title: Zadeva C-205/11 P: Pritožba, ki jo je Fédération Internationale de Football Association (FIFA) vložila 27. aprila 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 17. februarja 2011 v zadevi T-68/08, Fédération Internationale de Football Association (FIFA) proti Evropski komisiji

text:
               6.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/13

         Pritožba, ki jo je Fédération Internationale de Football Association (FIFA) vložila 27. aprila 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 17. februarja 2011 v zadevi T-68/08, Fédération Internationale de Football Association (FIFA) proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-205/11 P)
   2011/C 232/22
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Fédération Internationale de Football Association (FIFA) (zastopnika: A. Barav in D. Reymond, odvetnika)

      Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Kraljevina Belgija, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska

      Predlogi

   Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

               —

               sodbo Splošnega sodišča z dne 17. februarja 2011 v zadevi T-68/08 potrdi, kar zadeva dopustnost;

               —

               sodbo Splošnega sodišča z dne 17. februarja 2011 v zadevi T-68/08 razveljavi, kar zadeva utemeljenost, v delu, v katerem je bila odobrena vključitev „manj zanimivih“ tekem FIFA World Cup™ na seznam dogodkov „velikega družbenega pomena“ v smislu Direktive, ki ga je sestavilo Združeno kraljestvo;

               —

               v zadevi dokončno odloči v skladu s členom 61 Statuta Sodišča;

               —

               Komisiji naloži plačilo stroškov FIFE, ki so nastali v postopku na prvi stopnji in pritožbenem postopku.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   1.   Napačna uporaba prava, kršitev člena 36 Statuta Sodišča, kršitev člena 3a(2) Direktive 89/552/EGS
       (1), kakor je bila spremenjena z Direktivo 97/36/ES
       (2), in prava EU, napačna uporaba člena 296 PDEU (prekoračitev meja sodnega nadzora, protislovna obrazložitev, vključitev razlogov, ki niso navedeni v izpodbijanem sklepu, glede opredelitve FIFA World Cup™ in izpeljevanje napačnih pravnih sklepov iz tega, prevalitev dokaznega bremena)
   Pritožnica trdi, da je Splošno sodišče kršilo pravo EU s tem, da je za svojo ugotovitev, da je Komisija pravilno opredelila FIFA World Cup™ kot „po svoji naravi enoten dogodek“ za namene Direktive 89/552/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 97/36/ES, navedlo razloge, ki niso bili vključeni v sklep Komisije (3), da je navajalo protislovne in nedosledne razloge; da je razsodilo, da državam članicam ni treba navesti posebnih razlogov za vključitev celotnega FIFA World Cup™ na svoj seznam dogodkov velikega pomena in s tem, da je obrnilo dokazno breme.
   2.   Napačna uporaba prava, kršitev člena 3a(1) Direktive 89/552/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 97/36/ES, kršitev člena 36 Statuta Sodišča, napačna uporaba člena 296 PDEU (ugotovitev, da je Komisija pravilno menila, da je bil seznam ukrepov Združenega kraljestva pripravljen „na jasen in pregleden način“)
   Pritožnica trdi, da je Splošno sodišče kršilo pravo EU s tem, da je razsodilo, da je Komisija pravilno ugotovila, da je bil seznam ukrepov Združenega kraljestva pripravljen „na jasen in pregleden način“, kot to določa Direktiva 89/552/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 97/36/ES, ne glede na to, da je bila odločitev o vključitvi celotnega FIFA World Cup™ na ta seznam sprejeta v nasprotju s soglasnim nasprotnim nasvetom in da je bila Komisiji predložena, med drugim, na podlagi dejavnikov, ki niso obstajali, ko je bil sestavljen seznam.
   3.   Napačna uporaba prava, kršitev člena 3a(1) Direktive 89/552/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 97/36/ES, napačna uporaba člena 296 PDEU, kršitev člena 36 Statuta Sodišča (napačna opredelitev FIFA World Cup™, prekoračitev mej sodnega nadzora, utemeljitev sodbe na ugotovitvah, ki niso vsebovane v izpodbijanem sklepu, napačna presoja dejstev v zvezi z „manj zanimivimi“ tekmami in izpeljevanje napačnih pravnih sklepov iz tega, ugotovitev, da je obrazložitev izpodbijane odločbe zadostna, neupoštevanje navedenih argumentov)
   Pritožnica trdi, da je Splošno sodišče kršilo pravo EU s tem, da je razsodilo, da je Komisija pravilno ugotovila in zadostno obrazložila ugotovitev, da je celotno FIFA World Cup™ dogodek velikega pomena za družbo Združenega kraljestva v smislu Direktive 89/552/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo97/36/ES. Zlasti je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo in iz dejstev izpeljalo napačne pravne sklepe s tem, da je potrdilo neutemeljene ugotovitve Komisije, da ima celotno FIFA World Cup™ „v Združenem kraljestvu poseben vsesplošni odziv“, da se običajno predvaja v programu brezplačne televizije in da pritegne veliko število televizijskih gledalcev.
   4.   Napačna uporaba prava, kršitev člena 3a(1) in (2) Direktive 89/552/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 97/36/ES, napačna uporaba člena 296 PDEU, kršitev člena 36 Statuta Sodišča (neupoštevanje obsega sodnega nadzora, ugotovitev, da je Komisija pravilno ugotovila in zadostno obrazložila ugotovitev, da so ukrepi Združenega kraljestva, o katerih je bila Komisija obveščena, združljivi s pravom EU, z njimi povezane omejitve pa sorazmerne, napačna razlaga obsega pravice do obveščenosti in interesa javnosti za širok dostop do televizijskega prenosa dogodkov velikega družbenega pomena)

      Ta pritožbeni razlog je razdeljen na tri dele:

   Prvi del: Pritožnica trdi, da je Splošno sodišče kršilo pravo EU s tem, da je razsodilo, da je Komisija pravilno ugotovila, da so ukrepi Združenega kraljestva, o katerih je bila Komisija obveščena, združljivi s pravom EU, čeprav omejitve pravice do ustanavljanja v izpodbijanem sklepu niso bile obravnavane. Splošno sodišče je pravo EU kršilo tudi s tem, da je ugotovilo, da so bile omejitve pravice do ustanavljanja sorazmerne in s tem, da je menilo, da je Komisija pravilno ugotovila, da so omejitve svobode opravljanja storitev sorazmerne, in to ugotovitev zadostno obrazložila.
   Drugi del: Pritožnica trdi, da je Splošno sodišče kršilo pravo EU s tem, da je menilo, da je Komisija pravilno ugotovila, da so ukrepi Združenega kraljestva, o katerih je bila Komisija obveščena, združljivi s pravom EU, čeprav omejitve lastninskih pravic FIFE v izpodbijanem sklepu niso bile obravnavane. Splošno sodišče je pravo EU kršilo tudi s tem, da je menilo, da so omejitve lastninske pravice FIFE sorazmerne.
   Tretji del: Pritožnica trdi, da je Splošno sodišče kršilo pravo EU s tem, da je menilo, da je Komisija pravilno ugotovila, da so ukrepi Združenega kraljestva, o katerih je bila Komisija obveščena, združljivi s pravili EU o konkurenci, ker so bile omejitve svobode opravljanja storitev utemeljene, in da je to ugotovitev zadostno obrazložila. Splošno sodišče je pravo EU kršilo tudi s tem, da je menilo, da Komisij ni bilo treba opredeliti upoštevnega trga za presojo omejitev konkurence in da navedeni ukrepi niso vključevali odobritve posebnih pravic v smislu člena 106(1) PDEU.

      (1)  Direktiva Sveta z dne 3. oktobra 1989 o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov (89/552/EGS) (UL L 298, str. 23).

      (2)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 97/36/ES z dne 30. junija 1997 o spremembi Direktive 89/552/EGS o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov (UL L 202, str. 60).

      (3)  Sklep Komisije z dne 16. oktobra 2007 o združljivosti ukrepov, ki jih sprejme Združeno kraljestvo v skladu s členom 3a(1) Direktive Sveta 89/552/EGS o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov, s pravom Skupnosti (2007/730/ES) (UL L 295, str. 12).


title: Zadeva T-241/15 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 2. junija 2015 – Buga/Parlament in drugi (Začasna odredba — Direktiva o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma — Predlog za izdajo začasnih odredb — Očitna nedopustnost glavne tožbe — Nedopustnost)

text:
               27.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/28

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 2. junija 2015 – Buga/Parlament in drugi
   (Zadeva T-241/15 R)
   ((Začasna odredba - Direktiva o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma - Predlog za izdajo začasnih odredb - Očitna nedopustnost glavne tožbe - Nedopustnost))
   (2015/C 245/34)
   Jezik postopka: romunščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Aurel Buga (Bacău, Romunija) (zastopnik: M. Vasii, odvetnik)

      Tožene stranke: Evropski parlament, Svet Evropske unije in Evropska komisija

      Predmet

   Predlog za izdajo začasnih odredb z namenom, da se romunskim organom naloži, da prekinejo kazenski postopek, ki pri nacionalnem sodišču poteka zoper tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva C-63/07: Tožba, vložena 8. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji

text:
               24.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/13

         Tožba, vložena 8. februarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji
   (Zadeva C-63/07)
   (2007/C 69/30)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Kreuschitz in I. Kaufmann-Bühler, zastopnika)

      Tožena stranka: Republika Avstrija
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Avstrijska Republika s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos Direktive 2002/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. junija 2002 o minimalnih zdravstvenih in varnostnih zahtevah glede izpostavljenosti delavcev tveganjem iz fizikalnih dejavnikov (vibracij) (šestnajsta posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS) (1), oziroma da jih ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 14(1) te direktive;

               —

               Republiki Avstriji naj se naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos direktive se je iztekel 6. julija 2005.

      (1)  UL L 177, str. 13.


title: Zadeva F-156/12: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 18. novembra 2014 – McCoy/Odbor regij (Javni uslužbenci – Uradniki – Tožba za nadomestilo škode – Nepravilno ravnanje – Nadlegovanje s strani hierarhično nadrejenih – Poklicna bolezen – Nadomestilo, oddeljeno na podlagi člena 73 Kadrovskih predpisov, ki v celoti ne popravlja utrpljene škode – Dodatni odškodninski zahtevek)

text:
               19.1.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 16/48

      Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 18. novembra 2014 – McCoy/Odbor regij
      (Zadeva F-156/12) (1)

      (Javni uslužbenci - Uradniki - Tožba za nadomestilo škode - Nepravilno ravnanje - Nadlegovanje s strani hierarhično nadrejenih - Poklicna bolezen - Nadomestilo, oddeljeno na podlagi člena 73 Kadrovskih predpisov, ki v celoti ne popravlja utrpljene škode - Dodatni odškodninski zahtevek)
      (2015/C 016/72)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranki

         Tožeča stranka: McCoy (Bruselj, Belgija) (zastopnik: L. Levi, odvetnik)

         Tožena stranka: Odbor regij (zastopniki: S. Bachotet in J.C Cañoto Argüelles, zastopnika, skupaj z B. Wägenbaur, odvetnik)

         Predmet

      Predlog za razglasitev ničnosti odločbe s katero je bila zavrnjena dodelitev odškodnine zaradi protipravnega ravnanja Odbora regij in zahtevek za premoženjsko in nepremoženjsko škodo.

