title: Zadeva C-122/18: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 28. januarja 2020 – Evropska komisija/Italijanska republika (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2011/7/EU – Boj proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih – Trgovinski posli, kjer je dolžnik javni organ – Obveznost držav članic, da zagotovijo, da plačilni rok, določen za javne organe, ni daljši od 30 ali 60 dni – Obveznost glede rezultata)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/4

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 28. januarja 2020 – Evropska komisija/Italijanska republika
      (Zadeva C-122/18) (1)

      (Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2011/7/EU - Boj proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih - Trgovinski posli, kjer je dolžnik javni organ - Obveznost držav članic, da zagotovijo, da plačilni rok, določen za javne organe, ni daljši od 30 ali 60 dni - Obveznost glede rezultata)
      (2020/C 137/05)
      Jezik postopka: italijanščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Gattinara in C. Zadra, agenta)

         Tožena stranka: Italijanska republika (zastopniki: G. Palmieri, agentka, skupaj s S. Fiorentinom in F. De Luco, avvocati dello Stato)

         Izrek

                  1.

                  Italijanska republika s tem, da ni zagotovila, da njeni javni organi dejansko spoštujejo plačilne roke, določene v členu 4(3) in (4) Direktive 2011/7/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o boju proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi teh določb.

                  2.

                  Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 123, 9.4.2018.


title: Zadeva C-298/18: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 27. februarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbeitsgericht Cottbus – Nemčija) – Reiner Grafe, Jürgen Pohle/Südbrandenburger Nahverkehrs GmbH, OSL Bus GmbH (Predhodno odločanje – Direktiva 2001/23/ES – Člen 1(1) – Prenos podjetja – Ohranitev pravic delavcev – Upravljanje avtobusnih linijskih prevozov – Prevzem osebja – Neprevzem poslovnih sredstev – Razlogi)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/5

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 27. februarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbeitsgericht Cottbus – Nemčija) – Reiner Grafe, Jürgen Pohle/Südbrandenburger Nahverkehrs GmbH, OSL Bus GmbH
      (Zadeva C-298/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Direktiva 2001/23/ES - Člen 1(1) - Prenos podjetja - Ohranitev pravic delavcev - Upravljanje avtobusnih linijskih prevozov - Prevzem osebja - Neprevzem poslovnih sredstev - Razlogi)
      (2020/C 137/06)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Arbeitsgericht Cottbus – Kammern Senftenberg

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: Reiner Grafe, Jürgen Pohle

         Toženi stranki: Südbrandenburger Nahverkehrs GmbH, OSL Bus GmbH

         Izrek

      Člen 1(1) Direktive Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov je treba razlagati tako, da kadar gospodarska enota po postopku oddaje javnega naročila prevzame dejavnost, za katere opravljanje so potrebna pomembna poslovna sredstva, to, da ta enota zaradi pravnih, okoljskih in tehničnih omejitev, ki jih je določil javni naročnik, ne prevzame teh sredstev, katerih lastnik je gospodarska enota, ki je to dejavnost opravljala predhodno, ne pomeni nujno oviro, da se ta prevzem dejavnosti opredeli za prenos podjetja, če druge okoliščine, kot sta prevzem bistvenega dela zaposlenih in neprekinjeno nadaljevanje navedene dejavnosti, omogočajo ugotoviti ohranitev identitete zadevne gospodarske enote, kar mora presoditi predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 276, 6.8.2018.


title: Zadeva C-307/18: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 30. januarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Competition Appeal Tribunal, London – Združeno kraljestvo) – Generics (UK) Ltd in drugi/Competition and Markets Authority (Predhodno odločanje – Konkurenca – Farmacevtski proizvodi – Ovire za vstop na trg generičnih zdravil, ki so posledica sporazumov o mirni rešitvi spora o patentiranem postopku, sklenjenih med proizvajalcem izvirnih zdravil, ki je imetnik teh patentov, in proizvajalcem generičnih zdravil – Člen 101 PDEU – Potencialna konkurenca – Omejevanje zaradi cilja – Opredelitev – Omejevanje zaradi posledic – Presoja učinkov – Člen 102 PDEU – Upoštevni trg – Vključitev generičnih zdravil na upoštevni trg – Zloraba prevladujočega položaja – Opredelitev – Utemeljitve)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/6

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 30. januarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Competition Appeal Tribunal, London – Združeno kraljestvo) – Generics (UK) Ltd in drugi/Competition and Markets Authority
      (Zadeva C-307/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Konkurenca - Farmacevtski proizvodi - Ovire za vstop na trg generičnih zdravil, ki so posledica sporazumov o mirni rešitvi spora o patentiranem postopku, sklenjenih med proizvajalcem izvirnih zdravil, ki je imetnik teh patentov, in proizvajalcem generičnih zdravil - Člen 101 PDEU - Potencialna konkurenca - Omejevanje zaradi cilja - Opredelitev - Omejevanje zaradi posledic - Presoja učinkov - Člen 102 PDEU - Upoštevni trg - Vključitev generičnih zdravil na upoštevni trg - Zloraba prevladujočega položaja - Opredelitev - Utemeljitve)
      (2020/C 137/07)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      Competition Appeal Tribunal, London

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Generics (UK) Ltd, GlaxoSmithKline plc, Xellia Pharmaceuticals ApS, Alpharma, LLC, nekdanja Zoetis Products LLC, Actavis UK Ltd, Merck KGaA

         Tožena stranka: Competition and Markets Authority

         Izrek

                  1.

                  Člen 101(1) PDEU je treba razlagati tako, da so na eni strani proizvajalec izvirnih zdravil, ki je imetnik patenta na aktivni farmacevtski sestavini, ki je postal javen, in na drugi proizvajalci generičnih zdravil, ki nameravajo vstopiti na trg zdravila, ki vsebuje to aktivno sestavino, med katerimi poteka spor o veljavnosti tega patenta in o tem, ali se z zadevnimi generičnimi zdravili krši patent, v potencialnem konkurenčnem razmerju, če je ugotovljeno, da je proizvajalec generičnih zdravil dejansko odločno zavezan in sposoben vstopiti na trg in ni nepremostljivih ovir za njegov vstop, kar mora preučiti predložitveno sodišče.

                  2.

                  Člen 101(1) PDEU je treba razlagati tako, da sporazum o mirni rešitvi sodnega spora v teku, sklenjen med proizvajalcem izvirnih zdravil in proizvajalcem generičnih zdravil – ki sta v potencialnem konkurenčnem razmerju glede veljavnosti patenta za postopek izdelave aktivne sestavine izvirnega zdravila, ki je postal javen, katerega imetnik je prvi proizvajalec, in glede tega, ali se z generično različico tega zdravila krši patent –, s katerim se ta proizvajalec generičnih zdravil v zameno za to, da bo proizvajalec izvirnih zdravil nanj prenesel vrednosti, zaveže, da ne bo vstopil na trg zdravila, ki vsebuje to aktivno sestavino, in da med veljavnostjo sporazuma ne bo nadaljeval postopka s tožbo za ugotovitev ničnosti tega patenta, pomeni sporazum, katerega cilj je preprečevanje, omejevanje ali izkrivljanje konkurence:

                              —

                              če iz celote razpoložljivih elementov izhaja, da je mogoče pozitivni saldo prenosov vrednosti s proizvajalca izvirnih zdravil na proizvajalca generičnih zdravil pojasniti le s poslovnim interesom strank sporazuma, da na trgu ne konkurirajo na podlagi prednosti,

                              —

                              razen če ima sporazum o mirni rešitvi spora izkazane pozitivne učinke za konkurenco, ki so zadostni, da omogočajo razumen dvom o njihovi zadostni škodljivosti na konkurenco.

                  3.

                  Člen 101(1) PDEU je treba razlagati tako, da za dokaz obstoja občutnih potencialnih ali realnih učinkov sporazuma o mirni rešitvi spora, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, in posledično njegove opredelitve kot „omejevanje konkurence zaradi posledic“, ni treba ugotoviti, da bi zadevni proizvajalec generičnih zdravil, če tega sporazuma ne bi bilo, verjetno lahko uspel v sporu o zadevnem patentu za postopek ali da bi lahko stranke navedenega sporazuma verjetno sklenile sporazum o mirni rešitvi spora, ki bi imel manj omejujoči učinek.

                  4.

                  Člen 102 PDEU je treba razlagati tako, da v položaju, v katerem proizvajalec izvirnih zdravil, ki vsebujejo aktivno sestavino, ki je postala javna, vendar pa je postopek njene izdelave zavarovan s patentom, katerega veljavnost se izpodbija, na podlagi tega patenta ovira vstop generičnih različic tega zdravila na trg, za opredelitev zadevnega trga proizvodov ni treba upoštevati le izvirne različice tega zdravila, temveč tudi njegove generične različice, čeprav te pred potekom navedenega patenta za postopek ne bi mogle zakonito vstopiti na trg, če so zadevni proizvajalci generičnih zdravil sposobni vstopiti na zadevni trg z zadostno močjo, da lahko proizvajalcu izvirnih zdravil, ki je že prisoten na tem trgu, pomenijo resno protiutež, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

                  5.

                  Člen 102 PDEU je treba razlagati tako, da strategija podjetja v prevladujočem položaju, ki ima patent za postopek izdelave aktivne sestavine, ki je postal javen, na podlagi katere to podjetje bodisi z namenom preprečitve bodisi po sprožitvi sodnih postopkov za izpodbijanje veljavnosti navedenega patenta sklene niz sporazumov o mirni rešitvi spora, katerih učinek je vsaj, da potencialne konkurente, ki proizvajajo generična zdravila s to aktivno sestavino, začasno zadrži izven trga, pomeni zlorabo prevladujočega položaja v smislu tega člena, če se lahko z navedeno strategijo omeji konkurenca in zlasti povzročijo učinki izrinjenja, ki presegajo protikonkurenčne učinke vsakega od sporazumov o mirni rešitvi spora, ki k temu prispevajo, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 240, 9.7.2018.


title: Zadeva C-323/18: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 3. marca 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – Tesco-Global Áruházak Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Predhodno odločanje – Svoboda ustanavljanja – Prometni davek v sektorju trgovine na drobno v prodajalnah – Progresivni davek, ki bolj bremeni podjetja v lasti fizičnih ali pravnih oseb drugih držav članic kot nacionalna podjetja – Progresivni davčni razredi, ki veljajo za vse davčne zavezance – Nevtralnost zneska prometa kot merilo razlikovanja – Zmožnost prispevanja davčnih zavezancev – Državne pomoči)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/7

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 3. marca 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – Tesco-Global Áruházak Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Zadeva C-323/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Svoboda ustanavljanja - Prometni davek v sektorju trgovine na drobno v prodajalnah - Progresivni davek, ki bolj bremeni podjetja v lasti fizičnih ali pravnih oseb drugih držav članic kot nacionalna podjetja - Progresivni davčni razredi, ki veljajo za vse davčne zavezance - Nevtralnost zneska prometa kot merilo razlikovanja - Zmožnost prispevanja davčnih zavezancev - Državne pomoči)
      (2020/C 137/08)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Tesco-Global Áruházak Zrt.

         Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Izrek

      Člena 49 in 54 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta zakonodaji države članice, s katero je uveden strmo progresiven prometni davek, ki dejansko bremeni predvsem podjetja pod neposrednim ali posrednim nadzorom državljanov drugih držav članic ali družb s sedežem v drugi državi članici, ker ta podjetja na zadevnem trgu ustvarjajo največji promet.

         (1)  UL C 311, 3.9.2018.


title: Zadeva C-341/18: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 5. februarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/J. in drugi (Predhodno odločanje – Uredba (EU) 2016/399 – Zakonik o schengenskih mejah – Nadzor zunanjih meja – Državljani tretjih držav – Člen 11(1) – Žigosanje potnih listin – Izstopni žig – Določitev trenutka izstopa iz schengenskega območja – Registracija pomorščakov na ladjah, ki so dolgoročno zasidrane v morskem pristanišču)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/8

      Sodba Sodišča (peti senat) z dne 5. februarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/J. in drugi
      (Zadeva C-341/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Uredba (EU) 2016/399 - Zakonik o schengenskih mejah - Nadzor zunanjih meja - Državljani tretjih držav - Člen 11(1) - Žigosanje potnih listin - Izstopni žig - Določitev trenutka izstopa iz schengenskega območja - Registracija pomorščakov na ladjah, ki so dolgoročno zasidrane v morskem pristanišču)
      (2020/C 137/09)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Raad van State

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Tožena stranka: J. in drugi

         ob udeležbi: C. in H. ter drugi

         Izrek

      Člen 11(1) Uredbe (EU) 2016/399 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o Zakoniku Unije o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah) je treba razlagati tako, da kadar se pomorščak, ki je državljan tretje države, registrira na ladji, ki je dolgoročno zasidrana v morskem pristanišču države, ki je del schengenskega območja, da bi na tej ladji opravljal delo na krovu, se pred odhodom iz tega pristanišča na tej ladji izstopni žig, če je žigosanje določeno s tem zakonikom, v potne listine tega pomorščaka ne odtisne ob njegovi registraciji, temveč ko kapitan navedene ladje obvesti pristojne nacionalne organe o skorajšnjem odhodu te ladje.

         (1)  UL C 294, 20.8.2018.


title: Zadeva C-371/18: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 29. januarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Chancery Division) – Združeno kraljestvo) – Sky plc, Sky International AG, Sky UK Limited/Skykick UK Limited, Skykick Inc (Predhodno odločanje – Približevanje zakonodaj – Znamka Skupnosti – Uredba (ES) št. 40/94 – Člena 7 in 51 – Prva direktiva 89/104/EGS – Člena 3 in 13 – Opredelitev proizvodov ali storitev, na katere se nanaša registracija – Nespoštovanje zahtev po jasnosti in natančnosti – Slaba vera prijavitelja – Neobstoj namena uporabe znamke za proizvode in storitve, na katere se nanaša registracija – Popolna ali delna ničnost znamke – Nacionalna zakonodaja, ki prijavitelja zavezuje, da izjavi, da ima namen uporabljati prijavljeno znamko)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/9

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 29. januarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Chancery Division) – Združeno kraljestvo) – Sky plc, Sky International AG, Sky UK Limited/Skykick UK Limited, Skykick Inc
      (Zadeva C-371/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Približevanje zakonodaj - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člena 7 in 51 - Prva direktiva 89/104/EGS - Člena 3 in 13 - Opredelitev proizvodov ali storitev, na katere se nanaša registracija - Nespoštovanje zahtev po jasnosti in natančnosti - Slaba vera prijavitelja - Neobstoj namena uporabe znamke za proizvode in storitve, na katere se nanaša registracija - Popolna ali delna ničnost znamke - Nacionalna zakonodaja, ki prijavitelja zavezuje, da izjavi, da ima namen uporabljati prijavljeno znamko)
      (2020/C 137/10)
      Jezik postopka: angleščina

         Predložitveno sodišče

      High Court of Justice (Chancery Division)

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: Sky plc, Sky International AG, Sky UK Limited

         Toženi stranki: Skykick UK Limited, Skykick Inc

         Izrek

                  1.

                  Člena 7 in 51 Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1891/2006 z dne 18. decembra 2006, ter člen 3 Prve direktive Sveta 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami je treba razlagati tako, da znamke Skupnosti ali nacionalne znamke ni mogoče razglasiti za popolnoma ali delno nično, ker izrazi, uporabljeni za opis proizvodov in storitev, za katere je bila ta znamka registrirana, niso jasni in natančni.

                  2.

                  Člen 51(1)(b) Uredbe št. 40/94, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1891/2006, in člen 3(2)(d) Prve direktive 89/104 je treba razlagati tako, da prijava znamke brez kakršnega koli namena njene uporabe za proizvode in storitve, ki so zajeti z registracijo, pomeni ravnanje v slabi veri v smislu teh določb, če je imel prijavitelj te znamke namen bodisi škoditi interesom tretjih na način, ki ni v skladu z dobrimi poslovnimi običaji, bodisi – ne oziraje se na določeno tretjo osebo – pridobiti izključno pravico za druge namene kot tiste, ki so zajeti s funkcijami znamke. Kadar neobstoj namena uporabe znamke v skladu s temeljnimi funkcijami znamke zadeva le nekatere proizvode ali storitve, na katere se nanaša prijava znamke, ta prijava pomeni ravnanje v slabi veri le v delu, v katerem se nanaša na te proizvode ali storitve.

                  3.

                  Prvo direktivo 89/104 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje določbi nacionalnega prava, v skladu s katero mora prijavitelj znamke izjaviti, da se ta znamka uporablja za proizvode in storitve, na katere se nanaša zahteva za registracijo, ali da ima to znamko v dobri veri namen uporabiti v te namene, če kršitev take obveznosti kot taka ni razlog za ničnost že registrirane znamke.

         (1)  UL C 276, 6.8.2018.


title: Zadeva C-395/18: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 30. januarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – Tim SpA – Direzione e coordinamento Vivendi SA/Consip SpA, Ministero dell'Economia e delle Finanze (Predhodno odločanje – Oddaja javnih naročil blaga, gradenj ali storitev – Direktiva 2014/24/EU – Člen 18(2) – Člen 57(4) – Neobvezni razlogi za izključitev – Razlog za izključitev, ki se nanaša na podizvajalca, navedenega v ponudbi gospodarskega subjekta – Neizpolnitev obveznosti podizvajalca na področju okoljskega, socialnega in delovnega prava – Nacionalna ureditev, ki določa samodejno izključitev gospodarskega subjekta za tako neizpolnitev)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/11

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 30. januarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – Tim SpA – Direzione e coordinamento Vivendi SA/Consip SpA, Ministero dell'Economia e delle Finanze
      (Zadeva C-395/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Oddaja javnih naročil blaga, gradenj ali storitev - Direktiva 2014/24/EU - Člen 18(2) - Člen 57(4) - Neobvezni razlogi za izključitev - Razlog za izključitev, ki se nanaša na podizvajalca, navedenega v ponudbi gospodarskega subjekta - Neizpolnitev obveznosti podizvajalca na področju okoljskega, socialnega in delovnega prava - Nacionalna ureditev, ki določa samodejno izključitev gospodarskega subjekta za tako neizpolnitev)
      (2020/C 137/13)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Tim SpA – Direzione e coordinamento Vivendi SA

         Tožena stranka: Consip SpA, Ministero dell'Economia e delle Finanze

         Ob udeležbi: E-VIA SpA

         Izrek

      Člen 57(4)(a) Direktive 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES ne nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero ima naročnik možnost ali celo obveznost, da gospodarski subjekt, ki je predložil ponudbo za sodelovanje v postopku oddaje javnega naročila, izključi, če je ugotovljen razlog za izključitev iz te določbe glede enega od podizvajalcev, navedenih v ponudbi tega subjekta. Nasprotno pa ta določba v povezavi s členom 57(6) te direktive in načelo sorazmernosti nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki določa samodejnost take izključitve.

         (1)  UL C 301, 27.8.2018.


title: Zadeva C-394/18: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 30. januarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte di appello di Napoli – Italija) – I.G.I. Srl/Maria Grazia Cicenia in drugi (Predhodno odločanje – Direktiva 82/891/EGS – Člena 12 in 19 – Delitev družb z omejeno odgovornostjo – Varstvo interesov upnikov razdeljene družbe – Ničnost delitve – Actio pauliana)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/10

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 30. januarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte di appello di Napoli – Italija) – I.G.I. Srl/Maria Grazia Cicenia in drugi
      (Zadeva C-394/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Direktiva 82/891/EGS - Člena 12 in 19 - Delitev družb z omejeno odgovornostjo - Varstvo interesov upnikov razdeljene družbe - Ničnost delitve - Actio pauliana)
      (2020/C 137/12)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Corte di appello di Napoli

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnica: I.G.I. Srl

         Nasprotne stranke: Maria Grazia Cicenia, Mario Di Pierro, Salvatore de Vito, Antonio Raffaele

         ob udeležbi: Costruzioni Ing. G. Iandolo Srl

         Izrek

                  1.

                  Člen 12 Šeste direktive Sveta z dne 17. decembra 1982 o delitvi delniških družb, ki temelji na členu 54(3)(g) Pogodbe (82/891/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/63/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007, v povezavi s členoma 21 in 22 navedene direktive 82/891, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da po izvedeni delitvi upniki razdeljene družbe, katerih zahtevki so starejšega datuma kot ta delitev in ki niso uveljavljali instrumentov varstva upnikov, ki so na podlagi tega člena 12 določeni v nacionalni ureditvi, lahko vložijo actio pauliana za razglasitev, da ta delitev za njih ne učinkuje, in sprožijo postopke izvršbe ali zavarovanja premoženja, ki je bilo preneseno na novoustanovljeno družbo.

                  2.

                  Člen 19 Direktive 82/891, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/63, v povezavi s členoma 21 in 22 navedene direktive 82/891, ki določa pravila glede ničnosti delitve, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da po izvedeni delitvi upniki razdeljene družbe vložijo actio pauliana, ki ne vpliva na veljavnost te delitve, ampak omogoča le, da te delitve ni mogoče uveljavljati zoper te upnike.

