title: Zadeva T-795/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 14. maja 2019 – Moreira/EUIPO – Da Silva Santos Júnior (NEYMAR) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Evropske unije NEYMAR — Razglasitev ničnosti — Slaba vera — Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 59(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               8.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 230/33

      Sodba Splošnega sodišča z dne 14. maja 2019 – Moreira/EUIPO – Da Silva Santos Júnior (NEYMAR)
      (Zadeva T-795/17) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Besedna znamka Evropske unije NEYMAR - Razglasitev ničnosti - Slaba vera - Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 59(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2019/C 230/40)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Carlos Moreira (Guimarães, Portugalska) (zastopnik: T. Soares Faria, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: J. Crespo Carrillo in H. O’Neill, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenient v postopku pred Splošnim sodiščem: Neymar Da Silva Santos Júnior (Barcelona, Španija) (zastopniki: sprva T. de Haan, H. Abraham in P. Péters, nato T. de Haan in P. Péters, odvetniki)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 6. septembra 2017 (zadeva R 80/2017-2) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med N. Da Silvo Santosem Júniorjem in C. Moreiro.

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Carlosu Moreiri se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 631, 19.2.2018.


title: Zadeva C-324/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 19. aprila 2019 – eurocylinder systems AG/Hauptzollamt Hamburg

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/18

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 19. aprila 2019 – eurocylinder systems AG/Hauptzollamt Hamburg
      (Zadeva C-324/19)
      (2019/C 255/26)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgericht Hamburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: eurocylinder systems AG

         Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je Uredba Sveta (ES) št. 926/2009 z dne 24. septembra 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz nekaterih brezšivnih cevi iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (1) veljavna?

         (1)  UL 2009, L 262, str. 19.


title: Zadeva T-355/19: Tožba, vložena 13. junija 2019 – CE/Odbor regij

text:
               29.7.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 255/56

      Tožba, vložena 13. junija 2019 – CE/Odbor regij
      (Zadeva T-355/19)
      (2019/C 255/69)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: CE (zastopnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvetnik)

         Tožena stranka: Odbor regij

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi, da je tožba dopustna in utemeljena;

                  —

                  razglasi ničnost sklepa z dne 16. aprila 2019, podredno pa ničnost sklepa z dne 16. maja 2019;

                  —

                  naloži povračilo premoženjske škode, ki znaša 19 200 EUR brez DDV, in nepremoženjske škode, ki je ocenjena na 83 208,24 EUR;

                  —

                  naloži plačilo stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: izkrivljanje postopka ter kršitev členov 47 in 49 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev ter členov 23 in 24 Priloge IX h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropske unije.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: kršitev pravice do poštenih in pravičnih delovnih pogojev ter kršitev načela dobrega upravljanja in prepovedi vseh oblik psihičnega nadlegovanja.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: vsebinska nepravilnost in očitna napaka pri presoji.


title: Zadeva C-38/17: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 5. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Budai Központi Kerületi Bíróság – Madžarska) – GT/HS (Predhodno odločanje — Varstvo potrošnikov — Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah — Direktiva 93/13/EGS — Člen 3(1) — Člen 4(2) — Člen 6(1) — Posojilna pogodba, izražena v tuji valuti — Obvestilo potrošniku o menjalnem tečaju, ki se uporablja za znesek na voljo v domači valuti, po sklenitvi pogodbe)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/3

      Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 5. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Budai Központi Kerületi Bíróság – Madžarska) – GT/HS
      (Zadeva C-38/17) (1)

      (Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah - Direktiva 93/13/EGS - Člen 3(1) - Člen 4(2) - Člen 6(1) - Posojilna pogodba, izražena v tuji valuti - Obvestilo potrošniku o menjalnem tečaju, ki se uporablja za znesek na voljo v domači valuti, po sklenitvi pogodbe)
      (2019/C 263/03)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Budai Központi Kerületi Bíróság

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: GT

         Tožena stranka: HS

         Izrek

      Člen 3(1), člen 4(2) in člen 6(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo zakonodaji države članice, kakor jo razlaga vrhovno sodišče te države članice, v skladu s katero posojilna pogodba, izražena v tuji valuti in ki – čeprav določa znesek, izražen v nacionalni valuti, ki ustreza potrošnikovi prošnji za financiranje – ne navaja menjalnega tečaja, ki se uporabi za ta znesek za določitev dokončne vsote posojila v tuji valuti, pri čemer je v enem od pogojev te pogodbe določeno, da bo ta tečaj določil posojilodajalec po sklenitvi pogodbe v ločenem dokumentu, ni nična,

                  —

                  če je bil ta pogoj sestavljen jasno in razumljivo v skladu s členom 4(2) Direktive 93/13, kar pomeni, da sta mehanizem za izračun celotnega izposojenega zneska in veljavni menjalni tečaj določena pregledno, tako da lahko povprečni potrošnik, ki je običajno obveščen ter razumno pozoren in preudaren, na podlagi natančnih in razumljivih meril oceni gospodarske posledice, ki zanj izhajajo iz pogodbe, predvsem skupni strošek svojega posojila, ali če je očitno da navedeni pogoj ni sestavljen jasno in razumljivo,

                  —

                  če navedeni pogoj ni nepošten v smislu člena 3(1) te direktive ali pa, čeprav je nepošten, lahko v skladu s členom 6(1) Direktive 93/13 zadevna pogodba še naprej obstaja brez tega pogoja.

         (1)  UL C 178, 6.6.2017.


title: Zadeva C-58/18: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Justice de Paix du canton de Visé – Belgija) – Michel Schyns/Belfius Banque SA (Predhodno odločanje — Varstvo potrošnikov — Direktiva 2008/48/ES — Predpogodbene obveznosti — Člen 5(6) — Obveznost dajalca kredita, da poišče najprimernejši kredit — Člen 8(1) — Obveznost dajalca kredita, da se vzdrži sklenitve pogodbe v primeru dvoma o kreditni sposobnosti dolžnika — Obveznost dajalca kredita, da oceni primernost kredita)

text:
               5.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 263/12

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Justice de Paix du canton de Visé – Belgija) – Michel Schyns/Belfius Banque SA
      (Zadeva C-58/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Direktiva 2008/48/ES - Predpogodbene obveznosti - Člen 5(6) - Obveznost dajalca kredita, da poišče najprimernejši kredit - Člen 8(1) - Obveznost dajalca kredita, da se vzdrži sklenitve pogodbe v primeru dvoma o kreditni sposobnosti dolžnika - Obveznost dajalca kredita, da oceni primernost kredita)
      (2019/C 263/14)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Justice de Paix du canton de Visé

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Michel Schyns

         Tožena stranka: Belfius Banque SA

         Izrek

                  1.

                  Člen 5(6) Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki od dajalcev kreditov ali kreditnih posrednikov zahteva, da morajo v okviru kreditnih pogodb, ki jih po navadi ponujajo, poiskati vrsto in znesek kredita, ki sta za potrošnika najprimernejša glede na njegov finančni položaj ob sklenitvi pogodbe in namen kredita.

                  2.

                  Člen 5(6) in člen 8(1) Direktive 2008/48 je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni zakonodaji, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki dajalcu kredita nalaga, da se vzdrži sklenitve kreditne pogodbe, če po preverjanju kreditne sposobnosti potrošnika ne more razumno oceniti, da bo zadnjenavedeni lahko izpolnil obveznosti, ki izhajajo iz predvidene pogodbe.

         (1)  UL C 166, 14.5.2018.


title: Zadeva T-236/19: Tožba, vložena 8. aprila 2019 – Le Comité de Douzelage de Houffalize/Komisija in EACEA

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/30

      Tožba, vložena 8. aprila 2019 – Le Comité de Douzelage de Houffalize/Komisija in EACEA
      (Zadeva T-236/19)
      (2019/C 270/32)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Le Comité de Douzelage de Houffalize (Houffalize, Belgija) (zastopnica: A. Kettels, odvetnica)

         Toženi stranki: Evropska komisija in Izvajalska agencija za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo (EACEA)

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijani akt razveljavi in/ali spremeni;

                  —

                  ugotovi, da je tožeči odbor upravičen, da se njegov obrazec za pravne osebe potrdi in zato prejme sporno financiranje.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe zoper Sklep Komisije C(2019) 572 final z dne 4. februarja 2019 o zavrnitvi upravne pritožbe, ki jo je tožeča stranka vložila zoper sklep EACEA z dne 25. junija 2018 o tem, da se vlogi, ki jo je tožeča stranka vložila v okviru razpisa za oddajo prijav „Partnerstvo med mesti 2017, drugi rok“ (EACEA 36/2014), ne dodeli subvencija, navaja enoten tožbeni razlog. Ta tožbeni razlog se nanaša na:

                  —

                  kršitev člena 131.2 Uredbe št 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002;

                  —

                  kršitev načela legitimnega pričakovanja in pravne varnosti;

                  —

                  kršitev načela sorazmernosti in prepovedi samovoljnega ravnanja;

                  —

                  očitno napako pri presoji;

                  —

                  in na neobstoj ustrezne, zadostne in upoštevne obrazložitve, ker se v izpodbijanem sklepu šteje, da legitimno pričakovanje in pravna varnost tožečega odbora nista bila kršena.