         Izrek

                  1.

                  Odboru regij Evropske unije se naloži, da g. McCoyu plača znesek 20 000 EUR.

                  2.

                  V preostalem se tožba zavrne.

                  3.

                  Odbor regij Evropske unije nosi lastne stroške in stroške, ki jih je priglasil g. McCoy.

         (1)  UL C 71, 9.3.2013, str. 31.


title: Zadeva C-115/13: Tožba, vložena 11. marca 2013 – Evropska komisija proti Madžarski

text:
               4.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/11

         Tožba, vložena 11. marca 2013 – Evropska komisija proti Madžarski
   (Zadeva C-115/13)
   2013/C 129/20
   Jezik postopka: madžarščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Barslev in A. Sipos, agenta)

      Tožena stranka: Madžarska

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasi naj se, da Madžarska s tem, da je sprejela in ohranila v veljavi določbe, v skladu s katerimi se v nekaterih okoliščinah v nacionalni zakonodaji:

                           —

                           znesek trošarine za etilni alkohol, ki se proizvede v destilarnah za račun posameznika („bérfőzető“), določi na 0 HUF;

                           —

                           etilni alkohol, ki ga proizvedejo posamezniki, oprosti trošarine;

                     ni izpolnila obveznosti iz členov od 19 do 2l Direktive 92/83/EGS (1) v povezavi s členom 22(7) te direktive in členom 3(1) Direktive 92/84/EGS (2).

               —

               Madžarski naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   V skladu s členom 19 Direktive Sveta 92/83/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uskladitvi strukture trošarin za alkohol in alkoholne pijače je Madžarska zavezana za destilate uporabiti trošarino po stopnji, določeni v skladu z navedeno direktivo, zlasti z njenim členom 21, in ohraniti v veljavi nacionalno ureditev, ki bo skladna s tem. Člen 22 te direktive pa ureja primere, v katerih lahko države članice uporabijo nižje trošarinske stopnje v primerjavi z običajno nacionalno stopnjo.
   V skladu s členom 64(3) madžarskega zakona CXXVII iz leta 2003 o trošarinah in posebni zakonodaji s področja trženja trošarinskih proizvodov (a jövedéki adóról és a jövedéki termékek forgalmazásának különös szabályairól szóló 2003. évi CXXVII. törvény) znaša v okviru destilacije za račun posameznikov davek, ki se uporabi za destilat, proizveden iz surovine posameznika, ki naroči destilacijo, 0 HUF do količine največ 50 litrov letno na posameznika. Vendar pa navedena direktiva ne dopušča uporabe znižane stopnje, ki bi bila za več kot 50 % nižja od običajne nacionalne stopnje trošarine.
   Poleg tega je v skladu s tem nacionalnim zakonom proizvodnja etilnega alkohola v okviru zasebnih destilarn oproščena trošarine do največje letne količine 50 litrov. Direktiva 92/83/EGS ne vsebuje določb v zvezi z oprostitvijo domače proizvodnje etilnega alkohola, zaradi česar Komisija meni, da na nacionalni ravni ni mogoče uvesti oprostitve, ne da bi se pri tem kršilo določbe navedene direktive. Če bi zakonodajalec Unije želel dopustiti takšno možnost, bi bila ustrezna določba izrecno vključena v to direktivo. Direktiva 92/83/EGS dopušča oprostitev trošarine za pivo, vino ali druge mirne ali peneče fermentirane pijače, ki jih proizvedejo posamezniki, le, če so izpolnjeni zahtevani pogoji.

      (1)  Direktiva Sveta 92/83/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uskladitvi strukture trošarin za alkohol in alkoholne pijače (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 206).

      (2)  Direktiva Sveta 92/84/EGS z dne 19. oktobra 1992 o približevanju trošarinskih stopenj za alkohol in alkoholne pijače (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 213).


title: Zadeva T-132/03: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. septembra 2005 — Casini proti Komisiji („Uradniki Komisije — Napredovanje — Napredovalno obdobje 2002 — Nevpis na seznam uradnikov, napredovanih v naziv A6 — Obveznost obrazložitve — Primerjalna preučitev sposobnosti — Očitna napaka pri presoji — Dokazna vrednost naknadnih izjav članov kadrovske službe — Ničnostna tožba — Odškodninska tožba“)

text:
               12.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 281/20

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. septembra 2005 — Casini proti Komisiji
   (Zadeva T-132/03) (1)

   („Uradniki Komisije - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2002 - Nevpis na seznam uradnikov, napredovanih v naziv A6 - Obveznost obrazložitve - Primerjalna preučitev sposobnosti - Očitna napaka pri presoji - Dokazna vrednost naknadnih izjav članov kadrovske službe - Ničnostna tožba - Odškodninska tožba“)
   (2005/C 281/37)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Paola Casini (Bruselj, Belgija) [Pooblaščenec: G. Vandersanden, avocat]

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti [Pooblaščenec: V. Joris, zastopnik, skupaj z D. Waelbroeck, avocat]
   Predmet zadeve
   Prvič, predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, da tožeče stranke v okviru napredovalnega obdobja 2002 ne napreduje v naziv A6, in drugič, odškodninski zahtevek za nastalo premoženjsko in nepremoženjsko škodo.
   Izrek sodbe

               1)

               Odločba Komisije z dne 14. avgusta 2002, da tožeče stranke v okviru napredovalnega obdobja 2002 ne napreduje v naziv A6, se razglasi za nično.

               2)

               Tožena stranka mora tožeči stranki za pretrpljeno nepremoženjsko škodo plačati znesek 2 000 evrov.

               3)

               V preostalem se tožba zavrne.

               4)

               Toženi stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 146, 21.6.2003.


title: Zadeva C-156/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 21. marca 2007 vložilo Consiglio di Stato (Italija) – Salvatore Aiello in drugi proti Comune di Milano, Sindaco di Milano, Comitato tecnico – scientifico per l'emergenza del traffico e della mobilità nella città di Milano, Provincia di Milano, Regione Lombardia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Interno, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Euromilano SpA, Metropolitana milanese SpA

text:
               23.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 140/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 21. marca 2007 vložilo Consiglio di Stato (Italija) – Salvatore Aiello in drugi proti Comune di Milano, Sindaco di Milano, Comitato tecnico – scientifico per l'emergenza del traffico e della mobilità nella città di Milano, Provincia di Milano, Regione Lombardia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Interno, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Euromilano SpA, Metropolitana milanese SpA
   (Zadeva C-156/07)
   (2007/C 140/15)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Consiglio di Stato
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: Salvatore Aiello in drugi

      Tožene stranke: Comune di Milano, Sindaco di Milano, Comitato tecnico – scientifico per l'emergenza del traffico e della mobilità nella città di Milano, Provincia di Milano, Regione Lombardia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Interno, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Euromilano SpA, Metropolitana milanese SpA
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je treba člen 2 Direktive 337/1985 (1), kjer je določeno, da so projekti, ki bodo pomembno vplivali na okolje podvrženi p. v. o. in da so navedeni projekti opredeljeni v členu 4, razlagati: v smislu, da je katerikoli projekt, ki ima pomemben vpliv na okolje, podvržen p. v. o., čeprav ni zajet v prilogah I ali II k Direktivi; oziroma v drugem smislu, da so podvrženi p. v. o. samo projekti iz prilog I in II k Direktivi?

               2)

               Ali člen 4 Direktive 337/1985, kjer je državam članicam dopuščena možnost določiti p. v. o. za projekte iz priloge II v skladu s presojo od primera do primera ali predhodno določenimi merili, z upoštevanjem meril iz priloge III, ustvarja določeno obveznost ali le možnost za države članice, da upoštevajo vsa merila iz priloge III?

               3)

               Ali člen 1, d.P.R. z dne 12. aprila 1996, pomeni pravilen prenos italijanskega zakonodajalca člena 4 Direktive 337/1985 in njene priloge III, ki za merilo za podvrženost p. v. o. projektov iz priloge II k Direktivi ni določil merila kopičenja projekta z drugimi projekti, kot to določa priloga III k Direktivi?

      (1)  UL L 175, str. 40.


title: Zadeva C-508/11 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 8. maja 2013 – ENI SpA proti Evropski komisiji (Pritožba — Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg butadienskega kavčuka in stiren butadienskega kavčuka, izdelanega z emulzijsko polimerizacijo — Odgovornost matičnih družb za kršitveno ravnanje hčerinskih družb — Domneva dejanskega odločilnega vpliva — Obveznost obrazložitve — Teža kršitve — Množitelj zaradi odvračalnega učinka — Dejanski vpliv na trg — Obteževalne okoliščine — Ponovna kršitev)

text:
               3.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 225/11

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 8. maja 2013 – ENI SpA proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-508/11 P) (1)

   (Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Trg butadienskega kavčuka in stiren butadienskega kavčuka, izdelanega z emulzijsko polimerizacijo - Odgovornost matičnih družb za kršitveno ravnanje hčerinskih družb - Domneva dejanskega odločilnega vpliva - Obveznost obrazložitve - Teža kršitve - Množitelj zaradi odvračalnega učinka - Dejanski vpliv na trg - Obteževalne okoliščine - Ponovna kršitev)
   2013/C 225/17
   Jezik postopka: italijanščina

      Stranki

      Pritožnica: ENI SpA (zastopnika: G. M. Roberti in I. Perego, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: V. Di Bucci, G. Conte in L. Malferrari, agenti)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 13. julija 2011 v zadevi ENI proti Komisiji (T-39/07), s katero je Splošno sodišče delno zavrnilo tožbo za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 5700 konč. z dne 29. novembra 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/F/38.638 – butadienski kavčuk in emulzijski stiren-butadienski kavčuk) v delu, ki se nanaša na družbo Eni SpA, ali podredno, za razglasitev ničnosti ali znižanje globe, naložene družbi Eni – Dokaz kršitve – Odgovornost za kršitveno ravnanje – Neobrazložitev

      Izrek

               1.

               Pritožba in nasprotna pritožba se zavrneta.

               2.

               Družbi Eni SpA se naloži plačilo stroškov, nastalih v zvezi s pritožbo.

               3.

               Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov, nastalih z nasprotno pritožbo.

      (1)  UL C 340, 19.11.2011.


title: Zadeva C-90/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalska) 21. februarja 2017 – Turbogás – Produtora Energética, S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               8.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 144/31

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalska) 21. februarja 2017 – Turbogás – Produtora Energética, S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Zadeva C-90/17)
   (2017/C 144/40)
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Turbogás – Produtora Energética, S.A.

