title: Zadeva C-286/04 P: Pritožba Eurocermex SA, vložena dne 5. julija 2004 zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat) z dne 29. aprila 2003 v zadevi T-399/02 med strankama Eurocermex SA in Uradom za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli (UUNT))

text:
               28.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/17

         Pritožba Eurocermex SA, vložena dne 5. julija 2004 zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat) z dne 29. aprila 2003 v zadevi T-399/02 med strankama Eurocermex SA in Uradom za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli (UUNT))
   (Zadeva C-286/04 P)
   (2004/C 217/32)
   Eurocermex SA, ki ga zastopa A. Bertrand, avocat, je dne 5. julija 2004 (faks z dne 29. junija 2004) na Sodišče Evropskih skupnosti vložil pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje Evropske skupnosti (drugi senat) z dne 29. aprila 2004 v zadevi T-399/02 med strankama Eurocermex SA in Uradom za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli (UUNT)).
   Tožeča stranka Sodišču predlaga, da:

               —

               spremeni sodbo Sodišča prve stopnje z dne 29. aprila 2004,

               —

               razglasi za nično izpodbijano odločbo.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe:
   Sodišče prve stopnje je izvedlo ločeno analizo različnih elementov, ki sestavljajo prijavljeno znamko in potrjujoč odločbo Odbora za pritožbe ugotovilo, da omenjeni elementi nimajo razlikovalnega značaja, ki bi potrošniku omogočal identifikacijo izvora izdelka. S tem je Sodišče prve stopnje želelo ločiti različne elemente z namenom, da bi jih obravnavalo posamično in je tako zanikalo kakršenkoli razlikovalni značaj prijavljene znamke. Gre za hudo napako presoje in uporabe prava, saj je ravno celostno pojmovanje prijavljenega znaka tisto, ki ga je treba preučiti; ne pa njegovih različnih elementov, obravnavanih ločeno.
   V vsakem primeru je znamka pridobila svoj razlikovalni značaj preko svoje vsesplošne uporabe v obliki spoznavnega znaka za izdelek in/ali podjetje.


title: Zadeva C-92/05: Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Francoski republiki, vložena dne 21. februarja 2005

text:
               2.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/26

         Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Francoski republiki, vložena dne 21. februarja 2005
   (Zadeva C-92/05)
   (2005/C 82/53)
   Jezik postopka: francoščina
   Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata Bruno Stromsky in Bernhard Schima, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, je dne 21. februarja 2005 na Sodišču Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Francoski republiki.
   Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

               1)

               ugotovi, da Francoska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Komisije 2003/32/ES z dne 23. aprila 2003 o uvedbi podrobnih tehničnih zahtev v zvezi z zahtevami, določenimi v Direktivi Sveta 93/42/EGS o medicinskih pripomočkih, izdelanih z uporabo tkiv živalskega izvora (1), ni izpolnila obveznosti iz te direktive;

               2)

               podredno ugotovi, da Francoska republika s tem, da o teh predpisih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz zgoraj navedene Direktive 2003/32/ES;

               3)

               Francoski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Rok, določen za prenos direktive v notranji pravni red, je pretekel dne 1. januarja 2004.

      (1)  UL L 105, 26.4.2003, str. 18.


title: Zadeva T-438/07: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. novembra 2009 – Spa Monopole proti UUNT – De Francesco Import (SpagO) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti SpagO — Prejšnja nacionalna besedna znamka SPA — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj škodovanja ugledu — Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009) )

text:
               16.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 11/24

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. novembra 2009 – Spa Monopole proti UUNT – De Francesco Import (SpagO)
   (Zadeva T-438/07) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti SpagO - Prejšnja nacionalna besedna znamka SPA - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj škodovanja ugledu - Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009)“)
   2010/C 11/47
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgija) (zastopniki: L. De Brouwer, E. Cornu, É. De Gryse, D. Moreau, J. Pagenberg, A. von Mühlendahl in S. Abel, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: B. Schmidt, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Sodiščem prve stopnje: De Francesco Import GmbH (Nuremberg, Nemčija) (zastopnika: D. Terheggen in H. Linder, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 13 septembra 2007 (zadeva R 1285/2006-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo De Francesco Import GmbH in družbo Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 37, 9.2.2008.


title: Zadeva T-107/11 P: Pritožba, ki jo je 18. februarja 2011 vložila Evropska fundacija za usposabljanje (ETF) zoper sodbo Sodišča za uslužbence z dne 9. decembra 2010 v zadevi Schuerings proti ETF, F-87/08

text:
               7.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 139/21

         Pritožba, ki jo je 18. februarja 2011 vložila Evropska fundacija za usposabljanje (ETF) zoper sodbo Sodišča za uslužbence z dne 9. decembra 2010 v zadevi Schuerings proti ETF, F-87/08
   (Zadeva T-107/11 P)
   2011/C 139/40
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska fundacija za usposabljanje (ETF) (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Gisela Schuerings (Nica, Francija)

      Predlogi

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije z dne 9. decembra 2010 v zadevi F-87/08;

               —

               posledično zavrne tožbo, vloženo na prvi stopnji, in zato

               —

               drugi stranki v postopku naloži plačilo stroškov obeh stopenj.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja štiri pritožbene razloge.

               1.

               Prvi pritožbeni razlog se nanaša na to, da je Sodišče za uslužbence kršilo pojem interesa službe in pojem delovnega mesta, člena 2 in 47 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije in obveznost obrazložitve, s tem da je v točki 62 izpodbijane odločbe razsodilo da „mora zadevna agencija, preden odpove pogodbo o zaposlitvi uslužbencu, ki ima pogodbo za nedoločen čas, ker so bile naloge, za katere je bil ta uslužbenec sprejet, ukinjene ali prenesene na drugo organizacijo, preučiti, ali zainteresirane stranke ni mogoče prerazporediti na drugo delovno mesto, ki že obstaja ali ki bi se moralo kmalu odpreti, zlasti zaradi dodelitve novih pristojnosti zadevni agenciji“.

               2.

               Drugi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev načel sorazmernosti in pravne varnosti, ker je Sodišče za uslužbence v točki 63 izpodbijane sodne razsodilo, da mora uprava pri preučitvi možnosti prerazporeditve „tehtati interes službe, ki narekuje zaposlitev osebe, ki je najbolj usposobljena za zasedbo delovnega mesta, ki že obstaja ali ki bi se moralo kmalu odpreti, in interes uslužbenca, kateremu se namerava odpovedati pogodba o zaposlitvi. Za to mora upoštevati […] različna merila, med katerimi so tudi zahteve delovnega mesta glede na usposobljenost in potencial uslužbenca […] ter njegova starost, doba službovanja in število let, v katerih mora plačevati prispevke, preden lahko uveljavlja svojo pravico do pokojnine“.

               3.

               Tretji pritožbeni razlog se nanaša na kršitev pravil ne ultra vires in ne ultra petita ter procesna pravila, povezana z načelom kontradiktornosti, ker naj bi se Sodišče za uslužbence:

                           —

                           oprlo na trditve, o katerih stranki nista razpravljali,

                           —

                           sprejelo tožbeni razlog, ki se razlikuje od tistih, ki jih je navedla G. Schuerings in

                           —

                           ETF naložilo, da G. Schuerings omogoči vrnitev na delo, čeprav ta tega ni predlagala.

               4.

               Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 266 PDEU in obveznosti obrazložitve, ker naj Sodišče za uslužbence ne bi upoštevalo pooblastila ETF za izvršitev ničnostne sodbe in ustaljene sodne prakse s tega področja, s tem da je naložilo, da se zainteresirani stranki omogoči vrnitev na delo, namesto da bi prisodilo denarno odškodnino, če bi bila odločba o odpovedi pogodbe o zaposlitvi razglašena za nično.


title: Zadeva C-526/09: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 2. decembra 2010 – Evropska komisija proti Portugalski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Okolje — Direktiva 91/271/EGS — Čiščenje komunalne odpadne vode — Člen 11(1) in (2) — Odvajanje tehnološke odpadne vode v kanalizacijske sisteme in komunalne čistilne naprave — Zahteva po predhodnih ureditvah in/ali posebnih dovoljenjih — Neobstoj dovoljenja)

text:
               29.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/9

         Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 2. decembra 2010 – Evropska komisija proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-526/09) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Okolje - Direktiva 91/271/EGS - Čiščenje komunalne odpadne vode - Člen 11(1) in (2) - Odvajanje tehnološke odpadne vode v kanalizacijske sisteme in komunalne čistilne naprave - Zahteva po predhodnih ureditvah in/ali posebnih dovoljenjih - Neobstoj dovoljenja)
   2011/C 30/13
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: S. Pardo Quintillán in G. Braga da Cruz, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika (zastopnik: L. Inez Fernandes, zastopnik)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 11(1) in (2) Direktive Sveta z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (91/271/EGS) (UL L 135, str. 40) – Dovoljenje za odvajanje odpadne vode – „Estação de Serviço Sobritos“

      Izrek

               1.

               Portugalska republika s tem, da je dopustila odvajanje tehnološke odpadne vode iz industrijskega obrata Estação de Serviço Sobritos Lda, ki je na mestnem območju Matosinhos, brez ustreznega dovoljenja, izdanega za to, ni izpolnila obveznosti iz člena 11(1) in (2) Direktive Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode.

               2.

               Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 51, 27.2.2010.


title: Zadeva T-658/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 27. januarja 2014 – Komisija proti UUNT – Ten ewiv (TEN)

text:
               15.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 78/18

         Sklep Splošnega sodišča z dne 27. januarja 2014 – Komisija proti UUNT – Ten ewiv (TEN)
   (Zadeva T-658/11) (1)

   2014/C 78/35
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik osmega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 98, 31.3.2012.


title: Zadeva F-113/11: Tožba, vložena 25. oktobra 2011 – ZZ proti Komisiji

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 25/69

      Tožba, vložena 25. oktobra 2011 – ZZ proti Komisiji
      (Zadeva F-113/11)
      (2012/C 25/134)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predmet in opis spora

      Razglasitev ničnosti sklepa Komisije, s katerim je z molkom zavrnila predlog tožeče stranke za izplačilo neizplačanega dela osebnih prejemkov za avgust 2010.