            V nasprotju s tem tožeča stranka meni, da se v tem sklepu ne odgovarja na natančne trditve, ki jih je podala v zvezi s tem. Podani odgovori so namreč bodisi brez vsakršne povezave s trditvijo, ki jo je v zahtevku za ponovno preučitev navedel odbor, bodisi očitno nezadostni za utemeljitev zavrnitve trditve, ki se nanaša na kršitev načela legitimnega pričakovanja in pravne varnosti, bodisi vsekakor v nasprotju z obsegom tega načela.
      Tožeča stranka šteje, da se lahko sklicuje na legitimno pričakovanje, da se prizna kot subjekt brez pravne sposobnosti, ki je lahko prejemnik subvencije, vendar ji je bila ta subvencija zavrnjena. To legitimno pričakovanje utemeljuje na sklepih o dodelitvi subvencij, ki so ji bili vročeni v obdobju, v katerem je že imela isto pravno obliko, in sicer je bilo dejansko združenje, na tem, da sta bila njen dejanski in pravni položaj enaka, in na tem, da se pravila o možnosti subvencioniranja dejanskih združenj od tedaj niso spremenila. Zato naj ne bi bilo nobenega razloga, da se to legitimno pričakovanje spremeni in se zavzame drugačno stališče, kot tisto, ki je bilo zastopano v preteklosti.


title: Zadeva T-297/19: Tožba, vložena 6. maja 2019 – Dragomir/Komisija

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/31

      Tožba, vložena 6. maja 2019 – Dragomir/Komisija
      (Zadeva T-297/19)
      (2019/C 270/33)
      Jezik postopka: romunščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Daniel Dragomir (Bukarešta, Romunija) (zastopnik: R. Chiriță)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  ugotovi, da Evropska komisija ni izpolnila svojih obveznosti glede zagotavljanja, da Romunija spoštuje obveznosti, ki izhajajo iz Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov;

                  —

                  ugotovi, da Evropska komisija ni izpolnila svojih obveznosti glede zagotavljanja, da Romunija spoštuje obveznosti, ki izhajajo iz Direktive (EU) 2016/680 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov, ki jih pristojni organi obdelujejo za namene preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona kaznivih dejanj ali izvrševanja kazenskih sankcij, in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Okvirnega sklepa Sveta 2008/977/PNZ;

                  —

                  ugotovi, da Evropska komisija ni izpolnila svojih obveznosti glede zagotavljanja, da Romunija spoštuje obveznosti, ki izhajajo iz Uredbe (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov);

                  —

                  ugotovi, da Evropska komisija ni izpolnila svojih obveznosti glede zagotavljanja, da Romunija spoštuje načeli pravne države in neodvisnosti sodstva ter temeljne pravice oseb, ki spadajo pod njeno jurisdikcijo;

                  —

                  toženi stranki naloži, da povrne nepremoženjsko škodo v višini 2 EUR;

                  —

                  toženi stranki naloži, naj se v prihodnosti vzdrži tovrstnih neizpolnitev.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Evropska komisija ni izpolnila svojih obveznosti, ki so povezane z neodvisnostjo sodstva in ki izhajajo iz sklepa o vzpostavitvi mehanizma za sodelovanje in preverjanje, iz Pogodb ter iz Listine.

                              —

                              Evropska komisija namerno ni izpolnila obveznosti v zvezi z varstvom pravne države, neodvisnostjo sodstva v Romuniji ob napadih s strani romunske obveščevalne službe in pravico tožeče stranke do poštenega sojenja.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: Evropska komisija ni izpolnila svojih obveznosti v zvezi z varstvom osebnih podatkov.

                              —

                              Evropska komisija ni izpolnila obveznosti preverjanja načinov izvajanja evropskih direktiv in uredb na področju varstva osebnih podatkov oziroma je to obveznost izpolnila zgolj formalno.


title: Zadeva T-330/19: Tožba, vložena 31. maja 2019 – PNB Banka in drugi/ECB

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/32

      Tožba, vložena 31. maja 2019 – PNB Banka in drugi/ECB
      (Zadeva T-330/19)
      (2019/C 270/34)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeče stranke: PNB Banka (Riga, Latvija), CR in CT (zastopnika: O. Behrends in M. Kirchner, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska centralna banka

         Predloga

      Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

                  —

                  sklep ECB z dne 21. marca 2019 glede tega, da tožeče stranke nameravajo pridobiti kvalificirane deleže v ciljni banki, razglasi za ničen.

                  —

                  Toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo osem tožbenih razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: ocenjevalno obdobje, ki ga ima ECB na voljo v skladu s členom 22(2) Direktive 2013/36/EU (1), se je izteklo, preden je bil izdan izpodbijani sklep in zato ECB ni več mogla nasprotovati nameravani pridobitvi.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: ECB je kršila postopek iz člena 15 uredbe o EMN (2) in iz členov od 85 do 87 okvirne uredbe o EMN (3).

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: izpodbijan sklep temelji na napačni razlagi in uporabi meril za ocenjevanje iz člena 23 Direktive 2013/36/EU in njegovega prenosa v latvijsko pravo.

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: ECB je kršila načelo sorazmernosti.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: ECB ni upoštevala diskrecijske narave odločitve o nasprotovanju nameravani pridobitvi.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: ECB je izkrivila dejstva, upoštevna za obravnavano zadevo.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: ECB je kršila načeli zaupanja v pravo in pravne varnosti.

                  8.

                  Osmi tožbeni razlog: ECB je s tem, da ni upoštevala svoje odgovornosti za izgubo zaupanja v regulativni postopek, kršila načelo nemo auditur.

         (1)  Direktiva 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES (UL 2013, L 176, str. 338).

         (2)  Uredba Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (UL 2013, L 287, str. 63).

         (3)  Uredba (EU) št. 468/2014 Evropske centralne banke z dne 16. aprila 2014 o vzpostavitvi okvira za sodelovanje znotraj enotnega mehanizma nadzora med Evropsko centralno banko in pristojnimi nacionalnimi organi ter z imenovanimi nacionalnimi organi (okvirna uredba o EMN) (ECB/2014/17) (UL 2014, L 141, str. 1).


title: Zadeva T-344/19: Tožba, vložena 10. junija 2019 – Front Polisario/Svet

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/33

      Tožba, vložena 10. junija 2019 – Front Polisario/Svet
      (Zadeva T-344/19)
      (2019/C 270/35)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Front populaire pour la libération de la Saguia el-Hamra et du Rio de oro (Front Polisario) (zastopnik: G. Devers, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  njeno ničnostno tožbo razglasi za dopustno;

                  —

                  izpodbijani sklep razglasi za ničen;

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe zoper Sklep Sveta (EU) 2019/441 z dne 4. marca 2019 o sklenitvi Sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu med Evropsko unijo in Kraljevino Maroko, njegovega Protokola o izvajanju ter izmenjave pisem, ki je priložena Sporazumu (UL 2019, L 77, str. 4) navaja enajst razlogov.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Svet ni bil pristojen za sprejetje izpodbijanega sklepa, ker Unija in Kraljevina Maroko nimata pristojnosti za sklenitev mednarodnega sporazuma, ki se uporablja za Zahodno Saharo, namesto zahodnosaharskega ljudstva, ki ga zastopa Front Polisario.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: neizpolnitev obveznosti preučitve, ali so spoštovane temeljne pravice in mednarodno humanitarno pravo, ker Svet ni preučil tega vprašanja pred sprejetjem izpodbijanega sklepa.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: Svet je kršil obveznost izvršitve sodb Sodišča, ker v izpodbijanem sklepu ni upoštevana obrazložitev sodbe z dne 27. februarja 2018, Western Sahara Campaign UK (C-266/16, EU:C:2018:118).

                  4.

                  Četrti tožbeni razlog: kršitev temeljnih načel in vrednot, ki vodijo ravnanje Unije na mednarodnem področju, ker:

                              —

                              prvič, je z izpodbijanim sklepom zanikan obstoj zahodnosaharskega ljudstva, saj zanj uporablja pojma „prebivalstvo Zahodne Sahare“ in „zadevno prebivalstvo“, kar pomeni kršitev pravice ljudstev do spoštovanja njihove nacionalne enotnosti;

                              —

                              drugič, je z izpodbijanim sklepom sklenjen mednarodni sporazum, ki brez soglasja zahodnosaharskega ljudstva določa organizacijo izkoriščanja njegovih ribolovnih virov s strani plovil Unije, kar pomeni kršitev pravice ljudstev do prostega razpolaganja z lastnimi naravnimi viri;

                              —

                              tretjič, je z izpodbijanim sklepom sklenjen mednarodni sporazum, ki se uporablja za okupirano Zahodno Saharo, s Kraljevino Maroko v okviru njegove politike priključitve tega ozemlja, in pomeni sistematične kršitve temeljnih pravic, nujnih za nadaljevanje te politike.

                  5.

                  Peti tožbeni razlog: kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj, ker je izpodbijani sklep v nasprotju z izjavami Unije, ki nenehno ponavlja nujnost spoštovanja načel samoodločbe in relativnega učinka Pogodb.

                  6.

                  Šesti tožbeni razlog: napačna uporaba načela sorazmernosti, ker Svet glede na ločen status Zahodne Sahare, neodtujljivost pravice do samoodločbe in status tretje osebe, ki ga ima zahodnosaharsko ljudstvo, ni smel ugotavljati sorazmernosti med domnevnimi „koristmi“ ribiškega sporazuma in njegovih posledic za naravne vire Zahodne Sahare.

                  7.

                  Sedmi tožbeni razlog: nasprotje s skupno ribiško politiko, ker bodo na podlagi sporazuma, ki je bil sklenjen z izpodbijanim sklepom, plovila Evropske unije lahko dostopala do ribolovnih virov zahodnosaharskega ljudstva brez njegovega soglasja v zameno za finančno nadomestilo, plačano maroškim organom, čeprav vode Zahodne Sahare niso maroške „vode“ v smislu členov 61 in 62 Konvencije Združenih narodov o pomorskem pravu.

                  8.

                  Osmi tožbeni razlog: kršitev pravice do samoodločbe, ker:

                              —

                              prvič, izpodbijani sklep s tem, da sta v njem za zahodnosaharsko ljudstvo uporabljena pojma „prebivalstvo Zahodne Sahare“ in „zadevno prebivalstvo“, pomeni zanikanje nacionalne enotnosti tega ljudstva kot subjekta pravice do samoodločbe;

                              —

                              drugič, je z izpodbijanim sklepom brez soglasja zahodnosaharskega ljudstva določena organizacija izkoriščanja njegovih ribolovnih virov s strani plovil Unije, kar pomeni kršitev pravice tega ljudstva do prostega razpolaganja z lastnimi naravnimi viri;

                              —

                              tretjič, je z izpodbijanim sklepom zanikan ločen in poseben status Zahodne Sahare in pomeni njeno nezakonito delitev z maroškim „nasipom“, kar pomeni kršitev pravice zahodnosaharskega ljudstva do spoštovanja ozemeljske celovitosti njegovega nacionalnega ozemlja.

                  9.

                  Deveti tožbeni razlog: kršitev načela relativnega učinka Pogodb, ker je z izpodbijanim sklepom zahodnosaharskemu ljudstvu zanikan status tretje osebe v odnosih EU-Maroko ter so mu naložene mednarodne obveznosti v zvezi z njegovim nacionalnim ozemljem in njegovimi naravnimi viri, in to brez njegovega soglasja.

