title: Zadeva T-237/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. marca 2019 – Španija/Komisija (EKJS in EKSRP — Odhodki, izključeni iz financiranja Evropske unije — Odhodki Španije — Merila priznavanja organizacije proizvajalcev — Člen 11 Uredbe (ES) št. 2200/96 — Finančni popravek)

text:
               6.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/40

      Sodba Splošnega sodišča z dne 20. marca 2019 – Španija/Komisija
      (Zadeva T-237/17) (1)

      (EKJS in EKSRP - Odhodki, izključeni iz financiranja Evropske unije - Odhodki Španije - Merila priznavanja organizacije proizvajalcev - Člen 11 Uredbe (ES) št. 2200/96 - Finančni popravek)
      (2019/C 155/47)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopniki: najprej A. Gavela Llopis, M. A. Sampol Pucurull in S. Jiménez García, nato M. A. Sampol Pucurull in S. Jiménez García, agenti)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Triantafyllou in I. Galindo Martín, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2017/264 z dne 14. februarja 2017 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL 2017, L 39, p. 12) v delu, v katerem so izključeni nekateri odhodki Kraljevine Španije.

         Izrek

                  1.

                     Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2017/264 z dne 14. februarja 2017 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije v delu, v katerem so izključeni nekateri odhodki Kraljevine Španije, se razglasi za ničen v delu, v katerem je uporabljen 10-odstotni pavšalni popravek.

                  2.

                     V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                     Kraljevina Španija in Evropska komisija nosita vsaka svoje stroške.

         (1)  UL C 202, 26.6.2017.


title: Zadeva T-760/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. marca 2019 – Meesenburg Großhandel/EUIPO (Triotherm+) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije Triotherm+ — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Pravica do izjave)

text:
               6.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/41

      Sodba Splošnega sodišča z dne 20. marca 2019 – Meesenburg Großhandel/EUIPO (Triotherm+)
      (Zadeva T-760/17) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije Triotherm+ - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Pravica do izjave)
      (2019/C 155/48)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Meesenburg Großhandel KG (Flensburg, Nemčija) (zastopnik: D. Freiherr von Oldershausen, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnica: D. Walicka, agentka)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 13. septembra 2017 (zadeva R 1786/2016-1) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka Triotherm+ kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Družbi Meesenburg Großhandel KG se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 22, 22.1.2018.


title: Zadeva T-762/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 20. marca 2019 – Grammer/EUIPO (Ponazoritev oblike) (Znamka Evropske unije — Prijava figurativne znamke Evropske unije, ki ponazarja obliko — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001])

text:
               6.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/41

      Sodba Splošnega sodišča z dne 20. marca 2019 – Grammer/EUIPO (Ponazoritev oblike)
      (Zadeva T-762/17) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava figurativne znamke Evropske unije, ki ponazarja obliko - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001])
      (2019/C 155/49)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Grammer AG (Amberg, Nemčija) (zastopnika: J. Bühling in D. Graetsch, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: M. Fischer, agent)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 6. septembra 2017 (zadeva R 2250/2016-4) v zvezi z zahtevo za registracijo oblike kot figurativne znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                     Odločba četrtega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 6. septembra 2017 (zadeva R 2250/2016-4) se razveljavi.

                  2.

                     EUIPO se naloži plačilo stroškov, skupaj z nujnimi stroški, nastalimi družbi Grammer AG zaradi postopka pred odborom za pritožbe pri EUIPO.

         (1)  UL C 22, 22.1.2018.


title: Zadeva T-777/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. marca 2019 – Pan/EUIPO – Entertainment One UK (TOBBIA) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Figurativna znamka Evropske unije TOBBIA — Prejšnja figurativna znamka Evropske unije Peppa Pig — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) in člen 53(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postala člen 8(1)(b) in člen 60(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               6.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/42

      Sodba Splošnega sodišča z dne 21. marca 2019 – Pan/EUIPO – Entertainment One UK (TOBBIA)
      (Zadeva T-777/17) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka Evropske unije TOBBIA - Prejšnja figurativna znamka Evropske unije Peppa Pig - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) in člen 53(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postala člen 8(1)(b) in člen 60(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2019/C 155/50)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Xianhao Pan (Rim, Italija) (zastopnik: M. Oliva, avocat)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: D. Walicka in A. Folliard-Monguiral, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Entertainment One UK Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: J. Guise, L. Cassidy in N. Rose, solicitors)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO: Astley Baker Davies Ltd (London, Združeno kraljestvo)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 14. septembra 2017 (zadeva R 1776/2016-1) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Entertainment One UK in Astley Baker Davies na eni strani ter P. Xianhaom na drugi strani.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Xianhao Pan nosi stroške postopka.

         (1)  UL C 22, 22.1.2018.


title: Zadeva T-133/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. marca 2019 – IQ Group Holdings Bhd/EUIPO – Krinner Innovation (Lumiqs) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija — Figurativna znamka Lumiqs — Prejšnji besedna in figurativna znamka Evropske unije Lumix — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               6.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/43

      Sodba Splošnega sodišča z dne 19. marca 2019 – IQ Group Holdings Bhd/EUIPO – Krinner Innovation (Lumiqs)
      (Zadeva T-133/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija - Figurativna znamka Lumiqs - Prejšnji besedna in figurativna znamka Evropske unije Lumix - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2019/C 155/51)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: IQ Group Holdings Bhd (Heckmondwike, Združeno kraljestvo) (zastopnik: S. Carter, barrister)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: J. Ivanauskas in H. O’Neill, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Krinner Innovation GmbH (Straßkirchen, Nemčija) (zastopnik: T. Schmidpeter, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe EUIPO z dne 12. decembra 2017 (zadeva R 983/2017-1) zaradi postopka z ugovorom med družbama Krinner Innovation in IQ Group Holdings Bhd.

         Izrek

                  1.

                     Odločba prvega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 12. decembra 2017 (zadeva R 983/2017-1) se razglasi za nično.

                  2.

                     EUIPO nosi svoje stroške in stroške družbe IQ Group Holdings Bhd.

                  3.

                     Družba Krinner Innovation GmbH nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 142, 23.4.2018.


title: Zadeva T-784/17: Sklep Splošnega sodišča z dne 12. marca 2019 – Strabag Belgium/Parlament (Ničnostna tožba — Javna naročila gradenj — Postopek javnega razpisa — Dela glavnega izvajalca na stavbah Evropskega parlamenta v Bruslju — Zavrnitev ponudbe ponudnika in oddaja naročila drugim ponudnikom — Nadomestitev izpodbijanega akta med postopkom — Prenehanje obstoja predmeta spora — Ustavitev postopka)

text:
               6.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/43

      Sklep Splošnega sodišča z dne 12. marca 2019 – Strabag Belgium/Parlament
      (Zadeva T-784/17) (1)

      (Ničnostna tožba - Javna naročila gradenj - Postopek javnega razpisa - Dela glavnega izvajalca na stavbah Evropskega parlamenta v Bruslju - Zavrnitev ponudbe ponudnika in oddaja naročila drugim ponudnikom - Nadomestitev izpodbijanega akta med postopkom - Prenehanje obstoja predmeta spora - Ustavitev postopka)
      (2019/C 155/52)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Strabag Belgium (Antwerpen, Belgija) (zastopniki: sprva M. Schoups, K. Lemmens in M. Lahbib, nato M. Schoups in K. Lemmens, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: Z. Nagy in B. Simon, agenta)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 263 PDEU za, prvič, razglasitev ničnosti odločbe Parlamenta z dne 24. novembra 2017 o zavrnitvi ponudbe tožeče stranke in oddaji naročila v zvezi z okvirno pogodbo za dela glavnega izvajalca na stavbah Evropskega parlamenta v Bruslju (Belgija) (javno naročilo 06D20/2017/M036) petim ponudnikom, in drugič, naložitev Parlamentu, da predloži različne dokumente.

         Izrek

                  1.

                     Postopek s tožbo se ustavi.

                  2.

                     Evropskemu parlamentu se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški postopkov za izdajo začasne odredbe.

                  3.

                     Predlog, naj se Parlamentu naloži plačilo „nadomestila za odvetniške stroške“, se kot nedopusten zavrže.

         (1)  UL C 32, 29.1.2018.


title: Zadeva T-156/18: Sklep Splošnega sodišča z dne 8. marca 2019 – Legutko in Poręba/Parlament (Tožba zaradi nedelovanja — Pravo institucij — Poslovnik Parlamenta — Člen 130 — Priloga II — Vprašanje za pisni odgovor — Zahteva za posredovanje Svetu — Vročitev odločbe o ugotovitvi nedopustnosti vprašanja — Poziv k ukrepanju — Sprejetje stališča Parlamenta — Predlog za izdajo odredbe — Nedopustnost)

text:
               6.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/44

      Sklep Splošnega sodišča z dne 8. marca 2019 – Legutko in Poręba/Parlament
      (Zadeva T-156/18) (1)

      (Tožba zaradi nedelovanja - Pravo institucij - Poslovnik Parlamenta - Člen 130 - Priloga II - Vprašanje za pisni odgovor - Zahteva za posredovanje Svetu - Vročitev odločbe o ugotovitvi nedopustnosti vprašanja - Poziv k ukrepanju - Sprejetje stališča Parlamenta - Predlog za izdajo odredbe - Nedopustnost)
      (2019/C 155/53)
      Jezik postopka: poljščina

         Stranke

         Tožeči stranki: Ryszard Antoni Legutko (Morawica, Poljska), Tomasz Piotr Poręba (Mielec, Poljska) (zastopnik: M. Mataczyński, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament (zastopniki: N. Görlitz, S. Alonso de León in A. Pospíšilová Padowska, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi člena 265 PDEU za ugotovitev, da je Parlament ravnal nezakonito s tem, da Svetu Evropske unije ni posredoval vprašanja za pisni odgovor P-003358/17, s čimer je kršil člen 130 Poslovnika Parlamenta in določbe Priloge II k temu poslovniku.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrže kot nedopustna.

                  2.

                     Ryszard Antoni Legutko in Tomasz Piotr Poręba nosita stroške postopka.

