title: Zadeva C-574/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska) 7. decembra 2012 – Centro Hospitalar de Setúbal, EPE, Serviço de Utilização Comum dos Hospitais (SUCH) proti Eurest Portugal – Sociedade Europeia de Restaurantes L da

text:
               16.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska) 7. decembra 2012 – Centro Hospitalar de Setúbal, EPE, Serviço de Utilização Comum dos Hospitais (SUCH) proti Eurest Portugal – Sociedade Europeia de Restaurantes Lda

   (Zadeva C-574/12)
   2013/C 79/09
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Supremo Tribunal Administrativo

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Toženi stranki in revidenta: Centro Hospitalar de Setúbal, EPE, Serviço de Utilização Comum dos Hospitais (SUCH)

      Tožeča stranka in nasprotna stranka v postopku z revizijo: Eurest Portugal – Sociedade Europeia de Restaurantes, L.da E

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je s pravno teorijo Skupnosti o in house oddaji združljivo, da javna bolnišnica, ne da bi bila dolžna opraviti postopek javnega naročanja, določen v zakonu za zadevno pogodbo, nepridobitni organizaciji, katere članica je in katere namen je opravljanje nalog javne službe na področju zdravja, da bi se izboljšali učinkovitost in zmogljivost njenih članov, odda naročilo za storitve v zvezi z bolniško prehrano iz svojih pristojnosti, s čimer nanjo prenese odgovornost za svoje naloge s tega področja, če so lahko v skladu s statutom člani te organizacije ne le subjekti iz javnega sektorja, ampak tudi iz socialnega sektorja, pri čemer je bilo ob oddaji javnega naročila od skupno 88 članov 23 subjektov iz socialnega sektorja, in sicer zasebnih organizacij za socialno solidarnost (IPSS), ki so nepridobitne in nekatere med njimi dobrodelne?

               2.

               Ali je mogoče šteti, da je izbrani ponudnik glede odločanja podrejen svojim javnopravnim članom, ki posamezno ali skupaj izvajajo nad njim podoben nadzor kot nad svojimi službami, če mora v skladu s statutom izbrani ponudnik zagotoviti, da imajo večino glasovalnih pravic njegovi člani, glede katerih ima član vlade, pristojen za zdravstvo, pooblastila za vodenje, nadzor in usmerjanje, njegov upravni odbor pa tudi v večini sestavljajo javnopravni člani?

               3.

               Ali je mogoče šteti, da je glede na pravno teorijo Skupnosti o in house oddaji zahteva po „podobnem nadzoru“ izpolnjena, če ima v skladu s statutom pooblastila za usmerjanje izbranega ponudnika član vlade, pristojen za zdravstvo, ki je tudi pristojen za imenovanje predsednika in podpredsednika upravnega odbora, potrjevanje sklepov generalne skupščine o jemanju posojil, ki pomenijo raven neto zadolžitve, ki je enaka ali večja kot 75 odstotkov lastnega kapitala v preteklem poslovnem letu, potrjevanje sklepov o spremembah statuta, potrjevanje sklepov generalne skupščine o prenehanju izbranega ponudnika in odločanje o uporabi njegovega premoženja v primeru prenehanja?

               4.

               Ali dejstvo, da je izbrani ponudnik velika in zapletena organizacija, ki deluje na celotnem portugalskem ozemlju in katere člani so vse službe in institucije nacionalnega zdravstvenega sistema, vključno z največjimi bolnišnicami v državi, katere promet je ocenjen na 90 milijonov EUR, katere poslovanje zajema različna in kompleksna področja dejavnosti, katere kazalniki dejavnosti so zelo impresivni, ki ima več kot 3 300 delavcev ter sodeluje v dveh dodatnih skupinah podjetij in dveh gospodarskih družbah, omogoča opredeliti razmerja med njo in njenimi javnopravnimi člani zgolj kot notranjo ali in house oddajo naročila?

               5.

               Ali je na podlagi dejstva, da lahko v skladu s statutom izbrani ponudnik v konkurenčnih razmerah opravlja storitve za javne subjekte, ki niso njegovi člani, ali nacionalne ali tuje zasebne subjekte, (i) če to njegovim članom ne povzroča škode ter je zanje in izbranega ponudnika z ekonomskega vidika ali z vidika izboljšanja in tehnološke učinkovitosti koristno in (ii) če opravljanje teh storitev ne predstavlja več kot 20 odstotkov njegovega skupnega letnega prometa v preteklem poslovnem letu, mogoče šteti, da je izpolnjena zahteva za in house oddajo, namreč zahteva po „bistvenem namenu dejavnosti“ iz člena 5(2)(b) CCP?

               6.

               Če odgovor na katero koli od vprašanj zgoraj ne bi bil sam po sebi dovolj za ugotovitev, da so zahteve iz člena 5(2) CCP izpolnjene ali da niso, ali je mogoče na podlagi skupne presoje teh odgovorov ob upoštevanju pravne teorije Skupnosti glede in house oddaje naročil ugotoviti, da gre za tako oddajo?


title: Zadeva F-121/11: Tožba, vložena 22. novembra 2011 – ZZ proti Komisiji

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/72

      Tožba, vložena 22. novembra 2011 – ZZ proti Komisiji
      (Zadeva F-121/11)
      (2012/C 25/140)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: ZZ (zastopnika: L. Levi in C. Bernard-Glanz, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predmet in opis spora

      Razglasitev ničnosti odločb, s katerimi je urad za obračun Ispra uradniku, ki je razporejen na delovno mesto v Jordaniji, zavrnil odobritev stroškov prevoza in spremstva, ki so mu nastali, da se je njegov sin lahko udeležil psihoterapije v francoskem jeziku, ki je otrokov materin jezik, v Bejrutu (Libanon).

         Predlogi tožeče stranke

                  —

                  Za nične naj se razglasijo zavrnitve odobritve zdravstvenih storitev, ki jih je tožeča stranka predlagala v korist svojega sina, svoje soproge in sebe, kot izhajajo iz treh odločb, ki jih je 22. aprila, 10. marca in 18. aprila 2011 sprejel vodja urada za obračun Ispra Evropske komisije;

                  —

                  za nično naj se razglasi odločba, ki jo je 12. avgusta 2011 sprejel Direktor Direkcije D GD Evropske komisije za človeške vire in varnost kot organ, pooblaščen za sklepanje pogodb, „OPSP“, s katero je bil zavrnjen ugovor, ki ga je tožeča stranka vložila na podlagi člena 90(2) Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije;

                  —

                  Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-127/15: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 8. decembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Verein für Konsumenteninformation/INKO, Inkasso GmbH (Predhodno odločanje — Direktiva 2008/48/ES — Varstvo potrošnikov — Potrošniški kredit — Člen 2(2)(j) — Dogovori o novem načrtu obročnega odplačevanja — Brezplačni odlog plačila — Člen 3(f) — Kreditni posredniki — Družbe za izterjavo, ki delujejo v imenu dajalcev kredita)

text:
               6.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/2

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 8. decembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Verein für Konsumenteninformation/INKO, Inkasso GmbH
   (Zadeva C-127/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 2008/48/ES - Varstvo potrošnikov - Potrošniški kredit - Člen 2(2)(j) - Dogovori o novem načrtu obročnega odplačevanja - Brezplačni odlog plačila - Člen 3(f) - Kreditni posredniki - Družbe za izterjavo, ki delujejo v imenu dajalcev kredita))
   (2017/C 038/02)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Verein für Konsumenteninformation

      Tožena stranka: INKO, Inkasso GmbH

      Izrek

               1.

               Člen 2(2)(j) Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS je treba razlagati tako, da se dogovor o novem načrtu obročnega odplačevanja kredita, sklenjen med potrošnikom, ki ne izpolnjuje svojih obveznosti, in dajalcem kredita prek agencije za izterjavo terjatev, ne nanaša na „brezplačen odlog plačila“ v smislu te določbe, če se potrošnik s tem dogovorom zaveže odplačati celoten znesek tega kredita ter plačati obresti in stroške, ki niso bili določeni s prvotno pogodbo, v skladu s katero je bil navedeni kredit odobren.

               2.

               Člen 3(f) in člen 7 Direktive 2008/48 je treba razlagati tako, da je treba agencijo za izterjavo terjatev, ki v imenu dajalca kredita sklene dogovor o novem načrtu obročnega odplačevanja neodplačanega kredita, vendar deluje kot kreditni posrednik le v pomožni funkciji, šteti za „kreditnega posrednika“ v smislu tega člena 3(f) in da ni zavezana potrošniku zagotoviti predpogodbenih informacij na podlagi členov 5 in 6 te direktive.

      (1)  UL C 205, 22.6.2015.


title: Zadeva C-501/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji, vložena dne 6. decembra 2004

text:
               22.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/16

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji, vložena dne 6. decembra 2004
   (Zadeva C-501/04)
   (2005/C 19/31)
   Jezik postopka: španščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata D. Enrico Traversa, pravni svetovalec, in D. Ramón Vidal Puig, član njene pravne službe, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 6. decembra 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Kraljevini Španiji.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Kraljevina Španija s tem, da je zavarovalcem dala možnost razveze pogodbe v primeru prenosa portfelja pogodb, če je cedent in/ali cesionar zavarovalni subjekt, ki nima sedeža v Španiji, iz naslova pravice do ustanavljanja oziroma svobode opravljanja storitev, ne pa tudi, kadar gre za prenos med španskimi subjekti, ni izpolnila obveznosti iz

                           —

                           člena 12(6) Direktive Sveta 92/49/EGS (1) z dne 18. junija 1992 o spremembah Direktiv 73/239/EGS in 88/357/EGS in o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o neposrednem zavarovanju razen življenjskega zavarovanja, in

                           —

                           člena 14(5) Direktive 2002/83/ES (2) Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 5. novembra 2002 o življenjskem zavarovanju.

               —

               Kraljevini Španiji naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Čeprav člen 12(6) Direktive 92/49 in člen 14(5) Direktive 2002/83 državam članicam dajeta možnost, da dovolijo možnost razveze pogodbe, država članica krši navedene določbe, kolikor pri dovolitvi te možnosti diskriminira neposredno ali posredno med zavarovalnicami s sedežem v zadevni državi članici in zavarovalnicami iz drugih držav članic, ki v tej državi članici delujejo iz naslova pravice od ustanavljanja ali svobode opravljanja storitev.
   Španski predpisi so diskriminatorni, ker različno in bolj ugodno obravnavajo španske zavarovalnice v primerjavi z zavarovalnicami iz drugih držav članic glede možnosti razveze, ne da bi bilo različno obravnavanje utemeljeno z objektivnimi razlikami v obravnavanih situacijah.
   Razlike v obravnavanju ne utemeljujejo razlogi varstva potrošnikov.