                  10.

                  Deseti tožbeni razlog: kršitev mednarodnega humanitarnega prava in mednarodnega kazenskega prava, ker:

                              —

                              prvič, se z izpodbijanim sklepom sklepa mednarodni sporazum, ki se uporablja za Zahodno Saharo, čeprav maroške sile nimajo jus tractatus v zvezi s tem ozemljem in jim je prepovedano, da na njem izkoriščajo naravne vire;

                              —

                              drugič, bo na podlagi sporazuma, sklenjenega z izpodbijanim sklepom, Unija subvencionirala maroško infrastrukturo na okupiranem ozemlju Zahodne Sahare, da bi Kraljevina Maroko lahko tam trajno naselila svoje prebivalce in vojaške sile;

                              —

                              tretjič, izpodbijani sklep z uporabo izrazov „prebivalstvo Zahodne Sahare“ in „zadevno prebivalstvo“ podpira nezakonit prehod okupiranega ozemlja Zahodne Sahare s strani maroških naseljencev.

                  11.

                  Enajsti tožbeni razlog: kršitev obveznosti Unije iz naslova prava mednarodne odgovornosti, ker izpodbijani sklep s sklenitvijo mednarodnega sporazuma s Kraljevino Maroko, ki se uporablja za Zahodno Saharo, pomeni hudo kršitev mednarodnega prava s strani maroških okupacijskih sil nad zahodnosaharskim ljudstvom ter zagotavlja pomoč in podporo za ohranitev položaja, nastalega s temi kršitvami.


title: Zadeva T-356/19: Tožba, vložena 12. junija 2019 – Front Polisario/Svet

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/35

      Tožba, vložena 12. junija 2019 – Front Polisario/Svet
      (Zadeva T-356/19)
      (2019/C 270/36)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Front populaire pour la libération de la Saguia el-Hamra et du Rio de oro (Front Polisario) (zastopnik: G. Devers, odvetnik)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  njeno ničnostno tožbo razglasi za dopustno;

                  —

                  izpodbijano uredbo razglasi za nično;

                  —

                  Svetu naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe zoper Uredbo Sveta (EU) 2019/440 z dne 29. novembra 2018 o dodelitvi ribolovnih možnosti na podlagi Sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu med Evropsko unijo in Kraljevino Maroko ter njegovega Protokola o izvajanju (UL 2019, L 77, str. 1) navaja en sam tožbeni razlog, ki se nanaša na to, da je navedena uredba brez pravne podlage, ker Sklep 2019/441 ni zakonit.
      Ta tožbeni razlog ima enajst delov, ki so v bistvu enaki enajstim tožbenim razlogom, navedenim v okviru zadeve T-344/19, Front Polisario/Svet.


title: Zadeva T-358/19: Tožba, vložena 13. junija 2019 – Groupe Canal +/Komisija

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/35

      Tožba, vložena 13. junija 2019 – Groupe Canal +/Komisija
      (Zadeva T-358/19)
      (2019/C 270/37)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Groupe Canal + (Issy-les-Moulineaux, Francija) (zastopniki: P. Wilhelm, P. Gassenbach in O. de Juvigny, odvetniki)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

                  —

                  sklep Komisije z dne 7. marca 2019 v zadevi AT.40023 v delu, ki se nanaša na francoski trg ter na obstoječe ali prihodnje pogodbe družbe Groupe Canal +, na podlagi člena 263 PDEU razglasi za ničen;

                  —

                  Komisiji naloži plačilo vseh stroškov, ki jih je priglasila družba Groupe Canal +.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

                  1.

                  Prvi tožbeni razlog: Komisija je zlorabila pooblastila, ker zaveze, za katere je, da bi dosegla konec geografskega blokiranja v filmskem sektorju, določila, da so zavezujoče, posegajo z zakonodajnimi reformami, ki jih je pred kratkim sprejel evropski zakonodajalec.

                  2.

                  Drugi tožbeni razlog: Komisija je storila očitno napako pri presoji v zvezi s členom 101, prvi odstavek, PDEU, ker je štela, da so zaveze, ki so jih ponudile družbe NBCUniversal, Sony Pictures, Warner Bros in Sky, ne vplivajo na kulturno raznolikost in splošneje na financiranje in izkoriščanje filmov v Evropskem gospodarskem prostoru.

                  3.

                  Tretji tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti, ker je Komisija v zavezujoče spremenila zaveze, ki so očitno nesorazmerne s pomisleki v zvezi s konkurenco in kršijo interese tretjih oseb.


title: Zadeva T-368/19: Tožba, vložena 18. junija 2019 – Datenlotsen Informationssysteme/Komisija

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/37

      Tožba, vložena 18. junija 2019 – Datenlotsen Informationssysteme/Komisija
      (Zadeva T-368/19)
      (2019/C 270/39)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Datenlotsen Informationssysteme GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: T. Lübbig, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropska komisija

         Predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj,

                  —

                  ugotovi, da je tožena stranka kršila svoje obveznosti iz člena 108 PDEU, ker v zadevi SA.34402 (2015/C ex 2012/NN) v razumnem roku ni sprejela sklepa o zaključku formalnega postopka preiskave v skladu s členom 108(2) PDEU oziroma členom 9(1) Uredbe 2015/1589 (1);

                  —

                  toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja te tožbene razloge.

                  1.

                  Kršitev člena 108 PDEU zaradi nesprejetja sklepa o zaključku formalnega postopka preiskave

                              —

                              Tožeča stranka v okviru prvega tožbenega razloga navaja, da je treba ugotoviti, da postopek, ki poteka več kot sedem let, traja nerazumno dolgo. Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da bi morala tožeča stranka, ker je v veliki meri že ugotovila dejansko stanje in zaradi majhnega števila odprtih vprašanj, sklep že sprejeti. Poleg tega naj bi bilo treba sklep kmalu sprejeti zaradi nujnih ekonomskih potreb tožeče stranke.

                  2.

                  Kršitev pravice do razumnega trajanja postopka kot dela pravice do dobrega upravljanja iz člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah

                              —

                              Tožeča stranka v okviru drugega tožbenega razloga navaja argumente, ki so enaki ali podobni argumentom, navedenim v prvem tožbenem razlogu.

                  3.

                  Kršitev člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v povezavi s členom 20 te listine

                              —

                              Tožeča stranka v okviru tretjega tožbenega razloga navaja zlasti, da je tožena stranka zaradi različnih ukrepov, s katerimi se je postopek podaljšal, kršila Kodeks najboljših praks pri izvajanju postopkov za nadzor državne pomoči.

                  4.

                  Kršitev pravice do obrazložitve kot dela pravice do učinkovitega pravnega sredstva iz člena 47 in člena 41(2)(c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah

                              —

                              Tožeča stranka v okviru četrtega tožbenega razloga toženi stranki očita, da se tožena stranka ne bi smela na splošno sklicevati na to, da so potrebne nadaljnje poizvedbe, ampak bi morala to utemeljiti in verodostojno razložiti.

         (1)  Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL L 248, 24.9.2015, str. 9).


title: Zadeva T-375/19: Tožba, vložena 20. junija 2019 – Pisoni/Parlament

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/39

      Tožba, vložena 20. junija 2019 – Pisoni/Parlament
      (Zadeva T-375/19)
      (2019/C 270/40)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Ferruccio Pisoni (Trento, Italija) (zastopnik: M. Paniz, odvetnik)

         Tožena stranka: Evropski parlament

         Predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razglasi ničnost sporočila generalnega direktorata Evropskega parlamenta za finance, s katerim sta bila povzeta sklep št. 14/2018 z dne 12. julija 2018, ki ga je sprejel Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (urad predsedstva poslanske zbornice, Italija), in/ali sklep št. 6/2018, ki ga je sprejel Consiglio di Presidenza del Senato della Repubblica italiana (svet predsedstva senata Italijanske republike) in, v vsakem primeru,

                  —

                  razglasi ničnost ponovne določitve in novega izračuna doživljenjske pokojnine, ki jo je odobril Evropski parlament;

                  —

                  posledično presodi, da je tožeča stranka še naprej upravičena do zadevne doživljenjske pokojnine do višine pridobljenih zneskov, ker je bil zahtevek do pokojnine pridobljen in obstaja na podlagi predpisov, ki so veljali pred sklepom št. 14/2018, ki ga je izdal urad predsedstva poslanske zbornice (Italija) in/ali sklepom št. 6/2018, ki ga je sprejel svet predsedstva senata (Italija), Evropskemu parlamentu pa naloži, naj ji izplača vse neupravičeno zadržane zneske, povečane za revaloriziran znesek in zakonite obresti od datuma zadržanja, do izplačila, kot tudi

                  —

                  Evropskemu parlamentu naloži, naj izvrši sodbo v tem postopku ter takoj in v celoti vzpostavi prvotni znesek doživljenjske pokojnine in povrne vsakršno morebitno škodo, ki jo je treba povrniti tožeči stranki,

                  —

                  v vsakem primeru: Evropskemu parlamentu naloži povračilo vseh stroškov, vključno z odvetniškimi nagradami, skupaj z DDV, dajatvami, davki in pavšalnimi stroški.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim, ki so navedeni v zadevi T-345/19, Santini/Parlament.


title: Zadeva T-377/19: Tožba, vložena 21. junija 2019 – Topcart/EUIPO - Carl International (TC CARL)

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/39

      Tožba, vložena 21. junija 2019 – Topcart/EUIPO - Carl International (TC CARL)
      (Zadeva T-377/19)
      (2019/C 270/41)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Topcart GmbH (Wiesbaden, Nemčija) (zastopnik: M. Gail, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Carl International (Limonest, Francija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Skupnosti TC CARL – zahteva za registracijo št. 14 957 542

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 2. aprila 2019 v zadevi R 1826/2018-2

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 60(1)(a) v povezavi s členom 8(1)(b) Uredbe št. 2107/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-378/19: Tožba, vložena 21. junija 2019 – Topcart/EUIPO - Carl International (TC CARL)

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/40

      Tožba, vložena 21. junija 2019 – Topcart/EUIPO - Carl International (TC CARL)
      (Zadeva T-378/19)
      (2019/C 270/42)
      Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Topcart GmbH (Wiesbaden, Nemčija) (zastopnik: M. Gail, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe: Carl International (Limonest, Francija)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

         Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti TC CARL – Prijava št. 15 048 556

         Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 2. aprila 2019 v zadevi R 1617/2018-2

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  razveljavi izpodbijano odločbo;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 60(1)(a) v povezavi s členom 8(1)(b) Uredbe št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-379/19: Tožba, vložena 21. junija 2019 – Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation/EUIPO (Serviceplan)

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/41

      Tožba, vložena 21. junija 2019 – Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation/EUIPO (Serviceplan)
      (Zadeva T-379/19)
      (2019/C 270/43)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation GmbH & Co KG (München, Nemčija) (zastopnika: B. Koch in P. Schmitz, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske Unije Serviceplan – zahteva za registracijo št. 15 234 669

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. marca 2019 v zadevi R 1424/2018-5

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem je bila z njo pritožba zavrnjena;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 94(1) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-380/19: Tožba, vložena 21. junija 2019 – Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation/EUIPO (Serviceplan Solutions)

text:
               12.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 270/42

      Tožba, vložena 21. junija 2019 – Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation/EUIPO (Serviceplan Solutions)
      (Zadeva T-380/19)
      (2019/C 270/44)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation GmbH & Co KG (München, Nemčija) (zastopnika: B. Koch in P. Schmitz, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije Serviceplan Solutions – zahteva za registracijo št. 15 244 742

         Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 25. marca 2019 v zadevi R 1427/2018-5

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem je bila z njo pritožba zavrnjena;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajana tožbena razloga

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 2107/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

                  —

                  kršitev člena 94(1) Uredbe št. 2107/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva C-680/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Obvodní soud pro Prahu 5 (Češka republika) 5. novembra 2018 – HJ/II

text:
               19.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 280/14

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Obvodní soud pro Prahu 5 (Češka republika) 5. novembra 2018 – HJ/II
      (Zadeva C-680/18)
      (2019/C 280/17)
      Jezik postopka: češčina

         Predložitveno sodišče

      Obvodní soud pro Prahu 5

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: HJ

         Tožena stranka: II
      Sodišče (osmi senat) je s sklepom z dne 11. aprila 2019 odločilo, da ta predlog za sprejetje predhodne odločbe ni dopusten.


title: Zadeva C-525/18 P: Sklep Sodišča (četrti senat) z dne 21. maja 2019 – Marion Le Pen/Evropski parlament, Svet Evropske unije (Pritožba — Evropski parlament — Pravilnik o povračilu in nadomestilu stroškov poslancem Evropskega parlamenta — Nadomestilo za parlamentarno pomoč — Izterjava neutemeljeno izplačanih zneskov)

text:
               26.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/7

      Sklep Sodišča (četrti senat) z dne 21. maja 2019 – Marion Le Pen/Evropski parlament, Svet Evropske unije
      (Zadeva C-525/18 P) (1)

      (Pritožba - Evropski parlament - Pravilnik o povračilu in nadomestilu stroškov poslancem Evropskega parlamenta - Nadomestilo za parlamentarno pomoč - Izterjava neutemeljeno izplačanih zneskov)
      (2019/C 288/07)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Pritožnica: Marion Le Pen (zastopnik: R. Bosselut, avocat)

         Drugi stranki: Evropski parlament (zastopnici: S. Seyr in C. Burgos, agentki), Svet Evropske unije (zastopniki: A. F. Jensen, M. Bauer in R. Meyer, agenti)

         Izrek

                  1.

                  Pritožba se zavrže kot delno nedopustna in zavrne kot delno neutemeljena.

                  2.

                  Marion Le Pen se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 381, 22.10.2018.


title: Zadeva T-366/18: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. junija 2019 – Pet King Brands/EUIPO – Virbac (SUIMOX) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije SUIMOX — Prejšnja besedna znamka Evropske unije ZYMOX — Obveznost obrazložitve — Obvestilo o odločbi odbora za pritožbe — Dobra vera in vestnost naslovnika — Člen 94(1) Uredbe (EU) 2017/1001 — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b Uredbe 2017/1001)

text:
               26.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 288/50

      Sodba Splošnega sodišča z dne 13. junija 2019 – Pet King Brands/EUIPO – Virbac (SUIMOX)
      (Zadeva T-366/18) (1)

      (Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije SUIMOX - Prejšnja besedna znamka Evropske unije ZYMOX - Obveznost obrazložitve - Obvestilo o odločbi odbora za pritožbe - Dobra vera in vestnost naslovnika - Člen 94(1) Uredbe (EU) 2017/1001 - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b Uredbe 2017/1001)
      (2019/C 288/63)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Pet King Brands, Inc. (Bartlett, Illinois, Združene države) (représentants: T. Schmidpeter in S. Bauer, odvetnika)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: L. Rampini in H. O'Neill, agenta)

         Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Virbac SA (Carros, Francija) (zastopnik: D.-I. Tayer, odvetnik)

         Predmet

      Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 21. marca 2018 (zadeva R 1835/2017-5), v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Pet King Brands in Virbac.

         Izrek

                  1.

                     Odločba petega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 21. marca 2018 (zadeva R 1835/2017-5) se razveljavi v delu, v katerem se nanaša na „veterinarske proizvode, z izjemo ušesnih kapljic za živali“, „veterinarske preparate in proizvode za varovanje zdravja živali, vključno z antibiotiki za živali, z izjemo des ušesnih kapljic za živali“ in na „pripravke za uničevanje škodljivcev, z izjemo ušesnih kapljic za živali“.

                  2.

                     V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                     Vsaka stranka nosi svoje stroške.

         (1)  UL C 276, 6.8.2018.


title: Zadeva T-330/17: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2019 – Ceobus in drugi/Komisija (Državne pomoči — Sheme pomoči, ki jih je Francija izvedla med letoma 1994 in 2008 — Subvencije za naložbe, ki jih je dodelila regija Île-de-France — Sklep o razglasitvi sheme pomoči za združljivo z notranjim trgom — Pojma „obstoječa pomoč“ in „nova pomoč“ — Člen 107 PDEU — Člen 108 PDEU — Člen 1(b), podtočki (i) in (v), Uredbe (EU) 2015/1589 — Zastaralni rok — Člen 17 Uredbe 2015/1589)

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/43

      Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2019 – Ceobus in drugi/Komisija
      (Zadeva T-330/17) (1)

      (Državne pomoči - Sheme pomoči, ki jih je Francija izvedla med letoma 1994 in 2008 - Subvencije za naložbe, ki jih je dodelila regija Île-de-France - Sklep o razglasitvi sheme pomoči za združljivo z notranjim trgom - Pojma „obstoječa pomoč“ in „nova pomoč“ - Člen 107 PDEU - Člen 108 PDEU - Člen 1(b), podtočki (i) in (v), Uredbe (EU) 2015/1589 - Zastaralni rok - Člen 17 Uredbe 2015/1589)
      (2019/C 328/47)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Tožeče stranke: Ceobus (Génicourt, Francija) in druge tožeče stranke, katerih imena so v prilogi k sodbi (zastopnika: sprva D. de Combles de Nayves, nato F. Segalen, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska zgodovina (zastopniki: L. Armati, C. Georgieva-Kecsmar in T. Maxian Rusche, agenti)

         Predmet

      Tožba na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije (EU) 2017/1470 z dne 2. februarja 2017 o shemah pomoči SA.26763 2014/C (ex 2012/NN), ki jih je Francija izvedla v korist avtobusnih prevoznikov v regiji Île-de-France (UL 2017, L 209, str. 24).

         Izrek

                  1.

                     Tožba se zavrne.

                  2.

                     Družba Ceobus in druge tožeče stranke, katerih imena so navedena v prilogi, poleg svojih stroškov nosijo stroške Evropske komisije.

         (1)  UL C 231, 17.7.2017.


title: Zadeva T-280/19 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 12. julija 2019 – Highgate Capital Management/Komisija (Začasna odredba — Državne pomoči — Predlog za sprejetje začasnih ukrepov — Nenujnost sprejetja predlaganih začasnih ukrepov — Nepristojnost — Nedopustnost)

text:
               30.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/58

      Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 12. julija 2019 – Highgate Capital Management/Komisija
      (Zadeva T-280/19 R)
      (Začasna odredba - Državne pomoči - Predlog za sprejetje začasnih ukrepov - Nenujnost sprejetja predlaganih začasnih ukrepov - Nepristojnost - Nedopustnost)
      (2019/C 328/66)
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Highgate Capital Management LLP (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: M. Struys in I. Van Damme, odvetnika)

         Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: K. Blanck, A. Bouchagiar in K.- P. Wojcik, agenti)

         Predmet

      Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU na eni strani za odlog izvršitve Sklepa Komisije o zavrnitvi pritožbe v zvezi z domnevno nezakonito državno pomočjo, ki je bila družbi Eurobank Ergasias SA dodeljena s prodajo družbe Piraeus Bank Bulgaria (SA.53105) in na drugi za odobritev drugih začasnih ukrepov.

         Izrek

                  1.

                     Predlog za sprejetje začasne odredbe se zavrne.

                  2.