         (1)  UL C 161, 7.5.2018.


title: Zadeva T-134/19: Tožba, vložena 28. februarja 2019 – AM/EIB

text:
               6.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/46

      Tožba, vložena 28. februarja 2019 – AM/EIB
      (Zadeva T-134/19)
      (2019/C 155/55)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: AM (zastopnika: L. Levi in A. Champetier, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska investicijska banka

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da je ta tožba dopustna in utemeljena;

            posledično,

                  —

                  razglasi ničnost sklepov predsednika EIB z dne 30. junija 2017 in 11. decembra 2017 v delu, v katerem je tožeči stranki zavrnjena pravica do dodatka za geografsko mobilnost iz člena 1.4 upravnih določb, ki se uporabljajo za osebje;

                  —

                  po potrebi razglasi ničnost sklepa predsednika EIB z dne 20. novembra 2018 o zavrnitvi predlogov spravne komisije in potrditvi sklepov z dne 30. junija 2017 in 11. decembra 2017;

            in zato

                  —

                  toženi stranki retroaktivno naloži plačilo dodatka za geografsko mobilnost od 1. aprila 2017, to je na dan vložitve te tožbe 36.045,6 EUR (1567,20 EUR x 23 mesecev);

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo zamudnih obresti od dodatka za geografsko mobilnost, dolgovanega od 1. aprila 2017 do celotnega plačila, pri čemer se zamudne obresti določijo po obrestni meri Evropske centralne banke, povečani za 2 točki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 1.4 upravnih določb, ki se uporabljajo za osebje, ter kršitev členov 1 in 11 priloge VII k tem določbam.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev načel legitimnih pričakovanj, pravne predvidljivosti in skrbnega ravnanja.

                  3.

                  Tretji pritožbeni razlog se nanaša na kršitev načela prepovedi diskriminacije, člena 1.3 kodeksa ravnanja osebja EIB in člena 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev načel dobrega upravljanja in razumnega roka.


title: Zadeva T-140/19: Tožba, vložena 4. marca 2019 – ZU/Komisija

text:
               6.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/47

      Tožba, vložena 4. marca 2019 – ZU/Komisija
      (Zadeva T-140/19)
      (2019/C 155/56)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: ZU (zastopnik: C. Bernard-Glanz, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  prvič, ocenjevalno poročilo, ki se nanaša na tožečo stranko z dne 25. aprila 2018, razglasi za nično;

                  —

                  drugič, odločbo o nenapredovanju z dne 18. junija 2018 razglasi za nično;

                  —

                  tretjič, odločbo z dne 28. maja 2018, s katero je bila tožeči stranki zavrnjena prošnja za pomoč, razglasi za nično;

                  —

                  četrtič, Sklep št. R/400/18 z dne 21. novembra 2018, s katerim je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke zoper njeno ocenjevalno poročilo in odločbo o nenapredovanju, razglasi za ničen v delu, v katerem je to potrebno;

                  —

                  petič, Sklep št. R/461/18 z dne 21. novembra 2018, s katerim je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke zoper odločbo o zavrnitvi njene prošnje za pomoč, razglasi za ničen v delu, v katerem je to potrebno.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  S prvim tožbenim razlogom, s katerim tožeča stranka utemeljuje zahtevek za razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi njene prošnje za pomoč, se zatrjuje očitna napaka pri presoji, kršitev načela dobrega upravljanja in zloraba pooblastil.

                  2.

                  Z drugim tožbenim razlogom, s katerim tožeča stranka utemeljuje zahtevek za razglasitev ničnosti njenega ocenjevalnega poročila in odločbe o nenapredovanju, se zatrjuje očitna napaka pri presoji, neupoštevanje pomembnih dejstev in zloraba pooblastil.


title: Zadeva T-145/19: Tožba, vložena 7. marca 2019 – Jap Energéticas y Medioambientales/Komisija

text:
               6.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/47

      Tožba, vložena 7. marca 2019 – Jap Energéticas y Medioambientales/Komisija
      (Zadeva T-145/19)
      (2019/C 155/57)
      Jezik postopka: španščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Jap Energéticas y Medioambientales, SL (Valencia, Španija) (zastopnik: G. Alabau Zabal, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj razveljavi akt, ki ga je sprejela Evropska komisija, s katerim je določen znesek, ki ga mora ta stranka vrniti zaradi znižanja upravičenega zneska v okviru Programa LIFE 11.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Ta tožba je vložena zoper akt Evropske komisije z dne 14. januarja 2019, ki je bil vročen 24. januarja 2019 in s katerim je določen znesek, ki ga mora tožeča stranka vrniti zaradi znižanja upravičenih stroškov Projekta LIFE 11 ENV/ES/000593-H2AL RECYCLING, in plačilni nalog.
      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog se nanaša na obstoj bistvene kršitve postopka.

                              —

                              V zvezi s tem navaja, da Evropska komisija ni predložila argumentov ali podatkov, na podlagi katerih bi tožeča stranka lahko nasprotovala njenim argumentom, razen vsebine prvotnega dopisa iz januarja 2017, v katerem je bila seznanjena s stroški, ki niso upravičeni do financiranja, saj v vseh svojih dopisih zgolj ponavlja iste argumente.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev Pogodbe ali katerega koli pravnega akta v zvezi z njeno uporabo.

                              —

                              V zvezi s tem navaja, da morajo biti akti, ki omejujejo subjektivne pravice ali legitimne interese, v skladu z določbami zakonodaje Evropske unije obrazloženi, saj bi v nasprotnem primeru lahko prišlo do samovoljnega ravnanja v lastno korist in do zlorabe položaja, kar bi bilo v nasprotju z načeli sorazmernosti, legitimnih pričakovanj, enakega obravnavanja in „prepovedi samovoljnosti“, priznanimi v zakonodaji Evropske unije.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog se nanaša na obstoj kršitve pravice do obrambe.

                              —

                              V zvezi s tem navaja, da zaradi neobrazložitve tega akta niso podana trdna upravna merila, ki bi omogočala označitev nekaterih stroškov kot neupravičenih, zato jim ni mogoče nasprotovati.


title: Zadeva T-149/19: Tožba, vložena 8. marca 2019 – Société des produits Nestlé/EUIPO – Jumbo Africa (Upodobitev človeške podobe na ščitu)

text:
               6.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/48

      Tožba, vložena 8. marca 2019 – Société des produits Nestlé/EUIPO – Jumbo Africa (Upodobitev človeške podobe na ščitu)
      (Zadeva T-149/19)
      (2019/C 155/58)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Švica) (zastopniki: A. Jaeger-Lenz, A. Lambrecht in C. Elkemann, odvetniki)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Jumbo Africa, SL (L’Hospitalet de Llobregat, Španija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije, ki prikazuje človeško podobo na ščitu, ki je v rdeči, modri, svetlo modri, temno modri, sivi in beli barvi – prijava št. 15 273 634

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 30. novembra 2018 v zadevi R 876/2018-2

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  zavrne pritožbo v zvezi s postopkom z ugovorom št. B 2 738 030;

                  —

                  naloži plačilo stroškov postopka pred Splošnim sodiščem ter morebitni intervenientki naloži plačilo stroškov pred EUIPO.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Kršitev člena 94(1), drugi stavek, Uredbe (EU) št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 91(1), prvi stavek, Uredbe (EU) št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 46(1)(a), branega v povezavi s členom 8(1)(b) Uredbe (EU) št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-152/19: Tožba, vložena 8. marca 2019 – Brunswick Bowling Products/Komisija

text:
               6.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/49

      Tožba, vložena 8. marca 2019 – Brunswick Bowling Products/Komisija
      (Zadeva T-152/19)
      (2019/C 155/59)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Brunswick Bowling Products LLC (Muskegon, Michigan, Združene države) (zastopnika: T. Snoep in V. van Weperen, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2018/1960 v celoti razglasi za ničen (1);

                  —

                  Komisiji naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

                  1.

                  S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev (i) postopkovnih pravil iz člena 11 Direktive 2006/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta (2) ter člena 18(5) Uredbe (ES) št. 765/2008 Evropskega Parlamenta in Sveta (3) ter (ii) načela sorazmernosti, kot je določeno v členu 18(4) Uredbe št. 765/2008, saj Švedski zaščitni ukrep ni utemeljen, ker so organi za nadzor trga tožečo stranko zavedli in je bilo mogoče skladnost z Direktivo 2006/42/ES doseči z manj daljnosežnimi ukrepi.

                  2.

                  Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev načela pravne varnosti in upravičenega pričakovanja ter načela dobrega upravljanja, ker Komisija ni upoštevala stališč organov za nadzor trga Združenega kraljestva, Nemčije, Finske in Danske ter njihovega poznejšega pristopa in ker v izpodbijanem sklepu ni bil določen noben razumen in učinkovit rok za implementacijo.

                  3.

                  S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev postopkovnih pravil iz Priloge 1 k Direktivi 2006/42/ES, ker je iz izpodbijanega sklepa in sklepa švedskega organa za delovno okolje z dne 30. avgusta 2013 razvidno, da v okviru preverjanja zadevnih proizvodov na podlagi bistvenih zdravstvenih in varnostnih zahtev, določenih v Prilogi VII k Direktivi 2006/42/ES, ni nobenega sklicevanja na splošno načelo najsodobnejše tehnologije.

                  4.

                  S četrtim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je Komisija napačno presodila dejstva in kršila načelo dobrega upravljanja, ker od proizvajalca ni zahtevala nobene informacije, ki jo je potrebovala, kljub temu, da je v izpodbijanem sklepu navedeno, da proizvajalec v tehnični dokumentaciji ni navedel povezave med sklicevanjem na harmonizirane standarde in ustreznimi bistvenimi zdravstvenimi in varnostnimi zahtevami, kot je to zahtevano v Prilogi VII k Direktivi 2006/42/ES. Vsaka razumna in odgovorna uprava bi namreč za te manjkajoče informacije zaprosila pred izdajo kakršnega koli sklepa, ki ima tak obseg.

                  5.

                  S petim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev člena 6 Direktive 2006/42/ES in načela enakega obravnavanja, ker se zadevni ukrep nanaša neposredno na proizvode tožeče stranke, pri čemer so na notranjem trgu EU prisotni podboni in manj skladni izdelki drugih proizvajalcev. Dalje, izpodbijani sklep s tem, da se nanaša zgolj na umik ali odpoklic zadevnih izdelkov, izkrivlja trg, saj so podobne naprave drugih proizvajalcev še vedno dovoljene na notranjem trgu EU.

         (1)  Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2018/1960 z dne 10. decembra 2018 o zaščitnem ukrepu, ki ga je sprejela Švedska v skladu z Direktivo 2006/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta, o prepovedi dajanja na trg vrste naprave za postavljanje kegljev in dodatne opreme, ki se uporablja s to vrsto naprave za postavljanje kegljev, ki ju proizvaja podjetje Brunswick Bowling & Billiards, ter umiku tistih naprav, ki so že bile dane na trg (notificirano pod dokumentarno številko C(2018) 8253) (UL L 315, 12.12.2018, str. 29).