         (1)  UL C 301, 27.8.2018.


title: Zadeva C-405/18: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 27. februarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nejvyšší správní soud – Češka republika) – AURES Holdings a.s./Odvolací finanční ředitelství (Predhodno odločanje – Člen 49 PDEU – Svoboda ustanavljanja – Davčna zakonodaja – Davek od dohodkov pravnih oseb – Prenos sedeža dejanske uprave družbe v državo članico, ki ni država njene ustanovitve – Prenos davčnega rezidentstva v to drugo državo članico – Nacionalna ureditev, ki ne omogoča uveljavljanja davčne izgube, ki je bila ustvarjena v državi članici ustanovitve pred prenosom sedeža)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/12

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 27. februarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nejvyšší správní soud – Češka republika) – AURES Holdings a.s./Odvolací finanční ředitelství
      (Zadeva C-405/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 49 PDEU - Svoboda ustanavljanja - Davčna zakonodaja - Davek od dohodkov pravnih oseb - Prenos sedeža dejanske uprave družbe v državo članico, ki ni država njene ustanovitve - Prenos davčnega rezidentstva v to drugo državo članico - Nacionalna ureditev, ki ne omogoča uveljavljanja davčne izgube, ki je bila ustvarjena v državi članici ustanovitve pred prenosom sedeža)
      (2020/C 137/14)
      Jezik postopka: češčina

         Predložitveno sodišče

      Nejvyšší správní soud

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: AURES Holdings a.s.

         Tožena stranka: Odvolací finanční ředitelství

         Izrek

                  1.

                  Člen 49 PDEU je treba razlagati tako, da se družba, ustanovljena po pravu ene države članice, ki sedež dejanske uprave prenese v drugo državo članico, ne da bi ta prenos vplival na njen status družbe, ustanovljene po pravu prve države članice, lahko sklicuje na ta člen, da bi v drugi državi članici izpodbijala zavrnitev prenosa izgub, ustvarjenih pred navedenim prenosom.

                  2.

                  Člen 49 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje ureditvi države članice, ki izključuje možnost, da družba, ki je sedež dejanske uprave in s tem davčno rezidentstvo prenesla v to državo članico, uveljavlja davčno izgubo, ki jo je pred tem prenosom ustvarila v drugi državi članici, v kateri ohranja svoj statutarni sedež.

         (1)  UL C 301, 27.8.2018.


title: Zadeva C-427/18 P: Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 26. februarja 2020 – Evropska služba za zunanje delovanje/Ruben Alba Aguilera in drugi (Pritožba – Javni uslužbenci – Uradniki in uslužbenci – Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD) – Osebni prejemki – Kadrovski predpisi – Člen 110 – Osebje Evropske unije, ki dela v tretji državi – Priloga X – Člen 1, tretji odstavek, in člen 10 – Dodatek za življenjske razmere – Letni pregled in letna prilagoditev – Znižanje za osebje, ki dela v Etiopiji – Potreba po predhodnem sprejetju splošnih določb za izvajanje – Obseg)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/12

      Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 26. februarja 2020 – Evropska služba za zunanje delovanje/Ruben Alba Aguilera in drugi
      (Zadeva C-427/18 P) (1)

      (Pritožba - Javni uslužbenci - Uradniki in uslužbenci - Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD) - Osebni prejemki - Kadrovski predpisi - Člen 110 - Osebje Evropske unije, ki dela v tretji državi - Priloga X - Člen 1, tretji odstavek, in člen 10 - Dodatek za življenjske razmere - Letni pregled in letna prilagoditev - Znižanje za osebje, ki dela v Etiopiji - Potreba po predhodnem sprejetju splošnih določb za izvajanje - Obseg)
      (2020/C 137/15)
      Jezik postopka: francoščina

         Stranke

         Pritožnik: Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD) (zastopniki: S. Marquardt in R. Spac, agenta, skupaj z M. Troncosom Ferrerom in S. Moyo Izquierdom, abogados, ter F.-M. Hislairjem, avocat)

         Druge stranke v postopku: Ruben Alba Aguilera, Simone Barenghi, Massimo Bonannini, Antonio Capone, Stéphanie Carette, Alejo Carrasco Garcia, Francisco Carreras Sequeros, Carl Daspect, Nathalie Devos, Jean-Baptiste Fauvel, Paula Cristina Fernandes, Stephan Fox, Birgitte Hagelund, Chantal Hebberecht, Karin Kaup-Laponin, Terhi Lehtinen, Sandrine Marot, David Mogollon, Clara Molera Gui, Daniele Morbin, Charlotte Onraet, Augusto Piccagli, Gary Quince, Pierre-Luc Vanhaeverbeke, Tamara Vleminckx, Birgit Vleugels, Robert Wade, Luca Zampetti (zastopnika: T. Martin in S. Orlandi, avocats)

         Izrek

                  1.

                  Točki 1 in 3 izreka sodbe Splošnega sodišča Evropske unije z dne 13. aprila 2018, Alba Aguilera in drugi/ESZD (T-119/17, EU:T:2018:183), se razveljavita.

                  2.

                  Zadeva se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije.

                  3.

                  Odločitev o stroških se pridrži.

         (1)  UL C 341, 24.9.2018.


title: Zadeva C-457/18: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 31. januarja 2020 – Republika Slovenija/Republika Hrvaška (Neizpolnitev obveznosti države – Člen 259 PDEU – Pristojnost Sodišča – Določitev skupne meje med državama članicama – Mejni spor med Republiko Hrvaško in Republiko Slovenijo – Arbitražni sporazum – Arbitražni postopek – Uradno obvestilo Republike Hrvaške o njeni odločitvi, da zahteva prenehanje veljavnosti sporazuma zaradi nepravilnosti, katere storitev očita članu arbitražnega sodišča – Arbitražna razsodba, ki jo je izdalo arbitražno sodišče – Domnevna kršitev arbitražnega sporazuma in meje, določene z arbitražno razsodbo, s strani Republike Hrvaške – Načelo lojalnega sodelovanja – Predlog za izločitev dokumenta iz spisa – Varstvo pravnih nasvetov)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/13

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 31. januarja 2020 – Republika Slovenija/Republika Hrvaška
      (Zadeva C-457/18) (1)

      (Neizpolnitev obveznosti države - Člen 259 PDEU - Pristojnost Sodišča - Določitev skupne meje med državama članicama - Mejni spor med Republiko Hrvaško in Republiko Slovenijo - Arbitražni sporazum - Arbitražni postopek - Uradno obvestilo Republike Hrvaške o njeni odločitvi, da zahteva prenehanje veljavnosti sporazuma zaradi nepravilnosti, katere storitev očita članu arbitražnega sodišča - Arbitražna razsodba, ki jo je izdalo arbitražno sodišče - Domnevna kršitev arbitražnega sporazuma in meje, določene z arbitražno razsodbo, s strani Republike Hrvaške - Načelo lojalnega sodelovanja - Predlog za izločitev dokumenta iz spisa - Varstvo pravnih nasvetov)
      (2020/C 137/16)
      Jezik postopka: hrvaščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Republika Slovenija (zastopnika: M. Menard, agentka, J.-M. Thouvenin, avocat)

         Tožena stranka: Republika Hrvaška (zastopnika: G. Vidović Mesarek, agentka, skupaj z J. Stratford QC)

         Izrek

                  1.

                  Interni delovni dokument Evropske komisije v zvezi z mnenjem njene pravne službe, ki je na straneh od 38 do 45 priloge C.2 k odgovoru Republike Slovenije na ugovor nedopustnosti, se izloči iz spisa zadeve C 457/18.

                  2.

                  Sodišče Evropske unije ni pristojno za odločanje o tožbi Republike Slovenije, vloženi na podlagi člena 259 PDEU, v zadevi C 457/18.

                  3.

                  Republiki Sloveniji se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 399, 5.11.2018.


title: Zadeva C-482/18: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 3. marca 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – Google Ireland Limited/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vámigazgatósága (Predhodno odločanje – Svoboda opravljanja storitev – Člen 56 PDEU – Omejitve – Davčne določbe – Davek na oglaševalske dejavnosti, ki temelji na prometu – Obveznosti v zvezi z registracijo pri davčni upravi – Načelo prepovedi diskriminacije – Globe – Načelo sorazmernosti)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/14

      Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 3. marca 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – Google Ireland Limited/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vámigazgatósága
      (Zadeva C-482/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Svoboda opravljanja storitev - Člen 56 PDEU - Omejitve - Davčne določbe - Davek na oglaševalske dejavnosti, ki temelji na prometu - Obveznosti v zvezi z registracijo pri davčni upravi - Načelo prepovedi diskriminacije - Globe - Načelo sorazmernosti)
      (2020/C 137/17)
      Jezik postopka: madžarščina

         Predložitveno sodišče

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Google Ireland Limited

         Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vámigazgatósága

         Izrek

                  1.

                  Člen 56 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje ureditvi države članice, ki za ponudnike oglaševalskih storitev s sedežem v drugi državi članici določa obveznost vložitve prijave z namenom obdavčitve z davkom na oglaševanje, medtem ko so ponudniki takih storitev s sedežem v državi članici obdavčitve te obveznosti oproščeni, ker zanje velja obveznost prijave ali registracije z namenom obdavčitve z vsemi drugimi davki, ki se plačujejo na ozemlju te države članice.

                  2.

                  Člen 56 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, v skladu s katero se ponudnikom storitev s sedežem v drugi državi članici, ki niso izpolnili obveznosti vložitve prijave z namenom obdavčitve z davkom na oglaševanje, v nekaj dneh naloži več glob, katerih višina se od vključno druge izrečene globe ob vsaki ponovni ugotovitvi neizpolnitve te obveznosti potroji glede na višino prejšnje globe in doseže skupni znesek več milijonov eurov, ne da bi pristojni organ pred sprejetjem odločbe, s katero se dokončno naloži skupni znesek teh glob, tem ponudnikom storitev zagotovil čas, ki je potreben, da bi izpolnili svoje obveznosti, in jim dal priložnost, da podajo svoja stališča, ter ne da bi sam preizkusil, kakšna je teža kršitve, medtem ko je globa, ki se naloži ponudniku s sedežem v državi članici obdavčitve, ki ni izpolnil podobne obveznosti prijave ali registracije iz splošnih določb nacionalne davčne zakonodaje, bistveno nižja in se v primeru nadaljevanja kršitve take obveznosti ne poviša v enaki meri in tudi ne nujno v tako kratkih rokih.