         Predlogi tožeče stranke

                  —

                  Sklep, ki ga je izdala Komisija, ali, v vsakem primeru, ki ga je mogoče pripisati Komisiji, o zavrnitvi, ne glede na to v kakšni obliki in ne glede na to, ali gre za delno ali za popolno zavrnitev tožbenih predlogov tožeče stranke iz tožbe z dne 30. avgusta 2010, naj se razglasi za ničen;

                  —

                  obvestilo, evidentirano pod št. Ares(2011)217354, naj se naj se ex lege razglasi za neobstoječe, oziroma naj se razglasi za nično, glede na to, koliko je to potrebno v enem in v drugem primeru;

                  —

                  Sklep Komisije o zavrnitvi v kakršni koli obliki tožbenih predlogov tožeče stranke navedenih v ugovoru z dne 14. marca 2011, naj se razglasi za ničen;

                  —

                  Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-496/08 P: Pritožba, ki so jo 18. novembra 2008 Pilar Angé Serrano, Jean-Marie Bras, Adolfo Orcajo Teresa, Dominiek Decoutere, Armin Hau in Francisco Javier Solana Ramos vložili zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 18. septembra 2008 v zadevi T-47/05, Angé Serrano in drugi proti Parlamentu

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/27

         Pritožba, ki so jo 18. novembra 2008 Pilar Angé Serrano, Jean-Marie Bras, Adolfo Orcajo Teresa, Dominiek Decoutere, Armin Hau in Francisco Javier Solana Ramos vložili zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 18. septembra 2008 v zadevi T-47/05, Angé Serrano in drugi proti Parlamentu
   (Zadeva C-496/08 P)
   (2009/C 44/46)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Pritožniki: Pilar Angé Serrano, Jean-Marie Bras, Adolfo Orcajo Teresa, Dominiek Decoutere, Armin Hau in Francisco Javier Solana Ramos (zastopnik: E. Boigelot, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Evropski parlament, Svet Evropske unije
   Predlogi pritožnikov:

               —

               Naj se pritožba razglasi za dopustno in utemeljeno in, posledično:

                           —

                           naj se izpodbijana sodba razveljavi, prvič, v delu, v katerem je odločeno, da se postopek ustavi glede P. Angé Serrano, J.-M. Brasa in A. Orcaja Terese, kar zadeva prvi tožbeni razlog, in drugič, v delu, v katerem je zavrnjen njihov odškodninski zahtevek;

                           —

                           naj se točki 2 in 4 izreka izpodbijane sodbe ter njuna obrazložitev razveljavijo v delu, v katerem se nanašajo na D. Decoutera, A. Haua in F.-J. Solano Ramosa;

               —

               naj se odloči o zadevi in naj se ugodi začetni tožbi pritožnikov v zadevi T-47/05:

                           —

                           naj se za nično razglasijo odločbe o razvrstitvi v naziv pritožnikov po začetku veljavnosti novih Kadrovskih predpisov;

                           —

                           naj se Evropskemu parlamentu naloži plačilo odškodnine, ocenjene ex aequo et bono na 60.000 EUR za vsakega pritožnika;

               —

               nasprotni stranki naj se v vsakem primeru naloži plačilo stroškov postopkov na obeh stopnjah.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo odločilo o tožbah šestih pritožnikov, ki so vsi uradniki Evropskega parlamenta, izbrani v okviru notranjih natečajev, izvedenih v skladu s prejšnjimi Kadrovskimi predpisi, katerih razvrstitev pa je bila spremenjena po začetku veljavnosti novih Kadrovskih predpisov.
   Prvi trije pritožniki v utemeljitev pritožbe uveljavljajo dva pritožbena razloga.
   V okviru prvega pritožbenega razloga zatrjujejo, da je Sodišče prve stopnje z razglasitvijo ustavitve postopka napačno uporabilo pravo in kršilo obveznost obrazložitve. Pritožniki naj bi namreč še vedno imeli pravni interes za vložitev ničnostne tožbe zoper izpodbijane odločbe o razvrstitvi, kljub temu da so bile te nadomeščene z naknadnimi posamičnimi odločbami z dne 20. marca 2006, saj naj bi Sodišče prve stopnje samo štelo, da naj s temi novimi odločbami ne bi bili popolnoma odpravljeni očitki pritožnikov, saj naj z njimi ne bi bila ponovno vzpostavljena razvrstitev v višji naziv. Poleg tega naj bi izpodbijane odločbe temeljile na členih 2 in 8 priloge XIII k novim Kadrovskim predpisom, katerih zakonitost naj bi bila po njihovem mnenju sporna.
   V okviru drugega pritožbenega razloga ti isti pritožniki navajajo, da je Sodišče prve stopnje kršilo obveznost obrazložitve, s tem ko je zavrnilo njihov odškodninski zahtevek, čeprav so bili zaradi razvrstitve v naziv v skladu z novimi Kadrovskimi predpisi postavljeni na isto raven kot njihovi kolegi, ki niso bili uspešni na natečaju za prehod v drugo kategorijo, zaradi česar jim je nastala resna škoda.
   Zadnji trije pritožniki se v utemeljitev pritožbe sklicujejo na en sam pritožbeni razlog, ki se nanaša na nezakonitost členov 2 in 8 priloge XIII k novim Kadrovskim predpisom za uradnike.
   V zvezi s tem pritožniki najprej zatrjujejo, da je Sodišče prve stopnje kršilo pridobljene pravice ter načeli pravne varnosti in varstva upravičenih pričakovanj, saj je štelo, da razvrstitev v višji naziv po tem, ko so uspešno opravili natečaje v skladu s prejšnjimi Kadrovskimi predpisi, ni pridobljena pravica in zato ne more na njej temeljiti nobeno upravičeno pričakovanje.
   Pritožniki v utemeljitev tega pritožbenega razloga dalje zatrjujejo, da je Sodišče prve stopnje kršilo načelo enakega obravnavanja, saj naj bi bili zaradi ponovne razvrstitve v naziv v skladu z novimi Kadrovskimi predpisi obravnavani na enak način kot njihovi kolegi, ki niso bili uspešni na istih natečajih. Sodišče prve stopnje naj bi poleg tega različno obravnavalo enake situacije, saj je ugotovilo, da kandidati, ki so bili uspešni na istem natečaju, ne tvorijo ene same in iste kategorije, ker se pravila za razvrstitev v naziv razlikujejo glede na to, kdaj je bila opravljena razvrstitev. Uporaba različnih določb za kandidate, ki so bili uspešni na istem natečaju, namreč člena 2(1) in člena 5(4) priloge XIII k novim Kadrovskim predpisom, naj bi bila tako v nasprotju z načelom enakega obravnavanja.


title: Zadeva T-764/14: Tožba, vložena 14. novembra 2014 – European Dynamics Luxembourg in Evropaïki Dynamiki/Komisija

text:
               26.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/38

         Tožba, vložena 14. novembra 2014 – European Dynamics Luxembourg in Evropaïki Dynamiki/Komisija
   (Zadeva T-764/14)
   (2015/C 026/49)
   Jezik postopka: grščina

      Stranke

      Tožeči stranki: European Dynamics Luxembourg SA (Luxembourg, Luksemburg) in Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnika: M. Sfyri in I. Ampazis, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

               —

               odločbo Evropske komisije Ares(2014) 2903214 z dne 5. septembra 2014, s katero je Komisija zavrnila ponudbo tožečih strank v okviru omejenega postopka javnega razpisa EuropeAid/135040/C/SER/MULTI, razglasi za nično;

               —

               odredi vrnitev v prejšnje stanje in

               —

               Komisiji naloži plačilo vseh stroškov tožečih strank.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata naslednje:
   Po njunem mnenju je treba izpodbijano odločbo razglasiti za nično v smislu člena 263 PDEU iz teh razlogov:

               Prvič, izkušnje udeležencev so se ocenjevale v postopku oddaje, čeprav so bile preučene že v fazi predizbora.

               Drugič, Komisija je kršila obveznost obrazložitve svoje odločbe, ker ni podala zadostnih pojasnil v zvezi z razvrstitvijo tehnične ponudbe tožečih strank in ker ni objavila celotne sestave uspešnega konzorcija ter bistvenih značilnosti finančne ponudbe.

               Tretjič, Komisija je storila vrsto očitnih napak pri presoji tehnične ponudbe tožečih strank, pri čemer je hkrati kršila načelo enakega obravnavanja udeležencev.

               Četrtič, Komisija je kršila finančno uredbo in v njej določeno načelo preglednosti.


title: Zadeva T-20/14: Tožba, vložena 8. januarja 2014 – Nguyen proti Parlamentu in Svetu

text:
               14.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/42

         Tožba, vložena 8. januarja 2014 – Nguyen proti Parlamentu in Svetu
   (Zadeva T-20/14)
   2014/C 112/55
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Huynh Duong Vi Nguyen (Woluwe-Saint-Lambert, Belgija) (zastopnik: M. Velardo, odvetnik)

      Toženi stranki: Svet Evropske unije in Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za nične določbe člena 7 (potovalni čas) iz Priloge V h Kadrovskim predpisom in člena 8 (potni stroški) iz Priloge VII h Kadrovskim predpisom, kakor sta bila spremenjena z Uredbo (EU, Euratom) št. 1023/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije in Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije, ki je bila objavljena v Uradnem listu št.o
                  L 287 z dne 29. oktobra 2013, v delu, v katerem je pravica do potnih stroškov in potovalnega časa vezana na nadomestilo za prebivanje v tujini ali na izselitveni dodatek;

               —

               toženima strankama naloži, naj ji plača znesek 169 051,96 EUR za nastalo premoženjsko škodo in znesek 40 000 EUR za nepremoženjsko škodo;

               —

               toženima strankama naloži plačilo odškodnine za nastalo nepremoženjsko in premoženjsko škodo, skupaj z zamudnimi in kompenzacijskimi obrestmi po obrestni meri 6,75%;

               —

               toženima strankama naloži plačilo stroškov, ki so tožeči stranki nastali v tem postopku.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka – čigar matični kraj je v New Yorku, vendar ne prejema niti nadomestila za prebivanje v tujini niti izselitvenega dodatka in je zato po reformi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije izgubila pravico do pavšalnega plačila potnih stroškov in pravico do povečanja letnega dopusta z dodatnimi dnevi dopusta kot potovalnim časom – v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov, ki se nanašajo na:

               —

               bistveno kršitev postopka in kršitev člena 27 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v zvezi s pravico delavcev do obveščenosti in posvetovanja, ker je bil odbor za Kadrovske predpise izključen iz prenove Kadrovskih predpisov;

               —

               kršitev načela spoštovanja pridobljenih pravic, načel na področju časovne uporabe prava in načela pravne varnosti;

               —

               kršitev legitimnih pričakovanj;

               —

               kršitev načela enakega obravnavanja in

               —

               kršitev načela sorazmernosti.


title: Zadeva C-559/15: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 27. aprila 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Onix Asigurări SA/Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (IVASS) (Predhodno odločanje — Direktiva 73/239/EGS — Direktiva 92/49/EGS — Načelo enotnega dovoljenja — Načelo nadzora s strani matične države članice — Člen 40(6) — Pojem„nepravilnosti“ — Ugled delničarjev — Prepoved zavarovalnici s sedežem v eni državi članici, da sklepa nove pogodbe na ozemlju druge države članice)

text:
               26.6.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 202/4

         Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 27. aprila 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Onix Asigurări SA/Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (IVASS)
   (Zadeva C-559/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Direktiva 73/239/EGS - Direktiva 92/49/EGS - Načelo enotnega dovoljenja - Načelo nadzora s strani matične države članice - Člen 40(6) - Pojem„nepravilnosti“ - Ugled delničarjev - Prepoved zavarovalnici s sedežem v eni državi članici, da sklepa nove pogodbe na ozemlju druge države članice))
   (2017/C 202/05)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Consiglio di Stato

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Onix Asigurări SA

      Nasprotna stranka: Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (IVASS)

      Izrek

   Direktivo Sveta 92/49/EGS z dne 18. junija 1992 o spremembah direktiv 73/239/EGS in 88/357/EGS in o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o neposrednem zavarovanju razen življenjskega zavarovanja (tretja direktiva o premoženjskem zavarovanju) in zlasti njen člen 40(6) je treba razlagati tako, da nasprotujeta temu, da nadzorni organi države članice zoper podjetje, ki se ukvarja z neposrednim zavarovanjem razen življenjskega zavarovanja in na ozemlju te države članice posluje iz naslova svobode opravljanja storitev, v izrednih razmerah, da bi zaščitili interese zavarovancev in drugih oseb, ki lahko pridobijo koristi iz kritja na podlagi sklenjenega zavarovanja, sprejmejo ukrepe, kot je prepoved sklepanja novih pogodb na tem ozemlju, ki temeljijo na neizpolnjevanju ali prenehanju izpolnjevanja subjektivne zahteve, ki je pogoj za izdajo dovoljenja za opravljanje zavarovalniške dejavnosti in katere izpolnjevanje se presoja diskrecijsko, kot je pogoj glede ugleda. Nasprotno pa ta direktiva ne nasprotuje temu, da ta država članica pri izvrševanju prerogativ, ki jih ima v primeru izrednih razmer, ugotavlja, ali je zaradi nekaterih pomanjkljivosti ali nejasnosti v zvezi z ugledom oseb, ki vodijo zadevno zavarovalnico, izkazana resnična in neposredna nevarnost za nastanek nepravilnosti, ki bodo škodile interesom zavarovancev in drugih oseb, ki lahko pridobijo koristi iz kritja na podlagi sklenjenega zavarovanja, in če je tako, nemudoma sprejme ustrezne ukrepe, kot je po potrebi prepoved sklepanja novih pogodb na njenem ozemlju.

      (1)  UL C 38, 1.2.2016.


title: Zadeva T-229/06: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 12. januarja 2007 — Kretschmer proti Parlamentu

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/39

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 12. januarja 2007 — Kretschmer proti Parlamentu
   (Zadeva T-229/06) (1)

   (2007/C 56/73)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik prvega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 294, 2.12.2006.


title: Zadeva T-534/14: Tožba, vložena 16. julija 2014 – Murnauer Markenvertrieb/UUNT – Bach Flower Remedies (MURNAUERS Bachblüten)

text:
               6.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 351/13

         Tožba, vložena 16. julija 2014 – Murnauer Markenvertrieb/UUNT – Bach Flower Remedies (MURNAUERS Bachblüten)
   (Zadeva T-534/14)
   2014/C 351/15
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Egelsbach, Nemčija) (zastopnika: F. Traub in H. Daniel, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Bach Flower Remedies Ltd (London, Združeno kraljestvo)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 5. maja 2014 v zadevi R 2041/2012-2;

               —

               toženi stranki naloži stroške postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedna elementa „MURNAUERS Bachblüten“, za proizvode iz razredov 3, 5 in 30 – prijava znamke Skupnosti št. 9 7 49  847

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Bach Flower Remedies Ltd

      Navajana znamka ali znak: nacionalna znamka in znamka Skupnosti, ki vsebujeta besedni element „Bach“, nacionalna besedna znamka „Bach“ in neregistrirana znamka „BACH“, ki se uporablja v gospodarskem prometu, za proizvode in storitve iz razredov 3, 5, 29, 30, 31, 32, 33, 35, 42 in 44

      Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009


title: Zadeva C-634/13 P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 17. septembra 2015 – Total Marketing Services, ki je pravna naslednica družbe Total Raffinage Marketing/Evropska komisija (Pritožba — Konkurenca — Trg parafinskih voskov — Trg stiskanega parafina — Trajanje udeležbe pri nezakonitem omejevalnem sporazumu — Prenehanje udeležbe — Prekinitev udeležbe — Neobstoj dokazov o tajnih stikih za neko obdobje — Nadaljevanje kršitve — Dokazno breme — Javno distanciranje — Drugi udeleženci omejevalnega sporazuma in njihovo dojemanje namere o distanciranju — Obveznost obrazložitve — Načela domneve nedolžnosti, enakega obravnavanja, učinkovitega sodnega varstva in individualizacije kazni)

text:
               9.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 371/6

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 17. septembra 2015 – Total Marketing Services, ki je pravna naslednica družbe Total Raffinage Marketing/Evropska komisija
   (Zadeva C-634/13 P) (1)

   ((Pritožba - Konkurenca - Trg parafinskih voskov - Trg stiskanega parafina - Trajanje udeležbe pri nezakonitem omejevalnem sporazumu - Prenehanje udeležbe - Prekinitev udeležbe - Neobstoj dokazov o tajnih stikih za neko obdobje - Nadaljevanje kršitve - Dokazno breme - Javno distanciranje - Drugi udeleženci omejevalnega sporazuma in njihovo dojemanje namere o distanciranju - Obveznost obrazložitve - Načela domneve nedolžnosti, enakega obravnavanja, učinkovitega sodnega varstva in individualizacije kazni))
   (2015/C 371/07)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Total Marketing Services, ki je pravna naslednica družbe Total Raffinage Marketing (zastopniki: A. Vandencasteele, C. Lemaire in S. Naudin, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: P. Van Nuffel in A. Biolan, agenta, skupaj z N. Coutrelisom, odvetnikom)

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Družbi Total Marketing Services SA se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 45, 15.2.2014.


title: Zadeva T-405/06: Tožba, vložena 27. decembra 2006 — Arcelor in drugi proti Komisiji

text:
               24.2.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 42/37

         Tožba, vložena 27. decembra 2006 — Arcelor in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-405/06)
   (2007/C 42/65)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Arcelor Luxembourg (Luxembourg, Veliko vojvodstvo Luksemburg), Arcelor Profil Luxembourg SA (Esch-sur-Alzette, Veliko vojvodstvo Luksemburg) in Arcelor International (Luxembourg, Veliko vojvodstvo Luksemburg) (zastopnik: A. Vandencasteele, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 8. novembra 2006 v zadevi COMP/F/38.907 — Jekleni nosilci — C(2006) 5342 konč.;

               —

               vsaj razglasitev ničnosti člena 2 odločbe, s katero se tožečim strankam naloži globa ali njeno bistveno zmanjšanje;

               —

               naložitev plačila stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   S to tožbo tožeče stranke predlagajo razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2006) 5342 konč. z dne 8. novembra 2006 v zvezi s postopkom izvajanja člena 65 ESPJ (zadeva COMP/F/38.907 — Jekleni nosilci), glede sporazumov in usklajenih ravnanj, pri katerih so sodelovali evropski proizvajalci nosilcev in se nanašajo na določanje cen, dodelitev kvot in izmenjavo informacij na trgu Skupnosti nosilcev. Podredno predlagajo odpravo ali bistveno zmanjšanje globe, ki jim je bila naložena z izpodbijano odločbo.
   V podporo svoje tožbe tožeče stranke navajajo več tožbenih razlogov.
   Prvi tožbeni razlog je kršitev člena 97 ESPJ in zloraba pooblastil, ker je v odločbi uporabljen člen 65 ESPJ, po izteku veljavnosti te pogodbe, določenim s členom 97.
   Drugič tožeči stranki navajata kršitev Uredbe št. 1/2003 (1) in zlorabo pooblastil, ker Komisija utemeljuje svojo pristojnost za sprejetje odločbe po ESPJ z uredbo, ki ji daje pooblastila le na podlagi izvajanja členov 81 in 82 ES.
   Tretji tožbeni razlog je kršitev pravnega pravila in pravice do obrambe, ker odločba trem hčerinskim družbam nalaga odgovornost za ravnanje, pri katerem naj bi sodelovala le ena.
   Poleg tega tožeče stranke zatrjujejo, da naj bi Komisija s tem, ko je sprejela izpodbijano odločbo, kršila pravna pravila glede zastaranja.
   Nazadnje zatrjujejo, da naj bi odločba kršila njihove pravice obrambe, ker je bila sprejeta več kot petnajst let po nastalih dejstvih, na podlagi teorije o odgovornosti, ki jo je Komisija opredelila v obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah iz marca 2006, kar pa je po mnenju tožečih strank, prvič in torej prepozno.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL 2003, L 1, str. 1).


title: Zadeva C-312/12: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal du travail de Huy (Belgija) 28. junija 2012 – Agim Ajdini proti État belge, Service des Allocations aux Handicapés

text:
               22.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 287/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal du travail de Huy (Belgija) 28. junija 2012 – Agim Ajdini proti État belge, Service des Allocations aux Handicapés
   (Zadeva C-312/12)
   2012/C 287/37
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal du travail de Huy

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Agim Ajdini

      Tožena stranka: État belge, Service des Allocations aux Handicapés

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je člen 4 zakona z dne 27. februarja 1987 o nadomestilih za invalidne osebe glede na to, da iz pravice do nadomestil za invalidne osebe samo zaradi državljanstva izključuje tujo osebo, ki zakonito prebiva v Belgiji, je vpisana v register tujcev ter ima močne in trajne vezi z Belgijo, kjer z družino prebiva že 12 let, pri čemer je ta tuja oseba državljan tretje države, uradne kandidatke za pristop k Evropski uniji, v skladu z evropskim pravom, zlasti pa z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah (2000/C 364/01), predvsem z njenimi členi 20, 21 in 26?

               2.