         (2)  Direktiva 2006/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o strojih in spremembah Direktive 95/16/ES (UL L 157, 9.6.2006, str. 24).

         (3)  Uredba (ES) št. 765/2008 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o določitvi zahtev za akreditacijo in nadzor trga v zvezi s trženjem proizvodov ter razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 339/93 (UL L 218, 13.8.2008, str. 30).


title: Zadeva C-261/19 P: Pritožba, ki jo je Cham Holding Co. SA vložila 26. marca 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 16. januarja 2019 v zadevi T-413/16, Cham/Svet

text:
               3.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 187/50

      Pritožba, ki jo je Cham Holding Co. SA vložila 26. marca 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 16. januarja 2019 v zadevi T-413/16, Cham/Svet
      (Zadeva C-261/19 P)
      (2019/C 187/54)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnica: Cham Holding Co. SA (zastopnik: E. Ruchat, avocat)

         Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije

         Predlogi

                  —

                  Pritožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno;

                  —

                  zato naj se razveljavi sodba z dne 16. januarja 2019, Cham/Svet, T-413/16;

            O zadevi naj se ponovno odloči in razsodi tako:

                  —

                  Sklep (SZVP) 2016/850 z dne 27. maja 2016 in poznejše akte za njegovo izvajanje naj se razglasi za nične v delu, v katerem se nanašajo na pritožnico;

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov tega postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prvi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava, ker je Splošno sodišče kršilo pravico pritožnice iz člena 41 Listine o temeljnih pravicah do izjave pred sprejetjem novih omejevalnih ukrepov.
      Drugi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava in izkrivljanje dejstev, ker Splošno sodišče ni upoštevalo člankov, ki jih je pritožnica predložila v utemeljitev svoje ničnostne tožbe, da bi dokazala, da ne podpira sirskega režima.
      Tretji pritožbeni razlog: napačna uporaba prava, ker Splošno sodišče ni presodilo, da sta člena 27 in 28 Sklepa 2013/255/SZVP, v skladu s katerima je pripadnost družini Al-Assad oziroma družini Makhlouf samostojen dejavnik, ki utemeljuje naložitev sankcij in hkrati obrne dokazno breme, nezakonita.


title: Zadeva C-262/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Polymeles Protodikeio Athinon (Grčija) 28. marca 2019 – RM, SN/Agrotiki Trapeza tis Ellados AE

text:
               3.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 187/51

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Polymeles Protodikeio Athinon (Grčija) 28. marca 2019 – RM, SN/Agrotiki Trapeza tis Ellados AE
      (Zadeva C-262/19)
      (2019/C 187/55)
      Jezik postopka: grščina

         Predložitveno sodišče

      Polymeles Protodikeio Athinon

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: RM, SN

         Tožena stranka: Agrotiki Trapeza tis Ellados AE

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba določbo iz člena 70(1) zakona št. 4235/2014, ki določa: „[…] Kar zadeva hipoteke in predloge za vpis hipoteke, vpisane v ustrezne registre nepremičnin, in, če je primerno, pri pristojnem registru v korist banke ΑGROTIKI TRAPEZA TIS ELLADOS Α.Ε. (v nadaljevanju: banka), ki je že v posebnem stečajnem postopku, vpisane na kmetijsko premoženje ali kmetijsko opremo kmetov, ki so fizične osebe, ali tretjih oseb, ki so kmetje in fizične osebe, za zavarovanje terjatev banke, ki izhajajo [stran 4 izvirnika] iz posojil – deleža glavnice, obresti, zamudnih obresti, vključno z obrestmi na zapadle obresti in na zamudne obresti, prispevkov, stroškov ali drugih sredstev, kot so navedeni v kreditni pogodbi – odobrenih kmetom, ki so fizične osebe, v obliki kratkoročnih in srednjeročnih kreditov pri navedeni banki, ki se nanašajo izključno na njihovo kmetijsko dejavnost, in katerih odplačevanje je v celoti ali deloma v zamudi, se znesek kredita, za katerega je bila vpisana hipoteka ali predlog za vpis hipoteke, omeji na sto dvajset odstotkov (120 %) višine kredita, če vse zgoraj navedene terjatve banke iz naslova kredita ne presegajo (vključno z že vrnjenimi zneski) dvakratnika prvotnega zneska, na dvakratnik pridobljenega kredita pa se omeji, če vse zgoraj navedene terjatve presegajo dvakratni znesek prvotnega kredita ob začetku veljavnosti tega člena, kredit pa postane, ali je že postal, zapadel in izterljiv od navedenega trenutka. Če sta hipoteka ali predlog za vpis hipoteke vpisana na več kot eni kmetijski nepremičnini kmeta, ki je fizična oseba, ali tretje fizične osebe, banka omeji hipoteko ali predlog za vpis hipoteke na nepremičnino ali nepremičnine, s katerimi je zavarovana njena terjatev, do teh omejitev, in prednostno na tisto ali tiste, ki niso prva hiša in/ali glavno skladišče kmetijske opreme kmeta ali tretje osebe“, razlagati tako, da spada v pojem državne pomoči v skladu s členom 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije?

                  2.

                  Ali je določba, kakršna je v členu 70(1) zakona št. 4235/2014, skladna z notranjim trgom v skladu s členom 107(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije?

                  3.

                  Ali se lahko določba, kakršna je v členu 70(1) zakona št. 4235/2014, lahko šteje kot skladna z notranjim trgom v skladu s členom 107(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije?


title: Zadeva C-282/18 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 10. aprila 2019 – The Green Effort Ltd/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), Fédération internationale de l’automobile (FIA) (Pritožba — Znamka Evropske unije — Tožbeni postopek — Roki — Elektronsko vročanje — Izračun rokov)

text:
               17.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/15

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 10. aprila 2019 – The Green Effort Ltd/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), Fédération internationale de l’automobile (FIA)
      (Zadeva C-282/18 P) (1)

      (Pritožba - Znamka Evropske unije - Tožbeni postopek - Roki - Elektronsko vročanje - Izračun rokov)
      (2019/C 206/18)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Pritožnica: The Green Effort Ltd (zastopnik: A. Ziehm, Rechtsanwalt)

         Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, agent), Fédération internationale de l'automobile (FIA) (zastopniki: M. Hawkins, solicitor, T. Dolde in K. Lüder, Rechtsanwälte)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Družbi The Green Effort Limited se naloži, da poleg svojih stroškov nosi stroške Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in stroške, ki jih je priglasila Fédération internationale de l’automobile (FIA).

         (1)  UL C 285, 13.8.2018.


title: Zadeva T-204/19: Tožba, vložena 5. aprila 2019 – BL in BM/Svet in drugi

text:
               17.6.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 206/55

      Tožba, vložena 5. aprila 2019 – BL in BM/Svet in drugi
      (Zadeva T-204/19)
      (2019/C 206/56)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeči stranki: BL in BM (zastopnik: N. de Montigny, odvetnik)

         Tožene stranke: Svet Evropske unije, Evropska komisija, Evropska služba za zunanje delovanje in Eulex Kosovo

         Predlogi

      Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

                  —

                  primarno,

                              —

                              v zvezi s pravicami, ki izhajajo iz zasebnopravne pogodbe,

                                          —

                                          pogodbeno razmerje tožečih strank preoblikuje v pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas;

                                          —

                                          ugotovi, da so tožene stranke v okviru odpovedi pogodbe za nedoločen čas kršile svoje pogodbene obveznosti in zlasti obveznost predhodnega obvestila;

                                          —

                                          posledično toženim strankam naloži, da morajo tožečima strankama plačati odškodnino, izračunano na podlagi njune delovne dobe, v višini:

                                                      —

                                                      za BL: znesek 48 424,65 EUR;

                                                      —

                                                      za BM: znesek 31 552,75 EUR;

                                          —

                                          ugotovi, da je odpustitev tožečih strank nezakonita, in se zato toženim strankam naloži, da jima morajo plačati odškodnino, ocenjeno ex aequo et bono na:

                                                      —

                                                      75 000 EUR za škodo, ki je nastala BM;

                                                      —

                                                      90 000 EUR za škodo, ki je nastala BL;

                                          —

                                          ugotovi, da tožene stranke niso oblikovale zakonitih družbenih dokumentov o prenehanju pogodbe, in

                                                      —

                                                      jim naloži, da morajo tožečima strankama plačati znesek 100,00 EUR na dan zamude od vložitve te tožbe;

                                                      —

                                                      jim naloži, da morajo tožečima strankama posredovati družbene dokumente o prenehanju pogodbe;

                                          —

                                          toženim strankam naloži plačilo obresti na zgoraj navedene zneske, izračunane po belgijski zakonski obrestni meri;

                              —

                              v zvezi z drugimi pravicami:

                                          —

                                          ugotovi, da bi morali biti tožeči stranki zaposleni kot začasni uslužbenki pri eni od prvih treh toženih strank in ugotovi, da so prve tri tožene stranke tožeči stranki, brez objektivne utemeljitve obravnavale diskriminatorno, in sicer glede njune plače, pokojninskih pravic in s tem povezanih ugodnosti ter glede varnosti poznejše zaposlitve;

                                          —

                                          prvim trem toženim strankam naloži plačilo odškodnine zaradi izgube plače, pokojnine, nadomestil in ugodnosti, povzročene s kršitvami prava Skupnosti, navedenimi v tej tožbi;

                                          —

                                          toženim strankam naloži, da morajo tožečima strankama na te zneske plačati obresti;

                                          —

                                          strankam določi rok za določitev navedene odškodnine ob upoštevanju razreda in stopnje, v katerih bi morali biti zaposleni tožeči stranki, povprečnega zvišanja plače, razvoja njune kariere, nadomestil, ki bi jih morali prejemati iz naslova pogodbe začasnih uslužbenk, in s primerjanjem pridobljenih rezultatov s plačo, ki sta jo tožeči stranki dejansko prejemali;

                  —

                  podredno,

                              —

                              institucijam naloži, naj tožečima strankama izplačajo odškodnino, ocenjeno ex aequo et bono, na podlagi nepogodbene obveznosti, ki je nastala zaradi nespoštovanja njihovih temeljnih pravic, v višini:

                                          —

                                          105 000 EUR za BM;

                                          —

                                          130 000 EUR za BL;