         (1)  UL C 352, 1.10.2018.


title: Zadeva C-513/18: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 30. januarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione Tributaria Provinciale di Palermo – Italija) – Autoservizi Giordano società cooperativa/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli – Ufficio di Palermo (Predhodno odločanje – Obdavčitev energentov in električne energije – Direktiva 2003/96/ES – Člen 7(2) in (3) – Pojem „plinsko olje [za komercialne namene], ki se uporablja kot pogonsko gorivo“ – Ureditev države članice, ki določa znižano trošarinsko stopnjo za plinsko olje za komercialne namene, ki se uporablja kot pogonsko gorivo za linijski prevoz potnikov, ne pa tudi za izredni prevoz potnikov – Načelo enakega obravnavanja)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/15

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 30. januarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione Tributaria Provinciale di Palermo – Italija) – Autoservizi Giordano società cooperativa/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli – Ufficio di Palermo
      (Zadeva C-513/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Obdavčitev energentov in električne energije - Direktiva 2003/96/ES - Člen 7(2) in (3) - Pojem „plinsko olje [za komercialne namene], ki se uporablja kot pogonsko gorivo“ - Ureditev države članice, ki določa znižano trošarinsko stopnjo za plinsko olje za komercialne namene, ki se uporablja kot pogonsko gorivo za linijski prevoz potnikov, ne pa tudi za izredni prevoz potnikov - Načelo enakega obravnavanja)
      (2020/C 137/18)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Commissione Tributaria Provinciale di Palermo

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka Autoservizi Giordano società cooperativa

         Tožena stranka: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli – Ufficio di Palermo

         Izrek

      Člen 7(2) in (3) Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije je treba razlagati tako, prvič, da na njegovo področje uporabe spada zasebno podjetje, ki opravlja dejavnost prevoza potnikov z dajanjem avtobusa z voznikom v najem, če vozila, ki jih to podjetje daje v najem, spadajo v kategorijo M2 ali M3 v smislu Direktive Sveta 70/156/EGS z dne 6. februarja 1970 o prilagajanju zakonodaje držav članic v zvezi s homologacijo motornih in priklopnih vozil, in drugič, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki določa znižano trošarinsko stopnjo za plinsko olje za komercialne namene, ki se uporablja kot pogonsko gorivo, za linijski prevoz potnikov, ne določa pa take trošarinske stopnje za tovrstno plinsko olje, ki se uporablja za izredni prevoz potnikov, če ta zakonodaja spoštuje načelo enakega obravnavanja, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

         (1)  UL C 436, 3.12.2018.


title: Zadeva C-524/18: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 30. januarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Dr. Willmar Schwabe GmbH & Co. KG/Queisser Pharma GmbH & Co. KG (Predhodno odločanje – Javno zdravje – Obveščanje in varstvo potrošnikov – Uredba (ES) št. 1924/2006 – Izvedbeni sklep 2013/63/EU – Prehranske in zdravstvene trditve na živilih – Člen 10(3) – Sklicevanje na splošne, ne posebej opredeljene prednosti – Pojem „dodanosti“ posebne zdravstvene trditve – Obveznost predložitve znanstvenih dokazov – Obseg)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/15

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 30. januarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Dr. Willmar Schwabe GmbH & Co. KG/Queisser Pharma GmbH & Co. KG
      (Zadeva C-524/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Javno zdravje - Obveščanje in varstvo potrošnikov - Uredba (ES) št. 1924/2006 - Izvedbeni sklep 2013/63/EU - Prehranske in zdravstvene trditve na živilih - Člen 10(3) - Sklicevanje na splošne, ne posebej opredeljene prednosti - Pojem „dodanosti“ posebne zdravstvene trditve - Obveznost predložitve znanstvenih dokazov - Obseg)
      (2020/C 137/19)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Bundesgerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Dr. Willmar Schwabe GmbH & Co. KG

         Tožena stranka: Queisser Pharma GmbH & Co. KG

         Izrek

                  1.

                  Člen 10(3) Uredbe (ES) št. 1924/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o prehranskih in zdravstvenih trditvah na živilih, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 107/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008, je treba razlagati tako, da zahteva, ki je določena v tem členu, da mora biti vsakemu sklicevanju na splošne, ne posebej opredeljene prednosti, ki jih ima hranilo ali živilo, dodana posebna zdravstvena trditev s seznama iz člena 13 ali 14 te uredbe, ni izpolnjena, če je na sprednji strani embalaže prehranskega dopolnila navedeno sklicevanje na splošne, ne posebej opredeljene prednosti, ki jih ima hranilo ali živilo za zdravje, medtem ko je posebna zdravstvena trditev, ki naj bi bila dodana temu sklicevanju, navedena le na hrbtni strani te embalaže, med obema pa ni nobene posebne napotitve, kakršna je zvezdica.

                  2.

                  Člen 10(3) Uredbe št. 1924/2006, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 107/2008, je treba razlagati tako, da morajo biti sklicevanja na splošne, ne posebej opredeljene prednosti, ki jih ima hranilo ali živilo za splošno dobro zdravje ali z zdravjem povezano dobro počutje, utemeljena z znanstvenimi dokazi v smislu člena 5(1)(a) in člena 6(1) te uredbe. V ta namen zadostuje, da so tem sklicevanjem dodane posebne zdravstvene trditve s seznama iz člena 13 ali člena 14 navedene uredbe.

         (1)  UL C 392, 29.10.2018.


title: Združeni zadevi C-538/18 in C-539/18 P: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 30. januarja 2020 – České dráhy/Evropska komisija (Pritožba – Konkurenca – Uredba (ES) št. 1/2003 – Člen 20(4) – Odločbe o pregledu – Obveznost obrazložitve – Dovolj resni indici o obstoju kršitve pravil o konkurenci – Zakonito zbrani dokazi – Pregled, odrejen na podlagi elementov, ki izhajajo iz prejšnjega pregleda)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/16

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 30. januarja 2020 – České dráhy/Evropska komisija
      (Združeni zadevi C-538/18 in C-539/18 P) (1)

      (Pritožba - Konkurenca - Uredba (ES) št. 1/2003 - Člen 20(4) - Odločbe o pregledu - Obveznost obrazložitve - Dovolj resni indici o obstoju kršitve pravil o konkurenci - Zakonito zbrani dokazi - Pregled, odrejen na podlagi elementov, ki izhajajo iz prejšnjega pregleda)
      (2020/C 137/20)
      Jezik postopka: češčina

         Stranki

         Pritožnica: České dráhy a.s. (zastopniki: K. Muzikář, advokát, J. Kindl, advokáti)

         Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: P. Rossi, G. Meessen, P. Němečková in M. Šimerdová, agenti)

         Izrek

                  1.

                  Pritožbi se zavrneta.

                  2.

                  České dráhy a.s. se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 392, 29.10.2018.


title: Zadeva C-679/18: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 5. marca 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Okresní soud v Ostravě – Češka republika) – OPR-Finance s.r.o./GK (Predhodno odločanje – Varstvo potrošnikov – Direktiva 2008/48/ES – Potrošniške kreditne pogodbe – Člen 8 – Obveznost dajalca kredita, da preveri plačilno sposobnost potrošnika – Nacionalna ureditev – Možnost sklicevanja na zastaralni rok glede ugovora neveljavnosti pogodbe, ki ga uveljavlja potrošnik – Člen 23 – Sankcije – Učinkovitost, sorazmernost in odvračilnost – Nacionalno sodišče – Preverjanje navedene obveznosti po uradni dolžnosti)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/17

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 5. marca 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Okresní soud v Ostravě – Češka republika) – OPR-Finance s.r.o./GK
      (Zadeva C-679/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Direktiva 2008/48/ES - Potrošniške kreditne pogodbe - Člen 8 - Obveznost dajalca kredita, da preveri plačilno sposobnost potrošnika - Nacionalna ureditev - Možnost sklicevanja na zastaralni rok glede ugovora neveljavnosti pogodbe, ki ga uveljavlja potrošnik - Člen 23 - Sankcije - Učinkovitost, sorazmernost in odvračilnost - Nacionalno sodišče - Preverjanje navedene obveznosti po uradni dolžnosti)
      (2020/C 137/21)
      Jezik postopka: češčina

         Predložitveno sodišče

      Okresní soud v Ostravě

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: OPR-Finance s.r.o.

         Tožena stranka: GK

         Izrek

      Člena 8 in 23 Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS je treba razlagati tako, da nacionalnemu sodišču nalagata, da po uradni dolžnosti preveri obstoj kršitve predpogodbene obveznosti dajalca kredita, da oceni kreditno sposobnost potrošnika, ki je določena v členu 8 te direktive, in da izpelje posledice, ki izhajajo iz nacionalnega prava, glede kršitve te obveznosti, če so izpolnjene zahteve navedenega člena 23. Poleg tega je treba člena 8 in 23 Direktive 2008/48 razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, v skladu s katero se to, da dajalec kredita krši svojo predpogodbeno obveznost oceniti kreditno sposobnost potrošnika, sankcionira z neveljavnostjo kreditne pogodbe, pri čemer mora potrošnik dajalcu kredita vrniti glavnico, ko to glede na svoje finančne zmožnosti lahko stori, zgolj če navedeni potrošnik uveljavlja ta ugovor nezakonitosti, in to v zastaralnem roku treh let.

         (1)  UL C 25, 21.1.2019.


title: Zadeva C-725/18: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 30. januarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Grondwettelijk Hof – Belgija) – Anton van Zantbeek VOF/Ministerraad (Predhodno odločanje – Člen 56 PDEU – Člen 36 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru – Svoboda opravljanja storitev – Davek na borzne transakcije, sklenjene ali izvedene v državi članici – Različno obravnavanje, ki škoduje prejemnikom storitev, ki se obrnejo na poklicne posrednike nerezidente – Omejitev – Upravičenost)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/18

      Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 30. januarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Grondwettelijk Hof – Belgija) – Anton van Zantbeek VOF/Ministerraad
      (Zadeva C-725/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 56 PDEU - Člen 36 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru - Svoboda opravljanja storitev - Davek na borzne transakcije, sklenjene ali izvedene v državi članici - Različno obravnavanje, ki škoduje prejemnikom storitev, ki se obrnejo na poklicne posrednike nerezidente - Omejitev - Upravičenost)
      (2020/C 137/23)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Grondwettelijk Hof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Anton van Zantbeek VOF

         Tožena stranka: Ministerraad

         Izrek

      Člen 56 PDEU in člen 36 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992 je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta ureditvi države članice, ki določa davek na borzne transakcije, ki jih je sklenil ali izvedel poklicni posrednik nerezident na podlagi naročila rezidenta te države članice, s čimer povzroča omejitev svobode opravljanja storitev takih poklicnih posrednikov, če ta ureditev takemu naročniku in navedenim poklicnim posrednikom ponuja več možnosti tako glede obveznosti prijave, povezane s tem davkom, kot tudi plačila navedenega davka, ki to omejitev zožujejo na tisto, kar je nujno za dosego legitimnih ciljev, ki se jih poskuša doseči z navedeno ureditvijo.