               Ali je člen 26(4) posebnega zakona z dne 6. januarja 1989 o Cour d’arbitrage v skladu z evropskim pravom, zlasti s členom 234 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti?


title: Zadeva C-310/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 11. julija 2008 vložilo Court of Appeal (Civil Division) (Anglija in Wales) – London Borough of Harrow proti Nimco Hassan Ibrahim in Secretary of State for the Home Department

text:
               27.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 11. julija 2008 vložilo Court of Appeal (Civil Division) (Anglija in Wales) – London Borough of Harrow proti Nimco Hassan Ibrahim in Secretary of State for the Home Department
   (Zadeva C-310/08)
   (2008/C 247/13)
   Jezik postopka: angleščina
   Predložitveno sodišče
   Court of Appeal (Civil Division) (Anglija in Wales)
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: London Borough of Harrow

      Toženi stranki: Nimco Hassan Ibrahim in Secretary of State for the Home Department
   Vprašanja za predhodno odločanje
   Ali v okoliščinah, kjer (i) so zakonec, ki ni državljan Unije in njegovi otroci, ki so državljani Unije, spremljali državljana Unije, ki je prišel v Združeno kraljestvo (ii) je bil državljan Unije delavec v Združenem kraljestvu (iii) je državljan Unije nato prenehal z delom in zapustil Združeno kraljestvo (iv) državljan Unije, zakonec državljana Unije, ki ni državljan Unije, in otroci niso samostojni in so odvisni od socialne pomoči Združenega kraljestva (v) so otroci kmalu po prihodu začeli z osnovnošolskim izobraževanjem v Združenem kraljestvu, medtem ko je bil državljan Unije delavec:

               (1)

               zakonec in otroci uživajo pravico do prebivanja v Združenem kraljestvu samo, če izpolnjujejo pogoje določene v Direktivi 2004/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 (1)?;
               ali

               (2)

                           (i)

                           uživajo pravico do prebivanja, ki izhaja iz člena 12 Uredbe Sveta (EGS) št. 1612/68 z dne 15. oktobra 1968 (2), kot jo razlaga Sodišče, ne da bi izpolnjevali pogoje, ki so določeni v Direktivi 2004/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004;
                           in

                           (ii)

                           ali morajo v tem primeru imeti dostop do zadostnih sredstev, da med njihovim prebivanjem ne bodo postali breme sistema socialne pomoči v državi članici gostiteljici in imeti celovito zavarovalno kritje za primer bolezni v državi članici gostiteljici?;

               (3)

               če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je položaj različen v okoliščinah kot so v obravnavanem primeru, kjer so otroci začeli z osnovnošolskim izobraževanjem in je delavec, ki je državljan Unije, prenehal z delom pred dnevom, ko bi morala biti Direktiva 2004/38 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 izvedena v državah članicah?

      (1)  Direktiva 2004/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS (UL L 158, str. 77).

      (2)  Uredba Sveta (EGS) št. 1612/68 z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti (UL L 257, str. 2).


title: Sodba Sodišča z dne 9. julija 2013 v zadevi E-7/12 – Schenker North AB, Schenker Privpak AB in Schenker Privpak AS proti Nadzornemu organu Efte (Tožba zaradi opustitve ukrepanja – Nepogodbena odgovornost Nadzornega organa Efte – Dostop do dokumentov – Upravičena pričakovanja – Načelo dobrega upravljanja – Nadzorni organ Efte ni sprejel odločbe v roku, ki ga je sam določil)

text:
               24.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 309/4

         SODBA SODIŠČA
   z dne 9. julija 2013
   v zadevi E-7/12
   Schenker North AB, Schenker Privpak AB in Schenker Privpak AS proti Nadzornemu organu Efte
   (Tožba zaradi opustitve ukrepanja – Nepogodbena odgovornost Nadzornega organa Efte – Dostop do dokumentov – Upravičena pričakovanja – Načelo dobrega upravljanja – Nadzorni organ Efte ni sprejel odločbe v roku, ki ga je sam določil)
   2013/C 309/04
   V zadevi E-7/12, Schenker North AB, Schenker Privpak AB in Schenker Privpak AS proti Nadzornemu organu Efte, katere predmet je ZAHTEVA na podlagi členov 37 in 46 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi Nadzornega organa in Sodišča za razglasitev opustitve ukrepanja in nepogodbene odgovornosti Nadzornega organa Efte, je Sodišče v sestavi Carl Baudenbacher, predsednik, Per Christiansen in Páll Hreinsson (sodnik poročevalec), sodnikia 9. julija 2013 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
   Sodišče je odločilo:

               1.

               Ni potrebe, da razsoja o trditvi, da je Nadzorni organ Efte opustil ukrepanje v zvezi z ostalimi dokumenti v zadevi št. 34250.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Nadzornemu organu Efte naloži plačilo stroškov v zvezi z opustitvijo ukrepanja, svojih stroškov v zvezi s tožbo za nepogodbeno odgovornost in polovice stroškov tožečih strank v zvezi s tožbo za nepogodbeno odgovornost.

               4.

               Tožečim strankam naloži plačilo polovice njihovih stroškov v zvezi s tožbo za nepogodbeno odgovornost.


title: Zadeva F-55/13: Tožba, vložena 2. junija 2013 – ZZ proti EIB

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 226/26

         Tožba, vložena 2. junija 2013 – ZZ proti EIB
   (Zadeva F-55/13)
   (2013/C 226/36)
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: L. Isola, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska investicijska banka

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila za tožečo stranko za leto 2011 v delu, v katerem ni ocenjena z „exceptional performance“ oziroma „very good performance“ in ni predlagana za napredovanje v funkcijo D in v delu, v katerem so določeni cilji za leto 2012, razglasitev ničnosti smernic za ocenjevalno poročilo za leto 2011 in, nazadnje, naložitev EIB povračila nepremoženjske in premoženjske škode, ki naj bi jo utrpela tožeča stranka.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti (a) odločbe z dne 18. decembra 2012 v delu, v katerem je odbor za pritožbe v skladu s členom 22 Kadrovskih predpisov in v skladu z Note to Staff N. 715 HR/P&O/2012-0103 z dne 29. marca 2012 zavrnil pritožbo zoper svoje ocenjevalno poročilo za leto 2011; (b) ocenjevalnega poročila v ocenjevalnem delu, v delu, v katerem ni dana ocena „Exceptional performance“ ali ocena „Very good performance“ in, nazadnje, v delu, v katerem tožeča stranka ni predlagana za napredovanje v funkcijo D ter v delu, v katerem določa njene cilje za leto 2012; (c) vseh povezanih, poznejših in predhodnih aktov, med katerimi so napredovanja v skladu z oceno direktorja kadrovske službe „2011 staff appraisal exercise, award of promotions and titles“ iz maja 2012, ker je EIB glede na presojo, ki so jo izrazili nadrejeni tožeče stranke in ki se danes izpodbija, ni upoštevala pri „Promotions from Function E to D“;

               —

               razglasitev ničnosti ali neuporaba smernic, ki jih je določila direkcija „Kadrovske zadeve“ z dopisom RH/P&O/2011-0242 št. 709 z dne 13. decembra 2011 in ustreznih „Guidelines to the 2011 annual staff appraisal exercise“ z dne 14. decembra 2011, tudi v delu, v katerem določajo, da se končna presoja izrazi z besedno zvezo, vendar pa ne vzpostavljajo meril, ki jih mora ocenjevalec upoštevati, da se delovni rezultati štejejo za „exceptionnelle dépassant les attentes“; oziroma „très bonne“; ali pa „répondant à toutes les attentes“;

               —

               naložitev povračila zaradi tega nastale nepremoženjske in premoženjske škode ter plačila stroškov postopka.


title: Zadeva T-284/15: Tožba, vložena 1. junija 2015 – AlzChem/Komisija

text:
               14.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 302/55

         Tožba, vložena 1. junija 2015 – AlzChem/Komisija
   (Zadeva T-284/15)
   (2015/C 302/71)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: AlzChem AG (Trostberg, Nemčija) (zastopniki: P. Alexiadis, Solicitor, A. Borsos in I. Georgiopoulos, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj

               —

               tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

               —

               člen 2 Odločbe Komisije z dne 15. oktobra 2014 na podlagi členov 107(1) in 108(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije o državni pomoči SA.33797 – (2013/C) (prej 2013/NN) (prej 2011/CP), ki jo je Slovaška dodelila družbi NCHZ, razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: Komisija je ravnala napačno, ko je ugotovila, da nadaljnje delovanje družbe NCHZ na podlagi odločbe odbora upnikov ni pomenilo državne pomoči v smislu člena 107(1) PDEU

                           —

                           Komisija je napačno uporabila pravo in storila očitno napako pri presoji, ko je ugotovila, da družbi Novácke chemické závody, a.s. v konkurze (NCHZ) ni bila dodeljena nobena korist, medtem ko so se njene dejavnosti nadaljevale po odločbi odbora upnikov in zavarovanih upnikov. Komisija je prav tako napačno uporabila pravo in storila očitno napako pri presoji, ko je ugotovila, da odločbe odbora upnikov in zavarovanih upnikov o nadaljevanju dejavnosti družbe NCHZ ni mogoče pripisati državi.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: Komisija je kršila obveznost obrazložitve, kot je določena v členu 296 PDEU, v zvezi s pripisom odločbe odbora upnikov in zavarovanih upnikov državi.

                           —

                           Komisija ni podala obrazložitve glede odobritve odločbe odbora upnikov in zavarovanih upnikov s strani Trenčín Court. Komisija tudi ni podala obrazložitve glede pravic veta zavarovanih upnikov glede nadaljevanja dejavnosti družbe NCHZ na podlagi slovaškega zakona o stečajnem postopku.


title: Zadeva T-390/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 11. junija 2008 – Piccinni-Leopardi in drugi proti Komisiji

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/36

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 11. junija 2008 – Piccinni-Leopardi in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-390/04) (1)

   (2008/C 197/65)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik šestega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 300, 4.12.2004.


title: Zadeva T-134/11: Tožba, vložena 3. marca 2011 – Al-Faqih in drugi proti Komisiji

text:
               30.4.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 130/21

         Tožba, vložena 3. marca 2011 – Al-Faqih in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-134/11)
   2011/C 130/41
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Al-Bashir Mohammed Al-Faqih (Birmingham, Združeno kraljestvo), Ghunia Abdrabbah (Birmingham, Združeno kraljestvo), Taher Nasuf (Manchester, Združeno kraljestvo) in Sanabel Relief Agency Ltd (Birmingham, Združeno kraljestvo) (zastopnika: E. Grieves, barrister, in N. Garcia-Lora, solicitor)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predloga tožečih strank

               —

               Uredbi Komisije (EU) št. 1139/2010 (1) in št. 1138/2010 (2) naj se razglasita za nični v delu, v katerem se nanašata na tožeče stranke; in

               —

               Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo njegovih stroškov, stroškov tožečih strank in zneskov, ki ki so bili iz blagajne Sodišča nakazani za pravno pomoč.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo štiri tožbene razloge.

               1.

               S prvim tožbenim razlogom trdijo, da Komisija namenoma ni upoštevala zavezujoče sodne prakse Sodišča in ni nepristransko preučila podlage za navedbo tožečih strank niti ni zahtevala razlogov za te navedbe.

               2.

               Z drugim tožbenim razlogom tožeče stranke trdijo, da z uredbama Komisije (EU) št. 1139/2010 in št. 1138/2010 ni bila spoštovana pravica do sodnega nadzora in je bila kršena pravica do obrambe, kar ni v skladu s členom 6 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin.

               3.