                     Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-607/19: Tožba, vložena 5. septembra 2019 – Itinerant Show Room/EUIPO (FAKE DUCK)

text:
               4.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/34

      Tožba, vložena 5. septembra 2019 – Itinerant Show Room/EUIPO (FAKE DUCK)
      (Zadeva T-607/19)
      (2019/C 372/35)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Itinerant Show Room Srl (San Giorgio in Bosco, Italija) (zastopnik: E. Montelione, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije FAKE DUCK – zahteva za registracijo št. 17 946 879

         Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 1. julija 2019 v zadevi R 830/2019-2

         Tožbena predloga

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlogi

                  —

                  Neupoštevanje močnega razlikovalnega učinka znamke FAKE DUCK;

                  —

                  neupoštevanje kompleksnosti znamke FAKE DUCK in risbe jajca;

                  —

                  neuporaba načela enakega obravnavanja;

                  —

                  neuporaba načela zakonitosti.


title: Zadeva T-625/19: Tožba, vložena 19. septembra 2019 – Daw/EUIPO (SOS Innenfarbe)

text:
               4.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/35

      Tožba, vložena 19. septembra 2019 – Daw/EUIPO (SOS Innenfarbe)
      (Zadeva T-625/19)
      (2019/C 372/37)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Daw SE (Ober-Ramstadt, Nemčija) (zastopnik: A. Haberl, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije SOS Innenfarbe – prijava št. 17 870 690

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. julija 2019 v zadevi R 277/2019-4

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  odločbo EUIPO z dne 7. januarja 2019 razveljavi v delu, v katerem se nanaša na zavrnitev registracije znamke „SOS Innerfarbe“ za te proizvode

                              —

                              „barve, lake, lazure, premaze, sredstva proti rji; temeljne premaze; barvilna sredstva, barvila, barvne paste, lužila; sredstva za zgoščevanje barv, lakov in premazov; topila za redčenje barv; Sredstva za konzerviranje lesa, lesna lužila, olja za konzerviranje lesa; Premaze, ki se jih lahko tudi strukturira; baktericidna in/ali fungicidna sredstva za premaze; protikorozijska sredstva; zaščitne pripravke za kovine“ iz razreda 2;

                  —

                  EUIPO naloži, naj dopusti objavo znamko, kot je bila prijavljena;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  Kršitev člena 7(1)(b) in (c) ter člena 7(2) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva T-626/19: Tožba, vložena 19. septembra 2019 – Daw/EUIPO (SOS Loch- und Rissfüller)

text:
               4.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 372/36

      Tožba, vložena 19. septembra 2019 – Daw/EUIPO (SOS Loch- und Rissfüller)
      (Zadeva T-626/19)
      (2019/C 372/38)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Tožeča stranka: Daw SE (Ober-Ramstadt, Nemčija) (zastopnik: A. Haberl, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

         Podatki o postopku pred EUIPO

         Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije SOS Loch- und Rissfüller – Prijava št. 17 870 692

         Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. julija 2019 v zadevi R 278/2019-4

         Tožbeni predlogi

      Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

                  —

                  izpodbijano odločbo razveljavi;

                  —

                  sklep EUIPO z dne 7. januarja 2019 razveljavi v delu, v katerem se nanaša na zavrnitev registracije znamke „SOS Loch- und Rissfüller“ za proizvode

                              —

                              „kemični proizvodi za industrijo; sredstva za konzerviranje in impregnacijo pred vlago v gradbeništvu, strešna opeka, cement in beton, z izjemo barv in olj; smola, sintetična smola in nepredelana umetna smola; [kemična] topila; pleskarsko barvarska polnila (če niso zajeta v drugih razredih)“ razreda 1,

                              —

                              „naravna smola v surovem stanju“ iz razreda 2 in

                              —

                              „Malta [gradbeni material]; kremen; omet [mavec]; mavec, mase za integracijo tkanin za gradnjo; polnila kot gradbeni material; tkanine za uporabo v gradnji, ne iz kovine, ali pretežno ne iz kovine, zlasti stabilizacijske tkanine“ iz razreda 19;

                  —

                  EUIPO naloži, naj odobri znamko, kot je objavljena v objavi prijave;

                  —

                  EUIPO naloži plačilo stroškov.

         Navajani tožbeni razlog

                  —

                  kršitev člena 7(1)(b) in (c), (2) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.


title: Zadeva C-617/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 14. avgusta 2019 – Granarolo SpA/Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare in drugi

text:
               25.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/22

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 14. avgusta 2019 – Granarolo SpA/Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare in drugi
      (Zadeva C-617/19)
      (2019/C 399/26)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Granarolo SpA

         Tožene stranke: Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 3(e) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (1), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 (2), razlagati tako, da pojem „naprava“ obsega tudi primer, kakršen je obravnavani, v katerem je tožeča stranka kogenerator, ki ga je zgradila na svojem industrijskem območju za zagotavljanje energije svojemu proizvodnemu obratu, pozneje s prenosom veje dejavnosti prodala drugi družbi, specializirani v energetskem sektorju, s pogodbo, ki po eni strani določa, da se na pridobiteljico prenesejo naprave za kogeneracijo električne in toplotne energije, potrdila, dokumenti, izjave o skladnosti, licence, koncesije, odobritve in dovoljenja, ki se zahtevajo za obratovanje naprave in opravljanje dejavnosti, da se v njeno korist ustanovi stavbna pravica na območju obrata, primerna za upravljanje in vzdrževanje obrata, ter služnostne pravice v korist proizvodnje z uporabo kogeneratorja, z okoliškim izključnim območjem, in po drugi strani, da bo pridobiteljica odstopnici 12 mesecev dobavljala energijo, proizvedeno v napravi, po cenah, določenih v pogodbi?

                  2.

                  Zlasti pa, ali lahko pojem „tehnično povezan“ iz istega člena 3(e) obsega tako povezavo med kogeneratorjem in proizvodnim obratom, da proizvodni obrat, ki pripada drugemu subjektu, čeprav ima privilegirano razmerje s kogeneratorjem za namen dobave energije (povezava prek energetskega distribucijskega omrežja, posebna pogodba o dobavi z energetsko družbo, ki je pridobiteljica naprave, zaveza te družbe, da bo dobavljala minimalno količino energije proizvodnemu obratu ob upoštevanju plačila v znesku, ki je enak razliki med stroški oskrbe z energijo na trgu in cenami, določenimi v pogodbi, popust na prodajne cene energije od desetega leta in šestih mesecev po sklenitvi pogodbe, odobritev pravice do možnosti, da družba odstopnica v vsakem trenutku lahko znova odkupi kogenerator, za opravljanje del na kogeneratorju se zahteva dovoljenje odstopnice), še naprej opravlja svojo dejavnost tudi v primeru prekinitve dobave energije ali v primeru okvare ali prenehanja delovanja kogeneratorja?

                  3.

                  In nazadnje, ali v primeru dejanske prodaje naprave za proizvajanje električne energije s strani subjekta, ki jo je zgradil in je na istem območju lastnik industrijskega obrata, drugi družbi, specializirani na področju energije, zaradi večje učinkovitosti, možnost razdelitve zadevnih emisij iz dovoljenja ETS imetnika industrijskega objekta po prodaji[,] in morebitni učinek „izključitve“ emisij iz sistema ETS, ki nastane zato, ker naprava za proizvajanje energije posamezno ne presega praga za kvalifikacijo „malih onesnaževalcev“[,] pomenita kršitev pravila o seštevanju virov iz Priloge I k Direktivi 2003/87/ES ali, nasprotno, preprosto in dovoljeno posledico organizacijskih odločitev operaterjev, ki ni prepovedana v sistemu ETS?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 631.

         (2)  Direktiva 2009/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spremembi Direktive 2003/87/ES z namenom izboljšanja in razširitve sistema Skupnosti za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov (UL 2009, L 140, str. 63).


title: Zadeva C-629/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesverwaltungsgericht Steiermark (Avstrija) 23. avgusta 2019 – Sappi Austria Produktions-GmbH & Co KG in Wasserverband „Region Gratkorn-Gratwein“

text:
               25.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/23

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesverwaltungsgericht Steiermark (Avstrija) 23. avgusta 2019 – Sappi Austria Produktions-GmbH & Co KG in Wasserverband „Region Gratkorn-Gratwein“
      (Zadeva C-629/19)
      (2019/C 399/27)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnika: Sappi Austria Produktions-GmbH & Co KG, Wasserverband „Region Gratkorn-Gratwein“

         Nasprotna stranka: Landeshauptmann von Steiermark

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba blato iz čistilnih naprav v luči izjeme v členu 2(2)(a) Direktive 2008/98 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv (1) v povezavi z Direktivo Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode in/ali Direktivo o blatu iz čistilnih naprav v različici, kakor izhaja iz Uredbe (ES) št. 1137/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 (2), šteti za odpadek?

                  2.

                  Če je odgovor na vprašanje 1 pritrdilen:

                              Ali člen 6(1) Direktive 2008/98 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv omogoča, da se snovi prizna status stranskega proizvoda v smislu pojma odpadka, kot ga pozna pravo Unije, če se tej snovi zaradi procesno-tehničnih razlogov v neznatnem odstotku dodajo druge snovi, ki bi se sicer štele za odpadek, če to ne vpliva na sestavo celotne snovi in pomembno koristi okolju?

         (1)  UL 2008, L 312, str. 3.

         (2)  UL 2008, L 311, str. 1.


title: Zadeva C-633/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgija) 22. avgusta 2019 – Federale Overheidsdienst Financiën, Openbaar Ministerie/Metalen Galler NV, Vollers Belgium NV, LW-Idee GmbH

text:
               25.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/25

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgija) 22. avgusta 2019 – Federale Overheidsdienst Financiën, Openbaar Ministerie/Metalen Galler NV, Vollers Belgium NV, LW-Idee GmbH
      (Zadeva C-633/19)
      (2019/C 399/29)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Udeleženca: Federale Overheidsdienst Financiën, Openbaar Ministerie

         Obtoženci: Metalen Galler NV, Vollers Belgium NV, LW-Idee GmbH

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je Uredba Sveta (ES) št. 91/2009 (1) o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske zaradi kršitve člena 6(6) in (7) ter člena 2(10) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 (2) z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti oziroma Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 (3) z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti neveljavna, ker Komisija kitajskim proizvajalcem izvoznikom ni pravočasno dala možnosti, da vpogledajo v informacije o vrstah izdelka, na podlagi katerih se ugotavlja normalna vrednost, in/ali ker Komisija v okviru izračuna višine stopnje dampinga za zadevno blago pri primerjavi normalne vrednosti blaga indijskega proizvajalca z izvoznimi cenami enakovrstnega kitajskega blaga ni hotela upoštevati popravkov v zvezi z uvoznimi dajatvami za surovine in posrednimi davki v primerljivi državi Indiji ter razlike pri proizvodnji oziroma stroških proizvodnje?

                  2.

                  Ali je Uredba (ES) št. 91/2009 zaradi kršitve člena 3(2) in (3) Uredbe (ES) št. 1225/2009 oziroma Uredbe (ES) št. 384/96 neveljavna, ker je Komisija pri presoji škode uvoz dveh kitajskih podjetij, za kateri je bilo ugotovljeno, da ne izvajata dampinga, razvrstila kot dampinški uvoz?

                  3.

