title: Zadeva T-378/06: Sodba Splošnega sodišča z dne 24. marca 2011 – IMI in drugi proti Komisiji ( „Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Industrija pribora (fitingov) iz bakra in bakrenih zlitin — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Globe — Upošteven promet — Obvestilo o ugodni obravnavi — Smernice o načinu določanja glob — Enako obravnavanje“ )

text:
               14.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 145/20

         Sodba Splošnega sodišča z dne 24. marca 2011 – IMI in drugi proti Komisiji
   (Zadeva T-378/06) (1)

   (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Industrija pribora (fitingov) iz bakra in bakrenih zlitin - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Globe - Upošteven promet - Obvestilo o ugodni obravnavi - Smernice o načinu določanja glob - Enako obravnavanje)
   2011/C 145/29
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: IMI plc (Birmingham, Združeno kraljestvo); IMI Kynoch Ltd (Birmingham); Yorkshire Fittings Ltd (Leeds, Združeno kraljestvo); VSH Italia Srl (Bregnano, Italija); Comap SA, prej Aquatis France SAS (La Chapelle-St-Mesmin, Francija); in Simplex Armaturen + Fittings GmbH Co. KG (Argenbühl - Eisenharz, Nemčija) (zastopnika: M. Struys in D. Arts, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: A. Nijenhuis in V. Bottka, zastopnika, skupaj z de S. Kinsella, solicitor, in K. Nordlander, odvetnik)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti dela odločbe Komisije C(2006) 4180 z dne 20. septembra 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/F-1/38.121 – Fitingi) ter podredno predlog za zmanjšanje zneska globe, naložene tožečim strankam v tej odločbi.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbam IMI plc, IMI Kynoch Ltd, Yorkshire Fittings Ltd, VSH Italia Srl, Comap SA et Simplex Armaturen + Fittings GmbH Co. KG se naloži plačilo stroškov postopka.

      (1)  UL C 20, 27.1.2007.


|

Sodba Sodišča z dne 10. decembra 2010 v zadevi E-8/10 – Nadzorni organ Efte proti Republiki Islandiji (Neizpolnitev obveznosti s strani pogodbenice – Direktiva 2005/36/ES o priznavanju poklicnih kvalifikacij)

Uradni list C 148 , 19/05/2011 str. 0003 - 0003

		Sodba Sodiščaz dne 10. decembra 2010v zadevi E-8/10Nadzorni organ Efte proti Republiki Islandiji(Neizpolnitev obveznosti s strani pogodbenice – Direktiva 2005/36/ES o priznavanju poklicnih kvalifikacij)2011/C 148/03V zadevi E-8/10 – Nadzorni organ Efte proti Republiki Islandiji – ZAHTEVEK za izjavo, da Republika Islandija s tem, da v predpisanem roku ni sprejela ali Nadzornega organa Efte obvestila o sprejetju vseh potrebnih ukrepov za prenos akta, navedenega v točki 1 Priloge VII k Sporazumu EGP (Direktiva 2005/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu, ni izpolnila svojih obveznosti v skladu s členom 63(1) Direktive in členom 7 Sporazuma EGP, je Sodišče v sestavi: Carl Baudenbacher, predsednik, Thorgeir Örlygsson in Henrik Bull (poročevalec), sodnika, dne 10. decembra 2010 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:Sodišče:1. ugotavlja, da Republika Islandija s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za prenos akta, navedenega v točki 1 Priloge VII k Sporazumu EGP (Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/36/ES z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 63(1) Direktive in člena 7 Sporazuma EGP.2. Republiki Islandiji naloži plačilo stroškov postopka.--------------------------------------------------


title: Zadeva T- 67/03: Sklep Sodišča prve stopnje z dne  17. januarja 2006  — Henkel proti UUNT

text:
               25.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/32

         Sklep Sodišča prve stopnje z dne 17. januarja 2006 — Henkel proti UUNT
   (Zadeva T- 67/03) (1)

   (2006/C 74/59)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik tretjega senata je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 124, 24.5.2003.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. oktobra 2004 v zadevi T-389/02, Sergio Sandini proti Sodišču Evropskih skupnosti (Uradniki — Odškodninska tožba — Dopustnost — Izpostavljanje azbestu — Poklicna bolezen — Škoda)

text:
               18.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 314/18

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 14. oktobra 2004
   v zadevi T-389/02, Sergio Sandini proti Sodišču Evropskih skupnosti (1)

   (Uradniki - Odškodninska tožba - Dopustnost - Izpostavljanje azbestu - Poklicna bolezen - Škoda)
   (2004/C 314/45)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi 389/02, Sergio Sandini, uradnik Sodišča Evropskih skupnosti, stanujoč v Ehlangu (Luksemburg), ki ga zastopata J. Iturriagagoitia Bassas in K. Delvolvé, avocats, proti Sodišču Evropskih skupnosti (zastopnik: M. Schauss, z naslovom za vročanje v Luksemburgu), zaradi predloga za povračilo telesne, nepremoženjske, poklicne in denarne škode, ki jo je domnevno utrpela tožeča stranka, je Sodišče prve stopnje (četrti senat), v sestavi H. Legal, predsednik, V. Tiili, sodnica, M. Vilaras, sodnik; sodni tajnik: J. Palacio González, glavni administrator, dne 14. oktobra 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 44, 22.2.2003.


title: Zadeva C-471/15: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vestre Landsret (Danska) 7. septembra 2015 – Sjelle Autogenbrug I/S v Skatteministeriet

text:
               3.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 363/25

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vestre Landsret (Danska) 7. septembra 2015 – Sjelle Autogenbrug I/S v Skatteministeriet
   (Zadeva C-471/15)
   (2015/C 363/32)
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Vestre Landsret

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Sjelle Autogenbrug I/S

      Tožena stranka: Skatteministeriet

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je mogoče v okoliščinah te zadeve dele iz izrabljenih vozil, ki jih podjetje za ponovno uporabo vozil, ki je zavezanec za DDV, odstrani iz vozila, da bi jih prodalo naprej kot rezervne dele, šteti za rabljeno blago v smislu člena 311(1) Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (direktiva o DDV)?

      (1)  UL 2006 L 347, str. 1.


title: Zadeva T-588/10: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2012 – Grčija proti Komisiji ( „EKUJS — Jamstveni sklad — Odhodki, izključeni iz financiranja — Poljščine — Suho grozdje — Surovi tobak — Posebni ukrepi za določene kmetijske pridelke v korist manjših otokov Egejskega morja — Ovčje in kozje meso — Navzkrižna skladnost — Sorazmernost“ )

text:
               9.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 38/18

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2012 – Grčija proti Komisiji
   (Zadeva T-588/10) (1)

   (EKUJS - Jamstveni sklad - Odhodki, izključeni iz financiranja - Poljščine - Suho grozdje - Surovi tobak - Posebni ukrepi za določene kmetijske pridelke v korist manjših otokov Egejskega morja - Ovčje in kozje meso - Navzkrižna skladnost - Sorazmernost)
   2013/C 38/30
   Jezik postopka: grščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Helenska republika (zastopniki: I. Chalkias, E. Leftheriotou in X. Basakou, zastopniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: D. Triantafyllou, H. Tserepa-Lacombe in A. Markoulli, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije 2010/668/EU z dne 4. novembra 2010 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL L 288, str. 24) v delu, v katerem so s tem sklepom izključeni nekateri odhodki Helenske republike.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 89, 19.3.2011.


title: Zadeva T-86/07: Tožba, vložena 21. marca 2007 – Deichmann-Schuhe proti UUNT – Design for Woman (DEITECH)

text:
               26.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 117/27

         Tožba, vložena 21. marca 2007 – Deichmann-Schuhe proti UUNT – Design for Woman (DEITECH)
   (Zadeva T-86/07)
   (2007/C 117/42)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Heinrich Deichmann-Schuhe GmbH & Co. KG (Essen, Nemčija) (zastopnik: O. Rauscher, Rechtsanwalt)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Design for Woman SA
   Predlogi tožeče stranke

               —

               za nično naj se razveljavi odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 22. januarja 2007 (zadeva R 791/2006-2);

               —

               zavrne naj se prijava znamke Skupnosti št. 3378643 za vse proizvode iz razreda 25 (oblačila, obutev, pokrivala);

               —

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Prijavitelj znamke Skupnosti: Design for Woman SA.

      Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „DEITECH “za proizvode iz razredov 18 in 25 (prijava št. 3.378.643).

      Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka.

      Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Nemška figurativna znamka „DEI-tex “za proizvode iz razreda 25 in mednarodna figurativna znamka „DEI-tex “za proizvode iz razreda 25, pri čemer je ugovor usmerjen zoper prijavo za razred 25.

      Odločba oddelka za ugovore: Ugovor se zavrne.

      Odločba odbora za pritožbe: Pritožba se zavrne.

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 43(2) in (3) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), saj se dokazov, s katerimi tožeča stranka dokazovala resno uporabo, ni dovolj upoštevalo ter kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 40/94, saj med spornima znamkama obstaja verjetnost zmede.

      (1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).


title: Zadeva C-599/13: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 22. novembra 2013 – Vereniging Somalische Amsterdam en Omgeving (Somvao), druga stranka: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               25.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/12

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 22. novembra 2013 – Vereniging Somalische Amsterdam en Omgeving (Somvao), druga stranka: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Zadeva C-599/13)
   2014/C 24/22
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnica: Vereniging Somalische Amsterdam en Omgeving (Somvao)

      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Vprašanji za predhodno odločanje

               1.

               Ali daje člen 4 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 (1) z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti ali člen 53b(2)(c) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (2) z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 1995/2006 (3) z dne 13. decembra 2006, pravno podlago za to, da nacionalni organi v škodo prejemnika subvencije spremenijo že določeno subvencijo iz Evropskega sklada za begunce in od njega zahtevajo njeno vračilo?

               2.

               Ali je člen 25(2) Odločbe Sveta 2004/904/ES (4) z dne 2. decembra 2004 o ustanovitvi Evropskega sklada za begunce za obdobje 2005–2010 pravna podlaga za to, da nacionalni organi v škodo prejemnika subvencije spremenijo že določeno subvencijo iz Evropskega sklada za begunce in od njega zahtevajo njeno vračilo, ne da bi bilo za to potrebno pooblastilo v nacionalnem pravu?

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1, str. 340.

      (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 4, str. 74.

      (3)  UL L 390, str. 1.

      (4)  UL L 381, str. 52.


title: Zadeva F-55/06: Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 25. januarja 2007 — de Albuquerque proti Komisiji (Uradniki — Premestitev — Člen 7(1) Kadrovskih predpisov — Očitna kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku — Načelo enakega obravnavanja — Zloraba pooblastil — Interes službe)

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/41

         Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 25. januarja 2007 — de Albuquerque proti Komisiji
   (Zadeva F-55/06) (1)

   (Uradniki - Premestitev - Člen 7(1) Kadrovskih predpisov - Očitna kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku - Načelo enakega obravnavanja - Zloraba pooblastil - Interes službe)
   (2007/C 56/77)
   Jezik postopka: francoščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Augusto de Albuquerque (Woluwé-St-Étienne, Belgija) (zastopnik: C. Mourato, avocat)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in K. Herrmann, zastopnika)
   Predmet zadeve
   Razglasitev ničnosti odločbe organa, pristojnega za imenovanja (OPI), z dne 2. februarja 2006 o zavrnitvi ugovora tožeče stranke zoper odločbo generalnega direktorja GD INFSO z dne 23. septembra 2005 o premestitvi tožeče stranke v interesu službe za vodjo enote INFSO.G.2 „Mikro- in nanosistemi“
   Izrek sodbe

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške.