      Tožena stranka: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je v skladu s členom 21(5), tretji pododstavek, Direktive 2003/96/ES (1) in v smislu tega člena nujno, da so subjekti, ki proizvajajo električno energijo za lastne potrebe, majhni proizvajalci, da bi se jih štelo za distributerje in da bi zanje veljala obdavčitev v skladu s členom 21(5), prvi pododstavek, te direktive, pri čemer so ostali subjekti (tisti, ki niso majhni proizvajalci), ki proizvajajo električno energijo za lastne potrebe, izključeni iz te opredelitve distributerja, ali pa je treba šteti, da so vsi subjekti, ki proizvajajo električno energijo za lastne potrebe (ne glede na njihovo velikost in ne glede na to, ali je to njihova glavna ali postranska gospodarska dejavnost), distributerji in da zanje velja obdavčitev v skladu s členom 21(5), prvi pododstavek, te direktive, pri čemer ti kot majhni proizvajalci niso oproščeni v skladu z drugim delom tretjega pododstavka člena 21(5) te direktive?

               2.

               Natančneje, ali je subjekt, kakršen je ta v obravnavani zadevi, in sicer veliki proizvajalec električne energije, ki proizvede do približno 9 % nacionalne energije, pri prodaji te energije nacionalnemu omrežju mogoče šteti za „subjekt, ki proizvaja električno energijo za lastne potrebe“ v smislu člena 21(5) Direktive 2003/96/ES, če je le majhen delež električne energije, ki jo proizvede, porabljen v okviru lastne proizvodnje nove električne energije kot sestavni del njenega proizvodnega postopka?

      (1)  Direktiva Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (UL L 283, str. 51).


title: Zadeva C-397/13 P: Pritožba, ki jo je Simone Gbagbo vložila 15. julija 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 25. aprila 2013 v zadevi T-119/11, Simone Gbagbo proti Svetu

text:
               21.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/11

         Pritožba, ki jo je Simone Gbagbo vložila 15. julija 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 25. aprila 2013 v zadevi T-119/11, Simone Gbagbo proti Svetu
   (Zadeva C-397/13 P)
   2013/C 274/19
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnica: Simone Gbagbo (zastopnik: J.-C. Tchikaya, odvetnik)

      Druge stranke v postopku: Svet Evropske unije, Evropska komisija, Republika Slonokoščena obala

      Predlogi

               —

               ugotovitev utemeljenosti pritožbe S. Gbagbo,

               —

               razveljavitev izpodbijane sodbe,

               —

               Sklep Sveta 2011/18/SZVP z dne 14. januarja 2011 o spremembi Sklepa Sveta 2010/656/SZVP (1), Uredba Sveta (ES) št. 25/2011 z dne 14. januarja 2011 o spremembi Uredbe (ES) št. 560/2005 (2), Sklep Sveta 2011/221/SZVP z dne 6. aprila 2011 o spremembi Sklepa 2010/656/SZVP o podaljšanju omejevalnih ukrepov proti Slonokoščeni obali (3) in Uredba Sveta (EU) št. 330/2011 z dne 6. aprila 2011 o uvedbi določenih posebnih omejevalnih ukrepov zoper nekatere osebe in subjekte glede na razmere v Slonokoščeni obali (4), naj se razglasijo za nične v delu, v katerem se nanašajo na pritožnico,

               —

               Svetu naj se naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pritožnica v podporo pritožbi navaja dva pritožbena razloga.
   Prvič, pritožnica trdi, da je Splošno sodišče zavrnilo tožbeni razlog, s katerim je zatrjevala kršitev obveznosti obrazložitve. Pritožnica Splošnemu sodišču namreč očita, da je presodilo, da je Svet navedel zadostno obrazložitev, čeprav je izpodbijana odločba temeljila le na stališču S. Gbagbo, „predsednice parlamentarne stranke FPI“.
   Drugič, pritožnica trdi, da je Splošno sodišče storilo očitno napako presoje dejanskega stanja. Meni, da so ugotovitve oviranja procesa vzpostavitve miru in dosege sprave ter spodbujanje k javnemu razpihovanju sovraštva in nasilju napačne in niso podprte z dokazi.

      (1)  JO L 11, str. 36.

      (2)  JO L 11, str. 1.

      (3)  JO L 93, str. 20.

      (4)  JO L 93, str. 10.


title: Zadeva C-223/13: Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 6. februarja 2014  – Kraljevina Nizozemska proti Evropski komisiji (Ničnostna tožba — Uredba (EU) št. 93/2013 — Vrnitev v odločanje Splošnemu sodišču Evropske unije)

text:
               10.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/17

         Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 6. februarja 2014 – Kraljevina Nizozemska proti Evropski komisiji
   (Zadeva C-223/13) (1)

   ((Ničnostna tožba - Uredba (EU) št. 93/2013 - Vrnitev v odločanje Splošnemu sodišču Evropske unije))
   2014/C 175/20
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Kraljevina Nizozemska (zastopnika: M. Bulterman in J. Langer, agenta)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Clausen in P. Van Nuffel, agenta)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (EU) št. 93/2013 z dne 1. februarja 2013 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 2494/95 o harmoniziranih indeksih cen življenjskih potrebščin v zvezi z določitvijo indeksov cen za stanovanjske nepremičnine, v katerih bivajo lastniki (UL L 33, str. 14)

      Izrek

               1.

               Zadeva C-223/13 se vrne v odločanje Splošnemu sodišču Evropske unije.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.

      (1)  UL C 189, 29.6.2013.


title: Zadeva T-417/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 9. marca 2012 – Cortés del Valle López proti UUNT – (¡Que buenu ye! HIJOPUTA) (Znamka skupnosti — Prijava figurativne znamke Skupnosti¡Que buenu ye! HIJOPUTA — Absolutni razlog za zavrnitev — Znamka, ki nasprotuje javnemu redu ali sprejetim moralnim načelom — Člen 7(1)(f) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               28.4.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 126/15

         Sodba Splošnega sodišča z dne 9. marca 2012 – Cortés del Valle López proti UUNT – (¡Que buenu ye! HIJOPUTA)
   (Zadeva T-417/10) (1)

   (Znamka skupnosti - Prijava figurativne znamke Skupnosti¡Que buenu ye! HIJOPUTA - Absolutni razlog za zavrnitev - Znamka, ki nasprotuje javnemu redu ali sprejetim moralnim načelom - Člen 7(1)(f) Uredbe (ES) št. 207/2009)
   2012/C 126/29
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Federico Cortés del Valle López (Maliaño, Španija) (zastopnika: J. Calderón Chavero in T. Villate Consonni, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, zastopnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 18 junija 2010 (zadeva R 175/2010-2) v zvezi z zahtevo za registracijo figurativnega znaka ¡Que buenu ye! HIJOPUTA kot znamke Skupnosti

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Federico Cortés del Valle López se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 301, 6.11.2010.


title: Zadeva T-392/07: Sodba Splošnega sodišča z dne 15. januarja 2013 – Strack proti Komisiji (Dostop do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Dokumenti v zvezi s potrdilnimi prošnjami do dostopa do dokumentov in zadevo pred Splošnim sodiščem — Register dokumentov — Ničnostna tožba — Implicitna zavrnitev dostopa — Pravni interes — Dopustnost — Delna zavrnitev dostopa — Izjema v zvezi z varstvom zasebnega življenja in integritete posameznikov — Izjema v zvezi z varstvom trgovskih interesov tretjega — Izjema v zvezi z varstvom postopka odločanja — Obveznost utemeljitve — Nepogodbena odgovornost)

text:
               23.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/9

         Sodba Splošnega sodišča z dne 15. januarja 2013 – Strack proti Komisiji
   (Zadeva T-392/07) (1)

   (Dostop do dokumentov - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Dokumenti v zvezi s potrdilnimi prošnjami do dostopa do dokumentov in zadevo pred Splošnim sodiščem - Register dokumentov - Ničnostna tožba - Implicitna zavrnitev dostopa - Pravni interes - Dopustnost - Delna zavrnitev dostopa - Izjema v zvezi z varstvom zasebnega življenja in integritete posameznikov - Izjema v zvezi z varstvom trgovskih interesov tretjega - Izjema v zvezi z varstvom postopka odločanja - Obveznost utemeljitve - Nepogodbena odgovornost)
   2013/C 55/13
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Guido Strack (Köln, Nemčija) (zastopnik: H. Tettenborn, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva C. Ladenburger in P. Costa de Oliveira, nato P. Costa de Oliveira in B. Conte, zastopniki)

      Predmet

   Po eni strani, razglasitev ničnosti nekaterih odločb Komisije, s katerimi je bil tožeči stranki zavrnjen dostop do dokumentov v zvezi z odločbami o zavrnitvi njenih zahtev za dostop do določenih dokumentov ter dokumentov, povezanih z zadevo T-110/04, in po drugi strani odškodninski zahtevek za povračilo nepremoženjske škode, ki naj bi ji nastala zaradi sprejetja izpodbijanih odločb.

      Izrek

               1.

               Ni treba odločati glede zakonitosti odločb o zavrnitvi dostopa zaradi molka organa.

               2.

               Za nično se razglasi odločba Komisije z dne 25. julija 2007, s katero je bil zavrnjen dostop do izvlečka iz registra.

               3.

               Za nično se razglasi odločba z dne 23. oktobra 2007 v zvezi z dokumenti OLAF-a v delu, v katerem se nanaša na podatke v zvezi s pravnimi osebami.

               4.

               Za nične se razglasijo odločbe Komisije z dne 28. novembra 2007 in 15. februarja 2008 v zvezi z dokumenti Komisije (razen odločb, ki jih je izdal OLAF).

               5.

               Za nični se razglasita odločbi Komisije z dne 28. novembra 2007 in 9. aprila 2008, ki se nanašajo na dokumente, povezane z zadevo T-110/04, v delu, v katerem se nanašajo, prvič, na nepredložitev podatkov v zvezi s pravnimi osebami, ki niso utemeljene s členom 4(2) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije, drugič, na izbrise dokumentov in podatkov, utemeljene s členom 4(1)(b) Uredbe št. 1049/2001, z izjemo, po eni strani, izbrisov v zvezi z imeni in naslovi uradnikov v generalnem direktoratu Evropske komisije (GD) za trgovino in, po drugi strani, obtožb tožeče stranke v zadevi T-110/04 zoper njih in, tretjič, nepredložitev dokumentov in podatkov, utemeljenih s členom 4(3), drugi pododstavek, Uredbe št. 1049/2001.

               6.

               V preostalem se tožba zavrne.

               7.

               Komisija nosi svoje stroške in dve tretjini stroškov Guida Stracka.

      (1)  UL C 297, 8.12.2007.


title: Zadeva C-407/08 P: Pritožba, ki jo je vložila Knauf Gips KG 19. septembra 2008 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat), razglašeno 8. julija 2008 v zadevi Knauf Gips KG proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-52/03

text:
               6.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 313/13

         Pritožba, ki jo je vložila Knauf Gips KG 19. septembra 2008 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat), razglašeno 8. julija 2008 v zadevi Knauf Gips KG proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-52/03
   (Zadeva C-407/08 P)
   (2008/C 313/19)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranki

      Pritožnica: Knauf Gips KG (zastopnika: M. Klusmann in S. Thomas, odvetnika)

      Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti
   Predlogi pritožnice:

               —

               1. V celoti naj se razveljavi sodba Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 8. julija 2008 v zadevi Knauf Gips KG proti Komisiji (T-52/03).

