title: Zadeva T-95/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 31. januarja 2008 – Federación de Cooperativas Agrarias de la Comunidad Valenciana proti USRS – Nador Cott Protection (Nadorcott) ( Žlahtniteljske pravice – Pritožba pred odborom za pritožbe Urada Skupnosti za rastlinske sorte – Nedopustnost – Neobstoj posamične zadevnosti – Učinkovito sodno varstvo – Obveznost obrazložitve )

text:
               8.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/35

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 31. januarja 2008 – Federación de Cooperativas Agrarias de la Comunidad Valenciana proti USRS – Nador Cott Protection (Nadorcott)
   (Zadeva T-95/06) (1)

   („Žlahtniteljske pravice - Pritožba pred odborom za pritožbe Urada Skupnosti za rastlinske sorte - Nedopustnost - Neobstoj posamične zadevnosti - Učinkovito sodno varstvo - Obveznost obrazložitve“)
   (2008/C 64/56)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Federación de Cooperativas Agrarias de la Comunidad Valenciana (Valence, Španija) (zastopniki: S. Roig Girbes, R. Ortega Bueno in M. Delgado Echevarría, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Skupnosti za rastlinske sorte (USRS) (zastopniki: M. Ekvad, zastopnik, skupaj z D. O'Keefejem, solicitor, J. Rivasom de Andrés in M. Canalom Fontcuberto, odvetnikoma)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe USRS, intervenient pred Sodiščem prve stopnje, je: Nador Cott Protection SARL (Saint-Raphaël, Francija) (zastopniki: M. Fernández Mateos, S. González Malabia in M. Marín Bataller, odvetniki)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo odbora za pritožbe USRS z dne 8. novembra 2005 (zadeva A 001/2005) glede podelitve žlahtniteljske pravice v Skupnosti za sorto mandarine nadorcott.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Federación de Cooperativas Agrarias de la Comunidad Valenciana se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 131, 3.6.2006.


title: Zadeva T -113/05: Tožba Angela Angelidisa proti Evropskemu parlamentu, vložena dne 28. februarja 2005

text:
               14.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 115/32

         Tožba Angela Angelidisa proti Evropskemu parlamentu, vložena dne 28. februarja 2005
   (Zadeva T -113/05)
   (2005/C 115/58)
   Jezik postopka: francoščina
   Angel Angelidis je dne 28. februarja 2005 vložil tožbo proti Evropskemu parlamentu na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti. Zastopnik tožeče stranke je Eric Boigelot, avocat.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo generalnega sekretarja Parlamenta z dne 24. marca 2004, s katero je bila zavrnjena kandidatura tožeče stranke za delovno mesto A2 Direktor D (Proračun) GD „Notranje politike“ (obvestilo o prostem delovnem mestu št. 10069), na katerega je bil imenovan drug kandidat,

               —

               razglasi za nično imenovanje drugega kandidata na omenjeno delovno mesto,

               —

               razglasi za nično odločbo OPI z dne 23. novembra 2004, s katero je bila zavrnjena pritožba, vložena na podlagi člena 90(2) Kadrovskih predpisov proti odločbi, s katero je bila zavrnjena njegova kandidatura, kot tudi proti odločbi o imenovanju drugega kandidata na omenjeno delovno mesto,

               —

               prisodi odškodnino za utrpljeno nepremoženjsko škodo, ki naj se oceni ex aequo et bono na 5000 evrov iz naslova obresti, s pridržkom povečanja ali zmanjšanja med postopkom,

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   V podporo svoji tožbi tožeča stranka navaja, da je sporna odločba kršila člen 25 Kadrovskih predpisov, saj je bila brez obrazložitve. Prav tako navaja kršitev obvestila o prostem delovnem mestu, členov 29(1) in 45 Kadrovskih predpisov, načela enakega obravnavanja in kariernega potenciala kot tudi kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku, ker naj bi bile njegove delovne izkušnje, obveznosti ter zmožnosti vodenja in pogajanja boljše od izbranega kandidata. Končno tožeča stranka navaja zlorabo pooblastil.


title: Zadeva T-12/10 P: Sklep Splošnega sodišča z dne 21. junija 2011 – Marcuccio proti Komisiji (Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Povračilo stroškov — Obvestilo Komisije s katerim ta pritožnika obvešča, da bo od njegove invalidnine odbila določen znesek — Neobstoj akta, ki posega v položaj — Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena)

text:
               13.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/17

         Sklep Splošnega sodišča z dne 21. junija 2011 – Marcuccio proti Komisiji
   (Zadeva T-12/10 P) (1)

   (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki - Povračilo stroškov - Obvestilo Komisije s katerim ta pritožnika obvešča, da bo od njegove invalidnine odbila določen znesek - Neobstoj akta, ki posega v položaj - Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena)
   2011/C 238/28
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall in C. Berardis-Kayser, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferro, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 29. oktobra 2009, izdan v zadevi Marcuccio proti Komisiji (F-94/08, še neobjavljen v ZOdl.) s katero se predlaga razveljavitev tega sklepa.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Luigi Marcuccio nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija v okviru tega postopka.

      (1)  UL C 63, 13.3.2010.


title: Zadeva T-41/09: Tožba, vložena 27. januarja 2009 – Hipp & Co proti UUNT – Nestlé (Bebio)

text:
               4.4.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 82/32

         Tožba, vložena 27. januarja 2009 – Hipp & Co proti UUNT – Nestlé (Bebio)
   (Zadeva T-41/09)
   (2009/C 82/56)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Hipp & Co (Sachseln, Švica) (zastopnika: A. Bognár in M. Kinkeldey, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Sociéte des Produits Nestlé, S. A. (Vevey, Švica)
   Predloga tožeče stranke

               —

               Razveljavi naj se odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 25. novembra 2008 v zadevi R 1790/2007-2; in

               —

               naloži plačilo stroškov UUNT.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Bebio“ za proizvode iz razredov 5, 29, 30 in 32

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: registracija mednarodne besedne znamke „BEBA“ št. 187 436 za proizvode iz razredov 5, 29 in 30; registracija besedne znamke Skupnosti „BEBA“ št. 3 043 387 za proizvode iz razredov 5, 29 in 30

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1), točka b, Uredbe Sveta (ES) 40/94, s tem ko je odbor za pritožbe napačno presodil, da obstaja verjetnost zmede med obravnavanimi besednimi znamkami.


title: Zadeva C-596/14: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 14. septembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Madrid – Španija) – Ana de Diego Porras/Ministerio de Defensa (Predhodno odločanje — Socialna politika — Direktiva 1999/70/ES — Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP — Določba 4 — Načelo prepovedi diskriminacije — Pojem „pogoji zaposlitve“ — Odpravnina ob odpovedi pogodbe o zaposlitvi — Nacionalna zakonodaja, ki ne določa odpravnine v primeru pogodb o zaposlitvi za določen čas — Drugačno obravnavanje v primerjavi z delavci, zaposlenimi za nedoločen čas)

text:
               14.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 419/9

         Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 14. septembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Madrid – Španija) – Ana de Diego Porras/Ministerio de Defensa
   (Zadeva C-596/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Socialna politika - Direktiva 1999/70/ES - Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP - Določba 4 - Načelo prepovedi diskriminacije - Pojem „pogoji zaposlitve“ - Odpravnina ob odpovedi pogodbe o zaposlitvi - Nacionalna zakonodaja, ki ne določa odpravnine v primeru pogodb o zaposlitvi za določen čas - Drugačno obravnavanje v primerjavi z delavci, zaposlenimi za nedoločen čas))
   (2016/C 419/11)
   Jezik postopka: španščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Superior de Justicia de Madrid

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ana de Diego Porras

      Tožena stranka: Ministerio de Defensa

      Izrek

               1.

               Določbo 4, točka 1, okvirnega sporazuma o delu za določen čas, ki je bil sklenjen 18. marca 1999 in je priloga k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP, je treba razlagati tako, da pojem „pogoji zaposlitve“ obsega odškodnino, ki jo mora delodajalec plačati delavcu zaradi odpovedi njegove pogodbe o zaposlitvi za določen čas.

               2.

               Določbo 4 okvirnega sporazuma o delu za določen čas, ki je priloga k Direktivi 1999/70, je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, kakršna je obravnavana v postopku v glavni stvari, ki ne priznava nikakršne odpravnine v primeru odpovedi pogodbe o zaposlitvi delavcu, ki je zaposlen na podlagi pogodbe o zaposlitvi zaradi nadomeščanja (contrato de interinidad), medtem ko se taka odpravnina izplača, med drugim, primerljivim delavcem, zaposlenim za nedoločen čas. Samo to, da je ta delavec svoje delo opravljal na podlagi pogodbe o zaposlitvi zaradi nadomeščanja (contrato de interinidad), ne more biti objektivni razlog, ki bi lahko upravičil to, da se navedenemu delavcu ne prizna pravice do take odpravnine.

      (1)  UL C 96, 23.3.2015.


title: Zadeva T-189/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2017 – Migros-Genossenschafts-Bund/EUIPO – Luigi Lavazza (CReMESPRESSO) (Znamka Evropske unije — Postopek za ugotovitev ničnosti — Figurativna znamka Evropske unije CReMESPRESSO — Prejšnja mednarodna besedna znamka CREMESSO — Namigujoč element — Medsebojna odvisnost meril — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) in člen 53(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               28.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/40

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. julija 2017 – Migros-Genossenschafts-Bund/EUIPO – Luigi Lavazza (CReMESPRESSO)
   (Zadeva T-189/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek za ugotovitev ničnosti - Figurativna znamka Evropske unije CReMESPRESSO - Prejšnja mednarodna besedna znamka CREMESSO - Namigujoč element - Medsebojna odvisnost meril - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) in člen 53(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2017/C 283/60)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Migros-Genossenschafts-Bund (Zürich, Švica) (zastopnik: M. Treis, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: H. O’Neill in I. Moisescu, agenta)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Luigi Lavazza SpA (Torino, Italija) (zastopnika: M. Ricolfi in F. Tarocco, odvetnika)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 23. februarja 2016 (zadeva R 2823/2014-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Migros-Genossenschafts-Bund in Luigi Lavazza.

      Izrek

               1.

               Odločba petega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 23. februarja 2016 (zadeva R 2823/2014-4) se razveljavi v delu, v katerem je odbor za pritožbe ugodil pritožbi družbe Luigi Lavazza SpA in delno razveljavil odločbo oddelka za izbris glede teh proizvodov: „električni drobilniki za led“ in „stroji za pripravo sladoleda, stroji za izdelavo sladoleda, a tudi kavni aparati“ iz razredov 7 in 11, na katere se nanaša sporna znamka.