      (1)  UL L 228, 11.08.1992, str. 1.

      (2)  UL L 345, 19.12.2002, str. 1.


title: Zadeva C-193/12: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 13. junija 2013 – Evropska komisija proti Francoski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 91/676/EGS — Varstvo voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov — Opredelitev ranljivih območij — Prevelik delež nitratov — Evtrofikacija — Obveznost pregleda vsake štiri)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/33

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 13. junija 2013 – Evropska komisija proti Francoski republiki
   (Zadeva C-193/12) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 91/676/EGS - Varstvo voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov - Opredelitev ranljivih območij - Prevelik delež nitratov - Evtrofikacija - Obveznost pregleda vsake štiri)
   2013/C 225/55
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Hottiaux in B. Simon, agenta)

      Tožena stranka: Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in S. Menez, agenta)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 3(1) in (4) Direktive Sveta z dne 12. decembra 1991 o varstvu voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov (91/676/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 68) – Necelovita opredelitev ranljivih območji – Prevelik delež nitratov – Evtrofikacija – Nepravilen pregled vsake štiri leta

      Izrek

               1.

               Francoska republika je s tem, da več območji – na katerih so površinska in podzemna vodna telesa, ki vsebujejo ali bi lahko vsebovala prevelik delež nitratov in/ali se v njih pojavlja ali bi se lahko pojavila evtrofikacija – ni opredelila kot ranljiva območja, ni izpolnila obveznosti iz člena 3(1) in (4) Direktive Sveta z dne 12. decembra 1991 o varstvu voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov (91/676/EGS) ter njene Priloge I.

               2.

               Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 217, 21.7.2012.


title: Zadeva T-416/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 27. septembra 2006 — Kontouli proti Svetu ( Uradniki — Invalidska pokojnina — Korekcijski količnik — Določitev kraja prebivališča — Odprava upravnega akta — Legitimno pričakovanje )

text:
               2.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 294/46

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 27. septembra 2006 — Kontouli proti Svetu
   (Zadeva T-416/04) (1)

   („Uradniki - Invalidska pokojnina - Korekcijski količnik - Določitev kraja prebivališča - Odprava upravnega akta - Legitimno pričakovanje“)
   (2006/C 294/96)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Anna Kontouli (zastopnika: najprej V. Akritidis in M. Tragalou, nato V. Akritidis, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Sims in D. Zahariou, zastopnika)
   Predmet
   Na eni strani zahtevek za razglasitev ničnosti odločbe Sveta z dne 5. decembra 2003 o tem, da tožeča stranka pri določitvi svoje invalidske pokojnine ni več upravičena do uporabe korekcijskega količnika za Združeno kraljestvo, in, na drugi strani, odškodninski zahtevek.
   Izrek

               1.

               Odločba Sveta z dne 5. decembra 2003 o tem, da se pri določitvi pokojnine tožeče stranke ne uporabi korekcijski količnik za Združeno kraljestvo, se v delu, kjer se ta pravica odpravlja, razglasi za nično, in sicer z retroaktivnim učinkom, za obdobje od 1. maja 2003 do 31. decembra 2003.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Svetu se poleg lastnih stroškov naloži tudi tretjina stroškov tožeče stranke.

      (1)  UL C 31, 5.2.2005.


title: Zadeva T-440/13: Tožba, vložena 12. avgusta 2013 – „Millano“ Krzysztof Kotas proti UUNT (oblika tablice čokolade)

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/57

         Tožba, vložena 12. avgusta 2013 – „Millano“ Krzysztof Kotas proti UUNT (oblika tablice čokolade)
   (Zadeva T-440/13)
   2013/C 344/104
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Zakład Wyrobów Cukierniczych „Millano“ Krzysztof Kotas (Przeźmierowo, Poljska) (zastopnik: B. Kański, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe z dne 22. maja 2013 v zadevi R 755/2012-2.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: tridimenzionalna znamka v obliki tablice čokolade za proizvode iz razreda 30 – prijava št. 10 359 602

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009.


title: Zadeva T-306/10: Tožba, vložena 23. julija 2010 – Yusef proti Komisiji

text:
               25.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 260/20

         Tožba, vložena 23. julija 2010 – Yusef proti Komisiji
   (Zadeva T-306/10)
   ()
   2010/C 260/28
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Hani El Sayyed Elsebai Yusef (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: E. Grieves, barrister, in H. Miller, solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da je Komisija, s tem ko ni ukrepala in tožeče stranke ni črtala iz Priloge 1 k Uredbi Sveta (ES) št. 881/2002, ravnala nezakonito;

               —

               Komisiji naj se naloži, da tožečo stranko takoj črta iz omenjene priloge;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo svojih stroškov, stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka, in zneskov, ki jih je blagajna Sodišča nakazala za pravno pomoč.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka na podlagi člena 265 PDEU predlaga razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (ES) št. 1629/2005 z dne 5. oktobra 2005 o štiriinpetdeseti spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 881/2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osamo bin Ladnom, mrežo Al-Kaida in Talibani (1), v delu, v katerem se nanaša nanjo.
   Tožeča stranka v podporo svojemu predlogu navaja tri tožbene razloge.
   Prvič, navaja, da Komisija ni nikoli neodvisno preučila razlogov za to, da je tožeča stranka navedena v Prilogi I, in ni zahtevala obrazložitve razlogov za to navedbo.
   Drugič, navaja, da Komisija tožeči stranki ni sporočila kakršnihkoli razlogov, ki bi utemeljili njeno navedbo v Prilogi I, s čimer je kršila njeno pravico do učinkovitega pravnega sredstva, pravico do obrambe, in lastninsko pravico, ki jih ima na podlagi Evropske konvencije o človekovih pravicah.
   Tretjič, navaja, da je to, da je Komisija ni črtala iz Priloge I, nerazumno, saj ni nobenih razlogov, zaradi katerih bi bila izpolnjena merila, ki so upoštevna za navedbo v Prilogi 1, poleg tega pa United Kingdom Foreign and Commonwealth Office meni, da tožeča stranka upoštevnih meril več ne izpolnjuje.

      (1)  UL L 260, str. 10.


title: Zadeva C-325/09: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Združeno kraljestvo) 12. avgusta 2009 – Secretary of State for the Home Department proti Marii Dias

text:
               24.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Združeno kraljestvo) 12. avgusta 2009 – Secretary of State for the Home Department proti Marii Dias
   (Zadeva C-325/09)
   2009/C 256/26
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Secretary of State for the Home Department

      Tožena stranka: Maria Dias

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Če je državljan Evropske unije, ki je prisoten v državi članici, katere ni državljan, pred prenosom Direktive 2004/38/ES (1), imel dovoljenje za prebivanje, ki je bilo veljavno izdano na podlagi člena 4(2) Direktive 68/360/EGS (2), vendar je bil v obdobju veljavnosti dovoljenja prostovoljno nezaposlen, se ni sam vzdrževal in ni izpolnjeval pogojev za izdajo takega dovoljenja, ali je ta oseba samo zato, ker je imela dovoljenje, ostala v tem času nekdo, ki ‚zakonito prebiva‘ v državi članici gostiteljici z namenom, da bi pozneje pridobil stalno prebivališče na podlagi člena 16(1) Direktive 2004/38/ES?

               2.

               Če neprekinjeno petletno prebivanje kot delavec pred 30. aprilom 2006 ne upravičuje nastanka pravice stalnega prebivališča, določene s členom 16(1) Direktive 2004/38/ES, ali takšno neprekinjeno prebivanje kot delavec povzroči nastanek pravice do stalnega prebivališča neposredno na podlagi člena 18(1) Pogodbe EU, ker obstaja pravna praznina v tej direktivi?

      (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (UL L 158, str. 77.).

      (2)  Direktiva Sveta z dne 15. oktobra 1968 o odpravi omejitev gibanja in prebivanja v Skupnosti za delavce držav članic in za njihove družine (UL L 257, str. 13.).


title: Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unijeUL C 257, 15.10.2005

text:
               29.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/28

         (2005/C 271/52)
   Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

         UL C 257, 15.10.2005

   Prejšnje objave

      UL C 243, 1.10.2005

      UL C 229, 17.9.2005

      UL C 217, 3.9.2005

      UL C 205, 20.8.2005

      UL C 193, 6.8.2005

      UL C 182, 23.7.2005

   Ti teksti so na voljo na:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Zadeva C-341/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 14. julija 2014 – J. Harmsen proti Burgemeester van Amsterdam

text:
               29.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 339/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 14. julija 2014 – J. Harmsen proti Burgemeester van Amsterdam
   (Zadeva C-341/14)
   2014/C 339/10
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: J. Harmsen

      Druga stranka v postopku: Burgemeester van Amsterdam

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali se poglavje III Direktive 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu (UL L 376, str. 36) uporablja v povsem nacionalnih položajih ali pa velja pri presoji vprašanja o uporabi tega poglavja sodna praksa Sodišča glede določb Pogodbe o svobodi ustanavljanja in prostem pretoku storitev v povsem nacionalnih položajih?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje, da pri presoji vprašanja, ali se uporablja poglavje III Direktive 2006/123, velja sodna praksa Sodišča glede določb Pogodbe o svobodi ustanavljanja in prostem pretoku storitev v povsem nacionalnih položajih:

                           a)

                           Ali morajo nacionalna sodišča uporabiti določbe poglavja III Direktive 2006/123 v primeru, kakršen je obravnavani, v katerem ponudnik ni niti izvedel čezmejne ustanovitve niti ne ponuja storitev čezmejno, vendar se sklicuje na te določbe?

                           b)

                           Ali je za odgovor na to vprašanje pomembno, da upravljavec opravlja storitve pretežno za samozaposlene prostitutke iz drugih držav članic in ne iz Nizozemske?

                           c)

                           Ali je treba za odgovor na to vprašanje ugotoviti, ali so ali bodo podjetja s sedežem v drugih državah članicah dejansko izrazila interes za odprtje lokala za izložbeno prostitucijo v Amsterdamu?

               3.