               —

               2. Podredno, Sodišču prve stopnje naj se zadevo vrne v ponovno odločanje.

               —

               3. Podpodredno, globo, naloženo tožeči stranki s členom 3 odločbe Komisije z dne 27. novembra 2002, naj se primerno zniža, vendar najmanj za 54,51 milijona eurov;

               —

               4. Drugi stranki v pritožbenem postopku naj se naloži stroške postopka.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje, s katero je bila zavrnjena tožba tožeče stranke v postopku na prvi stopnji zoper Odločbo Komisije 2005/471/ES z dne 27. novembra 2002, temelji na treh pritožbenih razlogih.

               1.

               Pritožnica s svojim prvim pritožbenim razlogom očita kršitev pravice do obrambe, vključno z načelom zagotavljanja pravice do izjave. Pritožnica uveljavlja, da naj bi Sodišče prve stopnje narobe ocenilo načela, ki veljajo glede pravnih posledic zavrnitve dostopa do obremenilnih dokumentov in zavrnitve razbremenilnih dokazov. S prvim delom tega pritožbenega razloga očita, da bi bilo treba razveljaviti odločbo Komisije, ker Komisija pritožnici ni zagotovila nikakršnega dostopa do obremenilnih dokazov, na kateri naj bi takrat pretežno temeljila odločba. Z drugim delom prvega pritožbenega razloga pritožnica graja samostojno kršitev njene pravice do obrambe z izpodbijano sodbo, ker naj bi se ji protipravno kratilo tudi razbremenilni dokaz, kar bi prav tako moralo imeti za posledico razglasitev ničnosti odločbe.

               2.

               Pritožnica s svojim drugim pritožbenim razlogom očita kršitev člena 81(1) ES zaradi temeljnih kršitev pravil o dokazovanju, namreč načela in dubio pro reo ter kršitev materialnega prava, zlasti glede dejavnika usklajenega ravnanja, ki naj bi v izpodbijani sodbi pripeljalo do pravno zmotne domneve kršitve člena 81(1) ES.

               3.

               Pritožnica s tretjim pritožbenim razlogom uveljavlja kršitev 10-odstotne meje iz člena 15(2) Uredbe št. 17/62. Pritožnica trdi, da naj bi Sodišče prve stopnje napačno prištelo promet drugih družb, ki jih sama ne obvladuje in ki nje tudi ne obvladujejo. Trdi, da z drugimi družbami ne tvori gospodarske enote.


title: Zadeva T-346/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2012 – Winzer Pharma proti UUNT Alcon (BAÑOFTAL) (Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti BAÑOFTAL — Prejšnji besedni nacionalni znamki KAN OPHTAL in PAN OPHTAL — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) 207/2009)

text:
               25.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 258/16

         Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2012 – Winzer Pharma proti UUNT Alcon (BAÑOFTAL)
   (Zadeva T-346/09) (1)

   (Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti BAÑOFTAL - Prejšnji besedni nacionalni znamki KAN OPHTAL in PAN OPHTAL - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) 207/2009)
   2012/C 258/27
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Dr. Robert Winzer Pharma GmbH (Berlin, Nemčija) (zastopnik: S. Schneller, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: J. Crespo Carrillo, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Alcon Inc. (Hünenberg, Švica) (zastopnik: M. Vidal-Quadras Trias de Bes, odvetnik)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 28. maja 2009 (zadeva R 795/2008-1) glede postopka z ugovorom med Dr. Robert Winzer Pharma GmbH in Alcon Inc.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 28. maja 2009 (zadeva R 795/2008-1) se razglasi za nično.

               2.

               UUNT se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov, ki jih je priglasila družba Dr. Robert Winzer Pharma GmbH.

               3.

               Družba Alcon Inc. nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 256, 24.10.2009.


title: Zadeva C-207/15 P: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 22. junija 2016 – Nissan Jidosha KK/Evropski urad za intelektualno lastnino (Pritožba — Znamka Evropske unije — Figurativna znamka, ki vsebuje element CVTC — Zahtevi za podaljšanje, vloženi za del proizvodov ali storitev, za katere je znamka registrirana — Dodatni rok — Uredba (ES) št. 207/2009 — Člen 47 — Načelo pravne varnosti)

text:
               29.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/4

         Sodba Sodišča (peti senat) z dne 22. junija 2016 – Nissan Jidosha KK/Evropski urad za intelektualno lastnino
   (Zadeva C-207/15 P) (1)

   ((Pritožba - Znamka Evropske unije - Figurativna znamka, ki vsebuje element CVTC - Zahtevi za podaljšanje, vloženi za del proizvodov ali storitev, za katere je znamka registrirana - Dodatni rok - Uredba (ES) št. 207/2009 - Člen 47 - Načelo pravne varnosti))
   (2016/C 314/06)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Pritožnica: Nissan Jidosha KK (zastopniki: B. Brandreth, Barrister in D. Cañadas Arcas, odvetniki)

      Druga stranka v postopku: Evropski urad za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnika: D. Hanf in A. Folliard-Monguiral, agenta)

      Izrek

               1.

               Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 4. marca 2015, Nissan Jidosha/UUNT (CVTC) (T-572/12, neobjavljena, EU:T:2015:136), se razveljavi.

               2.

               Odločba prvega odbora Evropskega urada za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 6. septembra 2012 (zadeva R 2469/2011-1) v zvezi z zahtevo za podaljšanje registracije figurativne znamke Evropske unije CVTC se razveljavi.

               3.

               Evropski urad za intelektualno lastnino poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je družba Nissan Jidosha KK priglasila v zvezi s postopkom na prvi stopnji v zadevi T-572/12 in pritožbenim postopkom.

      (1)  UL C 262, 10.8.2015.


title: Zadeva T-244/14: Sodba Splošnega sodišča z dne 7. oktobra 2015 – The Smiley Company/UUNT (Zvezdasta oblika obraza) (Znamka Skupnosti — Prijava tridimenzionalne znamke Skupnosti — Zvezdasta oblika obraza — Absolutni razlog za zavrnitev — Razlikovalni učinek — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               30.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 398/50

         Sodba Splošnega sodišča z dne 7. oktobra 2015 – The Smiley Company/UUNT (Zvezdasta oblika obraza)
   (Zadeva T-244/14) (1)

   ((Znamka Skupnosti - Prijava tridimenzionalne znamke Skupnosti - Zvezdasta oblika obraza - Absolutni razlog za zavrnitev - Razlikovalni učinek - Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2015/C 398/63)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: The Smiley Company SPRL (Bruselj, Belgija) (zastopnika: A. Freitag in C. Albrecht, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: P. Geroulakos in A. Folliard-Monguiral, agenta)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 16. januarja 2014 (zadeva R 838/2013-1) glede zahteve za registracijo tridimenzionalnega znaka, ki ga sestavlja zvezdasta oblika obraza, kot znamke Skupnosti.

      Izrek

               1.

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 16. januarja 2014 (zadeva R 838/2013-1) se razveljavi v delu, v katerem je z njo zavrnjena registracija prijavljene znamke za „konzervirano, zmrznjeno, suho in kuhano sadje in zelenjavo; mlečne proizvode.“

               2.

               V preostalem se tožba zavrne.

               3.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 282, 25.8.2014.


title: Zadeva C-160/14: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 9. septembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Varas Cíveis de Lisboa – Portugalska) – João Filipe Ferreira da Silva e Brito in drugi/Estado português (Predhodno odločanje — Približevanje zakonodaj — Ohranjanje pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov — Pojem prenosa obrata — Obveznost vložitve predloga za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267, tretji odstavek, PDEU — Domnevna kršitev prava Unije, ki se pripiše nacionalnemu sodišču, zoper odločitve katerega po nacionalnem pravu ni pravnega sredstva — Nacionalna zakonodaja, ki pravico do odškodnine za škodo zaradi take kršitve pogojuje s predhodno razveljavitvijo odločbe, s katero je bila ta škoda povzročena)

text:
               3.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/14

         Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 9. septembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Varas Cíveis de Lisboa – Portugalska) – João Filipe Ferreira da Silva e Brito in drugi/Estado português
   (Zadeva C-160/14) (1)

   ((Predhodno odločanje - Približevanje zakonodaj - Ohranjanje pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov - Pojem prenosa obrata - Obveznost vložitve predloga za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267, tretji odstavek, PDEU - Domnevna kršitev prava Unije, ki se pripiše nacionalnemu sodišču, zoper odločitve katerega po nacionalnem pravu ni pravnega sredstva - Nacionalna zakonodaja, ki pravico do odškodnine za škodo zaradi take kršitve pogojuje s predhodno razveljavitvijo odločbe, s katero je bila ta škoda povzročena))
   (2015/C 363/16)
   Jezik postopka: portugalščina

      Predložitveno sodišče

   Varas Cíveis de Lisboa

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: João Filipe Ferreira da Silva e Brito in drugi

      Tožena stranka: Estado português

      Izrek

               1.

               Člen 1(1) Direktive Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov je treba razlagati tako, da pojem „prenos obrata“ zajema položaj, v katerem podjetje, ki deluje na trgu čarterskih poletov, preneha na podlagi odločitve večinskega delničarja, prav tako podjetja, ki deluje v letalskem sektorju, in v katerem zadnjenavedeno prevzame položaj podjetja, ki je prenehalo, v pogodbah o najemu letal in pogodbah o čarterskih poletih, ki se izvajajo, opravlja dejavnost, ki jo je prej opravljalo podjetje, ki je prenehalo, dopusti vrnitev nekaterih delavcev, ki so bili dotlej zaposleni pri navedenem podjetju, na delo in jih določi za izvrševanje enakih nalog ter od navedenega podjetja prevzame manjšo opremo.

               2.

               Člen 267, tretji odstavek, PDEU je treba razlagati tako, da mora nacionalno sodišče, zoper odločitev katerega po nacionalnem pravu ni pravnega sredstva, Sodišču Evropske unije predložiti predlog za sprejetje predhodne odločbe glede razlage pojma „prenos obrata“ v smislu člena 1(1) Direktive 2001/23 v okoliščinah, kot so te v postopku v glavni stvari, ki jih zaznamujejo hkrati odločitve nižjih sodišč, ki se razlikujejo glede razlage tega pojma, in ponavljajoče se težave pri razlagi tega pojma v več državah članicah.

               3.

               Pravo Unije in zlasti načela, ki jih je Sodišče razvilo v zvezi z odgovornostjo države za škodo, ki posameznikom nastane zaradi kršitve prava Unije, ki jo stori nacionalno sodišče, zoper odločitev katerega po nacionalnem pravu ni pravnega sredstva, je treba razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni določbi, ki kot predhodni pogoj zahteva razveljavitev odločbe tega nacionalnega sodišča, s katero je bila povzročena škoda, medtem ko je razveljavitev praktično izključena.

