title: Zadeva C-202/07 P: Pritožba, ki jo je vložila družbaFrance Télécom SA 16. aprila 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti razširjeni senat), razglašeno 30. januarja 2007 v zadevi France Télécom SA proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-340/03

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/9

         Pritožba, ki jo je vložila družbaFrance Télécom SA 16. aprila 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti razširjeni senat), razglašeno 30. januarja 2007 v zadevi France Télécom SA proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-340/03
   (Zadeva C-202/07 P)
   (2007/C 170/16)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Pritožnica: France Télécom SA, nekdanja Wanadoo Interactive SA (zastopniki: O.W. Brouwer, H. Calvet, J. Philippe in T. Janssens, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnice:

               —

               sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti v zadevi France Télécom SA proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-340/03, s katero je bila zavrnjena tožba zoper odločbo Komisije Evropskih skupnosti z dne 16. julija 2003 glede postopka uporabe člena 82 [ES] (zadeva COMP/38.233 – Wanadoo Interactive), naj se razveljavi;

               —

               posledično:

                           —

                           bodisi naj se zadevo vrne v ponovno odločanje Sodišču prve stopnje;

                           —

                           bodisi naj se dokončno razglasi za nično odločbo Komisije Evropskih skupnosti z dne 16. julija 2003 glede postopka uporabe člena 82 [ES] (zadeva COMP/38.233 – Wanadoo Interactive), in se tako ugodi tožbenim predlogom pritožnice na prvi stopnji;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži stroške.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja sedem pritožbenih razlogov.
   S prvim pritožbenim razlogom zatrjuje, da Sodišče prve stopnje ni izpolnilo dolžnosti obrazložitve tako glede možnosti nadomestila izgub, ki bi morala biti prikazana, in tudi glede pravice navezovanja na cene konkurenčnih podjetij, ki naj bi jo Sodišče prve stopnje brez pojasnil zavrnilo.
   Z drugim pritožbenim razlogom pritožnica zatrjuje, da je Sodišče prve stopnje, s tem ko je družbi Wanadoo zavrnilo pravico, da se v dobri veri naveže na cene svojih konkurentov, kršilo člen 82 ES. Ta pravica naj bi izhajala iz prakse odločanja Komisije in sodne prakse Sodišča kot tudi iz doktrine in ravnanja francoskih organov za konkurenco in je pritožnici pomenila edini način, da na trgu ostane konkurenčna.
   S tretjim pritožbenim razlogom pritožnica trdi, da je Sodišče prve stopnje kršilo tudi člen 82 ES, ker ni grajalo metode, ki jo je uporabila Komisija za izračun kritja stroškov, kar bi popačilo test plenilstva, ki ga zahteva Sodišče. Metoda, ki naj bi jo uporabila Komisija, naj ne bi omogočila spoznanja, ali so naročniki, ki jih je pridobil Wanadoo, tej družbi v trajanju svojega naročniškega razmerja naredili dobiček ali izgubo.
   S četrtim pritožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da Sodišče prve stopnje s tem, ko je presodilo, da se stroški in prihodki, ki so nastali po domnevnem obdobju kršitve, ne morejo upoštevati, ni spoštovalo niti člena 82 ES niti obveznosti obrazložitve. Zaradi te omejitve časa glede prihodkov in stroškov, ki so se upoštevali, naj bi Komisija narobe sklepala na obstoj kršitve.
   S petim pritožbenim razlogom pritožnica zatrjuje, da Sodišče prve stopnje s tem, ko je presodilo, da je lahko cena plenilska, čeprav jo spremlja veliko zmanjšanje tržnega deleža zadevnega podjetja, tudi ni spoštovalo člena 82 ES in svoje obveznosti obrazložitve. Za tako ceno se namreč ne bi moglo šteti, da lahko izključi konkurenčna podjetja.
   S šestim pritožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da je Sodišče prve stopnje glede domnevnega plenilskega načrta popačilo dejstva in dokaze, o katerih je presojalo, in kršilo člen 82 ES. Ta člen naj bi namreč zahteval načrt za odstranitev konkurentov, ki se jih objektivno lahko opredeli, nikakor ne bi zadoščal zgolj subjektivni pristop izraza zloraba prevladujočega položaja.
   Nazadnje s sedmim pritožbenim razlogom pritožnica trdi, da je Sodišče prve stopnje kršilo člen 82 ES ne samo zato, ker je presodilo, da prikaz možnosti nadomestila izgub ni botrovalo ugotovitvi prakse s plenilskimi cenami, ampak tudi s tem, ko je dokaz Komisije o možnosti nadomestila teh izgub pomešalo z dokazom zadevnega podjetja o nezmožnosti nadomestila teh izgub.


title: Zadeva T-191/10: Tožba, vložena 20. aprila 2010 – Greenwood Houseware (Zhuhai) in drugi proti Svetu

text:
               3.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 179/44

         Tožba, vložena 20. aprila 2010 – Greenwood Houseware (Zhuhai) in drugi proti Svetu
   (Zadeva T-191/10)
   2010/C 179/78
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Greenwood Houseware (Zhuhai) Ltd (Zhuhai City, Kitajska), Brabantia S&S Ltd (Hong Kong, Kitajska), Brabantia S&L Belgium NV (Overpelt, Belgija), Brabantia Belgium NV (Overpelt, Belgija), Brabantia Netherlands BV (Valkenswaard, Nizozemska) in Brabantia (U.K.) Ltd (Bristol, Združeno kraljestvo) (zastopnika: E. Vermulst in Y. van Gerven, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi tožečih strank

               —

               Izvedbena Uredba Sveta (EU) št. 77/2010 z dne 19. januarja 2010 (1) naj se razglasi za nično;

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov postopka in

               —

               morebitnim intervenientom naj se naloži plačilo njihovih stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke na podlagi člena 263 PDEU s tožbo predlagajo, naj se Izvedbena Uredba Sveta (EU) št. 77/2010 z dne 19. januarja 2010 o spremembah Uredbe Sveta (ES) št. 452/2007 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz likalnih desk s poreklom, med drugim, iz Ljudske republike Kitajske razglasi za nično.
   Tožeče stranke v oporo svojim trditvam navajajo te tožbene razloge:

               Prvič, Svet je s tem, da je po objavi izpodbijane uredbe izdal dodatno razkritje, kršil člen 20(4) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 (2) in pravico do obrambe tožečih strank. Preden je bila izpodbijana uredba dokončana in poslana Svetu v sprejetje, institucije Evropske unije tožečih strank niso obvestile o novih dejstvih in ugotovitvah, na podlagi katerih se je protidampinška dajatev spremenila, in tožečim strankam nikakor niso omogočile, da podajo nove argumente ali pojasnijo predhodno predložene podatke, ki bi lahko privedli do nadaljnjega znižanja protidampinške dajatve.

               Drugič, Svet je storil očitno napako pri presoji in kršil člena 2(9) in 11(10) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009, ko je določal izvozno ceno. Institucije Unije so v postopku določitve izvozne cene napačno odštele 38,1 % protidampinške dajatve, ker pogoja iz člena 11(10) navedene uredbe v primeru novega izvoznika ni treba dokazati. Institucije Unije so poleg tega protidampinške dajatve, ki jih je treba odšteti, ocenile na podlagi napačne presoje dejstev.

               Tretjič, Svet je s tem, da je napačno prilagodil izvozno ceno in normalno vrednost, storil očitno napako pri presoji, kršil načela skrbnega ravnanja, dobre uprave in prepovedi diskriminacije ter napačno uporabil člen 2(10) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009. Institucije Unije so od izvozne cene nepravilno odštele neposredne stroške, ki jih tožeče stranke glede dela izvozov zadevnega proizvoda niso plačale, in nepravilno povišale normalno vrednost, da bi obračunale nevračljivi DDV na izvoz, čeprav nobena taka prilagoditev ni bila storjena med prvotno preiskavo.

               Končno, institucije Unije so s tem, da so družbi Greenwood Houseware (Zhuhai) Ltd. zavrnile zahtevek za tržnogospodarsko obravnavo, storile očitno napako pri presoji, kršile načela skrbnega ravnanja, dobre uprave in prepovedi diskriminacije ter napačno uporabile člen 2(7)(b) in (c) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009. Institucije Unije so zahtevek tožeče stranke Greenwood Houseware (Zhuhai) Ltd. zavrnile na podlagi napačne presoje dejstev in predloženih dokazov. Nadalje, institucije Unije pri oceni vseh upoštevnih vidikov uporabe meril 2 in 3 iz člena 2(7)(c) navedene uredbe niso ravnale skrbno.

      (1)  Izvedbena Uredba Sveta (EU) št. 77/2010 z dne 19. januarja 2010 o spremembah Uredbe Sveta (ES) št. 452/2007 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz likalnih desk s poreklom, med drugim, iz Ljudske republike Kitajske (UL L 24, str. 1).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 343, str. 51).


title: Zadeva C-196/09: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Chambre de Recours des Écoles européennes) – Paul Miles in drugi proti Evropskim šolam (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Pojem „sodišče države članice“ v smislu člena 267 PDEU — Odbor za pritožbe Evropskih šol — Sistem osebnih prejemkov profesorjev, ki so napoteni v Evropske šole — Neprilagoditev osebnih prejemkov po zmanjšanju vrednosti britanskega funta — Združljivost s členoma 18 PDEU in 45 PDEU)

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/4

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Chambre de Recours des Écoles européennes) – Paul Miles in drugi proti Evropskim šolam
   (Zadeva C-196/09) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Pojem „sodišče države članice“ v smislu člena 267 PDEU - Odbor za pritožbe Evropskih šol - Sistem osebnih prejemkov profesorjev, ki so napoteni v Evropske šole - Neprilagoditev osebnih prejemkov po zmanjšanju vrednosti britanskega funta - Združljivost s členoma 18 PDEU in 45 PDEU)
   2011/C 232/06
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Odbor za pritožbe Evropskih šol

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Paul Miles, Robert Watson Mac Donald

      Tožena stranka: Evropske šole

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Odbor za pritožbe Evropskih šol – Razlaga členov 12 ES, 39 ES in 234 ES – Pojem nacionalnega sodišča v smislu člena 234 ES – Sistem osebnih prejemkov profesorjev, ki so napoteni na Evropske šole – Neprilagoditev osebnih prejemov po zmanjšanju vrednosti britanskega funta – Kršitev načel enakega obravnavanja in prostega gibanja delavcev

      Izrek

   Sodišče Evropske unije ni pristojno za odločanje o predlogu za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložil odbor za pritožbe Evropskih šol.