         (1)  UL C 44, 4.2.2019.


title: Združene zadeve od C-773/18 do C-775/18: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 27. februarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Halle – Nemčija) – TK (C-773/18), UL (C-774/18), VM (C-775/18)/Land Sachsen-Anhalt (Predhodno odločanje – Socialna politika – Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu – Direktiva 2000/78/ES – Člena 2 in 6 – Prepoved vsake diskriminacije na podlagi starosti – Plače uradnikov – Diskriminatoren plačni sistem – Dodatno izplačilo plače, izračunano na podlagi prejšnje diskriminatorne razvrstitve – Nova diskriminacija – Člen 9 – Odškodnina zaradi diskriminatorne zakonodaje – Prekluzivni rok za vložitev odškodninskega zahtevka – Načeli enakovrednosti in učinkovitosti)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/19

      Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 27. februarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Halle – Nemčija) – TK (C-773/18), UL (C-774/18), VM (C-775/18)/Land Sachsen-Anhalt
      (Združene zadeve od C-773/18 do C-775/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Socialna politika - Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu - Direktiva 2000/78/ES - Člena 2 in 6 - Prepoved vsake diskriminacije na podlagi starosti - Plače uradnikov - Diskriminatoren plačni sistem - Dodatno izplačilo plače, izračunano na podlagi prejšnje diskriminatorne razvrstitve - Nova diskriminacija - Člen 9 - Odškodnina zaradi diskriminatorne zakonodaje - Prekluzivni rok za vložitev odškodninskega zahtevka - Načeli enakovrednosti in učinkovitosti)
      (2020/C 137/24)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgericht Halle

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeče stranke: TK (C-773/18), UL (C-774/18), VM (C-775/18)

         Tožena stranka: Land Sachsen-Anhalt

         Izrek

                  1.

                  Člen 2 in člen 6 Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta ukrepu, s katerim se uradnikom in sodnikom za zagotovitev ustrezne plače odobri dodatno izplačilo plače, določeno v odstotku od osnovne plače, ki so jo pred tem prejemali na podlagi zlasti plačilnega razreda za osnovno plačo, ki je bil za vsak naziv ob njihovi zaposlitvi določen glede na njihovo starost, če ta ukrep ustreza potrebi po zagotovitvi varstva pravic, pridobljenih v okoliščinah, ki jih zaznamuje zlasti veliko število zadevnih uradnikov in sodnikov ter neobstoj veljavnega referenčnega sistema, in ne vodi v trajno različno obravnavanje na podlagi starosti.

                  2.

                  Načelo učinkovitosti je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da država članica za začetek teka dvomesečnega prekluzivnega roka za vložitev zahtevka za povrnitev škode, ki je nastala zaradi ukrepa, ki pomeni diskriminacijo na podlagi starosti, določi dan razglasitve sodbe Sodišča, s katero je bila ugotovljena diskriminatornost podobnega ukrepa, kadar obstaja tveganje, da zadevne osebe za obstoj ali pomen diskriminacije, katere žrtev so bile, v navedenem roku ne bodo mogle izvedeti. Tako je lahko zlasti, kadar v navedeni državi članici obstaja spor o tem, ali se spoznanja iz te sodbe lahko uporabijo za zadevni ukrep.

         (1)  UL C 112, 25.3.2019.


title: Zadeva C-785/18: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 29. januarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – GAEC Jeanningros/Institut national de l’origine et de la qualité (INAO), Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Ministre de l'Économie et des Finances (Predhodno odločanje – Kmetijstvo – Zaščita geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila – Zaščitena označba porekla „Comté“ – Manjša sprememba specifikacije proizvoda – Zahtevek za spremembo, ki je predmet tožbe pred nacionalnimi sodišči – Sodna praksa nacionalnih sodišč, v skladu s katero tožba postane brezpredmetna, kadar je Evropska komisija odobrila spremembo – Učinkovito sodno varstvo – Obveznost odločanja o tožbi)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/20

      Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 29. januarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – GAEC Jeanningros/Institut national de l’origine et de la qualité (INAO), Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Ministre de l'Économie et des Finances
      (Zadeva C-785/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Kmetijstvo - Zaščita geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila - Zaščitena označba porekla „Comté“ - Manjša sprememba specifikacije proizvoda - Zahtevek za spremembo, ki je predmet tožbe pred nacionalnimi sodišči - Sodna praksa nacionalnih sodišč, v skladu s katero tožba postane brezpredmetna, kadar je Evropska komisija odobrila spremembo - Učinkovito sodno varstvo - Obveznost odločanja o tožbi)
      (2020/C 137/25)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Conseil d'État

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: GAEC Jeanningros

         Tožene stranke: Institut national de l’origine et de la qualité (INAO), Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Ministre de l'Économie et des Finances

         ob udeležbi: Comité interprofessionnel de gestion du Comté

         Izrek

      Člen 53(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil, člen 6 Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 664/2014 z dne 18. decembra 2013 o dopolnitvi Uredbe št. 1151/2012 in člen 10 Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 668/2014 z dne 13. junija 2014 o pravilih za uporabo Uredbe št. 1151/2012 v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da kadar je Evropska komisija ugodila zahtevku organov države članice za manjšo spremembo specifikacije proizvoda za zaščiteno označbo porekla, nacionalna sodišča, ki odločajo o tožbi v zvezi z zakonitostjo odločbe, ki so jo ti organi sprejeli v zvezi s tem zahtevkom, da bi se ga v skladu s členom 53(2) Uredbe št. 1151/2012 posredovalo Komisiji, ne morejo zgolj iz tega razloga odločiti, da o sporu, ki poteka pred njimi, ni več treba odločati.

         (1)  UL C 72, 22.5.2019.


title: Zadeva C-788/18: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. februarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione tributaria provinciale di Parma – Italija) – Stanleyparma Sas di Cantarelli Pietro & C., Stanleybet Malta Ltd/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli UM Emilia Romagna – SOT Parma (Predhodno odločanje – Svoboda opravljanja storitev – Člen 56 PDEU – Igre na srečo – Obdavčenje – Načelo prepovedi diskriminacije – Enotni davek na stave)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/20

      Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. februarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione tributaria provinciale di Parma – Italija) – Stanleyparma Sas di Cantarelli Pietro & C., Stanleybet Malta Ltd/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli UM Emilia Romagna – SOT Parma
      (Zadeva C-788/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Svoboda opravljanja storitev - Člen 56 PDEU - Igre na srečo - Obdavčenje - Načelo prepovedi diskriminacije - Enotni davek na stave)
      (2020/C 137/26)
      Jezik postopka: italijanščina

         Predložitveno sodišče

      Commissione tributaria provinciale di Parma

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Tožeči stranki: Stanleyparma Sas di Cantarelli Pietro & C., Stanleybet Malta Ltd

         Tožena stranka: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli UM Emilia Romagna – SOT Parma

         Izrek

      Člen 56 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje zakonodaji države članice, v skladu s katero morajo središča za prenos podatkov s sedežem v tej državi članici – ter solidarno in podredno ponudniki stav, ki so njihovi naročitelji in imajo sedež v drugi državi članici – plačati davek na stave, ne glede na to, kje imajo ti ponudniki sedež, in ne glede na to, da nimajo koncesije za prirejanje stav.

         (1)  UL C 112, 25.3.2019.


title: Zadeva C-25/19: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 27. februarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Okręgowy w Poznaniu – Poljska) – Corporis sp. z o.o./Gefion Insurance A/S (Predhodno odločanje – Direktiva 2009/138/ES – Zastopanje zavarovalnice za neživljenjska zavarovanja – Predstavnik s sedežem na nacionalnem ozemlju – Vročanje pisanj – Sprejem začetnega procesnega akta – Uredba (ES) št. 1393/2007 – Neuporaba)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/22

      Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 27. februarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Okręgowy w Poznaniu – Poljska) – Corporis sp. z o.o./Gefion Insurance A/S
      (Zadeva C-25/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Direktiva 2009/138/ES - Zastopanje zavarovalnice za neživljenjska zavarovanja - Predstavnik s sedežem na nacionalnem ozemlju - Vročanje pisanj - Sprejem začetnega procesnega akta - Uredba (ES) št. 1393/2007 - Neuporaba)
      (2020/C 137/29)
      Jezik postopka: poljščina

         Predložitveno sodišče

      Sąd Okręgowy w Poznaniu

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Corporis sp. z o.o.

         Tožena stranka: Gefion Insurance A/S

         Izrek

      Člen 152(1) Direktive 2009/138/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti zavarovanja in pozavarovanja (Solventnost II) v povezavi z njenim členom 151 in uvodno izjavo 8 Uredbe (ES) št. 1393/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o vročanju sodnih in izvensodnih pisanj v civilnih ali gospodarskih zadevah v državah članicah („vročanje pisanj“) in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1348/2000 je treba razlagati tako, da imenovanje predstavnika v državi članici gostiteljici s strani zavarovalnice za neživljenjska zavarovanja vključuje tudi pooblastilo tega predstavnika za sprejem začetnega procesnega akta v zvezi z odškodnino za prometno nesrečo.

         (1)  UL C 164, 13.5.2019.


title: Zadeva C-100/19: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 5. marca 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Bruxelles – Belgija) – Viasat UK Ltd, Viasat Inc./Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT) (Predhodno odločanje – Približevanje zakonodaj – Telekomunikacijski sektor – Usklajena uporaba radijskega spektra v frekvenčnih pasovih 2 GHz za uvedbo sistemov, ki zagotavljajo mobilne satelitske storitve – Odločba št. 626/2008/ES – Člen 4(1)(c), člen 7(1) in člen 8(1) – Dopolnilne talne komponente – Odobritve, ki jih podelijo države članice – Obveznost obratovalca, da pokrije neki odstotek prebivalstva in ozemlja – Nespoštovanje – Vpliv)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/24

      Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 5. marca 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Bruxelles – Belgija) – Viasat UK Ltd, Viasat Inc./Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)
      (Zadeva C-100/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Približevanje zakonodaj - Telekomunikacijski sektor - Usklajena uporaba radijskega spektra v frekvenčnih pasovih 2 GHz za uvedbo sistemov, ki zagotavljajo mobilne satelitske storitve - Odločba št. 626/2008/ES - Člen 4(1)(c), člen 7(1) in člen 8(1) - Dopolnilne talne komponente - Odobritve, ki jih podelijo države članice - Obveznost obratovalca, da pokrije neki odstotek prebivalstva in ozemlja - Nespoštovanje - Vpliv)
      (2020/C 137/31)
      Jezik postopka: francoščina

         Predložitveno sodišče

      Cour d'appel de Bruxelles

         Stranke v postopku v glavni stvari

         Pritožnici: Viasat UK Ltd, Viasat Inc.

         Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

         ob udeležbi: Inmarsat Ventures Ltd c.o., Eutelsat SA

         Izrek

      Člen 8(1) Odločbe št. 626/2008/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. junija 2008 o izbiri in odobritvi sistemov, ki zagotavljajo mobilne satelitske storitve (MSS), v povezavi s členom 7(1) te odločbe je treba razlagati tako, da pristojni organi držav članic – če je dokazano, da obratovalec, ki je izbran v skladu z naslovom II navedene odločbe in ima odobritev za uporabo radijskega spektra v skladu s členom 7 te odločbe, do končnega datuma iz člena 4(1)(c)(ii) Odločbe št. 626/2008 ni zagotovil mobilnih satelitskih storitev prek mobilnega satelitskega sistema – nimajo pooblastila, da temu obratovalcu zavrnejo odobritve, ki jih potrebuje za zagotavljanje dopolnilnih talnih komponent za mobilne satelitske sisteme, ker ni spoštoval obveze, sprejete v njegovi prijavi.

         (1)  UL C 131, 8.4.2019.


title: Zadeva C-248/19: Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 5. marca 2020 – Evropska komisija/Republika Ciper (Neizpolnitev obveznosti države – Člen 258 PDEU – Direktiva 91/271/EGS – Obdelava komunalne odpadne vode – Členi 3, 4, 10 in 15 – Priloga I, točke A, B in D – Neobstoj kanalizacijskega sistema v nekaterih aglomeracijah – Neobstoj sekundarnega postopka čiščenja ali primerljivega postopka čiščenja komunalne odpadne vode – Izgradnja in obratovanje čistilnih naprav – Nadzor nad izpusti iz takih naprav)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/24

      Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 5. marca 2020 – Evropska komisija/Republika Ciper
      (Zadeva C-248/19) (1)

      (Neizpolnitev obveznosti države - Člen 258 PDEU - Direktiva 91/271/EGS - Obdelava komunalne odpadne vode - Členi 3, 4, 10 in 15 - Priloga I, točke A, B in D - Neobstoj kanalizacijskega sistema v nekaterih aglomeracijah - Neobstoj sekundarnega postopka čiščenja ali primerljivega postopka čiščenja komunalne odpadne vode - Izgradnja in obratovanje čistilnih naprav - Nadzor nad izpusti iz takih naprav)
      (2020/C 137/32)
      Jezik postopka: grščina

         Stranki

         Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: D. Triantafyllou in E. Manhaeve, agenta)

         Tožena stranka: Republika Ciper (zastopnika: E. Zachariadou in M. Chatzigeorgiou, agenta)

         Izrek

                  1.

                  Republika Ciper s tem, da ni:

                              —

                              poskrbela za vzpostavitev kanalizacijskega sistema v 31 aglomeracijah (Aradippou, Ipsonas, Dali, Varoklini, Deryneia, Sotira, Xylofagou, Pervolia, Kolossi, Poli Chrysochous, Leivadia, Dromolaxia, Pera Chorio-Nisou, Liopetri, Avgorou, Paliometocho, Kiti, Frenaros, Ormideia, Kokkinotrimithia, Trachoni, Episkopi, Xylotympou, Pano Polemidia, Pyla, Lympia, Parekklisia, Kakopetria, Achna, Meneou in Pyrgos), ter

                              —

                              zagotovila, da so v zgoraj navedenih aglomeracijah komunalne odpadne vode, ki se odvajajo v kanalizacijske sisteme, pred izpustom obdelane v sekundarnem postopku čiščenja ali v primerljivem postopku,

                        ni izpolnila obveznosti iz členov 3, 4, 10 in 15 Direktive Sveta z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1137/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008, ter Priloge I, točke A, B in D, k prvonavedeni direktivi.

                  2.

                  Republiki Ciper se naloži plačilo stroškov.

         (1)  UL C 213, 24.6.2019.


title: Zadeva C-258/18: Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 13. februarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – H. Solak/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv) (Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Pridružitveni sporazum EGS-Turčija – Člen 59 Dodatnega protokola – Sklep št. 3/80 – Socialna varnost turških delavcev migrantov – Odstop od pravil o stalnem prebivališču – Člen 6 – Dodatna dajatev – Ukinitev – Odpoved državljanstvu države članice gostiteljice – Uredba (ES) št. 883/2004 – Posebne denarne dajatve, za katere se ne plačujejo prispevki – Pogoj stalnega prebivališča)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/25

      Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 13. februarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – H. Solak/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)
      (Zadeva C-258/18) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Pridružitveni sporazum EGS-Turčija - Člen 59 Dodatnega protokola - Sklep št. 3/80 - Socialna varnost turških delavcev migrantov - Odstop od pravil o stalnem prebivališču - Člen 6 - Dodatna dajatev - Ukinitev - Odpoved državljanstvu države članice gostiteljice - Uredba (ES) št. 883/2004 - Posebne denarne dajatve, za katere se ne plačujejo prispevki - Pogoj stalnega prebivališča)
      (2020/C 137/33)
      Jezik postopka: nizozemščina

         Predložitveno sodišče

      Centrale Raad van Beroep

         Stranki

         Tožeča stranka:H. Solak

         Tožena stranka: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

         Izrek

      Člen 6(1), prvi pododstavek, Sklepa št. 3/80 Pridružitvenega sveta z dne 19. septembra 1980 o uporabi sistemov socialne varnosti držav članic Evropskih skupnosti za turške delavce in njihove družinske člane, v povezavi s členom 59 Dodatnega protokola, ki je bil 23. novembra 1970 podpisan v Bruslju in v imenu Evropske gospodarske skupnosti sprejet, odobren in potrjen z Uredbo Sveta (EGS) št. 2760/72 z dne 19. decembra 1972, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki določa, da se dajatev, s katero se invalidska pokojnina dopolnjuje z namenom, da bi se zagotovil minimalni dohodek, in ki se dodeljuje na podlagi te zakonodaje, ukine turškemu državljanu, ki spada na zakoniti trg dela države članice in ki se, potem ko se je odrekel državljanstvu te države članice, ki ga je pridobil zaradi prebivanja v tej državi, vrne v svojo izvorno državo.

         (1)  UL C 276, 6.8.2018.


title: Zadeva C-520/19: Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 14. novembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Krajský soud v Ostravě – Češka republika) – Armostav Místek s.r.o./Odvolací finanční ředitelství (Predhodno odločanje – Člen 53(2) in člen 94 Poslovnika Sodišča – Neobstoj zadostnih pojasnil glede dejanskega okvira spora o glavni stvari in razlogov, ki bi upravičevali nujnost odgovora na vprašanja za predhodno odločanje – Očitna nedopustnost)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/26

      Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 14. novembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Krajský soud v Ostravě – Češka republika) – Armostav Místek s.r.o./Odvolací finanční ředitelství
      (Zadeva C-520/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 53(2) in člen 94 Poslovnika Sodišča - Neobstoj zadostnih pojasnil glede dejanskega okvira spora o glavni stvari in razlogov, ki bi upravičevali nujnost odgovora na vprašanja za predhodno odločanje - Očitna nedopustnost)
      (2020/C 137/35)
      Jezik postopka: češčina

         Predložitveno sodišče

      Krajský soud v Ostravě

         Stranki

         Tožeča stranka: Armostav Místek s.r.o.

         Tožena stranka: Odvolací finanční ředitelství

         Izrek

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je Krajský soud v Ostravě (regionalno sodišče v Ostravi, Češka republika) vložilo z odločbo z dne 18. junija 2019, je očitno nedopusten.

         (1)  UL C 328, 30.9.2019.


title: Zadeva C-679/19: Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 19. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul Ilfov (Romunija) – NL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti (Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Kontrola gotovine ob vstopu v Evropsko unijo ali izstopu iz nje – Uredba (ES) št. 1889/2005 – Področje uporabe – Člena 63 in 65 PDEU – Prosti pretok kapitala – Prevoz večjih zneskov gotovine ob vstopu ali izstopu z ozemlja države članice – Obveznost prijave – Sankcije – Globa in zaplenitev neprijavljenega zneska v višini, ki presega 10 000 EUR, v korist države – Sorazmernost)

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/27

      Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 19. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul Ilfov (Romunija) – NL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti
      (Zadeva C-679/19) (1)

      (Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Kontrola gotovine ob vstopu v Evropsko unijo ali izstopu iz nje - Uredba (ES) št. 1889/2005 - Področje uporabe - Člena 63 in 65 PDEU - Prosti pretok kapitala - Prevoz večjih zneskov gotovine ob vstopu ali izstopu z ozemlja države članice - Obveznost prijave - Sankcije - Globa in zaplenitev neprijavljenega zneska v višini, ki presega 10 000 EUR, v korist države - Sorazmernost)
      (2020/C 137/36)
      Jezik postopka: romunščina

         Predložitveno sodišče

      Tribunalul Ilfov

         Stranki

         Pritožnica: NL

         Nasprotna stranka: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti

         Izrek

      Člena 63 in 65 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta ureditvi države članice, ki za sankcioniranje neizpolnitve obveznosti prijave večjih zneskov gotovine ob vstopu ali izstopu z ozemlja te države članice, določa, poleg naložitve upravne globe, zaseg neprijavljenega zneska, ki presega znesek 10 000 EUR, v korist države.

         (1)  UL C 423, 17.12.2019.


title: Zadeva C-943/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) 27. decembra 2019 – SIA „ONDO“/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/27

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) 27. decembra 2019 – SIA „ONDO“/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs
      (Zadeva C-943/19)
      (2020/C 137/37)
      Jezik postopka: latvijščina

         Predložitveno sodišče

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka na prvi stopnji in pritožnica v postopku s kasacijsko pritožbo: SIA „ONDO“

         Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je pojem „skupni stroški kredita za potrošnika“, opredeljen v členu 3(g) Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (1), avtonomen pojem prava Evropske unije?

                  2.

