plačila;

                  —

                  tožeči stranki povrne nastalo škodo v višini 500 000 EUR ali v drugem pravično določenem znesku;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo stroškov;

            podredno:

                  —

                  Komisiji naloži, da prizna, da gre v obravnavani zadevi za posebni primer iz člena 10 Skupnih pravil (ki je veljala pred letom 2006), in povrne primarno zahtevani znesek;

            še bolj podredno:

                  —

                  Komisiji naloži, naj zaprosi za mnenje zdravniške komisije v skladu s členoma 20 in 22 Skupnih pravil (po letu 2006).

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeči stranki v tej zadevi, ki ji je že bila priznana trajna in popolna nezmožnost za delo zaradi poklicne bolezni, je organ za imenovanja (OI) zavrnil uporabo člena 10 Skupnih pravil o zavarovanju za primer nezgode ali poklicne bolezni, ki so veljala pred 1. januarjem 2006, glede povračila stroškov zdravljenja „odprtega ugriza“, ki je škodljiv za dihala tožeče stranke, poškodovana zaradi poklicne bolezni.
      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja:

                  1.

                  da glede na poročilo lečečega zdravnika tožeče stranke in rezultate zdravljenja ni dvoma, da je bilo zdravljenje tožeče stranke nujno in potrebno v smislu člena 10 Skupnih pravil;

                  2.

                  kršitev načela dobrega upravljanja zaradi nepopolne dokumentacije, posredovane izvedencu, ki jo je uporabil imenovani zdravnik v skladu s členom 23 in zaradi neobičajno nedeontološkega ravnanja treh zdravnikov, ki so sodelovali v tisti fazi, med drugim z zanikanjem bistvenih funkcij nosu, zlasti pa protivnetne zaščite dihal, ki so pri tožeči stranki poškodovana, torej z zanikanjem koristi, ki izhajajo iz doseženega zaprtja odprtega ugriza;

                  3.

                  zavrnitev OI, da bi v zvezi s tožečo stranko po analogiji uporabil člen 22 Skupnih pravil namesto člena 23, za katerega je bilo ugotovljeno, da ga ni mogoče uporabiti, pri čemer je OI predsedniku Sodišča sam predlagal, naj se za imenovanje „drugega zdravnika“ uporabi člen 22: z zdravniško komisijo naj bi se tožeči stranki zagotovila ustrezna sestava in popolnost spisa.


title: Zadeva T-321/19: Tožba, vložena 27. maja 2019 – Maternus/EUIPO - adp Gauselmann (Jokers WILD Casino)

text:
               15.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/28

      Tožba, vložena 27. maja 2019 – Maternus/EUIPO - adp Gauselmann (Jokers WILD Casino)
      (Zadeva T-321/19)
      (2019/C 238/33)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Maternus GmbH (München, Nemčija) (zastopnika: M. Zöbisch in R. Drozdz, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: adp Gauselmann GmbH (Lübbecke, Nemčija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije Jokers WILD Casino v črni, rdeči, rumeni in beli barvi – Znamka Unije št. 9 515 321

         Postopek pred EUIPO: postopek za izbris

         Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 27. februarja 2019 v zadevi R 803/2018-1

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 94(1), prvi stavek, Uredbe št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 58(1)(a) Uredbe št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-326/19: Tožba, vložena 31. maja 2019 – Gerber/Parlament in Svet

text:
               15.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/29

      Tožba, vložena 31. maja 2019 – Gerber/Parlament in Svet
      (Zadeva T-326/19)
      (2019/C 238/34)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Tibor Gerber (Milano, Italija) (zastopnik: N. Amadei, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije, Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano Uredbo št. 2019/474 razglasi za nično, zlasti njena člena 1(1) in 2, drugi stavek, in kot posledico te ničnosti ugotovi, da je Direktiva št. 2019/475 brez učinka, ker je ta funkcionalno povezana z izpodbijano uredbo;

                  —

                  odloži uporabo izpodbijane uredbe in Direktive št. 2019/475 do izdaje sodbe v tej zadevi;

                  —

                  odredi, da se odloži izvajanje vseh izvedbenih ukrepov na podlagi Uredbe št. 2019/474 in Direktive 2019/475, zlasti tistih v zvezi z registracijo motornih vozil v skladu z zakonom št. 132 z dne 1. decembra 2018 (zakon o potrditvi uredbe-zakona št. 113 z dne 4. oktobra 2018);

                  —

                  po potrebi dovoli dokaz s pričami, ki bi jih tožeča stranka lahko predlagala, da se dokažejo dejanske okoliščine, opisane v tožbi;

                  —

                  Svetu Evropske unije in Evropskemu parlamentu naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      S to tožbo se predlaga razglasitev ničnosti Uredbe št. 2019/474 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. marca 2019 o spremembi Uredbe (EU) št. 952/2013 o carinskem zakoniku Unije, zlasti v delu, ki se nanaša na carinsko ureditev občine Campione di Italia ter voda Luganskega jezera ob njenem ozemlju (člen 1(1) in člen 2, drugi stavek).
      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve akta