      (1)  UL C 193, 15.8.2009.


title: Zadeva C-467/12: Tožba, vložena 19. oktobra 2012 – Christophe Gassiat proti Ordre des avocats de Paris

text:
               13.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/13

         Tožba, vložena 19. oktobra 2012 – Christophe Gassiat proti Ordre des avocats de Paris
   (Zadeva C-467/12)
   2013/C 108/25
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Christophe Gassiat

      Tožena stranka: Ordre des avocats de Paris
   Sodišče (sedmi senat) se je s sklepom z dne 21. februarja 2013 izreklo za očitno nepristojno za odločanje o tej tožbi; tožba se zato razglasi za nedopustno. Sodišče je Christophu Gassiatu naložilo plačilo svojih stroškov.


title: Zadeva T-57/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 7. novembra 2007 – Marly proti UUNT – Erdal (Top iX) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne in besedne znamke Skupnosti Top iX – Prejšnja mednarodna besedna znamka TOFIX – Relativni razlog za zavrnitev – Neobstoj verjetnosti zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 – Zahteva za dokaz resne in dejanske uporabe prejšnje znamke, prvič predložena Sodišču prve stopnje – Nedopustnost )

text:
               22.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 315/37

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 7. novembra 2007 – Marly proti UUNT – Erdal (Top iX)
   (Zadeva T-57/06) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne in besedne znamke Skupnosti Top iX - Prejšnja mednarodna besedna znamka TOFIX - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 - Zahteva za dokaz resne in dejanske uporabe prejšnje znamke, prvič predložena Sodišču prve stopnje - Nedopustnost“)
   (2007/C 315/69)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: NV Marly SA (Bruselj, Belgija) (zastopnik: B. Mouffe in O. Rodesch, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: S. Petrequin in A. Rassat, zastopnika)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem: Erdal GmbH (Hallein, Avstrija) (zastopnika: S. Petrequin in A. Rassat, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 14 decembra 2005 (zadeva R 1147/2004-2) glede postopka z ugovorom med družbama Erdal GmbH in NV Marly SA.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               NV Marly SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 96, 22.4.2006.


title: Zadeva T-47/07: Tožba, vložena 21. februarja 2007 — Ratiopharm proti UUNT (BiogeneriX)

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/50

         Tožba, vložena 21. februarja 2007 — Ratiopharm proti UUNT (BiogeneriX)
   (Zadeva T-47/07)
   (2007/C 82/104)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Ratiopharm GmbH (Ulm, Nemčija) (zastopnik: S. Völker, Rechtsanwalt)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavi naj se Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 20. decembra 2006 v zadevi R1047/2004-4 v zvezi s prijavo znamke Skupnosti št. 001701762;

               —

               Uradu za usklajevanje naj se naložijo stroški postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „BioGeneriX “za proizvode in storitve iz razredov 5, 35, 40 in 42 (Prijava št. 1 701 762).

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave

      Odločba Odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), ker prijavljena znamka nima najnižje zahtevane stopnje razlikovalnega učinka in ker naj zanjo ne bi obstajala potreba po razpoložljivosti.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o blagovni znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva C-155/13: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 13. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione Tributaria Regionale di Mestre-Venezia – Italija) – Società Italiana Commercio e Servizi srl, v likvidaciji (SICES) in drugi proti Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Venezia (Kmetijstvo — Uredba (ES) št. 341/2007 — Člen 6(4) — Tarifne kvote — Česen s poreklom s Kitajske — Uvozna dovoljenja — Neprenosljive pravice, ki izvirajo iz nekaterih uvoznih dovoljenj — Obid — Zloraba pravice)

text:
               5.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 135/16

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 13. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione Tributaria Regionale di Mestre-Venezia – Italija) – Società Italiana Commercio e Servizi srl, v likvidaciji (SICES) in drugi proti Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Venezia
   (Zadeva C-155/13) (1)

   ((Kmetijstvo - Uredba (ES) št. 341/2007 - Člen 6(4) - Tarifne kvote - Česen s poreklom s Kitajske - Uvozna dovoljenja - Neprenosljive pravice, ki izvirajo iz nekaterih uvoznih dovoljenj - Obid - Zloraba pravice))
   2014/C 135/17
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Commissione Tributaria Regionale di Mestre-Venezia

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Società Italiana Commercio e Servizi srl, v likvidaciji (SICES), Agrima KG D. Gritsch Herbert & Gritsch Michael & Co., Agricola Lusia srl, Romagnoli Fratelli SpA, Agrimediterranea srl, Francesco Parini, Duoccio srl, Centro di Assistenza Doganale Triveneto Service srl, Novafruit srl, Evergreen Fruit Promotion srl

      Tožena stranka: Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Venezia

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Commissione Tributaria Regionale di Mestre-Venezia – Razlaga člena 6 Uredbe Komisije (ES) št. 341/2007 z dne 29. marca 2007 o odprtju in upravljanju tarifnih kvot in uvedbi sistema uvoznih dovoljenj in potrdil o poreklu za česen in nekatere druge kmetijske proizvode, uvožene iz tretjih držav (UL L 90, str. 12) – Neprenosljivost pravic iz dovoljenj vrste „A“ – Družbe imetnice uvoznih dovoljenj, ki so pred uvozom kupile kitajski česen od družbe, ki nima teh dovoljenj, ter ga po plačilu carine ponovno prodale tem istim družbam

      Izrek

   Člen 6(4) Uredbe Komisije (ES) št. 341/2007 o odprtju in upravljanju tarifnih kvot in uvedbi sistema uvoznih dovoljenj in potrdil o poreklu za česen in nekatere druge kmetijske proizvode, uvožene iz tretjih držav je treba razlagati tako, da načeloma ne nasprotuje transakcijam, s katerimi uvoznik, imetnik uvoznih dovoljenj po nižji stopnji, kupi blago zunaj Evropske unije pri gospodarskem subjektu, ki je sam tradicionalni uvoznik v smislu člena 4(2) te uredbe, vendar je svoja uvozna dovoljenja po nižji stopnji izčrpal, potem pa mu ga po uvozu v Unijo ponovno proda. Vendar pa take transakcije pomenijo zlorabo pravice, če so zasnovane umetno, predvsem s ciljem koriščenja preferencialne stopnje. Preverjanje obstoja zlorabe zahteva, da predložitveno sodišče upošteva vsa dejstva in okoliščine primera, vključno s komercialnimi transakcijami pred in po zadevnem uvozu.

      (1)  UL C 178, 22.6.2013.


title: Združene zadeve od C-357/10 do C-359/10: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 10. maja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Italija) – Duomo Gpa Srl (C-357/10), Gestione Servizi Pubblici Srl (C-358/10), Irtel Srl (C-359/10) proti Comune di Baranzate (C-357/10 in C-358/10), Comune di Venegono Inferiore (C 359/10) (Členi 3 ES, 10 ES, 43 ES, 49 ES in 81 ES — Svoboda ustanavljanja — Svoboda opravljanja storitev — Direktiva 2006/123/ES — Člena 15 in 16 — Koncesija za storitve obračuna, odmere in pobiranja davkov ali drugih prihodkov lokalnih uprav — Nacionalna zakonodaja — Minimalni osnovni kapital — Obveznost)

text:
               30.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 194/2

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 10. maja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Italija) – Duomo Gpa Srl (C-357/10), Gestione Servizi Pubblici Srl (C-358/10), Irtel Srl (C-359/10) proti Comune di Baranzate (C-357/10 in C-358/10), Comune di Venegono Inferiore (C 359/10)
   (Združene zadeve od C-357/10 do C-359/10) (1)

   (Členi 3 ES, 10 ES, 43 ES, 49 ES in 81 ES - Svoboda ustanavljanja - Svoboda opravljanja storitev - Direktiva 2006/123/ES - Člena 15 in 16 - Koncesija za storitve obračuna, odmere in pobiranja davkov ali drugih prihodkov lokalnih uprav - Nacionalna zakonodaja - Minimalni osnovni kapital - Obveznost)
   2012/C 194/03
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Duomo Gpa Srl (C-357/10), Gestione Servizi Pubblici Srl (C-358/10), Irtel Srl (C-359/10)

      Toženi stranki: Comune di Baranzate (C-357/10 in C-358/10), Comune di Venegono Inferiore (C-359/10)

      ob udeležbi: Agenzia Italiana per le Pubbliche Amministrazioni SpA (AIPA)

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Razlaga členov 15 in 16 Direktive 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu (UL L 376, str. 36) in členov 3 ES, 10 ES, 43 ES, 49 ES in 81 ES – Poslovno komuniciranje poklicev, ki jih urejajo predpisi – Dodelitev storitev obračuna, odmere in pobiranja dajatev in drugih prihodkov lokalnih organov – Minimalni osnovni kapital, ki ga predpisuje nacionalna zakonodaja

      Izrek

   Člena 43 ES in 49 ES je treba razlagati tako, da nasprotujeta določbi, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki določa:

               —

               obveznost za gospodarske subjekte, razen za družbe v večinski javni lasti, da znesek v celoti vplačanega osnovnega kapitala po potrebi povečajo na 10 milijonov EUR, da bi lahko opravljali dejavnost obračuna, odmere in pobiranja dajatev in drugih prihodkov lokalnih organov;

               —

               ničnost dodelitve teh storitev gospodarskim subjektom, ki ne izpolnjujejo te zahteve po minimalnem osnovnem kapitalu, in

               —

               prepoved pridobivanja novih koncesij ali udeležbe na javnih razpisih za dodelitev teh storitev do izpolnitve obveznosti uskladitve osnovnega kapitala.

      (1)  UL C 260, 25.9.2010.


title: Zadeva C-279/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Retten i Hørsholm (Danska) Danska z dne 4. junija 2004 v zadevi Anklagemyndigheden proti Steffenu Rydborgu

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/25

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Retten i Hørsholm (Danska) Danska z dne 4. junija 2004 v zadevi Anklagemyndigheden proti Steffenu Rydborgu
   (Zadeva C-279/04)
   (2004/C 228/50)
   Retten i Hørsholm (Danska) je s sklepom z dne 4. junija 2004 v zadevi Anklagemyndigheden proti Steffenu Rydborgu, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 28. junija 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Retten i Hørsholm (Danska) predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

               1)

               Ali država članica krši člene 39, 49 in 10 ES, če zahteva registracijo vozila v lasti delodajalca iz sosednje države članice, ki ga delavec, sicer rezident prve države članice, uporablja v obeh državah članicah za službene in zasebne namene?