               2.

               EUIPO in družba Luigi Lavazza poleg svojih stroškov nosita stroške, ki jih je priglasila družba Migros-Genossenschafts-Bund.

      (1)  UL C 232, 27.6.2016.


title: Zadeva T-180/11: Tožba, vložena 23. marca 2011 – Chivas proti UUNT – Glencairn Scotch Whisky (CHIVAS LIVE WITH CHIVALRY)

text:
               21.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 152/27

         Tožba, vložena 23. marca 2011 – Chivas proti UUNT – Glencairn Scotch Whisky (CHIVAS LIVE WITH CHIVALRY)
   (Zadeva T-180/11)
   2011/C 152/49
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Chivas Holdings (IP) Ltd (Renfrewshire, Združeno kraljestvo) (zastopnik: A. Carboni, Solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Glencairn Scotch Whisky Co. Ltd (Glasgow, Združeno kraljestvo)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 12. januarja 2011 v zadevi R 1262/2010-1 naj se razveljavi, in prijava vrne UUNT, da nadaljuje s postopkom; ter

               —

               toženi stranki in intervenientom v tem postopku naj se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov tožeče stranke, ki so nastali v tem postopku in v pritožbenem postopku pred odborom za pritožbe.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „CHIVAS LIVE WITH CHIVALRY“, za proizvode in storitve iz razredov 33, 35 in 41 – prijava znamke Skupnosti št. 7299605

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Navajana znamka ali znak: registracija znamke Združenega kraljestva št. 1293610 figurativne znamke „CHIVALRY“ za proizvode iz razreda 33; registracija znamke Združenega kraljestva št. 2468527 figurativne znamke „CHIVALRY SPECIAL RESERVE SCOTCH WHISKY“ za proizvode iz razreda 33; neregistrirana besedna znamka Združenega kraljestva „CHIVALRY“ glede „Scotch whisky“

      Odločba oddelka za ugovore: ugovoru se delno ugodi

      Odločba odbora za pritožbe: pritožba se zavrne

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 76(1) in 75 Uredbe Sveta št. 207/2009, ker naj bi odbor za pritožbe: (i) sprejel napačno dejansko ugotovitev glede značilnosti upoštevne javnosti in ni podal obrazložitve za to ugotovitev; (ii) podredno (i) ugotovil, da ima upoštevni potrošnik „posebno zavedanje o znamki in ji je zvest“, pri čemer naj napačno ne bi presodil, da bi take značilnosti povečale pozornost upoštevnega potrošnika in posledično zmanjšale verjetnost zmede; (iii) ne bi upošteval ali naj ne bi dovolj upošteval različno naravo in namen zadevnih znamk; (iv) ne bi upošteval pomembnih smernic Sodišča in sprejel napačni pristop pri primerjanju znamk; (v) neustrezno usmeril svojo pozornost na obstoj besede „CHIVALRY“ v znamki tožeče stranke in spregledal vizualne razlike med znamkama; (vi) napačno menil, da je mogoče fonetično primerjavo znamk opraviti na enak način kot vizualno primerjavo; (vii) napačno omejil ali osredotočil svojo analizo konceptualne podobnosti med znamkami na eno besedo „CHIVALRY“, ki jo vsebujeta obe znamki; ter (viii) nepravilno ocenil verjetnost zmede.


title: Zadeva T-308/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. marca 2017 – Marsh/EUIPO (ClaimsExcellence) („Znamka Evropske unije — Prijava besedne znamke Evropske unije ClaimsExcellence — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)© Uredbe št. 207/2009“)

text:
               24.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/20

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. marca 2017 – Marsh/EUIPO (ClaimsExcellence)
   (Zadeva T-308/16) (1)

   ((„Znamka Evropske unije - Prijava besedne znamke Evropske unije ClaimsExcellence - Absolutni razlog za zavrnitev - Opisnost - Člen 7(1)© Uredbe št. 207/2009“))
   (2017/C 129/32)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Marsh GmbH (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnik: W. Riegger, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: R. Manea in D. Hanf, agenta)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 8. aprila 2016 (zadeva R 2358/2015-4) v zvezi s prijavo za registracijo besednega znaka ClaimsExcellence kot znamke Evropske unije.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Marsh GmbH se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 287, 8.8.2016.


title: Zadeva T-427/04: Tožba Francoske republike proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 13. oktobra 2004

text:
               22.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 19/31

         Tožba Francoske republike proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 13. oktobra 2004
   (Zadeva T-427/04)
   (2005/C 19/65)
   Jezik postopka: francoščina
   Francoska republika, ki jo zastopajo Ronny Abraham, Géraud de Bergues in Stéphanie Ramet, zastopniki, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 13. oktobra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               v celoti razglasi za nično Odločbo Komisije št. K(2004) 3061 z dne 2. avgusta 2004 o državni pomoči, ki jo je Francija izplačala v korist France Télécoma

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Izpodbijana odločba v konkretnem primeru stoji na stališču, ureditev davka, ki se je uporablja za France Télécom (FT) med januarjem 1994 in decembrom 2002, predstavlja državno pomoč, ki ni združljiva s Skupnim trgom.
   V oporo svojim trditvam tožeča stranka najprej navaja, da je Komisija kršila pooblastilo za odločanje po prostem preudarku in da je zmotno uporabila pravo. V tem oziru izpodbija analizo, ki jo je opravila Komisija o davčni ureditvi, ki se je uporabljala za FT na podlagi Zakona št. 90-568 z dne 2. julija 1990 o organizaciji javne službe Poste in France Télécom. Tako naj bi Komisija po eni strani opredelila oprostitev plačila prelevmana FT med letoma 1991 in 1993 kot mešano, medtem ko je bila njegova narava povsem davčna in po drugi strani, ko je menila, da sta se za FT v obdobju med letoma 1991-2002 uporabljali dve različni davčni ureditvi, medtem ko naj bi šlo za skupno davčno ureditev, razdeljeno na dve obdobji. Tožena stranka bi morala posledično sestaviti obračun nadomestila za obdobje 1991-2002.
   Tožeča stranka prav tako zatrjuje kršitev člena 15 Uredbe št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES, kolikor bi Komisija morala upoštevati, da je med 2. julijem 1990, ko je bila odobrena zatrjevana pomoč, to je med datumom, ko je Zakon št. 90-568 v celoti in dokončno določil predmetno davčno ureditev, in med prvo zahtevo tožene stranke za informacijo z dne 28. junija 2001, preteklo deset let.
   Ob tem tožeča stranka prav tako zatrjuje kršitev načela zaupanja v pravo, kolikor izpodbijana odločba zahteva poročilo pomoči od FT, tako kot njenih lastnih pravic obrambe, kolikor naj bi Komisija sklepala na obstoj neke pomoči, ne da bi francoskim oblastem omogočila, da se izjavijo o bistvenem elementu njenih navedb, namreč o mešani naravi FT-jeve oprostitve plačila prelevmana med letoma 1991 in 1993.


title: Zadeva T-472/15 P: Pritožba, ki jo je Evropska služba za zunanje delovanje (EEAS) 13. avgusta 2015 vložila zoper sodbo, ki jo je 3. junija 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-78/14, Gross/EEAS

text:
               19.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 346/32

         Pritožba, ki jo je Evropska služba za zunanje delovanje (EEAS) 13. avgusta 2015 vložila zoper sodbo, ki jo je 3. junija 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-78/14, Gross/EEAS
   (Zadeva T-472/15 P)
   (2015/C 346/38)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Pritožnica: Evropska služba za zunanje delovanje (EEAS) (zastopnika: S. Marquardt in M. Silva, agenta)

      Druga stranka v postopku: Philipp Oliver Gross (Bruselj, Belgija)

      Predlogi

   Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 3. junija 2015 v zadevi F-78/14 (Gross/EEAS);

               —

               ugodi predlogom, ki jih je pritožnica vložila na prvi stopnji;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja sedem pritožbenih razlogov med katerimi se nekateri nanašajo na sistem ocenjevanja, drugi pa na sistem napredovanja.

               —

               Sistem ocenjevanja

                           1.

                           Prvi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 43 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi), pravil glede razdelitve dokaznega bremena, prepovedi odločanja ultra petita in pravice pritožnice do obrambe.

                           2.

                           Drugi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev omejitev sodnega nadzora. Pritožnica navaja, da je Sodišče za uslužbence v izpodbijani sodbi večkrat preseglo meje sodnega nadzora in da se zdi, da ji želi odrediti sprejetje določenega sistema ocenjevanja.

                           3.

                           Tretji pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava glede pomanjkanja objektivnosti sistema številčnega ocenjevanja in kršitev člena 43 Kadrovskih predpisov.

                           4.

                           Četrti pritožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 266 PDEU, ker je Sodišče za uslužbence s tem, da je ugotovilo delno ničnost sporne odločbe, onemogočilo izvršitev izpodbijane sodbe na način, ki ne povzroča drugih nezakonitosti. Pritožnica navaja, da če je člen 4 izpodbijane odločbe nezakonit, bo treba opraviti novo primerjalno analizo uspešnosti pritožnice glede na druge uradnike iz njegovega naziva, ki lahko napredujejo, za izvršitev izpodbijane sodbe na podlagi ocenjevalnih poročil, ki v skladu s tem, kar je razsodilo Sodišče za uslužbence, ne omogočajo, da bi se ta analiza opravila na objektivni in primerljivi osnovi.

               —

               Sistem napredovanja

                           5.

                           Peti pritožbeni razlog se nanaša na kršitev prepovedi odločanja ultra petita in pravice pritožnice do obrambe.

                           6.

                           Šesti tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravil razdelitve dokaznega bremena.

                           7.

                           Sedmi pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava glede kršitve pritožnice člena 45 Kadrovskih predpisov.


title: Zadeva T-636/14: Tožba, vložena 27. avgusta 2014 – Italija proti Komisiji

text:
               3.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 388/20

         Tožba, vložena 27. avgusta 2014 – Italija proti Komisiji
   (Zadeva T-636/14)
   2014/C 388/24
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnika: P. Gentili, avvocato dello Stato, G. Palmieri, zastopnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               obvestilo o razpisu za prosto delovno mesto direktorja Prevajalskega centra za organe Evropske unije (Luksemburg), (funkcionalna skupina AD, razred 14, (COM/2014/10356), ki je bil objavljen v Uradnem listu Evropske unije C 185 A z dne 17. junija 2014, razglasi za nično;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Ta tožba nasprotuje zgoraj navedenemu obvestilu o razpisu v delu, v katerem določa, da je treba prijave obvezno predložiti v angleškem, francoskem ali nemškem jeziku.
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 18 in 24(4) PDEU; člena 22 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah; člena 1 in 2 Uredbe št. 1/58; člena 1d(1) in (6) Kadrovskih predpisov (ki se po analogiji uporabljajo za začasne uslužbence in na katere se sklicuje izpodbijano obvestilo).