                  Ali so stroški podaljšanja kredita zajeti s pojmom „skupni stroški kredita za potrošnika“, opredeljenim v členu 3(g) Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS, v primeru, kakršen je obravnavani, če so klavzule o podaljšanju kredita del klavzul in pogojev kreditne pogodbe, o katerih sta se dogovorila dajalec in jemalec kredita?

         (1)  UL 2008, L 133, str. 66.


title: Zadeva C-944/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) 27. decembra 2019 – AS „4finance“/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/28

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) 27. decembra 2019 – AS „4finance“/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs
      (Zadeva C-944/19)
      (2020/C 137/38)
      Jezik postopka: latvijščina

         Predložitveno sodišče

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka na prvi stopnji in pritožnica v postopku s kasacijsko pritožbo: AS „4finance“

         Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je pojem „skupni stroški kredita za potrošnika“, opredeljen v členu 3(g) Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (1), avtonomen pojem prava Evropske unije?

                  2.

                  Ali so stroški podaljšanja kredita zajeti s pojmom „skupni stroški kredita za potrošnika“, opredeljenim v členu 3(g) Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS, v primeru, kakršen je obravnavani, če so klavzule o podaljšanju kredita del klavzul in pogojev kreditne pogodbe, o katerih sta se dogovorila dajalec in jemalec kredita?

         (1)  UL 2008, L 133, str. 66.


title: Zadeva C-945/19: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) 27. decembra 2019 – SIA „OC Finance“/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/29

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) 27. decembra 2019 – SIA „OC Finance“/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs
      (Zadeva C-945/19)
      (2020/C 137/39)
      Jezik postopka: latvijščina

         Predložitveno sodišče

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka na prvi stopnji in pritožnica v postopku s kasacijsko pritožbo: SIA „OC Finance“

         Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

         Vprašanja za predhodno odločanje

      Vprašanja za predhodno odločanje so enaka kot v zadevi C-944/19.


title: Zadeva C-1/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 3. januarja 2020 – B

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/29

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 3. januarja 2020 – B
      (Zadeva C-1/20)
      (2020/C 137/40)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgerichtshof

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Revident: B

         Toženi organ: Finanzamt Wien

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 132(1)(g) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) razlagati tako, da so storitve odvetnika, ki jih ta opravlja kot skrbnik (Sachwalter), za kar ga je imenovalo sodišče, oproščene DDV, razen če gre za storitve, ki so tipično odvetniške?

         (1)  UL 2006, L 347, str. 1.


title: Zadeva C-5/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemčija) 7. januarja 2020 – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Vodaphone GmbH

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/30

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemčija) 7. januarja 2020 – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Vodaphone GmbH
      (Zadeva C-5/20)
      (2020/C 137/41)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka, pritožnik in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Tožena stranka, pritožnica in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Vodaphone GmbH

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je treba člen 3(1) Uredbe 2015/2120 (1) razlagati tako, da pravica končnih uporabnikov, da prek svoje storitve dostopa do interneta uporabljajo terminalsko opremo po lastni izbiri, vključuje tudi pravico, da storitev dostopa do interneta preko terminalske opreme, ki je neposredno priključena na mrežni vmesnik javnega telekomunikacijskega omrežja (na primer pametni telefon, tablični računalnik), uporabljajo tudi z drugo terminalsko opremo (drug tablični računalnik ali pametni telefon) (deljenje internetne povezave oziroma tethering)?

                  2.

                  Če je treba na prvo vprašanje odgovoriti pritrdilno:
                  ali je treba člen 3(1) in (2) te uredbe razlagati tako, da gre za nedopustno omejitev izbire terminalske opreme končnega uporabnika, če deljenje internetne povezave ni niti prepovedano s pogodbo niti tehnično omejeno, vendar porabljena količina podatkov zaradi pogodbenega dogovora o deljenju internetne povezave – v nasprotju s količino podatkov, ki se porabi brez deljenja internetne povezave – ni vključena v ponudbo z ničelno tarifo, ampak se všteje v količino podatkov, ki je vključena v osnovni tarifi, in se ob prekoračitvi posebej obračuna?

         (1)  Uredba (EU) 2015/2120 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o določitvi ukrepov v zvezi z dostopom do odprtega interneta in spremembi Direktive 2002/22/ES o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami ter Uredbe (EU) št. 531/2012 o gostovanju v javnih mobilnih komunikacijskih omrežjih v Uniji (UL 2015, L 310, str. 1) (ABl. 2015, L 310, S. 1.)


title: Zadeva C-7/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija) 9. januarja 2020 – VS/Hauptzollamt Münster

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/30

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija) 9. januarja 2020 – VS/Hauptzollamt Münster
      (Zadeva C-7/20)
      (2020/C 137/42)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgericht Düsseldorf

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: VS

         Tožena stranka: Hauptzollamt Münster

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Ali je treba člen 71(1), drugi pododstavek, Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) razlagati tako, da se določba člena 87(4) Uredbe (EU) št. 952/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. oktobra 2013 o carinskem zakoniku Unije (2) smiselno uporablja za nastanek DDV (davka na dodano vrednost pri uvozu)?

         (1)  UL 2006, L 347, str. 1.

         (2)  UL 2013, L 269, str. 1.


title: Zadeva C-9/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 10. januarja 2020 – Grundstücksgemeinschaft Kollaustraße 136/Finanzamt Hamburg-Oberalster

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/31

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 10. januarja 2020 – Grundstücksgemeinschaft Kollaustraße 136/Finanzamt Hamburg-Oberalster
      (Zadeva C-9/20)
      (2020/C 137/43)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Finanzgericht Hamburg

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Grundstücksgemeinschaft Kollaustraße 136

         Tožena stranka: Finanzamt Hamburg-Oberalster

         Vprašanji za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali člen 167 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero pravica do odbitka davka nastane že ob izvedbi transakcije, tudi kadar obveznost obračuna davka za dobavitelja ali izvajalca storitve v skladu z nacionalnim pravom nastane šele ob prejemu plačila in plačilo še ni bilo izplačano?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: Ali člen 167 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero pravice do odbitka davka ni mogoče uveljavljati za davčno obdobje, v katerem je bilo plačilo izplačano, kadar obveznost obračuna davka za dobavitelja ali izvajalca storitve nastane šele ob prejemu plačila, storitev pa je bila opravljena že v preteklem davčnem obdobju in uveljavljanje pravice do odbitka davka za to preteklo davčno obdobje v skladu z nacionalnim pravom zaradi zastaranja ni več možno?

         (1)  UL 2006, L 347, str. 1.


title: Zadeva C-12/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Nemčija) 13. januarja 2020 – DB Netz AG/Bundesrepublik Deutschland

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/31

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Nemčija) 13. januarja 2020 – DB Netz AG/Bundesrepublik Deutschland
      (Zadeva C-12/20)
      (2020/C 137/44)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: DB Netz AG

         Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Ali je Uredbo (EU) št. 913/2010 (1), zlasti glede nalog, ki so upravnemu odboru tovornega koridorja naložene v členih 13(1), 14(9) in 18(c) te uredbe, treba razlagati tako, da je upravni odbor pooblaščen, da za tovorni koridor sam opredeli postopek za vlaganje prošenj za dodelitev infrastrukturnih zmogljivosti v okviru sistema „vse na enem mestu“ iz člena 13(1) te uredbe in pri tem morda – tako kot v obravnavanem primeru – predpiše izključno uporabo elektronskega orodja za oddajanje vlog, ali pa veljajo za ta postopek splošne določbe iz člena 27(1) in (2) Direktive 2012/34/EU (2) v povezavi s Prilogo IV, točka 3(a), te direktive, tako da ga smejo v svojih programih omrežja opredeliti izključno upravljavci infrastrukture, ki jih zadeva posamezni tovorni koridor?

                  2.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje, da se sme postopek, naveden v točki 1, opredeliti samo v programu omrežja upravljavcev infrastrukture, ki jih zadeva posamezni tovorni koridor: ali temelji nadzor programa omrežja, ki ga v zvezi s tem izvede nacionalni regulatorni organ, na členu 20 Uredbe (EU) št. 913/2010 ali pa ravno tako izključno na določbah Direktive 2012/34/EU in nacionalnih predpisih, s katerimi je bila ta prenesena?

                              (a)

                              Če nadzor temelji na členu 20 Uredbe (EU) št. 913/2010: ali je z določbami tega člena združljivo, da nacionalni regulatorni organ oporeka določbi programa omrežja, kakršna je navedena v točki 1, ne da bi pri tem deloval skupaj in vsebinsko enotno z regulatornimi organi drugih držav članic, ki jih zadeva posamezni tovorni koridor, ali se z njimi v prizadevanju za enotno delovanje vsaj predhodno posvetoval?

                              (b)

                              Če nadzor temelji na določbah Direktive 2012/34/EU in nacionalnih predpisih, s katerimi je bila ta prenesena: ali je z njimi, zlasti s splošno obveznostjo usklajevanja, ki je določena v členu 57(1), drugi stavek, te direktive, združljivo, da nacionalni regulatorni organ takšni določbi oporeka, ne da bi pri tem deloval skupaj in vsebinsko enotno z regulatornimi organi drugih držav članic, ki jih zadeva posamezni tovorni koridor, ali se z njimi v prizadevanju za enotno delovanje vsaj predhodno posvetoval?

                  3.

                  Če je odgovor na prvo vprašanje, da je upravni odbor pooblaščen, da za tovorni koridor sam opredeli postopek, naveden v točki 1: ali je nacionalni regulatorni organ, kadar program omrežja upravljavca infrastrukture vsebuje določbe o postopku, ki ga je opredelil upravni odbor, v skladu s členom 20 Uredbe (EU) št. 913/2010 ali z določbami Direktive 2012/34/EU in predpisi, s katerimi je bila prenesena, pooblaščen za to, da v programu omrežja upravljavca infrastrukture preveri kaj več kot zgolj, ali je ta program vsebinsko skladen s tem postopkom, in da mu po potrebi oporeka? Če je odgovor na to pritrdilen: kakšen je odgovor na vprašanji, navedeni v točki 2(a) in (b), glede tega pooblastila regulatornega organa?

                  4.

                  Če iz odgovorov na zgornja vprašanja izhaja, da je nacionalni regulatorni organ pooblaščen za preveritev postopka, navedenega v točki 1: ali je treba člen 14(1) Uredbe (EU) št. 913/2010 razlagati tako, da gre pri okviru, ki ga v skladu s to določbo opredeli izvršni odbor, za pravo Unije, ki zavezuje nacionalne regulatorne organe in nacionalna sodišča, ki se uporablja prednostno pred nacionalnim pravom, in za katerega velja dokončna in zavezujoča razlaga Sodišča?