               2)

               Če je z odgovorom na prvo vprašanje povezano dejstvo, da je uporaba vozila za zasebne namene drugotnega pomena v primerjavi z uporabo za službene namene, naj Sodišče pojasni, kateri so tisti kriteriji, po katerih naj se ravna nacionalno pravo pri odločanju, kdaj je uporaba vozila, ki ni strogo službene narave, drugotnega pomena v primerjavi z uporabo za službene namene, v primerih, ko je mogoče predpostaviti, da se vozilo uporablja kot službeno vozilo, glej sodbo Sodišča z dne 6. julija 1998 v zadevi Ledoux, (127/86, Recueil, str. 3741, točka 18)?


title: Zadeva T-612/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. julija 2017 – Basic Net/EUIPO (Upodobitev treh vertikalnih črt) (Znamka Evropske unije — Prijava figurativne znamke Evropske unije, ki prikazuje tri vertikalne črte — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Neobstoj razlikovalnega učinka, pridobljenega z uporabo — Člen 7(3) Uredbe št. 207/2009)

text:
               28.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/34

         Sodba Splošnega sodišča z dne 20. julija 2017 – Basic Net/EUIPO (Upodobitev treh vertikalnih črt)
   (Zadeva T-612/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije, ki prikazuje tri vertikalne črte - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Neobstoj razlikovalnega učinka, pridobljenega z uporabo - Člen 7(3) Uredbe št. 207/2009))
   (2017/C 283/50)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Basic Net (Torino, Italija) (zastopnik: D. Sindico, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: L. Rampini, agent)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe EUIPO z dne 14. avgusta 2015 (zadeva R 2845/2014-1) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka, ki prikazuje tri vertikalne črte, kot znamke Evropske Unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Basic Net SpA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 7, 11.1.2016.


title: Zadeva T-301/14: Tožba, vložena 2. maja 2014 – Michelin Reifenwerke proti Komisiji

text:
               14.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 223/49

         Tožba, vložena 2. maja 2014 – Michelin Reifenwerke proti Komisiji
   (Zadeva T-301/14)
   2014/C 223/52
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Michelin Reifenwerke AG & Co. KGaA (Karlsruhe, Nemčija) (zastopniki: T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme in T. Wielsch, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               sklep Evropske komisije z dne 18. decembra 2013 o začetku formalnega postopka preiskave na podlagi člena 108(2) PDEU proti Zvezni republiki Nemčiji zaradi podpore za elektriko iz obnovljivih virov energije in znižane dodatne dajatve EEG za energetsko intenzivne uporabnike, državna pomoč SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), razglasi za ničnega v delu, v katerem zajema znižano dodatno dajatev EEG za energetsko intenzivne uporabnike;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: neobstoj prednosti v smislu člena 107(1) PDEU
               Tožeča stranka trdi, da v zakonu o favoriziranju energije iz obnovljivih virov (v nadaljevanju: EEG) predvidena znižana dodatna dajatev EEG za energetsko intenzivne uporabnike ne pomeni pomoči v smislu člena 107(1) PDEU. Ob tem razloži, da energetsko intenzivni uporabniki z ureditvijo niso pridobili prav nobene prednosti. Nasprotno, posebna shema kompenzacijskih nadomestil naj bi bila nadomestilo za izredne obremenitve, s katerimi se v posebej velikem obsegu soočajo tožeča stranka in primerljiva podjetja v okviru podpore za elektriko iz obnovljivih virov energije, in naj bi bila namenjena vzpostavitvi konkurenčnosti energetsko intenzivnih uporabnikov, ki naj bi bili z dodatno dajatvijo EEG najprej znatno oškodovani.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: neobstoj državnih sredstev v smislu člena 107(1) PDEU
               Tožeča stranka poleg tega trdi, da posebna shema kompenzacijskih nadomestil ne pomeni ukrepa „pomoč[i], ki jo dodeli država članica, ali kakršn[e] koli vrst[e] pomoči iz državnih sredstev“. V zvezi s tem razloži, da dodatna dajatev EEG ni državno sredstvo in da zato tudi odpoved temu sredstvu prek posebne sheme kompenzacijskih nadomestil ne more pomeniti ukrepa pomoči iz državnih sredstev.

                           —

                           Dodatne dajatve EEG ne pobira, z njo ne upravlja, niti je ne dodeljuje država ali javna ali zasebna institucija, ki jo imenuje ali ustanovi država. Na podlagi ustreznega civilnopravnega zahtevka pa jo lahko pobirajo neposredno operaterji prenosnih sistemov za električno energijo. Dodatna dajatev EEG naj ne bi štela v dobro državnega proračuna, tako da naj posledično posebna shema kompenzacijskih nadomestil nikakor ne bi ne posredno ne neposredno zmanjšala prihodkov države.

                           —

                           Sredstva za dodatno dajatev EEG naj tudi ne bi bila na voljo državnim organom. Poleg tega naj nad sredstvi za dodatno dajatev EEG ne bi bilo javnega nadzora, kot na primer s strani Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle (zvezni urad za gospodarstvo in nadzor nad izvozom, BAFA) ali Bundesnetzagentur.


title: Zadeva C-320/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Giudice di Pace di Ischia (Italija) 15. julija 2008 – Multiservice Srl proti Telecom Italia SpA

text:
               13.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/11

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Giudice di Pace di Ischia (Italija) 15. julija 2008 – Multiservice Srl proti Telecom Italia SpA
   (Zadeva C-320/08)
   (2008/C 236/18)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Giudice di Pace di Ischia
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Multiservice Srl

      Tožena stranka: Telecom Italia SpA
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali imajo določbe Skupnosti iz člena 6 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, Direktive 2002/022/CE (1), Direktive 1999/44/CE (2), Priporočila Komisije 2001/310/CE (3) in Direktive 1998/257/CE (4) neposredno zavezujoč učinek in se jih mora razlagati tako, da spori „s področja elektronskih komunikacij med končnimi uporabniki in operaterji, ki izhajajo iz nespoštovanja določb v zvezi z univerzalno storitvijo in s pravicami končnih uporabnikov, ki so določene z zakonskimi normami, s sklepi nadzornega organa, s pogodbenimi pogoji in z listino o storitvah“ (spori, določeni v členu 2 sklepa št. 173/07/CONS), ne smejo biti podvrženi obveznemu poskusu mirnega reševanja sporov, brez katerega se ne more začeti sodni postopek, ker te določbe prevladajo nad normo, ki izhaja iz člena 3(1) zgoraj navedenega sklepa nadzornega organa za komunikacije?

      (1)  UL L 108, str. 51.

      (2)  UL L 171, str. 12.

      (3)  UL L 109, str. 56.

      (4)  UL L 115, str. 3 (Priporočilo Komisije).


title: Zadeva T-39/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2011 – ENI proti Komisiji ( „Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg butadienskega kavčuka in emulzijskega stiren-butadienskega kavčuka — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Odgovornost za kršitev — Globe — Teža kršitve — Obteževalne okoliščine“ )

text:
               10.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 269/41

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2011 – ENI proti Komisiji
   (Zadeva T-39/07) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg butadienskega kavčuka in emulzijskega stiren-butadienskega kavčuka - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Odgovornost za kršitev - Globe - Teža kršitve - Obteževalne okoliščine)
   2011/C 269/90
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ENI SpA (Rim, Italija) (zastopnika: G. M. Roberti in I. Perego, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: V. Di Bucci, G. Conte in V. Bottka, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 5700 konč. z dne 29. novembra 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva št. COMP/F/38.638 – Butadienski kavčuk in emulzijski stiren-butadienski kavčuk) v delu, ki se nanaša na družbo ENI SpA, ali, podredno, za odpravo ali zmanjšanje globe, ki je bila naložena družbi ENI.

      Izrek

               1.

               Člen 2(c) Odločbe Komisije C(2006) 5700 konč. z dne 29. novembra 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva št. COMP/F/38.638 – Butadienski kavčuk in emulzijski stiren butadienski kavčuk) se razveljavi v delu, v katerem določa, da znesek globe, naložene družbi Eni SpA, znaša 272,25 milijona EUR.

               2.

               Znesek globe, ki je naložena družbi Eni, se določi na 181,5 milijona EUR.

               3.

               V preostalem se tožba zavrne.

               4.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 82, 14.4.2007.


title: Zadeva C-469/07: Tožba, vložena 22. oktobra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               12.1.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 8/6

         Tožba, vložena 22. oktobra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-469/07)
   (2008/C 8/10)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: H. Kraemer, zastopnik)

      Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Veliko vojvodstvo Luksemburg ni izpolnilo obveznosti na podlagi člena 80(2) Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002 z dne 12. decembra 2001 o modelih Skupnosti (1), saj Komisiji ni posredovalo seznama sodišč za modele Skupnosti;

               —

               Velikemu vojvodstvu Luksemburg naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Veliko vojvodstvo Luksemburg ni izpolnilo obveznosti iz člena 80(2) Uredbe (ES) št. 6/2002, v skladu s katerim vsaka država članica najpozneje do 6. marca 2005 posreduje Komisiji seznam sodišč za modele Skupnosti, na katerem navede njihove nazive in krajevno pristojnost.

      (1)  UL 2002, L 3, str. 1.


title: Zadeva C-45/07: Tožba, vložena 2. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki

text:
               14.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/19

         Tožba, vložena 2. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-45/07)
   (2007/C 82/35)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: K. Simonsson, M. Konstantinidis in F. Hoffmeister)

      Tožena stranka: Helenska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Helenska republika s tem, da je 18. marca 2005 Mednarodni pomorski organizaciji (MPO) predložila predlog za „Nadzor skladnosti ladij in pristanišč z zahtevami iz Poglavja XI-2 SOLASA in Zakonika ISPS“, ni izpolnila obveznosti iz členov 10, 71 in 80(2) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti;

               —

               Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija meni, da je Helenska republika s tem, da je Mednarodni pomorski organizaciji, ne da bi imela za to pooblastilo Skupnosti, predložila predlog v zvezi s področjem, ki ga ureja Uredba št. 725/2004 (1) o povečanju zaščite na ladjah in v pristaniščih, kršila obveznosti iz členov 10, 71 in 80(2) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti.
   Komisija zatrjuje, da ima Skupnost od sprejetja Uredbe št. 752/2004 izključno pristojnost za sprejetje mednarodnih obveznosti na področju pomorske varnosti. Države članice zato niso več pristojne — razen, če imajo za to izrecna pooblastila Skupnosti — za predložitev nacionalnih stališč v zvezi s področji, ki so v izključni pristojnosti Skupnosti, Mednarodni pomorski organizaciji.

      (1)  UL L 129, 2004, str. 6.


title: Zadeva T-427/05: Tožba, vložena  29. novembra 2005  — Vienne in drugi proti Parlamentu

text:
               28.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/24

         Tožba, vložena 29. novembra 2005 — Vienne in drugi proti Parlamentu
   (Zadeva T-427/05)
   (2006/C 22/42)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Phillippe Vienne (Bascharage, Luksemburg) in drugi (zastopnika: G. Bounéou, F. Frabetti, avocats)

      Tožena stranka: Evropski parlament
   Predlogi tožečih strank

               —

               razveljavitev domnevane odločbe o zavrnitvi pomoči iz naslova člena 24 Kadrovskih predpisov;

               —

               naložitev Evropskemu parlamentu solidarne porazdelitve škode, ki so jo na podlagi tega dejstva utrpele tožeče stranke;

               —

               naložitev toženi stranki plačila stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožeče stranke so v podobni situaciji kot tožeče stranke iz zadeve T-359/05 in v utemeljitev svoje tožbe navajajo enake tožbene razloge in trditve, kot tožeče stranke v omenjeni zadevi.


title: Zadeva C-111/06: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Socialgericht Berlin 24. februarja 2006 — Irene Werich proti Deutsche Rentenversicherung Bund

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 326/24

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Socialgericht Berlin 24. februarja 2006 — Irene Werich proti Deutsche Rentenversicherung Bund
   (Zadeva C-111/06)
   (2006/C 326/48)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Socialgericht Berlin
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Irene Werich

      Tožena stranka: Deutsche Rentenversicherung Bund
   Vprašanje za predhodno odločanje
   Ali je določba iz Priloge VI. D. (prej C.) Nemčija, št. 1, k Uredbi Sveta (EGS) št. 1408/71 (1) z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, združljiva s hierarhično višjim pravom Skupnosti, zlasti z načelom prostega gibanja in zahtevo iz člena 42 Pogodbe o ustanovitvi Evropskih skupnosti o opravljanju dajatev v tujini, če izključuje izplačilo dajatev za starost, ki izhajajo iz obveznih dajatev, plačanih na podlagi zakonov o zavarovanju iz časa Rajha?