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da je preko spletne strani Komisije, ki je vsebovala tako obvezno določbo, obvestilo določilo, da kandidati obvezno predložijo življenjepis in motivacijsko pismo v angleškem, francoskem ali nemškem jeziku namesto v enem od jezikov Unije.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev načel legitimnih pričakovanj in lojalnega sodelovanja (člen 4(3) PEU).

                           —

                           Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da je Komisija v postopku sprejemanja zadevnega razpisa uradno zagotovila italijanski vladi, da bo navedena jezikovna diskriminacija odpravljena, vendar tega ni upoštevala pri oblikovanju obvestila in pri določanju pravil o delovanju spletne strani, na katero obvestilo napotuje za predložitev prijav.


title: Zadeva C-316/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 10. junija 2013 – Gérard Fenoll proti Centre d'aide par le travail La Jouvene, Association de parents et d'amis de personnes handicapées mentales (APEI) d’Avignon

text:
               27.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 215/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 10. junija 2013 – Gérard Fenoll proti Centre d'aide par le travail La Jouvene, Association de parents et d'amis de personnes handicapées mentales (APEI) d’Avignon
   (Zadeva C-316/13)
   2013/C 215/17
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Gérard Fenoll

      Tožena stranka: Centre d'aide par le travail La Jouvene, Association de parents et d'amis de personnes handicapées mentales (APEI) d’Avignon

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 3 Direktive 89/391/EGS (1), na katerega napotujejo določbe člena 1 Direktive 2003/88/ES z dne 4. novembra 2003 (2), ki določa njeno področje uporabe, razlagati tako, da se oseba, ki obiskuje center za pomoč z delom, šteje za „delavca“ v smislu navedenega člena 3?

               2.

               Ali je treba člen 31 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da se oseba, kot je opisana v prvem vprašanju, šteje za „delavca“ v smislu navedenega člena 31?

               3.

               Ali se lahko oseba, kot je opisana v prvem vprašanju, za pridobitev pravice do plačanega dopusta sklicuje neposredno na pravice, ki jih ima na podlagi Listine, če ji nacionalna zakonodaja takih pravic ne priznava, in ali nacionalno sodišče za doseganje polnega učinka te pravice ne sme uporabiti nobene nasprotujoče nacionalne določbe?

      (1)  Direktiva Sveta 89/391/EGS z dne 12. junija 1989 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu (UL, L 183, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 5, zvezek 1, str. 349).

      (2)  Direktiva 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL, L 299, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 5, zvezek 4, str. 381).


title: Zadeva C-291/13: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 11. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Eparchiako Dikastirio Lefkosias – Ciper) – Sotiris Papasavvas proti O Fileleftheros Dimosia Etaireia Ltd in drugim (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Direktiva 2000/31/ES — Področje uporabe — Spor zaradi obrekovanja)

text:
               17.11.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 409/14

         Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 11. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Eparchiako Dikastirio Lefkosias – Ciper) – Sotiris Papasavvas proti O Fileleftheros Dimosia Etaireia Ltd in drugim
   (Zadeva C-291/13) (1)

   ((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Direktiva 2000/31/ES - Področje uporabe - Spor zaradi obrekovanja))
   2014/C 409/20
   Jezik postopka: grščina

      Predložitveno sodišče

   Eparchiako Dikastirio Lefkosias

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sotiris Papasavvas

      Tožene stranke: O Fileleftheros Dimosia Etaireia Ltd, Takis Kounnafi, Giorgios Sertis

      Izrek

               1.

               Člen 2(a) Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (Direktiva o elektronskem poslovanju) je treba razlagati tako, da pojem „storitve informacijske družbe“ v smislu te določbe zajema storitve, s katerimi se zagotavljajo informacije na spletu, za katere ponudniku ne plača prejemnik, temveč je ta plačan iz dohodkov od oglasov, objavljenih na internetnem mestu.

               2.

               Direktiva 2000/31 v zadevi, kot je ta v glavni stvari, ne nasprotuje uporabi ureditve civilne odgovornosti zaradi obrekovanja.

               3.

               Omejitve civilne odgovornosti, določene v členih 12, 13 in 14 Direktive 2000/31, ne zajemajo položaja, v katerem je družba, ki izdaja časopis in ki ima internetno mesto, na katerem je objavljena elektronska različica časopisa, pri čemer je ta družba poleg tega plačana iz dohodkov od komercialnega oglaševanja na tem mestu, če pozna objavljene informacije in ima nad njimi nadzor, ne glede na to, ali je navedeno mesto brezplačno ali plačljivo.

               4.

               Omejitve odgovornosti, določene v členih 12, 13 in 14 Direktive 2000/31, je mogoče uporabiti v okviru spora med posamezniki, ki se nanaša na civilnopravno odgovornost zaradi obrekovanja, če so izpolnjeni pogoji, določeni v navedenih členih.

               5.

               Členi 12, 13 in 14 Direktive 2000/31 ponudniku storitev informacijske družbe ne omogočajo, da nasprotuje vložitvi tožbe zaradi ugotovitve civilne odgovornosti proti njemu in posledično celo temu, da bi nacionalno sodišče sprejelo začasne ukrepe. Ponudnik se lahko na omejitve odgovornosti, določene v teh členih, sklicuje v skladu z določbami nacionalnega prava, s katerimi so bile te omejitve prenesene, ali če niso bile prenesene, v skladu s skladno razlago nacionalnega prava. Direktiva 2000/31 pa, nasprotno, v sporu, kot je ta v postopku v glavni stvari, sama po sebi ne more ustvarjati obveznosti za posameznika in se torej nanjo kot tako proti njemu ni mogoče sklicevati.

      (1)  UL C 207, 20.7.2013.


title: Zadeva C-243/11: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance de Bruxelles – Belgija 20. maja 2011 – RVS Levensverzekeringen NV proti Belgijski državi

text:
               27.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 252/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance de Bruxelles – Belgija 20. maja 2011 – RVS Levensverzekeringen NV proti Belgijski državi
   (Zadeva C-243/11)
   2011/C 252/25
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de première instance de Bruxelles

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: RVS Levensverzekeringen NV

      Tožena stranka: Belgijska država

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali člen 50 Direktive 2002/83/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. novembra 2002 o življenjskem zavarovanju, ki v odstavku 1 določa, da je brez poseganja v kakršno koli poznejše usklajevanje vsaka zavarovalna pogodba predmet izključno posrednih davkov in davkom podobnih dajatev na zavarovalne premije v državi članici obveznosti, in ki v odstavku 3 določa, da do nadaljnje uskladitve vsaka država članica za tiste zavarovalnice, ki krijejo obveznosti, ki so na njenem ozemlju, uporablja lastne nacionalne določbe za ukrepe, ki zagotavljajo pobiranje posrednih davkov in davkom podobnih dajatev, zapadlih v skladu z odstavkom 1, nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta iz členov 173 in 175/3 belgijskega zakona o raznih dajatvah in davkih, v skladu s katero se od zavarovalnih pogodb (vključno z življenjskimi zavarovanji) plača letni davek, če je nevarnost v Belgiji, zlasti če ima zavarovalec stalno prebivališče v Belgiji ali, kadar je zavarovalec pravna oseba, če je sedež te pravne osebe, na katero se pogodba nanaša, v Belgiji, ne da bi bilo pri tem upoštevno prebivališče zavarovalca ob sklenitvi pogodbe?

               2.

               Ali načela prava Skupnosti iz členov 49 PDEU in 56 PDEU o odpravi ovir za prosto gibanje oseb ali pretok storitev med državami članicami Skupnosti nasprotujejo nacionalni ureditvi, kot je ta iz členov 173 in 175/3 belgijskega zakona o raznih dajatvah in davkih, v skladu s katero se od zavarovalnih pogodb (vključno z življenjskimi zavarovanji) plača letni davek, če je nevarnost v Belgiji, zlasti če ima zavarovalec stalno prebivališče v Belgiji ali, kadar je zavarovalec pravna oseba, če je sedež te pravne osebe, na katero se pogodba nanaša, v Belgiji, ne da bi bilo pri tem upoštevno prebivališče zavarovalca ob sklenitvi pogodbe?

      (1)  UL L 345, str. 1.


title: Zadeva C-518/09: Tožba, vložena 11. decembra 2009 – Evropska Komisija proti Portugalski republiki

text:
               13.2.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/26

         Tožba, vložena 11. decembra 2009 – Evropska Komisija proti Portugalski republiki
   (Zadeva C-518/09)
   2010/C 37/33
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska Komisija (zastopnika: I.V. Rogalski in P. Guerra e Andrade, zastopnika)

      Tožena stranka: Portugalska republika

      Predlogi tožeče stranke:

               —

               Ugotovi naj se, da Portugalska republika ni izpolnila obveznosti iz člena 56 PDEU,

                           —

                           s tem da v svoji zakonodaji ne razlikuje med ustanovitvijo in začasnim opravljanjem storitev v zvezi z dejavnostmi prometa z nepremičninami družb za nepremičninsko posredovanje in nepremičninskih posrednikov;

                           —

                           s tem da se od družb za nepremičninsko posredovanje in nepremičninskih posrednikov iz drugih držav članic za začasno opravljanje storitev zahteva popolna registracija v InCI, I.P. (Instituto da Construção e do Imobiliário I.P., inštitut za gradbeništvo in nepremičnine);

                           —

                           s tem da se od družb za nepremičninsko posredovanje in nepremičninskih posrednikov iz drugih držav članic zahteva, da v skladu s portugalsko zakonodajo zavarujejo svojo odgovornost, povezano z njihovo dejavnostjo;

                           —

                           s tem da se od družb za nepremičninsko posredovanje iz drugih držav članic zahteva, da imajo lasten pozitivni kapital v skladu s portugalsko zakonodajo;

                           —

                           s tem da za družbe za nepremičninsko posredovanje in nepremičninske posrednike iz drugih držav članic velja popoln disciplinski nadzor InCI, i.P.;