               V delu, v katerem se lahko ponudnik sklicuje na določbe iz poglavja III Direktive 2006/123: ali člen 10(2)(c) te direktive nasprotuje pogoju, kakršen je v obravnavanem sporu, po katerem je imetniku lokalov za izložbeno prostitucijo dovoljeno oddajati sobe po urah samo prostitutkam, ki se lahko z upravljavcem sporazumevajo v njemu razumljivem jeziku?


title: Zadeva C-472/04: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 4. novembra 2004

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/31

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 4. novembra 2004
   (Zadeva C-472/04)
   (2005/C 6/58)
   Jezik postopka: italijanščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Knut Simonsson in Claudio Loggi, zastopnika, je dne 4. novembra 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Italijanski republiki.
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               ugotovi, da Italijanska republika s tem, da ni sprejela (vseh) zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2001/96/ES (1) Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 4. decembra 2001 o določitvi usklajenih zahtev in postopkov za varno nakladanje in razkladanje ladij za prevoz razsutega tovora, oziroma s tem, da o sprejetju teh predpisov ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 17 te direktive;

               —

               Italijanski republiki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok, določen za uskladitev s to direktivo, se je iztekel dne 5. avgusta 2003.

      (1)  UL L 13, 16.1.2002, str. 9.


title: Zadeva T-284/13 P: Pritožba, ki jo je 22. maja 2013 vložil Luigi Marcuccio zoper sklep, ki ga je 11. marca 2013 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-17/12, Marcuccio proti Komisiji

text:
               20.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 207/52

         Pritožba, ki jo je 22. maja 2013 vložil Luigi Marcuccio zoper sklep, ki ga je 11. marca 2013 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-17/12, Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-284/13 P)
   2013/C 207/86
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predloga

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijani sklep v celoti in brez izjeme razveljavi;

               —

               zadevo vrne Sodišču za uslužbence.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki tistim iz zadeve Marcuccio proti Komisiji, T-203/13 P.


title: Zadeva C-540/13: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 16. aprila 2015 – Evropski parlament proti Svetu Evropske unije (Ničnostna tožba — Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah — Določitev datuma začetka učinkovanja prejšnjega sklepa — Določitev pravne podlage — Pravni okvir, ki se uporablja po začetku veljavnosti Lizbonske pogodbe — Prehodne določbe — Izvedena pravna podlaga — Posvetovanje s Parlamentom)

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/7

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 16. aprila 2015 – Evropski parlament proti Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-540/13) (1)

   ((Ničnostna tožba - Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Določitev datuma začetka učinkovanja prejšnjega sklepa - Določitev pravne podlage - Pravni okvir, ki se uporablja po začetku veljavnosti Lizbonske pogodbe - Prehodne določbe - Izvedena pravna podlaga - Posvetovanje s Parlamentom))
   (2015/C 198/08)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropski parlament (zastopniki: F. Drexler, A. Caiola in M. Pencheva, agenti)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnik: K. Pleśniak in A. F. Jensen, agenta)

      Izrek

               1.

               Sklep Sveta 2013/392/EU z dne 22. julija 2013 o določitvi datuma začetka učinkovanja Sklepa 2008/633/PNZ o dostopu imenovanih organov držav članic in Europola do vizumskega informacijskega sistema (VIS) za iskanje podatkov za namene preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja terorističnih dejanj in drugih hudih kaznivih dejanj se razglasi za ničen.

               2.

               Učinki Sklepa 2013/392 se ohranijo do začetka veljavnosti novega akta, ki bo tega nadomestil.

               3.

               Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 359, 7.12.2013.


title: Zadeva C-336/05: Sklep Sodišča (peti senat) z dne 13. junija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal départemental des pensions du Morbihan — Francija) — Ameur Echouikh proti Secrétaire d'Etat aux anciens combattants (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika — Evro-mediteranski sporazum ES-Maroko — Člen 65 — Načelo prepovedi diskriminacije na področju socialne varnosti — Vojaška invalidska pokojnina)

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/17

         Sklep Sodišča (peti senat) z dne 13. junija 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal départemental des pensions du Morbihan — Francija) — Ameur Echouikh proti Secrétaire d'Etat aux anciens combattants
   (Zadeva C-336/05) (1)

   (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika - Evro-mediteranski sporazum ES-Maroko - Člen 65 - Načelo prepovedi diskriminacije na področju socialne varnosti - Vojaška invalidska pokojnina)
   (2006/C 224/31)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Tribunal départemental des pensions du Morbihan
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ameur Echouikh

      Tožena stranka: Secrétaire d'Etat aux anciens combattants
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Tribunal départemental des pensions du Morbihan — Razlaga členov 64 in 65 Evro-mediteranskega sporazuma o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Kraljevino Maroko na drugi strani, podpisanega 26. februarja 1996 v Bruslju (UL L 70, str. 2), členov od 40 do 42 Sporazuma o sodelovanju med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Kraljevino Maroko, podpisanega 27. aprila 1976 v Rabatu (UL L 264, str.1), in splošnega načela prepovedi diskriminacije glede na državljanstvo, kot ga zagotavljata člen 12 Pogodbe ES in člen 14 EKČP — Neposredni učinek — Pojmi „delavec“, „plačilo“ in „pomoč socialne varnosti“ — Nacionalna zakonodaja, ki zavrača pravico do vojaške invalidske pokojnine maroškemu državljanu, ki je služil vojsko pod ukazi in zastavo države članice
   Izrek
   Člen 65(1), prvi pododstavek, Evro-mediteranskega sporazuma o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Kraljevino Maroko na drugi strani, podpisanega 26. februarja 1996 v Bruslju in v imenu navedenih Skupnosti potrjenega s Sklepom Sveta in Komisije 2000/204/ES, ESPJ z dne 24. januarja 2000, je treba razlagati v tem smislu, da nasprotuje temu, da bi država članica gostiteljica maroškemu državljanu, ki je služil vojsko v tej državi in prebiva na njenem ozemlju, zavrnila pravico do vojaške invalidske pokojnine zgolj iz razloga, da je maroški državljan.

      (1)  UL C 296, 26.11.2005.


title: Zadeva C-314/12: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 27. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – UPC Telekabel Wien GmbH proti Constantin Film Verleih GmbH, Wega Filmproduktionsgesellschaft GmbH (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Približevanje zakonodaj — Avtorska pravica in sorodne pravice — Informacijska družba — Direktiva 2001/29/ES — Internetna stran, na kateri so javnosti dana na voljo kinematografska dela brez soglasja imetnikov avtorske ali sorodne pravice — Člen 8(3) — Pojem „posredniki, katerih storitve uporablja tretja stranka in s tem krši avtorske ali sorodne pravice“  — Ponudnik dostopa do interneta — Odredba, naslovljena na ponudnika dostopa do interneta, ki mu prepoveduje, da svojim strankam odobri dostop do internetne strani — Uravnoteženje temeljnih pravic)

text:
               19.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/2

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 27. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – UPC Telekabel Wien GmbH proti Constantin Film Verleih GmbH, Wega Filmproduktionsgesellschaft GmbH
   (Zadeva C-314/12) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Približevanje zakonodaj - Avtorska pravica in sorodne pravice - Informacijska družba - Direktiva 2001/29/ES - Internetna stran, na kateri so javnosti dana na voljo kinematografska dela brez soglasja imetnikov avtorske ali sorodne pravice - Člen 8(3) - Pojem „posredniki, katerih storitve uporablja tretja stranka in s tem krši avtorske ali sorodne pravice“ - Ponudnik dostopa do interneta - Odredba, naslovljena na ponudnika dostopa do interneta, ki mu prepoveduje, da svojim strankam odobri dostop do internetne strani - Uravnoteženje temeljnih pravic))
   2014/C 151/02
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: UPC Telekabel Wien GmbH

      Toženi stranki: Constantin Film Verleih GmbH, Wega Filmproduktionsgesellschaft GmbH

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberster Gerichtshof – Razlaga členov 3(2) in 5(1) in (2)(b) ter 8(3) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 17, zvezek 1, str. 230) – Spletna stran, ki omogoča nezakonito prenašanje filmov – Pravica imetnika avtorske pravice enega od njegovih filmov, da od ponudnika dostopa zahteva, da prepreči dostop svojim strankam do te določene spletne strani – Izvedljivost in sorazmernost ukrepov preprečitve

      Izrek

               1.

               Člen 8(3) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi je treba razlagati tako, da oseba, ki varovane vsebine daje na voljo javnosti na internetu brez soglasja imetnika pravic v smislu člena 3(2) te direktive, uporablja storitve ponudnika dostopa do interneta oseb, ki dostopajo do teh vsebin.

               2.

               Temeljne pravice, priznane s pravom Unije, je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo, da se ponudniku dostopa do interneta s sodno odredbo prepove dodelitev dostopa njegovim strankam do interneta, ki na spletu brez soglasja imetnikov pravic objavlja varovane vsebine, če ta odredba ne določa, katere ukrepe mora sprejeti ta ponudnik dostopa, in če se slednji lahko izogne prisilnim kaznim zaradi kršitve navedene odredbe s tem, da dokaže, da je sprejel vse razumne ukrepe, vendar pod pogojem, prvič, da sprejeti ukrepi internetnim uporabnikom po nepotrebnem ne odvzamejo možnosti zakonitega dostopa do razpoložljivih informacij in, drugič, da ti ukrepi preprečijo ali vsaj otežijo uresničevanje nedovoljenega dostopa do varovanih vsebin ter resno odvračajo internetne uporabnike, ki uporabljajo storitve naslovnika te odredbe, od dostopanja do teh vsebin, ki so jim dane na voljo, pri čemer je kršena pravica intelektualne lastnine, kar morajo preveriti nacionalni organi in sodišča.

      (1)  UL C 303, 6.10.2012.


title: Zadeva T-21/12: Tožba, vložena 17. januarja 2012 – Alfacam in drugi proti Parlamentu

text:
               24.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/27

         Tožba, vložena 17. januarja 2012 – Alfacam in drugi proti Parlamentu
   (Zadeva T-21/12)
   2012/C 89/45
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Alfacam (Lint, Belgija), Via Storia (Schiltigheim, Francija); DB Video Productions (Aartselaar, Belgija), IEC (Rennes, Francija) in European Broadcast Partners (EUBROPA) (Aartselaar) (zastopnik: B. Pierart, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

               —

               za nično razglasi odločbo Evropskega parlamenta z dne 18. novembra 2011, s katero je bilo belgijski delniški družbi WATCH TV S.A. oddano javno naročilo EP/DGCOMM/AV/11/11 sklop 1 Opravljanje video, radijskih in multimedijskih storitev – storitve, ki se izvajajo v Evropskem parlamentu v Bruslju;

               —

               posledično naj za nično razglasi odločbo Evropskega parlamenta, s katero ni bila sprejeta ponudba štirih prvih tožečih strank, ki so delovale v okviru konzorcija EUROPEAN BROACAST PARTNERS, ponudba, ki je bila uvrščena na drugo mesto za javno naročilo EP/DGCOMM/AV/11/11 sklop 1 Opravljanje video, radijskih in multimedijskih storitev – storitve, ki se izvajajo v Evropskem parlamentu v Bruslju;

               —

               Evropskemu parlamentu naj se naložilo plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v podporo svoji tožbi navajajo en tožbeni razlog, in sicer kršitev člena 94 finančne uredbe (1), ker naj bi ponudba izbranega ponudnika vsebovala lažne izjave, tako da bi moral ponudnik biti izločen iz oddaje javnega naročila.