      (1)  UL L 149, str. 2.


title: Zadeva C-306/06: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. aprila 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Köln – Nemčija) – 01051 Telecom GmbH proti Deutsche Telekom AG (Direktiva 2000/35/ES – Boj proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih – Člen 3(1)(c)(ii) – Zamuda pri plačilu – Bančno nakazilo – Dan, od katerega se plačilo šteje za izvršeno)

text:
               24.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 128/7

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. aprila 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Köln – Nemčija) – 01051 Telecom GmbH proti Deutsche Telekom AG
   (Zadeva C-306/06) (1)

   (Direktiva 2000/35/ES - Boj proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih - Člen 3(1)(c)(ii) - Zamuda pri plačilu - Bančno nakazilo - Dan, od katerega se plačilo šteje za izvršeno)
   (2008/C 128/10)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Oberlandesgericht Köln
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: 01051 Telecom GmbH

      Tožena stranka: Deutsche Telekom AG
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberlandesgericht Köln – Razlaga člena 3(1)(c)(ii) Direktive 2000/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. junija 2000 o boju proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih (UL L 200, str. 35) – Upnikova možnost zahtevanja zamudnih obresti – Pojem upnikovega „prejema“ dolgovanega zneska – Nacionalna zakonodaja, ki kot trenutek plačila šteje trenutek dolžnikovega naloga za bančno nakazilo in ne trenutek knjiženja zneska v dobro na upnikov račun.
   Izrek
   Člen 3(1)(c)(ii) Direktive 2000/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. junija 2000 o boju proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih je treba razlagati tako, da mora biti pri plačilu zapadlega zneska, izvršenem z bančnim nakazilom, ta znesek pravočasno knjižen v dobro na upnikovem računu, da prepreči ali konča zamudne obresti.

      (1)  UL C 249, 14.10.2006.


title: Zadeva T-398/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. aprila 2013 – Stowarzyszenie Autorów ZAiKS proti Komisiji ( „Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Avtorske pravice v zvezi z javnim izvajanjem glasbenih del po spletu, po satelitu in s kabelsko retransmisijo — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Razdelitev geografskega trga — Dvostranski sporazumi med nacionalnimi kolektivnimi organizacijami — Usklajeno ravnanje, ki izključuje možnost izdajanja večozemeljskih in večrepertoarnih dovoljenj — Dokaz — Domneva nedolžnosti“ )

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/27

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. aprila 2013 – Stowarzyszenie Autorów ZAiKS proti Komisiji
   (Zadeva T-398/08) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Avtorske pravice v zvezi z javnim izvajanjem glasbenih del po spletu, po satelitu in s kabelsko retransmisijo - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Razdelitev geografskega trga - Dvostranski sporazumi med nacionalnimi kolektivnimi organizacijami - Usklajeno ravnanje, ki izključuje možnost izdajanja večozemeljskih in večrepertoarnih dovoljenj - Dokaz - Domneva nedolžnosti)
   2013/C 156/45
   Jezik postopka: poljščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Stowarzyszenie Autorów ZAiKS (Varšava, Poljska) (zastopnika: B. Borkowska in M. Błeszyński, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Castillo de la Torre in K. Mojzesowicz, agenta)

      Predmet

   Predlog za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 3435 final z dne 16. julija 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/C2/38.698 – CISAC).

      Izrek

               1.

               Člen 3 Odločbe Komisije C(2008) 3435 final z dne 16. julija 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/C2/38.698 – CISAC) se razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na Stowarzyszenie Autorów ZAiKS.

               2.

               Člen 4(2) in (3) te odločbe se razglasi za ničen v delu, v katerem napotuje na člen 3 te odločbe in se nanaša na Stowarzyszenie Autorów ZAiKS.

               3.

               V preostalem delu se tožba zavrne.

               4.

               Evropska komisija nosi stroške glavnega postopka.

               5.

               Autorów ZAiKS in Komisija nosita vsak svoje stroške postopka za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 285, 8.11.2008.


title: Zadeva T-606/14: Tožba, vložena 11. avgusta 2014 – Makhlouf proti Svetu

text:
               13.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 361/22

         Tožba, vložena 11. avgusta 2014 – Makhlouf proti Svetu
   (Zadeva T-606/14)
   2014/C 361/34
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Ehab Makhlouf (Damask, Sirija) (zastopnika: E. Ruchat in C. Cornet d’Elzius, odvetnika)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               tožbo tožeče stranke razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               posledično Sklep 2014/309/SZVP z dne 28. maja 2014 in poznejše akte o njegovem izvajanju razglasi za nične v delih, v katerih se nanašajo na tožečo stranko;

               —

               Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge, ki so v bistvenem enaki ali podobni tistim, ki so navedeni v okviru zadeve T-432/11, Makhlouf/Svet (1).

      (1)  UL C 290, str. 13.


title: Zadeva T-44/13: Sklep Splošnega sodišča z dne 17. julija 2014 – AbbVie proti EMA

text:
               13.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 361/30

         Sklep Splošnega sodišča z dne 17. julija 2014 – AbbVie proti EMA
   (Zadeva T-44/13) (1)

   2014/C 361/45
   Jezik postopka: angleščina
   Predsednik četrtega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 79, 16.3.2013.


title: Zadeva C-57/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 7. februarja 2011 – Vodafone España, S.A. proti Ayuntamiento de Tudela

text:
               7.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 7. februarja 2011 – Vodafone España, S.A. proti Ayuntamiento de Tudela
   (Zadeva C-57/11)
   2011/C 139/23
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Supremo

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Kasacijska pritožnica: Vodafone España, S.A.

      Druga stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Občina Tudela

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 13 Direktive 2002/20/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi) razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero je pristojbine za pravico do vgradnje naprav na občinskem javnem dobru mogoče zahtevati od operaterjev, ki omrežje uporabljajo za opravljanje storitev mobilne telefonije, niso pa njegovi lastniki?

               2.

               Če bo Sodišče odločilo, da je obdavčitev združljiva s členom 13 Direktive 2002/20/ES, ali so pogoji, pod katerimi se v spornem lokalnem odloku naloži pristojbina, v skladu z zahtevami objektivnosti, sorazmernosti in nediskriminacije, ki so določene v tem členu, in s potrebo po zagotovitvi optimalne uporabe zadevnih virov?

               3.

               Ali je treba šteti, da ima člen 13 Direktive 2002/20/ES neposredni učinek?

      (1)  UL L 108, str. 21.


title: Zadeva C-251/08 P: Pritožba, ki jo je vložil Ammayappan Ayyanarsamy 3. junija 2008 zoper sklep Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 1. aprila 2008 v zadevi Ammayappan Ayyanarsamy proti Komisiji Evropskih skupnosti in Zvezni republiki Nemčiji (T-412/07)

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/22

         Pritožba, ki jo je vložil Ammayappan Ayyanarsamy 3. junija 2008 zoper sklep Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 1. aprila 2008 v zadevi Ammayappan Ayyanarsamy proti Komisiji Evropskih skupnosti in Zvezni republiki Nemčiji (T-412/07)
   (Zadeva C-251/08 P)
   2009/C 141/38
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Pritožnik: Ammayappan Ayyanarsamy (zastopnik: H. Kotzur, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Komisija Evropskih skupnosti in Zvezna republika Nemčija
   S sklepom z dne 17. marca 2009 je Sodišče (osmi senat) zavrnilo pritožbo in naložilo A. Ayyanarsamyju plačilo njegovih stroškov.


title: Zadeva F-97/09: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 30. novembra 2010 – Taillard proti Parlamentu (Javni uslužbenci — Uradniki — Zaporedni bolniški dopusti — Arbitraža — Pozitivne ugotovitve o zmožnosti za delo — Zavrnitev novega pravilno izdanega zdravniškega potrdila — Neopravljen zdravniški pregled — Vštetje bolniškega dopusta v trajanje letnega dopusta — Nedopustnost — Ničnostna in odškodninska tožba)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/62

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 30. novembra 2010 – Taillard proti Parlamentu
   (Zadeva F-97/09) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Zaporedni bolniški dopusti - Arbitraža - Pozitivne ugotovitve o zmožnosti za delo - Zavrnitev novega pravilno izdanega zdravniškega potrdila - Neopravljen zdravniški pregled - Vštetje bolniškega dopusta v trajanje letnega dopusta - Nedopustnost - Ničnostna in odškodninska tožba)
   2011/C 30/120
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Christine Taillard (Thionville, Francija) (zastopnika: N. Cambonie in C. Lelièvre, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: K. Zejdová in S. Seyr, zastopnika)

      Predmet

   Prvič, predlog se nanaša na razglasitev ničnosti odločbe, s katero je Evropski parlament zdravniško potrdilo o nezmožnosti za delo tožeče stranke, razglasil za nedopustnega in na njej temelječe odločbe, da se ji odšteje dopust. Drugič, predlog za povrnitev škode, nastale tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Odločba Evropskega parlamenta z dne 15. januarja 2009, s katero je Parlament zavrnil zdravniško potrdilo z dne 5. januarja 2009 in odsotnost C. Taillard od 6. do 9. januarja 2009 vštel v njen letni dopust, se razglasi za nično.

               2.

               Tožba se v preostalem zavrne.

               3.

               Parlament poleg svojih stroškov nosi tudi stroške C. Taillard.

      (1)  UL C 24, 30.1.2010, str. 81.


title: Zadeva T-36/15: Tožba, vložena 23. januarja 2015 — Hispasat/Komisija

text:
               16.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/40

         Tožba, vložena 23. januarja 2015 — Hispasat/Komisija
   (Zadeva T-36/15)
   (2015/C 089/48)
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Hispasat, SA (Madrid, Španija) (zastopniki: J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo in A. Balcells Cartagena, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               za ničnega razglasi izpodbijani Sklep, zlasti člen 1 Sklepa, ker je z njim državna pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom v povezavi z družbo Hispasat;

               —

               zato za nične razglasi naloge za izterjavo iz členov 3 in 4 Sklepa in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

               1.

               Tožeča stranka meni, da je Komisija s tem, da je družbo HISPASAT S.A. štela za neposrednega upravičenca spornega ukrepa, storila očitno dejansko napako, ki bi morala privesti do razglasitve ničnosti sklepa, ker to podjetje ni sodelovalo pri ukrepih niti ni od njih imelo koristi. Navaja tudi kršitev načela dobrega upravljanja s strani Komisije, ker je družbo HISPASAT S. A. opredelila kot upravičenko ukrepov po začetku preiskave, ne da bi dejanski položaj preučila in ker tožeči stranki v upravnem postopku ni omogočila, da bi se izjavila.