                              —

                              V zvezi s tem se zatrjuje, da je obrazložitev izpodbijane uredbe pomanjkljiva in protislovna, kar je v nasprotju s členom 296(2) PDEU. Glede vključitve občine Campione v evropsko carinsko območje je bilo namreč navedeno, da zgodovinski razlogi, na podlagi katerih je bilo to ozemlje izključeno, kot sta njegova osamitev in gospodarsko slabši položaj, ne obstajajo več. Vendar osamitev občine nikakor ni prenehala, gospodarski položaj pa se je še poslabšal zaradi uvedbe postopka zaradi insolventnosti kazinoja, ki je edini vir dohodka občine.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev mednarodnega prava

                              —

                              V zvezi s tem se zatrjuje, da je na obveznost spoštovanja mednarodnega prava, tako pogodbenega kot običajnega, ki je določena v členu 3(5) PEU, večkrat opozorilo tudi Sodišče. Vendar je bila z izpodbijano uredbo (in z njo povezano Direktivo št. 2019/475) spremenjena carinska ureditev, ki je predmet pravila mednarodnega običajnega prava, ki se je izoblikovalo med Italijo in Švico in ki ga je Unija priznala ter v skladu s katerim občina Campione spada v švicarsko carinsko območje. S tem je bila z navedeno uredbo kršena mednarodna obveznost, ki pa bi jo bilo treba v skladu s Pogodbo in sodno prakso Sodišča spoštovati.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev pravice do prostega gibanja državljanov Unije

                              —

                              V zvezi s tem se zatrjuje, da ima izpodbijana uredba posledice, ki so v nasprotju s pravico iz člena 21 PDEU in člena 45 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Uporaba carinske ureditve Unije za občino Campione namesto švicarske ureditve namreč pomeni, da se ob vstopu na ozemlje občine Campione in ob izstopu iz nje (tako po kopnem kot na jezeru) postavi fizična carinska ovira in vzpostavijo ustrezne kontrole oseb in blaga, da se zagotovi uporaba evropskih in švicarskih predpisov.


title: Zadeva C-309/19 P: Pritožba, ki jo je Asociación de fabricantes de morcilla de Burgos vložila 15. aprila 2019 zoper sklep Splošnega sodišča (peti senat) z dne 14. februarja 2019 v zadevi T-709/18, Asociación de fabricantes de morcilla de Burgos/Komisija

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/28

      Pritožba, ki jo je Asociación de fabricantes de morcilla de Burgos vložila 15. aprila 2019 zoper sklep Splošnega sodišča (peti senat) z dne 14. februarja 2019 v zadevi T-709/18, Asociación de fabricantes de morcilla de Burgos/Komisija
      (Zadeva C-309/19 P)
      (2019/C 263/33)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Pritožnica: Asociación de fabricantes de morcilla de Burgos (zastopnika: J. J. Azcárate Olano in E. Almarza Nantes, abogados)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija

         Predlog

      Izpodbijani sklep naj se v celoti razveljavi in posledično dopusti ničnostna tožba, ki jo je pritožnica na podlagi določb člena 263 PDEU vložila zoper Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2018/1214 z dne 29. avgusta 2018 o vpisu imena v register zaščitenih označb porekla in zaščitenih geografskih označb („Morcilla de Burgos“ (ZGO)) (1); nato naj se v okviru vsebinskega odločanja izda sodba, s katero se navedena Izvedbena uredba Komisije (EU) 2018/1214 z dne 29. avgusta 2018 razglasi za nično in brez učinka, stroški pa naj se naložijo stranki, ki bo temu nasprotovala.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Pritožbeni razlog temelji na nepravilnosti postopka pred Splošnim sodiščem Evropske unije, v katerem so bili kršeni interese pritožnice, pri čemer ta nepravilnost izhaja iz napačne uporabe prava, ki temelji na kršitvi člena 73(1) in drugih Poslovnika Splošnega sodišča ter sodne prakse, izpeljane iz njih, v skladu s to pravno podlago:

                  —

                  V izpodbijanem sklepu je v osnovi napačno ugotovljeno, da je tožba vsebovala „zgolj skenirane podpise“ zastopnikov tožeče stranke, medtem ko je v resnici vsebovala kvalificirane elektronske podpise s kvalificiranim potrdilom ACA, ki imajo enak pravni učinek kot lastnoročni podpis.

                  —

                  Navedeni kvalificirani elektronski podpisi so priznani in zajeti z Uredbo eIDAS, Uredba (EU) št. 910/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. julija 2014 (2).

                  —

                  Kvalificirani elektronski podpisi s kvalificiranimi potrdili ACA v celoti izpolnjujejo smisel in temelj člena 73(1) Poslovnika Splošnega sodišča: „zaradi pravne varnosti zagotoviti verodostojnost navedene procesne vloge in izključiti tveganje, da ne bi izhajal od za to pooblaščenega avtorja“, kot je navedeno v izpodbijanem sklepu.

                  —

                  Člen 73(1) Poslovnika Splošnega sodišča je bil razveljavljen z odločbo navedenega sodišča z dne 11. julija 2018, navedena sprememba pa je začela veljati 1. decembra 2018 (dva dni po vložitvi tožbe), pri čemer je uporaba ugodnejšega predpisa temeljno in splošno načelo kazenskega prava zahodnih pravnih redov.