      (1)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 248, str. 1).


title: Zadeva C-290/14: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 1. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Firenze – Italija) – kazenski postopek zoper Skerdjana Celaja (Predhodno odločanje — Območje svobode, varnosti in pravice — Direktiva 2008/115/ES — Vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav — Odločba o vrnitvi, s katero se določi tudi prepoved vstopa za tri leta — Kršitev prepovedi vstopa — Državljan tretje države, ki je bil prej odstranjen — Zaporna kazen v primeru novega nezakonitega vstopa na nacionalno ozemlje — Združljivost)

text:
               16.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 381/8

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 1. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Firenze – Italija) – kazenski postopek zoper Skerdjana Celaja
   (Zadeva C-290/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Območje svobode, varnosti in pravice - Direktiva 2008/115/ES - Vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav - Odločba o vrnitvi, s katero se določi tudi prepoved vstopa za tri leta - Kršitev prepovedi vstopa - Državljan tretje države, ki je bil prej odstranjen - Zaporna kazen v primeru novega nezakonitega vstopa na nacionalno ozemlje - Združljivost))
   (2015/C 381/08)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale di Firenze

      Stranka v postopku v glavni stvari

   Skerdjan Celaj

      Izrek

   Direktivo 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav je treba razlagati tako, da načeloma ne nasprotuje zakonodaji države članice, ki določa izrek zaporne kazni državljanu tretje države, ki prebiva nezakonito in ki po tem, ko je bil v okviru predhodnega postopka vračanja vrnjen v svojo državo izvora, v nasprotju s prepovedjo vstopa ponovno nezakonito vstopi na ozemlje navedene države.

      (1)  UL C 292, 1.9.2014.


title: Zadeva T-252/12: Tožba, vložena 11. junija 2012 – Gretsch-Unitas proti Komisiji

text:
               28.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 227/30

         Tožba, vložena 11. junija 2012 – Gretsch-Unitas proti Komisiji
   (Zadeva T-252/12)
   2012/C 227/51
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Gretsch-Unitas GmbH (Ditzingen, Nemčija) in Gretsch-Unitas GmbH Baubeschläge (Ditzingen, Nemčija) (zastopniki: H.-J. Hellmann, C. Malz in S. Warken, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata:

               —

               Sklep Komisije z dne 3. aprila 2012 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) in člena 53 Sporazuma EGS – (COMP/39452 – Okovje za okna in balkonska vrata), ki je bil tožečim strankam vročen 3. aprila 2012, naj se v delu, ki se nanaša na njih, razglasi za ničnega;

               —

               podredno, zniža naj se globa, naložena tožečim strankam;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata sedem tožbenih razlogov.

               1.

               Prvič, tožena stranka naj ne bi zadostno obrazložila izpodbijani sklep v delu o določitvi osnovnega zneska globe, naložene tožečim strankam, in naj bi s tem kršila obveznost obrazložitve iz člena 296, drugi odstavek, PDEU, kar pomeni bistveno kršitev postopka.

               2.

               Drugič, tožena stranka naj bi tožeči stranki med določanjem osnovnega zneska globe, ki jima je bila naložena, brez objektivne utemeljitve obravnavala drugače kot druga zadevna podjetja, s čimer naj bi kršila načeli sorazmernosti in enakega obravnavanja.

               3.

               Tretjič, tožena stranka naj bi storila napako pri določitvi globe, naložene tožečim strankam, saj je napačno izračunala za koliko se zniža globa tožečih strank kot prvih podjetij, ki sta predložili dokaze z znatno dodatno vrednostjo. Ravno tako naj ne bi pravno zadostno obrazložila, kako je izračunala ta obseg znižanja globe za tožeči stranki kot prvi podjetji, ki sta predložili dokaze z znatno dodatno vrednostjo.

               4.

               Četrtič, tožena stranka naj bi pri izračunu znižanja globe tožečih strank kršila načeli enakega obravnavanja in sorazmernosti, saj ni odobrila nadomestila za konkurenčno prednost, ki naj bi jo imela družba Siegenia zaradi svojega gospodarskega položaja.

               5.

               Petič, sklep tožene stranke naj bi imel z vidika upoštevanja teže kršitve pri določitvi globe, naložene tožečima strankama, napako.

               6.

               Šestič, tožena stranka naj ne bi pri izvrševanju diskrecijske pravice v okviru določitve globe tožečih strank upoštevala občutno manjšega sodelovanja teh tožečih strank v praksah, upoštevnih z vidika protimonopolnih pravil, kot olajševalno okoliščino.

               7.

               Sedmič, s celotno ureditvijo glob tožene stranke naj bi se kršilo načelo individualizacije kazni in kazenskih sankcij in naj bi bila zato nezakonita.


title: Pritožbeni senat

text:
               23.10.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/4

      Pritožbeni senat
      (2010/C 288/07)
      Splošno sodišče je 14. septembra 2010 odločilo, da bodo za obdobje od 20. septembra 2010 do 31. avgusta 2011 pritožbeni senat sestavljali predsednik Splošnega sodišča in izmenično dva predsednika senatov.
      V razširjeni sestavi petih sodnikov s predsednikom pritožbenega senata zasedajo trije sodniki iz sestave, ki ji je bila zadeva prvotno predložena v odločanje, in izmenično dva predsednika senata.


title: Zadeva T-378/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. februarja 2008 – Orsay GmbH proti UUNT – Jiménez Arellano (Orsay) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava besedne in figurativne znamke Skupnosti Orsay – Prejšnja nacionalna besedna in figurativna znamka D'ORSAY – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               29.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 79/26

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. februarja 2008 – Orsay GmbH proti UUNT – Jiménez Arellano (Orsay)
   (Zadeva T-378/04) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne in figurativne znamke Skupnosti Orsay - Prejšnja nacionalna besedna in figurativna znamka D'ORSAY  - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2008/C 79/51)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Orsay GmbH (Willstätt, Nemčija) (zastopnika: D. von Schultz in S. Elbe, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (zastopnika: sprva T. Eichenberg, nato G. Schneider, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: José Jiménez Arellano, SA (Madrid, Španija) (zastopniki: sprva J. Astiz Suárez, nato S. Hernán-Carrillo Portolés in nazadnje A. Tarí Lázaro, odvetniki)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 15. junija 2004 (zadeva R 909/2002-4) glede postopka z ugovorom med José Jiménez Arellano, SA in Orsay GmbH.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Orsay GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 314, 18.12.2004.


title: Zadeva T-215/05: Tožba Marie-Yolande Beau proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 27. maja 2005

text:
               20.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 205/24

         Tožba Marie-Yolande Beau proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 27. maja 2005
   (Zadeva T-215/05)
   (2005/C 205/45)
   Jezik postopka: francoščina
   Marie-Yolande Beau, stanujoča v Parizu, ki jo zastopata Georges Vandersanden in Laure Levi, avocats, je dne 27. maja 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo organa, pristojnega za imenovanja (OPI), s katero je bil zavrnjen predlog za priznanje poklicnega izvora bolezni tožeče stranke in s katero so ji bili naloženi honorar in dodatni stroški za zdravnika, ki si ga je izbrala, in polovica honorarja in dodatnih stroškov tretjega;

               —

               toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka v tem postopku nasprotuje zavrnitvi OPI-ja njenega predloga, da se v skladu s členom 73 Kadrovskih predpisov prizna poklicni izvor njene bolezni.
   Glede tega trdi, da je so se ji težke dihalne motnje pojavile v začetku leta 1996, medtem ko naj bi bila ob zaposlitvi leta 1988 zdrava. Poleg tega naj bi ji bila z odločbo priznana invalidnost.
   Tožeča stranka v podporo svojim ugotovitvam navaja, da naj bi zdravstvena komisija:

               —

               ni upoštevala koncepta poklicne bolezni in naj ne bi izvršeila njej poverjenega pooblastila. Glede tega je tudi potrjeno, da zdravstvena komisija v svojem poročilu ni odgovorila na vprašanje, ali je bil poklicni dejavnik edini ali eden izmed dejavnikov ali dejavnik, ki so sprožili patologijo tožeče stranke. V tem oziru dejstvo, da ima tožeča stranka tudi po prenehanju svojih poklicnih dejavnosti nekatere težave, ne pomeni, da ta patologija ni mogla imeti svojega izvora v poklicu. Razen tega naj se komisija ne bi izrekla o morebitni uporabi člena 14 Kadrovskih predpisov v tem primeru,

               —

               nepravilno obrazložila svoje ugotovitve glede na bistveno različna zdravstvena poročila,

               —

               ne upoštevala ustreznih zdravstvenih poročil,

               —

               utemeljila svoje ugotovitve z nepopolnim poročilom,

               —

               podredila tožečo stranko preizkusom dihalnih funkcij, ki niso mogli biti primerni, v nasprotju z morebitnim testom posebnega draženja s tobakom, ki pa ni bil opravljen.


title: Zadeva C-515/09: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 29. julija 2010 – Evropska komisija proti Republiki Estoniji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2006/21/ES — Ravnanje z odpadki iz ekstraktivne dejavnosti — Neprenos v predpisanem roku)

text:
               11.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/14

         Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 29. julija 2010 – Evropska komisija proti Republiki Estoniji
   (Zadeva C-515/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2006/21/ES - Ravnanje z odpadki iz ekstraktivne dejavnosti - Neprenos v predpisanem roku)
   2010/C 246/23
   Jezik postopka: estonščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Marghelis in K. Saaremäel-Stoilov, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Estonija (zastopnik: L. Uibo, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje, v predpisanem roku, predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o ravnanju z odpadki iz rudarskih in drugih ekstraktivnih dejavnosti ter o spremembi Direktive 2004/35/ES (UL L 102, str. 15).