      (1)  UL C 154, 1.7.2006, str. 28.


title: Zadeva C-21/06: Sklep predsednika Sodišča z dne  27. aprila 2006  — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

text:
               29.7.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 178/30

         Sklep predsednika Sodišča z dne 27. aprila 2006 — Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg
   (Zadeva C-21/06) (1)

   (2006/C 178/55)

      Jezik postopka: francoščina

   Predsednik Sodišča je odredil izbris zadeve.

      (1)  UL C 60, 11.3.2006.


title: Zadeva C-507/13: Tožba, vložena 20. septembra 2013 – Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska proti Evropskemu parlamentu, Svetu Evropske unije

text:
               7.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 359/4

         Tožba, vložena 20. septembra 2013 – Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska proti Evropskemu parlamentu, Svetu Evropske unije
   (Zadeva C-507/13)
   2013/C 359/05
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: E. Jenkinson, S. Behzadi-Spencer, agents in K. Beal QC)

      Toženi stranki: Evropski parlament, Svet Evropske unije

      Predlog tožeče stranke

   Tožeča stranka Sodišču predlaga:

               —

               člen 94(1)(g), člen 94(2) in/ali člen 162(1) in (3) Direktive CRD IV (1) naj se razglasijo za nične;

               —

               člena 450(1)(d), (i) in/ali (j) in/ali 521(2) Uredbe CR (2) naj se razglasita za nična;

               —

               Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Združeno kraljestvo (v nadaljevanju: UK) zahteva razglasitev ničnosti omejenega števila določb določenih zakonodajnih aktov Evropskega parlamenta in Sveta Evropske unije v skladu s členom 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljevanju: PDEU). Ničnostna tožba se nanaša na „Paket CRD-IV“, ki je začel veljati 17. julija 2013. Paket sestavljata nova kapitalska direktiva, Direktiva 2013/36/EU; in nova kapitalska uredba. UK želi izpodbijati le nekatere določbe iz teh aktov, in sicer:

               (i)

               Člene 94(1)(g), 94(2) ter 162(1) in (3) Direktive 2013/36/EU (v nadaljevanju: Direktiva CRD IV), ki je bila objavljena v Uradnem listu dne 27. junija 2013. V skladu s členom 164 je Direktiva začela veljati 17. julija 2013.

               (ii)

               Člene 450(1)(d), 450(1)(i), 450(1)(j) in 521(2) kapitalske uredbe, Uredba (EU) št. 575/2013 (v nadaljevanju: Uredba CR). Uredba CR je bila objavljena v Uradnem listu z dne 27. junija 2013, veljati pa je začela 28. junija 2013, v skladu s členom 521(1). V skladu s členom 521(2) se uporablja od 1. januarja 2014.

         S spornima predpisoma sta Parlament in Svet sprejela več ukrepov v zvezi s spremenljivimi prejemki, ki se lahko plačajo določenim uslužbencem institucij (to je kreditnim institucijam in investicijskim podjetjem, kakor so opredeljene v členu 4 Uredbe CR). S členom 94(1)(g) Direktive CRD IV je bila določena omejitev variabilnih prejemkov, ki se lahko plačajo „prevzemnikom materialnega tveganja“. To je bilo pogovorno poznano kot „omejevanje nagrad za bankirje“. Nadalje, v skladu s členom 94(2) Direktive CRD IV, je bila z zakonodajo EU Evropskemu bančnemu organu (v nadaljevanju: EBA), agenciji ustanovljeni v skladu s členom 114 PDEU, zaupana naloga opredelitve meril za določitev „prevzemnikov materialnega tveganja“ v posameznih institucijah ter za razvoj smernic v zvezi z diskontno mero, ki se lahko uporabi pri dolgoročnih spremenljivih prejemkih. V skladu s členom 450 Uredbe CR morajo institucije objaviti določene podrobnosti plač teh subjektov, zato da so na voljo javnosti.
   Združeno kraljestvo trdi, da bi morale biti sporne določbe razglašene za nične iz naslednjih razlogov:

               (i)

               sporne določbe imajo neustrezen pravni temelj v Pogodbi;

               (ii)

               sporne določbe so nesorazmerne in/ali niso v skladu z načelom subsidiarnosti;

               (iii)

               sporne določbe so začele veljati na način, ki krši načelo pravne varnosti;

               (iv)

               naložitev nekaterih nalog EBA in podelitev nekaterih pristojnosti Komisiji je ultra vires;

               (v)

               zahteve po razkritju, navedene v Uredbi CR, kršijo načelo varovanja osebnih podatkov in zasebnosti, ki sta določeni v pravu EU;

               (vi)

               v delu v katerem je treba člen 94(1)(g) uporabiti za uslužbence institucij zunaj EGP, je z njim kršen člen 3(5) PEU in načelo teritorialnosti, ki je določeno v mednarodnem običajnem pravu.

      (1)  Direktiva 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES (UL L 176, str. 338).

      (2)  Uredba (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (UL L 176, str. 1).


title: Zadeva T-277/08: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. novembra 2009 – Bayer Healthcare proti UUNT – Uriach-Aquilea OTC (CITRACAL) ( Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Zahteva za registracijo besedne znamke Skupnosti CITRACAL — Prejšnja nacionalna besedna znamka CICATRAL — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost med proizvodi — Podobnost med znakoma — Člen 8(1)(b) Uredbe(ES) št. 40/94 [postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009] )

text:
               19.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 312/29

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 11. novembra 2009 – Bayer Healthcare proti UUNT – Uriach-Aquilea OTC (CITRACAL)
   (Zadeva T-277/08) (1)

   („Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Zahteva za registracijo besedne znamke Skupnosti CITRACAL - Prejšnja nacionalna besedna znamka CICATRAL - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Podobnost med proizvodi - Podobnost med znakoma - Člen 8(1)(b) Uredbe(ES) št. 40/94 [postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009]“)
   2009/C 312/47
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Bayer Healthcare LLC (Morristown, New Jersey, Združene države) (zastopnik: M. Edenborough, barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: D. Botis, zastopnik)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Uriach-Aquilea OTC, SL (Palau-Solita i Plegamans, Španija)

      Predmet

   Pritožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 5. maja 2008 (zadeva R 459/2007-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbo Uriach-Aquilea OTC, SL in družbo Bayer Healthcare LLC.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Bayer Healthcare LLC se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 236, 13.9.2008.


title: Zadeva C-535/06: Pritožba, ki jo je 28. decembra 2006 vložila Moser Baer India Ltd zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti senat), razglašeno 4. oktobra 2006 v zadevi Moser Baer India Ltd proti Svetu Evropske unije, T-300/03

text:
               24.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/3

         Pritožba, ki jo je 28. decembra 2006 vložila Moser Baer India Ltd zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti senat), razglašeno 4. oktobra 2006 v zadevi Moser Baer India Ltd proti Svetu Evropske unije, T-300/03
   (Zadeva C-535/06)
   (2007/C 69/06)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Pritožnica: Moser Baer India Ltd (zastopniki: K. Adamantopoulos, Δικηγόρος, R. MacLean in J. Branton, Solicitors)

      Druge stranke v postopku: Svet Evropske unije, Komisija Evropskih skupnosti, Committee of European CD-R and DVD+/-R Manufacturers (CECMA)
   Predlogi pritožnice:

               —

               naj se razveljavi sodba Sodišča prve stopnje z dne 4. oktobra 2006 v zadevi Moser Baer India Ltd proti Svetu Evropske unije, T-300/03;

               —

               naj se potrdijo isti predlogi, ki so bili predloženi v postopku pred Sodiščem prve stopnje v zadevi Moser Baer India Ltd proti Svetu Evropske unije, T-300/03, namreč da naj se razglasi za nično Uredbo Sveta (ES) št. 960/2003 (1) v delu, kjer se nanaša na pritožnico;

               —

               naj se Svetu naloži tako pritožničine stroške te pritožbe kot tudi pritožničine stroške v zadevi Moser Baer India Ltd proti Svetu Evropske unije, T-300/03.

         Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
   Pritožnica se sklicuje na tri pritožbene razloge zoper sodbo Sodišča prve stopnje.
   Prvi pritožbeni razlog se nanaša na to, da je Sodišče prve stopnje kršilo načeli skladnosti in skrbnega pregleda pri določanju zneska izravnalne dajatve, ki je bila določena za uvoz CD-R plošč v Evropsko skupnost v skladu z izpodbijano uredbo. Pritožnica v okviru tega pritožbenega razloga trdi, da Sodišče prve stopnje ni ravnalo v skladu z zgoraj navedenima načeloma, ko je potrdilo, da so institucije Skupnosti delovale zakonito, ko so uvrstile vsa pritožničina sredstva v kategorijo sredstev, ki so bila predmet subvencije, proti kateri se lahko uvede izravnalni ukrep. Zaradi tega Sodišče prve stopnje ni spoštovalo zgoraj omenjenih načel prava Skupnosti.
   Drugi pritožbeni razlog je sestavljen iz dveh delov, in sicer: (i) da Sodišče prve stopnje ni pravilno presodilo spornega dokaza v spisu in v izpodbijani uredbi v zvezi s ključnim elementom pri določitvi škode, in sicer cene uvozov indijskih CD-R plošč v obdobju preiskave škode; in (ii) da je bila preučitev ugotovitev izpodbijane uredbe s strani Sodišča prve stopnje v zvezi z ravnijo zalog industrije CD-R plošč Skupnosti dejavnik, ki je potrdil škodo, navedeno v izpodbijani uredbi.
   Tretji pritožbeni razlog se nanaša na to, da Sodišče prve stopnje ni pravilno upoštevalo določb člena 8(7) protisubvencijskega sporazuma Skupnosti in ni upoštevala prispevka dejavnikov, ki niso povezani z uvozom CD-R plošč iz Indije, ko je preučevalo vzročno zvezo med indijskim uvozom in zatrjevano škodo industriji CD-R plošč Skupnosti.