               —

               in ugotovi naj se, da Portugalska republika ni izpolnila obveznosti iz členov 49 PDEU in 56 PDEU, s tem da lahko družbe za nepremičninsko posredovanje – razen upravljanja nepremičnin za druge – ter nepremičninski posredniki opravljajo izključno svojo dejavnost;

               —

               Portugalski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Iz portugalskega sistema nepremičninskega posredovanja izhaja več omejitev za svobodo opravljanja storitev.
   Če se dejavnosti družb za nepremičninsko posredovanje in nepremičninskih posrednikov s sedežem ali dejanskim prebivališčem v drugih državah članicah nanašajo na nepremičnine na Portugalskem, velja za te dejavnosti portugalsko pravo.
   Portugalska zakonodaja določa sedem pogojev za dostop do dejavnosti družb za nepremičninsko posredovanje. Za dostop do dejavnosti nepremičninskih posrednikov pa določa štiri pogoje.
   Pogoji v zvezi s področjem uporabe licence ratione personae so restriktivni.
   Pogoj v zvezi s strokovno usposobljenostjo je prav tako restriktiven.
   Portugalski predpisi o dejavnostih družb za nepremičninsko posredovanje in nepremičninskih posrednikov dajejo tradicionalni dejavnosti posredovanja druge značilnosti. Nič več naj ne bi šlo za dejavnost posredovanja, ampak za dejavnost agencije.
   Da mora obvezno zavarovanje poklicne odgovornosti izpolnjevati zahteve iz portugalskega prava, naj bi bila neupravičena omejitev.
   Zahteva po pozitivnem lastnem kapitalu, določenem v skladu s portugalskim nacionalnim računovodskim sistemom, naj bi bila diskriminatorna omejitev svobode opravljanja storitev.
   Dejstvo, da za družbe in posrednike velja disciplinski nadzor portugalske uprave glede izvajanja storitev brez upoštevanja nadzora, ki se nad njimi opravlja že v državi članici, v kateri so ustanovljeni, naj bi pomenilo omejitev v smislu člena 56 PDEU.
   Portugalske določbe, ki določajo izključno ali skoraj izključno opravljanje dejavnosti družb za nepremičninsko posredovanje in nepremičninskih posrednikov, pomenijo omejitev svobode ustanavljanja in svobode začasnega opravljanja storitev.
   Glede pogojev za dostop se ne razlikuje niti ni mogoče razlikovati med primeri ustanovitve in začasnega opravljanja storitev.
   Pogoji za dostop do dejavnosti gradbeništva, kot so določeni v portugalski zakonodaji, so pogoji za ustanovitev. Portugalska zakonodaja ne razlikuje med ustanovitvijo in začasnim opravljanjem storitev.
   Omejitev svobode opravljanja storitev in svobode ustanavljanja, ki izhajajo iz portugalske ureditve, ni mogoče upravičiti z razlogi javnega reda.
   Čeprav lahko varstvo potrošnikov upraviči nekatere omejitve temeljne svobode opravljanja storitev in svobode ustanavljanja, zadevne omejitve niso sorazmerne.
   Zahteva po ustanovitvi za opravljanje storitev in zahteva po licenci, katere namen je preveriti izpolnjevanje pogojev za ustanovitev, nista sorazmerna ukrepa glede svobode opravljanja storitev.
   Zlasti ni razumno zahtevati, da namembna država odobri zavarovalno polico.
   Zahteva po pozitivnem lastnem kapitalu iz portugalske zakonodaje ni utemeljena z razlogi v zvezi s solventnostjo.
   Ni sorazmerno, da za ponudnika storitev velja popoln disciplinski nadzor, ki velja za nepremičninske posrednike in družbe za nepremičninsko posredovanje s sedežem na Portugalskem.


title: Zadeva C-278/06: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. junija 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Manfred Otten proti Landwirtschaftskammer Niedersachsen (Uredba Sveta (EGS) št. 3950/92, kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1256/1999 – Člen 7(2) – Prenehanje kmetijskih zakupnih razmerij – Prehodna pridobitev referenčne količine za zakupnika, ki ni proizvajalec mleka niti to ne namerava postati – Prenos referenčne količine prek državnega prodajnega mesta na proizvajalca, izveden v najkrajšem mogočem času)

text:
               21.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 170/8

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. junija 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Manfred Otten proti Landwirtschaftskammer Niedersachsen
   (Zadeva C-278/06) (1)

   (Uredba Sveta (EGS) št. 3950/92, kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1256/1999 - Člen 7(2) - Prenehanje kmetijskih zakupnih razmerij - Prehodna pridobitev referenčne količine za zakupnika, ki ni proizvajalec mleka niti to ne namerava postati - Prenos referenčne količine prek državnega prodajnega mesta na proizvajalca, izveden v najkrajšem mogočem času)
   (2007/C 170/13)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Bundesverwaltungsgericht
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Manfred Otten

      Tožena stranka: Landwirtschaftskammer Niedersachsen
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesverwaltungsgericht – Razlaga člena 7(2) Uredbe Sveta (EGS) št. 3950/92 z dne 28. decembra 1992 o uvedbi dodatne dajatve v sektorju mleka in mlečnih proizvodov (UL L 405, str. 1) kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1256/1999 z dne 17. maja 1999 (UL L 160, 26.6.1999, str. 73) – Prenos referenčne količine ob prenehanju kmetijskih zakupnih razmerij glede mlečnega gospodarstva na zakupodajalca, ki sam ni proizvajalec.
   Izrek
   Člen 7(2) Uredbe Sveta (EGS) št. 3950/92 z dne 28. decembra 1992 o uvedbi dodatne dajatve v sektorju mleka in mlečnih proizvodov, kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1256/1999 z dne 17. maja 1999, je treba razlagati tako, da ob prenehanju kmetijskih zakupnih razmerij glede mlečnega gospodarstva z njim povezane mlečne količine lahko preidejo nazaj k zakupodajalcu, če ta, ki ni proizvajalec in ni imel namena, da bo to postal, prek državnega prodajnega mesta to količino v najkrajšem mogočem času prenese na osebo, ki status proizvajalca ima.

      (1)  UL C 96, 22.4.2006.


title: Zadeva T-259/05: Tožba Kraljevine Španije proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 8. julija 2005

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/52

         Tožba Kraljevine Španije proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 8. julija 2005
   (Zadeva T-259/05)
   (2005/C 217/109)
   Jezik postopka: španščina
   Kraljevina Španija, s sedežem v Madridu, ki jo zastopa D. Miguel Muñoz Pérez, zastopnik, je dne 8. julija 2005 vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za nično Odločbo Komisije 2005/354/ES z dne 29. aprila 2005 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) iz financiranja Skupnosti, v delu, ki je predmet tožbe;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožba je vložena zoper Odločbo Komisije 2005/354/ES z dne 29. aprila 2005 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (1) (EKUJS) iz financiranja Skupnosti. Natančneje tožeča stranka izpodbija naslednje točke te odločbe:

               —

               določitev korekcije 100 % odhodkov, prijavljenih v pomoči za proizvodnjo lanu v tržnih letih 1998/1999 in 1999/2000. Po mnenju Kraljevine, ki je tožeča stranka, nepravilnosti, ki bi upravičevale določitev take korekcije, ne obstajajo, saj:

                           —

                           korekcija 100 % odhodkov je izjemna, Komisija pa je ni upravičila;

                           —

                           poročilo OLAF, na katerega se opira Komisija, vsebuje hude tehnične napake, ki onemogočajo, da bi se njegovi sklepi razširili na celoten sektor lanu v Španiji;

                           —

                           Komisija ni upoštevala ukrepov, ki jih je španska vlada izvedla na tem področju, in

                           —

                           Komisija ni v zadostni meri dokazala splošne narave škode, ki naj bi jih nepravilnosti v sistemu upravljanja pomoči za lan povzročile proračunu Skupnosti.

               —

               Določitev korekcije 25 % odhodkov, prijavljenih v pomoči za proizvodnjo lanu v tržnih letih 1996/1997 in 1997/1998. V tem okviru tožeča stranka navaja:

                           —

                           kršitev bistvenih pravil postopka, ki je privedel do sprejetja finančne korekcije, saj je bila ta določena ne da bi bila državi članici dana možnost posredovanja podatkov, ki jih je Komisija zahtevala pred obveznimi dvostranskimi pogovori, in podredno,

                           —

                           neobstoj nepravilnosti, ki upravičujejo sprejeto finančno korekcijo, saj ta ne more temeljiti na nespoštovanju inherentnih ciljev skupne ureditve trga za lan in konopljo, medtem ko Komisija sama priznava, da so bili izpolnjeni vsi pogoji za dodelitev pomoči.

               —

               Kar zadeva pomoč za proizvodnjo konoplje, določitev dveh korekcij, in sicer 10 % in 25 % odhodkov, pri čemer prva ustreza tržnemu letu 1996/1997, druga pa tržnemu letu 1997/1998. V zvezi s tem tožeča stranka v okviru bistvenih kršitev postopka navaja nespoštovanje obveznosti dvostranskih pogovorov z zadevno državo članico. Podredno tožeča stranka navaja tudi:

                           —

                           neobstoj neizpolnitve obveznosti, ki bi upravičila sprejeto korekcijo, saj ta temelji na nespoštovanju inherentnih ciljev skupne ureditve trga za lan in konopljo ter na neutemeljeni primerjavi med položajem v sektorju lanu in tistim v sektorju konoplje; in

                           —

                           neobstoj primerne obrazložitve za povišanje korekcijske stopnje med tržnima letoma 1997 in 1998 ter tržnima letoma 1999 in 2000.

               —

               Kar zadeva pomoč za kompenzacijo v sektorju banan, določitev korekcije 5 % odhodkov za tržno leto 2000. V tem delu tožbe tožeča stranka zanika obstoj nepravilnosti, ki bi upravičevale določitev korekcijske stopnje.