      (1)  UL C 175, 10.6.2014.


title: Zadeva T-307/14: Sklep Splošnega sodišča z dne 16. marca 2015 – TechnoCompound/Komisija

text:
               11.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/40

         Sklep Splošnega sodišča z dne 16. marca 2015 – TechnoCompound/Komisija
   (Zadeva T-307/14) (1)

   (2015/C 155/55)
   Jezik postopka: nemščina
   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 223, 14.7.2014.


title: Zadeva T-399/09: Tožba, vložena 6. oktobra 2009 – HSE proti Komisiji

text:
               19.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/31

         Tožba, vložena 6. oktobra 2009 – HSE proti Komisiji
   (Zadeva T-399/09)
   2009/C 312/52
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Holding Slovenske elektrarne d.o.o. (HSE) (Ljubljana, Slovenija) (zastopnik: F. Urlesberger, odvetnik)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Razglasitev ničnosti člena 1(g) izpodbijane odločbe v delu, v katerem je bila ugotovljena odgovornost tožeče stranke za kršitev člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP;

               —

               razglasitev ničnosti člena 2(i) izpodbijane odločbe;

               —

               podredno, zmanjšanje globe, ki je bila tožeči stranki naložena v členu 2(i) izpodbijane odločbe;

               —

               naložitev plačila stroškov Komisiji.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka s to tožbo predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 22. julija 2009 (zadeva št. COMP/F/39.396 – kalcijevi in magnezijevi reagenti za uporabo v jeklarski in plinski industriji) v delu, v katerem je Komisija ugotovila, da je tožeča stranka odgovorna za posamično in nadaljevano kršitev člena 81 ES in člena 53 EGP zaradi delitve trgov, kvot, razdelitve strank, določanja cen in zaradi izmenjave občutljivih tržnih informacij med dobavitelji kalcijevega karbida in magnezijevih granulatov. Tožeča stranka podredno predlaga zmanjšanje globe, ki ji je bila naložena.
   V utemeljitev svojih predlogov tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija kršila člen 81 ES in Uredbo 1/2003, ker je nepravilno uporabila pravo.
   Prvič, tožeča stranka zatrjuje, da Komisija ne sme pripisati ravnanja družbe TDR Metalurgija d.d. (TDR) tožeči stranki, ker družbi HSE in TDR nista bili nikoli enoten gospodarski subjekt. Ker ni mogoče uporabiti izpodbojne domneve o odgovornosti tožeče stranke (taka domneva bi se lahko uporabila samo, če bi imela družba HSE v lasti 100 % delež družbe TDR), Komisija ni dokazala, da bi družba HSE dejansko izvajala odločilni nadzor nad družbo TDR.
   Drugič, tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija pri vseh strankah nepravilno uporabila povečanje osnovnega zneska globe za 17 % iz odvračilnega namena. Po mnenju tožeče stranke bi morala Komisija upoštevati, da dejavnik odvračilnosti ni upravičen v razmerju do družbe HSE, ker se je Komisija odločila, da ne naloži globe neposrednemu kršitelju, to je družbi TDR (za katero bi bil odvračilni znesek morda primeren), in ker tožeča stranka ni bila neposredno vpletena v protikonkurenčno ravnanje.
   Tretjič, tožeča stranka navaja, da Komisija pri izračunu globe ni upoštevala olajševalnih okoliščin, saj ni upoštevala tega, da je bila tožeča stranka, če sploh, samo malomarna pri izvrševanju zadostnega nadzora nad poslovanjem družbe TDR, da bi preprečila kršitev konkurenčnega prava. Tožeča stranka tudi navaja, da bi morala Komisija kot olajševalno okoliščino upoštevati dejstvo, da je bila družba TDR kot družba skupaj s svojimi skrivnimi poslovnimi običaji tožeči stranki „vsiljena“ s političnimi odločitvami slovenske vlade in da se tožeča stranka tudi ni odločila za pridobitev družbe TDR niti za izvajanje vpliva na njeno poslovanje v smislu sodelovanja v kartelu.


title: Zadeva T-370/13: Tožba, vložena 17. julija 2013 – Gemeente Eindhoven proti Komisiji

text:
               21.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 274/18

         Tožba, vložena 17. julija 2013 – Gemeente Eindhoven proti Komisiji
   (Zadeva T-370/13)
   2013/C 274/31
   Jezik postopka: nizozemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Gemeente Eindhoven (Eindhoven, Nizozemska) (zastopniki: G. van der Wal, M. van Heezik in L. Parret, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               izpodbijani Sklep naj se v delu v katerem se nanaša na transakcijo med tožečo stranko in PSV razglasi za ničen;

               —

               Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka je na podlagi člena 263, četrti odstavek, PDEU vložila tožbo zoper Sklep Komisije z dne 6. marca 2013 (SA.33584 (2013/C) (ex 2011/NN) – Pomoč nekaterim nizozemskim poklicnim nogometnim klubom v obdobju 2008–2011) (UL C 116, str. 19).
   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev načela dobrega upravljanja vključno z načelom dolžnosti skrbnega ravnanja.
               Tožeča stranka trdi, da so bile 26. in 28. julija 2011 Komisiji poslane informacije, ta pa nato nizozemskih organom ni zastavila drugih vprašanj. Komisija je 6. marca 2013 sprejela odločitev, da začne formalni postopek preiskave. Ker se je iztekel daljši (19 mesecev) rok in ker ni prišlo do nobenega (vsebinskega) pogovora, Komisija zaradi lastnih dejanj in opustitev v času začetka formalnega postopka preiskave ni imela popolne predstave upoštevnih dejstev.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev načela zaupanja v pravo in načela pravne varnosti.
               Tožeča stranka s tem tožbenim razlogom trdi, da je lahko izhajala iz predpostavke, da bo transakcija ocenjena v okviru sporočila Komisije v zvezi z elementi državne pomoči pri prodaji zemljišč in objektov s strani javnih oblasti (1), kot se je to zgodilo pred tem, ko je Komisija ocenjevala podobne transakcije.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji
               Komisija je z začetkom formalnega postopka preiskave brez obstoja utemeljenega dvoma v smislu člena 4(4) št. 659/1999 659/1999 (2) ter sodne prakse, je Komisija storila očitno napako pri presoji. Komisija z zavzetjem stališča, kljub obstoju dodatnih vprašanj v zvezi z obstojem državne pomoči v smislu člena 107(1) PDEU, krši tudi začasni značaj sklepa izdanega na podlagi člena 6 Uredbe št. 659/1999.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: pomanjkljiva in/ali neustrezna obrazložitev
               Ob prejšnjem tožbenem razlogu, ki se nanaša na očitno napako pri presoji tožeča stranka nazadnje trdi, da v zvezi z izpodbijanim sklepom ni izpolnjena obveznost obrazložitve določena v členu 296 PDEU, ki je naložena Komisiji.

      (1)  Sporočilo Komisije o elementih državne pomoči pri prodaji zemljišč in objektov s strani javnih oblasti (UL 1997, C 209, str. 3).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL L 83 str. 1).


title: Zadeva C-167/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale civile di Roma (Italija) 13. aprla 2015 – X/Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               27.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/3

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale civile di Roma (Italija) 13. aprla 2015 – X/Presidenza del Consiglio dei Ministri
   (Zadeva C-167/15)
   (2015/C 245/03)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale civile di Roma

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: X

      Tožena stranka: Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba Direktivo 2004/80/ES (1) (člen 12(2)) razlagati tako, da nasprotuje nacionalnemu zakonu, s katerim je bila prenesena in s katerim – s tem ko za izvedbo nadomestil v breme države napotuje na določbe posebnih zakonov v korist žrtve kaznivega dejanja – žrtvi splošnega nasilnega kaznivega dejanja ni priznan dostop do načeloma splošne materialne sheme odškodnine, pri čemer navedeni zakon ureja samo postopkovne vidike dostopa do samega sistema za čezmejne primere?

               2.

               Ali je treba Direktivo 2004/80/ES (člen 12(2)) torej razlagati tako, da nalaga načeloma splošno materialno shemo varstva, ki ga zagotavlja država, ali da zajema minimalne zahteve, in katera so v tem primeru merila za njihovo določitev?

      (1)  Direktiva Sveta 2004/80/ES z dne 29. aprila 2004 o odškodnini žrtvam kaznivih dejanj, (UL L 261, str. 15).


title: Zadeva T-542/12: Tožba, vložena 18. decembra 2012 – Mikhalchanka proti Svetu

text:
               23.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 55/17

         Tožba, vložena 18. decembra 2012 – Mikhalchanka proti Svetu
   (Zadeva T-542/12)
   2013/C 55/30
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Aliaksei Mikhalchanka (Minsk, Belorusija) (zastopnik: M. Michalauskas, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               Sklep Sveta 2012/642/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o omejevalnih ukrepih proti Belorusiji razglasi za ničen v delu, ki se nanaša tožečo stranko;

               —

               Uredbo Sveta (EU) št. 1014/2012 z dne 6. novembra 2012 o spremembi Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo razglasi za nično v delu, ki se nanaša tožečo stranko;

               —

               Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1017/2012 z dne 6. novembra 2012 o izvajanju člena 81a(1) Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo razglasi za nično v delu, ki se nanaša tožečo stranko;

               —

               Svetu naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v podporo tožbi navaja tri tožbene razloge, so v bistvu enaki ali podobni tistim iz zadeve AX proti Svetu (T-196/11) (1).

      (1)  UL 2012, C 165, str. 19.


title: Zadeva T-421/11 R: Sklep sodnika za začasne odredbe Splošnega sodišča z dne 3. oktobra 2011 – Qualitest FZE proti Svetu (Začasna odredba — Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov — Predlog za odlog izvršitve — Neobstoj nujnosti)

text:
               26.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 347/35

         Sklep sodnika za začasne odredbe Splošnega sodišča z dne 3. oktobra 2011 – Qualitest FZE proti Svetu
   (Zadeva T-421/11 R)
   (Začasna odredba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Iranu zaradi preprečitve širjenja jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti)
   2011/C 347/63
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Qualitest FZE (Dubaj, Združeni arabski emirati) (zastopniki: M. Catrain González, odvetnik, E. Wright in H. Zhu, barristers)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: G. Marhic in R. Liudvinaviciute-Cordeiro)

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 503/2011 z dne 23. maja 2011 o izvajanju Uredbe (EU) št. 961/2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 136, str. 26) in Sklepa Sveta 2011/299/SZVP z dne 23. maja 2011 o spremembah Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 136, str. 65) v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-456/04: Tožba Association Française des Opérateurs de Réseaux et Services de Télécommunications – AFORS Télécom proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 12. novembra 2004

text:
               5.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/27

         Tožba Association Française des Opérateurs de Réseaux et Services de Télécommunications – AFORS Télécom proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 12. novembra 2004
   (Zadeva T-456/04)
   (2005/C 31/52)
   Jezik postopka: francoščina
   Association Française des Opérateurs de Réseaux et Services de Télécommunications – AFORS Télécom, s sedežem v Parizu, ki jo zastopa Olivier Fréget, avocat, je dne 12. novembra 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložilo tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.
   Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

               —

               razglasi za ničen člen 2 Odločbe št. K(2004) 3060 z dne 2. avgusta 2004 o državni pomoči, ki jo je Francija odobrila v korist France Télécom;