                  5.

                  Če je odgovor na četrto vprašanje pritrdilen: ali določba iz člena 8(2) posameznega okvira, ki so jo v skladu s členom 14(1) Uredbe (EU) št. 913/2010 določili izvršni odbori vseh tovornih koridorjev in v skladu s katero je zmogljivost koridorja treba objavljati in dodeljevati prek mednarodnega sistema za prošnje, ki naj bo čim bolj usklajen z drugimi tovornimi koridorji, nasprotuje odločbi, s katero nacionalni regulatorni organ upravljavcu infrastrukture, ki ga zadeva posamezni tovorni koridor, postavlja zahteve v zvezi z ureditvijo tega sistema, ki niso usklajene z nacionalnimi regulatornimi organi drugih držav članic, ki jih tudi zadeva ta tovorni koridor?

         (1)  Uredba (EU) št. 913/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. septembra 2010 o evropskem železniškem omrežju za konkurenčen tovorni promet (UL 2010, L 276, str. 22).

         (2)  Direktiva 2012/34/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o vzpostavitvi enotnega evropskega železniškega območja (UL 2012, L 343, str. 32).


title: Zadeva C-15/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Mercantil n° 1 de Badajoz (Španija) 15. januarja 2020 – Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables)/Caja Almendralejo Sociedad Cooperativa de Credito

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/33

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Mercantil no 1 de Badajoz (Španija) 15. januarja 2020 – Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables)/Caja Almendralejo Sociedad Cooperativa de Credito
      (Zadeva C-15/20)
      (2020/C 137/45)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de lo Mercantil no 1 de Badajoz

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables)

         Tožena stranka: Caja Almendralejo Sociedad Cooperativa de Credito

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Vprašanja za predhodno odločanje so enaka vprašanjem za predhodno odločanje 1, 2, 3, 5 in 6 v zadevi C-224/19 (1).

         (1)  UL 2019, C 246, str. 4.


title: Zadeva C-16/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Mercantil n° 1 de Badajoz (Španija) 15. januarja 2020 – Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables)/ Liberbank SA

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/33

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Mercantil no 1 de Badajoz (Španija) 15. januarja 2020 – Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables)/ Liberbank SA
      (Zadeva C-16/20)
      (2020/C 137/46)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de lo Mercantil no 1 de Badajoz

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables)

         Tožena stranka: Liberbank SA

         Vprašanje za predhodno odločanje

      Vprašanja za predhodno odločanje so enaka vprašanjem za predhodno odločanje 1, 2, 3, 5 in 6 v zadevi C-224/19 (1).

         (1)  UL 2019, C 246, str. 4.


title: Zadeva C-34/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Köln (Nemčija) 24. januarja 2020 – Telekom Deutschland GmbH/Bundesrepublik Deutschland

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/34

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Köln (Nemčija) 24. januarja 2020 – Telekom Deutschland GmbH/Bundesrepublik Deutschland
      (Zadeva C-34/20)
      (2020/C 137/47)
      Jezik postopka: nemščina

         Predložitveno sodišče

      Verwaltungsgericht Köln

         Stranki v postopku v glavni stvari

         Tožeča stranka: Telekom Deutschland GmbH

         Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                              (a)

                              Ali je treba člen 3(2) Uredbe (EU) 2015/2120 (1) razlagati tako, da morajo sporazumi o značilnostih storitev dostopa do interneta v smislu člena 3(2) Uredbe (EU) 2015/2120 izpolnjevati zahteve člena 3(3) Uredbe (EU) 2015/2120 v primeru, v katerem se tarifa mobilnih storitev, v kateri je za mobilni promet določena mesečna vključena količina podatkov, po porabi katere se hitrost prenosa zmanjša, lahko razširi z brezplačno tarifno možnostjo, ki omogoča rabo določenih storitev partnerjev telekomunikacijskega podjetja, ki zagotavljajo vsebino, ne da bi se količina podatkov, porabljena z uporabo teh storitev, vštela v mesečno količino podatkov, ki je vključena v tarifi mobilnih storitev, vendar pri tem končna stranka privoli v omejevanje pasovne širine za pretakanje videovsebin na največ 1,7 Mbit/s, ne glede na to, ali gre za pretakanje videovsebin partnerjev, ki zagotavljajo vsebino ali drugih ponudnikov?

                              (b)

                              Če je odgovor na točko (a) prvega vprašanja pritrdilen: ali je treba člen 3(3), tretji pododstavek, Uredbe (EU) 2015/2120 razlagati tako, da je v položaju, kakšen je v obravnavani zadevi, omejevanje pasovne širine treba šteti za upočasnjevanje vrste storitev?

                              (c)

                              Če je odgovor na točko (b) prvega vprašanja pritrdilen: ali je treba pojem neizbežna preobremenjenost v smislu člena 3(3), tretji pododstavek, točka (c), Uredbe (EU) 2015/2120 razlagati tako, da vključuje zgolj (neizbežne) izredne ali začasne preobremenjenosti omrežja?

                              (d)

                              Če je odgovor na točko (b) prvega vprašanja pritrdilen: ali je treba člen 3(3), tretji pododstavek, točka (c), Uredbe (EU) 2015/2120 razlagati tako, da v položaju, kakršen je v obravnavanem postopku, obveznost enakega obravnavanja enakovrednih vrst prometa nasprotuje omejevanju pasovne širine, ki se uporablja samo v primeru prijave na dodatno možnost, ne pa v primeru siceršnje tarife mobilnih storitev, in poleg tega velja samo za pretakanje videovsebin?

                              (e)

                              Če je odgovor na točko (b) prvega vprašanja pritrdilen: ali je treba člen 3(3), tretji pododstavek, Uredbe (EU) 2015/2120 razlagati tako, da je v položaju, kakršen je v obravnavanem postopku, omejevanje pasovne širine, ki velja v primeru prijave na dodatno možnost in ki jo končna stranka poleg tega lahko kadar koli izklopi za največ 24 ur, skladno z zahtevo, da se sme vrsta storitev upočasnjevati le toliko časa, kot je potrebno za doseganje namenov, določenih v členu 3(3), tretji pododstavek, točke od (a) do (c), Uredbe (EU) 2015/2120?

                  2.

                              (a)

                              Če je odgovor na točko (b) prvega vprašanja nikalen: ali je treba člen 3(3), drugi pododstavek, drugi stavek, Uredbe (EU) 2015/2120 razlagati tako, da v položaju, kakršen je v obravnavanem postopku, omejevanje pasovne širine zgolj za pretakanje videovsebin temelji na objektivno različnih tehničnih zahtevah glede kakovosti storitev za posamezno vrsto prometa?

                              (b)

                              Če je odgovor na točko (a) drugega vprašanja pritrdilen: ali je treba člen 3(3), drugi pododstavek, tretji stavek, Uredbe (EU) 2015/2120 razlagati tako, da če se promet, ki nastaja pri pretakanju videovsebin, identificira na osnovi naslovov IP, protokolov, URL-jev in SNI-jev ter z ujemanjem vzorcev (pattern matching), pri katerem se določene informacije v glavah primerjajo z vrednostmi, značilnimi za pretakanje videovsebin, to pomeni spremljanje posameznih vsebin prometa?

                  3.

                  Če je odgovor na točko (a) prvega vprašanja nikalen: ali je treba člen 3(1) Uredbe (EU) 2015/2120 razlagati tako, da se v položaju, kakršen je v obravnavanem postopku, z omejevanjem pasovne širine zgolj za pretakanje videovsebin omejuje pravica končnega uporabnika v smislu člena 3(1) Uredbe (EU) 2015/2120?

         (1)  Uredba (EU) 2015/2120 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o določitvi ukrepov v zvezi z dostopom do odprtega interneta in spremembi Direktive 2002/22/ES o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami ter Uredbe (EU) št. 531/2012 o gostovanju v javnih mobilnih komunikacijskih omrežjih v Uniji (UL 2015, L 310, str. 1).


title: Zadeva C-36/20: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Instrucción de San Bartolomé de Tirajana (Španija) 25. januarja 2020 – Postopek zoper VL

text:
               27.4.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 137/35

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Instrucción de San Bartolomé de Tirajana (Španija) 25. januarja 2020 – Postopek zoper VL
      (Zadeva C-36/20)
      (2020/C 137/48)
      Jezik postopka: španščina

         Predložitveno sodišče

      Juzgado de Instrucción de San Bartolomé de Tirajana

         Postopek zoper

      VL

         Druga stranka: Ministerio Fiscal

         Vprašanja za predhodno odločanje

                  1.

                  Člen 6(1), drugi pododstavek, Direktive 2013/32/EU (1) določa, da če se prošnje za mednarodno zaščito podajo pri drugih organih, ki po nacionalnem pravu niso pristojni za evidentiranje, države članice zagotovijo, da se prošnja evidentira najpozneje šest dni potem, ko je prošnja podana.
                  Ali je treba ta člen razlagati tako, da se preiskovalni sodniki in sodnice, pristojni za odločitev o pridržanju tujcev v skladu s španskim nacionalnim zakonom, štejejo za enega od teh „drugih organov“, pri katerih lahko prosilci izrazijo svojo namero, da evidentirajo prošnjo za mednarodno zaščito, čeprav navedeni organi za to niso pristojni?

                  2.

                  Če se štejejo za enega od teh organov, ali je treba člen 6(1) Direktive 2013/32/EU razlagati tako, da morata preiskovalni sodnik ali sodnica prosilce obvestiti o tem, kje in kako je mogoče vložiti prošnjo za mednarodno zaščito, in da je treba to prošnjo v primeru njene vložitve posredovati pristojnemu organu, ki je v skladu z nacionalnim pravom pristojen za evidentiranje in obravnavo prošnje za mednarodno zaščito, in pristojnemu upravnemu organu, da bi se prosilcu zagotovili ukrepi za sprejem iz člena 17 Direktive 2013/33/EU (2)?

                  3.

                  Ali je treba člen 26 Direktive 2013/32/EU in člen 8 Direktive 2013/33/EU razlagati tako, da državljana tretje države ni treba pridržati, razen če so izpolnjene zahteve iz člena 8(3) Direktive 2013/33/EU, ker prosilca ščiti načelo nevračanja od trenutka, ko navedeno namero izrazi pri preiskovalnem sodniku ali sodnici?

         (1)  Direktiva 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (UL 2013, L 180, str. 60).

         (2)  Direktiva 2013/33/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o standardih za sprejem prosilcev za mednarodno zaščito (UL 2013, L 180, str. 96).