      (1)  UL L 112, 3.5.2005, str. 14.


title: Popravek obvestila v Uradnem listu v zadevi T-242/11 ( UL C 211, 16.7.2011, str. 27 )

text:
               13.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 238/38

         Popravek obvestila v Uradnem listu v zadevi T-242/11
   (
         Uradni list Evropske unije C 211 z dne 16. julija 2011, str. 27
      )
   2011/C 238/67
   Obvestilo v Uradnem listu v zadevi T-242/11, Kaltenbach & Voigt proti UUNT (3D eXam), je treba brati, kot sledi:

      Tožba, vložena 9. maja 2011 – Kaltenbach & Voigt proti UUNT (3D eXam)
      (Zadeva T-242/11)
      2011/C 238/67
      Jezik postopka: angleščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Kaltenbach & Voigt GmbH (Biberbach an der Riß, Nemčija) (zastopnik: M. Graf, odvetnik)

         Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

         Predloga tožeče stranke

                  —

                  Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 1. marca 2011 v zadevi R 2361/2010-2 naj se razveljavi;

                  —

                  toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

         Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „3D eXam“ za proizvode iz razreda 10

         Odločba preizkuševalca: zavrnitev varstva z mednarodno registracijo pri Evropski uniji na podlagi člena 7(1)(b) in (c) ter (2) Uredbe št. 207/2009

         Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

         Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe Sveta št. 207/2009 in neupoštevanje prejšnjih nacionalnih registracij/podelitev varstva, ker zadevna mednarodna registracija: (i) ni popolnoma opisna in (ii) ima razlikovalni učinek, saj bo upoštevna javnost znak „3D eXam“ štela kot oznako trgovskega porekla.


title: Zadeva C-532/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 24. novembra 2014 – Toorank Productions BV, druga stranka: Staatssecretaris van Financiën

text:
               23.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 24. novembra 2014 – Toorank Productions BV, druga stranka: Staatssecretaris van Financiën
   (Zadeva C-532/14)
   (2015/C 065/31)
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vlagateljica kasacijske pritožbe: Toorank Productions BV

      Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Staatssecretaris van Financiën

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba tarifno številko 2206 KN razlagati tako, da je treba pijačo z vsebnostjo alkohola 13,4 %, ki je iz očiščene alkoholne osnove z imenom „Ferm fruit“, nastale s fermentacijo jabolčnega koncentrata, ki se ji dodajo sladkor, arome, barvila in snovi za izboljšanje okusa, zgoščevalci, konzervansi in destilirani alkohol, izdelana tako, da prostornina in vsebnost destiliranega alkohola v tej pijači ne predstavljata več kot 49 % vsega vsebovanega alkohola, medtem ko je 51 % alkohola dobljenega s fermentacijo, uvrstiti pod to tarifno številko? Če je odgovor na to vprašanje nikalen, ali je treba tarifno podštevilko 2208 70 KN razlagati tako, da je treba tako pijačo uvrstiti med likerje pod to tarifno podštevilko?


title: Zadeva C-365/06: Sklep predsednika tretjega senata Sodišča z dne 3. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               13.9.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 236/13

         Sklep predsednika tretjega senata Sodišča z dne 3. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-365/06) (1)

   (2008/C 236/21)

      Jezik postopka: italijanščina

   Predsednik tretjega senata Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 281, 18.11.2006.


title: Zadeva T-332/08 R: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 17. septembra 2008 – Melli Bank proti Svetu ( Izdaja začasne odredbe – Uredba (ES) št. 423/2007 – Omejevalni ukrepi proti Islamski republiki Iran – Sklep Sveta – Ukrep zamrznitve sredstev in gospodarskih virov – Predlog za odložitev izvršitve – Neobstoj nujnosti – Neobstoj resne in nepopravljive škode )

text:
               20.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 327/28

         Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 17. septembra 2008 – Melli Bank proti Svetu
   (Zadeva T-332/08 R)
   („Izdaja začasne odredbe - Uredba (ES) št. 423/2007 - Omejevalni ukrepi proti Islamski republiki Iran - Sklep Sveta - Ukrep zamrznitve sredstev in gospodarskih virov - Predlog za odložitev izvršitve - Neobstoj nujnosti - Neobstoj resne in nepopravljive škode“)
   (2008/C 327/52)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Melli Bank plc (London, Združeno kraljestvo) (zastopniki: R. Gordon, QC, M. Hoskins, barrister, T. Din, S. Gadhia in D. Murray, solicitors)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in E. Finnegan, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za odložitev izvršitve dela B, odstavek 4, Priloge k Sklepu Sveta 2008/475/ES z dne 23. junija 2008 o izvajanju člena 7(2) Uredbe (ES) št. 423/2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu v delu, v katerem je Melli Bank plc vključena v seznam pravnih oseb, subjektov in organov, katerih sredstva in gospodarski viri se zamrznejo.
   Izrek

               1)

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2)

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva F-32/10: Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 13. aprila 2011 – Wilk proti Komisiji (Javni uslužbenci — Začasni uslužbenci — Povračilo stroškov — Nadomestilo za naselitev — Naselitev z družino v kraju opravljanja dela — Vračilo neupravičeno plačanih zneskov — Tožba, ki je očitno nedopustna ali očitno pravno neutemeljena)

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/28

         Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 13. aprila 2011 – Wilk proti Komisiji
   (Zadeva F-32/10) (1)

   (Javni uslužbenci - Začasni uslužbenci - Povračilo stroškov - Nadomestilo za naselitev - Naselitev z družino v kraju opravljanja dela - Vračilo neupravičeno plačanih zneskov - Tožba, ki je očitno nedopustna ali očitno pravno neutemeljena)
   2012/C 138/60
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Christian Wilk (Trier, Nemčija) (zastopnik: R. Adam, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in D. Martin)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločb s katerimi je naloženo vračilo polovice nadomestila za naselitev, ki je bil plačan tožeči stranki, zaradi njegove ločitve in odškodninski zahtevek

      Izrek

               1.

               Tožba C. Wilka se zvrne kot deloma očitno nedopustna in deloma očitno pravno neutemeljena.

               2.

               C. Wilku se naloži plačilo vseh stroškov.

      (1)  UL C 179, 3.7.2010, str. 60.


title: Zadeva F-86/09: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 14. oktobra 2010 – W proti Komisiji (Javni uslužbenci — Pogodbeni uslužbenci — Plačilo — Družinski dodatki — Istospolni par — Gospodinjski dodatek — Pogoj za dodelitev — Pravna možnost za poroko — Pojem — Člen 1(2)(c)(iv) Priloge VII h Kadrovskim predpisom)

text:
               4.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 328/61

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 14. oktobra 2010 – W proti Komisiji
   (Zadeva F-86/09) (1)

   (Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenci - Plačilo - Družinski dodatki - Istospolni par - Gospodinjski dodatek - Pogoj za dodelitev - Pravna možnost za poroko - Pojem - Člen 1(2)(c)(iv) Priloge VII h Kadrovskim predpisom)
   2010/C 328/98
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: W (Bruselj, Belgija) (zastopnik: É. Boigelot, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in D. Martin, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe, da se tožniku ne dodeli gospodinjskega dodatka ker tožnik in njegov partner v Belgiji nimata pravne možnosti za poroko.

      Izrek

               1.

               Odločbi Komisije z dne 5. marca 2009 in 17. julija 2009, s katerima je bila tožeči stranki zavrnjena dodelitev gospodinjskega dodatka iz člena 1(2)(c)(iv) Priloge VII h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropske unije, se razglasita za nični.

               2.

               Evropska komisija nosi vse stroške.

      (1)  UL C 11, 16.01.2010, str 40.


title: Zadeva C-148/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 25. marca 2013 vložilo Raad van State (Nizozemska) – A, druga stranka: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               15.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/16

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 25. marca 2013 vložilo Raad van State (Nizozemska) – A, druga stranka: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Zadeva C-148/13)
   2013/C 171/32
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: A

      Druga stranka: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Katere meje določata člen 4 Direktive Sveta 2004/83/ES (1) z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite ter Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti njena člena 3 in 7, glede načina preverjanja verodostojnosti zatrjevane spolne usmerjenosti in ali se te meje razlikujejo od tistih, ki veljajo za presojo verodostojnosti drugih razlogov za preganjanje, in če je tako, po čem?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 7, str. 96.


title: Zadeva F-65/13: Tožba, vložena 2. julija 2013 – ZZ proti Komisiji

text:
               21.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 377/24

         Tožba, vložena 2. julija 2013 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-65/13)
   2013/C 377/56
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: L. Mansullo, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Predlog za razglasitev ničnosti zavrnitve zahtevka, ki ga je tožeča stranka naslovila na Komisijo, da bi ji ta izplačala znesek 10 000 EUR zaradi domnevne škode, ki naj bi jo utrpela s poslanim dopis, s katerim jo je Komisija med drugim obvestila, da je njene zahtevke za povrnitev stroškov, ki so bili naloženi Komisiji v plačilo, kompenzirala z zneski, ki jih je ta dolgovala Komisiji.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se za nično odločba v kakršni koli obliki, s katero je bil zavrnjen odškodninski zahtevek z dne 20. junija 2012, vsebovan v obvestilu z dne 20. junija 2012;

               —

               Razglasi naj se za nično obvestilo z dne 27. avgusta 2012, v katerem je zgoraj desno na prvi od treh strani navedeno „Ref.Ares(2012)1003126 – 27 août 2012“, in ki ga je tožeča stranka prejela 9. oktobra 2012;

               —

               Če je treba, naj se razglasi ničnost odločbe v kakršni koli obliki, s katero je bila zavrnjena pritožba z dne 24. oktobra 2012;

               —

               Če je treba, naj se razglasi ničnost obvestila z dne 11. februarja 2013 z oznako HR.D.2/MB/ac 170184, ki je sestavljeno v italijanščini na dveh enostransko natipkanih listih, ki ga je tožeča stranka prejela 22. marca 2013;

               —

               Komisiji naj se naloži, da tožeči stranki izplača znesek 10 000,00 EUR, skupaj z letnimi 10 % obrestmi z letno kapitalizacijo od 21. junija 2012 do dneva, ko bo zgoraj navedena vsota nakazana;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.


title: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 14. aprila 2005 v združenih zadevah C-128/03 in C-129/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Consiglio di Stato): AEM SpA (C-128/03), AEM Torino SpA (C-129/03) proti Autorità per l'energia elettrica e per il gas in drugi (Notranji trg z električno energijo — Zvišanje pristojbine za dostop do nacionalnega prenosnega sistema električne energije in za njegovo uporabo — Državne pomoči — Direktiva 96/92/ES — Dostop do omrežja — Načelo prepovedi diskriminacije)

text:
               28.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 132/5

      SODBA SODIŠČA

   (tretji senat)
   z dne 14. aprila 2005
   v združenih zadevah C-128/03 in C-129/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Consiglio di Stato): AEM SpA (C-128/03), AEM Torino SpA (C-129/03) proti Autorità per l'energia elettrica e per il gas in drugi (1)