               —

               Komisiji Evropskih skupnosti naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene navedbe
   Francija je v okviru načrta za izravnavo bilance francoski družbi za telekomunikacije France Télécom, v obdobju, ko je bila njen večinski delničar, iz lastne udeležbe odobrila predujem v obliki vrste kreditov v višini 9 milijard EUR za povečanje lastnih skladov. Z napadeno odločbo je Komisija ugotovila, da gre pri spornemu predujmu za državno pomoč. Kljub temu je v členu 2 iste odločbe odločila, da pomoči ni mogoče prisilno izterjati.
   Tožeča stranka, ki naj bi združevala večino alternativnih francoskih telekomunikacijskih operaterjev, neposrednih konkurentov France Télécom, zatrjuje, da ima pravico zahtevati razglasitev ničnosti navedenega člena. V podporo svoji tožbi najprej zatrjuje, da je Komisija s tem, ko je menila, da ne more oceniti ugodnosti, ki jo je France Télécom dobil z nepoštenim ravnanjem in z izjavami francoske države, kršila pooblastilo za odločanje po prostem preudarku. Komisija naj bi poleg tega kršila načelo sorazmernosti, saj naj bi bilo zadržanje zneska, ki je nižji od dejanske ugodnosti in njegov vpliv na konkurenco, manj škodljivo za trg kot popolna opustitev izterjave. Tožeča stranka v nadaljevanju navaja, da Komisija v nobenem primeru ni dolžna tako natančno oceniti zneska pomoči.
   Tožeča stranka prav tako zatrjuje, da Komisija ni upoštevala ustaljene sodne prakse, v skladu s katero so izjeme od obveznosti izterjave nezakonitih pomoči dovoljene zgolj v izjemnih okoliščinah ali v primeru absolutne nemožnosti. Tožeča stranka prav tako navaja, da naj bi Komisija napačno presodila, da bi bile z izterjavo pomoči kršene pravice obrambe, kot tudi načelo legitimnega pričakovanja.
   Tožeča stranka poleg tega zatrjuje, da je Komisija kršila načelo jasnosti, s tem da določenih strokovnih poročil, ki naj bi odigrala odločilno vlogo pri odločitvi Komisije, in na katere se je sklicevala Francija, ni posredovala tretjim interesentom, vključno s tožečo stranko.
   Tožeča stranka prav tako meni, da je Komisija z nespoštovanjem prisilnih ukrepov, določenih v njenih lastnih smernicah za pomoči pri prestrukturiranju, kršila postopek. Po mnenju tožeče stranke že samo dejstvo, da Komisija ni zahteva povračila pomoči, ki je bila razglašena za nezdružljivo, predstavlja zlorabo pooblastil. Nazadnje tožeča stranka zatrjuje kršitev obveznosti obrazložitve.


title: Zadeva T-268/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 25. junija 2008 – Olympiaki Aeroporia Ypiresies proti Komisiji ( Državne pomoči – Pomoči letalskim družbam za škodo, ki je nastala zaradi atentatov 11. septembra 2001 – Odločba, s katero je bilo ugotovljeno, da program državne pomoči ni združljiv s skupnim trgom, in naloženo vračilo dodeljene pomoči – Člen 87(2)(b) ES – Sporočilo Komisije z dne 10. oktobra 2001 o posledicah atentatov 11. septembra – Vzročna zveza med izjemnim dogodkom in škodo – Obveznost obrazložitve )

text:
               2.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 197/22

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 25. junija 2008 – Olympiaki Aeroporia Ypiresies proti Komisiji
   (Zadeva T-268/06) (1)

   („Državne pomoči - Pomoči letalskim družbam za škodo, ki je nastala zaradi atentatov 11. septembra 2001 - Odločba, s katero je bilo ugotovljeno, da program državne pomoči ni združljiv s skupnim trgom, in naloženo vračilo dodeljene pomoči - Člen 87(2)(b) ES - Sporočilo Komisije z dne 10. oktobra 2001 o posledicah atentatov 11. septembra - Vzročna zveza med izjemnim dogodkom in škodo - Obveznost obrazložitve“)
   (2008/C 197/37)
   Jezik postopka: grščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE (Athènes, Grčija) (zastopniki: P. Anestis, odvetnik, T. Soames in G. Goeteyn, solicitors, S. Mavrogenis in M. Pinto de Lemos Fermiano Rato, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: E. Righini in I. Chatzigiannis, zastopnika)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije E(2006)1580 konč. z dne 26. aprila 2006 o ureditvi državnih pomoči C 39/2003 (ex NN 119/2002), ki jo je izvedla Grčija za izravnavo izgub, ki so jih utrpeli letalski prevozniki od 11. do 14. septembra 2001.
   Izrek

               1.

               Člena 1 in 2 Odločbe Komisije C (2006)1580 konč. z dne 26. aprila 2006 o ureditvi državne pomoči C 39/2003 (ex NN 119/2002), ki jo je Helenska republika dodelila letalskim prevoznikom zaradi škode, ki so jo utrpeli od 11. do 14. septembra 2001, se razglasita za nična v delu, v katerem je z njima ugotovljeno, da je s skupnim trgom nezdružljiva pomoč, ki jo je družba Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE prejela, prvič, za škodo, ki je nastala zaradi odpovedi leta v Kanado 15. septembra 2001, drugič, za škodo v zvezi z delom svoje mreže, ki ne vključuje Severnega Atlantika in Izraela, in tretjič, za izgubljene prihodke v zvezi s prevozom blaga, stroški uničenja občutljivega blaga, dodatnimi stroški varnostnega nadzora, stroški nadur osebja in stroški nujnih dodatnih varnostnih ukrepov.

               2.

               Člen 4 Odločbe C(2006)1580 konč. se razglasi za ničnega v delu, v katerem nalaga vračilo pomoči, navedenih v prejšnji točki.

               3.

               V preostalem se tožba zavrne.

               4.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 294, 2.12.2006.


title: Zadeva T-378/12: Tožba, vložena 14. avgusta 2012 – Capitalizaciones Mercantiles proti UUNT – Leineweber (X)

text:
               24.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 366/35

         Tožba, vložena 14. avgusta 2012 – Capitalizaciones Mercantiles proti UUNT – Leineweber (X)
   (Zadeva T-378/12)
   2012/C 366/72
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Capitalizaciones Mercantiles Ltda (Bogota, Kolumbija) (zastopnika: J. Devaureix in L. Montoya Terán, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Leineweber GmbH & Co. KG (Herford, Nemčija)

      Predlogi

               —

               Ugotovi naj se dopustnost te razveljavitvene tožbe in vseh priloženih dokumentov ter ustrezajočih kopij;

               —

               sprejmejo naj se vse dokazne listine, priložene vlogi;

               —

               razveljavi naj se odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 15. maja 2012 v zadevi R 1524/2011-1 v zvezi s prijavo znamke Skupnosti št. 7045818, in naj se posledično potrdi odločba oddelka za ugovore z dne 25. maja 2011, s katero se je dopustila registracija (figurativne) znamke Skupnosti št. 7045818 „X“ za proizvode iz razreda 25; in

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov tega postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „X“ za proizvode iz razreda 25 – Prijava znamke Skupnosti št. 7045818

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Znamka ali znak, navajan v ugovoru: registracija št. 4736609 figurativne znamke Skupnosti „X“ med drugim za proizvode iz razreda 25

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora za vse izpodbijane proizvode

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev izpodbijane odločbe in zavrnitev izpodbijane prijave za proizvode iz razreda 25

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009


title: Zadeva T-345/13: Tožba, vložena 2. julija 2013 – Construcción, Promociones e Instalaciones proti UUNT – Copisa Proyectos y Mantenimientos Industriales (CPI COPISA INDUSTRIAL)

text:
               24.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/15

         Tožba, vložena 2. julija 2013 – Construcción, Promociones e Instalaciones proti UUNT – Copisa Proyectos y Mantenimientos Industriales (CPI COPISA INDUSTRIAL)
   (Zadeva T-345/13)
   2013/C 245/18
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Construcción, Promociones e Instalaciones, SA (Madrid, Španija) (zastopnika: E. Seijo Veiguela in J. L. Rivas Zurdo, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Copisa Proyectos y Mantenimientos Industriales, SL (L’Hospitalet de Llobregat, Španija)

      Predlog

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 10. aprila 2013 v zadevi R 1935/2012-2, s katero se je ugodilo prijavi znamke št. 9 600 313„CPI COPISA INDUSTRIAL“ (MIXTA) razveljavi ter naj toženi stranki – in po potrebi intervenientki, če vstopi v postopek in nasprotuje tožbi – naloži plačilo stroškov postopka.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Copisa Proyectos y Mantenimientos Industriales, SL

      Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka z besednimi elementi „CPI COPISA INDUSTRIAL“ za storitve iz razreda 37 – prijava znamke Skupnosti št. 9 600 313

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: nacionalna figurativna znamka z besednimi elementi „Cpi construcción promociones e instalaciones, s.a.“ in nacionalna registracija trgovskega imena št. 85 647„Construcción, Promociones e Instalaciones, S.A. – C.P.I.“ za storitve iz razreda 37

      Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi:

               —

               kršitev člena 42(2) in (3) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               kršitev člena 8(4) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-672/11: Sklep Splošnega sodišča z dne 27. novembra 2012 – H Holding proti Parlamentu (Tožba zaradi nedelovanja — Odškodninska tožba — Tožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno brez pravne podlage)

text:
               26.1.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 26/48

         Sklep Splošnega sodišča z dne 27. novembra 2012 – H Holding proti Parlamentu
   (Zadeva T-672/11) (1)

   (Tožba zaradi nedelovanja - Odškodninska tožba - Tožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno brez pravne podlage)
   2013/C 26/96
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Holding AG (Cham, Švica) (zastopnik: R. Závodný, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: U. Rösslein in P. Schonard, agenta)

      Predmet

   Predlog, naj se ugotovi, da Parlament na podlagi peticije z dne 24. avgusta 2011 nezakonito ni začel postopka zaradi neizpolnitve obveznosti proti Češki republiki in ni od OLAF zahteval, da začne preiskavo glede češke politične stranke, na eni strani, in naj se nadomesti škoda, ki je nastala zaradi tega domnevnega nedelovanja Parlamenta, na drugi strani.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi H-Holding AG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 235, 4.8.2012.


title: Zadeva T-326/02: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 13. julija 2006 — Kotug International in drugi proti Komisiji

text:
               16.9.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 224/53

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 13. julija 2006 — Kotug International in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-326/02) (1)

   (2006/C 224/109)

      Jezik postopka: nizozemščina

   Predsednik tretjega razširjenega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 323, 21.12.2002.


title: Zadeva F-71/11: Tožba, vložena 22. julija 2011 – ZZ proti Sodišču Evropske unije

text:
               3.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 355/30

         Tožba, vložena 22. julija 2011 – ZZ proti Sodišču Evropske unije
   (Zadeva F-71/11)
   2011/C 355/52
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: J.-M. Bauler, odvetnik)