               S tretjim tožbenim razlogom tožeče stranke trdijo, da so ugotovitve Komisije glede ene od tožečih strank, to je družbe Sanabel Relief Agency Ltd, napačne in pravno nevzdržne.

               4.

               S četrtim tožbenim razlogom tožeče stranke trdijo, da pomenita uredbi Komisije (EU) št. 1139/2010 in št. 1138/2010 nesorazmeren poseg v lastninsko pravico vseh štirih tožečih strank in v njihovo zasebnost v smislu člena 8 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin. Poleg tega naj bi bila taka pravna ureditev nesmiselna, zlasti zato, ker Združeno kraljestvo meni, da prve tri tožeče stranke upoštevnih meril ne izpolnjujejo več.

      (1)  Uredba Komisije (EU) št. 1139/2010 z dne 7. decembra 2010 o 141. spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 881/2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osama bin Ladnom, mrežo Al-Kaida in talibani (UL 2010 L 322, str. 6).

      (2)  Uredba Komisije (EU) št. 1138/2010 z dne 7. decembra 2010 o 140. spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 881/2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osama bin Ladnom, mrežo Al-Kaida in talibani (UL 2010 L 322, str. 4).


title: Zadeva F-121/15: Sodba Sodišča za uslužbence (sodnik posameznik) z dne 14. junija 2016 – Fernández González/Komisija (Javni uslužbenci — Začasni uslužbenec — Uslužbenec na delovnem mestu v uradu evropskega komisarja — Zaposlitev začasnega uslužbenca na podlagi člena 2(b) pogojev za zaposlitev — Pogoj prekinitve vsakršne zaposlitve pri Komisiji za šest mesecev — Točka 3.2 obvestila Komisije D(2005) 18064 z dne 28. julija 2005 o zaposlitvi drugih uslužbencev na podlagi člena 2(b) in (d) pogojev za zaposlitev na delovna mesta za nedoločen čas v primeru neobstoja uspešnih kandidatov na natečaju)

text:
               25.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/68

         Sodba Sodišča za uslužbence (sodnik posameznik) z dne 14. junija 2016 – Fernández González/Komisija
   (Zadeva F-121/15) (1)

   ((Javni uslužbenci - Začasni uslužbenec - Uslužbenec na delovnem mestu v uradu evropskega komisarja - Zaposlitev začasnega uslužbenca na podlagi člena 2(b) pogojev za zaposlitev - Pogoj prekinitve vsakršne zaposlitve pri Komisiji za šest mesecev - Točka 3.2 obvestila Komisije D(2005) 18064 z dne 28. julija 2005 o zaposlitvi drugih uslužbencev na podlagi člena 2(b) in (d) pogojev za zaposlitev na delovna mesta za nedoločen čas v primeru neobstoja uspešnih kandidatov na natečaju))
   (2016/C 270/75)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Elia Fernández González (Bruselj, Belgija) (zastopniki: M. Casado García-Hirschfeld in É. Boigelot, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: C. Berardis-Kayser in G. Berscheid, agenta, D. Waelbroeck in A. Duron, odvetnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi kandidature tožeče stranke za delovno mesto, za katerega je bilo objavljeno obvestilo o prostem delovnem mestu COM/2014/2036, zaradi neizpolnjevanja pogoja o prekinitvi pogodbe za šest mesecev pred zaposlitvijo uslužbenca, ki je bil pred tem zaposlen na podlagi pogodbe AT2c, na podlagi Obvestila D(2005)18064 z dne 28. julija 2005 DG HR, ter povračilo domnevno nastale premoženjske in nepremoženjske škode.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Elia Fernández González.

      (1)  UL C 354, 26.10.2015, str. 57.


title: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 14. oktobra 2004 v zadevi T-3/03, Everlast World's Boxing Headquarters Corporation proti Uradu za usklajevanje notranjega trga (UUNT) (Znamka Skupnosti — Delna zavrnitev registracije — Umik prijave — Ustavitev postopka)

text:
               8.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 6/36

      SKLEP SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 14. oktobra 2004
   v zadevi T-3/03, Everlast World's Boxing Headquarters Corporation proti Uradu za usklajevanje notranjega trga (UUNT) (1)

   (Znamka Skupnosti - Delna zavrnitev registracije - Umik prijave - Ustavitev postopka)
   (2005/C 6/70)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-3/03, Everlast World's Boxing Headquarters Corporation, s sedežem v New York (Združene države Amerike), ki ga zastopajo A. Renck, V. Bomhard, A. Pohlmann in C. Albrecht, avocats, proti Uradu za usklajevanje notranjega trga (znamke in modeli)(UUNT) (zastopnika: D. Schennen in G. Schneider), zaradi pritožbe zoper odločbo Prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje notranjega trga (znamke in modeli) (UUNT) z dne 30. oktobra 2002 (zadeva R 391/2001-1), v zvezi s prijavo za registracijo besedne znamke „Choice of Champions“, je Sodišče prve stopnje (drugi senat), v sestavi J. Pirrung, predsednik, A. W. H. Meij in S. Papasavvas, sodnika, sodni tajnik: H. Jung, dne 14. oktobra 2004 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi, kot sledi:

               1.

               Postopek se ustavi.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 55, 8.3.2003.


title: Zadeva C-369/11: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. oktobra 2013 – Evropska komisija proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Promet — Direktiva 2001/14/ES — Člena 4(1) in 30(3) — Dodeljevanje železniških infrastrukturnih zmogljivosti — Naložitev uporabnin — Uporabnine za infrastrukturo — Neodvisnost upravljavca infrastrukture)

text:
               23.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 344/9

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. oktobra 2013 – Evropska komisija proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-369/11) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Promet - Direktiva 2001/14/ES - Člena 4(1) in 30(3) - Dodeljevanje železniških infrastrukturnih zmogljivosti - Naložitev uporabnin - Uporabnine za infrastrukturo - Neodvisnost upravljavca infrastrukture)
   2013/C 344/12
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: E. Montaguti in H. Støvlbæk, agenta)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, agent, skupaj z S. Fiorentinom, avvocato dello Stato)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Češka republika (zastopnik: M. Smolek, agent)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev s členom 6(3) Direktive Sveta z dne 29. julija 1991 o razvoju železnic Skupnosti (91/440/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 1, str. 341), kakor je bila spremenjena, in s Prilogo II k tej direktivi ter s členi 4(1) in (2), 14(2), ter 30(1) in (3) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2001/14/ES z dne 26. februarja 2001 o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture in podeljevanju varnostnega spričevala (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 5, str. 404)

      Izrek

               1.

               Italijanska republika s tem, da ni zagotovila neodvisnosti upravljavca infrastrukture za določitev zaračunavanja uporabnin za dostop do infrastrukture in dodeljevanje železniških infrastrukturnih zmogljivosti, ni izpolnila obveznosti iz členov 4(1) in 30(3) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2001/14/ES z dne 26. februarja 2001 o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti in naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007.

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Evropska komisija, Italijanska republika in Češka republika nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 282, 24.9.2011.


title: Zadeva C-615/12 P: Pritožba, ki jo je Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater, vložila 24. decembra 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 25. oktobra 2012 v zadevi T-161/06, Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater, proti Evropski komisiji

text:
               2.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/13

         Pritožba, ki jo je Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater, vložila 24. decembra 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 25. oktobra 2012 v zadevi T-161/06, Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater, proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-615/12 P)
   2013/C 63/21
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Pritožnica: Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater (zastopnik: H. Karl, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predloga

   Pritožnica Sodišču predlaga:

               —

               naj sodbo Splošnega sodišča z dne 25. oktobra 2012 v zadevi T-161/06 v celoti razveljavi in v zadevi samo odloči;

               —

               podredno, naj zadevo vrne v odločanje Splošnemu sodišču.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožba pritožnice temelji na kršitvi postopkovnih pravil, zaradi protipravne uporabe katerih naj bi bila tožba zavržena kot nedopustna, s čimer naj bi se škodovalo interesom pritožnice, in na tem, da naj bi Splošno sodišče kršilo pravo Unije;
   Splošno sodišče naj bi tožbo zavrglo kot nedopustno, ker naj ta ne bi temeljila na zadostni pravni podlagi in naj zato ne bi izpolnjevala zahtev iz člena 44(1)(c) Poslovnika. To naj ne bi ustrezalo podatkom iz spisa. Zahteve iz člena 44(1)(c) Poslovnika naj bi se uporabile samovoljno in v nasprotju z namenom te določbe.
   Splošno sodišče naj poleg tega pri vprašanju utemeljenosti v skladu s členom 44(1)(c) sploh ne bi upoštevalo drugih navedb iz odgovora pritožnice kot tudi ne trditev iz njenega stališča glede ugovora nedopustnosti oziroma jih je upoštevalo le, da bi utemeljilo njihovo pomanjkljivost, in naj bi tako ob kršitvi Poslovnika in neupoštevanju vseh trditev dopustnost tožbe zavrnilo.
   Splošno sodišče naj bi z odločitvijo, da tožbo zaradi nedopustnosti zavrže, sprejelo odločitev, ki naj bi se v tej obliki lahko sprejela in izpodbijala že v letu 2007, in naj bi s tem kršilo vsakršno predvidljivost, preglednost in učinkovitost postopka. Tako naj ne bi bilo poštenega in uravnoteženega postopka.


title: Zadeva T-363/08: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. marca 2010 – 2nine proti UUNT – Pacific Sunwear of California (nollie) ( „Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti nollie — Prejšnji nacionalna besedna znamka in besedna znamka Skupnosti NOLI — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj podobnosti proizvodov — Neobstoj verjetnosti zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) — Člen 74(1) Uredbe št. 40/94 (postal člen 76(1) Uredbe št. 207/2009)“ )

text:
               22.5.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 134/31

         Sodba Splošnega sodišča z dne 24. marca 2010 – 2nine proti UUNT – Pacific Sunwear of California (nollie)
   (Zadeva T-363/08) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti nollie - Prejšnji nacionalna besedna znamka in besedna znamka Skupnosti NOLI - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj podobnosti proizvodov - Neobstoj verjetnosti zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009) - Člen 74(1) Uredbe št. 40/94 (postal člen 76(1) Uredbe št. 207/2009)“)
   2010/C 134/52
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: 2nine Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: S. Palmer, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnik: D. Botis, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT: Pacific Sunwear of California, Inc. (Anaheim, Kalifornija, Združene države)

      Predmet

   Tožba, vložena zoper Odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 16. junija 2008 (zadeva R 1590/2007-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama 2nine Ltd in Pacific Sunwear of California, Inc.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi 2nine Ltd se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov, ki jih je priglasil Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

      (1)  UL C 272, 25.10.2008.


title: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 9. septembra 2004 v zadevi C-70/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 93/13/EGS — Nedovoljeni pogoji v potrošniških pogodbah — Pravila razlage — Kolizijska pravila)

text:
               23.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 262/9

      SODBA SODIŠČA

   (prvi senat)
   z dne 9. septembra 2004
   v zadevi C-70/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 93/13/EGS - Nedovoljeni pogoji v potrošniških pogodbah - Pravila razlage - Kolizijska pravila)
   (2004/C 262/17)
   Jezik postopka: španščina
   V zadevi C-70/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: I. Martínez del Peral in M. França) proti Kraljevini Španiji (zastopnica: L. Fraguas Gadea) katere predmet je tožba zaradi neizpolnitve obveznosti iz člena 226 ES, z dne 17. februarja 2004, je Sodišče (prvi senat) v sestavi P. Jann (poročevalec) predsednik senata, A. Rosas, sodnik, in R. Silva de Lapuerta, sodnica, generalni pravobranilec: L.A. Geelhoed, sodni tajnik R. Grass, dne 9. septembra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               S tem, da v svoje notranje pravo ni pravilno prenesla členov 5 in 6(2) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah, Kraljevina Španija ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi te direktive.