                  —

                  zasliši tožene stranke, katerim se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata zlasti sedem tožbenih razlogov z namenom, da bi se njihove pogodbe o delu v institucijah preoblikovale v pogodbo za nedoločen čas in odškodnino za škodo, ki je nastala zaradi odločitve, da se njuni pogodbi ne podaljšata in zaradi odločitve institucij, da se za mednarodno pogodbeno osebje uporabi status, ki ni v skladu z njihovimi temeljnimi pravicami.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: zloraba pravice, ki naj bi jo tožene stranke storile pri uporabi zaporednih pogodb za določen čas, in kršitev načela sorazmernosti, ki naj bi jo storile tožene stranke.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev načela enakega obravnavanja in diskriminacije, ki naj bi jo storile tožene stranke.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev pravice tožečih strank do izjave, ki naj bi jo storile tožene stranke.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: pravna negotovost, ki naj bi jo tožene stranke povzročile tožečima strankama, in kršitev pravice do dobrega upravljanja, ki naj bi jo storile tožene stranke.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev načela posvetovanja s predstavniki zaposlenih, ki naj bi jo storile tožene stranke.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: kršitev Evropskega kodeksa dobrega ravnanja javnih uslužbencev, ki naj bi jo storile tožene stranke.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: kršitev pravice do prostega gibanja delavcev, ki naj bi jo storile tožene stranke.
                  Tožeči stranki navajata tudi obstoj diskriminacije med zaposlenimi v institucijah in zlasti glede pravic, ki so priznane začasnim uslužbencem, med drugim neizplačevanje različnih dodatkov, pokojninskih prispevkov, vračila stroškov in morebitno neupoštevanje dvajsetletne delovne dobe.


title: Zadeva C-98/18: Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 2. maja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Nizozemska) – T. Boer & Zonen BV/Staatssecretaris van Economische Zaken (Predhodno odločanje — Zaščita zdravja — Sklop o higieni — Uredba (ES) št. 853/2004 — Higiena živil živalskega izvora — Obveznosti nosilcev živilske dejavnosti — Posebne zahteve — Meso domačih parkljarjev in kopitarjev — Skladiščenje in prevoz — Temperaturni pogoji mesa)

text:
               1.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 220/5

      Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 2. maja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Nizozemska) – T. Boer & Zonen BV/Staatssecretaris van Economische Zaken
      (Zadeva C-98/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Zaščita zdravja - Sklop o higieni - Uredba (ES) št. 853/2004 - Higiena živil živalskega izvora - Obveznosti nosilcev živilske dejavnosti - Posebne zahteve - Meso domačih parkljarjev in kopitarjev - Skladiščenje in prevoz - Temperaturni pogoji mesa)
      (2019/C 220/07)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: T. Boer & Zonen BV

         Tožena stranka: Staatssecretaris van Economische Zaken

         Izrek

      Točki 1 in 3 poglavja VII, oddelek I, Priloge III k Uredbi (ES) št. 853/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o posebnih higienskih pravilih za živila živalskega izvora je treba razlagati tako, da je treba ohlajevanje mesa po zakolu izvesti v prostorih klavnice, dokler to v vseh delih ne doseže temperature, ki ne presega 7 oC, preden se pretovori v tovornjak hladilnik.

         (1)  UL C 152, 30.4.2018.


title: Združene zadeve C-391/16, C-77/17 in C-78/17: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. maja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nejvyšší správní soud, Conseil du Contentieux des Étrangers – Belgija) – M/Ministerstvo vnitra (C-391/16), X (C-77/17), X (C-78/17)/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides (Predhodno odločanje — Območje svobode, varnosti in pravice — Azilna politika — Mednarodna zaščita — Direktiva 2011/95/EU — Status begunca — Člen 14, od (4) do (6) — Zavrnitev priznanja ali preklic statusa begunca v primeru nevarnosti za varnost ali skupnost države članice gostiteljice — Veljavnost — Člen 18 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah — Člen 78(1) PDEU — Člen 6(3) PEU — Ženevska konvencija)

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/2

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. maja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nejvyšší správní soud, Conseil du Contentieux des Étrangers – Belgija) – M/Ministerstvo vnitra (C-391/16), X (C-77/17), X (C-78/17)/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
      (Združene zadeve C-391/16, C-77/17 in C-78/17) (1)

      (Predhodno odločanje - Območje svobode, varnosti in pravice - Azilna politika - Mednarodna zaščita - Direktiva 2011/95/EU - Status begunca - Člen 14, od (4) do (6) - Zavrnitev priznanja ali preklic statusa begunca v primeru nevarnosti za varnost ali skupnost države članice gostiteljice - Veljavnost - Člen 18 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 78(1) PDEU - Člen 6(3) PEU - Ženevska konvencija)
      (2019/C 255/02)
      Jezika postopka: češčina in francoščina

         Predložitveno sodišče

      Nejvyšší správní soud, Conseil du Contentieux des Étrangers

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: M (C-391/16), X (C-77/17), X (C-78/17)

         Tožene stranke: Ministerstvo vnitra (C-391/16), Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides (C-77/17), X (C-78/17)

         Izrek

      Preizkus člena 14, od (4) do (6), Direktive 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite ni razkril nobenega elementa, ki bi lahko vplival na veljavnost teh določb z vidika člena 78(1) PDEU in člena 18 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

         (1)  UL C 350, 26.9.2016.

         UL C 144, 8.5.2017.


title: Zadeva C-235/17: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 21. maja 2019 – Evropska komisija/Madžarska (Neizpolnitve obveznosti države — Člen 63 PDEU — Prosti pretok kapitala — Člen 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah — Lastninska pravica — Nacionalna ureditev, s katero so ex lege brez odškodnine ukinjene pravice užitka na kmetijskih in gozdnih zemljiščih, ki so jih pred tem pridobile pravne ali fizične osebe, ki ne morejo dokazati vezi bližnjega sorodstva z lastnikom)

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/3

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 21. maja 2019 – Evropska komisija/Madžarska
      (Zadeva C-235/17) (1)

      (Neizpolnitve obveznosti države - Člen 63 PDEU - Prosti pretok kapitala - Člen 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Lastninska pravica - Nacionalna ureditev, s katero so ex lege brez odškodnine ukinjene pravice užitka na kmetijskih in gozdnih zemljiščih, ki so jih pred tem pridobile pravne ali fizične osebe, ki ne morejo dokazati vezi bližnjega sorodstva z lastnikom)
      (2019/C 255/03)
      Jezik postopka: madžarščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Malferrari in L. Havas, agents)

         Tožena stranka: Madžarska (zastopnik: M.Z. Fehér, agent)

         Izrek

                  1.

                  Madžarska s tem, da je sprejela člen 108(1) mező- és erdőgazdasági földek forgalmáról szóló 2013. évi CXXII. törvénnyel összefüggő egyes rendelkezésekről és átmeneti szabályokról szóló 2013. évi CCXII. törvény (zakon št. CCXII iz leta 2013 o nekaterih določbah in prehodnih ukrepih v zvezi z zakonom št. CXXII iz leta 2013 o prodaji kmetijskih in gozdnih zemljiščih) in tako ex lege ukinila pravice užitka, ki jih imajo državljani drugih držav članic neposredno ali posredno na kmetijskih in gozdnih zemljiščih, ki so na Madžarskem, ni izpolnila obveznosti iz člena 63 PDEU v povezavi s členom 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                  2.

                  Madžarski se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 412, 4.12.2017.


title: C-341/17 P: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 15. maja 2019 – Helenska republika/Evropska komisija (Pritožba — Jamstveni oddelek Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropski kmetijski jamstveni sklad (EKJS) in Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja (EKSRP) — Odhodki, izključeni iz financiranja Evropske unije — Odhodki, ki so nastali Helenski republiki — Uredba (ES) št. 1782/2003 — Uredba (ES) št. 796/2004 — Shema pomoči na površino — Pojem „trajni pašnik“ — Pavšalni finančni popravki — Odštetje prejšnjega popravka)

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/3

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 15. maja 2019 – Helenska republika/Evropska komisija
      (C-341/17 P) (1)

      (Pritožba - Jamstveni oddelek Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropski kmetijski jamstveni sklad (EKJS) in Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja (EKSRP) - Odhodki, izključeni iz financiranja Evropske unije - Odhodki, ki so nastali Helenski republiki - Uredba (ES) št. 1782/2003 - Uredba (ES) št. 796/2004 - Shema pomoči na površino - Pojem „trajni pašnik“ - Pavšalni finančni popravki - Odštetje prejšnjega popravka)
      (2019/C 255/04)
      Jezik postopka: grščina

         Stranke

         Pritožnica: Helenska republika (zastopniki: G. Kanellopoulos, A. Vasilopoulou in E. Leftheriotou, agenti)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: D. Triantafyllou in A. Sauka, agenta)

         Intervenientka v podporo pritožnice: Kraljevina Španija (zastopnik: M. Sampol Pucurull, agent)

         Izrek

                  1.

                  Točki 2 in 3 izreka sodbe Splošnega sodišča Evropske unije z dne 30. marca 2017, Grčija/Komisija (T-112/15, EU:T:2017:239), se razveljavita v delu, v katerem je Splošno sodišče, prvič, zavrnilo tožbo Helenske republike s tem, da je svoj preizkus omejilo na popravek za leto zahtevka 2008, naložen v proračunskem letu 2009, kar zadeva finančni popravek v višini 5 % za pomoči iz drugega stebra skupne kmetijske politike (SKP), namenjenega razvoju podeželja, in ni obravnavalo popravka za leto zahtevka 2008, naloženega v proračunskem letu 2010 v znesku 5 496 524,54 EUR, kar zadeva finančni popravek v višini 5 % za pomoči iz drugega stebra SKP, namenjenega razvoju podeželja, in drugič, odločilo o stroških.

                  2.

                  V preostalem se pritožba zavrne.

                  3.

                  Izvedbeni sklep Komisije 2014/950/EU z dne 19. decembra 2014 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije se razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na upoštevanje Izvedbenega sklepa Komisije 2013/214 z dne 2. maja 2013 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije pri izračunu zneska popravka v višini 5 496 524,54 EUR, odbitka 270 175,45 EUR in finančnega vpliva 5 226 349,09 EUR, v zvezi z odhodki Helenske republike v sektorju razvoja podeželja EKSRP os 2 (2007–2013, ukrepi v zvezi s površino) za proračunsko leto 2010 zaradi pomanjkljivosti v zvezi s sistemom za identifikacijo kmetijskih zemljišč (LPIS) in pregledi na kraju samem (drugi steber, leto zahtevka 2008).

                  4.

                  Helenska republika in Evropska komisija nosita svoje stroške, nastale v prvostopenjskem in pritožbenem postopku.

                  5.