      (1)  UL L 138, str. 1.


title: Zadeva C-668/15: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. aprila 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vestre Landsret – Danska) – Jyske Finans A/S/Ligebehandlingsnævnet, ki deluje v imenu Ismarja Huskica (Predhodno odločanje — Enako obravnavanje oseb ne glede na raso ali narodnost — Direktiva 2000/43/ES — Člen 2(2)(a) in (b) — Kreditna ustanova, ki zahteva predložitev dodatne identifikacije v obliki fotokopije potnega lista ali dovoljenja za prebivanje od oseb, ki želijo pridobiti posojilo za nakup avtomobila in so se identificirale s svojim vozniškim dovoljenjem, v katerem je navedena država rojstva, ki ni država članice Evropske unije oziroma Evropskega združenja za prosto trgovino)

text:
               29.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 168/14

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. aprila 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vestre Landsret – Danska) – Jyske Finans A/S/Ligebehandlingsnævnet, ki deluje v imenu Ismarja Huskica
   (Zadeva C-668/15) (1)

   ((Predhodno odločanje - Enako obravnavanje oseb ne glede na raso ali narodnost - Direktiva 2000/43/ES - Člen 2(2)(a) in (b) - Kreditna ustanova, ki zahteva predložitev dodatne identifikacije v obliki fotokopije potnega lista ali dovoljenja za prebivanje od oseb, ki želijo pridobiti posojilo za nakup avtomobila in so se identificirale s svojim vozniškim dovoljenjem, v katerem je navedena država rojstva, ki ni država članice Evropske unije oziroma Evropskega združenja za prosto trgovino))
   (2017/C 168/17)
   Jezik postopka: danščina

      Predložitveno sodišče

   Vestre Landsret

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Pritožnik: Jyske Finans A/S

      Nasprotna stranka: Ligebehandlingsnævnet, ki deluje v imenu Ismarja Huskica

      Izrek

   Člen 2(2)(a) in (b) Direktive Sveta 2000/43/ES z dne 29. junija 2000 o izvajanju načela enakega obravnavanja oseb ne glede na raso ali narodnost, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje praksi kreditne ustanove, ki nalaga stranki, v vozniškem dovoljenju katere je naveden kraj rojstva, ki ni država članica Evropske unije oziroma država Evropskega združenja za prosto trgovino, zahtevo za dodatno identifikacijo s predložitvijo kopije potnega lista ali dovoljenja za prebivanje.

      (1)  UL C 68, 22.2.2016.


title: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 11. julija 2005 v zadevi T-294/04, Internationaler Hilfsfonds eV proti Komisiji Evropskih skupnosti (Nepogodbena odgovornost — Povračilo stroškov, nastalih v postopku pred Evropskim varuhom človekovih pravic — Očitno neutemeljena tožba)

text:
               17.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 229/23

      SKLEP SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 11. julija 2005
   v zadevi T-294/04, Internationaler Hilfsfonds eV proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Nepogodbena odgovornost - Povračilo stroškov, nastalih v postopku pred Evropskim varuhom človekovih pravic - Očitno neutemeljena tožba)
   (2005/C 229/51)
   Jezik postopka: nemščina
   V zadevi T-294/04, Internationaler Hilfsfonds eV, s sedežem v Rosbachu (Nemčija), ki jo zastopa H. Kaltenecker, avocat, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnika: M.-J. Jonczy in S. Fries, z naslovom za vročanje v Luxembourgu), zaradi povračila domnevno utrpljene škode, ki jo tvorijo stroški odvetnika, priglašeni v treh postopkih pred Evropskim varuhom človekovih pravic, je Sodišče prve stopnje (tretji senat), v sestavi M. Jaeger, predsednik, J. Azizi, sodnik, in E. Cremona, sodnica, sodni tajnik: H. Jung, 11. julija 2005 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi:

               1.

               Tožba se zavrne kot pravno očitno neutemeljena.

               2.

               Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 262, 23.10.2004.


title: Zadeva C-273/05 P: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. aprila 2007 – Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) proti Celltech R&D Ltd (Pritožba – Znamka Skupnosti – Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 – Prijava besedne znamke CELLTECH – Absolutni razlogi za zavrnitev – Odsotnost razlikovalnega učinka – Opisna narava)

text:
               28.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 96/9

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. aprila 2007 – Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) proti Celltech R&D Ltd
   (Zadeva C-273/05 P) (1)

   (Pritožba - Znamka Skupnosti - Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 - Prijava besedne znamke CELLTECH - Absolutni razlogi za zavrnitev - Odsotnost razlikovalnega učinka - Opisna narava)
   (2007/C 96/13)
   Jezik postopka: angleščina
   Stranki

      Pritožnik: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka v postopku: Celltech R&D Ltd (zastopniki: D. Alexander, Barrister, G. Hobbs QC in N. Jenkins, Solicitor)
   Predmet
   Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 14. aprila 2005 v zadevi Celltech R & D Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), T-260/03, s katero je Sodišče prve stopnje razveljavilo odločbo R 659/2002-2 drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 19. maja 2003, s katero je bila zavrnjena pritožba proti odločbi preizkuševalca, s katero je bila zavrnjena registracija besedne znamke „CELLTECH “za proizvode in storitve iz razredov 5, 10 in 42.
   Izrek

               1)

               Pritožba se zavrne.

               2)

               Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 243, 1.10.2005.


title: Zadeva C-39/17: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 25. januarja 2017 – Lubrizol France SAS/Caisse nationale du Régime social des indépendants (RSI) participations extérieures

text:
               10.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 112/22

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 25. januarja 2017 – Lubrizol France SAS/Caisse nationale du Régime social des indépendants (RSI) participations extérieures
   (Zadeva C-39/17)
   (2017/C 112/31)
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Cour de cassation

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Vložnica kasacijske pritožbe: Lubrizol France SAS

      Nasprotna stranka: Caisse nationale du Régime social des indépendants (RSI) participations extérieures

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali člena 28 in 30 Pogodbe o delovanju Evropske unije nasprotujeta temu, da se vrednost blaga, ki ga zavezanec za plačilo solidarnostnega socialnega prispevka družb in prispevka, ki je dodaten glede na ta prispevek, ali druga oseba za njegov račun za potrebe svojega podjetja prenese iz Francije v drugo državo članico Evropske unije, upošteva pri določitvi skupnega prometa, ki je osnova za odmero teh prispevkov?


title: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne  10. januarja 2006  v zadevi C-94/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Svetu Evropske unije (Ničnostna tožba — Sklep Sveta 2003/106/ES o odobritvi Rotterdamske konvencije — Postopek soglasja po predhodnem obveščanju — Nevarni kemikalije in pesticidi v mednarodni trgovini — Izbira pravne podlage — Člena 133 ES in 175 ES)

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 48/2

      SODBA SODIŠČA

   (drugi senat)
   z dne 10. januarja 2006
   v zadevi C-94/03: Komisija Evropskih skupnosti proti Svetu Evropske unije (1)

   (Ničnostna tožba - Sklep Sveta 2003/106/ES o odobritvi Rotterdamske konvencije - Postopek soglasja po predhodnem obveščanju - Nevarni kemikalije in pesticidi v mednarodni trgovini - Izbira pravne podlage - Člena 133 ES in 175 ES)
   (2006/C 48/03)
   Jezik postopka: angleščina
   V zadevi C-94/03, Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: G. zur Hausen, L. Ström van Lier in E. Righini) proti Svetu Evropske unije (zastopniki: najprej B. Hoff-Nielsen in M. Sims-Robertson, nato zadnja in K. Michoel), ob intervenciji Francoske republike (zastopniki: G. de Bergues, F. Alabrune in E. Puisais), Kraljevine Nizozemske (zastopniki: H. G. Sevenster, S. Terstal in N. A. J. Bel), Republike Avstrije (zastopnik: E. Riedl), Republike Finske (zastopnica: T. Pynnä), Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska (zastopnica: R. Caudwell, skupaj z A. Dashwoodom, barrister), Evropskega parlamenta (zastopniki: najprej C. Pennera in M. Moore, nato zadnji in K. Bradley), zaradi ničnostne tožbe na podlagi člena 230 ES, vložene 28. februarja 2003, je Sodišče (drugi senat), v sestavi C. W. A. Timmermans (poročevalec), predsednik senata, J. Makarczyk, C. Gulmann, P. Kūris in J. Klučka, sodniki, generalna pravobranilka: J. Kokott, sodna tajnica: L. Hewlett, glavna administratorka, 10. januarja 2006 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

               1.

               Sklep Sveta 2003/106/ES z dne 19. decembra 2002 o odobritvi Rotterdamske konvencije o postopku soglasja po predhodnem obveščanju za določene nevarne kemikalije in pesticide v mednarodni trgovini v imenu Skupnosti se razglasi za ničnega.

               2.

               Komisija Evropskih skupnosti in Svet Evropske unije nosita vsak svoje stroške.

               3.

               Francoska republika, Kraljevina Nizozemska, Republika Avstrija, Republika Finska, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska ter Evropski parlament nosijo svoje stroške.

      (1)  UL C 101, 26.4.2003.


title: Zadeva T-909/16: Tožba, vložena 29. decembra 2016 – Laboratorios Ern/EUIPO – Sharma (NRIM Life Sciences)

text:
               20.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 53/43

         Tožba, vložena 29. decembra 2016 – Laboratorios Ern/EUIPO – Sharma (NRIM Life Sciences)
   (Zadeva T-909/16)
   (2017/C 053/52)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Španija) (zastopnik: S. Correa Rodríguez, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Anil K. Sharma (Hillingdon, Združeno kraljestvo)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Prijavitelj: druga stranka pred odborom za pritožbe

      Zadevna sporna znamka: Besedna znamka Evropske unije „NRIM life Sciences“ – Prijava št. 13 031 455

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 26. septembra 2016 v zadevi R 2376/2015-5

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi izpodbijano odločbo in zavrne prijavo znamko št. 013031455 NRIM LIFE SCIENCES za vse proizvode iz razreda 5;

               —

               naloži plačilo stroškov EUIPO in – če bo ANIL K SHARMA interveniral – ANILU K. Sharma.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-593/13: Tožba, vložena 14. novembra 2013 – Siemag Tecberg Group proti UUNT (Winder Controls)

text:
               1.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/12

         Tožba, vložena 14. novembra 2013 – Siemag Tecberg Group proti UUNT (Winder Controls)
   (Zadeva T-593/13)
   2014/C 31/22
   Jezik postopka: nemščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Siemag Tecberg Group GmbH (Haiger, Nemčija) (zastopnik: T. Sommer, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Predlogi

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 5. Septembra 2013 v zadevi R1261/2013-4;

               —

               UUNT naloži plačilo stroškov;

               —

               določi datum obravnave.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „Winder Controls“ za proizvode in storitve iz razredov 7, 9, 35, 37, 41 in 42 ‒ prijava znamke Skupnosti št. 11 542 412

      Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

      Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

      Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009.


               8.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 113/16

         Zahteva za svetovalno mnenje Sodišča Efte s strani Oslo tingrett v zadevi Therese Slinning proti norveški državi, ki jo zastopa komisija za oprostitve in pritožbe v zvezi z zdravljenji v tujini
   (Zadeva E-1/08)
   (2008/C 113/13)
   Na Sodišče Efte je bila z dopisom z dne 16. januarja 2008, ki ga je poslalo okrožno sodišče Oslo (Oslo tingrett) ter ga je tajništvo sodišča prejelo 21. januarja 2008, vložena zahteva za svetovalno mnenje v zadevi Therese Slinning proti Norveški, ki jo zastopa komisija za oprostitve in pritožbe, glede naslednjih vprašanj:

               1.