               2.

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 146, 21.6.2003.


title: Zadeva T-450/13: Tožba, vložena 23. avgusta 2013 – CEDC International proti UUNT – Fabryka Wódek Polmos Łańcut (WISENT VODKA)

text:
               19.10.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 304/23

         Tožba, vložena 23. avgusta 2013 – CEDC International proti UUNT – Fabryka Wódek Polmos Łańcut (WISENT VODKA)
   (Zadeva T-450/13)
   2013/C 304/40
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: CEDC International sp. z o.o. (Oborniki Wielkopolskie, Poljska) (zastopnik: M. Siciarek, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Fabryka Wódek Polmos Łańcut S.A. (Łańcut, Poljska)

      Predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 10. junija 2013 v zadevi R 1734/2011-4 razveljavi;

               —

               toženi stranki in drugi stranki pred odborom za pritožbe naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Imetnik znamke Skupnosti: figurativna znamka v rdeči, zeleni in črni barvi, ki prikazuje sliko goveda in vsebuje besedna elementa „WISENT VODKA“ za proizvode iz razreda 33 – prijava znamke Skupnosti št. 7 044 472

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: poljske znamke št. 86 410, 80 990, 80 991, 46 050, 208 988, 125 911, 189 866, 208 090, 62 081, registrirane za „alkoholne pijače“ iz razreda 33, znamka Skupnosti št. 5 585 138 za figurativno znamko v črno-beli barvi, ki vsebuje besedni element „ŻUBRÓWKA“, in znamka Skupnosti št. 6 215 719 za 3D znamko v črno-beli barvi, ki vsebuje besedni element „ŻUBRÓWKA“, registrirana za „alkoholne pijače (razen piv)“ iz razreda 33

      Odločba oddelka za izbris: ugoditev ugovoru in zavrnitev prijave za registracijo znamke Skupnosti

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev izpodbijane odločbe in zavrnitev ugovora

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) in (5) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o znamki Skupnosti (UZS) (1)

      (1)  UL L 78, str. 1.


title: Zadeva T-156/15: Tožba, vložena 27. marca 2015 – Francija/Komisija

text:
               8.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/23

         Tožba, vložena 27. marca 2015 – Francija/Komisija
   (Zadeva T-156/15)
   (2015/C 190/28)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Francija (zastopniki: F. Alabrune, G. de Bergues, D. Colas in C. Candat, zastopniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi delno ničnost sklepa Komisije C(2015) 53 final z dne 16. januarja 2015 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije v delu, v katerem se v okviru neposrednih pomoči opira na ugotovitve, ki niso bile navedene v okviru obvestil Komisije, in v delu, v katerem sistem nadzora ne omogoča zagotovitve pravilne uporabe predpisov Unije v zvezi z dobrimi kmetijskimi in okoljskimi pogoji za leti zahtevkov 2011 in 2012;

               —

               razglasi delno ničnost sklepa Komisije C(2015) 53 final v delu, v katerem so iz financiranja Unije izključeni vsi odhodki iz sektorja pomoči na površino v Haute Corse za leto zahtevkov 2010 in naslednja;

               —

               razglasi delno ničnost sklepa Komisije C(2015) 53 final v delu, v katerem so iz financiranja Unije izključeni odhodki Francoske republike v okviru pomoči „Kompenzacijske odškodnine zaradi naravnih ovir“ v zvezi z osjo 2 programa razvoja francoskega podeželja za finančna obdobja 2010, 2011, 2012 in 2013. Podredno, razglasi delno ničnost tega sklepa v delu, v katerem je iz financiranja Unije izključen del odhodkov Francoske republike v okviru pomoči ICHN za ovce, glede katerih je bilo opravljeno preverjanje na kraju samem na podlagi nadzora nad identifikacijo živali;

               —

               razglasi delno ničnost sklepa Komisije C(2015) 53 final v delu, v katerem so iz financiranja Unije izključeni odhodki Francoske republike v sektorju prestrukturiranja industrije sladkorja v višini 25 % odhodkov pomoči, izplačanih proizvajalcem sladkorja, ki so bili upravičeni do pomoči za popolno in trajno razgradnjo silosov za skladiščenje; Podredno, razglasi delno ničnost tega sklepa v delu, v katerem je finančni popravek, naložen v višini 25 % odhodkov pomoči, izplačanih proizvajalcem sladkorja, ki so bili upravičeni do pomoči za popolno in trajno razgradnjo silosov za skladiščenje, nesorazmeren;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja osem tožbenih razlogov, ki se nanašajo na tri vidike izpodbijanega sklepa.

               —

               Del izpodbijanega sklepa, ki se nanaša na sektor neposrednih pomoči 1. steber za finančna leta 2011, 2012 in 2013

                           1.

                           Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 11(1) Uredbe (ES) 885/2006 (1) in na pravico do obrambe tožeče stranke, ker naj bi pavšalni popravek, naložen za vsa izplačila pomoči v zgoraj navedenem sektorju, z izjemo Haute-Corse, temeljil na pomanjkljivostih, o katerih tožeča stranka ni bila obveščena.

                           2.

                           Drugi tožbeni razlog, naveden podredno, se nanaša na kršitev člena 6(1) Uredbe (ES) 73/2009 (2) in Priloge III k tej uredbi.

                           3.

                           Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 11(1) Uredbe (ES) 885/2006 in na pravico do obrambe tožeče stranke, ker naj bi finančni popravek, uporabljen za to področje za vse odhodke pomoči v Haute-Corse temeljil na pomanjkljivostih, o katerih tožeča stranka ni bila obveščena.

                           4.

                           Četrti tožbeni razlog, naveden deloma podredno, se nanaša na kršitev načela sorazmernosti in na neupoštevanje dokumenta Komisije št. VI/5330/97 z dne 23. decembra 1997, naslovljen „Smernice v zvezi z izračunom finančnih posledic ob pripravi odločbe o potrditvi obračuna Jamstvenega oddelka EKUJS“.

               —

               Del izpodbijanega sklepa, ki se nanaša na kompenzacijske odškodnine zaradi naravnih ovir v zvezi z osjo 2 programa razvoja francoskega podeželja – EKSRP

                           5.

                           Peti tožbeni razlog se nanaša na kršitev členov 10(2) in (4) in 14(2) Uredbe (ES) 1975/2006 (3), ker je Komisija nepravilno štela, da tožeča stranka ni izpolnila svojih obveznosti nadzora, ker ni opravila štetja živali ob nadzoru na kraju samem.

                           6.

                           Šesti tožbeni razlog, naveden podredno, se nanaša na nezakonito razširitev uporabe pavšalnega popravka na ovce, za katere ni mogoče pridobiti premije za ovce.

               —

               Del izpodbijanega sklepa, ki se nanaša na finančni popravek, uporabljen v sektorju prestrukturiranja industrije sladkorja

                           7.

                           Sedmi tožbeni razlog se nanaša na kršitev členov 3 in 4 Uredbe 320/2006 (4) in člena 4 Uredbe (ES) 968/2006 (5), ker je Komisija iz financiranja Unije izključila nekatere odhodke tožeče stranke v zgoraj navedenem sektorju, ker so silosi za skladiščenje sladkorja, ki so ohranjeni na štirih francoskih področjih, proizvodni obrati.

                           8.

                           Osmi tožbeni razlog, naveden podredno, se nanaša na kršitev načela sorazmernosti in načela enakega obravnavanja.

      (1)  Uredba Komisije (ES) št. 885/2006 z dne 21. junija 2006 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005 glede akreditacije plačilnih agencij in drugih organov ter potrditve obračunov Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) (UL L 171, str. 90).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 73/2009 z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/200 (UL L 30, str. 16).

      (3)  Uredba Komisije (ES) št. 1975/2006 z dne 7. decembra 2006 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 glede izvajanja kontrolnih postopkov in navzkrižne skladnosti v zvezi z ukrepi podpore za razvoj podeželja (UL L 368, str. 74).

      (4)  Uredba Sveta (ES) št. 320/2006 z dne 20. februarja 2006 o ustanovitvi začasne sheme za prestrukturiranje industrije sladkorja v Skupnosti in spremembi Uredbe (ES) št. 1290/2005 o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 58, str. 42).

      (5)  Uredba Komisije (ES) št. 968/2006 z dne 27. junija 2006 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 320/2006 o ustanovitvi začasne sheme za prestrukturiranje industrije sladkorja v Skupnosti (UL L 176, str. 32).


title: Zadeva T-187/17: Tožba, vložena 21. marca 2017 – Bernard Krone Holding/EUIPO (Mega Liner)

text:
               22.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 161/35

         Tožba, vložena 21. marca 2017 – Bernard Krone Holding/EUIPO (Mega Liner)
   (Zadeva T-187/17)
   (2017/C 161/50)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Bernard Krone Holding SE & Co. KG (Spelle, Nemčija) (zastopnika: T. Weeg in K. Lüken, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „Mega Liner“ – Prijava št. 14 473 094

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 9. januarja 2017 v zadevi R 442/2016-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo v delu, v katerem je bila njena pritožba zavrnjena;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 7(2) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva C-39/07: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 8. maja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 89/48/EGS – Priznavanje visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta – Nacionalna zakonodaja, ki ne določa priznanja diplom, ki omogočajo možnost opravljanja poklica bolnišničnega farmacevta – Neizvršitev prenosa direktive)

text:
               21.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 158/6

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 8. maja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji
   (Zadeva C-39/07) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 89/48/EGS - Priznavanje visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta - Nacionalna zakonodaja, ki ne določa priznanja diplom, ki omogočajo možnost opravljanja poklica bolnišničnega farmacevta - Neizvršitev prenosa direktive)
   (2008/C 158/08)
   Jezik postopka: španščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. Støvlbæk in R. Vidal Puig, zastopnika)

      Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: M. Muñoz Pérez, zastopnik)
   Predmet
   Neizpolnitev obveznosti države – Neizvršitev prenosa Direktive Sveta 89/48/EGS z dne 21. decembra 1988 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta (UL L 9, str. 16), glede poklica bolnišničnega farmacevta.
   Izrek

               1)

               Kraljevina Španija z nesprejetjem vseh potrebnih ukrepov za prenos Direktive Sveta 89/48/EGS z dne 21. decembra 1988 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta, glede poklica bolnišničnega farmacevta ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

               2)

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 82, 14.4.2007.


title: Zadeva C-401/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour administrative (Luksemburg) 24. julija 2015 – Noémie Depesme, Saïd Kerrou/Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche

text:
               14.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 302/27

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour administrative (Luksemburg) 24. julija 2015 – Noémie Depesme, Saïd Kerrou/Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche
   (Zadeva C-401/15)
   (2015/C 302/35)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour administrative

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeči stranki: Noémie Depesme, Saïd Kerrou

      Tožena stranka: Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche

      Vprašanja za predhodno odločanje

   Ali je za učinkovito izpolnitev zahtev prepovedi diskriminacije v skladu z določbami člena 7(2) Uredbe (EU) št. 492/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2011 o prostem gibanju delavcev v Uniji (1) v povezavi s členom 45(2) PDEU, ob upoštevanju dejanske stopnje povezanosti med študentom nerezidentom, tj. prosilcem za finančno pomoč za visokošolski študij, ter družbo in trgom dela Luksemburga, tj. države članice, v kateri je obmejni delavec zaposlen ali opravlja svojo dejavnost pod pogoji iz člena 2a zakona z dne 22. junija 2000 o državni finančni pomoči za visokošolski študij, kot je bil dodan z zakonom z dne 19. julija 2013, ki je bil sprejet zaradi sodbe Sodišča Evropske unije z dne 20. junija 2013 (zadeva C-20/12) (2),

               —

               treba šteti, da pogoj, da je zadevni študent „otrok“ zadevnega obmejnega delavca, pomeni, da je študent njegov „potomec v ravni črti ali otrok, katerega sorodstvena vez je pravno priznana“, pri čemer je poudarek na sorodstveni vezi med študentom in obmejnim delavcem, ki naj bi bila podlaga za predvideno povezanost, oziroma

               —

               ali je treba poudariti dejstvo, da obmejni delavec „še naprej preživlja študenta“, čeprav ga s študentom ne povezuje pravno priznana sorodstvena vez, in sicer predvsem na podlagi vezi, ki izhaja iz življenjske skupnosti zaradi poroke z enim od staršev, ki ima pravno priznano sorodstveno vez s študentom?

               —

               Kar zadeva zgoraj navedeno drugo možnost, ali mora prispevek obmejnega delavca, ki je hipotetično neobvezen (v primeru, da ni izključen), vendar je podoben prispevku starša ali staršev, ki sta s študentom povezana s pravno priznano sorodstveno vezjo in imata zato načeloma pravno obveznost, da ga preživljata, izpolnjevati določena vsebinska merila?

      (1)  UL L 141, str. 1.

      (2)  EU:C:2013:411


title: Zadeva T-205/13 P: Pritožba, ki jo je 8. aprila 2013 vložil Luigi Marcuccio zoper sklep, ki ga je 28. januarja 2013 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-100/12, Marcuccio proti Komisiji

text:
               1.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/52

         Pritožba, ki jo je 8. aprila 2013 vložil Luigi Marcuccio zoper sklep, ki ga je 28. januarja 2013 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-100/12, Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-205/13 P)
   2013/C 156/97
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija

      Predlogi

   Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               v celoti in brez vsakršne izjeme razveljavi izpodbijani sklep;

               —

               zadevo vrne Sodišču za uslužbence.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot tisti, ki so že navedeni v zadevi T-203/13 P, Marcuccio proti Komisiji.


title: Zadeva T-323/08: Tožba, vložena 12. avgusta 2008 – Pescatori San Francesco di Paola in Sorrentino proti Komisiji

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/36

         Tožba, vložena 12. avgusta 2008 – Pescatori San Francesco di Paola in Sorrentino proti Komisiji
   (Zadeva T-323/08)
   (2008/C 272/71)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranke

      Tožeči stranki: Societa' Cooperativa Pescatori San Francesco di Paola e Filippo Sorrentino (Vibo Valentia, Italija) (zastopniki: A. Maiorana, A. De Matteis, A. De Francesco, odvetniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi tožečih strank

               —

               razglasi naj se ničnost Uredbe Komisije (ES) št. 530/2008 z dne 12. junija 2008, objavljena v UL L 155 z dne 13. junija 2008.

               —

               Komisiji naj se naloži povračilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so isti kot v zadevi T-313/08 Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c. proti Komisiji.


title: Zadeva T-135/09: Tožba, vložena 7. aprila 2009 — Nexans France in Nexans proti Komisiji

text:
               20.6.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 141/48

         Tožba, vložena 7. aprila 2009 — Nexans France in Nexans proti Komisiji
   (Zadeva T-135/09)
   2009/C 141/101
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Nexans France SAS in Nexans SA (Pariz, Francija) (zastopnika: M. Powell, solicitor, in J.-P. Tran Thiet, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožečih strank

               —

               Odločbo Komisije z dne 9. januarja 2009 — zadeva COMP/39610 — Visoka napetost, naj se razglasi za nično;

               —

               odločbo Komisije, v skladu s katero naj bi bili zaradi kasnejše preiskave v prostorih Komisije v Bruslju iz prenosnega računalnika uslužbenca družbe Nexans France odstranjeni štirje DVD-ROMi in kopija celotnega trdega diska, naj se razglasi za nezakonito;

               —

               odločba Komisije o zaslišanju uslužbenca družbe Nexans France, dne 30. januarja 2009, naj se razglasi za nično;

               —

               Komisiji naj se naloži, da družbi Nexans France brez omejitev vrne vse dokumente in druga dokazila, ki jih je pridobila z odločbama, ki sta bili razglašeni za nični, med drugim: (a) dokumente, ki ne spadajo na področje, ki ga je zakonito zajela preiskava, (b) dokumente, ki se nanašajo na projekte izven Evropskega gospodarskega prostora, povezane z električnimi kabli (c) dokumente, ki so bili nezakonito zaseženi iz trdega diska in DVD-ROMov; (d) izjave, pridobljene tekom zaslišanj, ali izjave, ki temeljijo na zaslišanjih uslužbenca družbe Nexans France;

               —

               Komisiji naj se naloži, da za namene postopka v zvezi s kršitvijo pravil Skupnosti s področja konkurence ne sme uporabiti dokumentov ali dokazil, ki jih je pridobila z odločbama, ki sta bili razglašeni za nični;

               —

               Komisiji naj se naloži, da dokumentov ali dokazov (oziroma, informacij ki iz njih izhajajo) ne sme posredovati organom, pristojnim za konkurenco pred drugimi sodišči;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka;

               —

               sprejme naj se vse druge ukrepe, za katere Sodišče prve stopnje meni, da so potrebni.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V obravnavani zadevi tožeči stranki predlagata razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2009) 92/1 z dne 9. januarja 2009, s katero je bilo družbi Nexans SA in vsem družbam, ki jih neposredno ali posredno nadzoruje, vključno z družbo Nexans France SAS, naloženo, da se podredijo pregledu v skladu s členom 20(4) Uredbe Sveta št. 1/2003 (1) (zadeva COMP/39610 — Visoka napetost), kot tudi načina njene izvedbe.
   V podporo svoji tožbi tožeči stranki navajata, da izpodbijana odločba krši njune temeljne pravice, vključno s pravico do obrambe, pravico do poštenega sojenja, privilegijem zoper samoobtožbo in domnevo nedolžnosti ter pravico do zasebnosti. Poleg tega navajata, da je Komisija pri izvajanju izpodbijane odločbe presegla obseg preiskave.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1).


title: Zadeva C-367/10 P: Sklep Sodišča z dne 31. marca 2011 – EMC Development AB proti Evropski komisiji (Pritožba — Omejevalni sporazumi — Evropski trg cementa — Ničnostna tožba zoper odločbo o zavrnitvi pritožbe, ki se je nanašala na sprejetje usklajenega standarda za cement — Postopek sprejetja standarda — Zavezujoča narava standarda — Pritožba, ki je deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena)

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/9

         Sklep Sodišča z dne 31. marca 2011 – EMC Development AB proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-367/10 P) (1)

   (Pritožba - Omejevalni sporazumi - Evropski trg cementa - Ničnostna tožba zoper odločbo o zavrnitvi pritožbe, ki se je nanašala na sprejetje usklajenega standarda za cement - Postopek sprejetja standarda - Zavezujoča narava standarda - Pritožba, ki je deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena)
   2011/C 252/17
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnik: EMC Development AB (zastopnik: W.-N. Schelp, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnik: J. Bourke, zastopnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 12. maja 2010 v zadevi EMC Development proti Komisiji, (T-432/05), s katero je Splošno sodišče zavrnilo ničnostno tožbo zoper odločbo Komisije z dne 28. novembra 2005 o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke, vložene na podlagi člena 2(2) Uredbe št. 17, ki se nanaša na domnevno usklajeno ravnanje evropskih proizvajalcev Portland cementa, katerega namen je bilo sprejetje evropskega standarda za cement (EN 197-1), s katerim bi se izključilo konkurenčne proizvode in tehnologije s trga

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               EMC Development AB se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 288, 23.10.2010.


title: Zadeva C-263/12: Tožba, vložena 25. maja 2012 – Evropska komisija proti Helenski republiki

text:
               21.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/13

         Tožba, vložena 25. maja 2012 – Evropska komisija proti Helenski republiki
   (Zadeva C-263/12)
   2012/C 217/30
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Patakia in B. Stromsky)

      Tožena stranka: Helenska republika

      Predlog tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Helenska republika, s tem da v predpisanih rokih ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za povrnitev državne pomoči, ki jo je Grčija odobrila družbi Ellinikós Chrysós S.A. (C48/2008 (ex NN 61/2008) in za katero je bilo ugotovljeno, da ni zakonita in združljiva z notranjim trgom v skladu s členom 1 sklepa Komisije z dne 23. februarja 2011 (notificiran pod dokumentarno številko C(2011) 1006 final), oziroma v vsakem primeru, da Komisije ni zadovoljivo obvestila o ukrepih, sprejetih na podlagi tega člena, ni izpolnila obveznosti iz členov od 2 do 4 navedenega sklepa in iz Pogodbe o delovanju Evropske unije;

               —

               Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

               1.