                  Kraljevina Španija nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 249, 31.7.2017.


title: Zadeva C-509/17: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. maja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbeidshof te Antwerpen – Belgija) – Christa Plessers/PREFACO NV, Belgische Staat (Predhodno odločanje — Prenosi podjetij — Direktiva 2001/23/ES — Členi od 3 do 5 — Ohranjanje pravic delavcev — Izjeme — Postopek zaradi insolventnosti — Postopek sodne reorganizacije s prenosom pod nadzorom sodišča — Celotna ali delna ohranitev podjetja — Nacionalna zakonodaja, v skladu s katero lahko pridobitelj po prenosu izbere, katere delavce bo prevzel)

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/4

      Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. maja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbeidshof te Antwerpen – Belgija) – Christa Plessers/PREFACO NV, Belgische Staat
      (Zadeva C-509/17) (1)

      (Predhodno odločanje - Prenosi podjetij - Direktiva 2001/23/ES - Členi od 3 do 5 - Ohranjanje pravic delavcev - Izjeme - Postopek zaradi insolventnosti - Postopek sodne reorganizacije s prenosom pod nadzorom sodišča - Celotna ali delna ohranitev podjetja - Nacionalna zakonodaja, v skladu s katero lahko pridobitelj po prenosu izbere, katere delavce bo prevzel)
      (2019/C 255/05)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Arbeidshof te Antwerpen

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Christa Plessers

         Toženi stranki: PREFACO NV, Belgische Staat

         Izrek

      Direktivo Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov, zlasti njene člene od 3 do 5, je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki – v primeru prenosa podjetja, izvedenega v okviru postopka sodne reorganizacije s prenosom pod nadzorom sodnega organa, katerega namen je ohranitev celote ali dela podjetja odsvojitelja ali njegovih dejavnosti – za pridobitelja določa pravico, da izbere delavce, ki jih želi prevzeti.

         (1)  UL C 374, 6.11.2017.


title: Zadeva C-677/17: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. maja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – M. Çoban/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Predhodno odločanje — Pridružitveni sporazum EGS Turčija — Dodatni protokol — Člen 59 — Sklep št. 3/80 — Socialna varnost delavcev migrantov — Odstop od pravil glede stalnega prebivališča — Člen 6 — Dajatve za invalidnost — Odvzem — Uredba (ES) št. 883/2004 — Posebne denarne dajatve, za katere se ne plačujejo prispevki — Pogoj prebivališča — Direktiva 2003/109/ES — Statut rezidenta za daljši čas)

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/6

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. maja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – M. Çoban/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
      (Zadeva C-677/17) (1)

      (Predhodno odločanje - Pridružitveni sporazum EGS Turčija - Dodatni protokol - Člen 59 - Sklep št. 3/80 - Socialna varnost delavcev migrantov - Odstop od pravil glede stalnega prebivališča - Člen 6 - Dajatve za invalidnost - Odvzem - Uredba (ES) št. 883/2004 - Posebne denarne dajatve, za katere se ne plačujejo prispevki - Pogoj prebivališča - Direktiva 2003/109/ES - Statut rezidenta za daljši čas)
      (2019/C 255/07)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Centrale Raad van Beroep

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: M. Çoban

         Tožena stranka: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

         Izrek

      Člen 6(1), prvi pododstavek, Sklepa Pridružitvenega sveta št. 3/80 z dne 19. septembra 1980 o uporabi sistemov socialne varnosti držav članic Evropskih skupnosti za turške delavce in njihove družinske člane v povezavi s členom 59 Dodatnega protokola, ki je bil podpisan 23. novembra 1970 v Bruslju in je bil v imenu Skupnosti sklenjen, odobren in potrjen z Uredbo Sveta (EGS) št. 2760/72 z dne 19. decembra 1972, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalnemu predpisu, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, s katerim se turškemu državljanu, ki se vrne v svojo državo izvora in ki ima na dan, ko zapusti svojo državo gostiteljico, status rezidenta za daljši čas v smislu Direktive Sveta 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas, odvzame dodatek.

         (1)  UL C 94, 12.3.2018.


title: Zadeva C-689/17: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 16. maja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht München I – Nemčija) – Conti 11. Container Schiffahrts-GmbH & Co. KG MS „MSC Flaminia“/Land Niedersachsen (Predhodno odločanje — Okolje — Pošiljka odpadkov — Uredba (ES) št. 1013/2006 — Odpadki, za katere velja postopek predhodne pisne prijave in soglasja — Pošiljke znotraj Evropske unije — Člen 1(3)(b) — Izvzetje s področja uporabe — Odpadki, ustvarjeni na ladjah — Odpadki na ladji po pomorski nesreči)

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/6

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 16. maja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht München I – Nemčija) – Conti 11. Container Schiffahrts-GmbH & Co. KG MS „MSC Flaminia“/Land Niedersachsen
      (Zadeva C-689/17) (1)

      (Predhodno odločanje - Okolje - Pošiljka odpadkov - Uredba (ES) št. 1013/2006 - Odpadki, za katere velja postopek predhodne pisne prijave in soglasja - Pošiljke znotraj Evropske unije - Člen 1(3)(b) - Izvzetje s področja uporabe - Odpadki, ustvarjeni na ladjah - Odpadki na ladji po pomorski nesreči)
      (2019/C 255/08)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht München I

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Conti 11. Container Schiffahrts-GmbH & Co. KG MS „MSC Flaminia“

         Tožena stranka: Land Niedersachsen

         Izrek

      Člen 1(3)(b) Uredbe (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov je treba razlagati tako, da je treba ostanke v obliki odpadnih kovin in vode za gašenje, zmešane z muljem in ostanki tovora, kot so ti v postopku v glavni stvari, ki so posledica nesreče na ladji, šteti za odpadke, ustvarjene na ladjah, v smislu te določbe, ki so torej izključeni s področja uporabe te uredbe, vse dokler se ne raztovorijo zaradi predelave ali odstranjevanja.

         (1)  UL C 94, 12.3.2018.


title: Zadeva C-706/17: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 15. maja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – AB „Achema“, AB „Orlen Lietuva“, AB „Lifosa“/Valstybinė kainų ir energetikos kontrolės komisija (VKEKK) (Predhodno odločanje — Državne pomoči — Pojem „pomoč, ki jo dodeli država članica, ali pomoč iz državnih sredstev“ — Ukrepi za nadomestilo ponudnikom storitev v javnem interesu v sektorju električne energije — Pojem „pomoči, ki vplivajo na trgovino med državami članicami ter izkrivljajo ali bi lahko izkrivljale konkurenco“ — Pojem „selektivna prednost“ — Storitev splošnega gospodarskega pomena — Nadomestilo stroškov za opravljanje obveznosti javnih služb)

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/7

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 15. maja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – AB „Achema“, AB „Orlen Lietuva“, AB „Lifosa“/Valstybinė kainų ir energetikos kontrolės komisija (VKEKK)
      (Zadeva C-706/17) (1)

      (Predhodno odločanje - Državne pomoči - Pojem „pomoč, ki jo dodeli država članica, ali pomoč iz državnih sredstev“ - Ukrepi za nadomestilo ponudnikom storitev v javnem interesu v sektorju električne energije - Pojem „pomoči, ki vplivajo na trgovino med državami članicami ter izkrivljajo ali bi lahko izkrivljale konkurenco“ - Pojem „selektivna prednost“ - Storitev splošnega gospodarskega pomena - Nadomestilo stroškov za opravljanje obveznosti javnih služb)
      (2019/C 255/09)
      Jezik postopka: litvanščina

         Predložitveno sodišče

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: AB „Achema“, AB „Orlen Lietuva“, AB „Lifosa“

         Tožena stranka: Valstybinė kainų ir energetikos kontrolės komisija (VKEKK)

         Ob udeležbi: Lietuvos Respublikos energetikos ministerija, UAB „Baltpool“

         Izrek

                  1.

                  Člen 107(1) PDEU je treba razlagati tako, da so denarna sredstva za financiranje sheme storitev v javnem interesu, kot so storitve v javnem interesu v elektroenergetskem sektorju, državna sredstva v smislu te določbe.

                  2.

                  Člen 107(1) PDEU je treba razlagati tako, da če upravljavci omrežij za distribucijo in promet koristijo denarna sredstva za storitve v javnem interesu v elektroenergetskem sektorju, da se nadomesti izguba, ki je nastala zaradi obveznosti nakupa električne energije pri nekaterih proizvajalcih električne energije po fiksni tarifi in njene izravnave, to nadomestilo pomeni prednost v smislu te določbe, ki je dana proizvajalcem električne energije.

                  3.

                  Člen 107(1) PDEU je treba razlagati tako, da je treba v položaju, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, za denarna sredstva, kot so denarna sredstva, namenjena nekaterim ponudnikom storitev v javnem interesu v elektroenergetskem sektorju, šteti, da tem ponudnikom dajejo selektivno prednost v smislu te določbe in da lahko prizadenejo trgovino med državami članicami.

                  4.

                  Člen 107(1) PDEU je treba razlagati tako, da državne intervencije, kot je shema storitev v javnem interesu v elektroenergetskem sektorju, ni mogoče šteti za nadomestilo, ki pomeni plačilo za storitve, ki so jih opravila upravičena podjetja za izvajanje obveznosti javnih služb v smislu sodbe z dne 24. julija 2003, Altmark Trans in Regierungspräsidium Magdeburg (C-280/00, EU:C:2003:415), razen če predložitveno sodišče ne ugotovi, da ena ali druga od storitev v javnem interesu dejansko izpolnjuje vse štiri pogoje, navedene v točkah od 88 do 93 te sodbe.

                  5.

                  Člen 107(1) PDEU je treba razlagati tako, da se šteje, da državna intervencija, kakršna je shema storitev v javnem interesu v elektroenergetskem sektorju, izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco.

         (1)  UL C 94, 12.3.2018.


title: Zadeva C-55/18: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. maja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Nacional – Španija) – Federación de Servicios de Comisiones Obreras (CCOO)/Deutsche Bank SAE (Predhodno odločanje — Socialna politika — Zaščita varnosti in zdravja delavcev — Organizacija delovnega časa — Člen 31(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah — Direktiva 2003/88/ES — Člena 3 in 5 — Dnevni in tedenski počitek — Člen 6 — Najdaljši tedenski delovni čas — Direktiva 89/391/EGS — Varnost in zdravje delavcev pri delu — Obveznost vzpostavitve sistema za evidentiranje dnevnega delovnega časa, ki ga opravi vsak delavec)

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/9

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. maja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Nacional – Španija) – Federación de Servicios de Comisiones Obreras (CCOO)/Deutsche Bank SAE
      (Zadeva C-55/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Socialna politika - Zaščita varnosti in zdravja delavcev - Organizacija delovnega časa - Člen 31(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Direktiva 2003/88/ES - Člena 3 in 5 - Dnevni in tedenski počitek - Člen 6 - Najdaljši tedenski delovni čas - Direktiva 89/391/EGS - Varnost in zdravje delavcev pri delu - Obveznost vzpostavitve sistema za evidentiranje dnevnega delovnega časa, ki ga opravi vsak delavec)
      (2019/C 255/11)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Audiencia Nacional

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Federación de Servicios de Comisiones Obreras (CCOO)

         Tožena stranka: Deutsche Bank SAE

         ob udeležbi: Federación Estatal de Servicios de la Unión General de Trabajadores (FES-UGT), Confederación General del Trabajo (CGT), Confederación Solidaridad de Trabajadores Vascos (ELA), Confederación Intersindical Galega (CIG)

         Izrek

      Člene 3, 5 in 6 Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa v povezavi s členom 31(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter členom 4(1), členom 11(3) in členom 16(3) Direktive Sveta z dne 12. junija 1989 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu (89/391/EGS) je treba razlagati tako, da nasprotujejo ureditvi države članice, ki – kot se razlaga v nacionalni sodni praksi – delodajalcem ne nalaga obveznosti vzpostavitve sistema, ki omogoča evidentiranje dnevnega delovnega časa, ki ga opravi vsak delavec.