               2.

               Podredno tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija kršila člena 106 in 107 PDEU ter Protokol št. 26 PDEU, ker ukrepi, obravnavani v Sklepu, niso državna pomoč, saj ne gre za gospodarsko dejavnost, ampak za lastno dejavnost javnih organov uprave. Še bolj podredno tožeča stranka meni, da je v izpodbijanem sklepu napačno ugotovljeno, da izpodbijani ukrepi niso povezani z opravljanjem javne službe v splošnem interesu in da torej ni bila pravilno presojena veljava sodne prakse iz zadeve Altmark in glede Sklepa SIEG 2005/842/CE (Sklep 86.2), kar bi lahko privedlo do ugotovitve neobstoja pomoči ali združljivosti z morebitno pomočjo.

               3.

               Tožeča stranka prav tako meni, da sporni ukrepi ne morejo izkriviti konkurence niti trgovanja med državami članicami.

               4.

               Prav tako trdi, da je v sklepu očitno napačno presojena združljivost pomoči v skladu s členom 107(3) PDEU: (i) na prvem mestu s tem, da se je načelo tehnološke nevtralnosti štelo za absolutno načelo in (ii) na drugem mestu s tem, da se je presodilo, da so izpodbijani ukrepi kršili tehnološko nevtralnost kljub nasprotnim sklepom iz tehničnih poročil, ki so jih predložili regionalna vlada, osrednji španski organi in zasebni upravljavec; (iii) na tretjem mestu s tem, da se je sklepalo, da sporni ukrepi niso bili primerni in sorazmerni in (iv) na četrtem mestu, s tem, da se je trdilo, da ukrep povzroča nekoristna izkrivljanja konkurence.

               5.

               Podredno, tožeča stranka navaja, da je s Sklepom kršena uredba št. 659/1999 zaradi napake pri preučitvi obstoječe pomoči v skladu s členom 1(b)(v).


title: Zadeva T-58/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 29. aprila 2009 — HALTE proti Komisiji ( Državne pomoči — Pritožba — Tožba zaradi nedelovanja — Stališče Komisije, s katerim je bilo nedelovanja konec — Ustavitev postopka )

text:
               4.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/38

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 29. aprila 2009 — HALTE proti Komisiji
   (Zadeva T-58/06) (1)

   („Državne pomoči - Pritožba - Tožba zaradi nedelovanja - Stališče Komisije, s katerim je bilo nedelovanja konec - Ustavitev postopka“)
   2009/C 153/74
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Honorable Association de Logisticiens et de Transporteurs Européens (HALTE) (Neuilly-sur-Seine, Francija) (zastopnik: J.-L. Lesquins, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Giolito in E. Righini, zastopnika)

      Predmet

   Predlog, naj se v skladu s členom 232 ES ugotovi, da Komisija s tem, da ni začela formalnega postopka preiskave iz člena 88(2) ES in ni sprejela preventivnih ukrepov glede pomoči, ki naj bi bila dodeljena v okviru prenosa družbe Sernam SA, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi prava Skupnosti.

      Izrek

               1)

               Postopek se ustavi.

               2)

               Honorable Association de Logisticiens et de Transporteurs Européens (HALTE) in Komisija nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 96, 22.4.2006.


title: Zadeva T-151/10: Sklep Splošnega sodišča z dne 22. oktobra 2010 – Bank Nederlandse Gemeenten proti Komisiji

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/58

         Sklep Splošnega sodišča z dne 22. oktobra 2010 – Bank Nederlandse Gemeenten proti Komisiji
   (Zadeva T-151/10) (1)

   ()
   2010/C 346/115
   Jezik postopka: nizozemščina
   Predsednik sedmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 148, 5.6.2010.


title: Zadeva C-13/06: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 7. decembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Šesta direktiva o DDV — Oprostitve — Člen 13(B)(a) — Zavarovalne transakcije — Organizacija, ki nudi storitve pomoči na cesti)

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/18

         Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 7. decembra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Helenski republiki
   (Zadeva C-13/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Šesta direktiva o DDV - Oprostitve - Člen 13(B)(a) - Zavarovalne transakcije - Organizacija, ki nudi storitve pomoči na cesti)
   (2006/C 331/30)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: D. Triantafyllou, zastopnik)

      Tožena stranka: Helenska republika (zastopnika: P. Mylonopoulos in K. Boskovits, zastopnika)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Kršitev člena 13(B)(a) Direktive 77/388/EGS: Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 ES o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) — Oprostitev za zavarovalne transakcije — Organizacija za pomoč na cesti ne sodi pod direktive o zavarovanjih, temveč opravljajo zavarovalno dejavnost v smislu člena 13(B)(a).
   Izrek

               1)

               Helenska republika s tem, da je za predmet davka na dodano vrednost (v nadaljevanju: DDV) določila storitve pomoči na cesti v primeru okvare, ni izpolnila obveznosti iz člena 13(B)(a) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih — Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero.

               2)

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 48, 25.2.2006.


title: Združeni zadevi T-366/03 in T-235/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne  5. oktobra 2005  — Land Oberösterreich in Avstrija proti Komisiji ( Približevanje zakonodaje — Nacionalne določbe, ki odstopajo od usklajevalnega ukrepa — Prepoved uporabe gensko spremenjenih organizmov v Zgornji Avstriji — Pogoji za uporabo člena 95(5) ES )

text:
               26.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 296/22

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 5. oktobra 2005 — Land Oberösterreich in Avstrija proti Komisiji
   (Združeni zadevi T-366/03 in T-235/04) (1)

   („Približevanje zakonodaje - Nacionalne določbe, ki odstopajo od usklajevalnega ukrepa - Prepoved uporabe gensko spremenjenih organizmov v Zgornji Avstriji - Pogoji za uporabo člena 95(5) ES“)
   (2005/C 296/46)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Land Oberösterreich (zastopnik: F. Mittendorfer, odvetnik) in Republika Avstrija (zastopnika: H. Hauer in H. Dossi, zastopnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Patakia in U. Wölker, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Tožba zaradi razglasitve ničnosti Odločbe Komisije 2003/653/ES z dne 2. septembra 2003 o nacionalnih določbah, ki prepovedujejo uporabo gensko spremenjenih organizmov v deželi Zgornji Avstriji, o katerih je Republika Avstrija Komisijo obvestila v skladu z določbami člena 95(5) Pogodbe ES (UL L 230, str. 34)
   Izrek sodbe

               1)

               Tožbi se zavrneta.

               2)

               Tožečima strankama se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 35, 7.2.2004.


title: Zadeva C-349/06: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 4. oktobra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Darmstadt – Nemčija) – Murat Polat proti Stadt Rüsselsheim (Pridružitveni sporazum EGS-Turčija – Člen 59 Dodatnega protokola – Člen 7, prvi odstavek, in člen 14 Sklepa št. 1/80 Pridružitvenega sveta – Direktiva 2004/38/ES – Pravica do prebivanja otroka turškega delavca – Polnoletni otrok, ki ga starši ne vzdržujejo več – Številne kazenske obsodbe – Zakonitost odločbe o izgonu)

text:
               8.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/14

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 4. oktobra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Darmstadt – Nemčija) – Murat Polat proti Stadt Rüsselsheim
   (Zadeva C-349/06) (1)

   (Pridružitveni sporazum EGS-Turčija - Člen 59 Dodatnega protokola - Člen 7, prvi odstavek, in člen 14 Sklepa št. 1/80 Pridružitvenega sveta - Direktiva 2004/38/ES - Pravica do prebivanja otroka turškega delavca - Polnoletni otrok, ki ga starši ne vzdržujejo več - Številne kazenske obsodbe - Zakonitost odločbe o izgonu)
   (2007/C 297/21)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Verwaltungsgericht Darmstadt
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Murat Polat

      Tožena stranka: Stadt Rüsselsheim
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Verwaltungsgericht Darmstadt – Razlaga člena 7, prvi odstavek, druga alinea, Sklepa št. 1/80 Pridružitvenega sveta EGS-Turčija ter člena 59 Dodatnega protokola k Sporazumu o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo za prehodno obdobje pridružitve, podpisanega 23. novembra 1970 (UL L 293, str. 4), in člena 28 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (UL L 158, str. 77) – Pravica do prebivanja turškega državljana, ki je vstopil na nacionalno ozemlje kot mladoletnik zaradi združitve družine in je bil finančno neodvisen po tem, ko je postal polnoleten – Vrnitev na nacionalno ozemlje v položaju finančne odvisnosti od svojih staršev – Pridobitev pravice do prebivanja za polnoletne, ki so finančno odvisni od svojih staršev – Pogoji izgube pravice do prebivanja – Kazenske obsodbe – Zakonitost odločbe o izgonu
   Izrek

               1)

               Turški državljan, ki mu je bilo dovoljeno vstopiti na ozemlje države članice zaradi združitve družine, ko je bil otrok, in ki je pridobil pravico do prostega dostopa do katerekoli zaposlitve po svoji izbiri na podlagi člena 7, prvi odstavek, druga alinea, Sklepa št. 1/80, izgubi pravico do prebivanja v državi članici gostiteljici, ki je povezana z omenjeno pravico do prostega dostopa, le v dveh primerih, in sicer:

                           —

                           v okoliščinah, predvidenih v členu 14(1) tega sklepa, ali

                           —

                           če zapusti ozemlje države gostiteljice za daljše obdobje in brez upravičenih razlogov,

                     čeprav je starejši od 21 let in ga starši ne vzdržujejo več, ampak živi neodvisno v zadevni državi članici, in čeprav več let ni bil na trgu dela zaradi prestajanja naložene nepogojne zaporne kazni v tem obdobju.
               V položaju, kakršen je položaj tožeče stranke iz postopka v glavni stvari, je zgoraj navedena razlaga združljiva z zahtevami člena 59 Dodatnega protokola, podpisanega 23. novembra 1970 v Bruslju ter sprejetega, odobrenega in potrjenega v imenu Skupnosti z Uredbo Sveta (EGS) št. 2760/72 z dne 19. decembra 1972.

               2)

               Člen 14(1) Sklepa št. 1/80 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da se izžene turškega državljana, ki je bil večkrat kazensko obsojen, če njegovo ravnanje dejansko in dovolj resno ogroža osnovne interese družbe. Predložitveno sodišče pa je pristojno, da preuči, ali je tako tudi v obravnavanem primeru.