                  Ali je Uredba (ES) št. 91/2009 zaradi kršitve člena 3(2), 6) in (7) Uredbe (ES) št. 1225/2009 oziroma Uredbe (ES) št. 384/96 neveljavna, ker se je Komisija pri presoji vprašanja, ali je izvoz industrije Unije prispeval k škodi, povzročeni tej gospodarski panogi, oprla na informacije o proizvajalcih, ki niso bili domači proizvajalci?

                  4.

                  Ali je Uredba (ES) št. 91/2009 zaradi kršitve člena 19(1) in (2) Uredbe (ES) št. 1225/2009 oziroma Uredbe (ES) št. 384/96 neveljavna, ker Komisija ni zagotovila, da oba domača (italijanska) proizvajalca ustrezno pojasnita razloge, zakaj ni bilo mogoče dati povzetka zaupnih informacij na voljo?

                  5.

                  Ali Uredba (ES) št. 91/2009 krši člen 6(6) in (7) ter člen 2(10) Uredbe (ES) št. 384/96, ker Komisija ni pravočasno sporočila informacij o blagu, pri tem pa ni upoštevala interesov kitajskih proizvajalcev izvoznikov?

                  6.

                  Člen 1(3) Uredbe (ES) št. 91/2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (kakor je bila spremenjena) določa, da je uporaba individualne stopnje dajatve v višini 64,4 % za podjetje Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd., Ningbo City, pogojena s predložitvijo veljavne trgovinske fakture carinskim organom držav članic, ki je skladna z zahtevami, navedenimi v Prilogi II, in da če se take fakture ne predložijo, se uporablja stopnja dajatve, ki velja za vse druge družbe; ali se je vseeno mogoče opreti na individualno stopnjo dajatve pri naknadni izterjavi protidampinških dajatev, ki se izvede zaradi preiskave OLAF, v skladu z načelom dobre vere v korist prijavitelja, če je OLAF ugotovil, da zadevni pritrdilni elementi nimajo, tako kot je bilo navedeno, indonezijskega porekla, temveč jih proizvaja podjetje Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd. na Kitajskem, vendar pa ni mogoče predložiti nobene fakture s podatki, ki so potrebni za uporabo individualne stopnje dajatve, ker so izvozniki ravnali prav z namenom, da bi zavajali organe držav članic?

         (1)  UL L 29, 2009, str. 1.

         (2)  UL L 343, 2009, str. 1.

         (3)  UL posebna izdaja v slovenščini, poglavje 11, zvezek 10, str. 45.


title: Zadeva C-640/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 28. avgusta 2019 – Azienda Agricola Ambrosi Nicola Giuseppe in drugi/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali

text:
               25.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/26

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 28. avgusta 2019 – Azienda Agricola Ambrosi Nicola Giuseppe in drugi/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali
      (Zadeva C-640/19)
      (2019/C 399/30)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Azienda Agricola Ambrosi Nicola Giuseppe, Azienda Agricola Castagna Giovanni, Soc. Azienda Agricola Castellani Enio, Nereo e Giuliano Ss, Azienda Agricola De Fanti Maria Teresa, Azienda Agricola Giacomazzi Vilmare, Soc. Azienda Agricola Iseo di Lunardi Giampaolo e Silvano Ss, Soc. Azienda Agricola Mastrolat di Mastrotto Franco e Luca Ss, Azienda Agricola Righetti Michele e Damiano, Azienda Agricola Scandola Stefano e Gianni, Azienda Agricola Tadiello Roberto, Azienda Agricola Turazza Mario, Azienda Agricola Zuin Tiziano, 2 B Società Agricola Srl in drugi, Azienda Agricola Fracasso Claudio, Azienda Agricola Pozzan Mirko

         Toženi stranki: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člene 1, 2 in 3 Uredbe (EGS) št. 856/1984 (1), člen 1 in člen 2(1) Uredbe (EGS) št. 3950/1992 (2), člen 1(1) in člen 5 Uredbe (ES) št. 1788/2003 (3), in člene 55, 64 in 65 Uredbe (ES) št. 1234/07 (4) s prilogami, ki se nanašajo na varstvo ravnotežja med povpraševanjem in ponudbo mleka in mlečnih izdelkov na trgu EU, razlagati tako, da iz izračuna „mlečnih kvot“ izključujejo proizvodnjo za izvoz sirov ZOP v države zunaj EU, v skladu s cilji varstva, določenimi za te proizvode v členu 13 Uredbe (EGS) št. 2081/1992 (5), kot je bil potrjen z Uredbo 510/2006 (6) in s členoma 4 in 13 Uredbe 1151/2012 (7), ob uporabi načel iz členov 32 (prejšnji člen 27), 39 (prejšnji člen 33), 40 (prejšnji člen 34) in 41 (prejšnji člen 35) PDEU?

                  2.

                  V primeru pritrdilnega odgovora, ali ta ureditev, razložena na ta način, nasprotuje temu, da bi se v individualne referenčne količine vključile mlečne kvote, namenjene proizvodnji sirov ZOP, namenjenih izvozu iz Evropske unije, kot izhaja iz člena 2 Decreto-legge 28 marzo 2003, n. 49 (uredba-zakon št. 49 z dne 28. marca 2003), ki je bila s spremembami potrjena v legge 30 maggio 2003, n. 119 (zakon št. 119 z dne 30. maja 2003), in člena 2 legge 26 novembre 1992, n. 468 (zakon št. 468 z dne 26. novembra 1992) v delu, v katerem se sklicuje na prej navedeni člen 2 uredbe-zakona št. 49/2003?
                  Podredno, če bi se štelo, da taka razlaga ni pravilna:

                  3.

                  Ali so členi 1, 2 in 3 Uredbe (EGS) št. 856/1984; člen 1 in člen 2(1) Uredbe (EGS) št. 3950/1992; člen 1(1) in člen 5 Uredbe (ES) št. 1788/2003, in členi 55, 64 in 65 Uredbe (ES) št. 1234/07 s prilogami (in italijanskimi nacionalnimi predpisi o prenosu iz člena 2 uredbe-zakona št. 49 z dne 28. marca 2003, ki je bila s spremembami potrjena v zakon št. 119 z dne 30. maja 2003, in člena 2 zakona št. 468 z dne 26. novembra 1992, v delu, ki se sklicuje na prej navedeni člen 2 uredbe zakona št. 49/2003), ki količino mleka, ki se uporablja za proizvodnjo sirov ZOP, ki se izvažajo ali so namenjeni na trge tretjih držav, vključujejo v izračun količine, dodeljene državam članicam, in je ne izključujejo, v nasprotju s cilji varstva iz Uredbe (EGS) št. 2081/1992, ki varuje proizvodnjo ZOP, zlasti njenega člena 13, kot je bil potrjen z Uredbo (EGS) št. 510/2006 in Uredbo št. 1151/2012, tudi z vidika namenov varstva iz člena 4 te uredbe, in so v nasprotju tudi s členi 32 (prejšnji člen 27), 39 (prejšnji člen 33), 40 (prejšnji člen 34) in 41 (prejšnji člen 35) PDEU in z načeli pravne varnosti, varstva legitimnih pričakovanj, sorazmernosti in nediskriminacije ter svobode gospodarske pobude za namene izvoza iz EU?

         (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 856/84 z dne 31. marca 1984 o spremembi Uredbe Sveta (EGS) št. 804/68 o vzpostavitvi skupne ureditve trga z mlekom in mlečnimi proizvodi (UL 1984, L 90, str. 10).

         (2)  Uredba Sveta (EGS) št. 3950/92 z dne 28. decembra 1992 o uvedbi dodatne dajatve v sektorju mleka in mlečnih proizvodov (UL 1992, L 405, str. 1).

         (3)  Uredba Sveta (ES) št. 1788/2003 z dne 29. septembra 2003 o uvedbi dajatve v sektorju mleka in mlečnih proizvodov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 40, str. 391).

         (4)  Uredba Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode (Uredba o enotni SUT) (UL 2007, L 299, str. 1).

         (5)  Uredba Sveta (EGS) št. 2081/92 z dne 14. julija 1992 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 13, str. 4).

         (6)  Uredba Sveta (ES) št. 510/2006 z dne 20. marca 2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (UL 2006, L 93, str. 12).

         (7)  Uredba (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (UL 2012, L 343, str. 1).


title: Zadeva C-643/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Central Administrativo Norte (Portugalska) 30. avgusta 2019 – RESOPRE - Sociedade Revendedora de Aparelhos de Precisão, SA/Município de Peso da Régua

text:
               25.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/27

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Central Administrativo Norte (Portugalska) 30. avgusta 2019 – RESOPRE - Sociedade Revendedora de Aparelhos de Precisão, SA/Município de Peso da Régua
      (Zadeva C-643/19)
      (2019/C 399/31)
      Jezik postopka: portugalščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunal Central Administrativo Norte

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: RESOPRE - Sociedade Revendedora de Aparelhos de Precisão, SA

         Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Município de Peso da Régua

         Druge stranke: DATAREDE – Sistemas de Dados e Comunicações, SA, Alexandre Barbosa Borgesm, SA, Fernando L. Gaspar – Sinalização e Equipamentos Rodoviários, SA

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali pravo Evropske unije (zlasti člena 56(1) in 60(4) Direktive 2014/24/[EU] (1) ter načelo svobodne konkurence) dopušča, da je v razpisni dokumentaciji v zvezi s predpogodbenim postopkom javnega razpisa, katerega predmet je koncesija za izkoriščanje zemljiških parcel za namestitev in upravljanje [parkomatov] ter nadzor nad spoštovanjem predpisov iz občinskega pravilnika o območjih časovno omejenega plačljivega parkiranja, ki velja v občini, določeno, da morajo ponudniki predstaviti računalniški program in opremo (parkomat), ki naj bi jo zagotovili, da bi tako dokazali izpolnjevanje razpisnih zahtev in pogojev kot tudi prikazali značilnosti ponudb, ter da je v tej dokumentaciji določeno merilo za izbiro, povezano z dejavnikom „tehnična in funkcionalna ustreznost rešitve“, ki se bo presojalo na podlagi te predstavitve (glej točki 16 in 17 razpisne dokumentacije)?