         (1)  UL C 152, 30.4.2018.


title: C-132/18 P: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 15. maja 2019 – Evropska komisija/Sabine Tuerck (Pritožba — Javni uslužbenci — Pokojnine — Prenos pokojninskih pravic, pridobljenih v nacionalnem pokojninskem sistemu, v pokojninski sistem Evropske unije — Odbitek povečanja, nastalega med datumom zahteve za prenos in datumom dejanskega prenosa)

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/10

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 15. maja 2019 – Evropska komisija/Sabine Tuerck
      (C-132/18 P) (1)

      (Pritožba - Javni uslužbenci - Pokojnine - Prenos pokojninskih pravic, pridobljenih v nacionalnem pokojninskem sistemu, v pokojninski sistem Evropske unije - Odbitek povečanja, nastalega med datumom zahteve za prenos in datumom dejanskega prenosa)
      (2019/C 255/12)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: G. Gattinara, B. Mongin in L. Radu Bouyon, agenti)

         Druga stranka v postopku: Sabine Tuerck (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, avocats)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 161, 7.5.2018.


title: Zadeva C-138/18: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 16. maja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vestre Landsret – Danska) – Skatteministeriet/Estron A/S (Predhodno odločanje — Skupna carinska tarifa — Tarifna uvrstitev — Konektorji za slušne aparate — Deli in pribor — Kombinirana nomenklatura — Tarifne podštevilke 85444290, 90214000 in 90219010)

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/11

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 16. maja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vestre Landsret – Danska) – Skatteministeriet/Estron A/S
      (Zadeva C-138/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Skupna carinska tarifa - Tarifna uvrstitev - Konektorji za slušne aparate - Deli in pribor - Kombinirana nomenklatura - Tarifne podštevilke 85444290, 90214000 in 90219010)
      (2019/C 255/13)
      Jezik postopka: danščina

         Predložitveno sodišče

      Vestre Landsret

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Skatteministeriet

         Tožena stranka: Estron A/S

         Izrek

                  1.

                  Opombo 2(a) k poglavju 90 kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1031/2008 z dne 19. septembra 2008, v povezavi s splošnima praviloma 1 in 6 za razlago kombinirane nomenklature je treba razlagati tako, da se navedba v tej opombi, „deli in pribor, zajeti pod katero koli tarifno številko tega poglavja ali v poglavjih 84, 85 ali 91“, nanaša samo na štirimestne tarifne številke teh poglavij.

                  2.

                  Konektorje za slušne aparate iz postopka v glavni stvari mora pod tarifno številko uvrstiti predložitveno sodišče, ob upoštevanju elementov, ki jih je Sodišče navedlo v odgovoru na vprašanja, ki mu jih je zastavilo predložitveno sodišče.

                  3.

                  Opombo 1(m) k oddelku XVI kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi št. 2658/87, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1031/2008, je treba razlagati tako, da če je blago vključeno v poglavje 90 KN, ne more biti vključeno tudi v poglavji 84 in 85 KN.

         (1)  UL C 166, 14.5.2018.


title: Zadeva C-503/18 P: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 6. junija 2019 – Inge Barnett/Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradnik — Starostna pokojnina — Predčasna upokojitev brez zmanjšanja pokojninskih pravic — Kadrovski predpisi za uradnike Evropske unije — Člen 9(2) Priloge VIII — Splošne izvedbene določbe — Interes službe — Odločba, sprejeta ob izvršitvi sodbe Sodišča za uslužbence Evropske unije — Člen 266 PDEU — Pravnomočnost)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/20

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 6. junija 2019 – Inge Barnett/Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO)
      (Zadeva C-503/18 P) (1)

      (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradnik - Starostna pokojnina - Predčasna upokojitev brez zmanjšanja pokojninskih pravic - Kadrovski predpisi za uradnike Evropske unije - Člen 9(2) Priloge VIII - Splošne izvedbene določbe - Interes službe - Odločba, sprejeta ob izvršitvi sodbe Sodišča za uslužbence Evropske unije - Člen 266 PDEU - Pravnomočnost)
      (2019/C 263/24)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Pritožnica: Inge Barnett (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

         Druga stranka v postopku: Evropski ekonomsko-socialni odbor (zastopniki: M. Pascua Mateo, A. Carvajal in L. Camarena Januzec, agents, skupaj z M. Troncosom Ferrerjem, abogado, F.-M. Hislaireom, avocat)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrne.

                  2.

                  Inge Barnett se naloži, da poleg svojih stroškov nosi stroške Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (EESO).

         (1)  UL C 381, 22.10.2018.


title: Zadeva C-682/17: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 20. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Berlin – Nemčija) – ExxonMobil Production Deutschland GmbH/Bundesrepublik Deutschland (Predhodno odločanje — Okolje — Direktiva 2003/87/ES — Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov — Naprava za predelavo zemeljskega plina — Pridobivanje žvepla — „Clausov proces“ — Proizvodnja električne energije v pomožnem obratu — Proizvodnja toplote — Emisije vsebovanega ogljikovega dioksida (CO2) — Člen 2(1) — Področje uporabe — Priloga I — Dejavnost „izgorevanje goriv“ — Člen 3(u) — Pojem „proizvajalec električne energije“ — Člen 10a(3) in (4) — Prehodna ureditev za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije — Sklep 2011/278/EU — Področje uporabe — Člen 3(c) — Pojem „podnaprava z referenčno vrednostjo za toploto“)

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/7

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 20. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Berlin – Nemčija) – ExxonMobil Production Deutschland GmbH/Bundesrepublik Deutschland
      (Zadeva C-682/17) (1)

      (Predhodno odločanje - Okolje - Direktiva 2003/87/ES - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov - Naprava za predelavo zemeljskega plina - Pridobivanje žvepla - „Clausov proces“ - Proizvodnja električne energije v pomožnem obratu - Proizvodnja toplote - Emisije vsebovanega ogljikovega dioksida (CO2) - Člen 2(1) - Področje uporabe - Priloga I - Dejavnost „izgorevanje goriv“ - Člen 3(u) - Pojem „proizvajalec električne energije“ - Člen 10a(3) in (4) - Prehodna ureditev za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije - Sklep 2011/278/EU - Področje uporabe - Člen 3(c) - Pojem „podnaprava z referenčno vrednostjo za toploto“)
      (2019/C 270/08)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgericht Berlin

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: ExxonMobil Production Deutschland GmbH

         Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

         Izrek

                  1.

                  Člen 3(u) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009, je treba razlagati tako, da je treba napravo, kot je naprava iz postopka v glavni stvari, ki pri izvajanju dejavnosti „izgorevanja goriv v napravah s skupno nazivno vhodno toplotno močjo nad 20 [megavatov (MW)]“ iz Priloge I k tej direktivi, proizvaja električno energijo, ki je namenjena pretežno uporabi za lastne potrebe te naprave, šteti za „proizvajalca električne energije“ v smislu te določbe, če ta naprava, prvič, sočasno izvaja dejavnost proizvodnje proizvoda, ki ne spada v to prilogo, in drugič, če del, čeprav majhen, proizvedene električne energije neprekinjeno odplačno oddaja v javno omrežje električne energije, na katero mora biti navedena naprava iz tehničnih razlogov stalno priključena.

                  2.

                  Člen 3(c) Sklepa Komisije 2011/278/EU z dne 27. aprila 2011 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87 je treba razlagati tako, da če je treba napravo, kot je naprava iz postopka v glavni stvari, šteti za „proizvajalca električne energije“ v smislu člena 3(u) Direktive 2003/87, ta naprava ni upravičena do brezplačne dodelitve pravic do emisije za toploto, proizvedeno pri izvajanju njene dejavnosti „izgorevanja goriv v napravah s skupno nazivno vhodno toplotno močjo nad 20 MW“ iz Priloge I k tej direktivi, če se ta toplota uporabi za druge namene kot za proizvodnjo električne energije, ker taka naprava ne izpolnjuje pogojev iz člena 10a(4) in (8) navedene direktive.