      (1)  UL C 281, 18.11.2006.


title: Zadeva T-105/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. junija 2007 – Assembled Investments (Proprietary) proti UUNT – Waterford Wedgwood (WATERFORD STELLENBOSCH) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Skupnosti WATERFORD STELLENBOSCH – Prejšnja besedna znamka Skupnosti WATERFORD – Relativni razlog za zavrnitev – Neobstoj verjetnosti zmede – Odsotnost podobnosti med proizvodi – Premajhna komplementarnost – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/22

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. junija 2007 – Assembled Investments (Proprietary) proti UUNT – Waterford Wedgwood (WATERFORD STELLENBOSCH)
   (Zadeva T-105/05) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti WATERFORD STELLENBOSCH - Prejšnja besedna znamka Skupnosti WATERFORD - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Odsotnost podobnosti med proizvodi - Premajhna komplementarnost - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2007/C 170/41)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Assembled Investments (Proprietary) Ltd (Stellenbosch, Južna Afrika) (zastopnika: P. Hagmann in S. Ziegler, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Waterford Wedgwood plc (Waterford, Irska) (zastopnik: K. Manhaeve, odvetnik)
   Predmet
   Tožba za razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 15. decembra 2004 (zadeva R 240/2004-1), ki se nanaša na postopek z ugovorom med Waterford Wedgwood in Assembled Investments (Proprietary) Ltd.
   Izrek

               1)

               Odločba prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 15. decembra 2004 (zadeva R 240/2004-1) se razveljavi.

               2)

               Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) in Waterford Wedgwood plc poleg svojih stroškov nosita stroške, ki jih je priglasila tožeča stranka.

      (1)  UL C 115, 14.5.2005.


title: Zadeva T-388/06: Tožba, vložena 20. decembra 2006 — Inter-IKEA proti UUNT (Upodobitev palete)

text:
               27.1.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 20/35

         Tožba, vložena 20. decembra 2006 — Inter-IKEA proti UUNT (Upodobitev palete)
   (Zadeva T-388/06)
   (2007/C 20/53)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Inter-IKEA Systems BV (Delft, Nizozemska) (Zastopnik: J. Gulliksson, lawyer)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se odločba prvega odbora za pritožbe z dne 26. septembra 2006 v zadevi R 354/2006-1;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka v obliki palete, ki sestoji iz podolgovate pravokotne podlage ali osnove in enako podolgovate prirobnice, okrašene z okroglimi luknjami, med katerima je pravi kot, za proizvode in storitve iz razredov 6, 7, 16, 20, 35, 39 in 42 — prijava št. 4 073 731

      Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožba se zavrne

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94, saj ima znamka zadosten razlikovalni učinek za registracijo.


title: Zadeva T-58/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 8. januarja 2015 – Club Hotel Loutraki in drugi/Komisija (Državne pomoči — Uporaba video loterijskih terminalov — Podelitev izključne licence s strani Helenske republike — Sklep, s katerim je ugotovljen neobstoj državne pomoči — Neobstoj začetka formalnega postopka preiskave — Resne težave — Procesne pravice zainteresiranih strani — Obveznost obrazložitve — Pravica do učinkovitega sodnega varstva — Prednost — Skupna presoja priglašenih ukrepov)

text:
               16.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 8. januarja 2015 – Club Hotel Loutraki in drugi/Komisija
   (Zadeva T-58/13) (1)

   ((Državne pomoči - Uporaba video loterijskih terminalov - Podelitev izključne licence s strani Helenske republike - Sklep, s katerim je ugotovljen neobstoj državne pomoči - Neobstoj začetka formalnega postopka preiskave - Resne težave - Procesne pravice zainteresiranih strani - Obveznost obrazložitve - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Prednost - Skupna presoja priglašenih ukrepov))
   (2015/C 056/19)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Club Hotel Loutraki AE (Loutraki, Grčija); Vivere Entertainment AE (Atene, Grčija); Theros International Gaming, Inc. (Patra, Grèce Grčija); Elliniko Casino Kerkyras (Atene); Casino Rodos (Rodos, Grčija); Porto Carras AE (Alimos, Grčija); in Kazino Aigaiou AE (Syros, Grčija) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Afonso in P.-J. Loewenthal, zastopnika)

      Intervenientki v podporo tožene stranke: Helenska republika (zastopnika: E.-M. Mamouna in K. Boskovits, zastopnika); in Organismos Prognostikon Agonon Podosfairou AE (OPAP) (Atene, Grčija) (zastopniki: sprva K. Fountoukakos-Kyriakakos, solicitor, L. Van den Hende in M. Sánchez Rydelski, odvetnika, nato M. Petite in A. Tomtsis, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti sklepa Komisije C(2012) 6777 final o državni pomoči SA 33988 (2011/N) z dne 3. oktobra 2012 – Grčija – Ureditev razširitve izključne licence za uporabo 35.000 video loterijskih terminalov za obdobje deset let.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming, Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos, Porto Carras AE in Kazino Aigaiou AE nosijo svoje stroške in stroške Evropske komisije ter Organismos Prognostikon Agonon Podosfairou AE (OPAP).

               3.

               Helenska republika nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 114, 20.4.2013.


title: Zadeva C-224/12 P: Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 11. maja 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 2. marca 2012 v združenih zadevah T-29/10 in T-33/10, Nizozemska in ING Groep proti Komisiji

text:
               25.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 258/8

         Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 11. maja 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 2. marca 2012 v združenih zadevah T-29/10 in T-33/10, Nizozemska in ING Groep proti Komisiji
   (Zadeva C-224/12 P)
   2012/C 258/14
   Jezika postopka: nizozemščina in angleščina

      Stranke

   Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: L. Flynn, S. Noë in H. van Vliet)
   Druge stranke v postopku:

               Kraljevina Nizozemska

               ING Groep NV

               De Nederlandsche Bank NV

      Predlogi

   Pritožnica predlaga,

               —

               naj se sodba Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 2. marca 2012 v združenih zadevah T-29/10 in T-33/10, Nizozemska in ING Groep proti Komisiji, ki je bila Komisiji vročena 6. marca 2012, razveljavi;

               —

               naj se tožbi za delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije (1) z dne 18. novembra 2009 o državni pomoči C 10/09 (prej N 138/09), ki jo je Nizozemska dodelila za rezervno kreditno linijo za nelikvidna sredstva in načrt prestrukturiranja družbe ING, zavrneta;

               —

               naj se tožečima strankama naloži plačilo stroškov;

               —

               podredno,

                           —

                           naj se zadeva vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje;

                           —

                           naj se pridrži odločitev o stroških postopkov na obeh stopnjah;
                           ali, še bolj podredno,

                           —

                           naj se člen 2(3) izpodbijane odločbe razglasi za ničnega;

               —

               naj se tožečima strankama naloži plačilo stroškov pritožbe.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Po mnenju Komisije je treba izpodbijano sodbo razveljaviti iz teh razlogov.

         Prvič
       naj ne bi obstajala pravna obveznost za uporabo načela vlagatelja v tržnem gospodarstvu glede spremembe pogojev poplačila v zvezi z ukrepom, ki sam pomeni državno pomoč.

         Drugič
       naj bi Splošno sodišče napačno ocenilo prihodke, ki jih država članica ni prejela zaradi spremenjenih pogojev poplačila, ki so bili preučeni v Odločbi Komisije z dne 18. novembra 2009 o državni pomoči C 10/09 (prej N 138/09), ki jo je Nizozemska dodelila za rezervno kreditno linijo za nelikvidna sredstva in načrt prestrukturiranja družbe ING (izpodbijana odločba).

         Tretjič
       naj Splošno sodišče – čeprav je Komisija spremenjene pogoje poplačila nepravilno štela za državno pomoč – ne bi imelo pravice, da člen 2(1) izpodbijane odločbe razglasi za ničnega v celoti.

         Četrtič
       naj bi Splošno sodišče, s tem ko je ugotovilo, da je člen 2(2) izpodbijane odločbe nujno nezakonit, ker je Komisija nepravilno ugotovila, da spremenjeni pogoji poplačila pomenijo državno pomoč, napačno uporabilo pravo.

         Petič
       naj bi Splošno sodišče odločilo ultra petita, s tem ko je razglasilo za nična člen 2(2) izpodbijane odločbe in njeno Prilogo II.

         Šestič
       in podredno naj Splošno sodišče, če je člen 2(1) in (2) izpodbijane odločbe in njeno Prilogo II pravilno razglasilo za nična, ne bi imelo možnosti, da za ničnega razglasi člen 2(3) izpodbijane odločbe.

      (1)  Odločba 2010/608/ES (UL 2010, L 274, str. 139).


title: Zadeva C-323/09: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. septembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Chancery Division) – Združeno kraljestvo) – Interflora Inc, Interflora British Unit proti Marks & Spencer plc, Flowers Direct Online Limited (Znamke — Spletno oglaševanje na podlagi ključnih besed ( keyword advertising ) — Oglaševalčeva izbira ključne besede, ki ustreza ugledni znamki konkurenta — Direktiva 89/104/EGS — Člen 5(1)(a) in (2) — Uredba (ES) št. 40/94 — Člen 9(1)(a) in (c) — Pogoj za poseg v eno od funkcij znamke — Škodovanje razlikovalnemu učinku ugledne znamke ( oslabitev ) — Neupravičeno izkoriščanje razlikovalnega učinka ali ugleda te znamke ( parazitstvo ))

text:
               12.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/2

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. septembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Chancery Division) – Združeno kraljestvo) – Interflora Inc, Interflora British Unit proti Marks & Spencer plc, Flowers Direct Online Limited
   (Zadeva C-323/09) (1)

   (Znamke - Spletno oglaševanje na podlagi ključnih besed („keyword advertising“) - Oglaševalčeva izbira ključne besede, ki ustreza ugledni znamki konkurenta - Direktiva 89/104/EGS - Člen 5(1)(a) in (2) - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 9(1)(a) in (c) - Pogoj za poseg v eno od funkcij znamke - Škodovanje razlikovalnemu učinku ugledne znamke („oslabitev“) - Neupravičeno izkoriščanje razlikovalnega učinka ali ugleda te znamke („parazitstvo“))
   2011/C 331/03
   Jezik postopka: angleščina

      Predložitveno sodišče

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Interflora Inc, Interflora British Unit

      Toženi stranki: Marks & Spencer plc, Flowers Direct Online Limited

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Razlaga členov 5(1)(a) in 5(2) Direktive 89/104/EGS: Prva direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (89/104/EGS) (UL L 40, str. 1), člena 9(1)(a) in (c) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, str. 1) ter členov 12(1), 13(1) in 14(1) Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu („Direktiva o elektronskem poslovanju“) (UL L 178, str. 1) – Pojem „uporaba“ znamke – Trgovčev vpis znaka, ki je enak znamki, pri ponudniku storitev, ki upravlja internetni iskalnik, tako da se na zaslonu po vpisu navedenega znaka kot iskalnega niza samodejno izpiše internetna povezava do trgovčeve spletne strani, na kateri so ponujeni enaki proizvodi in storitve kot tisti, ki so označeni z znamko („AdWords“) – Storitev dostave cvetja

      Izrek

               1.