   (Notranji trg z električno energijo - Zvišanje pristojbine za dostop do nacionalnega prenosnega sistema električne energije in za njegovo uporabo - Državne pomoči - Direktiva 96/92/ES - Dostop do omrežja - Načelo prepovedi diskriminacije)
   (2005/C 132/09)
   Jezik postopka: italijanščina
   V združenih zadevah C-128/03 in C-129/03, katerih predmet sta predloga za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljena na Sodišče z odločbama Consiglio di Stato (Italija) z dne 14. januarja 2003, ki sta na Sodišče prispeli dne 24. marca 2003, v postopkih AEM SpA (C-128/03), AEM Torino SpA (C-129/03) proti Autorità per l'energia elettrica e per il gas in drugi, ob udeležbi: ENEL Produzione SpA, je Sodišče (tretji senat), v sestavi A. Rosas, predsednik senata, A. Borg Barthet, S. von Bahr (poročevalec), J. Malenovský in U. Lõhmus, sodniki, generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, sodni tajnik: L. Hewlett, glavna administratorka, dne 14. aprila 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Ukrep, kot je ta, ki je sporen v glavni stvari, ki le podjetjem za proizvodnjo in distribucijo električne energije, ki izvira iz hidroelektrarn in geotermalnih elektrarn, začasno nalaga zvišanje pristojbine za dostop do nacionalnega prenosnega sistema električne energije in za njegovo uporabo, da bi se izravnala korist, ki so jo ta podjetja v prehodnem obdobju imela z liberalizacijo trga z električno energijo zaradi prenosa Direktive 96/92 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. decembra 1996 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo, pomeni razlikovanje med podjetji glede dajatev, ki izhaja iz narave in splošne ureditve spornega sistema dajatev. Zato to razlikovanje samo po sebi ne pomeni državne pomoči v smislu člena 87 ES.
               Vendar pomoči ni mogoče preverjati ločeno od učinkov njenega načina financiranja. Če sta v položaju, kot je ta v glavni stvari, zvišanje pristojbine za dostop do nacionalnega prenosnega sistema električne energije in za njegovo uporabo ter nacionalni program pomoči neločljivo vsebinsko povezana, v smislu, da se prihodek od zvišanja nujno nameni za financiranje te pomoči, je navedeno zvišanje sestavni del tega programa in ga je torej treba preučiti skupaj z njim.

               2.

               Pravilo nediskriminatornega dostopa do nacionalnega prenosnega sistema električne energije, ki ga vzpostavlja Direktiva 96/92, ne nasprotuje, da država članica sprejme začasni ukrep, kot je ta, ki je sporen v glavni stvari, ki le nekaterim podjetjem za proizvodnjo in distribucijo električne energije nalaga zvišanje pristojbine, ki se dolguje za dostop do tega sistema in za njegovo uporabo, da bi se izravnala korist, ki so jo ta podjetja imela v prehodnem obdobju s spremembo pravnega okvira zaradi liberalizacije trga z električno energijo, ki izhaja iz prenosa navedene direktive. Vendar se mora predložitveno sodišče prepričati, da zvišanje pristojbine ne presega tistega, kar je nujno za izravnavo omenjene koristi.

      (1)  UL C 146, 21.6.2003.


title: Zadeva C-175/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein oikeus (Finska) 29. marca 2016 – Hannele Hälvä, Sari Naukkarinen, Pirjo Paajanen, Satu Piik/SOS-Lapsikylä ry

text:
               30.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 191/20

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein oikeus (Finska) 29. marca 2016 – Hannele Hälvä, Sari Naukkarinen, Pirjo Paajanen, Satu Piik/SOS-Lapsikylä ry
   (Zadeva C-175/16)
   (2016/C 191/24)
   Jezik postopka: finščina

      Predložitveno sodišče

   Korkein oikeus

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Pritožnice: Hannele Hälvä, Sari Naukkarinen, Pirjo Paajanen, Satu Piik

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: SOS-Lapsikylä ry

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 17(1) Direktive 2003/88/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta o določenih vidikih organizacije delovnega časa razlagati tako, da lahko spada na njegovo področje uporabe dejavnost v SOS hiši, kot je zgoraj opisana, v okviru katere delavec nadomešča nadomestne starše otrok, ki so v varstvu, v času njihove odsotnosti, v tem času živi z otroci v razmerah, ki so podobne družinskim, in v tem času samostojno skrbi za potrebe otrok in družine na enak način, kot to običajno počno starši?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 381.


title: Zadeva C-373/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 14. avgusta 2008 vložilo Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija) – Hoesch Metals and Alloys GmbH proti Hauptzollamt Aachen

text:
               25.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/13

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 14. avgusta 2008 vložilo Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija) – Hoesch Metals and Alloys GmbH proti Hauptzollamt Aachen
   (Zadeva C-373/08)
   (2008/C 272/22)
   Jezik postopka: nemščina
   Predložitveno sodišče
   Finanzgericht Düsseldorf
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Hoesch Metals and Alloys GmbH

      Tožena stranka: Hauptzollamt Aachen
   Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 24 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (1) razlagati tako, da se šteje ločevanje, čiščenje in drobljenje silicijevih blokov ter nadaljnje presejanje, razvrščanje in pakiranje silicijevih zrn, ki so nastala z drobljenjem, za predelavo ali obdelavo, ki utemeljuje poreklo blaga?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je Uredba Sveta (ES) št. 398/2004 z dne 2. marca 2004 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve pri uvozu silicija s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (2) veljavna?

      (1)  UL L 302, str. 1.

      (2)  UL L 66, str. 15.


title: Zadeva T-189/04: Tožba Christian van der Haegen proti Ekonomsko-socialnemu odboru, vložena dne 24. maja 2004

text:
               28.8.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/23

         Tožba Christian van der Haegen proti Ekonomsko-socialnemu odboru, vložena dne 24. maja 2004
   (Zadeva T-189/04)
   (2004/C 217/42)
   Jezik postopka: francoščina
   Christian van der Haegen, stanujoč Bruslju, ki ga zastopajo Sebastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis in Etienne Marchal, avocats, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 24. maja 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Ekonomsko-socialnemu odboru.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

               —

               Razglasi za nično odločbo Natečajne komisije za notranji natečaj CESE/C/02/03, da se tožeča stranka ne dopusti k izpitu.

               —

               Ekonomsko-socialnemu odboru naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   V obvestilu o natečaju je bilo med drugim določeno, da mora imeti vsak kandidat pet let delovnih izkušenj, pridobljenih v evropskih institucijah, od tega najmanj štiri leta v Ekonomsko-socialnem odboru in/ali v Odboru regij. Obvestilo o natečaju za prvi del natečaja, na katerega se je kot kandidat prijavila tožeča stranka, je vsebovalo še dodatni pogoj, da morajo biti 3 leta skupnih delovnih izkušenj pridobljena v zvezi z naravo funkcij, ki so bile razpisane za ta del natečaja.
   Tožeča stranka, ki naj bi svoje bogate in raznolike delovne izkušnje pridobila v različnih evropskih institucijah, v tožbi navaja, da je bilo obvestilo o natečaju nezakonito in da je bil kršien člen 27 Kadrovskih predpisov in načelo enakega obravnavanja in nediskriminacije, saj zahteva po delovnih izkušnjah, pridobljenih zgolj v Ekonomsko-socialnem odboru oziroma v Odboru regij ob izključitvi ostalih institucij, ni z ničemer utemeljena.


title: Zadeva C-108/08 P: Pritožba, ki jo je 7. marca 2008 vložila Portela & Companhia, SA, zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat), razglašeno 11. decembra 2007 v zadevi Portela & Companhia, SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), T-10/06

text:
               21.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 158/8

         Pritožba, ki jo je 7. marca 2008 vložila Portela & Companhia, SA, zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat), razglašeno 11. decembra 2007 v zadevi Portela & Companhia, SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), T-10/06
   (Zadeva C-108/08 P)
   (2008/C 158/12)
   Jezik postopka: portugalščina
   Stranki

      Pritožnica: Portela & Companhia, SA (zastopnik: J. Conceiçao Pimenta, odvetnik)

      Druge stranke v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Juan Torrens Cuadrado in Josep Gilbert Sanz
   Predsednik Sodišča prve stopnje je s sklepom z dne 22. aprila 2008 razglasil izbris zadeve iz vpisnika.


title: Zadeva T-128/15: Tožba, vložena 20. marca 2015 – Rotkäppchen – Mumm Sektkellereien/UUNT – Ruiz Moncayo (RED RIDING HOOD)

text:
               26.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 171/31

         Tožba, vložena 20. marca 2015 – Rotkäppchen – Mumm Sektkellereien/UUNT – Ruiz Moncayo (RED RIDING HOOD)
   (Zadeva T-128/15)
   (2015/C 171/37)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Rotkäppchen – Mumm Sektkellereien GmbH (Freiburg, Nemčija) (zastopnik: W. Berlit, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Alberto Ruiz Moncayo (Entrena, Španija)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „RED RIDING HOOD“ – prijava št. 1 1 2 99  831

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 28. januarja 2015 v zadevi R 1012/2014-4

      Tožbeni predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo;

               —

               razveljavi odločbo oddelka za ugovore z dne 27. marca, sprejeto v postopku z ugovorom št. B 2 1 77  817;

               —

               zavrne prijavo znamke Skupnosti št. 1 1 2 99  831;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-212/05: Tožba Italijanske republike proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 30. maja 2005

text:
               6.8.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 193/37

         Tožba Italijanske republike proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 30. maja 2005
   (Zadeva T-212/05)
   (2005/C 193/62)
   Jezik postopka: italijanščina
   Italijanska republika, ki jo zastopa Antonio Cingolo, Avvocato dello Stato, je dne 30. maja 2005 na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Evropski Komisiji.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               1)

               razglasi za nična izpodbijana Sporočila (z dne 21. marca 2005, št. 2772 [ROP Kampanija Cilj 1 2000-2006 (št. CCI 1999 IT 16 1 PO 007)], z dne 13. maja 2005, št. 04534 [EPD Cilj 2 Pokrajina Lombardija 2000-2006 (št. CCI 2000 IT 16 2 DO 014)] in z dne 13. maja 2005 št. 04537 [EPD Cilj 2 Pokrajina Lombardija 2000-2006 (št. CCI 2000 IT 16 2 DO 014)]), kot tudi vse povezane in izhodiščne akte;

               2)

               posledično Komisiji evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot v zadevi Italijanska republika proti Komisiji, T-345/04 (1).