         (1)  UL C 112, 26.3.2018.


title: Zadeva C-401/19: Tožba, vložena 24. maja 2019 – Republika Poljska/Evropski parlament in Svet Evropske unije

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/21

      Tožba, vložena 24. maja 2019 – Republika Poljska/Evropski parlament in Svet Evropske unije
      (Zadeva C-401/19)
      (2019/C 270/24)
      Jezik postopka: poljščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Republika Poljska (zastopnika: B. Majczyna, agent, W. Gonatarski, odvetnik)

         Toženi stranki: Evropski parlament in Svet Evropske unije

         Predlog tožeče stranke

      Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

                  —

                  člen 17(4)(b) in člen 17(4)(c) in fine (to je v delu, v katerem vsebuje besedilo „ter si po najboljših močeh prizadevali preprečiti prihodnja nalaganja na strežnik v skladu s točko (b)“) Direktive (EU) 2019/790 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. aprila 2019 o avtorski in sorodnih pravicah na enotnem digitalnem trgu in spremembi direktiv 96/9/ES in 2001/29/ES (1) razglasi za nična;

                  —

                  Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Republika Poljska predlaga, naj se člen 17(4)(b) in člen 17(4)(c) in fine (to je v delu, v katerem vsebuje besedilo „ter si po najboljših močeh prizadevali preprečiti prihodnja nalaganja na strežnik v skladu s točko (b)“) Direktive (EU) 2019/790 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. aprila 2019 o avtorski in sorodnih pravicah na enotnem digitalnem trgu in spremembi direktiv 96/9/ES in 2001/29/ES (UL 2019, L 130, str. 92) razglasita za nična in naj se Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov.
      Za primer, da bi Sodišče ugotovilo, da izpodbijanih določb ni mogoče izločiti iz ostalih določb člena 17 Direktive 2019/790, ne da bi se pri tem spremenilo bistvo ureditve iz tega člena, Republika Poljska podredno predlaga, naj se člen 17 Direktive 2019/790 razglasi za ničen v celoti.
      Republika Poljska navaja, da izpodbijane določbe Direktive 2019/790 kršijo pravico do svobodnega izražanja in obveščanja iz člena 11 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.
      Republika Poljska navaja zlasti, da to, da se ponudnikom storitev deljenja vsebin na spletu naloži obveznost, da si po najboljših močeh prizadevajo, da zagotovijo nerazpoložljivost specifičnih del in drugih predmetov varstva, za katere so imetniki pravic ponudnikom storitev zagotovili ustrezne in potrebne informacije (člen 17(4)(b) Direktive 2019/790) in da preprečijo prihodnja nalaganja na strežnik del ali drugih predmetov varstva, v zvezi s katerimi so imetniki pravic poslali zadostno utemeljena obvestila (člen 17(4)(c) in fine Direktive 2019/790), učinkuje tako, da morajo ti ponudniki – da bi se izognili odgovornosti – vsebine, ki jih uporabniki delijo na spletu, predhodno avtomatično preveriti (filtrirati), zaradi česar morajo uvesti mehanizme preventivnega nadzora. Ti mehanizmi posegajo v bistvo pravice do svobodnega izražanja in obveščanja in ne izpolnjujejo zahteve po sorazmernosti in nujnosti posega v to pravico.

         (1)  UL 2019, L 130, str. 92.


title: Zadeva C-524/16: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 2. maja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte dei Conti – Italija) – Istituto Nazionale della Previdenza Sociale/Francesco Faggiano (Predhodno odločanje — Ustavitev postopka)

text:
               26.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/2

      Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 2. maja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte dei Conti – Italija) – Istituto Nazionale della Previdenza Sociale/Francesco Faggiano
      (Zadeva C-524/16) (1)

      (Predhodno odločanje - Ustavitev postopka)
      (2019/C 288/02)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Corte dei Conti

         Stranki

         Pritožnik: Istituto Nazionale della Previdenza Sociale

         Nasprotna stranka: Francesco Faggiano

         Izrek

      Postopek odločanja o predlogu za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte dei conti (Računsko sodišče, Italija) z odločbo z dne 5. julija 2016, se ustavi.

         (1)  UL C 14, 16.1.2017.


title: Zadeva C-407/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Belgija) 24. maja 2019 – Katoen Natie Bulk Terminals NV, General Services Antwerp/Belgische Staat

text:
               26.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/26

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Belgija) 24. maja 2019 – Katoen Natie Bulk Terminals NV, General Services Antwerp/Belgische Staat
      (Zadeva C-407/19)
      (2019/C 288/33)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Raad van State

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: Katoen Natie Bulk Terminals NV, General Services Antwerp

         Tožena stranka: Belgische Staat

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 49, 56, 45, 34, 35, 101 ali 102 PDEU, po potrebi v povezavi s členom 106(1) PDEU, razlagati tako, da nasprotuje ureditvi iz člena 1 kraljevega odloka z dne 5. julija 2004„o potrditvi pristaniških delavcev v pristaniščih, ki spadajo na področje uporabe zakona z dne 8. junija 1972 o pristaniškem delu“ v povezavi s členom 2 tega odloka, to je ureditvi, v skladu s katero se pristaniški delavci v smislu člena 1(1), prvi pododstavek, tega odloka na podlagi odločitve o potrditvi, ki jo sprejme upravna komisija – ki je paritetno sestavljena po eni strani iz članov, imenovanih s strani organizacij delodajalcev, zastopanih v zadevnem paritetnem pododboru, in po drugi strani iz članov, imenovanih s strani organizacij delavcev, zastopanih v paritetnem pododboru – sprejmejo ali ne sprejmejo v pool pristaniških delavcev, pri čemer se pri potrditvi zaradi sprejema v pool upoštevajo potrebe po delovni sili, če se hkrati upošteva tudi, da za to upravno komisijo ni določen rok za sprejetje odločitve in je zoper njene odločbe o potrditvi možno vložiti pravno sredstvo samo v sodnem postopku?

                  2.

                  Ali je treba člen 49, 56, 45, 34, 35, 101 ali 102 PDEU, po potrebi v povezavi s členom 106(1) PDEU, razlagati tako, da nasprotuje ureditvi, uvedeni s členom 4(1), točke 2, 3, 6 in 8, kraljevega odloka z dne 5. julija 2004, kot izhaja iz člena 4, točke 2, 3, 4 in 6, izpodbijanega kraljevega odloka z dne 10. julija 2016, to je ureditvi, s katero se kot pogoj za to, da se oseba potrdi kot pristaniški delavec, zahteva, da a) zdravstveno sposobnost delavca za delo ugotovi zunanja služba za preventivo in varstvo pri delu, s katero je povezana organizacija delodajalcev, ki je bila določena kot pooblaščenec v skladu s členom 3a zakona z dne 8. junija 1972„o pristaniškem delu“, b) je delavec uspešno prestal psihotehnične preizkuse, ki jih je vodil organ, ki ga je v ta namen imenovala priznana organizacija delodajalcev, ki je bila določena kot pooblaščenec v skladu z istim členom 3a zakona z dne 8. junija 1972, c) je delavec tri tedne obiskoval uvajalne tečaje s področja varstva pri delu in za pridobitev strokovnih spretnosti ter je opravil končni izpit in d) že ima pogodbo o delu, če gre za pristaniškega delavca, ki ni sprejet v pool, pri čemer morajo biti tuji pristaniški delavci v povezavi s členom 4(3) kraljevega odloka z dne 5. julija 2004 sposobni dokazati, da v drugi državi članici izpolnjujejo podobne zahteve, da se za njih ne bi več uporabljale te zahteve za namen uporabe izpodbijane ureditve?

                  3.

                  Ali je treba člen 49, 56, 45, 34, 35, 101 ali 102 PDEU, po potrebi v povezavi s členom 106(1) PDEU, razlagati tako, da nasprotuje ureditvi, uvedeni s členom 2(3) kraljevega odloka z dne 5. julija 2004, kot izhaja iz člena 2 izpodbijanega kraljevega odloka z dne 10. julija 2016, to je ureditvi, v skladu s katero je trajanje potrditve pristaniških delavcev, ki niso sprejeti v pool in ki jih zato zaposli neposredno delodajalec na podlagi pogodbe o zaposlitvi v skladu z zakonom z dne 3. julija 1978„o pogodbah o zaposlitvi“, omejeno na trajanje te pogodbe o zaposlitvi, tako da morajo vsakič znova opraviti nov postopek potrditve?

                  4.

                  Ali je treba člen 49, 56, 45, 34, 35, 101 ali 102 PDEU, po potrebi v povezavi s členom 106(1) PDEU, razlagati tako, da nasprotuje ureditvi, uvedeni s členom 13/1 kraljevega odloka z dne 5. julija 2004, kot izhaja iz člena 17 kraljevega odloka z dne 10. julija 2016, to je prehodnemu ukrepu, v skladu s katerim je treba pogodbo o zaposlitvi iz tretjega vprašanja za predhodno odločanje najprej skleniti za nedoločen čas, od 1. julija 2017 vsaj za dve leti, od 1. julija 2018 vsaj za eno leto, od 1. julija 2019 vsaj za šest mesecev, od 1. julija 2020 pa za poljubno dolg čas?

                  5.

                  Ali je treba člen 49, 56, 45, 34, 35, 101 ali 102 PDEU, po potrebi v povezavi s členom 106(1) PDEU, razlagati tako, da nasprotuje ureditvi, uvedeni s členom 15/1 kraljevega odloka z dne 5. julija 2004, kot izhaja iz člena 18 kraljevega odloka z dne 10. julija 2016, to je (prehodnemu) ukrepu, v skladu s katerim se pristaniški delavci, potrjeni na podlagi stare ureditve, avtomatično potrdijo kot pristaniški delavci poola, s čimer se omeji možnost, da delodajalec neposredno (s pogodbo za nedoločen čas) zaposli te pristaniške delavce, in je delodajalcem preprečeno, da dobre delavce vežejo nase s tem, da z njimi neposredno sklenejo pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas in jim po pravilih splošnega delovnega prava ponudijo varnost zaposlitve?

                  6.

                  Ali je treba člen 49, 56, 45, 34, 35, 101 ali 102 PDEU, po potrebi v povezavi s členom 106(1) PDEU, razlagati tako, da nasprotuje ureditvi, uvedeni s členom 4(2) kraljevega odloka z dne 5. julija 2004, kot izhaja iz člena 4, točka 7, kraljevega odloka z dne 10. julija 2016, to je ureditvi, v skladu s katero se s kolektivno pogodbo določi pogoje in podrobna pravila, pod katerimi je mogoče pristaniškega delavca zaposliti v drugem pristanišču kot tistem, v katerem je potrjen, s čimer se omejuje mobilnost delavcev med pristanišči, ne da bi zakonodajalec jasno opredelil, kateri pogoji ali podrobna pravila so to lahko?

                  7.