               Člen 5(1)(a) Prve Direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (89/104/EGS) in člen 9(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti je treba razlagati tako, da ima imetnik znamke pravico preprečiti konkurentu, da prek ključne besede, ki je enaka tej znamki in ki jo je konkurent brez soglasja tega imetnika izbral v okviru storitve referenciranja na spletu, oglašuje svoje proizvode ali storitve, ki so enake tistim, za katere je registrirana ta znamka, če taka uporaba lahko pomeni poseg v eno od funkcij znamke. Taka uporaba:

                           —

                           posega v funkcijo znamke, ki se nanaša na označbo izvora, kadar oglas, ki se prikaže na podlagi uporabe te ključne besede, uporabniku spleta, ki je običajno obveščen in razumno pozoren, ne omogoča ali le omejeno omogoča, da ugotovi, ali proizvodi, na katere se nanaša oglas, izvirajo od imetnika znamke ali podjetja, ki je z njim gospodarsko povezano, ali, nasprotno, od tretje osebe;

                           —

                           v okviru storitve referenciranja, ki ima take značilnosti kot tista iz postopka v glavni stvari, ne posega v funkcijo znamke, ki se nanaša na oglaševanje, in

                           —

                           posega v investicijsko funkcijo znamke, če bistveno ovira imetnika znamke pri uporabi te znamke za pridobitev ali ohranitev ugleda, s katerim je mogoče privabiti potrošnike in ohraniti njihovo zvestobo.

               2.

               Člen 5(2) Direktive 89/104 in člen 9(1)(c) Uredbe št. 40/94 je treba razlagati tako, da ima imetnik ugledne znamke pravico, da konkurentu prepreči oglaševanje na podlagi ključne besede, ki ustreza tej znamki in ki jo je konkurent brez soglasja tega imetnika izbral v okviru storitve referenciranja na spletu, če konkurent s tem neupravičeno izkorišča razlikovalni učinek ali ugled znamke (parazitstvo) ali če navedeni oglas škoduje temu razlikovalnemu učinku (oslabitev) ali ugledu (očrnitev).
               Oglas, ki se prikaže na podlagi uporabe te ključne besede, škoduje razlikovalnemu učinku ugledne znamke (oslabitev) zlasti, če prispeva k spremembi te znamke v splošen izraz.
               Imetnik ugledne znamke pa nima pravice preprečiti, med drugim, oglasov, ki se prikažejo na podlagi uporabe ključnih besed, ki ustrezajo tej znamki, in v katerih so predstavljeni – ne da bi bili v njih ponujeni le ponaredki proizvodov ali storitev imetnika znamke, ne da bi povzročali oslabitev ali očrnitev in ne da bi posegali v funkcije ugledne znamke – proizvodi ali storitve, ki lahko nadomestijo proizvode ali storitve imetnika te znamke.

      (1)  UL C 282, 21.11.2009.


title: Zadeva C-141/06: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 19. aprila 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2002/65/ES – Finančne storitve – Trženje na daljavo – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/16

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 19. aprila 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-141/06) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2002/65/ES - Finančne storitve - Trženje na daljavo - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)
   (2007/C 96/27)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Aresu in R. Vidal Puig, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: M. A. Sampol Pucurull, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje v predpisanem roku določb, v zvezi s finančnimi storitvami, ki niso zasebne zavarovalnice, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2002/65/ES z dne 23. septembra 2002 o trženju finančnih storitev potrošnikom na daljavo in o spremembi Direktive Sveta 90/619/EGS ter direktiv 97/7/ES in 98/27/ES (UL L 271, str. 16).
   Izrek

               1.

               Kraljevina Španija s tem, da glede finančnih storitev, z izjemo zasebnih zavarovanj, ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2002/65/ES z dne 23. septembra 2002 o trženju finančnih storitev potrošnikom na daljavo in o spremembi Direktive Sveta 90/619/EGS ter direktiv 97/7/ES in 98/27/ES, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2.

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 121, 20.5.2006.


title: Zadeva C-618/13 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. januarja 2017 – Zucchetti Rubinetteria SpA/Evropska komisija (Pritožba — Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Belgijski, nemški, francoski, italijanski, nizozemski in avstrijski trg kopalniške opreme — Usklajevanje prodajnih cen in izmenjava občutljivih poslovnih informacij — Uredba (ES) št. 1/2003 — Člen 23(2) — Zgornja meja 10 % prometa)

text:
               3.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 104/5

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. januarja 2017 – Zucchetti Rubinetteria SpA/Evropska komisija
   (Zadeva C-618/13 P) (1)

   ((Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Belgijski, nemški, francoski, italijanski, nizozemski in avstrijski trg kopalniške opreme - Usklajevanje prodajnih cen in izmenjava občutljivih poslovnih informacij - Uredba (ES) št. 1/2003 - Člen 23(2) - Zgornja meja 10 % prometa))
   (2017/C 104/07)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: Zucchetti Rubinetteria SpA (zastopnili: M. Condinanzi, P. Ziotti in N. Vasile, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: L Malferrari in F. Ronkes Agerbeek, agenta)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Zucchetti Rubinetteria SpA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 45, 15.2.2014.


title: Zadeva T-556/11: Sodba Splošnega sodišča z dne 27. aprila 2016 – European Dynamics Luxembourg in drugi/EUIPO („Javna naročila storitev – Postopek javnega razpisa – Razvoj programske opreme in storitve vzdrževanja – Zavrnitev ponudnikove ponudbe – Razvrstitev ponudnika v kaskadnem postopku – Razlogi za izključitev – Navzkrižje interesov – Enako obravnavanje – Dolžnost skrbnega ravnanja – Merila za oddajo – Očitna napaka pri presoji – Obveznost obrazložitve – Nepogodbena odgovornost – Izguba priložnosti“)

text:
               13.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/42

      Sodba Splošnega sodišča z dne 27. aprila 2016 – European Dynamics Luxembourg in drugi/EUIPO
      (Zadeva T-556/11) (1)

      ((„Javna naročila storitev - Postopek javnega razpisa - Razvoj programske opreme in storitve vzdrževanja - Zavrnitev ponudnikove ponudbe - Razvrstitev ponudnika v kaskadnem postopku - Razlogi za izključitev - Navzkrižje interesov - Enako obravnavanje - Dolžnost skrbnega ravnanja - Merila za oddajo - Očitna napaka pri presoji - Obveznost obrazložitve - Nepogodbena odgovornost - Izguba priložnosti“))
      (2016/C 211/52)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luksemburg), European Dynamics Belgium SA (Bruselj, Belgija), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopniki: sprva N. Korojanakis, M. Dermidzakis in N. Teologu, nato I. Ampadzi in nazadnje M. Sfiri, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopniki: sprva N. Bambara in M. Paolacci, nato N. Bambara, agenti, skupaj s P. Wytinckom in B. Hoorelbekejem, odvetnikoma)

         Predmet

      Prvič, predlog za razglasitev ničnosti odločbe EUIPO, ki je bila sporočena z dopisom z dne 11. avgusta 2011 in sprejeta v okviru postopka javnega razpisa AO/029/10, naslovljenega „Razvoj programske opreme in storitve vzdrževanja“, s katero je bila zavrnjena ponudba družbe European Dynamics Luxembourg, in drugih povezanih odločb EUIPO, sprejetih v okviru istega postopka, med katerimi je tudi tista, s katero je bilo naročilo oddano drugim ponudnikom, in, drugič, odškodninski zahtevek.

         Izrek

                  1.

                  Odločba Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), ki je bila sporočena z dopisom z dne 11. avgusta 2011 in sprejeta v okviru postopka javnega razpisa AO/029/10, naslovljenega „Razvoj programske opreme in storitve vzdrževanja“, s katero je bila zavrnjena ponudba, ki jo je predložila družba European Dynamics Luxembourg SA, in druge povezane odločbe EUIPO, sprejete v okviru istega postopka, med njimi tiste o oddaji naročila trem drugim ponudnikom kot izbranim ponudnikom, uvrščenim na prvo, drugo in tretje mesto v skladu s kaskadnim postopkom, se razglasijo za nične.

                  2.

                  EUIPO mora povrniti škodo, ki je družbi European Dynamics Luxembourg nastala iz naslova izgube priložnosti, da bi vsaj kot tretjeuvrščena pogodbenica v skladu s kaskadnim postopkom sklenila okvirno pogodbo.

                  3.

                  Stranke bodo v treh mesecih od razglasitve te sodbe Splošnemu sodišču sporočile sporazumno določen znesek odškodnine.

                  4.

                  V nasprotnem primeru bodo stranke v istem roku Splošnemu sodišču sporočile predloge zneskov.

                  5.

                  Odločitev o stroških se pridrži.

         (1)  UL C 6, 7.1.2012.


title: Združene zadeve T-254/00, T-270/00 in T-277/00: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 28. novembra 2008 – Hotel Cipriani in drugi proti Komisiji (Državne pomoči – Zmanjšanja prispevkov za socialno varnost v korist podjetij s sedežem na območju Benetk in Chioggie – Odločba, s katero je bil program pomoči razglašen za nezdružljivega s skupnim trgom in s katero je bilo naloženo vračilo izplačanih pomoči – Dopustnost – Posamična zveza – Pogoji v zvezi s prizadetostjo trgovine znotraj Skupnosti in z izkrivljanjem konkurence – Izjeme na podlagi člena 87(3) od (b) do (e) ES ter člena 87(2)(b) ES – Opredelitev kot nova ali veljavna pomoč – Načela pravne varnosti, varstva zaupanja v pravo, enakega obravnavanja in sorazmernosti – Obveznost obrazložitve)

text:
               24.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/23

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 28. novembra 2008 – Hotel Cipriani in drugi proti Komisiji
   (Združene zadeve T-254/00, T-270/00 in T-277/00) (1)

   (Državne pomoči - Zmanjšanja prispevkov za socialno varnost v korist podjetij s sedežem na območju Benetk in Chioggie - Odločba, s katero je bil program pomoči razglašen za nezdružljivega s skupnim trgom in s katero je bilo naloženo vračilo izplačanih pomoči - Dopustnost - Posamična zveza - Pogoji v zvezi s prizadetostjo trgovine znotraj Skupnosti in z izkrivljanjem konkurence - Izjeme na podlagi člena 87(3) od (b) do (e) ES ter člena 87(2)(b) ES - Opredelitev kot nova ali veljavna pomoč - Načela pravne varnosti, varstva zaupanja v pravo, enakega obravnavanja in sorazmernosti - Obveznost obrazložitve)
   (2009/C 19/41)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeča stranka v zadevi T-254/00: Hotel Cipriani SpA (Benetke, Italija), (zastopniki: sprva M. Marinoni, G. M. Roberti in F. Sciaudone, nato G. M. Roberti, F. Sciaudone in A. Bianchini, odvetniki)

      Tožeča stranka v zadevi T-270/00: Società italiana per il gas SpA (Italgas) (Torino, Italija) (zastopniki: M. Merola, C. Tesauro, M. Pappalardo in T. Ubaldi, odvetniki)

      Tožeča stranka v zadevi T-277/00: Coopservice – Servizi di fiducia Soc. coop. rl (Cavriago, Italija); in Comitato „Venezia vuole vivere“ (Benetke) (zastopnika: A. Bianchini in A. Vianello, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Di Bucci, zastopnik, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnikom)

      Intervenientka v podporo tožeče stranke v zadevi T-270/00: Italijanska republika (zastopniki: sprva U. Leanza, nato I. M. Braguglia, zastopnika, skupaj s P. Gentilijem in S. Fiorentinom, avvocati dello Stato)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2000/394/ES z dne 25. novembra 1999 v zvezi z ukrepi pomoči podjetjem, ki se nahajajo na območju Benetk in Chioggie, določenimi z zakonoma št. 30/1997 in št. 206/1995 o zmanjšanju prispevkov za socialno varnost (UL 2000, L 150, str. 50).
   Izrek

               1)

               Tožbe se zavrnejo.