         (1)  Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL 2014, L 94, str. 65).


title: Zadeva C-648/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Erding (Nemčija) 2. septembra 2019 – EUflight.de GmbH/Eurowings GmbH

text:
               25.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/28

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Erding (Nemčija) 2. septembra 2019 – EUflight.de GmbH/Eurowings GmbH
      (Zadeva C-648/19)
      (2019/C 399/32)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Amtsgericht Erding

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: EUflight.de GmbH

         Tožena stranka: Eurowings GmbH

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je pogoj za pridobitev pravice do odškodnine v skladu s členom 7 Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) to, da se potnik vkrca na let, tudi če je že pred odhodom gotova njegova velika zamuda?

         (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL L 46, 17.2.2004, str. 1).


title: Zadeva C-652/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Milano (Italija) 2. septembra 2019 – KO/Fallimento Consulmarketing SpA

text:
               25.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/29

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Milano (Italija) 2. septembra 2019 – KO/Fallimento Consulmarketing SpA
      (Zadeva C-652/19)
      (2019/C 399/33)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale di Milano

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: KO

         Tožena stranka: Fallimento Consulmarketing SpA

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali načeli enakega obravnavanja in nediskriminacije iz določbe 4 Direktive 99/70/ES (1) o pogojih zaposlitve nasprotujeta določbam člena 1(2) in člena 10 D.lgs 23/15 (zakonska uredba št. 23/15), ki v zvezi z nezakonitimi kolektivnimi odpusti zaradi kršitev meril izbora vsebujejo dvojen različen sistem varstva, na podlagi katerega se v istem postopku zagotavlja primerno, učinkovito in odvračilno varstvo delovnih razmerij za nedoločen čas, sklenjenih pred 7. marcem 2015, za katera so predvidena pravna sredstva za vrnitev na delovno mesto in plačilo prispevkov v breme delodajalca, za delovna razmerja za določen čas z enako delovno dobo, sklenjena pred tem datumom, ki so bila preoblikovana v delovna razmerja za nedoločen čas po 7. marcu 2015, pa samo odškodninsko varstvo v okviru minimalne in maksimalne omejitve, ki je manj učinkovito in manj odvračilno?“

                  2.

                  Ali določbe členov 20 in 30 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in določbe Direktive 98/59/ES (2) nasprotujejo zakonski določbi, kakršna je tista iz člena 10 zakonske uredbe št. 23/15, ki samo za delavce, zaposlene za nedoločen čas (ali tiste, katerih delovno razmerje za določen čas je bilo preoblikovano) od 7. marca 2015, uvaja določbo, v skladu s katero v primeru nezakonitega kolektivnega odpusta zaradi kršitve meril izbora, za razliko od drugih podobnih delovnih razmerij, ki so bila sklenjena prej in za katera se je uporabljal isti postopek, ni predvidena vrnitev na delovno mesto, in ki nasprotno uvaja konkurenčen sistem varstva, ki je zgolj odškodninsko in ni primerno za odpravo ekonomskih posledic izgube zaposlitve ter je slabše od drugega sočasnega modela, ki se uporablja za druge delavce, katerih delovna razmerja imajo iste značilnosti razen datuma preoblikovanja ali sklenitve?

         (1)  Direktiva Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL L 175, 10.7.1999, str. 43).

         (2)  Direktiva Sveta 98/59/ES z dne 20. julija 1998 o približevanju zakonodaj držav članic o kolektivnih odpustih (UL L 225, 12.8.1998, str. 16).


title: Zadeva C-653/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Spetsializiran nakazatelen sad (Bolgarija) 4. septembra 2019 – kazenski postopek zoper DK

text:
               25.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/29

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Spetsializiran nakazatelen sad (Bolgarija) 4. septembra 2019 – kazenski postopek zoper DK
      (Zadeva C-653/19)
      (2019/C 399/34)
      Jezik postopka: bolgarščina

         Predložitveno sodišče

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Stranka v postopku v glavni stvari

      DK

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je nacionalna zakonodaja, ki v sodni fazi kazenskega postopka kot pogoj za ugoditev predlogu obrambe, da se odpravi pripor obdolženca, določa obstoj spremembe okoliščin, v skladu s členom 6 in uvodno izjavo 22 Direktive 2016/343 (1) ter s členoma 6 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah?

         (1)  Direktiva (EU) 2016/343 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o krepitvi nekaterih vidikov domneve nedolžnosti in krepitvi pravice biti navzoč na sojenju v kazenskem postopku (UL L 65, 2016, str. 1).


title: Zadeva C-662/19 P: Pritožba, ki jo je NRW.Bank vložila 4. septembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi razširjeni senat) z dne 26. junija 2019 v zadevi T-466/16, NRW.Bank/Enotni odbor za reševanje

text:
               25.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/30

      Pritožba, ki jo je NRW.Bank vložila 4. septembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi razširjeni senat) z dne 26. junija 2019 v zadevi T-466/16, NRW.Bank/Enotni odbor za reševanje
      (Zadeva C-662/19 P)
      (2019/C 399/35)
      Jezik postopka: nemščina

         Stranke

         Pritožnica: NRW.Bank (zastopniki: J. Seitz, J. Witte in D. Flore, Rechtsanwälte)

         Druge stranke v postopku: Enotni odbor za reševanje, Svet Evropske unije, Evropska komisija

         Predlogi

      Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

                  1.

                  sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 26. junija 2019 v zadevi T-466/16 razveljavi in sklep tožene stranke in druge stranke v pritožbenem postopku o letnem prispevku tožeče stranke v sklad za prestrukturiranje za leto prispevka 2016 razglasi za ničen;

                  2.

                  podredno, sodbo, navedeno v prvi alinei, razveljavi in zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču;

                  3.

                  plačilo stroškov postopka naloži drugi stranki v pritožbenem postopku.

         Pritožbena razloga in bistvene trditve

      Pritožnica navaja dva pritožbene razloga:
      Prvič, njena ničnostna tožba naj v nasprotju z ugotovitvijo Splošnega sodišča ne bi zastarala v smislu člena 263, šesti odstavek, PDEU. Odločitev tožene stranke o letnem prispevku tožeče stranke v sklad za prestrukturiranje za leto 2016 naj bi namreč temeljila na dveh časovno zaporednih sklepih tožene stranke, namreč na tako imenovanem „prvem sklepu SRB“ in tako imenovanem „drugem sklepu SRB“. Oba sklepa SRB naj bi bila naslovljena le na nacionalni organ za reševanje (FMSA) in tožeča stranka naj z njima ne bi bila neposredno seznanjena, niti ji nista bila sporočena. Tožeča stranka naj bi se z domnevnim obstojem (ne pa tudi z vsebino) sklepov SRB seznanila le z vsakokratno odločbo FMSA o odmeri prispevka, namreč s tako imenovano „prvo odločbo FMSA“ oziroma s tako imenovano „drugo odločbo FMSA“.
      V nasprotju z ugotovitvijo Splošnega sodišča naj bi bil dogodek, ki je odločilen za izračun roka za vložitev ničnostne tožbe, le prispetje druge odločbe FMSA k tožeči stranki. Z drugim sklepom SRB naj bi namreč bil nadomeščen prvi sklep SRB.
      Vendar naj bi bilo treba, tudi če se predpostavi, da z drugim sklepom SRB prvi sklep SRB ni bil v celoti nadomeščen, temveč le spremenjen, v skladu s sodno prakso kot začetek teka roka za vložitev tožbe prav tako upoštevati le prispetje druge odločbe FMSA.
      Tožeča stranka poleg tega meni, da naj ji nasprotno od ugotovitve Splošnega sodišča glede na posebnosti obravnavane zadeve ne bi bilo treba pridobiti prvega sklepa SRB in se s tem seznaniti z njegovo vsebino in obrazložitvijo. Take obveznosti naj ne bi bilo vsaj, če – kot je v tej zadevi – tako naslovnik kot tudi predmet domnevne zahteve po pridobitvi nista jasna.
      Končno naj bi bilo treba za rok za vložitev tožbe že zaradi legitimnih pričakovanj, vsekakor pa zaradi opravičljive zmote, šteti, da je bil upoštevan.
      Drugič, Splošno sodišče naj bi ob napačni uporabi prava izhajalo iz tega, da naj tožeča stranka v zvezi z drugim sklepom SRB ne bi navedla nobenih tožbenih razlogov in trditev. S to ugotovitvijo naj bi bila kršena pravica tožeče stranke do izjave, ki izhaja iz člena 47(2) Listine o temeljnih pravicah. Splošno sodišče naj bi spregledalo več stališč tožeče stranke, teh naj napačno ne bi upoštevalo pri svoji odločitvi in tožeči stranki naj s tem ne bi omogočilo poštenega sojenja.


title: Zadeva C-663/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Gera (Nemčija) 6. septembra 2019 – MM/Volkswagen AG

text:
               25.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/31

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Gera (Nemčija) 6. septembra 2019 – MM/Volkswagen AG
      (Zadeva C-663/19)
      (2019/C 399/36)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Landgericht Gera

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: MM

         Tožena stranka: Volkswagen AG

         Vprašanje za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člena 6(1) in 27(1) EG-FGV (1) oziroma člena 18(1) in 26(1) Direktive 2007/46/ES (2) razlagati tako, da proizvajalec krši svojo obveznost izdaje veljavnega certifikata v skladu s členom 6(1) EG-FGV (oziroma svojo obveznost predložitve certifikata o skladnosti v skladu s členom 18(1) Direktive 2007/46/ES), če v vozilo vgradi nedopustno odklopno napravo v smislu členov 5(2) in 3, točka 10, Uredbe (ES) št. 715/2007 (3), in dajanje takega vozila na trg pomeni kršitev prepovedi dajanja vozila na trg brez veljavnega certifikata o skladnosti iz člena 27(1) EG-FGV (oziroma prepovedi prodaje brez veljavnega certifikata o skladnosti iz člena 26(1) Direktive 2007/46/ES)?
                  V primeru pritrdilnega odgovora:

                              1a.

                              Ali se s členoma 6 in 27 EG-FGV oziroma členi 18(1), 26 (1) in 46 Direktive 2007/46/ES varstvo zagotavlja tudi končnemu kupcu ter – v primeru nadaljnje prodaje na trgu rabljenih vozil – zlasti naknadnemu kupcu avtomobila in ali se nanaša tudi na njegovo svobodo razpolaganja in premoženje? Ali gre pri tem, da kupec avtomobila pridobi rabljeno vozilo, ki je bilo na trg dano brez veljavnega certifikata o skladnosti, za eno od nevarnosti, za odvrnitev katerih so bili sprejeti ti predpisi?