               Ali je s členoma 36 in 37 Sporazuma EGP ter člena 22 Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 združljivo, da se zavrne kritje stroškov zdravljenja v tujini, ki ga je treba v skladu z mednarodnimi zdravstvenimi pravili obravnavati kot eksperimentalno ali testno zdravljenje, kadar pacient v državi prebivališča ni upravičen do takega zdravljenja?

               2.

               Ali je za odgovor na prvo vprašanje pomembno vedeti, če je treba zadevno metodo zdravljenja obravnavati, kot da se je začela izvajati v državi prebivališča pacienta, oziroma če namerava država prebivališča to metodo izvajati v prihodnosti?

               3.

               Ali je s členoma 36 in 37 Sporazuma EGP združljivo, da se zavrne kritje stroškov bolnišničnega zdravljenja v tujini, če ima lahko pacient v državi prebivališča v roku, ki je sprejemljiv z zdravniškega vidika, na voljo ustrezno zdravljenje, ocenjeno v skladu s priznanimi mednarodnimi metodami?
               Ali je za odgovor na zgornje vprašanje pomembno vedeti, če:

                           (a)

                           se lahko kritje takih stroškov zavrne, čeprav se zdravljenje v tujini obravnava kot morda naprednejše od zdravljenja v državi prebivališča pacienta?

                           (b)

                           se pacientu, potem ko se je odločil za zdravljenje v tujini, ne pa za ustrezno zdravljenje v državi prebivališča, stroški zdravljenja v tujini ne povrnejo v isti višini kot za predlagano zdravljenje v državi prebivališča?

               4.

               Ali je za odgovor na zgornja vprašanja pomembno vedeti, če:

                           (a)

                           pacient za zadevno zdravljenje v državi prebivališča dejansko ni dobil ponudbe, ki bi se lahko obravnavala kot ustrezna?

                           (b)

                           se je po zdravljenju v tujini zdravstveno stanje pacienta dejansko izboljšalo?


title: Zadeva C-9/12: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de commerce de Verviers – Belgija) – Corman-Collins SA proti La Maison du Whisky SA (Sodna pristojnost v civilnih in gospodarskih zadevah — Uredba (ES) št. 44/2001 — Člen 2 — Člen 5, točka 1(a) in (b) — Posebna pristojnost v zadevah v zvezi s pogodbenimi razmerji — Pojma „prodaja blaga“ in „opravljanje storitev“ — Pogodba o distribuciji blaga)

text:
               22.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 52/6

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de commerce de Verviers – Belgija) – Corman-Collins SA proti La Maison du Whisky SA
   (Zadeva C-9/12) (1)

   (Sodna pristojnost v civilnih in gospodarskih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Člen 2 - Člen 5, točka 1(a) in (b) - Posebna pristojnost v zadevah v zvezi s pogodbenimi razmerji - Pojma „prodaja blaga“ in „opravljanje storitev“ - Pogodba o distribuciji blaga)
   2014/C 52/09
   Jezik postopka: francoščina

      Predložitveno sodišče

   Tribunal de commerce de Verviers

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Corman-Collins SA

      Tožena stranka: La Maison du Whisky SA

      Predmet

   Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal de commerce de Verviers – Razlaga členov 2 in 5, točka 1(a) in (b),Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42) – Pogodba o izključni distribuciji blaga, sklenjena med principalom s sedežem v Franciji in distributerjem s sedežem v Belgiji – Dopustnost nacionalne ureditve, ki določa pristojnost sodišč distributerja ne glede na kraj sedeža principala

      Izrek

               1.

               Člen 2 Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da nasprotuje uporabi nacionalnega pravila o pristojnosti, kakršno je tisto iz člena 4 belgijskega zakona z dne 27. julija 1961 o enostranskem odstopu od pogodb o izključni distribuciji, sklenjenih za nedoločen čas, kakor je bil spremenjen z zakonom z dne 13. aprila 1971 o enostranskem odstopu od distribucijskih pogodb, če ima tožena stranka stalno prebivališče v drugi državi članici od tiste, v kateri je sodišče, ki odloča o sporu.

               2.

               Člen 5, točka 1(b), Uredbe št. 44/2001 je treba razlagati tako, da se pravilo o pristojnosti, ki je v drugi alinei te določbe predpisano za spore v zvezi s pogodbami o opravljanju storitev, uporablja v primeru tožbe, s katero tožeča stranka s sedežem v državi članici proti toženi stranki s sedežem v drugi državi članici uveljavlja pravice iz distribucijske pogodbe, za kar je potrebno, da pogodba med strankama vsebuje posebne določbe glede distributerjeve distribucije blaga, ki ga je prodal principal. Nacionalno sodišče preveri, ali je tako v sporu, o katerem odloča.

      (1)  UL C 73, 10.3.2012.


title: Zadeva T-250/15: Tožba, vložena 21. maja 2015 – Speciality Drinks/UUNT – William Grant (CLAN)

text:
               27.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/33

         Tožba, vložena 21. maja 2015 – Speciality Drinks/UUNT – William Grant (CLAN)
   (Zadeva T-250/15)
   (2015/C 245/39)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Speciality Drinks Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: G. Pritchard, Barrister)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: William Grant & Sons Ltd (Dufftown, Združeno kraljestvo)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „CLAN“ – Prijava št. 10 025 815

      Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 5. marca 2015 v zadevi R 220/2014-1

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi in ugovor zavrne;

               —

               glede stroškov odloči v korist tožeče stranke in/ali sklep o stroških prvega odbora za pritožbe razveljavi

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Odbor za pritožne je napačno opredelil stopnjo pozornosti „upoštevnega potrošnika“ v smislu člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

               —

               odbor za pritožbe je opustil presojo, ali je bil izraz CLAN, kadar se je uporabil skupaj z izrazom MACGREGOR, za potrošnika fantazijska beseda (npr. beseda brez pomena) ali beseda s pomenom, ki so ga potrošniki razumeli;

               —

               odbor za pritožne podobnosti znamk ni presojal na osnovi pravilne pravne in/ali dejanske podlage;

               —

               odbor za pritožne verjetnosti zmede ni presojal na osnovi pravilne pravne in/ali dejanske podlage.


title: Zadeva T-103/16: Tožba, vložena 11. marca 2016 – Aldi Einkauf/EUIPO – Weetabix (Alpenschmaus)

text:
               2.5.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 156/53

         Tožba, vložena 11. marca 2016 – Aldi Einkauf/EUIPO – Weetabix (Alpenschmaus)
   (Zadeva T-103/16)
   (2016/C 156/72)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Nemčija) (zastopniki: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen in N. Bertram, odvetniki)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe: Weetabix Ltd (Kettering, Združeno kraljestvo)

      Podatki o postopku pred UUNT

      Prijavitelj: tožeča stranka

      Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Unije, ki vključuje besedo „Alpenschmaus“ – prijava št. 10 198 992

      Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

      Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe EUIPO z dne 12. januarja 2016 v zadevi R 2725/2014-4

      Tožbena predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               izpodbijano odločbo razveljavi;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov postopka.

      Navajani tožbeni razlog

               —

               Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


title: Zadeva T-180/13: Tožba, vložena 21. marca 2013 – Pesquerias Riveirenses in drugi proti Svetu

text:
               25.5.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 147/29

         Tožba, vložena 21. marca 2013 – Pesquerias Riveirenses in drugi proti Svetu
   (Zadeva T-180/13)
   2013/C 147/52
   Jezik postopka: španščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Pesquerias Riveirenses, SL (Ribeira, Španija); Pesquerias Campo de Marte, SL (Ribeira); Pesquera Anpajo, SL (Ribeira); Arrastreros del Barbanza, SA (Ribeira); Martínez Pardavila e Hijos, SL (Ribeira); Lijo Pesca, SL (Ribeira); Frigoríficos Hermanos Vidal, SA (Ribeira); Pesquera Boteira, SL (Ribeira); Francisco Mariño Mos y Otros, CB (Ribeira); Juan Antonio Pérez Vidal y Hermano, CB (Ribeira); Marina Nalda, SL (Ribeira); Portillo y Otros, SL (Ribeira); Vidiña Pesca, SL (Ribeira); Pesca Hermo, SL (Ribeira); Pescados Oubiña Perez, SL (Ribeira); Manuel Pena Graña (Ribeira); Campo Eder, SL (Ribeira); Pesquera Laga, SL (Ribeira); Pesquera Jalisco, SL (Ribeira); Pesquera Jopitos, SL (Ribeira); in Pesca-Julimar, SL (Ribeira) (zastopnik: J. Tojeiro Sierto, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije

      Predlog

               —

               Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj Uredbo Sveta (EU) št. 40/2013 z dne 21. januarja 2013 razglasi za nično v delu, ki severni in južni del staleža sinjega mola severovzhodnega Atlantika obravnava skupaj za določitev TAC (celotni dovoljeni ulov) ujetega sinjega mola iz prilog IA oziroma IB (strani 84 oziroma 103; UL L 23 z dne 25.1.2013, str. 54).

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo tri tožbene razloge.

               1.

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 39 PDEU

                           —

                           V zvezi s tem tožeče stranke zatrjujejo, da člen 39 PDEU kot enega od ciljev skupne kmetijske ribiške politike določa racionalno upravljanje virov ter da izpodbijana uredba krši to določbo, in sicer ker s tem, da ne razlikuje med severnim in južnim delom staleža sinjega mola severovzhodnega Atlantika, ne ustreza temu, kar naj bi se razumelo z racionalnim upravljanjem virov. Tožeče stranke ne zanikajo, da so za severni del potrebni omejevalni ukrepi pri upravljanju ribištva, vendar naj to ne bi veljajo za južni del, kjer ni prekomernega ribištva. S tem naj bi se poleg tega kršilo načelo prepovedi diskriminacije, ki v skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča EU zahteva, da se primerljivi položaji ne obravnavajo različno in da se različni položaji ne obravnavajo enako, razen če je tako obravnavanje objektivno utemeljeno.

               2.

               Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 2(1) Uredbe (ES) št. 2371/2002 in člena 6 Newyorškega sporazuma iz leta 1995

                           —

                           V zvezi s tem tožeče stranke zatrjujejo, da člen 2(1) Uredbe Sveta (ES) št. 2371/2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike določa previdnostni pristop kot vodilni pristop pri sprejemanju ukrepov za varovanje in izkoriščanje ribolovnih virov ter da je identično načelo vodilo člena 6 „Sporazum(a) o izvajanju določb Konvencije Združenih narodov o pomorskem pravu z dne 10. decembra 1982 glede ohranjanja in upravljanja čezconskih staležev rib in izrazito selivskih staležev rib“ (New York, 1995; UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 4, zvezek 4, str. 3), h kateremu so EU in njene tedanje države članice pristopile 19. decembra 2003 in ki je začel veljati 18. januarja 2004. Tožeče stranke trdijo, da izpodbijana uredba v delu, v katerem ne razlikuje med severnim in južnim delom staleža, glede upravljanja staleža sinjega mola severovzhodnega Atlantika nalaga tako drastično in nediferencirano zmanjšanje ulova v južnem delu, da ustvarja „tveganje“, ki bi zahtevalo uporabo previdnostnega pristopa.