      Tožena stranka: Sodišče Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila za tožečo stranko za obdobje od 1. januarja 2007 do 31. decembra 2007 in naložitev toženi strani, naj plača odškodnino za nematerialno škodo.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               ocenjevalno poročilo za obdobje od 1. januarja 2007 do 31. decembra 2007 naj se razglasi za nično; podredno, ocena z dne 9. septembra 2009, dodeljena po razglasitvi ničnosti prejšnjega ocenjevalnega poročila za isto obdobje, naj se razveljavi;

               —

               odločba o zavrnitvi ugovora z dne 14. aprila 2011 naj se razglasi za nično;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo 50 000 EUR iz naslova povrnitve nepremoženjske škode;

               —

               Sodišču Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva T-158/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. maja 2007 – Trek Bicycle proti UUNT – Audi (ALLTREK) ( Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Skupnosti ALLTREK – Prejšnja nacionalna besedna znamka TREK – Relativni razlog za zavrnitev – Neobstoj verjetnosti zmede – Odsotnost podobnosti proizvodov – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 )

text:
               7.7.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/22

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. maja 2007 – Trek Bicycle proti UUNT – Audi (ALLTREK)
   (Zadeva T-158/05) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti ALLTREK - Prejšnja nacionalna besedna znamka TREK - Relativni razlog za zavrnitev - Neobstoj verjetnosti zmede - Odsotnost podobnosti proizvodov - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“)
   (2007/C 155/42)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Trek Bicycle Corp. (Waterloo, Wisconsin, Združene države) (zastopnika: J. Kroher in A. Hettenkofer, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: najprej B. Müller nato G. Schneider )

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: Audi AG (Ingolstad, Nemčija) (zastopnika: L. von Zumbush in M. Groebl, odvetnika)
   Predmet
   Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 2. februarja 2005 (zadeva R 587/2004-4) glede postopka z ugovorom med Trek Bicycle Corp. in Audi AG.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Tožeči stranki se naloži stroške, ki jih je priglasil Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli).

               3)

               Intervenient nosi lastne stroške.

      (1)  UL C 171, 9.7.2005.


title: Zadeva T-176/09: Sklep Splošnega sodišča z dne 24. maja 2011 – Government of Gibraltar proti Komisiji ( „Ničnostna tožba — Direktiva 92/43/EGS — Ohranjanje naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst — Odločba Komisije 2009/95/ES — Seznam za Skupnost pomembnih območij v sredozemski biogeografski regiji — Vključitev cone britanskih teritorialnih voda Gibraltarja in cone odprtega morja na za Skupnost pomembno območje, imenovano ‚Estrecho oriental‘ — Delna razglasitev ničnosti — Neločljivost — Nedopustnost“ )

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/24

         Sklep Splošnega sodišča z dne 24. maja 2011 – Government of Gibraltar proti Komisiji
   (Zadeva T-176/09) (1)

   (Ničnostna tožba - Direktiva 92/43/EGS - Ohranjanje naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst - Odločba Komisije 2009/95/ES - Seznam za Skupnost pomembnih območij v sredozemski biogeografski regiji - Vključitev cone britanskih teritorialnih voda Gibraltarja in cone odprtega morja na za Skupnost pomembno območje, imenovano ‚Estrecho oriental‘ - Delna razglasitev ničnosti - Neločljivost - Nedopustnost)
   2011/C 211/52
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Government of Gibraltar (zastopnika: D. Vaughan in M. Llamas, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: S. Boelaert in D. Recchia, zastopnika)

      Intervenient v podporo tožeče stranke: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: E. Jenkinson in S. Ossowski, zastopnika, skupaj z D. Wyattom, QC, in M. Woodom, barrister)

      Intervenientka v podporo tožene stranke: Kraljevina Španija (zastopnika: N. Díaz Abad in M. Muñoz Pérez, zastopnika)

      Predmet

   Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2009/95/ES z dne 12. decembra 2008 o sprejetju drugega posodobljenega seznama za Skupnost pomembnih območij v sredozemski biogeografski regiji v skladu z Direktivo Sveta 92/43/EGS (UL 2009, L 43, str. 393), in sicer v delu, v katerem na ta seznam dodaja območje „Estrecho oriental“ (ES6120032), ki naj bi vključevalo cono britanskih teritorialnih voda Gibraltarja (tako znotraj kot izven območja UKGIB0002) in cono odprtega morja.

      Izrek

               1.

               Tožba se kot nedopustna zavrže.

               2.

               Government of Gibraltar se poleg lastnih stroškov naložilo plačilo stroškov, ki jih je priglasila Evropska komisija.

               3.

               Kraljevina Španija in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosita lastne stroške.

      (1)  UL C 153, 4.7.2009.


title: Zadeva C-669/16: Tožba, vložena 23. decembra 2016 – Evropska komisija/Združeno kraljestvo Velike Britanije in Severne Irske

text:
               27.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 63/18

         Tožba, vložena 23. decembra 2016 – Evropska komisija/Združeno kraljestvo Velike Britanije in Severne Irske
   (Zadeva C-669/16)
   (2017/C 063/26)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Norris-Usher, C. Hermes, agenta)

      Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velike Britanije in Severne Irske

      Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

               —

               razglasi, da Združeno kraljestvo Velike Britanije in Irske s tem, da ni določilo območij zaščite vrste phocoena phocoena (pristaniška rjava pliskavka) ni izpolnilo svojih obveznosti iz člena 4(1) ter priloge II in priloge III Direktive 92/43/EGS (1) o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst;

               —

               razglasi, da Združeno kraljestvo Velike Britanije in Severne Irske s tem, da ni prispevalo k nastanku omrežja Natura 2000, ki bi bilo sorazmerno z njegovim ozemljem habitatov vrste pristaniška rjava pliskavka (phocoena phocoena), tudi ni izpolnilo svojih obveznosti iz člena 3(2) te direktive;

               —

               Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Pristaniška rjava pliskavka (phocoena phocoena) je vrsta kitov in delfinov, ki je v prilogi II Direktive o habitatih navedena med vrstami, ki so v interesu Skupnosti, za katere je treba določiti posebna ohranitvena območja. Znaten del populacije te vrste v Evropski uniji se nahaja v morskih vodah, v katerih Združeno kraljestvo izvršuje suverene pravice.
   V skladu s členom 3(2) in 4(1) ter prilogama II in III Direktive o habitatih države članice, v katerih morskih vodah se nahaja pristaniška rjava pliskavka, predlagajo seznam območji za njeno zaščito, s čimer prispevajo k nastanku omrežja Natura 2000. V skladu s sodno prakso Sodišča mora biti predlagani seznam območij izčrpen.
   Združeno kraljestvo ni predlagalo dovolj območij za pristaniško rjavo pliskavko.

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 102.


title: Zadeva T-204/12: Tožba, vložena 15. maja 2012 – Vila Vita Hotel und Touristik proti UUNT – Viavita (VIAVITA)

text:
               21.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/25

         Tožba, vložena 15. maja 2012 – Vila Vita Hotel und Touristik proti UUNT – Viavita (VIAVITA)
   (Zadeva T-204/12)
   2012/C 217/53
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Vila Vita Hotel und Touristik GmbH (Frankfurt, Nemčija) (zastopnika: G. Schoenen in V. Töbelmann, odvetnika)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Viavita SASU (Pariz, Francija)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

               —

               Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 1. marca 2012 v zadevi R 419/2011-1 naj se razveljavi;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov tožeče stranke; in

               —

               naj drugi stranki pred odborom za pritožbe, če vstopi v postopek kot intervenientka, naloži, da nosi svoje stroške.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „VIAVITA“ za storitve iz razredov 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44 in 45 – prijava figurativne znamke Skupnosti št. 52201504

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

      Navajana znamka ali znak: registracija avstrijske besedne znamke št. 154631 „VILA VITA PARC“ za storitve iz razredov 39 in 42, registracija nemške figurativne znamke št. 2097301 „VILA VITA TOURISTIK GMBH“ za proizvode in storitve iz razredov 3, 35, 37, 39 in 41

      Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

      Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev izpodbijane odločbe in zavrnitev ugovora

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 42(2) in (3) Uredbe Sveta št. 207/2009


title: Zadeva T-134/12 R: Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 8. maja 2012 – Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT proti Komisiji (Začasna odredba — Finančna pomoč — Raziskava in razvoj — Vračilo izplačanih predplačil — Predlog za odlog izvršitve — Neupoštevanje obličnostnih zahtev — Nedopustnost)

text:
               23.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 184/13

         Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 8. maja 2012 – Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT proti Komisiji
   (Zadeva T-134/12 R)
   (Začasna odredba - Finančna pomoč - Raziskava in razvoj - Vračilo izplačanih predplačil - Predlog za odlog izvršitve - Neupoštevanje obličnostnih zahtev - Nedopustnost)
   2012/C 184/24
   Jezik postopka: španščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT, SA (Alicante, Španija) (zastopnik: M. Jiménez Perona, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet

   Predlog za odlog izvršitve sklepa Komisije, ki je bil posredovan z dopisom z dne 13. januarja 2012 in ki se nanaša na preklic več subvencij, odobrenih tožeči stranki.

      Izrek

               1.

               Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

               2.

               Odločitev o stroških se pridrži.


title: Zadeva T-748/16: Tožba, vložena 22. oktobra 2016 – QH/Parlament

text:
               23.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 22/38

         Tožba, vložena 22. oktobra 2016 – QH/Parlament
   (Zadeva T-748/16)
   (2017/C 022/53)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranki

      Tožeča stranka: QH (Woluwé-Saint-Pierre, Belgija) (zastopnika: N. Lhoëst in S. Michiels, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropski parlament

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               odločbo z dne 26. januarja 2016, s katero je bila zavrnjena prošnja tožeče stranke za pomoč, razglasi za nično, in posledično za nično razglasi odločbo z dne 12. julija 2016 o zavrnitvi njene pritožbe ter prizna odškodnino za škodo, ki naj bi ji nastala;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet razlogov.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: konflikt interesov, kršitev pravice do obrambe, kršitev načela kontradiktornosti, kršitev načela enakosti orožij ter kršitev členov 41(2) in 42 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji pri določitvi preiskovalca, pomanjkanje neodvisnosti in nepristranskosti preiskovalca in kršitev njegovih pooblastil.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve z odločbo o koncu upravne preiskave.

               4.

               Četrti tožbeni razlog: kršitev pravice do dobrega upravljanja in dolžnosti skrbnega ravnanja.

               5.