               Komisija je 23. februarja 2011 odločila, da državna pomoč v višini 15,34 milijona EUR, ki jo je Grčija v nasprotju s členom 108(3) PDEU nezakonito odobrila družbi Ellinikós Chrysós S.A. s prodajo premoženja in zemljišč po ceni, ki je nižja od njihove vrednosti, in oprostitvijo obveznosti plačila davkov v zvezi s tem, da bi ohranila zaposlitve in okolje ter hkrati uvedla spodbujevalni ukrep za morebitne kupce rudnika v Kassandri, ni združljiva z notranjim trgom. (1) Komisija je Helensko republiko z istim sklepom pozvala, naj od upravičenca izterja navedeno državno pomoč skupaj z obrestmi. Helenski republiki je bilo tudi naloženo, da Komisijo obvešča o nacionalnih ukrepih, sprejetih za izvajanje navedenega Sklepa.

               2.

               Helenska republika je zaprosila za podaljšanje dvomesečnega roka, določenega za predložitev podatkov, ki pa ga Komisija ni odobrila zaradi neobrazložitve te prošnje.

               3.

               Kljub opominoma, ki ju je Komisija 19. maja 2011 in 14. julija 2011 naslovila na Helensko republiko, ta Komisiji v predpisanem roku ni predložila nobenega podatka glede sprejetja ukrepov za izvajanje sklepa Komisije.

               4.

               Grški organi so 8. maja 2012 Komisiji poslali dopis z dne 25. aprila 2012, s katerim so od družbe Ellinikós Chrysós SA zahtevali povrnitev navedene državne pomoči v tridesetih dneh. Vendar Komisija poudarja, da v navedenem dopisu ni omenjen znesek, ki ga je treba povrniti. Navesti je treba, da grški organi, čeprav je glavni znesek državne pomoči izračunala Komisija v navedenem sklepu, niso izračunali zneska obresti kot bi to morali storiti in ga v njihovi zahtevi, naslovljeni na družbo, niso navedli. Ta prvi ukrep grških organov je bil vsekakor storjen le štirinajst mesecev po sklepu Komisije in od takrat Komisija nima nobenega podatka v zvezi s povrnitvijo sporne državne pomoči.

      (1)  Člen 1 Sklepa Komisije z dne 23. februarja 2011 o državni pomoči C-48/08 (ex NN 61/08), ki jo je Grčija odobrila podjetju Ellinikos Xrysos SA.


title: Zadeva C-591/16 P: Pritožba, ki sta jo H. Lundbeck A/S in Lundbeck Ltd vložili 18. novembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 8. septembra 2016 v zadevi T-472/13, H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd/Evropska komisija

text:
               30.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/25

         Pritožba, ki sta jo H. Lundbeck A/S in Lundbeck Ltd vložili 18. novembra 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 8. septembra 2016 v zadevi T-472/13, H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd/Evropska komisija
   (Zadeva C-591/16 P)
   (2017/C 030/30)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnici: H. Lundbeck A/S in Lundbeck Ltd (zastopnika: R. Subiotto QC, Barrister, T. Kuhn, odvetnik)

      Drugi stranki v postopku: Evropska komisija in Evropska zveza farmacevtske industrije in združenj (EFPIA)

      Predlogi

   Pritožnici Sodišču predlagata, naj:

               —

               sodbo v celoti ali deloma razveljavi,

               —

               razglasi ničnost odločbe v delu, v katerem se nanaša na pritožnici, ali podredno odpravi globi, ki sta bili pritožnicama naloženi s to odločbo, ali še bolj podredno, znatno zmanjša globi, ki sta bili s to odločbo naloženi pritožnicama;

               —

               naloži Komisiji plačilo pravnih in drugih stroškov teh postopkov in postopkov pred Splošnim sodiščem;

               —

               po potrebi, zadevo vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje v skladu s sodbo Sodišča;

               —

               sprejme katerekoli druge ukrepe, ki so potrebni po mnenju Sodišča.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnici s prvim pritožbenim razlogom zatrjujeta, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, ko je pritrdilo Komisijinemu sklepu, da je bil cilj sporazumov omejiti konkurenco. Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo z ugotovitvijo, da sporazum omejuje konkurenco zaradi cilja, četudi spada na področje uporabe patentov družbe Lundbeck. Ni mogoče šteti, da tak sporazum po svoji naravi škodi konkurenci, saj vsebuje omejitve, ki so primerljive tistim, ki bi jih imetnik patenta lahko pridobil s sodno odločbo, s katero se izvajajo njegovi patenti. Samo plačilo ne more spremeniti sicer legitimnega in neproblematičnega sporazuma, kot je sporazum o patentni poravnavi, v omejitev konkurence zaradi cilja. Zato ni mogoče šteti, da GUK UK sporazum, ki po mnenju Splošnega sodišča spada na področje uporabe patentov družbw Lundbeck, omejuje konkurenco zaradi cilja. Enaka ugotovitev velja za preostalih pet sporazumov, saj je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo z opredelitvijo, da presegajo področje uporabe patentov družb Lundbeck.
   Z drugim pritožbenim razlogom pritožnici trdita, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da ni uporabilo pravilna pravna merila pri presoji, ali pet od šestih sporazumov vsebuje omejitve, ki presegajo področje uporabe patentov družb Lundbeck. Splošno sodišče bi moralo preizkusiti, ali je med družbo Lundbeck in vsakim posameznim proizvajalcem generikov obstajalo „soglasje volj“ v smislu člena 101 PDEU, da je/so zadevni sporazum(-i), razen GUK UK sporazuma, nalagal(-i) omejitve, ki so presegale področje uporabe patentov družbe Lundbeck. Uporaba teh meril vodi do nujne pravne ugotovitve, da je sporazum zajet s predmetom patentov družbe Lundbeck.
   Pritožnici s tretjim pritožbenim razlogom navajata, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da ni uporabilo pravilnih pravnih meril pri presoji, ali pet ali manj od šestih sporazumov omejuje konkurenco zaradi cilja, ki presegajo področje uporabe patentov družbe Lundbeck. V okviru njihovega gospodarskega in pravnega konteksta sporazumi po svoji naravi niso škodili konkurenci in niso primerljivi s sporazumi o razdelitvi trgov, Splošno sodišče pa je napačno uporabilo pravo s tem, da ni opravilo presoje nasprotnih dejstev.
   S četrtim pritožbenim razlogom pritožnici zatrjujeta, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, storilo očitno napako pri presoji dokaza in podalo protislovno obrazložitev, s katero je potrdilo ugotovitev Komisije, da so bili družba Lundbeck in proizvajalci generikov dejanski ali potencialni konkurenti v trenutku sporazumov, ne glede na to, ali so proizvodi proizvajalcev generikov kršili patente družbe Lundbeck. Prvič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da ni upoštevalo obstoja pravnih ovir, to je patentov družbe Lundbeck, ki so proizvajalcem generikov preprečevale vstop na trg s citalopram proizvodi. Drugič, ugotovitev Splošnega sodišča, da je družba Lundbeck dvomila v veljavnost svojih patentov, je obremenjena s pravno napako, očitno napako pri presoji dokazov in protislovno obrazložitvijo. Tretjič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s sklepanjem, da dokaz, ki je izviral iz obdobja po sklenitvi sporazumov, vendar v mnogih primerih pred iztekom sporazumov, ne more biti odločilen pri presoji, ali so bili proizvajalci generikov potencialni konkurenti družbe Lundbeck. Ti dokumenti vsebujejo znanstveni dokaz, da so proizvajalci generikov ali njihovi proizvajalci surovin kršili patente družbe Lundbeck, sklepe nacionalnih sodišč, s katerimi so bile družbi Lundbeck odobrene predhodne odredbe ali druge oblike pravnega varstva zoper citalopram proizvodom, katerih osnova so surovine, ki jih uporabljajo nekateri proizvajalci generikov, potrditev Evropskega patentnega urada (EPU) glede veljavnosti patenta kristalizacije družbe Lundbeck z vseh upoštevnih vidikov, v katerih moč je Komisija podvomila. Nazadnje, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo in ni navedlo nobene obrazložitve glede ugotovitve, da je vsak proizvajalec generikov imel resnične in konkretne možnosti za vstop na trg, ne da bi primerno presodilo, ali bi to lahko dosegli brez kršitve citalopram proizvodov.
   Pritožnici s petim tožbenim razlogom navajata, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je potrdilo Komisijino odločitev, da družbi Lundbeck naloži globe. Prvič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da ni uporabilo standarda v zvezi z odgovornostjo. Drugič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je potrdilo ugotovitev Komisije, da družbi Lundbeck ni mogla ostati neznana protikonkurenčnost njenega ravnanja. Tretjič, Splošno sodišče je kršilo načelo pravne varnosti in prepovedi retroaktivnega učinka s tem, da je potrdilo naložitev več kot simbolične globe.
   S šestim pritožbenim razlogom pritožnici podredno zatrjujeta, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo in ni podalo ustrezne obrazložitve, ko je potrdilo Komisijin izračun glob, naloženih pritožnicama. Vrednost prodaj, na kateri temeljijo globe, vključujejo prodaje družbe Lundbeck v nekaterih državah članicah EGP, v katerih je bil proizvajalcem generikov dejansko preprečen vstop, ker so dovoljenja za promet (DP) pridobili šele po izteku sporazumov, oziroma glede Avstrije, ker je patent družbe Lundbeck s sestavino citalopram še vedno veljal med znatnim obdobjem trajanja sporazumov. Poleg tega ta primer upravičuje uporabo nižjega odstotka za težo, zlasti ker sporazumi niso primerljivi kartelom in njihov geografski obseg je bil veliko bolj omejen kot njihovo geografski obseg glede na besedilo sporazumov.


title: Zadeva C-146/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 26. marca 2015 – J. H. Dees-Erf proti Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu, Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

text:
               15.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 198/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 26. marca 2015 – J. H. Dees-Erf proti Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu, Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV
   (Zadeva C-146/15)
   (2015/C 198/30)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: J. H. Dees-Erf

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu, Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali morajo nacionalni organi v skladu s členom 16 Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10) glede na to, da je v skladu z nizozemskim pravom na voljo postopek pred civilnimi sodišči za varstvo pravic, ki jih imajo potniki v skladu z določbama prava Unije, členoma 5(1)(c) in 7 Uredbe, sprejeti izvedbene ukrepe, ki pomenijo podlago za upravnopravno izvajanje s strani organa, določenega v členu 16, v vsakem posameznem primeru, v katerem se kršita člena 5(1)(c) in 7 Uredbe, zato da se lahko v vsakem posameznem primeru zagotovi pravica potnika do odškodnine?


title: Zadeva C-108/06: Sklep predsednika petega senata Sodišča z dne 23. oktobra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski

text:
               30.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 331/25

         Sklep predsednika petega senata Sodišča z dne 23. oktobra 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Nizozemski
   (Zadeva C-108/06) (1)

   (2006/C 331/51)

      Jezik postopka: nizozemščina

   Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 121, 20.5.2006.