               3.

               Tretji tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti

                           —

                           Tožeče stranke v zvezi s tem menijo, da način, na katerega EU za leto 2013 določa upravljanje staleža sinjega mola severovzhodnega Atlantika (izpodbijana uredba Sveta), v delu, v katerem ne razlikuje med severnim in južnim delom, za južni del določa zelo hude ukrepe (znižanje TAC), ki presegajo to, kar je nujno potrebno za dosego želenega cilja (obnovitev staleža sinjega mola severovzhodnega Atlantika), in zato krši načelo sorazmernosti.


title: Zadeva C-12/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione tributaria provinciale di Genova (Italija) 7. januarja 2016 – Ignazio Messina & C. SpA/Autorità portuale di Genova

text:
               29.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 111/9

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione tributaria provinciale di Genova (Italija) 7. januarja 2016 – Ignazio Messina & C. SpA/Autorità portuale di Genova
   (Zadeva C-12/16)
   (2016/C 111/12)
   Jezik postopka: italijanščina

      Predložitveno sodišče

   Commissione tributaria provinciale di Genova

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Ignazio Messina & C. SpA

      Tožena stranka: Autorità portuale di Genova

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali Uredba Sveta (EGS) št. 4055/1986, (1) kot jo razlaga Sodišče, nasprotuje uporabi nacionalne zakonodaje, kakršna je ta iz uredbe predsednika republike št. 107/2009, ki določa plačilo različne pristojbine glede na to, ali ladje prihajajo iz pristanišča države zunaj EU ali so namenjene proti njemu oziroma prihajajo iz italijanskega pristanišča ali so namenjene [proti] njemu?

               2.

               Ali Uredba Sveta (EGS) št. 4055/1986, kot jo razlaga Sodišče, nasprotuje uporabi nacionalne zakonodaje, kakršna je ta iz uredbe predsednika republike št. 107/2009, ki določa plačilo različne pristojbine glede na to, ali ladje prihajajo iz pristanišča države zunaj EU ali so namenjene proti njemu oziroma prihajajo iz pristanišča v Uniji ali so namenjene proti njemu, kadar je taka razlika upravičena zaradi izvajanja oblastvenih funkcij in/ali nalog in/ali dejavnosti, ki niso izrecno pokrite s to pristojbino?

               3.

               Ali Uredba Sveta (EGS) št. 4055/1986, kot jo razlaga Sodišče, nasprotuje uporabi nacionalne zakonodaje, kakršna je ta iz uredbe predsednika republike št. 107/2009, ki določa plačilo različne pristojbine glede na to, ali ladje prihajajo iz pristanišča države zunaj EU ali so namenjene proti njemu oziroma prihajajo iz pristanišča v Uniji ali so namenjene proti njemu, kadar je taka razlika upravičena zaradi izvajanja oblastvenih funkcij organov, ki niso organ, kateremu se plača pristojbina?

               4.

               Ali Uredba Sveta (EGS) št. 4055/1986, kot jo razlaga Sodišče, nasprotuje uporabi nacionalne zakonodaje, kakršna je ta iz uredbe predsednika republike št. 107/2009, ki določa plačilo različne pristojbine glede na to, ali ladje prihajajo iz pristanišča države zunaj EU ali so namenjene proti njemu oziroma prihajajo iz pristanišča v Uniji ali so namenjene proti njemu, kadar je taka razlika upravičena zaradi izvajanja oblastvenih funkcij, vendar niso opredeljeni posamezni stroški, ki jih je treba poravnati, zaradi česar ni mogoče ne predhodno ne naknadno preveriti, za katere storitve so bili dejansko poravnani stroški [ter] kako in v kolikšni meri so bile s tako pristojbino dejansko poravnane te storitve?

      (1)  Uredba Sveta (EGS) št. 4055/86 z dne 22. decembra 1986 o uporabi načela svobode opravljanja storitev v pomorskem prometu med državami članicami ter med državami članicami in tretjimi državami (UL L 378, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 174).


title: Zadeva C-295/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 16. junija 2014 – DOW Benelux in drugi proti Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

text:
               8.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/21

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 16. junija 2014 – DOW Benelux in drugi proti Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu
   (Zadeva C-295/14)
   2014/C 303/28
   Jezik postopka: nizozemščina

      Predložitveno sodišče

   Raad van State

      Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeče stranke: DOW Benelux BV, Esso Nederland BV in ExxonMobil Chemical Holland BV, Kuwait Petroleum Europoort BV, Rütgers Resins BV in Koppers Netherlands BV, Yara Sluiskil BV, BP Raffinaderij Rotterdam BV, Zeeland Refinery NV, ESD-SIC BV, DSM Delft Permit BV, SABIC Innovative Plastics BV, Shell Nederland Raffinaderij BV in Shell Nederland Chemie BV in Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Industrial Chemicals BV, Emerald Kalama Chemical BV, Nedmag Industries Mining & Manufacturing Holding BV, Rosier Nederland BV, Nederlandse Aardolie Maatschappij BV, Tata Steel IJmuiden BV, Chemelot Site Permit BV, Eska Graphic Board BV, Koch HC Partnership BV

      Tožena stranka: Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

      Vprašanja za predhodno odločanje

               1.

               Ali je treba člen 263, četrti odstavek, Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da lahko upravljavci naprav, za katere so od leta 2013 veljale določbe Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2003/87/ES z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 631, kakor je bila spremenjena) o trgovanju z emisijami, razen upravljavcev naprav v smislu člena 10a(3) te direktive in novih udeleženk na trgu, brez vsakega dvoma vložijo pri Splošnem sodišču tožbo za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 5. septembra 2013 v zvezi z nacionalnimi izvedbenimi ukrepi za prehodno brezplačno dodeljevanje pravic do emisije toplogrednih plinov v skladu s členom 11(3) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 240, str. 27) v delu, v katerem je v njej določen medsektorski korekcijski faktor?

               2.

               Ali je Sklep 2013/448/EU v delu, v katerem je v njem določen enotni medsektorski korekcijski faktor, neveljaven, ker ni bil sprejet v skladu z regulativnim postopkom s pregledom, navedenim v členu 10a(1) Direktive 2003/87/ES?

               3.

               Ali predstavlja člen 15 Sklepa Komisije 2011/278/EU z dne 27. aprila 2011 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 130, str. 1) kršitev člena 10a(5) Direktive 2003/87/ES, ker prvonavedeni člen preprečuje, da bi se pri določitvi enotnega medsektorskega korekturnega faktorja upoštevale emisije proizvajalcev električne energije? Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen, kakšne so posledice te kršitve za Sklep 2013/448/EU?

               4.

               Ali je Sklep 2013/448/EU v delu, v katerem je v njem določen enotni medsektorski korekcijski faktor, neveljaven, ker temelji tudi na podatkih, ki so bili posredovani za izvedbo člena 9a(2) Direktive 2003/87/ES, ne da bi bile določeni predpisi, navedeni v tem odstavku 2 in sprejeti v členu 14(1) te direktive?

               5.

               Ali predstavlja Sklep 2013/448/EU v delu, v katerem je v njem določen enotni medsektorski korekcijski faktor, kršitev zlasti člena 296 P[DEU] ali člena 41 Listine EU o temeljnih pravicah (1), ker so količine emisij in pravic do emisij, odločilne za izračun korekcijskega faktorja, v Sklepu navedene le deloma?

               6.

               Ali predstavlja Sklep 2013/448/EU v delu, v katerem je v njem določen enotni medsektorski korekcijski faktor, kršitev zlasti člena 296 PDEU ali člena 41 Listine EU o temeljnih pravicah, ker je bil ta korekcijski faktor določen na podlagi podatkov, s katerimi upravljavci naprav, vključenih v trgovanje s pravicami do emisij, niso mogli biti seznanjeni?

      (1)  UL 2000, C 364, str. 1.


title: Zadeva T-72/09: Sodba Splošnega sodišča z dne 17. decembra 2014 – Pilkington Group in drugi/Komisija (Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Evropski trg avtomobilskih stekel — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Sporazum o delitvi trga in izmenjavi poslovno občutljivih informacij — Globe — Pravica do obrambe — Retroaktivna uporaba smernic za izračun zneskov glob za leto 2006 — Vrednost prodaje — Pasivna ali manj pomembna vloga — Odvračilni učinek globe — Upoštevanje prej naloženih glob — Zgornja meja globe — Menjalni tečaj za izračun zgornje meje globe)

text:
               16.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/12

         Sodba Splošnega sodišča z dne 17. decembra 2014 – Pilkington Group in drugi/Komisija
   (Zadeva T-72/09) (1)

   ((Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg avtomobilskih stekel - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Sporazum o delitvi trga in izmenjavi poslovno občutljivih informacij - Globe - Pravica do obrambe - Retroaktivna uporaba smernic za izračun zneskov glob za leto 2006 - Vrednost prodaje - Pasivna ali manj pomembna vloga - Odvračilni učinek globe - Upoštevanje prej naloženih glob - Zgornja meja globe - Menjalni tečaj za izračun zgornje meje globe))
   (2015/C 056/16)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeče stranke: Pilkington Group Ltd (St Helens, Združeno kraljestvo); Pilkington Automotive Ltd (Lathom, Združeno kraljestvo); Pilkington Automotive Deutschland GmbH (Witten, Nemčija); Pilkington Holding GmbH (Gelsenkirchen, Nemčija); in Pilkington Italia SpA (San Salvo, Italija) (zastopniki: J. Scott, S. Wisking, K. Fountoukakos-Kyriakakos, solicitors, J. Turner, QC, A. Bates, barrister, C. Puech Baron in D. Katrana, odvetnika)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva F. Castillo de la Torre, A. Biolan in M. Kellerbauer, nato A. Biolan, M. Kellerbauer in N. von Lingen in na koncu A. Biolan, M. Kellerbauer in F. Ronkes Agerbeek, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C (2008) 6815 final z dne 12. novembra 2008, v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 52 Sporazuma EGP (COMP/39.125 – Avtomobilsko steklo), kakor je bil spremenjen s sklepom Komisije C (2009) 863 final z dne 11. februarja 2009 in s Sklepom Komisije C (2013) 1119 final z dne 28 februarja 2013, v delu v katerem se nanaša na tožeče stranke, in, podredno, predlog za razglasitev ničnosti člena 2 tega sklepa, v delu v katerem je z njim tožečim strankam naložena globa, ali, še bolj podredno, predlog za zmanjšanje zneska te globe.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbe Pilkington Group Ltd, Pilkington Automotive Ltd, Pilkington Automotive Deutschland GmbH, Pilkington Holding GmbH in Pilkington Italia SpA nosijo 90 % svojih stroškov in vse stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija, pri čemer slednja nosi 10 % stroškov tožečih strank.