      (1)  UL C 262, 23.10.2004, str. 55.


title: Zadeva F-107/10: Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 17. marca 2011 – AP proti Sodišču (Javni uslužbenci — Zamuda — Očitna nedopustnost)

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/30

         Sklep Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 17. marca 2011 – AP proti Sodišču
   (Zadeva F-107/10)
   (Javni uslužbenci - Zamuda - Očitna nedopustnost)
   2012/C 138/66
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: AP (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnika: B. Cortese in C. Cortese, odvetnika)

      Tožena stranka: Sodišče

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe OPI Sodišča, ki je kljub temu, da je tožeči stranki podelil pravico do gospodinjskega dodatka od 1. julija 2009, tožeči stranki odobril izplačilo tega dodatka le za obdobje od 1. novembra 2009, in, podredno, odškodninski zahtevek.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

               2.

               AP nosi svoje stroške.


title: Zadeva C-380/09 P: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 13. marca 2012 – Melli Bank plc proti Svetu Evropske unije, Francoski republiki, Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska, Evropski komisiji (Pritožba — Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Islamski republiki Iran, zato da se prepreči širjenje jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev hčerinske družbe banke — Načelo sorazmernosti — Lastništvo ali nadzor subjekta)

text:
               5.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 133/2

         Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 13. marca 2012 – Melli Bank plc proti Svetu Evropske unije, Francoski republiki, Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska, Evropski komisiji
   (Zadeva C-380/09 P) (1)

   (Pritožba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Islamski republiki Iran, zato da se prepreči širjenje jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev hčerinske družbe banke - Načelo sorazmernosti - Lastništvo ali nadzor subjekta)
   2012/C 133/02
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Melli Bank plc (zastopniki: D. Anderson in D. Wyatt, QC, R. Blakeley, Barrister, S. Gadhia in T. Din, solicitors)

      Druge stranke v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in R. Szostak, zastopnika), Francoska republika (zastopniki: E. Belliard, G. de Bergues, L. Butel in E. Ranaivoson, zastopniki), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: S. Hathaway, zastopnik, in S. Lee, Barrister), Evropska komisija (zastopnika: S. Boelaert in M. Konstantinidis, zastopnika)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 9. julija v združenih zadevah Melli Bank plc proti Svetu Evropske unije (T-246/08 in T-332/08), s katero je Splošno sodišče zavrnilo predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2008/475/ES z dne 23. junija 2008 o izvajanju člena 7(2) Uredbe (ES) št. 423/2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 163, str. 29) v delu, v katerem je bilo ime pritožnice uvrščeno na seznam pravnih oseb, subjektov in organov, za katere se določbe uporabljajo.

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrne.

               2.

               Melli Bank plc se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 282, 21.11.2009.


title: Zadeva T-219/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 3. maja 2007 – Španija proti Komisiji (Ribištvo – Razvoj zmogljivosti ribiškega ladjevja držav članic – Sistem vstopa/izstopa – Odbor za ribištvo in ribogojstvo – Jezikovna ureditev)

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/19

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 3. maja 2007 – Španija proti Komisiji
   (Zadeva T-219/04) (1)

   (Ribištvo - Razvoj zmogljivosti ribiškega ladjevja držav članic - Sistem vstopa/izstopa - Odbor za ribištvo in ribogojstvo - Jezikovna ureditev)
   (2007/C 140/30)
   Jezik postopka: španščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: N. Díaz Abad)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: T. van Rijn in S. Pardo Quintillán)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (ES) št. 1438/2003 z dne 12. avgusta 2003 o pravilih za izvajanje politike flote Skupnosti, kakor je opredeljena v poglavju III Uredbe Sveta (ES) št. 2371/2002 (UL L 204, str. 21).
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 7, 10.1.2004 (prej zadeva C-464/03).


title: Zadeva C-200/04: Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Bundesfinanzhofs z dne 18. marca 2004 v zadevi Finanzamt Heidelberg proti iSt internationale Sprach- und Studienreisen GmbH

text:
               24.7.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/5

         Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Bundesfinanzhofs z dne 18. marca 2004 v zadevi Finanzamt Heidelberg proti iSt internationale Sprach- und Studienreisen GmbH
   (Zadeva C-200/04)
   (2004/C 190/07)
   Bundesfinanzhofs je s sklepom z dne 18. marca 2004 v zadevi Finanzamt Heidelberg proti iSt internationale Sprach- und Studienreisen GmbH, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 5. maja 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložil predlog za sprejem predhodne odločbe.
   Bundesfinanzhofs predlaga Sodišču, da odloči o naslednjem vprašanju:
   Ali velja posebna ureditev za potovalne agente iz člena 26 Direktive 77/388/EGS (1) tudi za transakcije organizatorja t.i. „High-school programov“ in „College-programov“ z bivanjem v tujini od treh do desetih mesecev, ki jih udeležencem ponudi v svojem imenu, za izvedbo pa uporablja storitve drugih davčnih zavezancev?

      (1)  UL L 145, str. 1.


title: Zadeva T-817/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. marca 2016 – Zoofachhandel Züpke in drugi/Komisija (Nepogodbena odgovornost — Zdravstveno varstvo živali — Obvladovanje aviarne influence — Prepoved uvoza ujetih divjih ptic v Unijo — Uredba (ES) št. 318/2007 in Izvedbena uredba (EU) št. 139/2013 — Dovolj resna kršitev pravnih pravil, ki posameznikom podeljujejo pravice — Očitna in resna prekoračitev meja diskrecijske pravice — Sorazmernost — Dolžnost skrbnega ravnanja — Členi od 15 do 17 Listine o temeljnih pravicah)

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/38

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. marca 2016 – Zoofachhandel Züpke in drugi/Komisija
   (Zadeva T-817/14) (1)

   ((Nepogodbena odgovornost - Zdravstveno varstvo živali - Obvladovanje aviarne influence - Prepoved uvoza ujetih divjih ptic v Unijo - Uredba (ES) št. 318/2007 in Izvedbena uredba (EU) št. 139/2013 - Dovolj resna kršitev pravnih pravil, ki posameznikom podeljujejo pravice - Očitna in resna prekoračitev meja diskrecijske pravice - Sorazmernost - Dolžnost skrbnega ravnanja - Členi od 15 do 17 Listine o temeljnih pravicah))
   (2016/C 156/49)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Zoofachhandel Züpke GmbH (Wesel, Nemčija), Zoohaus Bürstadt, Helmut Ofenloch GmbH & Co. KG (Bürstadt, Nemčija), Zoofachgeschäft – Vogelgroßhandel Import-Export Heinz Marche (Heinsberg, Nemčija), Rita Bürgel (Uthleben, Nemčija) in Norbert Kass (Altenbeken, Nemčija) (zastopnik: C. Correll, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Eggers in H. Kranenborg, agenta)

      Predmet

   Odškodninska tožba za povrnitev škode, ki naj bi tožečim strankam nastala od 1. januarja 2012 zaradi sprejetja prepovedi uvoza ujetih divjih ptic v Evropsko unijo, ki naj bi bila določena najprej v Uredbi Komisije (ES) št. 318/2007 z dne 23. marca 2007 o pogojih zdravstvenega varstva živali pri uvozu nekaterih ptic v Skupnost in pogojih za karanteno teh ptic (UL L 84, str. 7) in nato v Izvedbeni uredbi Komisije (EU) št. 139/2013 z dne 7. januarja 2013 o pogojih zdravstvenega varstva živali pri uvozu nekaterih ptic v Unijo in pogojih za karanteno teh ptic (UL L 47, str. 1).

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Zoofachhandel Züpke GmbH, Zoohaus Bürstadt, Helmut Ofenloch GmbH & Co. KG, Zoofachgeschäft – Vogelgroßhandel Import-Export Heinz Marche, Rita Bürgel in Norbert Kass nosijo svoje stroške in naloži se jim plačilo stroškov Evropske komisije.

      (1)  UL C 89, 16.3.2015.


title: Zadeva C-68/11: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. decembra 2012 – Evropska komisija proti Italijanski republiki (Neizpolnitev obveznosti države — Okolje — Direktiva 1999/30/ES — Nadzor nad onesnaževanjem — Mejne vrednosti koncentracij PM10 v zunanjem zraku)

text:
               16.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/3

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. decembra 2012 – Evropska komisija proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-68/11) (1)

   (Neizpolnitev obveznosti države - Okolje - Direktiva 1999/30/ES - Nadzor nad onesnaževanjem - Mejne vrednosti koncentracij PM10 v zunanjem zraku)
   2013/C 46/04
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Alcover San Pedro in S. Mortoni, agenta)

      Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, agent, skupaj s S. Varone, avvocato dello Stato)

      Predmet

   Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 5(1) Direktive Sveta 1999/30/ES z dne 22. aprila 1999 o mejnih vrednostih žveplovega dioksida, dušikovega dioksida in dušikovih oksidov, trdnih delcev in svinca v zunanjem zraku (UL L 163, str. 41; postal člen 13 Direktive 2008/50/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2008 o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo, UL L 152, str. 1) – Preseganje mejnih vrednosti za trdne delce PM10 v zunanjem zraku od leta 2005

      Izrek

               1.

               Italijanska republika s tem, da v letih 2006 in 2007 ni zagotovila, da koncentracije PM10 v zunanjem zraku v 55 italijanskih območjih in aglomeracijah, navedenih v uradnem opominu Komisije z dne 2. februarja 2009, ne presežejo mejnih vrednosti, določenih v členu 5(1) Direktive Sveta 1999/30/ES z dne 22. aprila 1999 o mejnih vrednostih žveplovega dioksida, dušikovega dioksida in dušikovih oksidov, trdnih delcev in svinca v zunanjem zraku, ni izpolnila obveznosti iz te določbe.

               2.

               V preostalem se tožba zavrže.

               3.

               Evropska komisija in Italijanska republika nosita svoje stroške.