                  2.

                  Ali se s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 715/2007 varstvo zagotavlja tudi končnemu uporabniku ter – v primeru nadaljnje prodaje na trgu rabljenih vozil – zlasti naknadnemu kupcu avtomobila in ali se nanaša tudi na njegovo svobodo razpolaganja in premoženje? Ali gre pri tem, da kupec pridobi rabljeno vozilo, ki je bilo na trg dano brez veljavnega certifikata o skladnosti, za eno od nevarnosti, za odvrnitev katerih je bil sprejet ta predpis?

                  3.

                  Ali je treba člena 6 in 27 EG-FGV oziroma člene 18(1), 26(1) in 46 Direktive 2007/46/ES ter člen 5(2) Uredbe (ES) št. 715/2007 razlagati tako, da se v primeru njihove kršitve nadomestilo za rabo iz naslova dejanske uporabe vozila pri izračunu škode sploh ali deloma (v tem primeru, kako oziroma v kakšnem obsegu) ne upošteva, če končni kupec zaradi te kršitve lahko zahteva in tudi dejansko zahteva razveljavitev pogodbe o nakupu vozila? Ali na razlago vpliva to, da je kršitev povezana s prevaro homologacijskih organov in končnih kupcev glede tega, da so izpolnjeni vsi pogoji za homologacijo in da je dovoljena uporaba vozila v cestnem prometu brez omejitev, ter da je bil namen kršitve in prevare znižanje stroškov in doseganje kar največjega dobička iz prodaje ob sočasni pridobitvi konkurenčne prednosti na račun nič hudega slutečih strank?

         (1)  Uredba o homologaciji ES z dne 3. februarja 2011 (BGBl. I str. 126), ki je bila nazadnje spremenjena s členom 7 Uredbe z dne 23. marca 2017 (BGBl. I str. 522).

         (2)  Direktiva 2007/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o vzpostavitvi okvira za odobritev motornih in priklopnih vozil ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila (UL 2007, L 263, str. 1).

         (3)  Uredba (ES) št. 715/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. junija 2007 o homologaciji motornih vozil glede na emisije iz lahkih potniških in gospodarskih vozil (Euro 5 in Euro 6) in o dostopu do informacij o popravilu in vzdrževanju vozil (UL 2007, L 171, str.1).


title: Zadeva C-686/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) 18. septembra 2019 – SIA „Soho Group“/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

text:
               25.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/32

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) 18. septembra 2019 – SIA „Soho Group“/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs
      (Zadeva C-686/19)
      (2019/C 399/37)
      Jezik postopka: latvijščina

         Predložitveno sodišče

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka na prvi stopnji in pritožnica v postopku s kasacijsko pritožbo: SIA „Soho Group“

         Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je pojem „skupni stroški kredita za potrošnika“, opredeljen v členu 3(g) Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1) z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS, avtonomen pojem prava Evropske unije?

                  2.

                  Ali so stroški podaljšanja kredita zajeti s pojmom „skupni stroški kredita za potrošnika“, opredeljenim v členu 3(g) Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS, v primeru, kakršen je obravnavani, če so klavzule o podaljšanju kredita del klavzul in pogojev kreditne pogodbe, o katerih sta se dogovorila dajalec in jemalec kredita?

         (1)  UL 2008, L 133, str. 166.


title: Zadeva C-687/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo cour d'appel de Mons (Belgija) 18. septembra 2019 – Ryanair Ltd/PJ

text:
               25.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/33

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo cour d'appel de Mons (Belgija) 18. septembra 2019 – Ryanair Ltd/PJ
      (Zadeva C-687/19)
      (2019/C 399/38)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour d'appel de Mons

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik, tožena stranka na prvi stopnji: Ryanair Ltd

         Nasprotna stranka, tožeča stranka na prvi stopnji: PJ

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 2(2) Uredbe (ES) št. 889/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. maja 2002 o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 2027/97 o odgovornosti letalskih prevoznikov v primeru nesreč (1) in posledično člen 17(1) Montrealske konvencije z dne 28. maja 1999 o poenotenju nekaterih pravil za mednarodni letalski prevoz razlagati tako, da nasprotujeta dodelitvi odškodnine za psihično poškodbo, kot je posttravmatski stres, na podlagi teh določb?

         (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 3, str. 489.


title: Zadeva C-710/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 25. septembra 2019 – G.M.A./État belge

text:
               25.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/33

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 25. septembra 2019 – G.M.A./État belge
      (Zadeva C-710/19)
      (2019/C 399/39)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Pritožnik: G.M.A.

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: État belge

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 45 Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati in uporabiti tako, da ima država članica gostiteljica obveznost, prvič, da iskalcu zaposlitve da razumen rok, ki mu omogoča, da se seznani s prostimi delovnimi mesti, ki bi lahko bila zanj primerna, in da sprejme ustrezne ukrepe, da bi se zaposlil, drugič, da sprejme, da rok za iskanje zaposlitve nikakor ne more biti krajši od šestih mesecev, in, tretjič, da dovoli prisotnost iskalcev zaposlitve na svojem ozemlju več čas trajanja tega roka, ne da bi zahtevala, da ta predloži dokaz, da ima resnično možnost, da se zaposli?

                  2.

                  Ali je treba člena 15 in 31 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic (1), člena 41 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter splošni načeli primarnosti prava Unije in polnega učinka direktiv razlagati in uporabiti tako, da imajo nacionalna sodišča držav članic obveznost, da v okviru preučitve ničnostne tožbe zoper odločbo, s katero se državljanu Unije ne prizna pravice do prebivanja, daljšega od treh mesecev, upoštevajo nova dejstva, ki so nastala po tem, ko so nacionalni organi sprejeli odločitev, če ta lahko spremenijo položaj zadevne osebe tako, da ni več dovoljeno omejevanje pravic te osebe do prebivanja v državi članici gostiteljici?

         (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS (UL L 158, 30.4.2004, str. 77).


title: Zadeva C-743/19: Tožba, vložena 9. oktobra 2019 – Evropski parlament/Svet Evropske unije

text:
               25.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/35

      Tožba, vložena 9. oktobra 2019 – Evropski parlament/Svet Evropske unije
      (Zadeva C-743/19)
      (2019/C 399/41)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropski parlament (zastopniki: L. Visaggio, I. Anagnostopoulou, C. Biz, agenti)

         Tožena stranka: Svet Evropske unije

         Predlog tožeče stranke

                  —

                  Razglasitev ničnosti Sklepa (EU) 2019/1199 z dne 13. junija 2019 (1);

                  —

                  naložitev plačila stroškov toženi stranki.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Parlament s prvim tožbenim razlogom očita nepristojnost avtorja izpodbijanega Sklepa – ne glede na to ali gre pri tem za Svet ali vse države članice – za določitev kraja sedeža Evropskega organa za delo (ELA).
      Parlament meni, da člen 341 PDEU ni primerna pravna podlaga za določitev sedeža organov Unije, kakršne so decentralizirane agencije. Evropski organ za delo (ELA) je v tem primeru ustanovil zakonodajalec Unije z Uredbo (EU) 2019/1149 (2), ki je bila na podlagi členov 46 in 48 PDEU sprejeta v rednem zakonodajnem postopku. Parlament navaja, da na podlagi člena 341 PDEU ni mogoče umakniti s področja pristojnost zakonodajalca Unije, ki je vzpostavil Evropski organ za delo (ELA), pristojnosti za določitev njegovega sedeža, s tem da je namesto tega podeljena državam članicam, in da ta določba ne more biti veljavna pravna podlaga izpodbijanega sklepa.
      Z drugim tožbenim razlogom, navedenim podredno, če bi Sodišče ugotovilo, da člen 341 PDEU zagotavlja zadostno pravno podlago za izpodbijani sklep, se Parlament v zvezi z izpodbijanim sklepom sklicuje na neobstoj obrazložitve. Meni, da ker gre za pravni akt Unije, velja za izpodbijani sklep obveznost obrazložitve iz člena 296, drugi odstavek, PDEU, ki nikakor ni bila izpolnjena, saj ni bilo pojasnjeno zakaj je bilo mesto Bratislava izbrano za sedež Evropskega organa za delo (ELA).

         (1)  Sklep (EU) 2019/1199, sprejet v medsebojnem dogovoru predstavnikov vlad držav članic, z dne 13. junija 2019 o določitvi sedeža Evropskega organa za delo (UL 2019, L 189, str. 68).

         (2)  Uredba (EU) 2019/1149 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. junija 2019 o ustanovitvi Evropskega organa za delo, spremembi uredb (ES) št. 883/2004, (EU) št. 492/2011 in (EU) 2016/589 ter razveljavitvi Odločbe (EU) 2016/344, UL 2019, L 186, str. 21.


title: Zadeva C-744/19: Tožba, vložena 10. oktobra 2019 – Evropska komisija/Italijanska republika

text:
               25.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 399/36

      Tožba, vložena 10. oktobra 2019 – Evropska komisija/Italijanska republika
      (Zadeva C-744/19)
      (2019/C 399/42)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Tricot, G. Gattinara, agenta)

         Tožena stranka: Italijanska republika

         Predlog tožeče stranke

      Komisija Sodišču predlaga, naj:

                  1.

                  ugotovi, da

                              —

                              z nesprejetjem zakonov in drugih predpisov za popolno uskladitev z Direktivo Sveta 2013/59/Euratom z dne 5. decembra 2013 o določitvi temeljnih varnostnih standardov za varstvo pred nevarnostmi zaradi ionizirajočega sevanja in o razveljavitvi direktiv 89/618/Euratom, 90/641/Euratom, 96/29/Euratom, 97/43/Euratom in 2003/122/Euratom (1),

                              —

                              in ker Komisije ni obvestila o tovrstnih določbah,

                              —

                              Italijanska republika ni izpolnila obveznosti, ki so ji naložene s členom 106 te direktive;

                  2.

                  Italijanski republiki naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Komisija z edinim tožbenim razlogom trdi, da Italijanska republika s tem, da ni sprejela niti sporočila Komisiji zakonskih in drugih predpisov, potrebnih za popolno uskladitev z Direktivo 2013/59, ni izpolnila obveznosti, ki so ji naložene s členom 106 Direktive.

         (1)  UL 2014, L 13, str. 1.