      (1)  UL C 102, 1.5.2009.


title: Zadeva F-44/14: Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 18. maja 2015 – Pohjanmäki/Svet (Javni uslužbenci — Uradniki — Napredovanje — Primerjalna ocena uspešnosti — Vlogi OI in SPO — Neobstoj ocenjevalnih poročil — Nepregled ocenjevalnih poročil s strani članov SPO — Združljivost funkcije poročevalca pri SPO in nekdanjega ocenjevalca — Očitna napaka pri presoji — Delovna doba v nazivu — Raven odgovornosti — Dolžnost skrbnega ravnanja)

text:
               29.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/44

         Sodba Sodišča za uslužbence (prvi senat) z dne 18. maja 2015 – Pohjanmäki/Svet
   (Zadeva F-44/14) (1)

   ((Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Primerjalna ocena uspešnosti - Vlogi OI in SPO - Neobstoj ocenjevalnih poročil - Nepregled ocenjevalnih poročil s strani članov SPO - Združljivost funkcije poročevalca pri SPO in nekdanjega ocenjevalca - Očitna napaka pri presoji - Delovna doba v nazivu - Raven odgovornosti - Dolžnost skrbnega ravnanja))
   (2015/C 213/71)
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Jaana Pohjanmäki (Bruselj, Belgija) (zastopnik: M. Velardo, odvetnik)

      Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: M. Bauer, E. Rebasti in M. Veiga, zastopniki)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Sveta o nenapredovanju tožeče stranke v naziv AD 13 in za dodelitev odškodnine za domnevno nastalo nepremoženjsko škodo.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               J. Pohjanmäki nosi polovico svojih stroškov.

               3.

               Svet Evropske Unije nosi svoje stroške in se mu naloži plačilo polovice stroškov, ki so nastali J. Pohjanmäki.

      (1)  UL C 212, 7.7.2014, str. 46.


title: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 24. junija 2004 v zadevi T-190/02, Anita Jannice Österholm proti Komisiji Evropskih skupnosti (Uradniki — Odsotnost, všteta v letni dopust — Rok — Pomanjkanje pravnega interesa — Nedopustnost)

text:
               11.9.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 228/38

      SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE

   z dne 24. junija 2004
   v zadevi T-190/02, Anita Jannice Österholm proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)

   (Uradniki - Odsotnost, všteta v letni dopust - Rok - Pomanjkanje pravnega interesa - Nedopustnost)
   (2004/C 228/84)
   Jezik postopka: francoščina
   V zadevi T-190/02, Anita Jannice Österholm, stanujoča v Stockholmu (Švedska), ki jo zastopa J. R. Iturriagagoitia Bassas, avocat, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopniki: J. Currall in V. Joris, ob sodelovanju: A. Dal Ferro, z naslovom za vročanje v Luxemburgu), zaradi razglasitve ničnosti odločbe Komisije o vštetju odsotnosti tožeče stranke med 8. in 31. julijem 2000 v njen letni dopust, je Sodišče prve stopnje (tretji senat), v sestavi J. Azizi, predsednik, M. Jaeger in F. Dehousse, sodnika; sodni tajnik: I. Natsinas, administrateur, dne 24. junija 2004 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi kot sledi:

               1)

               Tožba se zavrže.

               2)

               Vsaka stranka nosi svoje stroške postopka.

      (1)  UL C 202, 24.8.2002.


title: Zadeva T-388/02: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. decembra 2008 – Kronoply in Kronotex proti Komisiji ( Državne pomoči – Odločba Komisije, da ne poda ugovorov – Ničnostna tožba – Rok za vložitev tožbe – Objava kratkega obvestila – Neobstoj znatne prizadetosti konkurenčnega položaja – Nedopustnost – Lastnost zainteresiranega – Dopustnost – Opustitev začetka formalnega postopka preiskave – Neobstoj resnih težav )

text:
               7.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 32/24

         Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. decembra 2008 – Kronoply in Kronotex proti Komisiji
   (Zadeva T-388/02) (1)

   („Državne pomoči - Odločba Komisije, da ne poda ugovorov - Ničnostna tožba - Rok za vložitev tožbe - Objava kratkega obvestila - Neobstoj znatne prizadetosti konkurenčnega položaja - Nedopustnost - Lastnost zainteresiranega - Dopustnost - Opustitev začetka formalnega postopka preiskave - Neobstoj resnih težav“)
   (2009/C 32/44)
   Jezik postopka: nemščina
   Stranke

      Tožeče stranke: Kronoply GmbH & Co. KG (Heiligengrabe, Nemčija); in Kronotex GmbH & Co. KG (Heiligengrabe) (zastopnika: sprva R. Nierer, nato R. Nierer in L. Gordalla, odvetnika)

      Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: sprva V. Kreuschitz in M. Niejahr, nato V. Kreuschitz, zastopnika)

      Intervenientke v podporo toženi stranki: Zellstoff Stendal GmbH (Arneburg, Nemčija) (zastopnika: sprva T. Müller-Ibold in K. U. Karl, nato T. Müller-Ibold, odvetnika); Zvezna republika Nemčija (zastopnika: W. D. Plessing in M. Lumma, zastopnika); in dežela Saška-Anhalt (Nemčija) (zastopnika: C. von Donat in G. Quardt, odvetnika)
   Predmet
   Zahteva za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 19. junija 2002, da ne poda ugovorov v zvezi s pomočjo, ki so jo dodelili nemški organi v korist Zellstoff Stendal za izgradnjo tovarne za izdelavo papirne mase.
   Izrek

               1)

               Tožba se zavrne.

               2)

               Kronoply GmbH & Co. KG in Kronotex GmbH & Co. KG se naloži plačilo lastnih stroškov, stroškov Komisije Evropskih skupnosti ter Zellstoff Stendal GmbH in dežele Saška-Anhalt.

               3)

               Zvezna republika Nemčija nosi lastne stroške.

      (1)  UL C 44, 22.2.2003.


title: Zadeva C-317/14: Tožba, vložena 2. julija 2014 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji

text:
               8.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/28

         Tožba, vložena 2. julija 2014 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji
   (Zadeva C-317/14)
   2014/C 303/36
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Enegren, D. Martin, agenta)

      Tožena stranka: Kraljevina Belgija

      Predloga tožeče stranke

               —

               Ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija s tem, da od kandidatov za delovna mesta v lokalnih službah s sedežem v francoskogovoreči in nemškogovoreči regiji, pri katerih iz njihovih diplom ali spričeval ni razvidno, da so končali študij v zadevnem jeziku, zahteva, da kot edini upoštevni dokaz o jezikovnem znanju, potrebnem za dostop do teh delovnih mest, pridobijo potrdilo, ki ga izda organ SELOR, in sicer po opravljenem izpitu, ki ga organizira ta organ, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 45 PDEU in Uredbe (EU) št. 492/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2011 o prostem gibanju delavcev v Uniji; (1)

               —

               Kraljevini Belgiji naj se naloži plačilo stroškov.

      Tožbeni razlogi in bistvene trditve

   Zahteva, določena v belgijski zakonodaji kot pogoj za dostop do prostih delovnih mest v lokalnih javnih službah v francoskogovoreči in nemškogovoreči regiji, da je za kandidate, pri katerih iz njihovih diplom ali spričeval ni razvidno, da so končali študij v zadevnem jeziku, možen en sam enoten dokaz v zvezi z jezikovnim znanjem, naj bi pomenila diskriminacijo, prepovedano s členom 45 PDEU in Uredbo (EU) št. 492/2011.

      (1)  UL L 141, str. 1.


title: Zadeva C-42/09: Tožba, vložena 30. januarja 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

text:
               21.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 69/28

         Tožba, vložena 30. januarja 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki
   (Zadeva C-42/09)
   (2009/C 69/52)
   Jezik postopka: italijanščina
   Stranki

      Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: L. Lozano Palacios in E. Vesco, zastopnika)

      Tožena stranka: Italijanska republika
   Predlogi tožeče stranke:

               —

               ugotovi naj se, da Italijanska republika, s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/45/ES (1) z dne 7. septembra 2005 o vzajemnem priznavanju spričeval pomorščakov, ki jih izdajo države članice, in spremembah Direktive 2001/25/ES, v vsakem primeru pa s tem, da jih ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 5 te direktive.

               —

               Italijanski republiki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve
   Rok za prenos Direktive 2005/45/ES se je iztekel 20. oktobra 2007.

      (1)  UL L 255, str. 160.


title: Zadeva F-130/11: Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 11. decembra 2013 – Verile in Gjergji proti Komisiji (Javni uslužbenci — Uradniki — Pokojnine — Prenos pridobljenih pokojninskih pravic v nacionalni pokojninski sistem — Uredba o prilagoditvi stopnje prispevka v pokojninski sistem Unije — Prilagoditev aktuarskih vrednosti — Nujnost sprejetja novih splošnih določb za izvajanje — Časovna uporaba novih splošnih določb za izvajanje — Umik predloga za priznanje let pokojninske dobe — Zakonitost — Pogoji)

text:
               1.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 31/19

         Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 11. decembra 2013 – Verile in Gjergji proti Komisiji
   (Zadeva F-130/11) (1)

   (Javni uslužbenci - Uradniki - Pokojnine - Prenos pridobljenih pokojninskih pravic v nacionalni pokojninski sistem - Uredba o prilagoditvi stopnje prispevka v pokojninski sistem Unije - Prilagoditev aktuarskih vrednosti - Nujnost sprejetja novih splošnih določb za izvajanje - Časovna uporaba novih splošnih določb za izvajanje - Umik predloga za priznanje let pokojninske dobe - Zakonitost - Pogoji)
   2014/C 31/32
   Jezik postopka: francoščina

      Stranke

      Tožeči stranki: Marco Verile (Cadrezzate, Italija) in Anduela Gjergji (Bruselj, Belgija) (zastopniki: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal in S. Orlandi, odvetniki)

      Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Martin in J. Baquero Cruz, zastopnika)

      Predmet

   Predlog za razglasitev ničnosti odločb o prenosu pokojninskih pravic, pridobljenih pred nastopom dela na Komisiji na podlagi, ki temeljijo na ponovnem izračunu Urada za vodenje in plačevanje posameznih pravic (PMO).

      Izrek

               1.

               Odločbi Evropske Komisije z dne 20. maja 2011 in z dne 19. maja 2011, naslovljeni M. Verileju in A. Gjergji, se razglasita za nični.

               2.

               Evropska komisija nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov M. Verileja in A Gjergji.

      (1)  UL C 65, 3.3.2012, str. 22.


title: Zadeva T-114/07: Tožba, vložena 13. aprila 2007 – Last Minute Network proti UUNT – Last Minute Tour (LAST MINUTE TOUR)

text:
               9.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 129/22

         Tožba, vložena 13. aprila 2007 – Last Minute Network proti UUNT – Last Minute Tour (LAST MINUTE TOUR)
   (Zadeva T-114/07)
   (2007/C 129/39)
   Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
   Stranke

      Tožeča stranka: Last Minute Network Ltd (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: P. Brownlow, solicitor)

      Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

      Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Last Minute Tour SpA (Milano, Italija)
   Predlogi tožeče stranke

               —

               odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 8. februarja 2007 naj se v celoti razveljavi;

               —

               znamka Skupnosti št. 1 552 231 naj se razglasi za nično za razreda 39 in 42;

               —

               UUNT naj se naloži plačilo stroškov postopka.