      Izrek

               1.

               Republika Estonija, s tem da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o ravnanju z odpadki iz rudarskih in drugih ekstraktivnih dejavnosti ter o spremembi Direktive 2004/35/E, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Republiki Estoniji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 63, 13.3.2010.


title: Zadeva C-479/11 P: Pritožba, ki jo je 21. septembra 2011 vložil Katinan Justin Koné zoper sklep Splošnega sodišča (peti senat) z dne 13. julija 2011 v zadevi Koné proti Svetu, T-349/11

text:
               7.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/3

         Pritožba, ki jo je 21. septembra 2011 vložil Katinan Justin Koné zoper sklep Splošnega sodišča (peti senat) z dne 13. julija 2011 v zadevi Koné proti Svetu, T-349/11
   (Zadeva C-479/11 P)
   2012/C 6/04
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnik: Katinan Justin Koné (zastopniki: L. Bourthoumieux, J. Vergès, R. Dumas in M. Ceccaldi, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije

      Predlogi

               —

               Tožba, ki jo je vložil G. Katinan Justin Koné, naj se razglasi za dopustno;

               —

               sklep v zadevi T-349/11 z dne 13. julija 2011, s katerim je bila ugotovljena nedopustnost tožbe, naj se razveljavi;

               —

               zadeva naj se vrne Splošnemu sodišču, da bo pritožnik lahko uveljavljal svoje pravice;

               —

               Svetu Evropske unije naj se na podlagi členov 69 in 73 Poslovnika Sodišča naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja te razloge:

               —

               Višjo silo zaradi vojne, ki povzroči pretrganje teka prekluzivnih rokov. Dogodki, ki je pritožnik doživel od meseca novembra 2010 v Slonokoščeni obali, pomenijo višjo silo v smislu člena 45 Statuta Sodišča Evropske unije, ker vojno stanje povzroči, da se prekluzivni roki za akte, ki jih je zoper njega sprejel Svet, pretrgajo.

               —

               Obstoječo višjo silo, ker pritožnik zaradi vojne ne more neomejeno izvrševati pravice do vložitve tožbe zoper akte, s katerimi so očitno kršene temeljne pravice.

               —

               Temeljne pravice in svoboščine prevladajo nad načelom pravne varnosti. Splošno sodišče je, ker se je za razglasitev nedopustnosti zahtevka pritožnika sklicevalo na načelo pravne varnosti, kršilo temeljno pravico dostopa do sodišča in pravico do obrambe. Pritožniku je bila tako vzeta pravica do izjave pred pristojnim sodiščem.

               —

               Nedovoljenost določitve roka zaradi oddaljenosti in roka za vložitev tožbe v primeru vojne. Roka zaradi oddaljenosti in roka za vložitev tožbe ni mogoče določiti naslovniku, ki prebiva v državi, v kateri poteka vojna. Taki roki se uporabljajo le v času miru in na evropski celini. Pritožnik prebiva na drugi celini, zaradi česar stroga uporaba člena 102 Poslovnika Splošnega sodišča v tem primeru nedvomno pomeni kršitev člena 6(1) Evropske Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin in člena 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije.

               —

               Prevlado člena 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Člen 102 Poslovnika Splošnega sodišča izključuje spoštovanje kakršnekoli obveznosti obvestitve iz Pogodbe o delovanju Evropske unije, v kateri je določeno, da rok za vložitev tožbe začne teči od objave akta ali od obvestitve tožnika o njem, ali pa od dneva, ko je ta zanj izvedel. Člen 102 Poslovnika ne določa obveznosti obvestitve in ne upošteva dneva, ko je pritožnik dejansko izvedel za akt, s čimer omejuje besedilo in smisel člena 263 PDEU. Člen 102 zaradi tega postavlja pod vprašaj pravice, določene in varovane s Pogodbo, ki ima višjo pravno veljavo in ki jo institucije Evropske unije morajo spoštovati. Zato – ker pritožnik o izpodbijanih aktih ni bil obveščen, kar pomeni kršitev člena 263(5) Pogodbe o delovanju Evropske unije – bi rok za vložitev tožbe moral začeti teči šele od takrat, ko je izvedel za akte, sprejete zoper njega.

               —

               Resno kršitev temeljnih pravic in svoboščin. Načelo pravne varnosti, kot se je nanj sklicevalo Splošno sodišče, resno ogroža splošno pravno varnost, ker so naslovnikom, ki prebivajo zunaj Evropske unije in v državi v vojni, naložene sankcije, zoper katere ne morejo učinkovito uveljavljati svojih pravic do vložitve tožbe, ker o sankciji niso obveščeni.

               —

               Pritožnik podredno predlaga, naj se akti, ki jih je zoper njega sprejel Svet, zaradi resnosti kršitve temeljnih pravic in svoboščin razglasijo za nične. Ker so z izpodbijanimi akti kršene temeljne svoboščine, varovane z različnimi mednarodnimi pogodbami, mora Sodišče te akte razglasiti za nične, ker je njihova nezakonitost v nasprotju z veljavnim evropskim pravnim redom in ker zaradi resnosti kršitve varovanih temeljnih pravic in svoboščin ne bi smel biti naložen noben rok za vložitev tožbe.


title: Zadeva T-778/14: Tožba, vložena 26. novembra 2014 – Ugly/UUNT – Group Lottuss (COYOTE UGLY)

text:
               26.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/41

         Tožba, vložena 26. novembra 2014 – Ugly/UUNT – Group Lottuss (COYOTE UGLY)
   (Zadeva T-778/14)
   (2015/C 026/53)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ugly, Inc. (New York, Združene države Amerike) (zastopniki: T. St Quintin, Barrister, K. Gilbert in C. Mackey, Solicitors)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Group Lottuss Corp., SL (Barcelona, Španija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „COYOTE UGLY“ – prijava znamke Skupnosti št. 1 226 198

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 16. septembra 2014 v zadevi R 1369/2013-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbi oddelka za ugovore in odbora za pritožbe razveljavi ter ugovor vrne v ponovno odločanje oddelku za ugovore;

               —

               drugi stranki pred odborom za pritožbe pri UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev členov 8(1), 8(2) in 8(4) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-365/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija) 14. julija 2015 – Wortmann KG Internationale Schuhproduktionen/Hauptzollamt Bielefeld

text:
               5.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/5

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija) 14. julija 2015 – Wortmann KG Internationale Schuhproduktionen/Hauptzollamt Bielefeld
   (Zadeva C-365/15)
   (2015/C 328/04)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Finanzgericht Düsseldorf

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Wortmann KG Internationale Schuhproduktionen

      Tožena stranka: Hauptzollamt Bielefeld

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 241 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (1) razlagati tako, da mora nacionalno pravo, na katero se sklicuje ta uredba in pri čemer se upošteva načelo učinkovitosti prava Unije, predvideti obrestovanje povrnjenih zneskov uvoznih dajatev od dneva plačila zneskov dajatev do izplačila zneskov povračil tudi v primerih, ko se zahtevek za povračilo ni izpodbijal pred nacionalnim sodiščem?

      (1)  UL L 302, str. 1.


title: Zadeva T-478/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 18. junija 2014 – NumberFour proti UUNT – Inaer Helicópteros (ENFORE) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Umik ugovora — Ustavitev postopka)

text:
               29.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 339/18

         Sklep Splošnega sodišča z dne 18. junija 2014 – NumberFour proti UUNT – Inaer Helicópteros (ENFORE)
   (Zadeva T-478/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Umik ugovora - Ustavitev postopka))
   2014/C 339/21
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: NumberFour AG (Berlin, Nemčija) (zastopnik: C. Götz, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: L. Rampini, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Inaer Helicópteros, SA (Mutxamel, Španija) (zastopnika: C. Giner Mas in R. Rodriguez Zaragoza, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe UUNT z dne 23. maja 2013 (zadeva R 1000/2012-5) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama NumberFour AG in Inaer Helicópteros, SA.

      Izrek

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Tožeča stranka in intervenientka nosita svoje stroške in vsaka polovico stroškov tožene stranke.

      (1)  UL C 344, 23.11.2013.


title: Zadeva C-102/11P: Pritožba, ki jo je Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) vložil 2. marca 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 16. decembra 2010 v zadevi T-513/09, José Manuel Baena Grupo, S.A proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in Herbert Neuman in Andoni Galdeano del Sel

text:
               30.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 130/14

         Pritožba, ki jo je Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) vložil 2. marca 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 16. decembra 2010 v zadevi T-513/09, José Manuel Baena Grupo, S.A proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in Herbert Neuman in Andoni Galdeano del Sel
   (Zadeva C-102/11P)
   2011/C 130/25
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Pritožnik: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: J. Crespo Carrillo in A. Folliard-Monguiral)

      Drugi stranki v postopku: José Manuel Baena Grupo, SA; Herbert Neuman in Andoni Galdeano del Sel

      Predlog

               —

               Izpodbijana sodba naj se v celoti razveljavi.

               —

               Izda naj se nova meritorna sodba, s katero bo zavrnjena tožba zoper izpodbijano odločbo, ali pa naj se zadevo vrne Splošnemu sodišču.

               —

               Tožeči stranki v postopku pred Splošnim sodiščem naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Urad meni, da bi morala biti izpodbijana sodba razveljavljena, ker naj bi Splošno sodišče kršilo člen 61 Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002 (1), in sicer iz razlogov, podrobneje navedenih v nadaljevanju, ki jih je mogoče povzeti tako:

               (a)

               Splošno sodišče je s tem, ko je presojo dejstev s strani Odbora za pritožbe nadomestilo s svojo lastno presojo, ne da ugotovilo „očitne napake pri presoji“, prekoračilo domet določb člena 61 Uredbe Sveta o modelih Skupnosti. Namesto da bi izvedlo sodni preizkus zakonitosti, je Splošno sodišče izvrševalo enaka pooblastila, kot jih člen 60 Uredbe Sveta daje Odborom za pritožbe.

               (b)

               Kršitev člena 25, odstavek 1, točka c, Uredbe Sveta o modelih Skupnosti v povezavi s členom 6 te uredbe:

                           (i)

                           Splošno sodišče je pri presoji, ali med seboj primerjani modeli pri seznanjenem uporabniku naredijo različen celostni vtis, uporabilo napačno merilo. Pravo je bilo napačno uporabljeno, ker je Splošno sodišče preverjalo, če bi seznanjen uporabnik podobnosti in razlike „ohranil v spominu“ (glej točki 22 in 23 izpodbijane sodbe). Vendar pa primerjava ne more temeljiti na spominu uporabnika. Ker gre za modele – in ne za znamke –, pravilno merilo sestoji iz ugotovitve, ali obstoječe podobnosti in razlike med modeli vodijo k različnemu splošnemu vtisu, ko seznanjeni uporabnik neposredno primerja modele.