                  Ali je treba člen 49, 56, 45, 34, 35, 101 ali 102 PDEU, po potrebi v povezavi s členom 106(1) PDEU, razlagati tako, da nasprotuje ureditvi, uvedeni s členom 1(3) kraljevega odloka z dne 5. julija 2004, kot izhaja iz člena 1, točka 2, kraljevega odloka z dne 10. julija 2016, to je ureditvi, v skladu s katero morajo delavci (v logistiki), ki v smislu člena 1 koninklijk besluit van 12 januari 1973„tot oprichting en vaststelling van de benaming en van de bevoegdheid van het Paritair Comité voor het Havenbedrijf“ (kraljevi odlok z dne 12. januarja 1973„o ustanovitvi paritetnega odbora pristanišč ter o določitvi njegovega poimenovanja in pristojnosti“) opravljajo delo na lokacijah, na katerih je blago zaradi priprave za nadaljnjo distribucijo ali odpošiljanje deležno transformacije, ki posredno pripelje do dokazljive dodane vrednosti, imeti varnostno spričevalo, pri čemer to varnostno spričevalo velja kot potrditev v smislu zakona z dne 8. junija 1972„o pristaniškem delu“, ob upoštevanju dejstva, da to spričevalo zahteva delodajalec, ki je z delavcem podpisal pogodbo o zaposlitvi o opravljanju takih dejavnosti, do izdaje spričevala pa pride ob predložitvi pogodbe o zaposlitvi in osebne izkaznice, pri čemer se podrobna pravila postopka, ki ga je treba uporabiti, določijo v kolektivni pogodbi, ne da bi zakonodajalec jasno določil te zadeve?


title: Zadeva T-479/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 19. junija 2019 – Multifit/EUIPO (Premiere) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije Premiere — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) in (2) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               26.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/51

      Sodba Splošnega sodišča z dne 19. junija 2019 – Multifit/EUIPO (Premiere)
      (Zadeva T-479/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije Premiere - Absolutni razlog za zavrnitev - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(b) in (2) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2019/C 288/65)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Multifit Tiernahrungs GmbH (Krefeld, Nemčija) (zastopnika: N. Weber in L. Thiel, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: A. Sesma Merino, D. Walicka in A. Söder, agenti)

         Predmet

      Tožba za razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 28. maja 2018 (zadeva R 2365/2017-2) v zvezi z zahtevo, da se besedni znak Premiere registrira kot znamka Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Družbi Multifit Tiernahrungs GmbH se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 341, 24.9.2018.


title: Zadeva T-569/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 18. junija 2019 – W. Kordes' Söhne Rosenschulen/EUIPO (Kordes' Rose Monique) (Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije Kordes’ Rose Monique — Absolutni razlog za zavrnitev — Znamka, ki jo sestavlja ime rastlinske sorte — Bistveni elementi — Člen 7(1)(m) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 7(1)(m) Uredbe (EU) 2017/1001])

text:
               26.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/52

      Sodba Splošnega sodišča z dne 18. junija 2019 – W. Kordes' Söhne Rosenschulen/EUIPO (Kordes' Rose Monique)
      (Zadeva T-569/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije Kordes’ Rose Monique - Absolutni razlog za zavrnitev - Znamka, ki jo sestavlja ime rastlinske sorte - Bistveni elementi - Člen 7(1)(m) Uredbe (ES) št. 207/2009 [postal člen 7(1)(m) Uredbe (EU) 2017/1001])
      (2019/C 288/66)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: W. Kordes' Söhne Rosenschulen GmbH & Co KG (Klein Offenseth-Sparrieshoop, Nemčija) (zastopnik: G. Würtenberger, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnica: A. Söder, agentka)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 25. aprila 2017 (zadeva R 1929/2017-1) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka Kordes’ Rose Monique kot znamke Evropske unije.

         Izrek

                  1.

                     Odločba prvega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino z dne 25. aprila 2017 (zadeva R 1929/2017-1) se razveljavi.

                  2.

                     EUIPO nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila družba W. Kordes’ Söhne Rosenschulen GmbH & Co. KG v postopku pred Splošnim sodiščem.

         (1)  UL C 436, 3.12.2018.


title: Zadeva T-384/19: Tožba, vložena 20. junija 2019 – Parlament/Axa Assurances Luxembourg in drugi

text:
               26.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/53

      Tožba, vložena 20. junija 2019 – Parlament/Axa Assurances Luxembourg in drugi
      (Zadeva T-384/19)
      (2019/C 288/67)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Evropski parlament (zastopniki: E. Paladini in B. Schäfer, agentki, C. Point in P. Hédouin, odvetnika)

         Tožene stranke: Axa Assurances Luxembourg SA (Luxembourg, Luksemburg), Bâloise Assurances Luxembourg SA (Bertrange, Luksemburg), La Luxembourgeoise SA (Leudelange, Luksemburg), Delta Lloyd Schadeverzekering NV (Amsterdam, Nizozemska)

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da škoda, ki je nastala zaradi izliva vode na gradbišču „Konrad Adenauer“ med močnim deževjem 27. in 30. maja 2016, spada na področje uporabe zavarovalne pogodbe „vsa tveganja gradbišča“, sklenjene s toženimi strankami;

                  —

                  toženim strankam posledično naloži, da Evropskemu parlamentu povrnejo zahtevane stroške, to je 779 902,87 EUR, in sicer:

                              —

                              družbi AXA Assurances Luxembourg SA naloži vračilo 50 % navedenega zneska, to je 389 951,44 EUR;

                              —

                              družbi Bâloise Assurances Luxembourg SA naloži vračilo 20 % navedenega zneska, to je 155 980,57 EUR;

                              —

                              družbi La Luxembourgeoise SA naloži vračilo 20 % navedenega zneska, to je 155 980,57 EUR;

                              —

                              družbi Delta Lloyd Schadeverzekering NV naloži vračilo 10 % navedenega zneska, to je 77 990,29 EUR;

                              —

                              in pripadajoče zakonske zamudne obresti od 22. decembra 2017, katerih stopnja je enaka obrestni meri, ki jo uporablja Evropska centralna banka za svoje zadnje operacije glavnega refinanciranja, povečani za osem odstotnih točk;

                  —

                  podredno, če predlogom v zvezi s prvim in drugim tožbenim zahtevkom ne bi bilo ugodeno, toženim strankam naloži solidarno povrnitev škode, ki je nastala zaradi neizpolnitve obveznosti iz člena I.13.2 zavarovalne pogodbe „vsa tveganja gradbišča“, to je 779 902,87 EUR;

                  —

                  toženim strankam naloži, da Evropskemu parlamentu povrnejo stroške izvedenskega mnenja, to je 16 636,00 EUR, in sicer:

                              —

                              družbi AXA Assurances Luxembourg SA naloži vračilo 50 % navedenega zneska, to je 8 318,00 EUR;

                              —

                              družbi Bâloise Assurances Luxembourg SA naloži vračilo 20 % navedenega zneska, to je 3 327,20 EUR;

                              —

                              družbi La Luxembourgeoise SA naloži vračilo 20 % navedenega zneska, to je 3 327,20 EUR;

                              —

                              družbi Delta Lloyd Schadeverzekering NV naloži vračilo 10 % navedenega zneska, to je 1 663,60 EUR;

                              —

                              in pripadajoče zakonske zamudne obresti od 22. decembra 2017, katerih stopnja je enaka obrestni meri, ki jo uporablja Evropska centralna banka za svoje zadnje operacije glavnega refinanciranja, povečani za osem odstotnih točk;

                  —

                  toženim strankam naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe primarno navaja samo en tožbeni razlog, ki se nanaša na njeno pravico do zavarovalnega kritja za škodni dogodek iz maja 2016. V utemeljitev tega tožbenega razloga navaja, da so klavzule o izključitvi kritja, na katere se sklicujejo tožene stranke, neupoštevne. V zvezi s tem navaja te trditve:

                  —

                  Klavzulo o izključitvi zavarovalnega kritja za poplave so tožene stranke razlagale napačno. Iz sobesedila in določb pogodbe je razvidno, da izraz „poplava“ pomeni naravno nesrečo in ne vdor vode v prostor, ki je ponavadi suh.

                  —

                  Klavzule o izključitvi kritja za vse naravne nesreče ni mogoče uporabiti. Naravne nesreče so v pogodbi navedene izčrpno in močno deževje, kot je bilo tisto maja 2016, ni zajeto s tem pojmom.

                  —

                  Klavzula o izključitvi kritja za nezadostnost odtokov so tožene stranke razlagale napačno. Pogodbene določbe se nanašajo na nezadostnost odtokov v smislu nezadostne zmogljivosti javnega sistema odvodnjavanja.

                  —

                  Klavzula o izključitvi kritja za običajno predvidljivo ali neodvrnljivo škodo oziroma škodo, ki nastane zaradi nespoštovanja pravil stroke, je neveljavna oziroma se vsekakor ne uporablja za ta primer.

                  —

                  Klavzula o izključitvi kritja, na katero se sklicujejo tožene stranke, ne izpolnjuje pogoja, ki se zahteva z luksemburškim pravom, da morajo biti primeri hude malomarnosti, ki so izključeni iz zavarovalnega kritja, izrecno in izčrpno določeni s pogodbo.

                  —

                  Dejstva, s katerimi naj bi bila podprta uporaba take klavzule, ne zadostujejo niti za dokaz neodvrnljivosti škode niti za dokaz, da zavarovani subjekti niso spoštovali pravil stroke.

            Tožeča stranka v utemeljitev podrednega predloga navaja samo en tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev postopkovnih obveznosti iz pogodbe zaradi prekinitve opravljanja izvedenskega dela ante tempore.


title: Zadeva T-386/19: Tožba, vložena 24. junija 2019 – CQ/Računsko sodišče

text:
               26.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/55

      Tožba, vložena 24. junija 2019 – CQ/Računsko sodišče
      (Zadeva T-386/19)
      (2019/C 288/68)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: CQ (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropsko računsko sodišče

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno, vključno z ugovorom nezakonitosti;

                  —

                  posledično:

                              —

                              za nično razglasi odločbo generalnega sekretarja Računskega sodišča z dne 11. aprila 2019, vročeno 15. aprila 2019, s katero je bilo izplačilo 153 107,58 EUR opredeljeno kot neupravičeno in naložena izterjava tega zneska v višini 153 107,58 EUR (povečanega za obresti po 3,5-odstotni obrestni meri od 31. maja 2019);

                              —

                              po potrebi za nični razglasi odločbi računovodje Računskega sodišča z dne 4. in 7. junija 2019;

                              —

                              toženi stranki naloži vračilo zneska v višini 153 495,84 EUR (153 407,58 EUR (glavnica) povečana za 88,26 EUR zamudnih obresti, naloženih tožeči stranki), povečanega za zamudne obresti po 3,5-odstotni obrestni meri do celotnega poplačila;

                              —

                              toženi strani naloži plačilo nastale nepremoženjske škode;

                              —

                              toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: nepravilnosti pri preiskavi Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) in nepravilnosti njegovega končnega poročila.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: prvič, neizvajanje diskrecijske pravice tožene stranke zlasti kot odredbodajalke, drugič, kršitev obveznosti dokazati obtožbe proti tožeči stranki, in tretjič, kršitev obveznosti obrazložitve.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev razumnega roka.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev načel pravne varnosti in zaupanja v pravo ter obstoj očitnih napak pri presoji.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev maksime, da se upravni postopek prekine do odločitve v kazenskem postopku.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: kršitev člena 75 Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (UL 2012, L 298, str. 1) ali člena 94 Uredbe (EU, Euratom) 2018/1046 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. julija 2018 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, spremembi uredb (EU) št. 1296/2013, (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013, (EU) št. 1304/2013, (EU) št. 1309/2013, (EU) št. 1316/2013, (EU) št. 223/2014, (EU) št. 283/2014 in Sklepa št. 541/2014/EU ter razveljavitvi Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 (UL 2018, L 193, str. 1).