      (1)  UL C 145, 14.5.2011.


title: Zadeva T-390/04: Tožba Carle Piccinni-Leopardi, Carlosa Martíneza Mongayja in Georgiosa Katalagarianakisa proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 28. septembra 2004

text:
               4.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 300/48

         Tožba Carle Piccinni-Leopardi, Carlosa Martíneza Mongayja in Georgiosa Katalagarianakisa proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 28. septembra 2004
   (Zadeva T-390/04)
   (2004/C 300/93)
   Jezik postopka: francoščina
   Carla Piccinni-Leopardi in Carlos Martínez Mongay, stanujoča v Bruslju, in Georgios Katalagarianakis, stanujoč v Overijsu (Belgija), ki jih zastopajo Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis in Etienne Marchal, avocats, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, so dne 28. septembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložili tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeče stranke Sodišču prve stopnje predlagajo, naj:

               —

               razglasi za nično odločbo Komisije o določitvi točk za zasluge in prednostnih točk v korist tožečih strank, kot tudi odločbo, da ne napredujejo v naziv A4;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Tožeče stranke v tem postopku izpodbijajo odločbo tožene stranke o nedoločitvi posebnih točk za zasluge in prednostnih točk v okviru napredovalnega obdobja 2003 z ozirom na spremembe njihovega razvrščanja pri zaposlovanju, in odločbo, da ne napredujejo v naziv A4 v istem obdobju.
   V utemeljitev svojih zahtevkov navajajo:

               —

               kršitev členov 43 in 45 Kadrovskih predpisov, ker naj bi tožeče stranke kljub poprejšnji izdaji ocenjevalnega lista vseeno prejele pavšalno nagrado za njihove pretekle zasluge. Tožeče stranke v tem oziru poudarjajo, da določitev prehodnih prednostnih točk za službena leta v nazivu po njihovem mnenju ne spoštuje načela, da se o napredovanju odloči po primerjalnem preizkusu zaslug uradnikov;

               —

               kršitev načel enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije, kot tudi člena 5(3) Kadrovskih predpisov in načela upravičenosti do kariere. Glede tega tožeče stranke menijo, da so uradniki, ki dolgo časa niso bili upravičeni do napredovanja, ker njihove zasluge niso bile ocenjene za zadostne, bili upravičeni ali bodo upravičeni do posebnih prednostnih točk v napredovalnem obdobju 2004.
               Nasprotno so tožeče stranke, katerih zasluge od začetka njihove kariere naprej ne bi mogle biti pravilno ocenjene, obravnavane na enak način kot uradniki, ki v času svoje zaposlitve niso bili upravičeni do razvrstitve v višji naziv;

               —

               kršitev člena 233 Pogodbe ES. V tem oziru določajo, da je vprašanje v tem primeru, ali se lahko odločba o določitvi razvrstitve zaposlitve tožečih strank v višji karierni naziv omeji do te mere, da izgubi svoj koristni učinek, po razglasitvi Splošnih določb za izvajanje meril za razvrščanje za nezakonite in ko bi Komisija morala ponovno preučiti razvrstitev številnih uradnikov, zaposlenih na podlagi teh Splošnih določb.


title: Zadeva T-399/06: Tožba, vložena 22. decembra 2006 — giropay proti UUNT (GIROPAY)

text:
               24.2.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 42/34

         Tožba, vložena 22. decembra 2006 — giropay proti UUNT (GIROPAY)
   (Zadeva T-399/06)
   (2007/C 42/60)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Giropay (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnik: K. Gründig-Schnelle, Rechtsanwältin)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               razveljavitev odločbe četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 26. oktobra 2006 glede pritožbe R 308/2005-4 v zvezi s prijavo znamke Skupnosti št. 2 843 514 „GIROPAY“;

               —

               naložitev plačila stroškov postopka Uradu za usklajevanje na notranjem trgu.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „GIROPAY“ za proizvode in storitve iz razredov 9, od 36 do 38 in 42 (prijava št. 2.843.514).

      Odločba preizkuševalca: Delna zavrnitev prijave.

      Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

      Navajani tožbeni razlogi: Prijavljena znamka ni opisna označba v smislu člena 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94 (1). Poleg tega bi lahko upoštevna javnost zlasti štela, da ima prijavljena znamka razlikovalni znak.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva T-437/05 R: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne  7. februarja 2006  — Brink's Security Luxembourg proti Komisiji ( Začasna odredba — Nujnost — Odsotnost )

text:
               8.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 86/30

         Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 7. februarja 2006 — Brink's Security Luxembourg proti Komisiji
   (Zadeva T-437/05 R)
   („Začasna odredba - Nujnost - Odsotnost“)
   (2006/C 86/61)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Brink's Security Luxembourg SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnika: C. Point in G. Dauphin, avocats)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: E. Manhaeve, M. Šimerdová in K. Mojzesowicz, zastopniki, skupaj z J. Stuyckom, avocat)

      Intervenient v podporo tožene stranke: Group 4 Falck SA (Luksemburg) (zastopniki: M. Molitor, P. Lopes Da Silva, N. Cambonie in N. Bogelmann, avocats)
   Predmet zadeve
   Predlog za izdajo začasnih odredb, prvič, naj se Komisiji odredi, da ne podpiše pogodbe v zvezi z javnim razpisom št. 16/2005/OIL (varovanje in nadzor nepremičnin), drugič, kolikor je Komisija že sklenila to pogodbo, naj se odloži njena izvršitev, dokler Sodišče prve stopnje ne odloči v glavni stvari, in, tretjič, naj se naloži sprejetje drugih ukrepov.
   Izrek sklepa

               1)

               Predlog za izdajo začasnih odredb se zavrne.

               2)

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-539/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 15. oktobra 2015 – Daniel Bowman/Pensionsversicherungsanstalt

text:
               25.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 27/8

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 15. oktobra 2015 – Daniel Bowman/Pensionsversicherungsanstalt
   (Zadeva C-539/15)
   (2016/C 027/10)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Oberster Gerichtshof

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Daniel Bowman

      Tožena stranka: Pensionsversicherungsanstalt

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 21 Listine o temeljnih pravicah v povezavi s členoma 2(1) in (2) ter 6(1) Direktive 2000/78/ES (1) – tudi ob upoštevanju člena 28 Listine o temeljnih pravicah – razlagati tako, da

                           a)

                           ureditev v kolektivni pogodbi, ki v obdobjih zaposlitve na začetku kariere določa daljša obdobja za napredovanje in s tem otežuje napredovanje v naslednji plačni razred, pomeni posredno različno obravnavanje na podlagi starosti,

                           b)

                           in če je odgovor na to pritrdilen, da je taka ureditev zlasti glede na malo delovnih izkušenj na začetku kariere primerna in nujna?

      (1)  Direktiva Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 79).


title: Zadeva T-705/13: Tožba, vložena 30. decembra 2013 – Catalunya Banc proti Komisiji

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/47

         Tožba, vložena 30. decembra 2013 – Catalunya Banc proti Komisiji
   (Zadeva T-705/13)
   2014/C 52/92
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Catalunya Banc, SA (Barcelona, Španija) (zastopniki: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero in A. Lamadrid de Pablo, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi ničnost izpodbijanega sklepa v delu, v katerem skupek ukrepov, ki v skladu s tem sklepom tvorijo tako imenovani španski sistem finančnega najema, opredeljuje kot novo državno pomoč, ki ni združljiva z notranjim trgom;

               —

               podredno, razglasi ničnost členov 1 in 4 izpodbijanega sklepa, v katerih so vlagatelji v gospodarska interesna združenja opredeljeni kot upravičenci do domnevnih pomoči in kot edini naslovniki naloga za izterjavo;

               —

               podredno, razglasi ničnost člena 4 izpodbijanega sklepa v delu, v katerem je odrejeno vračilo domnevnih pomoči;

               —

               razglasi ničnost člena 4 izpodbijanega sklepa v delu, v katerem je odločeno o zakonitosti zasebnih pogodb med vlagatelji in drugimi subjekti, in

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožbeni razlogi in bistvene trditve so navedeni v zadevi T-700/13, Bankia proti Komisiji.


title: Zadeva C-290/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 22. maja 2017 – Angelina Fell, Florian Fell, Vincent Fell/TUIfly GmbH

text:
               24.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 239/39

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hannover (Nemčija) 22. maja 2017 – Angelina Fell, Florian Fell, Vincent Fell/TUIfly GmbH
   (Zadeva C-290/17)
   (2017/C 239/49)
   Jezik postopka: nemščina

      Predložitveno sodišče

   Amtsgericht Hannover

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Angelina Fell, Florian Fell, Vincent Fell

      Tožena stranka: TUIfly GmbH

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali odsotnost z dela pomembnega dela letalskega osebja dejanskega letalskega prevoznika, ki je potrebno za izvedbo leta, zaradi bolniškega staleža pomeni izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)? Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: kakšna mora biti stopnja odsotnosti z dela za domnevo obstoja takšnih razmer?

               2.

               Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: ali spontana odsotnost z dela pomembnega dela letalskega osebja dejanskega letalskega prevoznika, ki je potrebno za izvedbo leta, zaradi prekinitve dela, ki nima podlage v delovnem pravu in zakonodaji o kolektivnih pogodbah („nezakonita stavka“) pomeni izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004? Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: kakšna mora biti stopnja odsotnosti z dela za domnevo obstoja takšnih razmer?

               3.

               Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje pritrdilen: ali so morale izredne razmere obstajati v času odpovedanega leta, ali pa ima dejanski letalski prevoznik na podlagi poslovnih razlogov pravico pripraviti nov program letov?

               4.

               Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje pritrdilen: ali se možnost izognitve nanaša na izredne razmere ali na posledice nastopa izrednih razmer?

      (1)  Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91; UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10


title: Zadeva T-593/13: Sodba Splošnega sodišča z dne 30. januarja 2015 — Siemag Tecberg Group/UUNT (Winder Controls) (Znamka Skupnosti — Prijava besedna znamke Skupnosti Winder Controls — Absolutni razlogi za zavrnitev — Opisni značaj — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(c) in (b) ter člen 7(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Člen 135a Poslovnika Splošnega sodišča — Predlog za opravo obravnave, podan prezgodaj v tožbi)

text:
               16.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 89/20

         Sodba Splošnega sodišča z dne 30. januarja 2015 — Siemag Tecberg Group/UUNT (Winder Controls)
   (Zadeva T-593/13) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava besedna znamke Skupnosti Winder Controls - Absolutni razlogi za zavrnitev - Opisni značaj - Neobstoj razlikovalnega učinka - Člen 7(1)(c) in (b) ter člen 7(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Člen 135a Poslovnika Splošnega sodišča - Predlog za opravo obravnave, podan prezgodaj v tožbi))
   (2015/C 089/22)
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Siemag Tecberg Group GmbH (Haiger, Nemčija) (zastopnik: T. Sommer, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Walicka, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 5. septembra 2013 (zadeva R 1261/2013-4) o predlogu za registracijo besednega znaka Winder Controls kot znamko Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družba Siemag Tecberg Group GmbH nosi svoje stroške in stroške Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).

      (1)  UL C 31, 1.2.2014.