         Tožbeni razlogi in bistvene trditve

      Registrirana znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Figurativna znamka „LAST MINUTE TOUR “za proizvode in storitve iz razredov 16, 39 in 42 – znamka Skupnosti št. 1 552 231

      Imetnik znamke Skupnosti: Last Minute Tour SpA

      Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: Tožeča stranka

      Pravica iz znamke, ki jo ima stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti: Neregistrirana nacionalna besedna znamka „LASTMINUTE.COM “za storitve iz razredov 39 in 42

      Odločba oddelka za izbris: Ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti za storitve iz razredov 39 in 42 in zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti za proizvode iz razreda 16

      Odločba odbora za pritožbe: Razveljavitev odločbe oddelka za izbris in zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti

      Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) in (4) Uredbe Sveta št. 40/94, ker je odbor za pritožbe napačno odločil, da tožeči stranki njena neregistrirana znamka ne daje pravice prepovedati uporabo prijavljene znamke v Združenem kraljestvu, in ker je odbor za pritožbe napačno uporabil preizkus za ugotovitev verjetnosti zmede.


title: Zadeva C-48/05: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 25. januarja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Nürnberg-Fürth — Nemčija) — Adam Opel AG proti Autec AG (Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Znamka — Člen 5(1)(a) in (2) in člen 6(1)(b) Prve direktive 89/104/EGS — Pravica imetnika znamke, da nasprotuje temu, da tretji uporabi znak, enak ali podoben znamki ﾀﾔ Znamka, registrirana za motorna vozila in igrače — Reprodukcija s strani tretjega znamke na pomanjšanih modelih vozil te znamke)

text:
               10.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/4

         Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 25. januarja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Nürnberg-Fürth — Nemčija) — Adam Opel AG proti Autec AG
   (Zadeva C-48/05) (1)

   (Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Znamka - Člen 5(1)(a) in (2) in člen 6(1)(b) Prve direktive 89/104/EGS - Pravica imetnika znamke, da nasprotuje temu, da tretji uporabi znak, enak ali podoben znamki - Znamka, registrirana za motorna vozila in igrače - Reprodukcija s strani tretjega znamke na pomanjšanih modelih vozil te znamke)
   (2007/C 56/06)
   Jezik postopka: francoščina
   Predložitveno sodišče
   Landgericht Nürnberg-Fürth
   Stranke v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Adam Opel AG

      Tožena stranka: Autec AG

      Intervenient: Deutscher Verband der Spielwaren-Industrie eV
   Predmet
   Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Landgericht Nürnberg-Fürth — Razlaga členov 5(1)(a) in 6(1)(b) Prve Direktive Sveta št. 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL 1989, L 40, str. 1) — Pravica imetnika znamke, da tretji osebi prepove uporabo znamke — Reprodukcija logotipa proizvajalca avtomobilov na igrači v obliki modela avtomobila.
   Izrek

               1)

               Če je znamka varovana hkrati za motorna vozila, glede katerih ima ugled, in za igrače — dejstvo, da tretji brez dovoljenja imetnika znamke na pomanjšane modele vozil te znamke zaradi doslednega posnemanja teh vozil namesti znak, enak tej znamki, in da se prodaja te pomanjšane modele:

                           —

                           v smislu člena 5(1)(a) Prve direktive Sveta 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami pomeni uporabo, ki jo ima imetnik znamke pravico prepovedati, če ta uporaba vpliva ali lahko vpliva na naloge znamke kot znamke, registrirane za igrače;

                           —

                           v smislu člena 5(2)(a) iste direktive pomeni uporabo, ki jo ima imetnik znamke pravico prepovedati — če je bilo varstvo, določeno v tej določbi, vnešeno v nacionalno pravo — če ta uporaba brez upravičenega razloga izkorišča razlikovalni učinek ali ugled znamke kot znamke, registrirane za motorna vozila, ali jima škoduje.

               2)

               Če je znamka varovana med drugim za motorna vozila — dejstvo, da tretji brez dovoljenja imetnika znamke na pomanjšane modele vozil te znamke zaradi doslednega posnemanja teh vozil namesti znak, enak tej znamki, in da se prodaja te pomanjšane modele, ne pomeni uporabe označbe glede značilnosti teh pomanjšanih modelov v smislu člena 6(1)(b) Direktive 89/104.

      (1)  UL C 82, 2.4.2005.


title: Zadeva C-331/15 P: Pritožba, ki jo je Francoska republika vložila 3. julija 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 16. aprila 2015 v zadevi T-402/12, Carl Schlyter/Evropska komisija

text:
               21.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 311/27

         Pritožba, ki jo je Francoska republika vložila 3. julija 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 16. aprila 2015 v zadevi T-402/12, Carl Schlyter/Evropska komisija
   (Zadeva C-331/15 P)
   (2015/C 311/33)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Pritožnica: Francoska republika (zastopniki: G. de Bergues, D. Colas, F. Fize, agenti)

      Druge stranke v postopku: Carl Schlyter, Evropska komisija, Republika Finska, Kraljevina Švedska

      Predlogi

   Francoska vlada Sodišču predlaga, naj:

               —

               razveljavi sodbo četrtega senata Splošnega sodišča z dne 16. aprila 2015 v zadevi T-402/12, Carl Schlyter/Komisija, v delu, v katerem je razglasilo za ničen sklep Evropske komisije z dne 27. junija 2012, s katerim je ta med obdobjem mirovanja zavrnila dostop do svojega podrobnega mnenja o osnutku odloka o vsebini in pogojih glede letne izjave o snoveh v stanju nanodelcev (2011/673/F), ki so ji ga francoski organi priglasili na podlagi Direktive 98/34/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov, kakor je bila spremenjena z Direktivo 98/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. julija 1998;

               —

               vrne zadevo v razsojanje Splošnemu sodišču;

               —

               toženi stranki naloži plačilo stroškov.

      Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

   Francoska vlada s pritožbo, vloženo 3. julija 2015, Sodišču Evropske unije predlaga, naj na podlagi člena 56 Statuta Sodišča razveljavi sodbo, ki jo je četrti senat Splošnega sodišča izdal 16. aprila 2015 v zadevi T-402/12, Carl Schlyter/Komisija (v nadaljevanju: izpodbijana sodba).
   Francoska vlada v utemeljitev pritožbe navaja en pritožbeni razlog.
   Francoska vlada v podporo tega pritožbenega razloga navaja, da je Splošno sodišče večkrat napačno uporabilo pravo pri opredelitvi postopka, določenega v Direktivi 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov (v nadaljevanju: Direktiva 98/34), in pri uporabi izjeme v zvezi z varstvom namena preiskave, določene v členu 4(2), tretja alinea, Uredbe (ES) št. 1049/2001 (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (v nadaljevanju: Uredba št. 1049/2001).

      Na prvem mestu francoska vlada trdi, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker se ni strinjalo, da se postopek, določen v Direktivi 98/34, opredeli kot preiskava v smislu člena 4(2), tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001.
   Francoska vlada v zvezi s tem navaja, prvič, da opredelitev pojma preiskava, ki jo je podalo Splošno sodišče v izpodbijani sodbi, ne temelji na nobeni opredelitvi, določeni v Uredbi št. 1049/2001, Direktivi 98/34 ali v sodni praksi.
   Drugič, ta opredelitev naj poleg tega ne bi bila skladna z odločitvijo, ki jo je sprejel osmi senat Splošnega sodišča v sodbi z dne 25. septembra 2014, Spirlea/Komisija, v zadevi T-306/12. V tej sodbi naj bi namreč Splošno sodišče ugotovilo, da se lahko postopek, imenovan „EU Pilot“, opredeli kot preiskava v smislu člena 4(2), tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001. Francoska vlada pa meni, da so si cilji in potek postopka „EU Pilot“ zelo podobni s cilji in potekom postopka, določenega v Direktivi 98/34.
   Tretjič, če bo Sodišče potrdilo opredelitev preiskave iz izpodbijane sodbe, francoska vlada vseeno meni, da postopek, določen Direktivi 98/34, ob upoštevanju njegovih ciljev in poteka, ustreza tej opredelitvi.

      Na drugem mestu, prvič, francoska vlada meni, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je podredno ugotovilo, da tudi če je podrobno mnenje, ki ga izda Komisija, del preiskave v smislu člena 4(2), tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001, razkritje tega dokumenta ne škodi nujno namenu postopka iz Direktive 98/34.
   Francoska vlada v zvezi s tem navaja, da tožeča stranka ni nikdar – niti v svoji prvotni tožbi niti v repliki niti v stališčih o intervencijskih vlogah – podala argumenta, v skladu s katerim naj razkritje dokumenta ob predpostavki, da je postopek iz Direktive 98/34 del preiskave, ne bi škodilo namenu tega preiskovalnega dejanja.
   Zato francoska vlada meni, da je Splošno sodišče – ker tožeča stranka razloga, ki ga je podredno navedlo Splošno sodišče in ki se nanaša na zakonitost izpodbijane odločbe, ni podala – v točkah od 84 do 88 izpodbijane sodbe napačno uporabilo pravo s tem, da je ta razlog preizkusilo po uradni dolžnosti.
   Drugič, Splošno sodišče je v izpodbijani sodbi ugotovilo, da je namen postopka, določenega v Direktivi 98/34, preprečiti, da bi nacionalni zakonodajalec sprejel tehnični predpis, ki bi oviral prosti pretok blaga ali prosti pretok storitev ali svobodo ustanavljanja ponudnikov storitev na notranjem trgu (točka 85 izpodbijane sodbe).
   Po mnenju Francoske vlade je namreč Splošno sodišče s tem podalo ozko razlago namena postopka, določenega v Direktivi 98/34.
   Francoska vlada pa meni, da postopek iz Direktive 98/34 ob cilju skladnosti nacionalnih pravil uresničuje tudi cilj kakovostnega dialoga med Komisijo in zadevno državo članico.

      (1)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 20, str. 337.

      (2)  UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331.


title: Zadeva F-48/10: Tožba, vložena 22. junija 2010 – Z proti Sodišču

text:
               11.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 246/42

         Tožba, vložena 22. junija 2010 – Z proti Sodišču
   (Zadeva F-48/10)
   ()
   2010/C 246/73
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: Z (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

      Tožena stranka: Sodišče Evropske unije

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe, s katero je bila tožeči stranki izrečena disciplinska sankcija pisnega opomina, in naložitev toženi stranki plačila odškodnine za nepremoženjsko škodo.