                           (ii)

                           Splošno sodišče je izvedlo analizo vtisa zgolj enega dela upoštevne javnosti, ni pa z ničemer obrazložilo vtisa tistega dela javnosti, ki so uporabniki dela zadevnih proizvodov, in sicer „tiskovin, vključno z reklamnim materialom“.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 6/2002 z dne 12. decembra 2001 o modelih Skupnosti (UL 2000, L 3, str. 1).


title: Zadeva T-49/14: Tožba, vložena 17. januarja 2014 – Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks proti Komisiji

text:
               14.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/46

         Tožba, vložena 17. januarja 2014 – Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks proti Komisiji
   (Zadeva T-49/14)
   2014/C 112/59
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks (Berlin, Nemčija) (zastopniki: I. Jung, M. Teworte-Vey, A. Renvert in J. Saatkamp, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izvedbeni sklep Komisije z dne 14. novembra 2013 o zavrnitvi zahtevka za izbris vpisa v register zaščitenih označb porekla in zaščitenih geografskih označb v skladu z Uredbo (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (Kołocz śląski/kołacz śląski) [g.g.A.]) (notificirano pod dokumentarno številko C[2013] 7626), razglasi za ničnega.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: napačna pravna podlaga

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da je tožena stranka izpodbijano odločbo napačno utemeljila na novi različici Uredbe (EU) Nr. 1151/2012 (1), ki je veljala v času sprejetja te odločbe, namesto na prejšnji Uredbi (ES) Nr. 510/2006 (2), ki je veljala v času vložitve zahtevka tožeče stranke. Tako naj bi tožena stranka kršila načelo „tempus regit actum“.

                           —

                           Tožeča stranka dalje navaja, da je zahtevek za izbris vpisa na podlagi Uredbe št. 510/2006 dopusten in utemeljen. V zvezi s tem med drugim navaja, da sta podana dva razloga za izbris (pri spornem vpisu naj bi šlo geenrično ime v smislu člena 3(1) Uredbe št. 510/2006; geografsko območje Schlesiens je v specifikaciji vpisa napačno označeno) v smislu člena 12(2) Uredbe št. 510/2006 in da bi drugačna razlaga in uporaba tega predpisa kršila temeljne pravice pekarskih obratov v Zvezni republiki Nemčiji.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev Uredbe št. 1151/2012

                           —

                           Tožeča stranka trdi, da bi bil zahtevek dopusten in utemeljen le, če bi se ga presojalo na podlagi Uredbe št. 1151/2012.

      (1)  Uredba (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (UL L 343, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 510/2006 z dne 20. marca 2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (UL L 93, str. 12).


title: Zadeva T-24/06: Tožba, vložena  24. januarja 2006  — Medienanstalt Berlin-Brandenburg proti Komisiji

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/32

         Tožba, vložena 24. januarja 2006 — Medienanstalt Berlin-Brandenburg proti Komisiji
   (Zadeva T-24/06)
   (2006/C 86/66)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Medienanstalt Berlin-Brandenburg (MABB) (Berlin, Nemčija) (Zastopnika: M. Schütte, B. Immenkamp)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba Komisije z dne 9. novembra 2005 [K(2005) 3903 konč.] o državni pomoči, ki jo je Zvezna Republika Nemčija odobrila za vzpostavitev digitalne prizemne televizije (DVB-T)v Berlin-Brandenburgu naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži stroške postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka nasprotuje Odločbi Komisije K(2005) 3903 konč., z dne 9. novembra 2005 v zvezi z državno pomočjo, odobreno za vzpostavitev digitalne prizemne televizije v Berlin-Brandenburgu (DVB-T); Komisija je v izpodbijani Odločbi državno pomoč, odobreno zasebnim ponudnikom radiofuzije, udeleženim pri DVB-T, razglasila za nezdružljivo s skupnim trgom in Zvezni republiki Nemčiji naložila, naj od upravičencev zahteva vračilo protipravno odobrene pomoči. Tožeča stranka je v izpodbijani odločbi izrecno omenjena kot dajalec pomoči.
   Tožeča stranka v obrazložitvi tožbe uveljavlja tri tožbene razloge.
   Na prvem mestu navaja, da je bilo v izpodbijani Odločbi zmotno uporabljeno pravo, saj krši bistvene predpise o obličnosti. Komisija naj bi zlasti kršila obveznost obrazložitve, saj ni prepričljivo pojasnila, zakaj naj bi v predloženem primeru šlo za državno pomoč.
   Tožeča stranka z drugim tožbenim razlogom očita kršitev člena 87 ES. Po eni strani je prepričana, da ne gre za pomoč v smislu člena 87(1) ES. Po drugi strani pa navaja, da bi bila pomoč, če naj bi dejansko obstajala, združljiva s skupnim trgom v skladu s členom 87(3)(c) in (d).
   Tožeča stranka svojo tožbo na koncu utemeljuje s tem, da izpodbijana Odločba krši člen 86(2) ES, ker bi bila pomoč združljiva s skupnim trgom, četudi bi obstajala.


title: Zadeva T-768/14: Tožba, vložena 19. novembra 2014 – ANKO/Komisija

text:
               23.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/35

         Tožba, vložena 19. novembra 2014 – ANKO/Komisija
   (Zadeva T-768/14)
   (2015/C 065/49)
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ANKO AE Antiprosopeion, Emporeiou kai Viomichanias (Atene, Grčija) (zastopnik: V. Christianos, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Ugotovi, da znesek 3 77  733,93 EUR, ki ga je Komisija plačala tožeči strani za projekt POCEMON predstavlja upravičene izdatke, in ga torej slednja ni dolžna povrniti kot neupravičeno prejetega, in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tožene stranke.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba se nanaša na odgovornost Komisije, v smislu člena 272 PDEU, na podlagi pogodbe št. 508015 za izvedbo projekta „Point Of CarE MONitoring and Diagnostics for Autoimmune Diseases“ (POCEMON). Tožeča stranka med drugim trdi, da je kljub temu, da je izpolnila pogodbene obveznosti, Komisija ob kršitvi navedene pogodbe, načela dobre vere, prepovedi zlorabe prava ter načela sorazmernosti zahtevala vračilo zneskov izplačanih ANKO, ker naj bi šlo za neupravičene stroške.
   Tožeča stranka zato trdi, prvič, da se Komisija za zavrnitev skoraj vseh stroškov ANKO kot neupravičenih ter za zahtevo vračila zneska plačanega ANKO za projekt POCEMON opira na povsem neutemeljene trditve, ki nikakor niso dokazane. Drugič, z zavrnitvijo 99,68 % zneska dolgovanega prispevka kot domnevno neskladnega z dopustnimi stroški, ki jih je v zvezi s projektom imela tožeča stranka, Komisija krši načelo prepovedi zlorabe pravic ter načelo sorazmernosti.


title: Zadeva T-293/05: Tožba Maurizia Caldaroneja proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 26. julija 2005

text:
               17.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 229/38

         Tožba Maurizia Caldaroneja proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 26. julija 2005
   (Zadeva T-293/05)
   (2005/C 229/79)
   Jezik postopka: francoščina
   Maurizio Caldarone, stanujoč v Bruslju (Belgija), ki ga zastopata Stéphane Rodrigues in Alice Jaume, avocats, je dne 26. julija 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo organa, pristojnega za imenovanja (OPI), z dne 12. aprila 2005 o odgovoru na ugovor tožeče stranke kot tudi razglasi za ničnega karierno ocenjevalno poročilo, sestavljeno za njo za obdobje od 1. januarja 2003 do 21. avgusta 2003;

               —

               opozori Komisijo na posledice, ki jih ima taka razglasitev ničnosti, zlasti razglasitev ničnosti kariernega ocenjevalnega poročila 2003 za obdobje od 15. septembra 2003 do 31. decembra 2003, ki je bilo sestavljeno na podlagi izpodbijanega kariernega ocenjevalnega poročila;

               —

               ugotovi nepogodbeno obveznost Evropske skupnosti, nastale zaradi izpodbijane odločbe;

               —

               tožeči stranki prisodi odškodnino za škodo, ki jo je utrpela, zlasti za nepremoženjsko škodo, v znesku 3000 evrov;

               —

               toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeča stranka, uradnik Komisije, s to tožbo izpodbija delno karierno ocenjevalno poročilo za obdobje od 1. januarja 2003 do 21. avgusta 2003 s tem, da med drugim uveljavlja nekoherentnost med ocenami ocenjevalca in soocenjevalca kot tudi kršitve pooblastila za odločanje po prostem preudarku. Poleg tega uveljavlja kršitev obveznosti obrazložitve, pravic obrambe ter načel dobre uprave in zaupanja v pravo.


title: Zadeva F-87/13: Tožba, vložena 13. septembra 2013 – ZZ proti Parlamentu

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/69

         Tožba, vložena 13. septembra 2013 – ZZ proti Parlamentu
   (Zadeva F-87/13)
   2013/C 344/129
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeče stranke: ZZ in drugi (zastopnika: A. Salerno, B. Cortese, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Evropskega parlamenta o novi ureditvi pravice dostopa do elektronskega poštnega predala sindikata SAFE.