                  —

                  Sodna praksa, navedena v izpodbijanem sklepu za utemeljitev nedopustitve tožbe, ki jo je vložila pritožnica, se nanaša predvsem na skenirane podpise. Vendar sodišča Unije konkretnega dejanskega stanja obravnavanega primera (tožba s kvalificiranim elektronskim podpisom s kvalificiranim potrdilom ACA) še niso obravnavala.

                  —

                  Predpise je treba razlagati glede na družbeno resničnost časa, v katerem se uporabljajo, ob upoštevanju zlasti njihovega smisla in namena.

         (1)  UL 2018, L 224, str. 3.

         (2)  Uredba (EU) št. 910/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. julija 2014 o elektronski identifikaciji in storitvah zaupanja za elektronske transakcije na notranjem trgu in o razveljavitvi Direktive 1999/93/ES (UL 2014, L 257, str. 73).


title: Zadeva T-478/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 11. junija 2019 – Frank/Komisija (Raziskava in tehnološki razvoj — Okvirni program za raziskave in inovacije (2014-2020) — Razpisi za zbiranje predlogov in povezane dejavnosti na podlagi delovnega programa ERC za leto 2016 — Sklep ERCEA o zavrnitvi vloge za subvencijo kot neupravičene — Upravna pritožba pred Komisijo — Zavrnilna odločba zaradi molka — Delna nedopustnost — Izrecna odločba o zavrnitvi — Pravica do učinkovitega sodnega varstva)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/38

      Sodba Splošnega sodišča z dne 11. junija 2019 – Frank/Komisija
      (Zadeva T-478/16) (1)

      (Raziskava in tehnološki razvoj - Okvirni program za raziskave in inovacije (2014-2020) - Razpisi za zbiranje predlogov in povezane dejavnosti na podlagi delovnega programa ERC za leto 2016 - Sklep ERCEA o zavrnitvi vloge za subvencijo kot neupravičene - Upravna pritožba pred Komisijo - Zavrnilna odločba zaradi molka - Delna nedopustnost - Izrecna odločba o zavrnitvi - Pravica do učinkovitega sodnega varstva)
      (2019/C 263/42)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Regine Frank (Bonn, Nemčija) (zastopnik: S. Conrad, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: R. Lyal, L. Mantl in B. Conte, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti, prvič, sklepa Komisije z dne 17. junija 2016 in, drugič, sklepa Komisije z dne 16. septembra 2016 o implicitni oziroma izrecni zavrnitvi upravne pritožbe, ki jo je tožeča stranka vložila na podlagi člena 22(1) Uredbe Sveta (ES) št. 58/2003 z dne 19. decembra 2002 o statutu izvajalskih agencij, pooblaščenih za izvajanje nekaterih nalog pri upravljanju programov Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 4, str. 235).

         Izrek

                  1.

                  Tožba se zavrne.

                  2.

                  Vsaka stranka nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 475, 19.12.2016.


title: Zadeva T-373/19: Tožba, vložena 20. junija 2019 – Gatti/Parlament

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/70

      Tožba, vložena 20. junija 2019 – Gatti/Parlament
      (Zadeva T-373/19)
      (2019/C 263/75)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Natalino Gatti (Nonantola, Italija) (zastopnik: M. Paniz, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost sporočila generalnega direktorata Evropskega parlamenta za finance, s katerim sta bila povzeta sklep št. 14/2018 z dne 12. julija 2018, ki ga je sprejel Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (urad predsedstva poslanske zbornice, Italija), in/ali sklep št. 6/2018, ki ga je sprejel Consiglio di Presidenza del Senato della Repubblica italiana (svet predsedstva senata Italijanske republike) in, v vsakem primeru

                  —

                  razglasi ničnost ponovne določitve in novega izračuna doživljenjske pokojnine, ki jo je odobril Evropski parlament;

                  —

                  posledično presodi, da je tožeča stranka še naprej upravičena do zadevne doživljenjske pokojnine do višine pridobljenih zneskov, ker je bil zahtevek do pokojnine pridobljen in obstaja na podlagi predpisov, ki so veljali pred sklepom št. 14/2018, ki ga je izdal urad predsedstva poslanske zbornice (Italija) in/ali sklepom št. 6/2018, ki ga je sprejel svet predsedstva senata (Italija), Evropskemu parlamentu pa naloži, naj ji izplača vse neupravičeno zadržane zneske, povečane za revaloriziran znesek in zakonite obresti od datuma zadržanja, do izplačila, kot tudi

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži, naj izvrši sodbo v tem postopku ter takoj in v celoti vzpostavi prvotni znesek doživljenjske pokojnine in povrne vsakršno morebitno škodo, ki jo je treba povrniti tožeči stranki.

                  —

                  v vsakem primeru: Evropskemu parlamentu naloži povračilo vseh stroškov, vključno z odvetniškimi nagradami, skupaj z DDV, dajatvami, davki in pavšalnimi stroški.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim, ki so bili navedeni v zadevi T-345/19, Santini/Parlament.