      Predlogi tožeče stranke

               —

               Odločba OPI z dne 10. julija 2009 o naložitvi disciplinske sankcije tožeči stranki v obliki pisnega opomina naj se razglasi za nično;

               —

               odločba o zavrnitvi pritožbe z dne 27. januarja 2010, ki jo je tožeča stranka prejela 15. marca 2010, naj se razglasi za nično, če je to potrebno;

               —

               toženi stranki naj se naloži plačilo 50 000 EUR iz naslova povrnitve nepremoženjske škode;

               —

               Sodišču Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.


title: Zadeva C-199/14: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 22. aprila 2014 – János Kárász proti Nyugdíjfolyósító Igazgatóság

text:
               28.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 245/4

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 22. aprila 2014 – János Kárász proti Nyugdíjfolyósító Igazgatóság
   (Zadeva C-199/14)
   2014/C 245/05
   Jezik postopka: madžarščina

      Predložitveno sodišče

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: János Kárász

      Tožena stranka: Nyugdíjfolyósító Igazgatóság

      Vprašanje za predhodno odločanje

   Ali je treba člen 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da primeri ukinitve in začasne ustavitve ali prekinitve izplačil starostne pokojnine, pravica do katere obstaja zaradi dopolnitve neke starosti, pomenijo kršitev lastninske pravice iz navedenega člena?


title: Zadeva C-34/08: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tirbunale ordinario di Padova (Italija) 28. januarja 2008 – Azienda Agricola Disarò Antonio proti Cooperativa Milka 2000 Soc. coop. arl

text:
               12.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 92/15

         Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tirbunale ordinario di Padova (Italija) 28. januarja 2008 – Azienda Agricola Disarò Antonio proti Cooperativa Milka 2000 Soc. coop. arl
   (Zadeva C-34/08)
   (2008/C 92/27)
   Jezik postopka: italijanščina
   Predložitveno sodišče
   Tirbunale ordinario di Padova
   Stranki v postopku v glavni stvari

      Tožeča stranka: Azienda Agricola Disarò Antonio

      Tožena stranka: Cooperativa Milka 2000 Soc. coop. arl
   Vprašanja za predhodno odločanje

               1)

               Ali je Uredba Sveta (ES) št. 1788/2003 (1) z dne 29. septembra 2003, ki uvaja dodatno dajatev na proizvodnjo mleka in mlečnih proizvodov, ki presega dodeljeno nacionalno kvoto brez upoštevanja redne posodobitve količine, ki je določena za vsako državo Skupnosti po konkretni kontroli njihove proizvodnje, v skladu s členom 32 ES in s cilji tu določene skupne kmetijske politike – kot je povečanje kmetijske produktivnosti in pospeševanje tehničnega napredka z zagotavljanjem racionalnega razvoja kmetijske proizvodnje ter z optimalno uporabo proizvodnih dejavnikov, zlasti delovne sile –, če tak mehanizem bremeni tudi italijanske proizvajalce mleka in mlečnih izdelkov, s tem ko zaradi neprimernega plačila proizvodnih dejavnikov, zavira primerno življenjsko raven oziroma razvoj, ker je Italija dejansko država z nezadostno proizvodnjo (primerjaj omenjeno poročilo vlade, točka 6.5), ki mora za podporo predelovalni industriji in trženju kvalitetnih proizvodov uvažati surovine (primerjaj priloženo kmetijsko poročilo z dne 15. februarja 2004)?

               2)

               Ali je navedena Uredba Sveta (ES) št. 1788/2003 skladna s členom 33 ES, ki uvaja skupno ureditev trga, hkrati pa izključuje vsakršno diskriminacijo med proizvajalci ali potrošniki v Skupnosti, medtem ko enotna uporaba dodatne dajatve brez dejanskega razlikovanja med proizvajalci z nezadostno proizvodnjo in proizvajalci s presežkom privede do diskriminacije italijanskih proizvajalcev, ki so državljani države z nezadostno proizvodnjo?

               3)

               Ali je navedena Uredba Sveta (ES) št. 1788/2003 skladna s členom 34 ES, ki pri zasledovanju ciljev iz člena 33 ES „izključuje vsakršno diskriminacijo med proizvajalci in potrošniki v Skupnosti“, medtem ko takšno diskriminacijo ustvarja uredba, ki za namene dodatne dajatve zahteva enotno dajatev tako za proizvajalce, ki so državljani države s presežno proizvodnjo, kot tudi za tiste, ki so državljani držav z deficitarno proizvodnjo, kot je Italija?

               4)

               Ali je Uredba Sveta (ES) št. 1788/2003 z dne 29. septembra 2003 skladna z načelom sorazmernosti iz člena 5 ES, v skladu s katerim se „ne sme prekoračiti okvirov, ki so potrebni za doseganje te pogodbe“, pri čemer enotna uporaba dodatne dajatve presega cilj skupne ureditve trga, ker za določene italijanske kmetovalce trajno vodi k nizki produktivnosti, nizkim dohodkom in ustvarja stalno potrebo po javni podpori?

      (1)  UL L 270, str. 123.


title: Zadeva T-488/17: Tožba, vložena 3. avgusta 2017 – Ghost — Corporate Management/EUIPO (Dry Zone)

text:
               18.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 309/40

         Tožba, vložena 3. avgusta 2017 – Ghost — Corporate Management/EUIPO (Dry Zone)
   (Zadeva T-488/17)
   (2017/C 309/53)
   Jezik postopka: portugalščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Ghost – Corporate Management, S.A. (Lizbona, Portugalska) (zastopnica: S. de Barros Araújo, odvetnica)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

      Podatki o postopku pred EUIPO

      Zadevna sporna znamka: besedna znamka „Dry zone“ – prijava št. 15498322

      Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 5. junija 2017 v zadevi R 0683/2017-2

      Tožbeni predloga

   Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

               —

               ugodi tej tožbi in torej v celoti razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe z dne 5. junija 2017 ter zato izpodbijano odločbo nadomesti z drugo, s katero naj odloči, da je bila tožba št. R 683/2017-2, MUE št.o 015498322 Dry Zone, vložena pravočasno, zaradi česar naj se obravnava;

               —

               EUIPO naloži plačilo stroškov.

      Navajani tožbeni razlogi

               —

               Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 60 Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1) in pravila 72(1) Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 189), spremenjene z Uredbo (EU) 2015/2424 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2015 o spremembi Uredbe št. 207/2009 ter Uredbe št. 2868/95 in razveljavitvi Uredbe Komisije (ES) št. 2869/95 o pristojbinah, ki se plačujejo Uradu za harmonizacijo notranjega trga (UL 2015, L 341, p. 21).

               —

               Drugi tožbeni razlog: nespoštovanje procesnih jamstev, ki so v pomoč tožeči stranki, ker se niso proučila dejstva, ki ne spadajo v njeno področje nadzora ali pomenijo višjo silo, s čimer je bilo kršeno načelo sorazmernosti.

               —

               Tretji tožbeni razlog: kršitev načel zaupanja v pravo in pravne varnosti.


title: Zadeva F-25/12: Tožba, vložena 21. februarja 2012 – ZZ proti Komisiji

text:
               12.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 138/36

         Tožba, vložena 21. februarja 2012 – ZZ proti Komisiji
   (Zadeva F-25/12)
   2012/C 138/84
   Jezik postopka: francoščina

      Stranki

      Tožeča stranka: ZZ (zastopnik: P. Pradal, odvetnik)

      Tožena stranka: Evropska komisija

      Predmet in opis spora

   Razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je bila tožeči stranki zavrnjena hranarina.

      Predloga tožeče stranke

               —

               Odločba organa, pristojnega za imenovanja (OPI) Evropske komisije z dne 21. novembra 2011 v odgovor na pritožbo tožeče stranke zoper odločbo Urada za upravljanje in izplačevanje posameznih dajatev (UUIPD), s katero ji je bila zavrnjena dodelitev hranarine zaradi njenega začetka dela na Evropski komisiji 1. februarja 2011, naj se razglasi za nično;

               —

               Tožeči stranki naj se dodeli hranarina, kot je določeno v členu 71 Kadrovskih predpisov, členu 10(1) Priloge VII h Kadrovskim predpisom in v členih 25 in 92 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti (PZDU).


title: Zadeva T-235/16: Sodba Splošnega sodišča z dne 21. junija 2017 – GP Joule PV/EUIPO – Green Power Technologies (GPTech) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Evropske unije GPTech — Prejšnje besedne znamke Evropske unije GP JOULE — Nepredložitev dokazov pred oddelkom za ugovore o upravičenosti do vložitve ugovora — Predložitev dokazov prvič pred odborom za pritožbe — Neupoštevanje — Diskrecijska pravica odbora za pritožbe — Okoliščine, ki nasprotujejo upoštevanju dodatnih in dopolnilnih dokazov — Člen 76(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Pravilo 17(4), pravilo 19(2), pravilo 20(1) in pravilo 50(1) Uredbe (ES) št. 2868/95)

text:
               7.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 256/24

         Sodba Splošnega sodišča z dne 21. junija 2017 – GP Joule PV/EUIPO – Green Power Technologies (GPTech)
   (Zadeva T-235/16) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije GPTech - Prejšnje besedne znamke Evropske unije GP JOULE - Nepredložitev dokazov pred oddelkom za ugovore o upravičenosti do vložitve ugovora - Predložitev dokazov prvič pred odborom za pritožbe - Neupoštevanje - Diskrecijska pravica odbora za pritožbe - Okoliščine, ki nasprotujejo upoštevanju dodatnih in dopolnilnih dokazov - Člen 76(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 - Pravilo 17(4), pravilo 19(2), pravilo 20(1) in pravilo 50(1) Uredbe (ES) št. 2868/95))
   (2017/C 256/26)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: GP Joule PV GmbH & Co. KG (Reußenköge, Nemčija) (zastopnik: F. Döring, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnica: E. Zaera Cuadrado, agentka)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe, intervenientka v postopku pred Splošnim sodiščem: Green Power Technologies, SL (Bollullos de la Mitación, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 9. februarja 2016 (zadeva R 848/2015-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama GP Joule PV in Green Power Technologies.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi GP Joule PV GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 279, 1.8.2016.


title: Zadeva T-62/15: Sodba Splošnega sodišča z dne 13. maja 2016 – Market Watch/EUIPO – El Corte Inglés (MITOCHRON) (Znamka Evropske unije — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Evropske unije MITOCHRON — Prejšnja figurativna znamka Evropske unije mito — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)

text:
               27.6.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 232/18

         Sodba Splošnega sodišča z dne 13. maja 2016 – Market Watch/EUIPO – El Corte Inglés (MITOCHRON)
   (Zadeva T-62/15) (1)

   ((Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Evropske unije MITOCHRON - Prejšnja figurativna znamka Evropske unije mito - Relativni razlog za zavrnitev - Verjetnost zmede - Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009))
   (2016/C 232/23)
   Jezik postopka: angleščina

      Stranke

      Tožeča stranka: Market Watch Franchise & Consulting, Inc. (Freeport, Bahami) (zastopnik: J. Korab, odvetnik)

      Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: S. Bonne, agent)

      Druga stranka pred odborom za pritožbe pri EUIPO: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španija)

      Predmet

   Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. novembra 2014 (zadeva R 508/2014-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama El Corte Inglés, SA, in Market Watch Franchise & Consulting, Inc.

      Izrek

               1.

               Tožba se zavrne.

               2.

               Družbi Market Watch Franchise & Consulting, Inc. se naloži plačilo stroškov.

      (1)  UL C 107, 30.3.2015.