      Predlogi tožečih strank

               —

               izpodbijana odločba naj se razglasi za nično;

               —

               ugotovi naj se odgovornost Evropskega parlamenta tako za nepremoženjsko kot premoženjsko škodo, ki je tožečim strankam nastala zaradi izpodbijane odločbe in naj se jim prizna odškodnina za celotno navedeno škodo;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo vseh stroškov.


title: Zadeva C-506/11 P: Pritožba, ki jo je 30. septembra 2011 vložila ThyssenKrupp AG zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 13. julija 2011 v združenih zadevah ThyssenKrupp Liften Ascenseurs in drugi proti Komisiji (T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 in T-154/07)

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/24

         Pritožba, ki jo je 30. septembra 2011 vložila ThyssenKrupp AG zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 13. julija 2011 v združenih zadevah ThyssenKrupp Liften Ascenseurs in drugi proti Komisiji (T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 in T-154/07)
   (Zadeva C-506/11 P)
   2011/C 347/34
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: ThyssenKrupp AG (zastopnika: M. Klusmann in S. Thomas, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnica predlaga Sodišču, naj:

               —

               sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 13. julija 2011 v združenih zadevah ThyssenKrupp Liften Ascenseurs in drugi proti Komisiji (T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 in T-154/07) v celoti razveljavi, kolikor je z njo zavrnjena tožba in se nanaša na pritožnico;

               —

               podredno, globo, ki je bila pritožnici naložena s členom 2 izpodbijane Odločbe Evropske Komisije z dne 21. februarja 2007, primerno še dodatno zniža;

               —

               še bolj podredno, zadevo vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje;

               —

               Evropski komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica se v zadevni pritožbi v okviru sedmih pritožbenih razlogov sklicuje na nepristojnost Komisije, bistveno kršitev postopka, kršitev Pogodbe ES oziroma PDEU in pri izvajanju teh pogodb pravne predpise, ki se uporabijo ter zlorabo pooblastil in kršitev temeljnih načel:

               Na prvem mestu pritožnica zatrjuje, da je Splošno sodišče pravno napačno ugotovilo pristojnost Komisije za izvedbo postopka. Meni, da bi moralo Splošno sodišče odločbo Komisije zaradi neuporabljivosti člena 101 PDEU (prej člen 81 ES) razglasiti za nično, saj očitane lokalne kršitve niso pomembne na meddržavni ravni,. Celo če bi Splošno sodišče člen 101 PDEU razglasilo za uporabljiv, naj bi moralo upoštevati, da pristojnosti Komisije vsekakor nasprotuje sistem vzporednih pristojnosti po obvestilu ECN (Evropska mreža za konkurenco), ki temelji na Uredbi št. 1/2003 (1). Nazadnje naj bi Splošno sodišče spregledalo, da pomeni naknadna uvedba postopka s strani Komisije kršitev načela določenosti in zakonitosti, na katerem temeljijo temeljne pravice.

               Na drugem mestu naj bi Splošno sodišče spregledalo, da obstaja kršitev načela ne bis in idem, saj Komisija ni upoštevala odločb o pomilostitvi, ki so jih pred začetkom postopka v korist pritožnice izdali nacionalni uradi za varstvo konkurence.

               Na tretjem mestu pritožnica navaja, da je Splošno sodišče pravno napačno potrdilo Odločbo Komisije, da je pritožnica solidarno odgovorna skupaj s svojimi hčerinskimi družbami. Pritožnica naj nesporno ne bi bila sama udeležena pri kršitvah. Odgovornosti za tuje ravnanje na podlagi napačne premise odgovornosti gospodarske enote nasprotujejo kazenskopravno načelo osebne odgovornosti, načelo in dubio pro reo in pravica do poštenega sojenja.

               Na četrtem mestu naj bi Splošno sodišče pravno napačno spregledalo, da potrditev odgovornosti pritožnice kot solidarne dolžnice nasprotuje načelu osebne odgovornosti. Podredno pritožnica navaja, da je Splošno sodišče pravno napačno potrdilo Odločbo Komisije, ker nima zadostnega deleža v kapitalu svojih hčerinskih družb, da bi se lahko štela za odgovorno, in je zato sodba pomanjkljivo obrazložena.

               Na petem mestu pritožnica zatrjuje, da je Splošno sodišče v svoji sodbi kršilo dolžnost nadzora, ki jo ima po pravu, s tem da je nesorazmernost določitve izhodiščnega zneska, odvračilnega multiplikatorja in večkratne oglobitve pri vzporednih kršitvah ter Komisijino pomanjkljivo presojo sodelovanja pritožnice le nezadostno preverilo in je tako kršilo načelo poštenega sojenja in iz njega izhajajoče zagotovilo sodnega varstva. Vsekakor naj bi bila sodba pomanjkljivo obrazložena v delu, v katerem potrjuje večkratno oglobitev, ki odstopa od prakse Komisije.

               Na šestem mestu se navaja kršitev načela sorazmernosti in enakega obravnavanja glede določitve izhodiščnega zneska za kršitev, ki se nanaša na Nemčijo, ker je bil pri določitvi izhodiščnega zneska vključen promet iz proizvodov, ki niso predmet kršitve, čeprav so temu nasprotovali obvezni razlogi. Splošno sodišče naj bi v zvezi s tem glede družbe Schindler sprejelo ustrezno različno utemeljitev, glede pritožnice pa naj protipravno tega razlikovanja ne bi opravilo.

               Na sedmem mestu se napačna določitev izhodiščnega zneska očita tudi za globo, ki se nanaša na nizozemski trg, katerega obseg naj bi bil polno upoštevan kljub temu, da se je omejevalni sporazum naj nanašal le v manjši meri.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205)


title: Zadeva C-446/05: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Tribunal de première instance iz Bruslja z dne  7. decembra 2005  v zadevi Procureur du Roi — zadevni subjekti: Union des Dentistes in Stomatologistes de Belgique, U.P.R in Jean Totolidis proti Ioannisu Doulamisu

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/16

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sodbe Tribunal de première instance iz Bruslja z dne 7. decembra 2005 v zadevi Procureur du Roi — zadevni subjekti: Union des Dentistes in Stomatologistes de Belgique, U.P.R in Jean Totolidis proti Ioannisu Doulamisu
   (Zadeva C-446/05)
   (2006/C 48/30)
   Jezik postopka: francoščina
   Tribunal de première instance iz Bruslja je s sodbo z dne 7. decembra 2005 v zadevi Procureur du Roi — zadevni subjekti: Union des Dentistes in Stomatologistes de Belgique, U.P.R in Jean Totolidis proti Ioannisu Doulamisu, ki jo je sodno tajništvo prejelo dne 14. decembra 2005, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Tribunal de première instance iz Bruslja predlaga Sodišču, naj odloči o naslednjem vprašanju:
   Ali je treba člen 81, v povezavi s členoma 3(1)(g) in 10(2) Pogodbe ES razlagati v smislu, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji, ki kot zadevna z dne 15. aprila 1958 o oglaševanju na področju zobozdravstva, prepoveduje da (kdorkoli in) tisti, ki v okviru zasebne zobozdravstvene dejavnosti ali v zobozdravstveni ordinaciji, opravlja storitve zobozdravstva posredno ali neposredno oglašuje svojo dejavnost na področju zobozdravstva?


title: Zadeva F-97/10: Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 16. junija 2011 – Kerstens proti Komisiji

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/58

         Sklep Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 16. junija 2011 – Kerstens proti Komisiji
   (Zadeva F-97/10) (1)

   2011/C 252/131
   Jezik postopka: francoščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 13, 15.1.2011, str. 41.


title: Zadeva T-538/13: Tožba, vložena 10. oktobra 2013 – Verein Natura Havel in Vierhaus proti Komisiji

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/66

         Tožba, vložena 10. oktobra 2013 – Verein Natura Havel in Vierhaus proti Komisiji
   (Zadeva T-538/13)
   2013/C 344/122
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Verein Natura Havel eV (Berlin, Nemčija) in H.-P. Vierhaus (Berlin) (zastopnik: O. Austilat, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               razglasi za nična sklepa Evropske komisije ‒ Generalnega direktorata za okolje ‒ z dne 24. junija 2013 in Evropske komisije ‒ Generalnega sekretariata ‒ z dne 3. septembra 2013, s katerima je bil zavrnjen dostop do uradnega opomina Komisije za začetek postopka zaradi kršitve obveznosti št. 2013/4000 zoper Zvezno republiko Nemčijo z dne 30. maja 2013;

               —

               tožena stranka nosi lastne stroške in stroške tožečih strank.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V utemeljitev tožbe tožeči stranki navajata štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev pravice tožeče stranke do dostopa do informacij
               Tožeči stranki najprej navajata, da je z izpodbijanim sklepom Komisije kršena njena pravica do dostopa do informacij iz člena 15(3) PDEU, člen 42 Listine o temeljnih pravicah, člen 10(1) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter člena 2(1) Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1). Tožeči stranki trdita, da navedene določbe stremijo k čim večji preglednosti in da je treba izjeme razlagati ozko. V skladu s sodno prakso je treba tudi strogo presojati dokaze o resni ogrozitvi preiskave. Izpodbijana odločba teh zahtev ne izpolnjuje.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: pravno pomanjkljiva preučitev delnega dostopa
               Tožeči stranki še navajata, da je pri preučitvi, s katero je Komisija le delno zavrnila dostop do informacij, napačna uporabila pravo. Premisleki v zvezi s tem, ki so navedeni v sklepu, so netočni in kršijo načelo sorazmernosti.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev zoper obveznost obrazložitve
               Na podlagi tega izpodbijani sklep ne dosega meril za izpolnitev obveznosti obrazložitve.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 10(1), drugi stavek, Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin
               Tožeči stranki še uveljavljata kršitev njune pravice, pridobiti informacije brez vmešavanja javne oblasti, ki izhaja iz člena 10(1), drugi stavek, Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin.

      (1)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43).


title: Zadeva C-409/13: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. aprila 2015 – Svet Evropske unije/Evropska komisija (Ničnostna tožba — Makrofinančna pomoč tretjim državam — Sklep Komisije o umiku predloga okvirne uredbe — Člena 13(2) PEU in 17 PEU — Člen 293 PDEU — Načelo prenosa pristojnosti — Načelo institucionalnega ravnovesja — Načelo lojalnega sodelovanja — Člen 296 PDEU — Obveznost obrazložitve)

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. aprila 2015 – Svet Evropske unije/Evropska komisija
   (Zadeva C-409/13) (1)

   ((Ničnostna tožba - Makrofinančna pomoč tretjim državam - Sklep Komisije o umiku predloga okvirne uredbe - Člena 13(2) PEU in 17 PEU - Člen 293 PDEU - Načelo prenosa pristojnosti - Načelo institucionalnega ravnovesja - Načelo lojalnega sodelovanja - Člen 296 PDEU - Obveznost obrazložitve))
   (2015/C 198/05)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: G. Maganza, A. de Gregorio Merino in I. Gurov, agenti)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: B. Smulders, P. Van Nuffel in M. Clausen, agenti)

      Intervenientke v podporo tožeči stranki: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, J. Vláčil in J. Škeřík, agenti), Zvezna republika Nemčija (zastopnik: T. Henze, agent), Kraljevina Španija (zastopnik: M. Sampol Pucurull, agent), Francoska republika (zastopniki: G. de Bergues, D. Colas in N. Rouam, agenti), Italijanska republika (zastopniki: G. Palmieri, agentka, skupaj s P. Gentilijem, avvocato dello Stato), Kraljevina Nizozemska (zastopniki: M. Bulterman, B. Koopman in J. Langer, agenti), Slovaška republika (zastopnica: B. Ricziová, agentka), Republika Finska (zastopnica: H. Leppo, agentka), Kraljevina Švedska (zastopnici: U. Persson in A. Falk, agentki), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: V. Kaye, agentka, skupaj z R. Palmerjem, barrister)

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

               3.