               Peti tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji podlage za psihično nasilje.


title: Zadeva C-220/07: Tožba, vložena 27. aprila 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki

text:
               8.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 211/11

         Tožba, vložena 27. aprila 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki
   (Zadeva C-220/07)
   (2007/C 211/21)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J.-P. Keppenne in M. Shotter, zastopnika)

      Tožena stranka: Francoska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Francoska republika s tem, da ni prenesla v notranji pravni red določb v zvezi z določitvijo podjetij, ki lahko zagotavljajo univerzalne storitve, ni izpolnila obveznosti iz členov 8(2), 12 in 13 ter priloge IV k Direktivi „o univerzalnih storitvah“ 2002/22/ES (1);

               —

               naj se Francoski republiki naloži plačilo stroškov.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Komisija s tožbo v bistvu očita toženi stranki, da je nepravilno prenesla Direktivo 2002/22, ker naj bi francoska zakonodaja določala, da je za izvajanje enega od sestavnih delov univerzalne storitve lahko odgovoren vsak operater, ki lahko zagotovi to izvajanje na celotnem nacionalnem ozemlju. Taka določba naj bi kršila tako načelo nediskriminacije, določeno v členu 8(2) zgoraj navedene direktive, kot tudi načeli donosnosti in učinkovitosti, ki izhajata iz členov 8, 12 in 13, ter iz Priloge IV, ker naj bi a priori izključevala gospodarske operaterje, ki ne morejo zagotoviti univerzalne storitve na celotnem nacionalnem ozemlju. Direktiva brez dvoma sama po sebi naj ne bi izključevala možnosti, da se in fine določi en sam operater, ki je odgovoren za celotno nacionalno ozemlje, ampak naj bi v vsakem primeru od držav članic zahtevala, da najprej uporabijo odprt postopek, ki je v skladu z merili, določenimi v členu 8(2) Direktive, da se zagotovi, da bo morebitna določitev enega samega operaterja najbolj učinkovita in najbolj donosna rešitev.

      (1)  Direktiva 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (UL L 108, str. 51).


title: Združeni zadevi T-211/04 in T-215/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 18. decembra 2008 – Vlada Gibraltarja in Združenega kraljestva proti Komisiji ( Državne pomoči – Shema pomoči, ki jo je priglasilo Združeno kraljestvo v zvezi z reformo davka od dobička pravnih oseb, ki jo je uvedla vlada Gibraltarja – Odločba, s katero je ugotovljeno, da shema pomoči ni združljiva s skupnim trgom – Regionalna selektivnost – Vsebinska selektivnost )

text:
               21.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 44/41

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 18. decembra 2008 – Vlada Gibraltarja in Združenega kraljestva proti Komisiji
   (Združeni zadevi T-211/04 in T-215/04) (1)

   („Državne pomoči - Shema pomoči, ki jo je priglasilo Združeno kraljestvo v zvezi z reformo davka od dobička pravnih oseb, ki jo je uvedla vlada Gibraltarja - Odločba, s katero je ugotovljeno, da shema pomoči ni združljiva s skupnim trgom - Regionalna selektivnost - Vsebinska selektivnost“)
   (2009/C 44/69)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka v zadevi T-211/04: Vlada Gibraltarja (zastopniki: M. Llamas, barrister, J. Temple Lang, solicitor, in A. Petersen, ter sprva K. Nordlander, nato K. Karl, odvetniki)

      Tožeča stranka v zadevi T-215/04: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: sprva M. Bethell, E. Jenkinson, zastopnika, skupaj z D. Andersonom, QC, in H. Daviesom, barrister, nato E. Jenkinson, E. O'Neill in S. Behzadi-Spencer, zastopniki)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: N. Khan in V. Di Bucci, zastopnika)

      Intervenientka v podporo tožeči stranki v zadevi T-211/04: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: sprva M. Bethell, zastopnik, skupaj z D. Andersonom, QC, in H. Daviesom, barrister, nato E. Jenkinson in E. O'Neill, zastopnika)

      Intervenientka v podporo toženi stranki: Kraljevina Španija (zastopnik: N. Díaz Abad, abogado del Estado)
   Predmet
   Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2005/261/ES z dne 30. marca 2004 o shemi pomoči, ki jo Združeno kraljestvo namerava izvajati glede reforme davka od dobička pravnih oseb, ki jo je uvedla vlada Gibraltarja (UL 2005, L 85, str. 1).
   Izrek

               1)

               Zadevi T-211/04 in T-215/04 se združita za namene izdaje sodbe.

               2)

               Odločba Komisije 2005/261/ES z dne 30. marca 2004 o shemi pomoči, ki jo Združeno kraljestvo namerava izvajati glede reforme davka od dobička pravnih oseb, ki jo je uvedla vlada Gibraltarja, se razglasi za nično.

               3)

               Komisija nosi stroške vlade Gibraltarja in stroške Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska v zadevi T-215/04 ter svoje stroške.

               4)

               Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, intervenient v zadevi T-211/04, nosi svoje stroške.

               5)

               Kraljevina Španija, intervenient v zadevah T-211/04 in T-215/04, nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 217, 28.8.2004.


title: Zadeva C-397/13 P: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 29. januarja 2014 – Simone Gbagbo proti Svetu Evropske unije, Evropski komisiji, Republiki Slonokoščena obala (Pritožba — Rok — Obličnostne zahteve — Očitna nedopustnost)

text:
               10.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 175/19

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 29. januarja 2014 – Simone Gbagbo proti Svetu Evropske unije, Evropski komisiji, Republiki Slonokoščena obala
   (Zadeva C-397/13 P) (1)

   ((Pritožba - Rok - Obličnostne zahteve - Očitna nedopustnost))
   2014/C 175/23
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Pritožnik: Simone Gbagbo (zastopnik: J.-C. Tchikaya, odvetnik)

      Druge stranke: Svet Evropske unije (zastopnika: B. Driessen in M. Chavrier, agenta), Evropska komisija, Republika Slonokoščena obala (zastopnik: J.-P. Mignard, odvetnik)

      Predmet

   Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 25. aprila 2013, S. Gbagbo proti Svetu (T-119/11), s katero je Splošno sodišče zavrnilo ničnostno tožbo zoper Sklep Sveta 2011/18/SZVP z dne 14. januarja 2011 o spremembi Sklepa Sveta 2010/656/SZVP o podaljšanju omejevalnih ukrepov proti Slonokoščeni obali (UL L 11, str. 36) in Uredbo Sveta (ES) št. 25/2011 z dne 14. januarja 2011 o spremembi Uredbe (ES) št. 560/2005 o uvedbi določenih posebnih omejevalnih ukrepov zoper nekatere osebe in subjekte glede na razmere v Slonokoščeni obali (UL L 11, str. 1) v delu, v katerem se nanašata na pritožnico – Zamrznitev sredstev – Obveznost obrazložitve – Očitna napaka pri presoji

      Izrek

               1.

               Pritožba se zavrže.

               2.

               Simone Gbagbo se poleg lastnih stroškov naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasil Svet Evropske unije.

               3.

               Republika Slonokoščena obala nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 274, 21.9.2013.


title: Združene zadeve od C-164/10 do C-176/10: Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 16. februarja 2012 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Italija) – Emanuele Ferazzoli in drugi proti Ministero dell'Interno (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika — Svoboda ustanavljanja — Svoboda opravljanja storitev — Igre na srečo — Pobiranje stav za športne dogodke — Zahteve glede koncesije — Posledice kršitve prava Unije pri podelitvi koncesij — Podelitev 16300 dodatnih koncesij — Načelo enakega obravnavanja in obveznost preglednosti — Načelo pravne varnosti — Zaščita prejšnjih koncesionarjev — Nacionalna ureditev — Obvezne minimalne razdalje med prostori, v katerih se pobirajo stave — Dopustnost — Čezmejne dejavnosti, podobne tem, ki so predmet koncesije — Prepoved na podlagi nacionalne ureditve — Dopustnost)

text:
               26.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 151/9

         Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 16. februarja 2012 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Italija) – Emanuele Ferazzoli in drugi proti Ministero dell'Interno
   (Združene zadeve od C-164/10 do C-176/10) (1)

   (Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika - Svoboda ustanavljanja - Svoboda opravljanja storitev - Igre na srečo - Pobiranje stav za športne dogodke - Zahteve glede koncesije - Posledice kršitve prava Unije pri podelitvi koncesij - Podelitev 16 300 dodatnih koncesij - Načelo enakega obravnavanja in obveznost preglednosti - Načelo pravne varnosti - Zaščita prejšnjih koncesionarjev - Nacionalna ureditev - Obvezne minimalne razdalje med prostori, v katerih se pobirajo stave - Dopustnost - Čezmejne dejavnosti, podobne tem, ki so predmet koncesije - Prepoved na podlagi nacionalne ureditve - Dopustnost)
   2012/C 151/16
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

      Stranke

      Tožeče stranke: Emanuele Ferazzoli (C-164/10), Cosima Barberio (C-165/10), Patrizia Banchetti (C-166/10), Andrea Palomba (C-167/10), Michele Fanelli (C-168/10), Sandra Castronovo (C-169/10), Mirko De Filippo (C-170/10), Andrea Sacripanti (C-171/10), Emiliano Orru’ (C-172/10), Fabrizio Cariulo (C-173/10), Paola Tonachella (C-174/10), Pietro Calogero (C-175/10), Danilo Spina (C-176/10)

      Tožena stranka: Ministero dell'Interno

      Predmet

   Predlogi za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Prosto gibanje oseb – Svoboda ustanavljanja – Svoboda opravljanja storitev – Dejavnost pobiranja stav – Nacionalna zakonodaja, v skladu s katero je opravljanje dejavnosti pobiranja stav pridržano domačim gospodarskim subjektom, ki so pridobili koncesijo – Omejitve ki pri odpiranju novih prostorov za pobiranje stav veljajo za imetnike novih koncesij – Izguba koncesij v primeru čezmejnega organiziranja iger, ki so podobne igram, ki se štejejo za „javne“ – Skladnost s členoma 43 ES in 49 ES

      Izrek

               1.

               Člena 43 ES in 49 ES ter načeli enakega obravnavanja in učinkovitosti je treba razlagati tako, da nasprotujejo temu, da država članica, ki je v nasprotju s pravom Unije izključila kategorijo gospodarskih subjektov od podelitve koncesij za opravljanje gospodarske dejavnosti in ki poskuša to kršitev odpraviti z javnim razpisom za znatno število novih koncesij, zaščiti tržne položaje, ki so jih pridobili obstoječi gospodarski subjekti, tako, da med drugim določi minimalne razdalje med kraji delovanja novih koncesionarjev in obstoječih gospodarskih subjektov.

               2.

               Člena 43 ES in 49 ES je treba razlagati tako, da nasprotujeta temu, da se sankcije uporabijo za izvajanje organizirane dejavnosti pobiranja stav, ki poteka brez koncesije ali dovoljenja policije, za osebe, povezane z gospodarskim subjektom, ki je bil v nasprotju s pravom Unije izključen iz javnega razpisa in iz novega javnega razpisa, katerega namen je bil odpraviti to kršitev prava Unije, saj ta javni razpis in podelitev novih koncesij, ki je sledila, nista učinkovito odpravila izključitve navedenega gospodarskega subjekta iz prejšnjega javnega razpisa.

               3.

               Iz členov 43 ES in 49 ES, načela enakega obravnavanja, obveznosti preglednosti ter načela pravne varnosti izhaja, da morajo biti pogoji in podrobna pravila javnega razpisa, kakršen je ta v postopkih v glavni stvari, in zlasti določbe, ki urejajo odvzem koncesij, podeljenih na podlagi takega javnega razpisa, kot so te iz člena 23(2)(a) in (3) osnutka pogodbe med neodvisno upravo državnih monopolov in koncesionarjem v zvezi z igrami na srečo, ki zadevajo dogodke, ki niso konjske dirke, določeni jasno, natančno in enopomensko, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

      (1)  UL C 161, 19.6.2010.