               2)

               Hotel Cipriani SpA, Società italiana per il gas SpA (Italgas), Coopservice – Servizi di fiducia Soc. coop. rl in Comitato „Venezia vuole vivere“ poleg svojih stroškov nosijo tudi stroške, ki jih je priglasila Komisija. Coopservice in Comitato „Venezia vuole vivere“ nosita tudi vse stroške, priglašene v okviru postopka za izdajo začasne odredbe.

      (1)  UL C 355, 9.12.2000.


title: Zadeva T-407/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 9. januarja 2012 – Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft proti Komisiji ( „Tožba za razglasitev ničnosti — Državne pomoči — Pogodbe o prodaji stanovanj v okviru privatizacije javnih stanovanj v Neubrandenburgu — Pritožba — Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva — Nedopustnost — Tožba zaradi nedelovanja“ )

text:
               25.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 58/9

         Sklep Splošnega sodišča z dne 9. januarja 2012 – Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft proti Komisiji
   (Zadeva T-407/09) (1)

   (Tožba za razglasitev ničnosti - Državne pomoči - Pogodbe o prodaji stanovanj v okviru privatizacije javnih stanovanj v Neubrandenburgu - Pritožba - Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva - Nedopustnost - Tožba zaradi nedelovanja)
   2012/C 58/16
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH (Neubrandenburg, Nemčija) (zastopnika: M. Núñez-Müller in J. Dammann, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Martenczuk in K. Gross, zastopnika)

      Intervenienta v podporo tožene stranke: Bavaria Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Objekte Neubrandenburg KG (Berlin, Nemčija); in Bavaria Immobilien Trading GmbH & Co. Immobilien Leasing Objekt Neubrandenburg KG (Berlin) (zastopnik: C. von Donat, odvetnik)

      Predmet

   Na eni strani predlog za razglasitev ničnosti domnevne odločbe Komisije v dopisu z dne 29. julija 2009, v katerem je navedeno, da nekatere pogodbe, ki jih je tožeča stranka sklenila glede prodaje stanovanj v okviru privatizacije javnih stanovanj v Neubrandenburgu, ne spadajo na področje uporabe člena 87(1) ES, in na drugi strani predlog za ugotovitev nedelovanja Komisije v smislu člena 232 ES, ker se ni opredelila do teh pogodb na podlagi člena 4 Uredbe Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena [88 ES] (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339).

      Izrek

               1.

               Tožba se kot nedopustna zavrže.

               2.

               Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH nosi svoje stroške in stroške, ki so jih priglasile Komisija ter Bavaria Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Objekte Neubrandenburg KG in Bavaria Immobilien Trading GmbH & Co. Immobilien Leasing Objekt Neubrandenburg KG.

      (1)  UL C 312, 19.12.2009.


title: Zadeva C-574/10: Tožba, vložena 9. decembra 2010 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji

text:
               5.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 72/5

         Tožba, vložena 9. decembra 2010 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji
   (Zadeva C-574/10)
   2011/C 72/08
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Wilms in C. Zadra, zastopnika)

      Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Tožena stranka je kršila svoje obveznosti iz členov 2, 9 in 20 v povezavi s členi od 23 do 55 Direktive 2004/18 (1), ker je preko občine Niederhausen brez evropskega postopka za oddajo naročil oddala naročilo o arhitekturnih storitvah v zvezi z obnovo Autalhalle;

               —

               Zvezni republiki Nemčiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Predmet te tožbe so odplačne pogodbe o opravljanju arhitekturnih storitev, ki jih je občina Niederhausen kot javni naročnik sklenila z inženirsko družbo. Čeprav se vse zadevne arhitekturne storitve nanašajo na en gradbeni projekt, in sicer na obnovo Autalhalle, je bilo opravljanje teh storitev v obliki posameznih storitev načrtovanja ločeno dodeljeno isti inženirski družbi, ne da bi bil izveden evropski razpis. Vrednost naročila je bila ustrezno določena za vsako posamezno naročilo ločeno.
   Te arhitekturne pogodbe naj bi bile odplačne pogodbe o opravljanju storitev v smislu člena 1(2)(d) Direktive 2004/18/ES. V skladu s Prilogo II A, Kategorija 12, k tej direktivi, naj bi bile arhitekturne storitve prednostne storitve.
   Komisija meni, da gre pri zadevnih storitvah načrtovanja za enotno naročilo, glede katerega naj ne bi obstajali objektivni razlogi za razdelitev na posamezna ločena naročila. Šlo naj bi za delne storitve projekta obnove ene zgradbe, ta obnova pa je bila zasnovana, sprejeta in izvedena kot celota. Storitve naj bi imele enoten cilj in naj bi bile tesno prostorsko, gospodarsko in funkcionalno povezane. Zato bi bilo treba vrednost naročila določiti na podlagi skupne vrednosti arhitekturnih storitev, opravljenih v okviru obnove. V tem primeru bi vrednost naročila presegla vrednostni prag, naveden v členu 7(b) Direktive 2004/18/ES, in bi moralo biti naročilo za arhitekturne storitve razpisano z evropskim razpisom.
   Pri obnovi Autalhalle, ki vključuje izgradnjo, naj bi šlo za enotno naročilo gradenj v smislu evropske zakonodaje o javnih naročilih. Iz te zakonodaje naj bi bil razviden vsaj močan indic, da je treba tudi ustrezno načrtovanje šteti za del enotnega naročila. Kadar so arhitekturne storitve, kot so obravnavane v tem primeru, odvisne od enotnega naročila gradenj in določene s predmetom naročila gradenj, naj ne bi obstajal nikakršen logičen razlog za izbiro druge vrste izračuna. Arhitekturne storitve naj bi bile tako nekako akcesorne glede na storitve gradnje. Po mnenju Komisije ni razvidno, zakaj bi enotne storitve gradnje zahtevale arhitekturne storitve, ki ne bi bile enotne.
   Sodišče naj bi menilo, da je enotna gospodarska in tehnična naloga posameznih delov naročila indic za obstoj enotnega naročila. Navedeno merilo naj bi bilo sicer določeno za projekte gradenj, vendar Komisija meni, da to velja tudi za naročila storitev. Merilo tehnične in gospodarske enotnosti storitev načrtovanja glede posameznih delov zgradbe naj bi bilo v tem primeru izpolnjeno, saj gre za obnovo ene same zgradbe.
   Kvazi poljubna delitev naročila naj bi bila v nasprotju s polnim učinkom Direktive 2004/18. Taka delitev naj bi namreč vodila do tega, da se umetno ne bi doseglo vrednostnega praga, kar bi zmanjšalo področje uporabe te direktive. Sodišče naj bi v ustaljeni sodni praksi poudarilo pomen direktiv o oddaji javnih naročil za svobodno opravljanje storitev in pravično konkurenco na ravni Unije. Samovoljno in strokovno neutemeljeno „razkosanje“ enotnih naročil storitev naj bi izpodkopavalo ta cilja.
   Delitev na faze gradnje zaradi proračunskih razlogov tudi ne more upravičiti umetne delitve enotne vrednosti naročila. V nasprotju z namenom evropskih direktiv o oddaji javnih naročil naj bi bilo, da bi se projekt, izvršen v več fazah zaradi proračunskih razlogov, samo iz teh razlogov moralo šteti, da vključuje več samostojnih naročil in jih tako izključiti s področja uporabe Direktive 2004/18. Člen 9(3) Direktive 2004/18 pa naj bi prepovedoval tako umetno delitev enotnega naročila.
   Skupno naj bi bilo treba ugotoviti, da gre pri zadevnih naročilih za enotno naročilo, katerega vrednost je ob oddaji naročila presegala vrednostni prag, določen v Direktivi 2004/18. Naročilo bi bilo tako treba razpisati na evropski ravni in v skladu s postopki, ki jih določa Direktiva 2004/18. To naj se ne bi zgodilo in zato naj bi tožena stranka kršila Direktivo 2004/18.

      (1)  Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL L 134, str. 114).


title: Zadeva C-323/03: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne  9. marca 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države — Uredba (EGS) št. 3577/92 — Pomorska kabotaža — Veljavnost za storitve prevoza potnikov v ria de Vigo — Dvajsetletna upravna koncesija v korist enega samega operaterja — Združljivost — Možnost sklenitve pogodb o gospodarski javni službi ali naložitve obveznosti gospodarske javne službe — Klavzula o zamrznitvi (ali  standstill )

text:
               3.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 131/5

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 9. marca 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-323/03) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Uredba (EGS) št. 3577/92 - Pomorska kabotaža - Veljavnost za storitve prevoza potnikov v ria de Vigo - Dvajsetletna upravna koncesija v korist enega samega operaterja - Združljivost - Možnost sklenitve pogodb o gospodarski javni službi ali naložitve obveznosti gospodarske javne službe - Klavzula o zamrznitvi (ali „standstill“)
   (2006/C 131/08)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki(e)

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: I. Martínez del Peral in K. Simonsson)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnika: L. Fraguas Gadea in J. M. Rodríguez Cárcamo)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države — Kršitev členov 1, 4, 7 in 9 Uredbe Sveta (EGS) št. 3577/92 z dne 7. decembra 1992 o uporabi načela prostega pretoka storitev v pomorskem prometu med državami članicami (pomorska kabotaža) (UL L 364, str. 7) in Pogodbe ES — Nacionalna ureditev, ki omogoča dodelitev storitev pomorskega prometa v Ria del Vigo za dvajset let enemu samemu operaterju in ki določa bolj restriktiven režim, podvržen obveznostim javne službe
   Izrek

               1)

               Kraljevina Španija je s tem, da ohranja v veljavi zakonodajo, ki:

                           —

                           omogoča, da se storitve pomorskega prevoza v ria de Vigo za dvajset let oddajo enemu samemu operaterju in določa, da so eno od meril za dodelitev koncesije izkušnje, pridobljene pri prevozu v navedeni ria,

                           —

                           omogoča, da so za storitve sezonskega prevoza do otokov oziroma storitve rednega prevoza med kontinentalnimi pristanišči naložene obveznosti gospodarske javne službe,

                           —

                           pred sprejetjem ni bila predmet nobenega posvetovanja s Komisijo Evropskih skupnosti,

                     kršila člene 1, 4 in 9 uredbe Sveta (EGS) št. 3577/92 z dne 7. decembra 1992 o uporabi načela prostega pretoka storitev v pomorskem prometu med državami članicami (pomorska kabotaža) in ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi te uredbe.

               2)

               V preostalem se tožba zavrne.

               3)

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 239 z dne 4.10.2003.