               Češka republika, Zvezna republika Nemčija, Kraljevina Španija, Francoska republika, Italijanska republika, Kraljevina Nizozemska, Slovaška republika, Republika Finska, Kraljevina Švedska in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 274, 21.9.2013.


title: Zadeva C-351/10: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 16. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Zollamt Linz Wels proti Laki DOOEL (Carinski zakonik Skupnosti — Uredba o izvajanju carinskega zakonika — Člena 555(1)(c) in 558(1) — Vozilo, ki je vstopilo na carinsko območje na podlagi postopka začasnega uvoza s popolno oprostitvijo uvoznih dajatev — Vozilo, ki se uporablja za notranji promet — Nedovoljena uporaba — Nastanek carinskega dolga — Nacionalni organi, pristojni za naložitev carine)

text:
               30.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/7

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 16. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Zollamt Linz Wels proti Laki DOOEL
   (Zadeva C-351/10) (1)

   (Carinski zakonik Skupnosti - Uredba o izvajanju carinskega zakonika - Člena 555(1)(c) in 558(1) - Vozilo, ki je vstopilo na carinsko območje na podlagi postopka začasnega uvoza s popolno oprostitvijo uvoznih dajatev - Vozilo, ki se uporablja za notranji promet - Nedovoljena uporaba - Nastanek carinskega dolga - Nacionalni organi, pristojni za naložitev carine)
   2011/C 226/12
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Zollamt Linz Wels

      Tožena stranka: Laki DOOEL

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Verwaltungsgerichtshof – Razlaga členov 204(1)(a) in 215 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1), členov 555(1)(c) in 558(1) Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 (UL L 253, str. 1) in člena 61 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Cestni prevoz blaga v Evropski uniji – Uporaba vozila, ki nima dovoljenja za državo članico, v katero je blago namenjeno – Kraj nastanka carinskega dolga – Pristojnost začetne ali namembne države članice

      Izrek

   Člena 555(1) in 558(1)(c) Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 933/2001 z dne 4. maja 2001, je treba razlagati tako, da nepravilnost pri uporabi vozila, ki je bilo v Evropsko unijo uvoženo na podlagi postopka popolne oprostitve carine in ki se uporablja za notranji promet, nastane v trenutku prestopa meje države članice, v kateri se vozilo giblje ob kršitvi nacionalnih določb na področju prevoza, se pravi ob neimetju dovoljenja za raztovor, izdanega s strani države članice raztovora, pri čemer so za naložitev teh dajatev pristojni organi te države.

      (1)  UL C 274, 9.10.2010.


title: Zadeva C-87/11 P: Pritožba, ki jo je Fidelio KG vložila 25. februarja 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 16. decembra 2010 v zadevi T-286/08, Fidelio KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

text:
               21.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/10

         Pritožba, ki jo je Fidelio KG vložila 25. februarja 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 16. decembra 2010 v zadevi T-286/08, Fidelio KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)
   (Zadeva C-87/11 P)
   2011/C 152/19
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Fidelio KG (zastopnik: M. Gail, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlog

               —

               Sodba Sodišča Evropske unije z dne 16. decembra 2010 v zadevi T-286/08 naj se razveljavi.

               —

               Predlogom, predloženim na prvi stopnji, naj se ugodi.

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naj se naloži plačilo stroškov postopka.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Splošno sodišče naj bi napačno ugotovilo, da naj bi prijava znaka „Hallux“ za „ortopedske izdelke“ in „obutev“ na podlagi člena 7(1)(c) Uredbe št. 40/94 spadala med absolutne razloge za zavrnitev. Nemogoče naj bi bilo ugotoviti, zakaj je Splošno sodišče, v nasprotju s trditvami tožeče stranke, sledilo utemeljitvi Urada in na podlagi tega sklepalo, da naj bi bil „hallux“ latinsko poimenovanje za nožni palec, običajna okrajšava za „hallux valgus“, deformacijo nožnega palca. S to metodo Splošnega sodišča naj se ni upoštevalo pomena načela preiskave ex proprio motu in naj bi se poleg tega kršila obveznost obrazložitve.
   Poleg tega naj bi Splošno sodišče napačno opredelilo izdelke in kategorije izdelkov. Ker naj bi bil pojem „ortopedski izdelek“ zelo širok in naj bi zadostovalo, da naj bi absolutni razlog za zavrnitev veljal za del proizvoda, bi si lahko Urad, če bi želel, zamislil veliko vrst proizvodov, da bi zavrnil registracijo določene vrste proizvodov. Tega naj Splošno sodišče ne bi upoštevalo.
   Splošno sodišče naj bi v zvezi z obutvijo napačno izhajalo iz dejstva, da naj bi obstajala kategorija proizvodov „udobna obutev“. Dejansko naj ne bi bilo nikakršne razlike med splošno obutvijo in tako imenovano udobno obutvijo.
   Poleg tega naj bi se Splošno sodišče pri opredelitvi upoštevne javnosti v zvezi z „ortopedskimi izdelki“ in „obutvijo“ oprlo na neustrezne preudarke. Po mnenju tožeče stranke je treba opredeliti povprečnega potrošnika. Povprečni potrošnik pa naj ne bi poznal latinskega jezika niti bolezni stopal hallux valgus. Znamke „Hallux“ naj zato ne bi bilo mogoče razumeti kot opisne.
   Nazadnje naj bi Splošno sodišče kršilo tudi člen 7(1)(b) Uredbe št. 40/94 s tem, da ni preizkusilo znaka „Hallux“ na podlagi te določbe.


title: Zadeva C-166/05: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. septembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof — Avstrija) — Rudi Heger GmbH proti Finanzamt Graz-Stadt (Šesta direktiva o DDV — Davčna navezna okoliščina — Člen 9 — Opravljanje storitev v zvezi z nepremičninami — Prenos pravice do ribolova na določenem delu vodotoka)

text:
               28.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/6

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. septembra 2006 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof — Avstrija) — Rudi Heger GmbH proti Finanzamt Graz-Stadt
   (Zadeva C-166/05) (1)

   (Šesta direktiva o DDV - Davčna navezna okoliščina - Člen 9 - Opravljanje storitev v zvezi z nepremičninami - Prenos pravice do ribolova na določenem delu vodotoka)
   (2006/C 261/10)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Verwaltungsgerichtshof
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Rudi Heger GmbH

      Tožena stranka: Finanzamt Graz-Stadt
   Predmet
   Predlog za sprejem predhodne odločbe — Verwaltungsgerichtshof — Razlaga člena 9(2)(a) Direktive Sveta 77/388/EGS; Šesta direktiva sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) — Določitev davčne navezne okoliščine — Pojem opravljanja storitev v zvezi z nepremičninami — Odplačni prenos pravice do ribolova na določenem delu vodotoka
   Izrek
   Priznanje pravice do ribarjenja v obliki odplačnega prenosa ribolovnih dovoljenj pomeni opravljanje storitev v zvezi z nepremičninami v smislu člena 9(2)(a) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero.

      (1)  UL C 143, 11.6.2005.


title: Zadeva F-83/09: Tožba, vložena 15. oktobra 2009 – Kalmár proti Europolu

text:
               30.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/80

         Tožba, vložena 15. oktobra 2009 – Kalmár proti Europolu
   (Zadeva F-83/09)
   2010/C 24/152
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Andreas Kalmár (La Haye, Nizozemska) (zastopnik: D. Coppens, odvetnik)

      Tožena stranka: Europol

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločb Europola z dne 4. in 24. februarja 2009, ki se nanašata na odpust in razrešitev tožeče stranke. Zahteva za ponovno vključitev tožeče stranke in povrnitev materialne in nematerialne škode.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Naj se razglasi ničnost prvotnih odločb Europola z dne 4. in 24. februarja 2009 in odločbe, izdane na podlagi ugovora z dne 18. julija 2009, ter odredi, naj Europol A. Kalmárju dovoli ponovno opravljanje zaposlitve;

               —

               naj se Europolu naloži plačilo odpravnine, obračunane od datuma, ko je ta neupravičeno prekinil pogodbo, do datuma, ko je pogodba veljavno prenehala;

               —

               naj se Europolu naloži plačilo 25 000 eurov iz naslova nematerialne škode;

               —

               Europolu naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-194/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. februarja 2011 – Lan Airlines proti UUNT – Air Nostrum (LINEAS AEREAS DEL MEDITERRANEO LAM) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti LINEAS AEREAS DEL MEDITERRANEO LAM — Prejšnji besedna in figurativna znamka Skupnosti LAN — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Neobstoj podobnosti znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))

text:
               19.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. februarja 2011 – Lan Airlines proti UUNT – Air Nostrum (LINEAS AEREAS DEL MEDITERRANEO LAM)
   (Zadeva T-194/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti LINEAS AEREAS DEL MEDITERRANEO LAM - Prejšnji besedna in figurativna znamka Skupnosti LAN - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Neobstoj podobnosti znakov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   2011/C 89/36
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Lan Airlines, SA (Renca, Čile) (zastopnika: E. Armijo Chávarri in A. Castán Pérez-Gómez, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: O. Mondéjar Ortuño, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo, SA (Manises, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 19. februarja 2009 (zadeva R 107/2008-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Lan Airlines, SA in Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo, SA.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Lan Airlines, SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 167, 18.7.2009.


title: Zadeva T-251/17: Tožba, vložena 28. aprila 2017 – Robert Bosch/EUIPO (Simply. Connected.)

text:
               19.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 195/44

         Tožba, vložena 28. aprila 2017 – Robert Bosch/EUIPO (Simply. Connected.)
   (Zadeva T-251/17)
   (2017/C 195/59)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Robert Bosch GmbH (Stuttgart, Nemčija) (zastopnika: S. Völker in M. Pemsel, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedni element „Simply. Connected.“ – Prijava št. 14 814 057

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 9. marca 2017 v zadevi R 948/2016-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               EUIPO naloži stroške postopka, vključno s stroški pritožbenega postopka.

      Navajana tožbena razloga

               —

               Kršitev člena 64 Uredbe št. 207/2009, v povezavi s členom 263PDEU;

               —

               kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009.